[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 16.7.2008

KOM(2008) 402 slutlig

2008/0154 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas)

(framlagt av kommissionen){SEK(2008) 2121}{SEK(2008) 2122}

MOTIVERING

1. BAKGRUND

1.1. Skäl och syfte

Gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (nedan kallad Emas ) inrättades ursprungligen 1993[1] och reviderades 2001 genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[2], som nu är i kraft.

Förslagets syfte är att stärka ordningen genom att göra den effektivare och mer attraktiv för organisationer, och på så vis

- se till att fler organisationer tillämpar ordningen[3],

- se till att Emas erkänns som ett riktmärke för miljöledningssystem,

- göra det möjligt för organisationer som tillämpar andra miljöledningssystem att uppgradera sina system till Emas,

- åstadkomma en effekt även utanför Emas-registrerade organisationer, genom att kräva att organisationerna tar hänsyn till miljöaspekter när de väljer sina varu- och tjänsteleverantörer.

De föreslagna ändringarna inriktas på sakinnehållet och avser särskilt små organisationers behov (små och medelstora företag och små myndigheter), de institutionella ramarna och kopplingen till andra gemenskapspolitiska instrument.

110

1.2. Allmän bakgrund

Enligt artikel 15 i Emas-förordningen ska kommissionen se över Emas mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under dess tillämpning och föreslå Europaparlamentet och rådet lämpliga ändringar.

Därför gjordes en omfattande utvärdering av Emas 2005. Genom den utvärderingen och synpunkterna från olika parter som berörs av ordningen identifierades ordningens starka och svaga sidor. Det föreslogs också olika alternativ för hur förordningen skulle kunna bli effektivare.

110

1.3. Gällande bestämmelser

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS).

110

1.4. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

Översynen av Emas ingår i det åtgärdspaket som åtföljer meddelandet om en handlingsplan för hållbar konsumtion och produktion. Meddelandet är planerat att antas i juni/juli 2008. Syftet med handlingsplanen är att bidra till en betydande ändring av konsumenters och producenters beteenden så att de övergår till bättre produkter, resurssnålare och renare produktion samt smartare konsumtion. I åtgärdspaketet ingår, förutom översynen av Emas, en översyn av förordningen om miljömärkning och ett meddelande om miljöanpassad offentlig upphandling.

2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

2.1. Samråd med berörda parter

110

Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil

Kommissionens avdelningar för kontinuerligt en dialog med företrädare för medlemsstaterna och olika berörda parter i Emas-processen för att följa ordningens genomförande.

De organ i medlemsstaterna som svarar för Emas (behöriga organ, ackrediteringsorgan) har anordnat seminarier och möten för berörda parter om Emas framtid och har utarbetat rekommendationer för översynen.

Medlemsstaterna, som företräds i den kommitté som inrättats enligt artikel 14 i Emas-förordningen, har rådfrågats i varje skede av översynen och har lämnat synpunkter i samband med översynsarbetet[4].

Kommissionen har anordnat fyra arbetsgruppsmöten[5] och ett arbetsseminarium[6] om översynen där utvalda Emas-experter deltagit (kontrollanter, konsulter, ackrediteringsorgan och behöriga organ).

Kommissionen har besökt flera medlemsstater för att få synpunkter på översynen av förordningen, och medlemsstaterna och andra berörda parter lade då fram sina åsikter om ordningens framtid.

Ett konsortium bestående av konsulter har gjort en omfattande utvärdering av Emas och miljömärkningen för GD Miljös räkning (Ever-studien). I utvärderingen undersöktes hur europeiska organisationer ser på skäl, framgångsfaktorer och fördelar när det gäller Emas och det gavs rekommendationer om översynen av ordningen. Resultaten lades fram, diskuterades och vidareutvecklades vid två arbetsseminarier i september 2005, där experter, institutioner, företag, användare och icke-statliga organisationer deltog.

I maj 2006 slutfördes Remas-projektet, som är ett treårigt projekt finansierat med medel från EU:s Life-Miljö. Projektet genomfördes av Environment Agency (England och Wales), Scottish Environment Protection Agency , Institute of Environmental Management and Assessment (Storbritannien) och Environmental Protection Agency (Irland). I det här projektet fastställdes, genom en noggrann statistisk analys, hur olika typer av miljöledningssystem påverkar miljöledningsverksamheten vid anläggningar liksom efterlevnad av lagstadgade krav och prestanda i förhållande till bästa tillgängliga teknik.

511

Sammanfattning av svaren och hur de har beaktats

Ever-studien visade att Emas betraktas som ett sätt att integrera miljöhänsyn i organisationers kollektiva värdesystem och förbättra deras image. Emas uppfattas inte bara som ett system för att minska kostnaderna för t.ex. bortskaffande av avfall och energiförbrukning, utan anses också signalera miljövänlighet.

Miljöförbättringar, bättre image och kostnadsminskningar anses vara de största fördelarna med att tillämpa Emas. Nästan hälften av dem som svarade på Ever-studien ansåg att penningmässigt är kostnaden för Emas större än nyttan, men trots detta ansåg mer än två tredjedelar att Emas fungerar mycket bra om man jämför både finansiell och icke-finansiell nytta och kostnad.

Remas-projektet visar att ett ackrediterat certifierat miljöledningssystem förbättrar en anläggnings miljöledningsverksamhet och att miljöledningen allmänt sett är bättre inom Emas än inom andra ordningar[7].

Men undersökningarna visar också att Emas fulla spridningspotential inte har utnyttjats. De svarande i Ever-studien ansåg att kostnaderna för Emas, svagt intresse från ledningens sida och pappersarbete/byråkrati var de tre största hindren för att införa Emas. Även om antalet Emas-registreringar fortsätter att öka kontinuerligt (i dagsläget är mer än 5 000 organisationer registrerade i gemenskapen) rör det sig fortfarande bara om en mycket liten andel av de organisationer som skulle kunna tillämpa ordningen.

De här slutsatserna stöddes av de flesta av de rådfrågade berörda parterna. De beaktades också när kommissionens avdelningar analyserade alternativen i samband med översynen av ordningen och fattade beslut om vilken framtida inriktning som skulle föreslås och om vilka ändringar som behöver göras i den gällande förordningen om Emas.

110

Ett öppet samråd på Internet organiserades mellan den 22 december 2006 och den 26 februari 2007. Det kom in 214 svar till kommissionen.

110

2.2. Konsekvensanalys

Kommissionen har i enlighet med arbetsprogrammet genomfört en konsekvensanalys. Följande tre huvudalternativ övervägdes:

- Att fortsätta med den nuvarande modellen.

- Att successivt avskaffa ordningen.

- Att göra omfattande ändringar i förordningen.

Alternativet att fortsätta med den nuvarande modellen skulle ge stabilitet. Det skulle endast kunna bli fråga om administrativa och institutionella förändringar för att se till att ordningen fungerar bättre. På det sättet skulle dock de svaga punkterna i ordningen endast förbättras i liten utsträckning och det skulle inte ges någon möjlighet att göra omfattande ändringar. De totala effekterna skulle fortsätta att vara små, vilket skulle underminera ordningens trovärdighet. Ordningen skulle inte få mer uppmärksamhet och den ojämna fördelningen mellan medlemsstaterna skulle förmodligen bestå.

Om ordningen successivt avskaffas skulle ekonomiska resurser och personal frigöras. Det alternativet skulle dock få negativa miljömässiga och ekonomiska konsekvenser. Gemenskapen skulle förlora ett frivilligt instrument bland sina politiska åtgärder. I halvtidsöversynen av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram[8] bedömdes de frivilliga instrumenten ha en stor potential men inte vara färdigutvecklade. Kommissionen uppmanades att se över ordningarna för att främja deras spridning och minska administrationen vid hanteringen av dem.

Alternativet att göra omfattande ändringar i förordningen skulle ge Emas mer uppmärksamhet och förbättra dess påverkan och politiska profil, vilket skulle innebära att ordningen får betydligt större spridning. Gemenskapen skulle kunna åstadkomma bättre och mer riktade miljöfördelar både direkt och indirekt. Det skulle också förbättra den ekonomiska situationen och minska administrationen för de deltagande organisationernas miljöledning. Vissa av de föreslagna ändringarna skulle kräva att det görs en del initialinvesteringar och att det skapas incitament för Emas-organisationer.

Det inte går att förutsäga exakt hur mycket spridningen skulle öka, eftersom det inte finns kvantitativa uppgifter om kostnader och om de olika åtgärdernas påverkan och eftersom flera alternativ hänger samman eller är marknadsbaserade. Målet är dock att det tio år efter det att den här förordningen har trätt i kraft ska finnas lika många registrerade organisationer eller anläggningar som organisationer eller anläggningar som nu är certifierade enligt standarden ISO 14001:2004 om miljöledningssystem (35 000). Ett mellanliggande mål är att det fem år efter det att förordningen har trätt i kraft ska finnas lika många registrerade Emas-anläggningar som det genomsnittliga antalet i de tre medlemsstater som under 2007 hade flest registrerade anläggningar per miljon invånare, vilket skulle innebära totalt 23 000 registrerade Emas-anläggningar[9].

3. RÄTTSLIGA ASPEKTER

110

3.1. Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Syftet är att se över Emas, vilket krävs i artikel 15 i Emas-förordningen, för att på bästa sätt främja en ständig förbättring av alla organisationers miljöprestanda.

För att det målet ska uppnås är syftet med översynen av Emas-förordningen att betydligt förbättra ordningens politiska profil och på så vis se till att fler organisationer tillämpar ordningen. De grundläggande ändringarna kommer att inriktas på sakinnehållet och särskilt avse små organisationers behov (små och medelstora företag och små myndigheter), de institutionella ramarna och kopplingen till andra gemenskapspolitiska instrument, framför allt miljöanpassad offentlig upphandling.

320

3.2. Rättslig grund

Förordningen motiveras av miljöhänsyn enligt artikel 175 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Den artikeln utgjorde även grunden för förordning (EG) nr 761/2001.

320

3.3. Subsidiaritet och proportionalitet

Ordningen måste antas på gemenskapsnivå för att undvika att det införs olika ordningar i olika medlemsstater. Det bör finns en gemensam ordning, som har hög trovärdighet. Förslaget ändrar inte den nuvarande situationen när det gäller den inre marknaden, och det innebär att subsidiaritetsprincipen iakttas genom att medlemsstaterna svarar för förordningens tekniska genomförande via behöriga organ och ackrediteringsorgan. Man ser således till att garantera ordningens effektivitet när det gäller att bidra till bättre miljöprestanda i organisationerna, samtidigt som medlemsstaterna svarar för de åtgärder som på lämpligt sätt kan genomföras på nationell nivå.

3.4. Val av regleringsform

320

Den föreslagna regleringsformen är en förordning. Det är endast en förordning som kan garantera en tillräcklig grad av harmonisering av villkor och förfaranden för registrering, kontroll och ackreditering, vilket är de grundläggande delarna i ordningen.

4. BUDGETKONSEKVENSER

320

Det totala stödet från gemenskapen är begränsat. Det beräknas behövas omkring 1,5 miljoner euro per år från gemenskapens budget, vilket framför allt ska täcka utarbetandet av referensdokument för specifika sektorer, inbördes utvärderingar av ackrediteringsorgan och behöriga organ liksom information och kommunikation. Fram till 2013 kommer dessa kostnader att täckas av instrumentet Life+[10].

5. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

511

5.1. Förenklingar

511

Enligt förslaget förenklas lagstiftningen genom att texten till den nuvarande förordningen skrivs om och användbara delar av olika riktlinjer förs in.

Förslaget möjliggör också förenklingar av administrativa förfaranden för organisationer, bland annat på följande sätt:

- Det främjar en ytterligare minskning av den lagstiftningsmässiga och administrativa bördan genom att det införs delar som samverkar med och möjliggör närmare kopplingar till andra EU-rättsakter och EU-instrument. Detta minskar den administrativa bördan för Emas-registrerade organisationer genom regleringsmässig flexibilitet, som omfattar både regellättnader (utbyte av lagstadgade krav utan ändringar av miljölagstiftningen i sig) och avreglering (ändringar i själva lagstiftningen).

- Det införs gruppregistrering för organisationer och möjlighet till gemensam registrering vid sidan av den befintliga registreringen för enskilda organisationer, vilket kommer att få kostnadsbesparande effekter och göra det mer attraktivt att delta.

- Medlemsstaterna uppmanas att klargöra hur Emas och andra miljöledningsordningar är knutna till och kompletterar varandra, så att hänsyn kan tas till registrering och deltagande i nationella miljöledningsordningar då organisationer ansöker om registrering i Emas och vice versa.

Förslaget är i överensstämmelse med initiativet om bättre lagstiftning, som utarbetats i samband med den förnyade Lissabonstrategin. Initiativet syftar till att förenkla och förbättra gällande lagstiftning, utforma ny lagstiftning på ett bättre sätt, göra bestämmelserna mer effektiva och förbättra deras efterlevnad och samtidigt minska den administrativa bördan.

Förslaget ingår i kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram med referens 2006/ENV/053 och innebär att det åtagande som gjorts i kommissionens löpande program[11] fullgörs.

511

5.2. Upphävande av gällande lagstiftning

Om förslaget antas kommer nuvarande lagstiftning att upphöra att gälla.

511

5.3. Översyn/ändring/tidsbegränsning

511

Förslaget innehåller en bestämmelse om översyn.

511

5.4. Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)

Förslaget gäller en EES-fråga och bör därför omfatta Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

511

5.5. Närmare redogörelse för förslaget

Emas kommer i stort att fungera på samma sätt som enligt den nuvarande förordningen och de allmänna kraven för deltagande kommer i stort att vara desamma: En organisation kan delta i Emas förutsatt att den tar fram en miljöpolicy, genomför en miljöutredning, inrättar ett miljöledningssystem, genomför en intern miljörevision och utarbetar en miljöredovisning. När miljöredovisningen har kontrollerats och godkänts av en oberoende miljökontrollant kan organisationen ansöka om registrering hos ett behörigt organ. För att behålla sin registrering måste organisationen regelbundet rapportera hur den förbättrat sin miljöprestanda och visa att den efterlever tillämpliga lagstadgade miljökrav.

De viktigaste ändringarna syftar till följande:

- Att se till att Emas är en miljöledningsordning av hög kvalitet som garanterar externa berörda parter och nationella tillsynsmyndigheter att Emas-organisationerna följer all tillämplig miljölagstiftning och ständigt förbättrar sin miljöprestanda.

- Att göra ordningen mer attraktiv för deltagande parter, framför allt för små organisationer (små och medelstora företag och små myndigheter), genom att minska den administrativa bördan för dem och se till att deltagandet i Emas får mer uppmärksamhet.

Ändringarna utgörs av följande:

- Miljöledningssystem. Emas kommer även i fortsättningen att bygga på det miljöledningssystem som ingår i standarden ISO 14001, och kompletteras med följande element:

- Stärkt mekanism för regelefterlevnad. Före den första registreringen måste en Emas-organisation visa att den följer tillämplig miljölagstiftning. En dialog mellan organisationen och de nationella tillsynsmyndigheterna uppmuntras. Kontrollanternas roll stärks när det gäller att garantera att organisationen efterlever reglerna. Begreppet icke-efterlevnad klargörs och de behöriga organens förfaranden för registrering och avregistrering på grund av icke-efterlevnad harmoniseras.

- Skärpt miljörapportering. Emas-registrerade organisationer måste rapportera miljöprestanda med hjälp av kärnindikatorer. Sådana indikatorer fastställs för följande miljöområden: energieffektivitet, material- och resurseffektivitet, avfall, utsläpp och biologisk mångfald/markanvändning.

- Riktlinjer för bästa praxis när det gäller miljöledning. För att stödja ett mer harmoniserat genomförande av bästa praxis när det gäller miljöledning tar kommissionen initiativ till att utarbeta referensdokument. Dokumenten avser specifika sektorer och inriktas både på produktionsverksamhetens direkta miljöaspekter och på indirekta aspekter, såsom produktutformning och miljöpåverkan av verksamhet i föregående och efterföljande led.Det är frivilligt att använda referensdokument, men Emas-organisationer uppmuntras att använda sådana när de inrättar sina miljöledningssystem och fastställer sina miljömål. Kontrollanterna måste hänvisa till dokumenten som riktmärke för effektiva ledningssystem.

- Villkor och förfaranden för ackreditering och kontroll harmoniseras och fastställs för att man ska komma till rätta med det ojämna genomförandet i olika medlemsstater, vilket underminerar ordningens trovärdighet. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr xxxx/2008 av den [………] om krav för ackreditering och marknadsövervakning i samband med saluföring av produkter finns bestämmelser om ackreditering på nationell och europeisk nivå. I förordningen betonas att det rör sig om en offentlig verksamhet och den högsta nivån av myndighetskontroll. Vidare fastställs ramarna för erkännande av den befintliga europeiska samarbetsorganisationen för ackreditering European co-operation for Accreditation (EA) så att man kan säkerställa ett fungerande och strikt system för inbördes utvärdering. I den förordningen fastställs också den övergripande ram som gör den befintliga lagstiftningen om ackreditering fullständig. Genom det här förslaget till reviderad Emas-förordning kompletteras dessa bestämmelser i den mån det behövs, samtidigt som hänsyn tas till särdragen i den frivilliga Emas-ordningen och, när så är lämpligt, mer specifika bestämmelser fastställs.

- Geografisk räckvidd. Organisationer utanför gemenskapen får delta i ordningen. En organisation utanför gemenskapen kan registrera sig i någon av medlemsstaterna, och organisationens miljöledningssystem måste kontrolleras och godkännas av en kontrollant som ackrediterats i den medlemsstat där organisationen kommer att ansöka om registrering.

- Åtgärder som minskar den administrativa bördan och skapar incitament:

- Förenklat förfarande för gruppregistrering.

- Sänkta registreringsavgifter för små organisationer (små och medelstora företag och små myndigheter)[12]

- De nationella myndigheterna i medlemsstaterna måste avgöra på vilka områden de kan minska administrationen för Emas-registrerade organisationer i samband med miljölagstiftning, t.ex. genom att miljötillstånd inte behöver förnyas lika ofta som tidigare. Det kommer att genomföras regelbundna samråd i medlemsstaterna mellan de behöriga organen för Emas och tillsynsmyndigheterna. Kommissionen arrangerar informationsutbyte i detta avseende.

- De nationella myndigheterna måste överväga och, när så är lämpligt och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd i fördraget, införa incitament som kan gynna Emas-registrerade organisationer, såsom tillgång till finansiering eller skatteincitament inom ramen för ordningar som stöder industrins miljöprestanda.

- Reglerna för användning av Emas logotyp förenklas och nu gällande begränsningar tas bort.

- PR-verksamhet för Emas, bland annat ”Emas Awards” och informationskampanjer på gemenskapsnivå och nationell nivå.

2008/0154 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,

med beaktande av kommissionens förslag[13],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[14],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[15],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[16], och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 2 i fördraget ska gemenskapen bland annat främja en hållbar utveckling i hela gemenskapen.

(2) I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram[17] anges bättre samarbete och partnerskap med företag som strategier för att uppnå miljömålen. Frivilliga åtaganden är ett viktigt led i detta. I detta sammanhang anses det vara nödvändigt att främja en bredare deltagande i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) liksom initiativ som uppmuntrar organisationer att offentliggöra detaljerade prestandarapporter om miljö eller hållbar utveckling, som genomgått en oberoende kontroll.

(3) I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om halvtidsöversyn av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram[18] konstaterades att man måste se till att de frivilliga instrument som utformats för industrin fungerar bättre. Det konstaterades också att de har en stor potential, men att de inte är färdigutvecklade. Kommissionen uppmanas att se över dessa instrument för att främja deltagandet och minska administrationen vid hanteringen av dem.

(4) Målet med Emas är att främja en fortsatt förbättring av organisationers miljöprestanda genom att organisationerna inför och tillämpar ett miljöledningssystem, att dessa systems prestanda regelbundet utvärderas på ett systematiskt och objektivt sätt, att det informeras om miljöprestanda, att det förs en öppen dialog med allmänheten och andra berörda parter och att de anställda aktivt engageras i organisationen och i fortbildning.

(5) För att främja samstämmighet mellan gemenskapens rättsakter på miljöskyddsområdet bör kommissionen och medlemsstaterna ta ställning till hur Emas-registrering kan beaktas vid utarbetandet av lagstiftning eller användas för att genomdriva lagstiftning. För att göra Emas mer attraktivt för organisationer bör de också ta hänsyn till Emas i sina upphandlingsstrategier och i tillämpliga fall hänvisa till Emas eller motsvarande miljöledningssystem som villkor för fullgörande av byggentreprenads- och tjänstekontrakt.

(6) Enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[19] måste kommissionen se över Emas mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under dess tillämpning och föreslå Europaparlamentet och rådet lämpliga ändringar.

(7) Förordning (EG) nr 761/2001 har visat sig vara effektiv när det gäller att främja förbättringar av organisationers miljöprestanda. Erfarenheterna från förordningens genomförande bör utnyttjas för att öka förutsättningarna för att Emas ska kunna förbättra organisationers allmänna miljöprestanda.

(8) Organisationer bör uppmuntras att delta i Emas på frivillig basis och kan få ett mervärde i form av tillsyn, kostnadsbesparing och anseende.

(9) Emas bör göras tillgängligt för alla organisationer, inom och utanför gemenskapen, vilkas verksamhet har en miljöpåverkan. Emas bör ge dem möjlighet att hantera miljöpåverkan och förbättra sina allmänna miljöprestanda.

(10) Organisationer, framför allt små organisationer, bör uppmuntras att delta i Emas. Deras deltagande bör främjas genom att tillgången till information, befintliga stödmöjligheter och offentliga institutioner underlättas och genom att åtgärder för tekniskt stöd inrättas eller främjas.

(11) Organisationer som tillämpar andra miljöledningssystem och som vill övergå till Emas bör kunna göra detta på ett så enkelt sätt som möjligt. Kopplingar till andra miljöledningsordningar bör beaktas.

(12) Organisationer med anläggningar i en eller flera medlemsstater bör kunna registrera alla eller några av dessa genom en gemensam registrering.

(13) Mekanismen för att fastställa att en organisation efterlever alla tillämpliga lagstadgade miljökrav bör stärkas för att öka Emas trovärdighet och framför allt för att göra det möjligt för medlemsstaterna att minska administrationen för registrerade organisationer genom avreglering eller regellättnader.

(14) Genomförandet av Emas bör involvera organisationens medarbetare, eftersom detta ökar välbefinnandet på arbetsplatsen liksom kunskapen om miljöfrågor, som kan sprida sig både på och utanför arbetsplatsen.

(15) Emas-logotypen bör vara ett kommunikations- och marknadsföringsmedel som är attraktivt för organisationerna och som ökar konsumenternas medvetenhet om Emas. Bestämmelserna för användningen av Emas-logotypen bör förenklas genom att endast en logotyp används, och nuvarande restriktioner bör avskaffas i den mån det inte leder till sammanblandning med andra produktrelaterade miljömärken.

(16) Kostnaderna och avgifterna för Emas-registrering bör vara rimliga och stå i proportion till organisationens storlek och till det arbete som utförs av de behöriga myndigheterna. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd i fördraget bör möjligheter till befrielse och nedsättning för små organisationer övervägas.

(17) Organisationer bör regelbundet utarbeta och offentliggöra miljöredovisningar och miljöprestandarapporter som ger allmänheten och andra berörda parter information om organisationernas efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav och deras miljöprestanda.

(18) För att garantera att informationen är relevant och jämförbar bör rapporteringen om utvecklingen av organisationernas miljöprestanda ske på grundval av allmänna prestandaindikatorer som inriktas på centrala miljöområden. Detta bör bidra till att organisationerna kan jämföra sin prestanda mellan olika rapporteringsperioder.

(19) Genom informationsutbyte och samarbete mellan medlemsstaterna bör det utarbetas referensdokument, som bland annat innehåller bästa miljöledningspraxis och miljöprestandaindikatorer för specifika sektorer. Sådana dokument bör hjälpa organisationerna att bättre rikta in sig på de viktigaste miljöaspekterna i en viss sektor.

(20) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr xxxx/2008 av den [………] om krav för ackreditering och marknadsövervakning i samband med saluföring av produkter innehåller bestämmelser om ackreditering på nationell och europeisk nivå och fastställer den övergripande ramen för ackreditering. Denna förordning kompletterar dessa bestämmelser i den mån det behövs, samtidigt som hänsyn tas till särdragen i Emas, däribland behovet att säkerställa en hög trovärdighet gentemot berörda parter. När så är lämpligt fastställs i förordningen mer specifika bestämmelser.Bestämmelserna föreskriver ett oberoende och neutralt ackrediteringssystem, fortbildning och en lämplig tillsyn över miljökontrollanternas verksamhet och bör därigenom säkerställa deras kompetens och bidra till att den stadigt höjs. På så vis garanteras insyn och trovärdighet hos de organisationer som genomför Emas.

(21) Både medlemsstaterna och Europeiska kommissionen bör genomföra PR-verksamhet och stödåtgärder.

(22) Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd i fördraget bör medlemsstaterna skapa incitament för registrerade organisationer, såsom tillgång till finansiering eller skatteincitament inom ramen för ordningar som stöder industrins miljöprestanda.

(23) Medlemsstaterna och kommissionen bör utarbeta och genomföra specifika åtgärder för att se till att fler organisationer deltar i Emas, framför allt små organisationer.

(24) För att se till att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt bör kommissionen vid behov utarbeta referensdokument för specifika sektorer på det område som omfattas av förordningen.

(25) Efter att ha tillämpats en viss tid bör denna förordning ses över, om så är lämpligt, med hänsyn till de erfarenheter som gjorts.

(26) Denna förordning ersätter förordning (EG) nr 761/2001 som därför bör upphävas.

(27) Denna förordning inkluderar de användbara delarna i rekommendation 2001/680/EG av den 7 september 2001 om riktlinjer för genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[20] och rekommendation 2003/532/EG av den 10 juli 2003 om riktlinjer för genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) när det gäller val och användning av indikatorer för miljöprestanda[21]. Dessa rekommendationer bör inte längre tillämpas, eftersom de ersätts av den här förordningen.

(28) Eftersom den föreslagna åtgärdens mål, nämligen att inrätta en gemensam ordning, som har hög trovärdighet, och undvika att det skapas olika nationella ordningar, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(29) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[22].

(30) Kommissionen bör framför allt ges befogenhet att inrätta förfaranden för inbördes utvärdering av behöriga organ, utarbeta referensdokument för specifika sektorer, erkänna att hela eller delar av befintliga miljöledningssystem uppfyller motsvarande krav i denna förordning liksom att ändra bilagorna I–VIII. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, bland annat genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i rådets beslut 1999/468/EG.

(31) Eftersom det behövs en viss period för att införa ramar för en korrekt tillämpning av denna förordning, bör medlemsstaterna ha sex månader på sig efter det att förordningen trätt i kraft att ändra de förfaranden som tillämpas av ackrediteringsorgan och behöriga organ, så att de är i överensstämmelse med motsvarande bestämmelser i denna förordning. Under denna sexmånadersperiod bör ackrediteringsorganen och de behöriga organen få fortsätta att tillämpa de förfaranden som införts genom förordning (EG) nr 761/2001.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Syfte

Härmed inrättas gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning, nedan kallad Emas , där organisationer med säte inom och utanför gemenskapen får delta på frivillig basis.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

1. miljöpolicy : en organisations övergripande mål och handlingsprinciper i fråga om miljön, inbegripet uppfyllande av alla tillämpliga lagstadgade miljökrav samt ett åtagande om ständiga förbättringar av miljöprestanda.

2. miljöprestanda : resultatet av en organisations hantering av sina miljöaspekter.

3. regelefterlevnad : fullständigt uppfyllande av tillämpliga lagstadgade miljökrav, inklusive tillståndsvillkor.

4. miljöaspekt : en del av en organisations verksamhet, produkter eller tjänster som påverkar eller kan påverka miljön.

5. betydande miljöaspekt : en miljöaspekt som har eller kan ha en betydande miljöpåverkan.

6. direkt miljöaspekt : en miljöaspekt av en organisations verksamhet, produkter och tjänster som den har direkt kontroll över inom sitt miljöledningssystem.

7. indirekt miljöaspekt : en miljöaspekt som kan bli följden av en organisations kontakter med tredje parter och som i rimlig grad kan påverkas av en organisation.

8. miljöpåverkan : varje negativ eller positiv förändring i miljön som helt eller delvis är en följd av en organisations verksamhet, produkter eller tjänster.

9. miljöprogram : en beskrivning av de åtgärder, ansvar och medel som tillämpas eller planeras för att uppnå övergripande och detaljerade miljömål och tidpunkten för när dessa övergripande och detaljerade miljömål senast ska uppnås.

10. övergripande miljömål : ett övergripande miljömål som följer av miljöpolicyn och som en organisation fastställer och som är kvantifierat där så är möjligt.

11. detaljerat miljömål : ett detaljerat och kvantifierat prestandakrav som följer av miljöpolicyn och de övergripande miljömålen, som är tillämpligt på organisationen eller delar därav och som måste fastställas och uppfyllas för att de övergripande målen ska uppnås.

12. miljöledningssystem : den del av det övergripande ledningssystemet som omfattar organisationsstruktur, planering, ansvar, praxis, rutiner, processer och resurser för att utveckla, införa, uppfylla, revidera och underhålla miljöpolicyn.

13. bästa miljöledningspraxis : det mest effektiva miljöledningssystem som kan införas av organisationer inom en viss sektor och som kan leda till bästa miljöprestanda under givna ekonomiska och tekniska förhållanden.

14. intern miljörevision : en systematisk, dokumenterad, regelbunden och objektiv utvärdering av prestanda hos en organisation och hos de ledningssystem och arbetsmetoder som upprättats för att skydda miljön.

15. revisor : en person eller en grupp av personer som ingår i organisationen eller är en extern fysisk eller juridisk person, som handlar på den högsta organisationsledningens vägnar och gör en bedömning framför allt av det ledningssystem som tillämpas och fastställer överensstämmelsen med organisationens policy och program, vilket omfattar efterlevnad av de lagstadgade krav som gäller för organisationen.

16. miljöprestandarapport : utförlig information till allmänheten och andra intressenter om organisationens miljöprestanda och efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav.

17. miljöredovisning : utförlig information till allmänheten och andra intressenter om organisationens

a) struktur och verksamhet,

b) miljöpolicy och miljöledningssystem,

c) miljöaspekter och miljöpåverkan,

d) miljöprogram, övergripande och detaljerade miljömål,

e) miljöprestandarapport med information om organisationens miljöprestanda och efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav.

18. miljökontrollant : en fysisk eller juridisk person eller en förening eller grupp av sådana personer som uppfyller kraven på ett organ för bedömning av överensstämmelse enligt definitionen i förordning (EG) nr xxxx/2008 och som har fått ackreditering i enlighet med den här förordningen.

19. organisation : företag, bolag, firma, rörelse, myndighet eller institution, med säte inom eller utanför gemenskapen, eller en del av eller en kombination av dessa, oavsett om de är juridiska personer eller ej, offentliga eller privata, som har sina egna funktioner och sin egen administration.

20. anläggning : hela det område på en viss geografisk plats som står under en organisations kontroll och som omfattar verksamhet, produkter och tjänster, inklusive all infrastruktur, utrustning och material.

21. kontroll : den bedömning av överensstämmelse som genomförs av en miljökontrollant för att visa att en organisations miljöpolicy, miljöledningssystem och revisionsprocess uppfyller kraven i denna förordning.

22. godkännande : den miljökontrollant som har utfört kontrollen bekräftar att informationen och uppgifterna i organisationens miljöredovisning och miljöprestandarapport är tillförlitliga, trovärdiga och korrekta och uppfyller kraven i denna förordning.

23. tillsynsmyndigheter : de behöriga myndigheter som av medlemsstaterna utsetts att upptäcka, förebygga och utreda överträdelser av tillämpliga lagstadgade miljökrav och vid behov vidta tillsynsåtgärder.

24. indikator för miljöprestanda : en specifik indikator som gör det möjligt att mäta en organisations miljöprestanda.

25. små organisationer :

a) mikroföretag samt små och medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag[23],

b) lokala myndigheter vars förvaltning omfattar mindre än 10 000 invånare eller andra myndigheter som har färre än 250 anställda och en årlig budget på högst 50 miljoner euro, eller en balansomslutning som inte överstiger 43 miljoner euro per år, däribland alla följande:

i) Statliga eller andra offentliga förvaltningar, offentliga rådgivande organ på nationell, regional eller lokal nivå.

ii) Fysiska eller juridiska personer som har offentliga förvaltningsuppgifter enligt nationell rätt, inbegripet särskilda uppgifter, verksamheter eller tjänster som rör miljön.

iii) Fysiska eller juridiska personer som har offentligt ansvar eller offentliga uppgifter eller som tillhandahåller offentliga tjänster som rör miljön under överinseende av ett organ eller en person som avses i b.

26. ackrediteringsorgan : ett nationellt ackrediteringsorgan enligt förordning (EG) nr xxxx/2008.

KAPITEL II

Registrering av organisationer

Artikel 3

Fastställande av det behöriga organet

1. Ansökan om registrering från organisationer i en medlemsstat ska göras hos ett behörigt organ i den medlemsstaten.

2. Ansökan om registrering från organisationer utanför gemenskapen får göras hos ett behörigt organ i den medlemsstat där den miljökontrollant som utförde kontrollen och som godkände organisationens miljöledningssystem är ackrediterad.

3. En organisation med anläggningar belägna i en eller flera medlemsstater får ansöka om en gemensam registrering för alla eller vissa av dessa anläggningar

Ansökan om en gemensam registrering ska göras hos ett behörigt organ i den medlemsstat där organisationens huvudkontor eller ledningscentral som utsetts för tillämpning av denna bestämmelse ligger.

Artikel 4

Förberedelse för registrering

1. Organisationer som vill bli förstagångsregistrerade ska göra en miljöutredning av organisationens alla miljöaspekter i enlighet med bilaga II.

2. Organisationer får rådgöra med det organ som avses i artikel 33.3 som är inrättat i den medlemsstat där organisationen ansöker om registrering.

3. Organisationer som har ett certifierat miljöledningssystem, erkänt enligt artikel 45.4, ska inte vara tvungna att genomföra en fullständig inledande miljöutredning, i fråga om information som tillhandahålls genom det erkända certifierade miljöledningssystemet.

4. Mot bakgrund av utredningens resultat ska organisationen utveckla och genomföra ett miljöledningssystem som omfattar alla de krav som avses i bilaga II och som beaktar bästa miljöledningspraxis enligt artikel 46 om sådan finns för sektorn i fråga.

5. Organisationer ska tillhandahålla faktaunderlag eller dokument som styrker att organisationen uppfyller alla tillämpliga lagstadgade miljökrav som har identifierats.

Organisationer får begära ett utlåtande om efterlevnad från den eller de behöriga tillsynsmyndigheterna enligt artikel 33.5.

Organisationer utanför gemenskapen ska också hänvisa till de lagstadgade miljökrav som är tillämpliga på liknande organisationer i de medlemsstater där de avser att lämna in en ansökan.

6. Organisationer ska utföra en intern revision i enlighet med de krav som anges i bilaga III.

7. Organisationer ska utarbeta en miljöredovisning i enlighet med bilaga IV del B.

Om sådana särskilda referensdokument som avses i artikel 46 finns för den specifika sektorn, ska bedömningen av organisationens prestanda göras mot bakgrund av dokumentet i fråga.

8. Den inledande miljöutredningen, miljöledningssystemet, revisionsprocessen och miljöredovisningen ska kontrolleras av en ackrediterad miljökontrollant, och miljöredovisningen ska godkännas av den miljökontrollanten.

Artikel 5

Registreringsansökan

1. Varje organisation som uppfyller kraven i artikel 4 får ansöka om registrering.

2. Registreringsansökan ska göras hos det behöriga organ som fastställs i artikel 3 och ska innehålla följande:

a) Den godkända miljöredovisningen i elektroniskt format.

b) Den deklaration som avses i artikel 24.9, undertecknad av den miljökontrollant som har godkänt miljöredovisningen.

c) En ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de minimiuppgifter som anges i bilaga VI.

d) Bevis på betalning av gällande avgifter.

KAPITEL III

Registrerade organisationers skyldigheter

Artikel 6

Bibehållande av Emas-registrering

1. En registrerad organisation ska vart tredje år

27. låta kontrollera miljöledningssystemet och revisionsprogrammet i sin helhet,

28. utarbeta miljöredovisningen i enlighet med de krav som anges i bilaga IV delarna B och D,

29. få miljöredovisningen godkänd,

30. sända den godkända miljöredovisningen till det behöriga organet,

31. till det behöriga organet sända en ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de minimiuppgifter som anges i bilaga VI.

2. En registrerad organisation ska varje år

32. utföra en intern revision av miljöprestanda och efterlevnaden av tillämpliga lagstadgade miljökrav i enlighet med bilaga III,

33. utarbeta en miljöprestandarapport i enlighet med de krav som anges i bilaga IV delarna C och D,

34. sända den godkända miljöprestandarapporten till det behöriga organet,

35. till det behöriga organet sända en ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de minimiuppgifter som anges i bilaga VI.

3. Registrerade organisationer ska göra sin miljöredovisning och miljöprestandarapport tillgängliga för allmänheten inom en månad efter registreringen och inom en månad efter bibehållande av registreringen.

De får uppfylla det kravet genom att ge tillgång till miljöredovisningen på begäran eller genom att skapa länkar till webbplatser där miljöredovisningen är tillgänglig.

De ska underrätta det behöriga organet om hur de ger allmänheten tillgång till informationen.

Artikel 7

Undantag för små organisationer

1. Behöriga organ ska på begäran av en liten organisation förlänga det treåriga intervall som avses i artikel 6.1 till högst fem år eller det ettåriga intervall som avses i artikel 6.2 till högst två år för den organisationen, under förutsättning att alla följande villkor uppfylls:

a) Inga miljörisker föreligger.

b) Organisationen har inga planer på operativa ändringar av miljöledningssystemet.

c) Det föreligger inga betydande lokala miljöproblem.

2. För att få förlängning enligt punkt 1 ska den berörda organisationen lämna in en ansökan till det behöriga organ som har registrerat organisationen och styrka att villkoren för undantaget är uppfyllda.

3. Organisationer som i enlighet med punkt 1 får förlängning till högst två år ska skicka den icke-godkända miljöprestandarapporten till det behöriga organet varje år som de är undantagna från kravet att ha en godkänd miljöprestandarapport.

Artikel 8

Väsentliga ändringar

1. Om det sker väsentliga ändringar i en registrerad organisation, ska organisationen göra en kompletterande miljöutredning av dessa ändringar, inklusive av deras miljöaspekter och miljöpåverkan.

2. Organisationen ska uppdatera den inledande miljöutredningen och ändra organisationens miljöpolicy i enlighet därmed.

3. Den uppdaterade miljöutredningen och den ändrade miljöpolicyn ska kontrolleras och godkännas.

4. Efter godkännande ska organisationen meddela ändringarna till det behöriga organet med hjälp av blanketten i bilaga VI och göra ändringarna tillgängliga för allmänheten.

Artikel 9

Miljörevision

1. En registrerad organisation ska upprätta ett revisionsprogram som säkerställer att alla organisationens verksamheter under en tidsperiod på högst tre år genomgår en revision enligt de krav som anges i bilaga III.

2. Revisionen ska utföras av revisorer som enskilt eller tillsammans har den nödvändiga kompetensen för att utföra dessa uppgifter och som är tillräckligt oberoende av de verksamheter de granskar för att kunna göra en objektiv bedömning.

3. I organisationens miljörevisionsprogram ska det fastställas mål för varje revision eller revisionsperiod samt revisionsfrekvens för varje enskild verksamhet.

4. Revisorerna ska utarbeta en skriftlig revisionsrapport i slutet av varje revision eller revisionsperiod.

5. Revisorn ska underrätta organisationen om iakttagelser och slutsatser från revisionen.

6. Efter revisionsprocessen ska organisationen utarbeta och genomföra en lämplig handlingsplan.

7. Organisationen ska införa lämpliga rutiner som säkerställer att revisionsresultaten följs upp.

Artikel 10

Användning av Emas-logotypen

1. Den Emas-logotyp som anges i bilaga V får användas endast av registrerade organisationer och endast så länge deras registrering är giltig.

Logotypen ska alltid ange organisationens registreringsnummer.

2. Emas-logotypen får endast användas i enlighet med de tekniska specifikationer som anges i bilaga V.

3. En organisation som, i enlighet med artikel 3.3, väljer att inte inkludera alla sina anläggningar inom gemenskapen i en gemensam registrering, ska se till att det i kommunikationerna med allmänheten och i användningen av Emas-logotypen är tydligt vilka anläggningar som omfattas av registreringen.

4. Logotypen får inte användas tillsammans med jämförande påståenden om andra verksamheter och tjänster eller på ett sätt som kan leda till sammanblandning med produktrelaterade miljömärken.

5. All miljöinformation som offentliggörs av en registrerad organisation får förses med Emas-logotypen, under förutsättning att det finns en hänvisning till organisationens senaste miljöredovisning från vilken informationen har hämtats och att en miljökontrollant har godkänt informationen som

a) korrekt,

b) belagd och kontrollerbar,

c) relevant och ingående i korrekt sammanhang,

d) representativ för organisationens allmänna miljöprestanda,

e) svår att feltolka,

f) betydelsefull i förhållande till den totala miljöpåverkan.

KAPITEL IV

Regler för behöriga organ

Artikel 11

Utseende av behöriga organ och deras roll

1. Medlemsstaterna ska utse behöriga organ som ska ansvara för registrering av organisationer i enlighet med denna förordning.

De behöriga organen ska kontrollera nya och befintliga registreringar av organisationer.

2. Behöriga organ får vara nationella, regionala eller lokala.

3. De behöriga organens sammansättning ska säkerställa deras självständighet och neutralitet.

4. Behöriga organ ska ha tillräckliga resurser, både ekonomiska och personella, för att kunna utföra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.

5. Behöriga organ ska tillämpa denna förordning på ett enhetligt sätt och medverka i regelbunden inbördes utvärdering enligt artikel 16.

Artikel 12

Skyldigheter i fråga om registreringsförfarandet

1. Behöriga organ ska fastställa rutiner för registrering av organisationer. De ska särskilt fastställa regler för att

a) behandla anmärkningar från intressenter, inklusive ackrediteringsorgan och behöriga tillsynsmyndigheter, avseende sökande eller registrerade organisationer,

b) avslå registreringsansökningar och för att permanent eller tillfälligt avregistrera organisationer, och

c) behandla överklaganden och klagomål mot deras beslut.

2. Behöriga organ ska upprätta och föra ett register över organisationer som är registrerade i deras medlemsstater, inklusive deras miljöredovisning eller miljöprestandarapport i elektroniskt format, och uppdatera registret varje månad.

Registret ska vara tillgängligt för allmänheten på en webbplats.

3. Behöriga organ ska varje månad underrätta kommissionen om ändringar i det register som avses i punkt 2.

Artikel 13

Registrering av organisationer

1. Behöriga organ ska behandla ansökningar om registrering av organisationer i enlighet med de rutiner som fastställts för detta.

2. När en organisation ansöker om registrering ska det behöriga organet registrera organisationen och ge den ett registreringsnummer om alla följande villkor är uppfyllda:

a) Det behöriga organet har mottagit en registreringsansökan som innehåller alla de handlingar som anges i artikel 5.2 a–d.

b) Det behöriga organet har försäkrat sig om att kontrollen och godkännandet har utförts i enlighet med de skyldigheter som anges i artiklarna 24–27.

c) Det behöriga organet är på grundval av inkommet faktaunderlag eller genom en positiv rapport från den behöriga tillsynsmyndigheten förvissad om att organisationen uppfyller lagstadgade krav.

3. Behöriga organ ska informera organisationen om att den har registrerats.

4. Om ett behörigt organ kommer fram till att en sökande organisation inte uppfyller kraven i punkt 2 ska organet avslå organisationens registreringsansökan.

5. Om ett behörigt organ tar emot en tillsynsrapport från ackrediteringsorganet som visar att miljökontrollantens verksamhet inte har utförts tillräckligt väl för att garantera att den sökande organisationen uppfyller kraven i denna förordning, ska registreringsansökan avslås.

6. Det behöriga organet ska rådgöra med de berörda parterna inklusive organisationen själv för att få tillräckligt underlag för beslut om avslag på en organisations registreringsansökan.

Artikel 14

Tillfällig eller permanent avregistrering av organisationer

1. Om ett behörigt organ anser att en registrerad organisation inte uppfyller kraven i denna förordning, ska organet ge organisationen möjlighet att lämna synpunkter i frågan. Om organisationen inte lämnar ett tillfredsställande svar, ska den avregistreras tillfälligt eller permanent.

2. Om ett behörigt organ tar emot en tillsynsrapport från ackrediteringsorganet som visar att miljökontrollantens verksamhet inte har utförts tillräckligt väl för att garantera att den Emas-registrerade organisationen uppfyller kraven i denna förordning, ska registreringen uppskjutas.

3. En registrerad organisation ska tillfälligt eller permanent avregistreras, beroende på vad som är lämpligt, om den underlåter att inom en månad efter begäran inlämna något av följande till det behöriga organet:

a) De godkända uppdateringarna av miljöredovisningarna, miljöprestandarapporten eller den undertecknade deklaration som avses i artikel 24.9.

b) En ifylld blankett, som inkluderar åtminstone de minimiuppgifter som anges i bilaga VI, från organisationen.

4. Om ett behörigt organ av den behöriga tillsynsmyndigheten informeras om att en organisation har brutit mot något tillämpligt lagstadgat miljökrav, ska organet avregistrera organisationen tillfälligt eller permanent, beroende på vad som är lämpligt.

5. Om ett behörigt organ beslutar om tillfällig eller permanent avregistrering ska det åtminstone ta hänsyn till följande:

a) De miljöeffekter som blir följden om organisationen inte fullgör skyldigheterna enligt denna förordning.

b) Möjligheten att förutse att organisationen inte fullgör skyldigheterna enligt denna förordning, eller de omständigheter som ledde till detta.

c) Tidigare fall då organisationen inte har fullgjort skyldigheterna enligt denna förordning.

d) Särskilda omständigheter som rör organisationen.

6. Det behöriga organet ska rådgöra med de berörda parterna inklusive organisationen själv för att få tillräckligt underlag för beslut om tillfällig eller permanent avregistrering av en organisation.

7. Om det behöriga organet på annat sätt än genom ackrediteringsorganets tillsynsrapport har erhållit bevis för att miljökontrollantens verksamhet inte har utförts tillräckligt väl för att säkerställa att kraven i denna förordning uppfylls av organisationen, ska det behöriga organet rådgöra med det ackrediteringsorgan som utövar tillsyn över miljökontrollanten.

8. Det behöriga organet ska motivera eventuella åtgärder som vidtas.

9. Det behöriga organet ska förse organisationen med relevant information om samråden med berörda parter.

10. En tillfällig avregistrering av en organisation ska upphävas om det behöriga organet har fått betryggande information om att organisationen uppfyller kraven i denna förordning.

Artikel 15

Forum av behöriga organ

1. Ett forum av behöriga organ från alla medlemsstater (nedan kallat forum ) ska inrättas av de behöriga organen. Det ska sammanträda minst en gång per år i närvaro av en företrädare för kommissionen.

2. Behöriga organ från varje medlemsstat ska delta i forumet. Om flera behöriga organ inrättas inom en medlemsstat, ska lämpliga åtgärder vidtas för att se till att alla dessa informeras om forumets verksamhet.

3. Forumet ska utarbeta vägledning för att säkerställa en konsekvent tillämpning av de rutiner som gäller för registrering av organisationer enligt denna förordning, inklusive tillfällig och permanent avregistrering av organisationer. Det ska till kommissionen överlämna vägledningsdokument och dokument om inbördes utvärdering. Dessa dokument ska göras tillgängliga för allmänheten.

4. Forumet ska självt anta sin arbetsordning.

Artikel 16

Inbördes utvärdering av behöriga organ

1. Forumet ska organisera en inbördes utvärdering för att bedöma om varje behörigt organ tillämpar registreringssystemet i enlighet med denna förordning och för att utarbeta en enhetlig modell för tillämpning av reglerna om registrering.

2. Den inbördes utvärderingen ska utföras regelbundet och minst vart fjärde år. Alla behöriga organ ska delta i den inbördes utvärderingen.

3. Den inbördes utvärderingen ska minst omfatta en bedömning av reglerna och rutinerna för

a) registrering,

b) avslag på registreringsansökan,

c) tillfällig avregistrering av organisationer från det register som avses i artikel 12.2,

d) permanent avregistrering av organisationer från det register som avses i artikel 12.2,

e) hantering av det register som avses i artikel 12.2.

4. Kommissionen ska fastställa rutiner för utförande av utvärderingen, inklusive lämpliga rutiner för överklagande av beslut som fattas till följd av utvärderingen.

Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 49.3.

5. Forumet ska sända en årlig rapport om den inbördes utvärderingen till kommissionen.

Rapporten ska göras tillgänglig för allmänheten.

KAPITEL V

Miljökontrollanter

Artikel 17

Miljökontrollanters uppgifter

1. Miljökontrollanter ska bedöma om en organisations miljöutredning, miljöpolicy, ledningssystem och revisionsförfaranden uppfyller kraven i denna förordning.

2. Miljökontrollanter ska kontrollera följande:

a) Organisationens efterlevnad av alla krav i denna förordning i fråga om den inledande miljöutredningen, miljöledningssystemet, miljörevisionen och dess resultat samt miljöredovisningen eller miljöprestandarapporten.

b) Organisationens efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav på gemenskapsnivå eller på nationell, regional eller lokal nivå.

c) Organisationens ständiga förbättring av miljöprestanda.

d) Tillförlitligheten, trovärdigheten och korrektheten hos sakuppgifter och information i följande dokument:

i) Miljöredovisningen.

ii) Miljöprestandarapporten.

iii) Varje miljöinformation som ska godkännas.

3. Miljökontrollanter ska särskilt undersöka den tekniska kvaliteten på den inledande miljöutredningen eller miljörevisionsförfaranden och andra rutiner som tillämpas av organisationen, utan att i onödan upprepa dessa rutiner.

4. Miljökontrollanter ska vid behov göra stickprovskontroller för att avgöra om resultaten av internrevisionen är tillförlitliga.

5. Vid kontrollen i samband med förberedelse för registrering av en organisation ska miljökontrollanten särskilt kontrollera att minst följande krav uppfylls av organisationen:

a) Det finns ett miljöledningssystem som fungerar fullt ut i enlighet med bilaga I.

b) Det finns ett fullständigt planerat revisionsprogram som har tagits i bruk i enlighet med bilaga III och som omfattar åtminstone områden med den mest betydande miljöpåverkan.

c) Ledningens genomgång som avses i bilaga II del A är slutförd.

d) En miljöredovisning har utarbetats i enlighet med bilaga IV del B.

6. Vid kontrollen i samband med bibehållande av registrering enligt artikel 6.1 ska miljökontrollanten kontrollera att följande krav uppfylls av organisationen:

a) Det finns ett fullt fungerande miljöledningssystem i enlighet med bilaga II.

b) Det finns ett fullt fungerande planerat revisionsprogram, med minst en revisionsperiod genomförd i enlighet med bilaga III.

c) En ledningens genomgång har slutförts.

d) En miljöredovisning har utarbetats i enlighet med bilaga IV del B.

7. Vid kontrollen i samband med bibehållande av registrering enligt artikel 6.2 ska miljökontrollanten kontrollera att minst följande krav uppfylls av organisationen:

a) Organisationen har genomfört en intern revision av miljöprestanda och efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav i enlighet med bilaga III.

b) Organisationen uppvisar en fortlöpande efterlevnad av tillämpliga lagstadgade miljökrav och en ständig förbättring av miljöprestanda.

c) Organisationen har utarbetat en miljöredovisning i enlighet med bilaga IV del C.

Artikel 18

Kontrollfrekvens

1. Miljökontrollanten ska i samråd med organisationen utforma ett program som säkerställer kontrollen av alla faktorer som krävs för registrering och bibehållande av registrering enligt artiklarna 4–6.

2. Miljökontrollanten ska med intervall på högst tolv månader godkänna all uppdaterad information i miljöredovisningen eller miljöprestandarapporten.

Artikel 19

Krav på miljökontrollanter

1. Den som vill bli ackrediterad miljökontrollant enligt denna förordning ska lämna in en ansökan till det ackrediteringsorgan från vilket ackreditering söks.

I ansökan ska det ackrediteringsområde som ansökan avser anges genom hänvisning till näringsgrensindelningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006[24].

2. Miljökontrollanten ska för ackrediteringsorganet på lämpligt sätt styrka sin kunskap, erfarenhet och tekniska kompetens som är relevant för det ackrediteringsområde som ansökan avser inom följande områden:

a) Denna förordning.

b) Den allmänna funktionen hos miljöledningssystem.

c) Relevanta referensdokument för specifika sektorer, utgivna av kommissionen enligt artikel 46, för tillämpning av denna förordning.

d) De krav i lagar och andra författningar som är relevanta för den verksamhet som ska kontrolleras och godkännas.

e) Miljöaspekter och miljöpåverkan, inbegripet miljödimensionen av hållbar utveckling.

f) Miljörelaterade tekniska aspekter av den verksamhet som ska kontrolleras och godkännas.

g) Den allmänna funktionen hos den verksamhet som ska kontrolleras och godkännas, i syfte att bedöma ledningssystemets lämplighet när det gäller hur organisationen och dess produkter, tjänster och verksamhet interagerar med miljön, däribland minst följande:

i) Teknik som organisationen använder.

ii) Terminologi och verktyg som används i verksamheten.

iii) Operativa verksamheter och utmärkande egenskaper för deras interaktion med miljön.

iv) Metoder för bedömning av betydande miljöaspekter.

v) Teknik för kontroll och begränsning av utsläpp.

h) Krav och metoder för miljörevision, inbegripet förmågan att genomföra effektiva revisioner av ett miljöledningssystem, identifiera relevanta iakttagelser och slutsatser samt utarbeta och presentera revisionsrapporter, både muntligt och skriftligt, baserade på en god dokumentation av revisionen.

i) Informationsrevision, miljöredovisning och miljöprestandarapport i samband med hantering, lagring och bearbetning av data, presentation av data i skriftlig och grafisk form för bedömning av eventuella datafel, användning av antaganden och uppskattningar.

j) Miljödimensionen av produkter och tjänster, inbegripet miljöaspekter och miljöprestanda under och efter användningen, och fullständigheten i uppgifter som tillhandahålls för beslut i miljöfrågor.

3. Miljökontrollanten ska följa ett program för kontinuerlig professionell utveckling inom de kompetensområden som anges i punkt 2 och vara beredd att låta ackrediteringsorganet bedöma kompetensen.

4. Miljökontrollanten ska vara oberoende, särskilt i förhållande till organisationens revisor eller konsult, opartisk och objektiv i sin verksamhet.

5. Miljökontrollanten ska se till att vara fri från alla kommersiella, ekonomiska och andra påtryckningar som kan påverka kontrollantens bedömning eller minska förtroendet för dennes oberoende bedömning och integritet i samband med kontrollverksamheten. Miljökontrollanten ska se till att alla regler som är tillämpliga i detta avseende följs.

6. Miljökontrollanten ska ha dokumenterade metoder och rutiner, inbegripet kvalitetskontrollrutiner och sekretessbestämmelser, för att uppfylla kontroll- och godkännandekraven i denna förordning.

7. En organisation som verkar som miljökontrollant ska ha en organisationsplan som visar funktioner och ansvarsfördelning inom organisationen samt ett dokument som anger organisationens rättsliga status, ägarförhållanden och finansiering.

Organisationsplanen ska göras tillgänglig på begäran.

Artikel 20

Kompletterande krav för miljökontrollanter som är fysiska personer och som enskilt utför kontroll- och godkännandeverksamhet

1. Fysiska personer som är miljökontrollanter och som enskilt utför kontroll- och godkännandeverksamhet ska, utöver att uppfylla kraven i artikel 19, ha

a) all nödvändig kompetens för att utföra kontroll- och godkännandeverksamhet inom sina ackrediteringsområden,

b) en ackreditering av begränsad omfattning, beroende på personlig kompetens.

2. Uppfyllande av dessa krav ska säkerställas genom den bedömning som gjorts före ackrediteringen och genom ackrediteringsorganets tillsyn.

Artikel 21

Kompletterande krav för miljökontrollanter som är verksamma i tredjeländer

1. En miljökontrollant som avser att utföra kontroll- och godkännandeverksamhet i tredjeländer får ansöka om ackreditering för särskilda tredjeländer.

2. För att få ackreditering för ett tredjeland ska miljökontrollanten, utöver kraven i artiklarna 19 och 20, uppfylla följande krav:

a) Kunskap om och förståelse av miljökraven i lagar och andra författningar i det tredjeland för vilket ackreditering söks.

b) Kunskap om och förståelse av det officiella språket i det tredjeland för vilket ackreditering söks.

3. Kraven i punkt 2 ska anses vara uppfyllda om miljökontrollanten visar att det finns ett avtalsförhållande mellan kontrollanten och en kvalificerad person eller organisation som uppfyller dessa krav.

Den personen eller organisationen ska vara oberoende av den organisation som ska godkännas.

Artikel 22

Tillsyn över miljökontrollanter

1. Tillsyn över kontroll- och godkännandeverksamhet som utförs av miljökontrollanter i

a) den medlemsstat där de är ackrediterade ska utövas av det ackrediteringsorgan som har utfärdat ackrediteringen,

b) ett tredjeland ska utövas av det ackrediteringsorgan som har ackrediterat miljökontrollanten för denna verksamhet,

c) en annan medlemsstat än den där ackrediteringen erhölls ska utövas av ackrediteringsorganet i den sistnämnda medlemsstaten.

2. Miljökontrollanten ska minst fem dagar före varje kontroll i en medlemsstat lämna uppgifter om ackrediteringens omfattning samt meddela tid och plats för kontrollen till det ackrediteringsorgan som ansvarar för tillsynen av miljökontrollanten i fråga.

3. Miljökontrollanten ska omedelbart underrätta ackrediteringsorganet om eventuella ändringar som har betydelse för ackrediteringen eller dess omfattning.

4. Ackrediteringsorganet ska vidta åtgärder för att, med regelbundna intervall på högst 24 månader, se till att miljökontrollanten fortfarande uppfyller ackrediteringskraven och övervaka den utförda kontroll- och godkännandeverksamhetens kvalitet.

5. Tillsynen får bestå av skrivbordsgranskning, kontroll på plats i organisationen, frågeformulär, granskning av miljöredovisningar eller miljöprestandarapporter som godkänts av miljökontrollanterna och granskning av kontrollrapport.

Tillsynen ska stå i proportion till den verksamhet som miljökontrollanten utför.

6. Varje beslut av ackrediteringsorganet för att permanent eller tillfälligt återkalla ackrediteringen eller begränsa ackrediteringens omfattning får fattas först efter det att miljökontrollanten har beretts tillfälle att yttra sig.

7. Om det ackrediteringsorgan som utövar tillsyn anser att kvaliteten på miljökontrollantens arbete inte uppfyller kraven i denna förordning, ska en tillsynsrapport sändas till miljökontrollanten i fråga och till det behöriga organ som organisationen i fråga avser att ansöka om registrering hos eller som har registrerat organisationen i fråga.

Vid fortsatt tvist ska tillsynsrapporten sändas till ackrediteringsorganens möte som avses i artikel 30.

Artikel 23

Ytterligare krav för tillsyn över miljökontrollanter som verkar i en annan medlemsstat än den där de ackrediterades

1. En miljökontrollant som är ackrediterad i en medlemsstat ska, minst fem arbetsdagar innan kontroll- och godkännandeverksamhet utförs i en annan medlemsstat, lämna följande information till ackrediteringsorganet i den senare medlemsstaten:

a) Uppgifter om ackrediteringsområde, kompetens och, i förekommande fall, gruppsammansättning.

b) Tid och plats för kontroll och godkännande.

c) Organisationens adress och kontaktuppgifter.

Denna information ska lämnas före varje ny kontroll- och godkännandeverksamhet.

2. Ackrediteringsorganet får begära ytterligare information om kontrollantens kunskaper om tillämpliga lagstadgade miljökrav.

3. Ackrediteringsorganet får fastställa andra villkor än de som avses i punkt 1, endast om dessa andra villkor inte begränsar miljökontrollantens rätt att utföra tjänster i en annan medlemsstat än den där ackrediteringen erhölls.

4. Ackrediteringsorganet får inte använda förfarandet i punkt 1 för att fördröja miljökontrollantens ankomst. Om ackrediteringsorganet inte kan fullgöra sina uppgifter enligt punkterna 2 och 3 före den tidpunkt för kontroll och godkännande som kontrollanten har anmält i enlighet med punkt 1 b, ska det lämna en utförlig motivering till kontrollanten.

5. Ackrediteringsorganen får inte ta ut diskriminerande avgifter för anmälning och tillsyn.

6. Om det ackrediteringsorgan som utövar tillsyn anser att kvaliteten på miljökontrollantens arbete inte uppfyller kraven i denna förordning, ska en tillsynsrapport sändas till miljökontrollanten i fråga, till det ackrediteringsorgan som har utfärdat ackrediteringen och till det behöriga organ som organisationen i fråga avser att ansöka om registrering hos eller som har registrerat organisationen i fråga. Vid fortsatt tvist ska tillsynsrapporten sändas till ackrediteringsorganens möte som avses i artikel 30.

7. Organisationer ska tillåta ackrediteringsorganen att utöva tillsyn över miljökontrollanten under kontroll- och godkännandeprocessen.

Artikel 24

Villkor för utförande av kontroll och godkännande

1. Miljökontrollanten ska verka inom sitt ackrediteringsområde och enligt ett skriftligt avtal med organisationen.

Avtalet ska

a) ange verksamhetens omfattning,

b) ange villkor som syftar till att möjliggöra för miljökontrollanten att verka på ett oberoende och professionellt sätt, och

c) förplikta organisationen till nödvändigt samarbete.

2. Miljökontrollanten ska se till att organisationens struktur är entydigt definierad och motsvarar verksamhetens faktiska indelning.

Miljöredovisningen ska tydligt ange de olika delarna av den organisation som ska kontrolleras eller godkännas.

3. Miljökontrollanten ska göra en bedömning av de faktorer som anges i artikel 17.

4. Inom kontroll- och godkännandeverksamheten ska miljökontrollanten granska dokumentation, besöka organisationen, göra stickprovskontroller och föra samtal med personalen.

5. Före ett besök av miljökontrollanten ska organisationen förse denne med grundläggande information om organisationen och dess verksamhet, miljöpolicyn och miljöprogrammet, en beskrivning av det miljöledningssystem som används inom organisationen, uppgifter om den miljöutredning eller miljörevision som utförts, rapporten om denna utredning eller revision och eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits därefter samt utkastet till miljöredovisning eller miljöprestandarapporten.

6. Miljökontrollanten ska sammanställa en skriftlig rapport till organisationen om resultatet av kontrollen, där det ska anges

a) alla frågeställningar som har betydelse för den verksamhet som utförs av miljökontrollanten,

b) en beskrivning av efterlevnaden av alla krav i denna förordning, inklusive styrkande handlingar, iakttagelser och slutsatser.

7. Om bestämmelserna i denna förordning överträds ska rapporten innehålla

a) iakttagelser och slutsatser i fråga om organisationens bristande efterlevnad och underlag för dessa iakttagelser och slutsatser,

b) tekniska brister i miljöutredningen, revisionsmetoden, miljöledningssystemet eller andra relevanta rutiner,

c) avvikelser från utkastet till miljöredovisning eller miljöprestandarapporten samt detaljinformation om ändringar och tillägg som bör göras i miljöredovisningen eller miljöprestandarapporten,

d) en bedömning av resultat och mål jämfört med de tidigare miljöredovisningarna och en bedömning av prestanda och av organisationens ständiga förbättring av prestanda.

8. Efter kontrollen ska miljökontrollanten godkänna organisationens miljöredovisning eller miljöprestandarapport för att bekräfta att den uppfyller kraven i denna förordning, under förutsättning att resultatet av kontrollen visar

a) att informationen och uppgifterna i organisationens miljöredovisning eller miljöprestandarapport är tillförlitliga och korrekta och uppfyller kraven i denna förordning,

b) att organisationen uppfyller alla tillämpliga lagstadgade miljökrav.

9. Efter godkännande ska miljökontrollanten utfärda en undertecknad deklaration enligt bilaga VII där det intygas att kontrollen har utförts i enlighet med denna förordning.

Artikel 25

Kontroll och godkännande av små organisationer

1. Vid kontroll- och godkännandeverksamhet ska miljökontrollanten ta hänsyn till särskilda förhållanden i små organisationer, däribland

a) korta rapporteringsvägar,

b) personal som fyller flera funktioner,

c) utbildning på arbetsplatsen,

d) en förmåga att snabbt anpassa sig till förändringar och

e) begränsad dokumentation av rutiner.

2. Miljökontrollanten ska utföra kontroll och godkännande på ett sätt som inte i onödan belastar små organisationer.

3. Miljökontrollanten ska ta hänsyn till objektiva bevis för att ett system är effektivt, däribland rutiner inom organisationen som står i proportion till verksamhetens storlek och komplexitet, arten av den miljöpåverkan verksamheten orsakar och personalens kompetens.

Artikel 26

Villkor för kontroll och godkännande i andra medlemsstater än den där miljökontrollanten är ackrediterad

1. En miljökontrollant som är ackrediterad i en medlemsstat får utföra kontroll- och godkännandeverksamhet i varje annan medlemsstat i enlighet med kraven i denna förordning.

2. Miljökontrollanten ska minst fem dagar före varje kontroll eller godkännande i en annan medlemsstat än den där miljökontrollanten är ackrediterad lämna uppgifter om ackrediteringens omfattning samt tid och plats för kontrollen eller godkännandet till ackrediteringsorganet i den andra medlemsstaten.

3. Ackrediteringsorganet får begära ytterligare information om kontrollantens kunskaper om tillämpliga lagstadgade miljökrav.

4. Kontroll- eller godkännandeverksamheten ska stå under tillsyn av ackrediteringsorganet i den medlemsstat där verksamheten ska utövas. När verksamheten inleds ska den medlemsstaten underrättas.

Artikel 27

Villkor för kontroll och godkännande i tredjeländer

1. En miljökontrollant som är ackrediterad i en medlemsstat får utföra kontroll- och godkännandeverksamhet för en organisation med säte i ett tredjeland i enlighet med kraven i denna förordning.

2. Miljökontrollanten ska minst sex veckor före kontroll eller godkännande i ett tredjeland lämna uppgifter om ackrediteringens omfattning samt tid och plats för kontrollen eller godkännandet till ackrediteringsorganet i den medlemsstat där organisationen i fråga avser att ansöka om registrering eller är registrerad.

3. Kontroll- och godkännandeverksamheten ska stå under tillsyn av ackrediteringsorganet i den medlemsstat där organisationen i fråga avser att ansöka om registrering eller är registrerad. När verksamheten inleds ska den medlemsstaten underrättas.

Kapitel VI

Ackrediteringsorgan

Artikel 28

Ackreditering

1. Ackrediteringsorgan som utses av medlemsstaten i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr xxxx/2008 ska ansvara för ackreditering av miljökontrollanter och tillsyn över den verksamhet som utförs av miljökontrollanter enligt denna förordning.

2. Ackrediteringsorgan ska bedöma en miljökontrollants kompetens mot bakgrund av de faktorer som anges i artiklarna 19–21 och som är relevanta för den begärda ackrediteringen.

3. Miljökontrollanternas ackrediteringsområde ska fastställas i enlighet med näringsgrensindelningen i förordning (EEG) nr 1893/2006. Ackrediteringsområdet ska begränsas av miljökontrollantens kompetens och ska i tillämpliga fall ta hänsyn till verksamhetens storlek och komplexitet.

4. Ackrediteringsorganen ska fastställa lämpliga rutiner för ackreditering, avslag på ackrediteringsansökan, tillfällig eller permanent återkallelse av miljökontrollanters ackreditering och för tillsyn av miljökontrollanter.

Detta ska innefatta rutiner för att beakta berörda parters, inbegripet behöriga organ, anmärkningar i fråga om miljökontrollanter som söker eller har erhållit ackreditering.

5. Vid avslag på ackrediteringsansökan ska ackrediteringsorganet underrätta miljökontrollanten om skälen för beslutet.

6. Ackrediteringsorganen ska upprätta, revidera och uppdatera en förteckning över miljökontrollanter och deras ackrediteringsområden i sina medlemsstater och varje månad meddela ändringar i förteckningen till kommissionen och till det behöriga organet i den medlemsstat där ackrediteringsorganet har sitt säte.

7. Inom ramen för de regler och rutiner för övervakning av verksamhet som anges i artikel 5.3 i förordning (EG) nr xxxx/2008 ska ett ackrediteringsorgan upprätta en tillsynsrapport där organet efter samråd med miljökontrollanten i fråga beslutar något av följande:

a) Att miljökontrollantens verksamhet inte har utförts tillräckligt väl för att säkerställa att organisationen uppfyller kraven i denna förordning.

b) Att miljökontrollantens kontroll och godkännande har utförts i strid med ett eller flera av kraven i denna förordning.

Rapporten ska sändas till det behöriga organet i den medlemsstat där organisationen är registrerad eller ansöker om registrering och, i tillämpliga fall, till det ackrediteringsorgan som har utfärdat ackrediteringen.

Artikel 29

Tillfällig eller permanent återkallelse av ackreditering

1. Tillfällig eller permanent återkallelse av ackreditering ska förutsätta ett samråd med berörda parter, inbegripet miljökontrollanten, för att ackrediteringsorganet ska få tillräckligt underlag för sitt beslut.

2. Ackrediteringsorganet ska informera miljökontrollanten om orsakerna till de åtgärder som vidtagits och, i tillämpliga fall, om den pågående diskussionen med den behöriga tillsynsmyndigheten.

3. Ackrediteringen ska återkallas tillfälligt eller permanent till dess att det säkerställs att kontrollanten uppfyller kraven i denna förordning, beroende på vad som är lämpligt med hänsyn till arten och omfattningen av försummelsen eller överträdelsen av lagstadgade krav.

4. En tillfällig återkallelse av ackrediteringen ska upphävas om ackrediteringsorganet har fått betryggande information om att miljökontrollanten uppfyller kraven i denna förordning.

Artikel 30

Ackrediteringsorganens möte

1. Inom ramen för det organ som erkänns enligt artikel 14 i förordning (EG) nr xxxx/2008 ska ackrediteringsorganen från alla medlemsstater mötas minst en gång per år i närvaro av en företrädare för kommissionen (nedan kallat ackrediteringsorganens möte ).

2. Uppgiften för ackrediteringsorganens möte ska vara att säkerställa samstämmigheten i rutiner för följande:

a) Ackrediteringen av kontrollanter enligt denna förordning, inklusive avslag på ansökan och tillfällig eller permanent återkallelse av ackreditering.

b) Tillsyn över verksamhet som utförs av ackrediterade kontrollanter.

3. Ackrediteringsorganens möte ska ta fram vägledning om frågor inom ackrediteringsorganens kompetensområde.

4. Ackrediteringsorganens möte ska anta en arbetsordning.

5. De vägledningsdokument som avses i punkt 3 och den arbetsordning som avses i punkt 4 ska sändas till kommissionen.

Artikel 31

Inbördes utvärdering av ackrediteringsorgan

1. Den inbördes utvärderingen i fråga om ackreditering av miljökontrollanter enligt denna förordning, som ska anordnas av det organ som avses i artikel 30.1 i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr xxxx/2008, ska minst omfatta en bedömning av regler och rutiner för följande:

a) Kontrollanternas kompetens.

b) Kontrollanternas oberoende, objektivitet och opartiskhet.

c) Avgränsning av kontrollanternas ackrediteringsområde.

d) Krav för kontrollanter.

e) Tillsynsrutiner för kontrollanter som utför kontroll- och godkännandeverksamhet i medlemsstater.

f) Tillsynsrutiner för kontrollanter som utför kontroll- och godkännandeverksamhet i tredjeländer.

g) Hantering av förteckningen över ackrediterade miljökontrollanter.

2. Den inbördes utvärderingen av ackrediteringssystemen i fråga om tillämpningen av denna förordning ska utföras regelbundet och minst vart fjärde år.

3. Det organ som avses i artikel 30.1 ska sända en årlig rapport om den inbördes utvärderingen till kommissionen.

Rapporten ska göras tillgänglig för allmänheten.

KAPITEL VII

Regler för medlemsstaterna

Artikel 32

Information om behöriga organ

Medlemsstaterna ska informera kommissionen om de behöriga organens struktur och de rutiner som gäller för deras verksamhet. De ska regelbundet uppdatera informationen.

Artikel 33

Stöd till organisationer när det gäller efterlevnad av lagstadgade miljökrav

1. Medlemsstaterna ska inrätta ett system som garanterar att information och stöd när det gäller lagstadgade miljökrav i den berörda medlemsstaten på begäran lämnas till organisationer i samband med registreringsförfarandet.

2. Stödet ska inbegripa följande:

a) Information om tillämpliga lagstadgade miljökrav.

b) Upplysning om behöriga tillsynsmyndigheter för varje lagstadgat miljökrav som konstaterats vara tillämpligt.

c) Upplysning om och klargörande av metoder för att styrka att organisationen efterlever de lagstadgade miljökrav som konstaterats vara tillämpliga.

d) Upprättande av kontakter med berörda tillsynsmyndigheter om så krävs.

3. Medlemsstater får överlåta den uppgift som avses i punkterna 1 och 2 till de behöriga organen eller till något annat organ.

4. Medlemsstaterna ska se till att de organ eller organisationer som de utsett i enlighet med punkt 3 har nödvändig sakkunskap och tillräckliga ekonomiska och personella resurser för att fullgöra sina uppgifter.

5. Medlemsstaterna ska se till att tillsynsmyndigheterna svarar på förfrågningar från organisationer om tillämpliga lagstadgade miljökrav inom deras behörighetsområde och ger information till organisationerna om i vilken grad de efterlever dessa krav.

6. Om det visar sig att registrerade organisationer inte efterlever kraven i denna förordning ska medlemsstaterna se till att de behöriga tillsynsmyndigheterna så snart som möjligt, och i alla händelser inom en månad, meddelar det behöriga organ som har registrerat organisationen.

Artikel 34

PR-plan

Medlemsstaterna ska anta en PR-plan som innehåller mål, åtgärder och initiativ för att främja Emas generellt sett och för att uppmuntra organisationer att delta i Emas.

Artikel 35

Information

1. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att ge allmänheten information om målen för och de viktigaste inslagen i Emas.

2. I tillämpliga fall ska medlemsstaterna, framför allt i samarbete med näringslivs- och konsumentorganisationer, miljöorganisationer, fackföreningar och lokala institutioner, använda facktidskrifter, lokaltidningar, PR-kampanjer och alla andra lämpliga medel för att förbättra den allmänna medvetenheten om Emas.

3. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att informera organisationer om innehållet i denna förordning.

Artikel 36

PR-verksamhet

Medlemsstaterna ska bedriva PR-verksamhet för Emas, inbegripet att

(1) främja utbyte av kunskap och bästa praxis mellan alla berörda parter när det gäller Emas,

(2) utarbeta effektiva metoder för att främja Emas och ställa dem till organisationers förfogande,

(3) ge tekniskt stöd till organisationer då de fastställer och genomför sin marknadsföringsverksamhet,

(4) uppmuntra partnerskap mellan organisationer för att främja Emas.

Artikel 37

Främjande av små organisationers deltagande

Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa små organisationers deltagande genom att

(1) underlätta tillgången till information och stödfonder som är särskilt anpassade till dem,

(2) se till att deras deltagande uppmuntras genom rimliga registreringsavgifter,

(3) främja tekniska stödåtgärder, särskilt i kombination med initiativ som tas av branschspecifika eller lokala kontaktställen, lokala myndigheter, handelskamrar och yrkesorganisationer.

Artikel 38

Grupper och stegvis ansats

1. Medlemsstaterna ska se till att lokala myndigheter, tillsammans med näringslivsorganisationer, handelskamrar och berörda parter, ger särskilt stöd till grupper av organisationer som är knutna till varandra genom geografisk närhet eller företagsverksamhet för att de ska kunna uppfylla de registreringskrav som avses i artiklarna 4–6.

2. Medlemsstaterna ska utarbeta program för att uppmuntra organisationer att införa ett miljöledningssystem. De ska framför allt uppmuntra en stegvis ansats som slutligen kan leda till Emas-registrering.

Dessa system och program ska fungera så att onödiga kostnader för deltagarna undviks, i synnerhet för små organisationer.

Artikel 39

Emas och andra miljöstrategier och miljöinstrument i gemenskapen

1. Medlemsstaterna ska tillsammans med behöriga organ och tillsynsmyndigheter fastställa en årlig strategi för hur Emas-registrering i enlighet med denna förordning

a) kan beaktas vid utarbetandet av ny lagstiftning,

b) kan användas som ett verktyg för tillämpning och genomdrivande av lagstiftning.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens lagstiftning, framför allt lagstiftning om konkurrens, beskattning och statligt stöd, ska medlemsstaterna i tillämpliga fall vidta åtgärder för att underlätta för organisationer att bli eller fortsätta vara Emas-registrerade. Åtgärderna ska utformas på något av följande två sätt:

a) Regellättnader, så att en Emas-registrerad organisation anses efterleva vissa lagstadgade miljökrav som fastställs i andra rättsakter och som identifierats av de behöriga myndigheterna.

b) Bättre lagstiftning, genom vilken andra rättsakter ändras så att bördan för organisationer som deltar i Emas undanröjs, minskas eller förenklas, i syfte att främja effektivt fungerande marknader och ökad konkurrenskraft.

Artikel 40

Kostnader och avgifter

1. Medlemsstaterna ska införa ett avgiftssystem med beaktande av följande:

a) Kostnader som uppstått i samband med att information och stöd ges till organisationer av de organ som medlemsstaterna utsett eller inrättat för detta ändamål i enlighet med artikel 33.

b) Kostnader som uppstått i samband med ackreditering av och tillsyn över miljökontrollanter liksom andra kostnader för Emas.

c) Kostnader för registrering hos behöriga organ liksom ytterligare kostnader för administrering av registreringsprocessen för organisationer utanför gemenskapen.

Dessa avgifter får inte överskrida ett rimligt belopp och ska stå i proportion till organisationens storlek och det arbete som ska göras.

2. För att främja systemet får medlemsstaterna besluta att inte ta ut några avgifter.

Artikel 41

Icke-efterlevnad

1. Om bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs ska medlemsstaterna vidta lämpliga rättsliga och administrativa åtgärder.

2. Medlemsstaterna ska införa effektiva bestämmelser för att förhindra att Emas-logotypen används i strid med bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 42

Information och rapportering till kommissionen

Medlemsstaterna ska varje år lämna en rapport till kommissionen om de åtgärder som har vidtagits enligt denna förordning.

I dessa rapporter ska medlemsstaterna ta hänsyn till den senaste rapport som kommissionen lämnat till Europaparlamentet och rådet enligt artikel 47.

KAPITEL VIII

Regler för Europeiska kommissionen

Artikel 43

Information

1. Kommissionen ska ge allmänheten information om målen för och de viktigaste inslagen i Emas.

2. Kommissionen ska upprätthålla och låta allmänheten få tillgång till

a) ett register över miljökontrollanter och Emas-registrerade organisationer,

b) en databas över miljöredovisningar och miljöprestandarapporter i elektroniskt format.

Artikel 44

Samarbete och samordning

1. Kommissionen får främja samarbete mellan medlemsstaterna för att framför allt åstadkomma en enhetlig och konsekvent tillämpning av bestämmelserna i hela gemenskapen när det gäller följande:

a) Registrering av organisationer.

b) Miljökontrollanter.

c) Den information och det stöd som avses i artikel 33.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens lagstiftning om offentlig upphandling ska kommissionen och andra av gemenskapens institutioner och organ i tillämpliga fall hänvisa till Emas eller likvärdiga miljöledningssystem som villkor för fullgörande av byggentreprenads- och tjänstekontrakt.

Artikel 45

Förhållande till andra miljöledningssystem

1. Medlemsstaterna får till kommissionen lämna en skriftlig begäran om erkännande av att befintliga miljöledningssystem, eller delar av dessa, som certifierats i enlighet med lämpliga certifieringsförfaranden erkända på nationell eller regional nivå, uppfyller motsvarande krav i denna förordning.

2. Medlemsstaterna ska i sin begäran specificera de relevanta delarna av miljöledningssystemen och de motsvarande kraven i denna förordning.

3. Medlemsstaterna ska styrka att alla relevanta delar av de berörda miljöledningssystemen överensstämmer med denna förordning.

4. Efter att ha granskat en begäran som avses i punkt 1 ska kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 49.2 erkänna de relevanta delarna av miljöledningssystemen och erkänna ackrediteringskraven för certifieringsorganen om den anser att en medlemsstat

a) i sin begäran tillräckligt tydligt har specificerat de relevanta delarna av miljöledningssystemen och de motsvarande kraven i denna förordning,

b) har styrkt att alla relevanta delar av de berörda miljöledningssystemen överensstämmer med denna förordning.

5. Kommissionen ska offentliggöra hänvisningar till erkända miljöledningssystem, inbegripet relevanta avsnitt av Emas enligt bilaga I, och till erkända ackrediteringskrav i Europeiska unionens offentliga tidning .

Artikel 46

Utarbetande av referensdokument för specifika sektorer

Kommissionen ska se till att det sker ett informationsutbyte och samarbete mellan medlemsstaterna och andra berörda parter när det gäller bästa miljöledningspraxis för relevanta sektorer, så att det utarbetas referensdokument för specifika sektorer som innehåller bästa miljöledningspraxis och indikatorer för miljöprestanda för specifika sektorer.

Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning genom att komplettera den, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 49.3.

Artikel 47

Rapportering

Kommissionen ska vart femte år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med information om de åtgärder som vidtagits enligt detta kapitel liksom information som kommission erhållit från medlemsstaterna i enlighet med artiklarna 32 och 42.

KAPITEL IX

Slutbestämmelser

Artikel 48

Ändring av bilagorna

1. Kommissionen får ändra bilagorna om det är nödvändigt eller lämpligt, mot bakgrund av erfarenheter från genomförandet av Emas, för att tillgodose behov av vägledning om Emas-kraven och mot bakgrund av eventuella ändringar av internationella standarder eller nya standarder som har betydelse för denna förordnings verkan.

2. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av denna förordning, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 49.3.

Artikel 49

Kommitté

1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté.

2. När det hänvisas till denna punkt ska det rådgivande förfarandet i artikel 3 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 7.3 och artikel 8 i det beslutet.

3. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5a.1–5a.4 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 50

Översyn

Kommissionen ska se över Emas mot bakgrund av erfarenheterna från dess tillämpning och mot bakgrund av internationell utveckling. Kommissionen ska beakta de rapporter som lämnas till Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 47.

Artikel 51

Upphävande och övergångsbestämmelser

1. Följande rättsakter ska upphöra att gälla:

a) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[25].

b) Kommissionens beslut 2001/681/EG av den 7 september 2001 om riktlinjer för genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)[26].

c) Kommissionens beslut 2006/193/EG av den 1 mars 2006 om fastställande av bestämmelser i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 om användningen av EMAS logotyp i undantagsfallen med transportförpackningar och tertiära förpackningar[27].

2. Med avvikelse från punkt 1 ska andra, tredje och fjärde styckena i denna punkt gälla.

Nationella ackrediteringsorgan och behöriga organ som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 761/2001 ska fortsätta sin verksamhet. Medlemsstaterna ska ändra de förfaranden som tillämpas av ackrediteringsorgan och behöriga organ i enlighet med denna förordning. Medlemsstaterna ska se till att dessa system är fullt fungerande inom sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

Organisationer som registrerats i enlighet med förordning (EG) nr 761/2001 ska kvarstå i Emas-registret. Vid nästa kontroll av en organisation ska miljökontrollanten kontrollera om organisationen uppfyller de nya kraven i denna förordning. Om nästa kontroll ska äga rum tidigare än sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft får dagen för nästa kontroll skjutas upp sex månader i samförstånd med miljökontrollanten och de behöriga organen.

Miljökontrollanter som ackrediterats i enlighet med förordning (EG) nr 761/2001 får fortsätta sin verksamhet i enlighet med de krav som fastställs i den här förordningen.

3. Hänvisningar till förordning (EG) nr 761/2001 ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VIII.

Artikel 52

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den […]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

MILJÖUTREDNING

Miljöutredningen ska omfatta följande områden:

1. Identifiering av tillämpliga lagstadgade miljökrav

Utöver upprättandet av en förteckning över tillämpliga lagstadgade krav ska organisationen också ange hur det kan styrkas att den efterlever de olika kraven.

2. Identifiering av alla direkta och indirekta miljöaspekter som har betydande miljöpåverkan , i tillämpliga fall med angivande av kvalitet och kvantitet, och upprättande av ett register över dem som identifierats som betydande.

Organisationerna bör beakta följande punkter när de bedömer betydelsen av en miljöaspekt:

36. Potential att orsaka miljöskada.

37. Den lokala, regionala och globala miljöns känslighet.

38. Aspektens eller påverkans storlek, frekvens och reversibilitet.

39. Förekomsten av och kraven i relevant miljölagstiftning.

40. Betydelse för intressenter och organisationens anställda.

a) Direkta miljöaspekter

Direkta miljöaspekter omfattar den del av en organisations verksamhet, produkter och tjänster som den har direkt kontroll över inom sitt miljöledningssystem.

Alla organisationer måste beakta de direkta miljöaspekterna av sin verksamhet.

Direkta miljöaspekter kan beröra följande (listan är inte uttömmande):

41. Lagstadgade krav och tillståndsbegränsningar.

42. Utsläpp i luft.

43. Utsläpp i vatten.

44. Produktion, återvinning, återanvändning, transport och bortskaffande av fast och annat avfall, särskilt farligt avfall.

45. Användning och förorening av mark.

46. Användning av naturtillgångar och råvaror (inklusive energi).

47. Lokala frågor (buller, vibrationer, lukt, damm, estetiska frågor etc.).

48. Transportfrågor (med avseende på såväl varor som tjänster).

49. Risk för miljöolyckor och -påverkan som uppkommer eller troligen uppkommer som en följd av tillbud, olyckor och eventuella nödsituationer.

50. Inverkan på den biologiska mångfalden.

b) Indirekta miljöaspekter

Indirekta miljöaspekter kan vara ett resultat av en organisations kontakter med tredje parter som till rimlig grad kan påverkas av den organisation som söker Emas-registrering.

För organisationer utanför industrisektorn, till exempel lokala myndigheter och finansinstitut, är det viktigt att även överväga de miljöaspekter som är förknippade med deras kärnverksamhet. En inventering som begränsas till miljöaspekter av en organisations belägenhet och anläggningar är otillräcklig.

Dessa krav omfattar, men begränsas inte till:

51. Livscykelrelaterade produktfrågor (formgivning, utveckling, förpackning, transport, användning och återvinning/bortskaffande av avfall).

52. Kapitalinvesteringar, låneverksamhet och försäkringsverksamhet.

53. Nya marknader.

54. Val av tjänster och deras sammansättning (exempelvis transport eller catering).

55. Administrativa och planeringsmässiga beslut.

56. Produktutbud.

57. Entreprenörers, underleverantörers och leverantörers miljöprestanda och rutiner.

Organisationerna ska dessutom kunna visa att de betydande miljöaspekterna i samband med inköpsförfarandena har identifierats och att betydande påverkan i samband med dessa aspekter behandlas inom ramen för miljöledningssystemet.

Vad gäller ovannämnda indirekta miljöaspekter ska en organisation beakta hur stor inverkan den kan utöva på dessa aspekter och vilka åtgärder som kan vidtas för att minska miljöpåverkan.

3. Beskrivning av kriterierna för att bedöma miljöpåverkans betydelse

Organisationerna ska fastställa kriterier för att bedöma miljöaspekternas betydelse med avseende på verksamhet, produkter och tjänster i syfte att avgöra vilka som har en betydande miljöpåverkan.

De kriterier som utarbetas av en organisation ska beakta gemenskapslagstiftningen och vara heltäckande, tillåta oberoende kontroll, vara reproducerbara och ha gjorts tillgängliga för allmänheten.

De punkter som ska beaktas när man fastställer kriterier för att bedöma betydelsen av en organisations miljöaspekter kan omfatta men begränsas inte till

58. information om miljöns tillstånd i syfte att kunna bestämma vilka av organisationens verksamheter, produkter och tjänster som kan ha miljöpåverkan,

59. organisationens befintliga data med avseende på material- och energianvändning, utsläpp, avfall och utsläpp uttryckt som risker,

60. intressenters åsikter,

61. miljöaktiviteter inom organisationen som regleras,

62. inköpsverksamhet,

63. konstruktion, utveckling, tillverkning, distribution, service, användning, återanvändning, materialåtervinning och bortskaffande av organisationens produkter,

64. de aktiviteter inom en organisation som har de mest betydande miljömässiga kostnaderna och fördelarna.

När organisationen bedömer betydelsen av miljöpåverkan från dessa verksamheter ska den inte bara studera normala driftsförhållanden utan även förhållanden under igångsättning och stängning samt rimligen tänkbara nödsituationer. Hänsyn ska tas till tidigare, nuvarande och planerade verksamheter.

4. Undersökning av alla befintliga miljöledningsrutiner och -förfaranden

5. Utvärdering av återkoppling från undersökningar av tidigare tillbud

BILAGA II

Krav på miljöledningssystem

och

andra faktorer som bör beaktas av organisationer som genomför Emas

De krav som ställs på miljöledningssystem enligt Emas-förordningen är samma som ingår i avsnitt 4 i standarden EN ISO 14001:2004. De återges i vänstra kolumnen i tabellen nedan, som utgör del A av denna bilaga.

Dessutom måste de organisationer som genomför Emas beakta ett antal andra faktorer som direkt har att göra med olika aspekter i avsnitt 4 i standarden EN ISO 14001:2004. Dessa ytterligare krav anges i den högra kolumnen nedan, som utgör del B av denna bilaga.

Del A Krav på miljöledningssystem enligt EN ISO 14001:2004 | Del B Andra faktorer som bör beaktas av organisationer som genomför Emas |

Organisationer som deltar i miljölednings- och miljörevisionsordningen (Emas) ska uppfylla de krav i EN ISO 14001:2004 som anges i avsnitt 4 i den europeiska standarden[28] och som återges i sin helhet nedan. |

A. Krav på miljöledningssystem |

A.1. Generella krav |

Organisationen ska upprätta, dokumentera, införa, underhålla och ständigt förbättra ett miljöledningssystem enligt kraven i denna standard samt bestämma hur den ska uppfylla kraven. |

Organisationen ska definiera och dokumentera omfattningen av sitt miljöledningssystem. |

A.2. Miljöpolicy |

Högsta ledningen ska fastställa organisationens miljöpolicy och säkerställa att den, inom den definierade omfattningen av miljöledningssystemet, |

a) är relevant i förhållande till organisationens aktiviteter, produkter och tjänster, deras typ, storlek och miljöpåverkan, |

b) innehåller ett åtagande om ständig förbättring och förebyggande av förorening, |

c) innehåller ett åtagande om att följa tillämpliga lagar och andra krav som organisationen berörs av och som kan relateras till organisationens miljöaspekter, |

d) utgör grunden för att fastställa och följa upp övergripande och detaljerade miljömål, |

e) är dokumenterad, införd och underhållen, |

f) är kommunicerad till alla personer som arbetar för eller på uppdrag av organisationen, |

g) är tillgänglig för allmänheten. |

A.3. Planering |

A.3.1. Miljöaspekter |

Organisationen ska upprätta, införa och underhålla rutiner för att |

a) identifiera de miljöaspekter som orsakas av aktiviteter, produkter och tjänster inom miljöledningssystemets omfattning som organisationen kan styra samt de miljöaspekter som den kan påverka. När detta görs ska organisationen ta hänsyn till planerad eller pågående utveckling och nya eller förändrade aktiviteter, produkter och