RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för budgetåret 2011 (Sammanfattning) /* COM/2013/0668 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för budgetåret 2011 (Sammanfattning) Rapport om uppföljningen av Europaparlamentets och rådets framställningar till kommissionen i resolutionerna respektive rekommendationerna om ansvarsfrihet för budgetåret 2011 Inledande anmärkningar Detta utgör kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet enligt artikel 319.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), artikel 166 i budgetförordningen och artikel 119.5 i budgetförordningen för tionde Europeiska utvecklingsfonden, om uppföljningen av Europaparlamentets resolutioner[1] och rådets rekommendationer[2] om ansvarsfrihet för budgetåret 2011. Rapporten är inriktad på de fyra prioriterade åtgärder som Europaparlamentet lyfter fram i sin resolution om ansvarsfrihet för genomförandet av unionens allmänna budget och i vissa andra viktiga framställningar om åtgärder från kommissionens sida. Den åtföljs av två arbetsdokument från kommissionens avdelningar. Dessa innehåller kommissionens svar på 387 framställningar från Europaparlamentet och 87 framställningar från rådet. Kommissionen går med på att vidta nya åtgärder beträffande 181 framställningar (143 från Europaparlamentet och 38 från rådet). Vad beträffar 252 framställningar (205 från Europaparlamentet och 47 från rådet) anser kommissionen att de erforderliga åtgärderna antingen redan har vidtagits eller håller på att vidtas, även om resultatet av åtgärderna i vissa fall kommer att behöva utvärderas. Av skäl som har att göra med den befintliga rättsliga och budgetmässiga ramen eller med kommissionens institutionella roll och institutionella rättigheter kan kommissionen inte gå med på 41 framställningar (39 från Europaparlamentet[3] och 2 från rådet[4]). I de fall där kommissionen inte har gått med på den ansvarsfrihetsbeviljande myndighetens framställningar lämnas en motivering i de två bifogade arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar. 1. Prioriterade åtgärder Europaparlamentet lyfter i sin resolution om ansvarsfrihet för genomförandet av unionens allmänna budget för budgetåret 2011 fram fyra prioriterade åtgärder[5]. Det rör sig om åtgärder för institutionell redovisningsskyldighet och åtgärder av finansiell karaktär. Framställningarna i fråga var föremål för omfattande diskussioner i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, särskilt med ledamöterna av budgetkontrollutskottet. Kommissionen uttryckte därvid sitt starka engagemang för de prioriterade åtgärderna[6]. 1.1. Meddelande om skydd av EU:s budget Europaparlamentet har gett kommissionen i uppdrag att presentera ett meddelande om skydd av EU:s budget i syfte att offentliggöra alla korrigerade och återkrävda belopp under det föregående året. Meddelandet kommer att presenteras i september 2013 och kommer att visa att korrigeringarna och återkraven har ökat betydligt under de senaste åren. Det kommer även att innehålla kumulativ information om de korrigeringar som gjorts under tidigare programperioder. Parallellt med meddelandet har kommissionen även infört mer detaljer om finansiella korrigeringar och återkrav i not 6 till Europeiska unionens konsoliderade årsredovisning för budgetåret 2012. 1.2. Åtgärder som rör felfrekvens Felfrekvens vid delad förvaltning – Europaparlamentet har uppmanat kommissionen att harmonisera sina arbetsmetoder när det gäller avbrott och inställelser av utbetalningar när väsentliga brister upptäcks i medlemsstaternas övervaknings- och kontrollsystem. Avbrott och inställelser av utbetalningar används ofta, vilket framgår av olika rapporter från kommissionen[7], och kommissionen är fast besluten att fortsätta använda dessa verktyg. Kommissionens åtgärder på området har harmoniserats ytterligare under 2012, särskilt inom sammanhållningspolitiken, där både generaldirektoratet för regional- och stadspolitik och generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering numera tillämpar en enhetlig strategi. När det gäller jordbruket ändrades kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 i april 2013 för att redan under nuvarande programperiod göra det lättare att avbryta utbetalningarna av landsbygdsutvecklingsstöd till medlemsstaterna i händelse av brister. En fullständig harmonisering inom alla politikområden är dock inte möjlig enligt den nuvarande rättsliga ramen. Kommissionens förslag till gemensamma bestämmelser för fonderna för den nya programperioden 2014–2020 innebär en ytterligare harmonisering av avbrotten i utbetalningarna för alla dessa fonder, inklusive landsbygdsutveckling. Vidare avsågs med den politiska överenskommelsen om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken av den 26 juni 2013, närmare bestämt artikel 43 i den horisontella förordningen, att göra det lättare att ställa in utbetalningar inom jordbruket vid allvarliga brister och göra det möjligt att ytterligare harmonisera sådana betalningsinställelser inom alla politikområden. – Kommissionen har uppmanats att meddela sitt förslag till regler för stödberättigande för att möjliggöra en kontroll av förenligheten med gällande EU-regler. Syftet med att fastställa regler på nationell nivå under den nuvarande programperioden – enligt beslut av den lagstiftande myndigheten – är att låta medlemsstaterna använda samma nationella, regionala och lokala regler både för helt nationella ordningar och för EU-finansierade projekt. På så sätt undviker man att göra reglerna ännu mer komplicerade och hörsammar kritiken om att medlemsstaternas myndigheter som ansvarar för EU-programmen inte känner till alla EU-regler. Kommissionen har därför fortsatt sitt förenklingsarbete och vidtar de åtgärder som behövs när den upptäcker nationella regler för stödberättigande som antingen är för komplicerade eller inte är förenliga med EU-reglerna. När det gäller Europeiska socialfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden fortskrider dessutom arbetet med att sprida användningen av de förenklade kostnadsalternativen i syfte att vid behov helt eller delvis ersätta de detaljerade och ibland betungande nationella reglerna för stödberättigande[8]. – Europaparlamentet har bett kommissionen att samla in information från medlemsstaterna om i vilken utsträckning de nationella reglerna gör unionens lagstiftning om budgetförvaltningen onödigt komplicerad (”överreglering”) och rapportera till parlamentet senast i oktober 2013. Detta är framför allt relevant för Europeiska socialfonden. Därför kommer kommissionen att presentera en rapport för den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten om överreglering i Europeiska socialfondens program i oktober 2013. För att i största möjliga utsträckning begränsa sådan överreglering innehåller kommissionens förslag för 2014–2020 ett tydligt krav för alla medlemsstater att minska den administrativa bördan för stödmottagarna. När det gäller sammanhållningspolitiken för kommissionen bilaterala diskussioner med medlemsstaterna om hur man på olika sätt kan åstadkomma förbättringar, både under genomförandet av programmen för 2007–2013 och under förberedelserna för programmen 2014–2020. Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta bilateralt med medlemsstaterna för att försöka hitta sätt att mer systematiskt tillämpa förenklade kostnadsalternativ. Enligt förslagen till rättslig ram för landsbygdsutveckling är medlemsstaterna, genom en gemensam bedömning av förvaltningsmyndigheterna och de utbetalande organen, skyldiga att se till att alla åtgärder för landsbygdsutveckling som de avser att genomföra kan kontrolleras och jämföras. En allmän rapportering till Europaparlamentet kräver en systematisk översyn av gällande regler för stödberättigande på nationell/regional/lokal nivå. Kommissionen kan informera parlamentet om sina insatser för att tillsammans med medlemsstaterna främja användningen av förenklade kostnadsalternativ och minska överregleringen. Den har dock inte resurser att göra någon EU-omfattande översyn. – Kommissionen har uppmanats att hjälpa medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollmyndigheter med att identifiera källorna till systemfel och ge vägledning till dessa myndigheter i deras förenklingsarbete. Kommissionen har vidtagit de begärda åtgärderna och rapporterat i generaldirektoratens årliga verksamhetsrapporter 2012. Den fortsätter att göra omfattande insatser för att säkerställa en strikt efterlevnad av kraven för stödberättigande och en korrekt tillämpning av reglerna för offentlig upphandling. Detta görs genom utbildning och vägledning till programförvaltande myndigheter som i sin tur bör sprida denna kunskap vidare till alla organ som ansvarar för förvaltningen av fonderna. När kommissionen stöter på komplexa regler på programnivå kommer den med rekommendationer om hur de kan förenklas. Den har också presenterat en analys för medlemsstaterna om olika typer av upphandlingsfel som upptäckts vid EU:s granskningar av sammanhållningspolitiken under föregående år. Den har även inlett ett projekt med att inhämta bästa praxis och möjliga svar från medlemsstaterna för att åtgärda och minska sådana fel. När det gäller landsbygdsutvecklingen genomförde GD Jordbruk redan 2012 ett omfattande projekt som mynnade ut i en lista över de underliggande orsakerna till fel och möjliga korrigerande åtgärder som diskuterades med alla medlemsstater på olika nivåer. För 2013 har GD Jordbruk inlett ett nytt omfattande initiativ med alla medlemsstater som omfattar analys, förebyggande åtgärder och korrigerande åtgärder. (Se avsnittet GD Jordbruk, s. 6). – Europarlamentet har uppmanat kommissionen att tillämpa proportionalitetsprincipen och noterar att ett ytterligare steg mot en förenkling är en obligatorisk användning av elektroniska projektansökningar och elektronisk projektrapportering samt enhetliga och standardiserade handlingar och förfaranden. Det är inte alltid möjligt att använda elektroniska ansökningar och elektronisk rapportering. Detta kommer således endast att införas där det inte skapar ett hinder för vissa kategorier av mottagare. När det gäller enhetliga och standardiserade handlingar och förfaranden så påverkar detta myndigheternas interna organisation i medlemsstaterna. Förordningarna innehåller kriterier för centrala urvalskriterier och centrala systemkrav som bör utgöra grunden för alla berörda förfaranden. – Kommissionen har uppmanats att harmonisera kriterierna för att göra reservationer i de årliga verksamhetsrapporterna och de olika metoder som används för att kvantifiera fel vid offentlig upphandling inom de två politikområdena jordbruk och sammanhållningspolitik. Kommissionen delar denna uppfattning och stöder detta krav på ökad samstämmighet. Som uppföljning till beviljandet av ansvarsfrihet 2010 inledde generaldirektoratet för regional- och stadspolitik arbetet med att uppdatera den befintliga kvantifiering av fel vid offentlig upphandling som avdelningarna med ansvar för sammanhållningspolitik använder. Syftet är att utarbeta en vägledning för alla avdelningar som tillämpar delad förvaltning och eventuellt även andra avdelningar. Detta arbete pågår för närvarande och kommissionen bör kunna anta ett beslut under andra halvåret 2013. I november 2012 uppdaterade kommissionens centrala avdelningar sin interna vägledning om fastställande av felfrekvens och kriterierna för att göra reservationer i revisionsförklaringen i händelse av fel i samband med förfaranden om offentlig upphandling vid genomförandet av direkta utgifter. Syftet med denna vägledning var att säkerställa öppenhet och jämförbarhet samt att göra en realistisk beräkning av EU-budgetens faktiska finansiella exponering, med skälig hänsyn tagen till att allvarliga fel vid förfarandet kan påverka EU:s anseende. Kommissionens generaldirektorat använde sig av vägledningen för första gången i sina årliga verksamhetsrapporter för 2012. Kommissionen kommer att undersöka behovet av att se över sin vägledning när 2012 års rapporteringscykel är avslutad. – Europaparlamentet har uppmanat kommissionen att påskynda förfarandena för revision och finansiella korrigeringar och särskilt beakta en sammanslagning av de olika stegen i det ”kontradiktoriska” förfarande som leder till en finansiell korrigering. Detta är sedan 2012 redan rådande praxis inom sammanhållningspolitiken där kontradiktoriska förfaranden för revision och rättsliga förfaranden slås samman för att påskynda processen. Detta har gjort det möjligt att inleda finansiella korrigeringsförfaranden för omkring 100 operativa program under 2012. Andra politikområden kommer att följa efter men för nästa räkenskapsperiod beror en stor del på den sektorsrelaterade lagstiftningen när de antas av lagstiftaren. När det gäller jordbruket är det inte möjligt att slå samman de olika stegen i det finansiella korrigeringsförfarandet inom den rättsliga ramen för den politiska överenskommelsen om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som nåddes den 26 juni 2013. Kommissionen kommer att ta hänsyn till andra ändringar av förfarandet som skulle kunna påskynda förfarandet (framför allt striktare tidsfrister för varje steg i förfarandet). – Kommissionen har uppmanats att utvärdera de framsteg som gjorts i den ekonomiska förvaltningen av EU:s budget på verksamhetsområdesnivå med syftet att uppnå en positiv revisionsförklaring och rapportera om denna utvärdering senast i mars 2014[9]. Kommissionen kommer att utvärdera de framsteg som gjorts och rapportera om detta i de årliga verksamhetsrapporterna och den sammanfattande rapporten för 2013. Europaparlamentet hade inom samma prioriterade åtgärd även vissa önskemål i fråga om tre specifika generaldirektorat: GD Jordbruk Europaparlamentet uppmanar GD Jordbruk att anpassa sin praxis för avbrott och inställelse av utbetalningar och att senast i slutet av juni 2013 rapportera om arbetsgruppens framsteg. Parlamentet uppmanar också generaldirektoratet att stödja medlemsstaternas insatser i syfte att rensa sina program från villkor som har en benägenhet att skapa svårigheter i fråga om genomförande och kontroll. Kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 ändrades i april 2013 för att redan under nuvarande programperiod göra det möjligt att avbryta utbetalningarna av landsbygdsutvecklingsstöd till medlemsstaterna i händelse av brister i förvaltnings- och kontrollsystemets funktion. En fullständig harmonisering av åtgärder som rör avbrott och inställelse av utbetalningar inom alla politikområden är dock inte möjlig enligt den nuvarande rättsliga ramen (se punkt 1.2). Kommissionens förslag till gemensamma bestämmelser för strukturfonderna för den nya programperioden 2014–2020 innebär en ytterligare harmonisering av avbrott i betalningar för alla dessa fonder, inklusive landsbygdsutveckling (se artikel 74 i COM(2012) 496 final). Den politiska överenskommelsen om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken av den 26 juni 2013 bör också göra det lättare att ställa in utbetalningar inom jordbruket vid ”allvarliga brister”. Enligt de nuvarande bestämmelserna krävs det två finansiella korrigeringar för samma överträdelse innan utbetalningarna kan avbrytas. Den efterfrågade rapporten överlämnades till Europaparlamentet i juni 2013 (SWD(2013) 244 final). GD Regio Europaparlamentet uppmanar generaldirektoratet för regional- och stadspolitik att genomföra alla befintliga förebyggande och korrigerande åtgärder och insisterar på tillämpningen av principen om finansiella nettokorrigeringar för nästa generations program. I resolutionen uppmanas kommissionen också att försvara sin ståndpunkt att inte tillåta val av retrospektiva projekt[10]. Kommissionen bekräftar sin vaksamhet och sitt åtagande att vid behov använda alla tillgängliga verktyg. När det gäller finansiella korrigeringar kan medlemsstaterna enligt gällande regler dock använda beloppen på nytt om de godtar de föreslagna korrigeringarna (artikel 98 i förordning (EG) nr 1083/2006). I annat fall är de finansiella korrigeringar som kommissionen beslutar nettokorrigeringar. Vid avslutandet kommer kommissionen att vid behov tillämpa finansiella korrigeringar på återstående väsentliga fel, som kan vara nettokorrigeringar. För 2014–2020 försvarar kommissionen bestämt sitt förslag i fråga om finansiella nettokorrigeringar när årsredovisningen har lämnats in. När det gäller de så kallade retrospektiva projekten under nuvarande programperiod har kommissionen vidtagit specifika åtgärder för att minska riskerna med detta genom att tillhandahålla ytterligare vägledning och rådgivning under 2013 till det begränsade antalet berörda medlemsstater och genom att uppmana nationella revisorer att rikta in sig på dessa mer riskfyllda projekt och förfaranden. För 2014–2020 föreslog kommissionen att man när det gäller stöd ur Europeiska struktur- och investeringsfonderna inte skulle välja ut projekt som är fysiskt avslutade eller helt genomförda före ansökan om finansiering. Felfrekvens vid centraliserad förvaltning GD Forskning Europaparlamentet har uppmanat kommissionen att senast i slutet av juni 2013 lägga fram en rapport om effekterna av de förenklingsåtgärder som kungjordes i den sammanfattande rapporten för 2011 om felfrekvensen i forskningspolitiken. Kommissionen skickade en rapport (10.7.2013)[11] från en granskning av resultatet av förenklingsåtgärderna och de förbättringar som gjorts i fråga om revisionsstrategin – särskilt när det gäller de åtgärder som vidtagits för att minska revisionsbördan och den vägledning som ges till stödmottagare och revisorer. 1.3. Utvärderingsrapport (artikel 318 i EUF-fördraget) och ökad användning av effektivitetsrevisioner Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga tyngdpunkten på de framsteg som gjorts för att uppnå flaggskeppsinitiativen (Europa 2020). Den efterlyser även en ökad användning av effektivitetsrevisioner. Kommissionen har presenterat en handlingsplan som en del av den utvärderingsrapport för 2012 som antogs den 26 juni 2013. Handlingsplanen innehåller åtgärder för att integrera resultatinformation från den strategiska planerings- och rapporteringscykeln i utvärderingsrapporten. Detta omfattar integrationen av delar av förvaltningen av framsteg och resultat i förvaltningsplanen för 2014 (fastställandet av mål, resultatindikatorer och tillhörande mål per program samt planerade utvärderingar). Rapporteringen i de årliga verksamhetsrapporterna kommer att fördjupas när det gäller hur finansiella och mänskliga resurser har använts för att uppnå de politiska målen, vilka framsteg som gjorts och hur denna politik har gett ett europeiskt mervärde. Mer information om framsteg och resultat kommer att användas i utvärderingsrapporten, bland annat resultaten av de effektivitetsrevisioner som gjorts och de åtgärder som vidtagits till följd av dessa. När det gäller efterlysningen av en tydlig definition av europeiskt mervärde har kommissionen redan lagt fram ett begrepp som har använts som underlag till förslaget till nästa generations program för den fleråriga budgetramen 2014–2020 (SEK(2011) 867). Till följd av detta innehåller de flesta av de nya programmen en halvtidsöversyn när det gäller denna viktiga fråga. När det gäller flaggskeppsinitiativen och andra initiativ i Europa 2020-strategin innehåller kommissionens förslag till den nya generationens program delar som syftar till att skapa en kraftfullare resultatram som är inriktad på effektivitet och ändamålsenlighet när det gäller att nå de prioriterade målen. Nästa fleråriga budgetram ger också möjlighet till kraftfullare övervaknings- och utvärderingsförfaranden som ska bidra till en bättre rapportering. Kommissionen kommer att rapportera om de framsteg som görs för att uppnå målen i de finansiella programmen som har utformats för att bidra till att uppnå målen i Europa 2020-strategin och i övriga program som bidrar till andra EU-mål. När det gäller uppmaningen om att ställa alla utvärderingsrapporter till Europaparlamentets förfogande måste utvärderingsresultaten, i enlighet med gällande utvärderingsstandard, offentliggöras. Detta gäller oavsett om det finns skäl att inte offentliggöra dem enligt förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Rapporten enligt artikel 318 innehåller en lista över utvärderingar med länkar till dokumenten. 1.4. Åtgärder som rör intäkter och traditionella egna medel – Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i god tid inför 2012 års beslut om ansvarsfrihet ge parlamentet en utvärdering av kostnaden för att senarelägga en fullständig tillämpning av den moderniserade tullkodexen. Den uppmanar även kommissionen att samla in tillförlitliga uppgifter om tull- och mervärdesskattegapet i medlemsstaterna och var sjätte månad rapportera till parlamentet i denna fråga. Slutligen ber Europaparlamentet kommissionen att identifiera och genomföra åtgärder som skulle effektivisera uppbörden av tullavgifter och mervärdesskatt i medlemsstaterna. När det gäller utvärderingen av kostnaden för att senarelägga tillämpningen av den moderniserade tullkodexen överlämnade kommissionen ett svar till Europaparlamentet den 12 april 2013[12]. När det gäller uppmaningen att samla in tillförlitliga uppgifter om momsbedrägerier och tullgapen i medlemsstaterna har kommissionen bidragit till en studie som genomförs på uppdrag av Europaparlamentet. Studien har titeln From Shadow to Formal Economy: levelling the Playing field in the Single Market och är särskilt inriktad på gapen och deras inverkan på medlemsstaternas ekonomier och den inre marknaden. Dessutom offentliggjorde kommissionen 2009 en studie om beräkningen av mervärdesskattegapet. En uppdatering av denna studie kommer att översändas till Europaparlamentet och övriga institutioner i slutet av oktober 2013. När det gäller uppmaningen att identifiera och genomföra åtgärder som skulle effektivisera uppbörden av tullavgifter och mervärdesskatt i medlemsstaterna erbjuder kommissionen tekniskt stöd till vissa medlemsstater. – Europaparlamentet uppmanar kommissionen att identifiera de kanaler och upplägg som möjliggör skatteflykt och skatteundandragande och att främja motåtgärder. Parlamentet uppmanar även kommissionen att utvärdera hur oindrivna inkomster påverkar tillgången till unionens egna medel, att snarast vidta åtgärder för att undanröja möjligheten att leda bort pengar från de finansiella kretsloppen och att vidta åtgärder för att säkerställa att all bankverksamhet i form av offshore-strukturer görs olaglig. Slutligen förväntar sig Europaparlamentet att inom två månader från det att resolutionen antagits, motta lagstiftningsförslag för att stoppa utnyttjandet av skatteparadis. Kommissionen vidtar flera olika åtgärder för att stödja medlemsstaterna i kampen mot skattebedrägeri och skatteflykt. Den 6 december 2012 antog kommissionen en omfattande och ambitiös handlingsplan (COM(2012) 722) för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande (kommissionens handlingsplan) åtföljd av två rekommendationer[13]. När det gäller moms- och tullavgifter lade kommissionen den 11 juli 2012 fram ett ambitiöst förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier (COM(2012) 363). De nya reglerna ska, när de antagits, harmonisera och stärka skyddet av EU:s intäkter. Genomförandet av uppbörden av skatt eller tullar ligger dock inom den nationella behörigheten. Den 6 juni 2013 antog kommissionen även meddelandet till rådet och Europaparlamentet Upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksprodukter – en omfattande EU-strategi. När det gäller uppmaningen att identifiera de kanaler som möjliggör skatteflykt och skatteundandragande och främja motåtgärder samt uppmaningen att undanröja finansiella offshore-verksamheter innehåller de två ovannämnda rekommendationerna specifika åtgärder för att ta itu med den aggressiva skatteplaneringen och problemet med skatteparadis. Den plattform för god förvaltning i skattefrågor som kommissionen inrättade i juni 2013 kommer att stå för tillsynen av genomförandet av rekommendationerna i medlemsstaterna. Kommissionen samarbetar också nära med OECD för att genomföra den handlingsplan om urholkning av skattebasen och förflyttning av vinster som presenterades i början av augusti 2013[14]. När det gäller frågan om hur oindrivna inkomster påverkar tillgången till unionens egna medel understryker kommissionen att alla intäktsströmmar präglas av olika riskprofiler. När det gäller traditionella egna medel så har kommissionen upprepade gånger gjort medlemsstaterna uppmärksamma på indrivningsfrågorna och vikten av ökad medvetenhet genom att tillämpa principen om ekonomisk ansvarighet om underlåtelsen att uppbära beloppen kan tillskrivas en medlemsstat. När det gäller mervärdesskatten är det medlemsstaterna som har det största ekonomiska incitamentet att driva in beloppen: för varje euro som uppbärs går minst 97 cent till de nationella budgetarna, medan endast 3 cent tillfaller EU. Avslutningsvis när det gäller uppmaningen att inom två månader motta lagstiftningsförslag för att stoppa utnyttjandet av skatteparadis anser kommissionen att de två ovannämnda rekommendationerna utgör lämpliga initiativ för att på ett effektivt och ändamålsenligt sätt bekämpa de berörda problemen. 2. Uppföljning av beslutet om ansvarsfrihet för 2010 2.1. Årlig rapport till Europaparlamentet om finansieringstekniska instrument Europaparlamentet upprepar att det uppmanat kommissionen att utvärdera erfarenheterna av finansieringstekniska instrument i sammanhållningspolitiken under programperioden 2007–2013 och att göra en riskbedömning. Som angavs i uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för budgetåret 2010[15] översände kommissionen i februari 2012 ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar med titeln Financial instruments in cohesion policy. I detta analyserade kommissionen erfarenheterna av genomförandet av finansieringstekniska instrument under innevarande period och föreslog åtgärder för att stärka lagstiftningen efter 2013[16]. I december 2012 översände kommissionen ytterligare två rapporter till Europaparlamentet. Den första handlade om den utvärdering som genomförts av kommissionen genom expertnätverket för utvärdering av användningen av Europeiska regionala utvecklingsfonden för finansiering av finansieringstekniska instrument. Den andra handlade om ändringen av rådets förordning (EG) nr 1083/2006, genom vilken det infördes en skyldighet för medlemsstaterna att formellt rapportera om finansieringstekniska instrument inom ramen för den årliga genomföranderapporten[17]. Kommissionens avdelningar håller på att följa upp slutsatserna från dessa rapporter. 2.2. Ansvarskedjan Europaparlamentet anser att ”kommissionen genomgående ignorerar parlamentets mångåriga begäran att den ansvariga kommissionsledamotens underskrift ska fogas till de årliga verksamhetsrapporterna”. Som anges i uppföljningen av beviljandet av ansvarsfrihet för budgetåret 2010 skulle detta strida mot kommissionens interna styrningsstruktur. På grundval av ett beslut av kollegiet tilldelas generaldirektörer eller förvaltningschefer personligen huvudansvaret för förvaltningen av finansiella resurser och personalresurser, vilket de tar på sig genom att underteckna de årliga verksamhetsrapporterna. Kollegiet tar sedan på sig det politiska ansvaret genom antagandet av den sammanfattande rapporten i enlighet med artikel 66.9 i budgetförordningen. 3. Övergripande frågor 3.1. Kommissionens och medlemsstaternas ansvar vid delad förvaltning Europaparlamentet noterar att kommissionen bör ge medlemsstaterna vägledning vid utarbetandet av meningsfulla årliga sammanfattningar. Parlamentet anser också att de årliga sammanfattningarna bör ställas till parlamentets förfogande och inte endast finnas tillgängliga på medlemsstatens språk. År 2010 gav kommissionen medlemsstaterna vägledning om de årliga sammanfattningarnas form och innehåll, inklusive en mall. När det gäller intygande utgör revisionsmyndigheternas årliga kontrollrapporter och revisionsyttranden grunden för intygandena i de årliga verksamhetsrapporterna och innehåller mer detaljerad information än de årliga sammanfattningarna. Kommissionen anser därför att sammanfattningarna ger ett begränsat mervärde, vilket också framgår av en extern studie som presenterades för Europaparlamentet i maj 2011[18]. När det gäller strukturfonderna har alla årliga sammanfattningar för budgetåren 2010 och 2011 överlämnats till Europaparlamentet på originalspråket. Att begära att medlemsstaterna skickar sina årliga sammanfattningar på något annat språk än deras eget skulle påverka nu gällande bestämmelser om medlemsstaternas språkanvändning (artikel 2 i rådets förordning nr 1). Med beaktande av proportionalitetsprincipen och principen om kostnadseffektivitet är kommissionen fast besluten om att tillhandahålla översättning av de viktigaste delarna av dessa dokument till engelska förutsatt att de inte innehåller konfidentiell information och att tillräckligt med tid avsätts för uppgiften. Avslutningsvis uppmanar Europaparlamentet kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna upprätta en mall för nationella förvaltningsförklaringar. Mot bakgrund av överenskommelsen mellan rådet och Europaparlamentet om den fleråriga budgetramen presenterade kommissionen en förklaring om att den är beredd att undersöka begäran om att upprätta en mall för de nationella förvaltningsförklaringar som medlemsstaterna ska utfärda på lämplig politisk nivå. Den förklarade också att den är beredd att uppmana båda institutionerna och andra berörda parter att medverka i en arbetsgrupp i syfte att utfärda rekommendationer vid årets slut. 3.2. Tillförlitligheten i kommissionens skriftliga uttalanden Europaparlamentet anser att en tydlig koppling bör upprättas mellan de belopp som ingår i de årliga verksamhetsrapporterna, för att fastställa den kvarstående felprocenten, och den information om återkrav/finansiella korrigeringar som presenteras i räkenskaperna. Det har upprättats en tydlig koppling mellan beloppen i de årliga verksamhetsrapporterna, särskilt för att fastställa den kvarstående felprocenten, och den information om återkrav/finansiella korrigeringar som presenteras i de konsoliderade räkenskaperna för 2012. Detaljerad information om dessa punkter finns i de årliga verksamhetsrapporterna för 2012 och i den sammanfattande rapporten för 2012. Dessutom kommer kommissionen att varje år, med start i september 2013, presentera ett meddelande om skydd av EU:s budget (se. punkt 1.1). 3.3. Strategi mot bedrägerier Europaparlamentet uppmanar kommissionen att rapportera om och utvärdera de strategier mot bedrägerier som införs inom varje generaldirektorat. Kommissionen understryker att de delegerade utanordnarna i sina årliga verksamhetsrapporter hänvisar till antagandet och genomförandet av sina respektive strategier mot bedrägerier. Kommissionen kommer att rapportera till Europaparlamentet och rådet 2014 om genomförandet av sin strategi mot bedrägerier, som inleds med kommissionens rapport om skyddet av EU:s ekonomiska intressen för 2013. 3.4. Tobaksindustrin Europaparlamentet uppmanar kommissionen att redogöra för hur den tänker förbättra bestämmelserna om att införa en proaktiv förvaltning av potentiella intressekonflikter och ”svängdörrspolicy” och för genomförandet av artikel 5.3 i WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. Kommissionen uppmanas också att presentera en översikt över alla (offentliga och icke-offentliga) handlingar och alla personer som har varit delaktiga i förhandlingarna om de fyra samarbetsavtalen. Kommissionen anser att den rättsliga ramen för alla institutioner och genomförandebestämmelser som varje institution antar utgör en stabil grund för hanteringen av alla frågor som rör intressekonflikter, inklusive de så kallade svängdörrsfallen. Dessa regler hanteras proaktivt av kommissionen. När det gäller riktlinjerna för genomförandet av artikel 5.3 i ramkonventionen om tobakskontroll anser kommissionen att den etiska ram som gäller för alla ledamöter och medarbetare är helt förenlig med denna bestämmelse. Detta framgår av ordförande José Manuel Barrosos svar av den 12 februari 2013 på ett brev från Matthias Groote, ordförande för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, i den tvåårsrapport som lämnades den 9 november 2012 i enlighet med ramkonventionen om tobakskontroll och i svaren på parlamentsfrågorna E-011643/2012 och E-001718/2013. När det gäller begäran om information har det, efter diverse brevväxling mellan Michael Theurer (ordförande för budgetkontrollutskottet) och kommissionsledamot Algirdas Ṧemeta, inrättats förfaranden för att ta itu med frågan. 4. Specifika frågor 4.1. Bistånd till tredjeland inklusive Europeiska utvecklingsfonden När det gäller EU:s stöd till Haiti uppmanar Europaparlamentet kommissionen att offentliggöra listan över EU-finansierade projekt, att tillhandahålla resultatindikatorerna för budgetstöd och att från och med 2013 tillämpa de nya kriterier för budgetstöd som anges i kommissionens meddelande EU:s budgetstöd till tredjeland i framtiden. En lista över EU-finansierade projekt i Haiti överlämnades till Europaparlamentet den 11 februari 2013. För närvarande görs en bedömning av hållbarheten i dessa projekt ur ett femårsperspektiv. Den slutliga rapporten väntas komma under andra kvartalet 2014. Den handlingsplan som innehåller bakgrund, mål och detaljer för 2010 års program för Haiti har offentliggjorts[19] och innehåller bedömningen av stödberättigande för budgetstöd. Nya villkor för budgetstöd tillämpas på alla nya budgetstödprogram som undertecknats från och med den 1 januari 2013. Som ett led i förberedelserna inför ett eventuellt framtida införlivande av Europeiska utvecklingsfonden i EU:s budget har kommissionen föreslagit att man ytterligare anpassar nycklarna för medlemsstaternas bidrag till den elfte Europeiska utvecklingsfonden med de BNI-nycklar som används för EU:s budget. Dessutom anser kommissionen att bestämmelserna i den elfte Europeiska utvecklingsfonden i största möjliga utsträckning bör anpassas till relevanta finansieringsinstrument (däribland finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och de gemensamma genomförandebestämmelserna) och EU:s budgetförordning, samtidigt som partnerskapsprinciperna i Cotonouavtalet iakttas. 4.2. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) Europaparlamentet kräver full transparens när det gäller tillämpningen av grundläggande rättigheter i samband med Olafs utredningar. Bedömningen av eventuella kränkningar av grundläggande rättigheter i samband med Olafs utredningar är en fråga som får avgöras av domstolarna. I enlighet med artikel 12.3 andra stycket i förordning (EG) nr 1073/1999 rapporterar Olafs generaldirektör regelbundet till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten om resultatet av Olafs utredningar. 4.3. Uppmaningar till kommissionen om decentraliserade organ/gemensamma företag Flera av Europaparlamentets uppmaningar rör förenklingsåtgärder, både av finansiell och lagstadgad karaktär, angående dessa organ. Kommissionen håller för närvarande på att se över rambudgetförordningen för decentraliserade organ i syfte att anpassa texten till den nya budgetförordningen och lösa återkommande problem för organen och kommissionen. Inom ramen för de nya tjänsteföreskrifterna kommer den ändrade lydelsen i artikel 110 att säkerställa förenkling och flexibilitet när det gäller genomförandebestämmelserna för tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda. Det kommer dock att bli svårt för kommissionen att lägga fram ett motiverat beslut från Europaparlamentets budgetkontrollutskott varje gång det uppstår meningsskiljaktigheter om genomförandet av artikel 110 i tjänsteföreskrifterna. Detta skulle leda till en oproportionerlig användning av resurser samt förseningar som vore oförenliga med rättssäkerheten. När det gäller uppmaningarna om att ytterligare försöka uppnå samverkansvinster mellan vissa organ[20] kommer kommissionen, i enlighet med sin färdplan om genomförandet av den gemensamma strategin, att i varje enskilt fall bedöma möjligheten att använda gemensamma tjänster baserade på geografisk närhet eller politikområde eller att slå samman organ med överlappande uppgifter som skulle fungera mer effektivt genom att sammanföras i en större struktur. Kommissionen lade i mars 2013 fram ett förslag om att slå samman Cepol och Europol (COM(2013) 173). * * * [1] Ansvarsfrihet för genomförandet av unionens allmänna budget för 2011, Europeiska revisionsrättens särskilda rapporter i samband med ansvarsfriheten för kommissionen för 2011, ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska utvecklingsfonden och ansvarsfrihet för genomförandeorganen. Dok. ref. P7_TA(2013)0122, P7_TA(2013)0123, P7_TA(2013)0125 och P7_TA(2013)0134. Dokumenten finns tillgängliga på http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=20130417&secondRef=TOC&language=en [2] Dok. ref. 5754/13 ADD 1, 5752/13 ADD 1 och 5752/1/13 REV 1. Dokumenten finns tillgängliga på http://www.europarl.europa.eu/committees/en/cont/publications.html?id=CONT00004#menuzone [3] Se punkterna 5, 7, 35–36, 40, 42, 51, 54, 68, 75, 81, 87, 119–120, 138, 148, 150–152, 187–188, 193–195, 201, 203, 221–222, 227, 241, 247, 249, 255, 277, 288, 292, 298, 308, 338 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om Europaparlamentets resolutioner. [4] Se punkterna 78 och 80 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om rådets rekommendationer. [5] Prioriterad åtgärd 1: Kommissionens meddelande om skydd av unionens budget. Prioriterad åtgärd 2: Åtgärder som rör felfrekvens, inklusive tre specifika frågor om jordbruk, regionalpolitik och forskning. Prioriterad åtgärd 3: Utvärderingsrapport – artikel 318 i EUF-fördraget. Prioriterad åtgärd 4: Intäkter och traditionella egna medel. [6] Se kommissionsledamot Algirdas Ṧemetas skrivelse (22.2.2013) som finns tillgänglig på http://www.europarl.europa.eu/document/activities/cont/201302/20130225ATT61662/20130225ATT61662EN.pdf. [7] Bland annat kvartalsrapporter till budgetkontrollutskottet om mellankonton, not 6 till EU:s konsoliderade årsredovisning för 2011, GD Regional- och stadspolitiks och GD Sysselsättning, socialpolitik och inkluderings årliga verksamhetsrapporter för 2011 och 2012. [8] Se kommissionsledamot Algirdas Ṧemetas skrivelse i fotnot 6. [9] Generaldirektörernas årliga verksamhetsrapporter och den sammanfattande rapporten om kommissionens förvaltning för 2013. [10] Retrospektiva projekt är projekt som är fysiskt genomförda före ansökan om finansiering. [11] Ares(2013)2634919 – 10.7.2013. [12] Ares(2013)684754 – 12.4.2013. [13] Kommissionens rekommendation av den 6.12.2012 om aggressiv skatteplanering (C(2012) 8806 final) och kommissionens rekommendation av den 6.12.2012 om åtgärder för att uppmuntra tredjeländer att tillämpa miniminormer för god förvaltning i skattefrågor (C(2012) 8805 final). [14] http://www.oecd.org/ctp/BEPSActionPlan.pdf [15] COM(2012) 585 final. [16] SWD(2012) 36 final. [17] Ares(2012)1518077 och 1518161 – 18.12.2012. [18] Ares(2011)505770. [19] http://ec.europa.eu/europeaid/documents/aap/2010/af_aap-spe_2010_hti_p2.pdf. [20] Cepol–Europol, Cedefop–ETF, Eurofound–EU-OSHA.