Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Strategi för vårdpersonal samt vård och omsorg för Europas framtid

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 486/06)

Föredragande: Danko RELIĆ Föredragande: Zoe TZOTZE-LANARA

Beslut av EESK:s plenarförsamling 20.1.2022 Rättslig grund Artikel 52.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av sektionen 6.9.2022 Antagande vid plenarsessionen 21.9.2022 Plenarsession nr 572 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 194/4/3

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) står fast vid principen om att starka och motståndskraftiga hälso- och sjukvårdssystem bara kan bygga på och utvecklas av utbildad, kompetent och motiverad vårdpersonal, vilket är grundläggande för en framgångsrik hälso- och sjukvårdspolitik och därmed avgörande för att uppnå en människocentrerad vård för alla och ”rätten till hälsa”, i enlighet med rekommendationerna från konferensen om Europas framtid, som garanterar alla européer lika och hållbar tillgång till överkomlig, förebyggande och kurativ hälso- och sjukvård av hög kvalitet.

1.2 EESK välkomnar initiativet till åtgärder på EU-nivå för att stärka långtidsvård samt förskoleverksamhet och barnomsorg i enlighet med den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Initiativet kommer att bidra till högkvalitativa, tillgängliga, rättvisa och överkomliga vård- och omsorgstjänster och medverka till att stärka jämställdheten och den sociala rättvisan.

1.3 EESK efterlyser en omdanande strategi för vård och omsorg med fokus på människor, deras rättigheter och deras behov, inbegripet deras deltagande i relevanta diskussioner, samråd och beslut. Kommittén uppmanar kommissionen att vara ambitiös när det gäller att fastställa en vård- och omsorgsstrategi som mellan och inom medlemsstaterna kan bidra till sammanhållning och konvergens uppåt inom hälso- och sjukvården samt långtidsvården.

1.4 En europeisk vård- och omsorgsgaranti kan säkerställa att alla som bor i EU har livslång tillgång till hälso- och sjukvård och omsorg av god kvalitet till överkomlig kostnad, åtgärda brister i vården och omsorgen samt främja anständiga arbetsvillkor och erbjuda utbildningsmöjligheter. Anhörigvårdare bör få stöd och bättre erkännande, och strategier för att ta itu med problem med betald och obetald informell vård och omsorg är avgörande för en effektiv resursanvändning.

1.5 Med tanke på att effektiva, ansvarsskyldiga och välfinansierade offentliga tjänster fortsätter att vara avgörande för att säkra lika tillgång till vård och omsorg av god kvalitet uppmanar kommittén EU att säkerställa komplementaritet mellan alla givare av solidariska vård- och omsorgstjänster, uppmuntra investeringar i offentliga tjänster och den sociala ekonomin samt stödja vård- och omsorgssektorns aktörer inom den sociala ekonomin.

1.6 I personalplaneringen bör man ta hänsyn till utvecklingen av digital teknik, eftersom innovationer på dessa områden skapar möjligheter att skapa nya arbets- och vårdmiljöer, varvid nya färdigheter krävs. Att stödja digitaliseringen av tjänster för långtidsvård är avgörande för att ta itu med den digitala klyftan och den digitala fattigdomen.

1.7 EESK föreslår en uppdatering av handlingsplanen för personal inom sjuk- och hälsovård samt omsorg i Europeiska unionen ( 1 ) . För att förbättra tillgången till och kvaliteten på dessa tjänster behövs en integrerad planering och prognostisering när det gäller arbetskraften inom sektorn, samt en anpassning av personalens kompetens inom hälso- och sjukvård samt långtidsvård. En uppdaterad plan skulle kunna säkerställa bättre datainsamling, utnyttja digitaliseringens potential i hela EU och leda till metoder som bättre förutser behoven av arbetskraft och kompetens.

1.8 EESK betonar att rätten till rörlighet måste respekteras inom EU. Gränsöverskridande rörlighet tillför ytterligare en dimension till personalplaneringen, och inrättandet av en europeisk tjänst för övervakning av personalsituationen inom vården med målet att hjälpa medlemsstaterna att inrätta och upprätthålla planeringsstrukturer och samordna gränsöverskridande aspekter av planeringen skulle vara en användbar långsiktig komponent i infrastrukturen.

1.9 Den sociala dialogen mellan regeringar, arbetsgivare och arbetstagare och de organisationer som företräder dem är avgörande för att uppnå en omdanande vård- och omsorgsstrategi och motståndskraftiga system för hälso- och sjukvård samt omsorg i EU. Givare och mottagare av vård och omsorg måste medverka i kartläggningen av ett inkluderande, motståndskraftigt och jämställt ekosystem inom vård och omsorg.

2. Allmänna kommentarer om vård och omsorg

2.1 Långtidsvård är livsviktigt med avseende på EU-medborgarnas sociala skydd och välbefinnande, och omfattar en rad tjänster och stöd för personer som är psykiskt och/eller fysiskt sårbara och/eller har en funktionsnedsättning under längre perioder, och som är beroende av hjälp med dagliga sysslor och/eller kräver viss permanent vård och omsorg som utförs av avlönade/oavlönade professionella eller icke-professionella givare i hemmet eller på vård- och omsorgsboenden ( 2 )

2.2 Covid-19-pandemin har satt vård- och omsorgssystemens motståndskraft och ändamålsenlighet på hårda prov i hela unionen, vilket tyder på strukturella problem såsom underfinansiering och underbemanning i många länder. Denna situation kan försämras till följd av pågående ekonomiska och politiska utmaningar, inflation, osäkerhet och energikrisen.

2.3 I den europeiska pelaren för sociala rättigheter fastställs rätten till vård och rätten för var och en att ha tillgång till behovsanpassade formella omsorgstjänster av god kvalitet. Den nya europeiska vård- och omsorgsstrategi som kommissionens ordförande Ursula von der Leyen tillkännagav i sitt tal om tillståndet i unionen 2021 innehåller två rekommendationer från rådet om barnomsorg (översyn av Barcelonamålen) och om långtidsvård. Europaparlamentet har rekommenderat att man förbättrar tillhandahållandet av livslång vård och omsorg på grundval av mottagarnas och givarnas behov, och uppmanar kommissionen att stödja medlemsstaterna i utformningen av omsorgstjänster av hög kvalitet ( 3 )

2.4 EESK har antagit flera yttranden om vård och omsorg i EU ( 4 ) och lyfter i dessa fram behovet av att investera i högkvalitativ, hållbar och tillgänglig vård och omsorg för alla och att ta itu med underkapacitet inom barnomsorg samt långtidsvård. Kommittén har funnit brister i fråga om ”huruvida omsorgen är tillgänglig för alla eller inte, diversifieringen och fragmenteringen av de tjänster som erbjuds, den bristfälliga regleringen av tjänsterna, svårigheterna att samordna förvaltningsnivåerna, problemen med samordningen mellan sociala tjänster och hälso- och sjukvårdstjänster, den ökande kommersialiseringen av tjänster samt behovet av förebyggande strategier och åtgärder”. Eftersom kommittén förkastar fördomar och andra former av diskriminering av äldre, har den efterlyst vård och omsorg som sätter människan i centrum med stöd av digital omställning. I detta sammanhang rekommenderar EESK att den digitala omställningen genomförs fullt ut för att minska onödigt pappersarbete för vårdpersonal och tillämpa de bästa resultaten av smart lagstiftning.

3. En omdanande strategi för vård och omsorg

3.1 En effektiv europeisk vård- och omsorgsstrategi kräver engagemang för en omdanande och ambitiös infallsvinkel som sätter människan och hennes grundläggande rättigheter och behov i centrum och säkerställer berörda personers deltagande i samråd och beslut, med potential att mellan och inom medlemsstaterna bidra till sammanhållning och konvergens uppåt.

3.2 Genom en sådan omvandling skulle en europeisk vård- och omsorgsgaranti säkerställa att alla som bor i EU har tillgång till vård och omsorg av god kvalitet till en överkomlig kostnad och erbjuda en sammanhängande ram så att medlemsstaterna kan tillhandahålla högkvalitativa tjänster och strategier för livslång vård och omsorg samt bättre arbetsvillkor och utbildning för vårdare och stöd till anhörigvårdare.

3.3 Storskaliga investeringar i omsorgsekonomin och vård- och omsorgsinfrastrukturen är nödvändiga för en omdanande strategi som skulle ta itu med ihållande vård- och omsorgsklyftor och potentiellt skapa cirka 300 miljoner arbetstillfällen fram till 2035, vilket samtidigt skulle öka jämställdheten och kvinnors tillträde till arbetsmarknaden ( 5 )

3.4 Även om det finns olika modeller i medlemsstaterna är effektiva, ansvarsskyldiga och välfinansierade offentliga tjänster fortfarande avgörande för att säkerställa lika tillgång till vård och omsorg av god kvalitet och för att stödja oavlönade vård- och omsorgsgivare, särskilt kvinnor. EESK betonar behovet av att maximera komplementariteten och samverkanseffekterna mellan alla omsorgs- och vårdgivare i både den offentliga och den privata sektorn (vinstdrivande och icke-vinstdrivande) för att kunna nå alla ( 6 ) , med en blick på bästa praxis och positiva exempel i medlemsstaterna samt med respekt för nationella särdrag och olikheter.

3.5 Privatiseringstendenser och marknadsdrivna metoder såsom riskurval och vinstmaximering i stället för fokus på vård och hälsa kan öka ojämlikheten och drabba de mest utsatta som inte får sina vårdbehov tillgodosedda. Av solidaritetsskäl, samt på grundval av respekt för nationella befogenheter och subsidiaritet, behöver långtidsvård och barnomsorg på EU- och medlemsstatsnivå starka sociala trygghetssystem och offentliga tjänster, sociala investeringar och aktörer inom den sociala ekonomin – t.ex. ömsesidiga bolag – för att tillhandahålla optimal vård som ombesörjs av vårdare med lämplig utbildning både inom den öppna hälso- och sjukvården och i hemmet ( 7 )

3.6 EU:s struktur- och investeringsfonder kan användas för att stödja investeringar i vård och omsorg. När det gäller hälso- och sjukvård samt långtidsvård bör kommissionen bättre rikta sina landsspecifika rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen och vid behov hjälpa medlemsstaterna att prioritera tillräcklig finansiering och betrakta detta som en produktiv investering snarare än en ekonomisk börda.

4. Arbetsvillkor, utmaningar och sysselsättningspotential

4.1 Omkring 6,3 miljoner människor arbetar inom långtidsvården i EU, medan 44 miljoner människor ofta tillhandahåller informell långtidsvård till släktingar eller vänner. Det rör sig om en av de snabbast växande sektorerna i världen ( 8 ) . Upp till 7 miljoner arbetstillfällen förväntas skapas fram till 2030 inom hälso- och sjukvård samt omsorg ( 9 )

4.2 De större utmaningar som vård- och omsorgssektorn står inför omfattar personalbrist, ointressanta och krävande arbetsvillkor, åldrande arbetskraft och underfinansiering på grund av nedskärningar i social- och hälsobudgeten i varierande grad i medlemsstaterna under den ekonomiska krisen 2008 ( 10 ) . I nästan alla medlemsstater i EU släpar sysselsättningstillväxten efter den ökade efterfrågan till följd av psykiskt och fysiskt krävande arbetsvillkor som leder till att arbetstagare överger sektorn. Denna trend förstärktes av pandemin och äventyrar såväl mottagarnas som personalens hälsa och säkerhet.

4.3 En omdanande strategi bör främja jämställdhet, med tanke på att kvinnor står för mer än 80 % av arbetskraften inom vård- och omsorgssektorn, är de främsta omsorgsgivarna och mottagarna i formella och informella miljöer ( 11 ) och i genomsnitt är äldre än den totala arbetskraften i EU. Eftersom kvinnor tar den allra största delen av omsorgsansvaret i familjen skulle fler kvinnor få möjlighet att komma in på arbetsmarknaden om förskoleverksamhet, barnomsorg och långtidsvård var lättillgängliga och tillhandahölls till rimlig kostnad. Rätten att ta ut minst fem arbetsdagar som ledighet för vård av anhörig per år, som infördes genom direktivet om balans mellan arbete och privatliv, kommer att ge visst stöd till anhörigvårdare som försöker förena arbete med omsorgsansvar. Utan lämplig betald ledighet kommer dock denna rättighet i direktivet inte att kunna utnyttjas fullt ut, och ojämlikheterna mellan könen riskerar att förvärras.

4.4 Trots svåra arbetsförhållanden, särskilda krav i fråga om färdigheter/kompetenser och kvalifikationer samt höga risker avseende hälsa och säkerhet på arbetsplatsen ligger lönerna inom sektorn under genomsnittet i många EU-länder ( 12 ) . I flera medlemsstater ligger facktillhörigheten, kollektivförhandlingarnas täckning, arbetstillfredsställelsen och antalet arbetstagare per mottagare på låga nivåer. I samband med pandemin blottlades bland annat brister i tillhandahållandet av personlig skyddsutrustning.

4.5 Obetald informell vård eller omsorg i familjen är en hörnsten i tillhandahållandet av långtidsvård i Europa, men vård i hemmet och samhällsbaserad vård är tjänster som i många länder är underutvecklade och svåra att få tillgång till ( 13 ) . Med tanke på att den informella vården i hög grad är kopplad till viktiga livsfunktioner, förordar EESK bestämt strategier som främjar en ”formalisering” av informell vård, stöder anhörigvårdare och bidrar till en effektiv resursanvändning.

4.6 EESK uttrycker oro över det utbredda otrygga omsorgsarbetet bland odeklarerade hushållsanställda som är inneboende vårdare. Det handlar framför allt om kvinnor med ursprung i invandrargrupper eller rörliga medborgarkategorier. Denna gråzon, som förvärras av bristen på tillgång till formell vård och av ekonomisk nödvändighet, kräver en sammanhållen politisk strategi, med vederbörlig hänsyn till förfaranden för kompetenscertifiering, legalisering och/eller uppehållstillstånd.

4.7 I takt med att efterfrågan på långtidsvård ökar kommer sektorn att gynnas av högre och mer attraktiva löner, faktisk kollektiv representation och kollektivavtal samt utökad utbildning. Offentlig finansiering som används för att förbättra arbetsvillkoren (t.ex. genom krav vid offentlig upphandling) kan bidra till att åtgärda personalbrist och säkerställa långtidsvård av hög kvalitet. Professionalisering, kvalitetskriterier, utarbetande av standarder för bedömning/mätning av kvalitet samt harmonisering av standarder i medlemsstaterna är avgörande för att sektorn ska kunna förnyas ( 14 )

5. Övriga kommentarer

5.1 Pandemin har blottlagt fragmentering och splittring, särskilt när det gäller ansvar för tillhandahållande och finansiering i många medlemsstater, vilket visar på behovet av bättre integration mellan hälso- och sjukvården och de nationella vård- och omsorgssystemen ( 15 ) , som har bäst förutsättningar att uppnå resultat när det gäller att säkerställa effektivitet och tillgång för alla.

5.2 En ny stor utmaning som kräver samordnade åtgärder i den nya vård- och omsorgsstrategin handlar om att förebygga och ta itu med psykiska hälsoproblem som är ett kombinerat resultat av pandemin och ökande psykiska hälsoproblem (t.ex. demens) till följd av att befolkningen åldras.

5.3 Den senaste tidens erfarenheter av förebyggande och kontroll av covid-19 inom långtidsvården ( 16 ) visar att effektiv bedömning och effektiv och förenklad extern övervakning och inspektion, i både offentliga och privata vårdinrättningar, är avgörande för att förebygga missbruk och säkerställa säkerhet och kvalitet, särskilt för utsatta befolkningsgrupper, äldre och barn, och samtidigt dra nytta av befintlig god praxis i medlemsstaterna.

5.4 Att utveckla EU-omfattande standardiserad datainsamling och indikatorer för långtidsvård är avgörande för en framgångsrik vård- och omsorgsstrategi på medlemsstatsnivå, inbegripet rapporteringskrav och regelbundna översyner. Detta bör genomföras med effektiva och förenklade förfaranden. En adekvat barnomsorg kräver i synnerhet kvantitativa och kvalitativa mål för att mäta framstegen samt uppnå och överträffa Barcelonamålen.

5.5 Stöd till digitaliseringen av tjänster för långtidsvård är avgörande för att ta itu med den digitala klyftan. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt tillgänglighet, hjälpsystem, förbättrad digital kompetens och digitalisering för arbetskvalitet, kompetenshöjning och nya metoder för diagnos, hälsokontroll och behandling.

5.6 EESK fördömer de krigsförbrytelser som Ryska federationen begår i Ukraina och som riktar sig mot vård- och omsorgspersonal, patienter, barn, sjukhus och andra inrättningar. Utöver dödsfall och skador påverkar denna aggression allvarligt Ukrainas hälso- och sjukvårds- och omsorgssystem, och kräver riktade bistånds- och stödåtgärder – med beaktande av att krisen i Ukraina sprider sig i alla riktningar och påverkar många aspekter av den sociala och ekonomiska miljön.

5.7 Den sociala dialogen mellan regeringar, arbetsgivare och arbetstagare och de organisationer som företräder dem är avgörande för att uppnå en omdanande vård- och omsorgsstrategi och motståndskraftiga hälso- och sjukvårdssystem i EU. Det är viktigt att mottagare och givare av vård och omsorg medverkar i kartläggningen av ett mer inkluderande, motståndskraftigt och jämställt ekosystem inom vård och omsorg, samtidigt som man involverar det civila samhället och andra aktörer, till exempel kyrkan och välgörenhetsorganisationer.

6. Allmänna kommentarer om vårdpersonal

6.1 God hälso- och sjukvård är en hörnsten i ett stabilt, säkert och välmående samhälle och det åligger regeringarna att organisera den. I många länder är det vanligt att man förlitar sig på billiga lösningar och snabb rekrytering av vårdpersonal från andra europeiska länder. Detta betraktas som ett nödvändigt ont, och det är alarmerande att detta inte diskuteras.

6.2 EESK står fast vid principen om att starka och motståndskraftiga hälso- och sjukvårdssystem bara kan bygga på och utvecklas av utbildad, kompetent och motiverad vårdpersonal, vilket är grundläggande för en framgångsrik hälso- och sjukvårdspolitik och därmed avgörande för att säkerställa hälso- och sjukvård för alla och rätten till hälsa. Rekommendationerna från konferensen om Europas framtid syftar uttryckligen till att skapa en ”rätt till hälsa” som garanterar alla européer lika tillgång för alla till överkomlig, förebyggande och kurativ hälso- och sjukvård av hög kvalitet.

6.3 Den europeiska hälsounionen bör innebära bättre skydd, förebyggande, beredskap och insatser mot hot mot människors hälsa överallt i unionen. I detta sammanhang är framgången för alla viktiga initiativ inom den europeiska hälsounionen i hög grad beroende av vårdpersonal med god kompetens.

6.4 I ett antal yttranden ( 17 ) har EESK tagit upp frågan om vårdpersonal i en rad andra sammanhang och verksamheter. Särskilt under pandemin stod vårdpersonalen i frontlinjen och visade enastående solidaritet under de svåraste perioderna.

6.5 EESK anser att åtgärder bör vidtas för att göra arbetstillfällen inom hälso- och sjukvårdssektorn mer attraktiva för ungdomar. Detta är en av de viktigaste förutsättningarna för att skapa tillräcklig personalkapacitet inom hälso- och sjukvårdssystemen i syfte att tillgodose vårdbehoven, främja hälsa och förebygga sjukdomar.

6.6 Uppgifter om personalstyrka, migration, färdigheter och andra särdrag som rör arbetskraften inom hälso- och sjukvården bör standardiseras och kontinuerligt delas mellan medlemsstaterna. Många tilldragelser (covid-19-pandemin, jordbävningar, översvämningar, Rysslands invasion av Ukraina osv.) visar hur viktigt det är med snabba insatser, särskilt i krissituationer.

6.7 Sysselsättningen inom hälso- och sjukvård och sociala tjänster ökade med 48 % mellan 2000 och 2017 ( 18 ) i de länder som ingår i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD). I takt med att befolkningen åldras och förändras kommer efterfrågan på hälso- och sjukvårdstjänster också att växa och förändras: det uppskattas att den globala efterfrågan på vårdpersonal nästan kommer att fördubblas fram till 2030 ( 19 )

6.8 Redan före covid-19-pandemin var kapaciteten att tillhandahålla grundläggande hälso- och sjukvårdstjänster begränsad i många länder på grund av ihållande personalbrist och en beräknad underbemanning fram till 2030 på 18 miljoner arbetstagare inom hälso- och sjukvården globalt ( 20 )

6.9 Det är viktigt att tydligt definiera principerna för en eventuell överföring eller kombination av färdigheter och uppgifter (uppgiftsväxling/kompetensmix). Det finns ett behov av samordning mellan institutioner som utbildar vårdpersonal så att de på lämpligt sätt kan tillgodose behoven i det nationella hälso- och sjukvårdssystemet genom att snabbt anpassa antalet antagna samt kursplanerna.

6.10 Personalutvecklingen inom hälso- och sjukvård och social omsorg bör följa principen om samordning, sektorsövergripande samarbete och integrering av vård och omsorg, med det gemensamma målet att uppnå kontinuitet i vården och omsorgen för medborgarna i 24/7/365-modellen.

6.11 Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt tillgången till behandling i lokalsamhällen, särskilt i glesbefolkade områden, i avlägsna eller isolerade landsbygdsområden och på öar, där moderna transportmedel och telemedicinska lösningar måste användas i högre grad.

7. Personalplanering inom hälso- och sjukvården

7.1 EESK anser att personalplaneringen inom hälso- och sjukvården måste ha som mål att skapa förutsättningar för en yrkesmässig praxis som förbättrar vårdkvaliteten och patientsäkerheten. Samtidigt måste kapaciteten för högkvalitativ utbildning säkerställas på alla nivåer.

7.2 Förvaltningen av frågor som rör vårdpersonalen måste betraktas som en strategiskt viktig verksamhet inom hela statsförvaltningen och genom den centrala roll som medlemsstaternas regeringar spelar, och den måste genomföras på ett sektorsövergripande sätt, med beaktande av olika perspektiv och prioriteringar.

7.3 Vårdpersonalens ledning måste ta itu med alla faser av ”yrkesutövarnas livscykel” – från rekrytering av framtida studenter till anställning av pensionärer. Förfarandet för urval av kandidater till utbildning, anställning och befordran bör vara öppet och rättvist, utan någon form av diskriminering.

7.4 Vid personalplanering inom hälso- och sjukvården är det viktigt att beakta och tydligt svara mot medborgarnas och personalens behov. Inom planerings- och förvaltningsprocesserna måste man fastställa metoder som gör det möjligt att identifiera yrkesutövarnas samtliga behov, allt från arbetsvillkor, materiella rättigheter, möjligheter till befordran, tillräcklig tid och tillräckliga resurser för lärande och forskning till upprättandet av en hållbar balans mellan privatliv och yrkesliv.

7.5 Personalplaneringen inom hälso- och sjukvården måste återspegla planeringen av strukturen, men även åtgärderna och processerna för att uppnå de uppsatta målen i syfte att fastställa vad som behöver uppnås och på vilket sätt.

7.6 EESK föreslår en uppdatering av handlingsplanen för personal inom sjuk- och hälsovård samt omsorg i Europeiska unionen ( 21 ) . För att förbättra tillgången till och kvaliteten på dessa tjänster behövs en integrerad planering och prognostisering när det gäller arbetskraften inom sektorn, samt en anpassning av personalens kompetens inom hälso- och sjukvård samt långtidsvård.

7.7 Arbetsmarknadens parter och alla berörda organisationer i det civila samhället måste spela en aktiv roll i personalplaneringen på området. Det är nödvändigt att fastställa förhållandet mellan de olika yrkesgrupperna, befolkningens särskilda behov och systemet för vissa kompetenser.

7.8 Det är nödvändigt att identifiera oattraktiva geografiska områden eller verksamhetsområden som är underbemannade i syfte att värna vårdpersonalens rättigheter och ge den tillräckliga incitament. EESK föreslår att kommissionen utfärdar rekommendationer om minimikvoter av resurser per befolkningsenhet för grundläggande allmän hälso- och sjukvård och nödsituationer, med beaktande av geografisk fördelning och åldersprofil ( 22 )

7.9 Som grund för dessa rekommendationer är det viktigt att förbättra den internationella datainsamlingen för att i mån av möjlighet harmonisera datakategorierna med målet att identifiera skillnader och undvika feltolkningar av data. Det är viktigt att återspegla nationella avvikelser från de harmoniserade kategorierna i hela Europa för att kunna sätta data i sitt sammanhang ( 23 )

7.10 Frågan om finansiella resurser kommer att behandlas på olika sätt beroende på de ekonomiska förhållandena i varje medlemsstat. Det har klarlagts att medlemsstaterna måste se till att man i systemplaneringen i allmänhet, och personalplaneringen inom hälso- och sjukvården i synnerhet, tar hänsyn till både omständigheterna i stort och regeringens relativa förmåga att påverka dem ( 24 )

7.11 I personalplaneringen bör man ta hänsyn till utvecklingen av digital teknik, eftersom innovationer på dessa områden skapar möjligheter att skapa nya arbets- och vårdmiljöer, varvid nya färdigheter krävs.

8. Arbetsvillkor

8.1 Arbetsvillkorens betydelse som en faktor för yrkesutövarnas beslut att inleda, stanna kvar i eller lämna en karriär inom vård och omsorg visar hur viktigt det är med en konsekvent politik avseende utbildning, sysselsättning, familjeliv, ekonomi och migration. Samtidigt som en stor del av diskussionen om personalplaneringen inom hälso- och sjukvården fokuserar på löner som en viktig faktor för rekrytering och kvarhållande finns det andra faktorer som bidrar till en hälsosam arbetsmiljö där hälso- och sjukvården är ett attraktivt och hållbart yrkesval, såsom tillgång till utbildning, inbegripet yrkesmässig utveckling och förmåga att upprätthålla kompetens, praktiska villkor såsom tillgång till omsorg, officiell arbetstid, tillräcklig bemanning, meningsfulla möjligheter till yrkesmässig utveckling samt balans mellan arbete och privatliv ( 25 )

8.2 Europeiska och internationella medicinska sammanslutningar konstaterar att läkare som arbetar på sjukhus och på allmänna och privata mottagningar i allt högre grad utsätts för (ibland kraftigt) våld i sitt dagliga yrkesutövande, utan att våldet har uppstått ur en konflikt ( 26 ) . EESK uppmanar kommissionen och alla berörda parter att visa politiskt engagemang och att vara medvetna om det akuta behovet av att skydda vårdpersonalen i dess arbete.

8.3 Vårdpersonal riskerar att bli smittad av infektionssjukdomar genom exponering på arbetsplatsen. Överföring av sjukdomar leder till frånvaro, sjuklighet och ibland dödsfall bland vårdpersonalen. Detta leder i slutändan till en minskning av arbetskraften och påverkar följaktligen kvaliteten på patientvården och patientsäkerheten.

8.4 Vårdpersonal kan också utsättas för psykologisk stress och till och med ådra sig psykiska men, vilket påverkar både deras arbetsliv och deras privatliv. Under de senaste åren har det i ökande utsträckning rapporterats om att vårdpersonal har minskat sitt yrkesutövande eller gått i pension tidigt på grund av utbrändhet, depression eller andra former av psykisk ohälsa ( 27 ) . EESK efterlyser investeringar i offentlig psykiatrisk vård för att säkerställa fullständig och fri tillgång till dessa tjänster för all vårdpersonal.

9. Rörlighet

9.1 EESK betonar att rätten till rörlighet måste respekteras både inom och utanför EU. Gränsöverskridande rörlighet bör underlättas till gagn för den enskilda arbetstagaren och yrket som helhet, eftersom det ger möjlighet till kunskapsöverföring och ömsesidigt lärande, vilket gynnar patientvården och i slutändan hela hälso- och sjukvårdssystemet. I händelse av migration på grund av ekonomisk nödvändighet eller ogynnsamma arbetsförhållanden är det viktigt att identifiera och ta itu med de bakomliggande orsakerna till denna dynamik och sträva efter att förbättra situationen för vårdpersonalen ( 28 )

9.2 Gränsöverskridande rörlighet tillför ytterligare en dimension till personalplaneringen, och inrättandet av en europeisk tjänst för övervakning av personalsituationen inom vården med målet att hjälpa medlemsstaterna att inrätta och upprätthålla planeringsstrukturer och samordna gränsöverskridande aspekter av planeringen skulle vara en användbar långsiktig komponent i infrastrukturen. Tjänsten bör kopplas till EU-processer, särskilt den europeiska planeringsterminen och den pandemirelaterade planering som övervägs inom ramen för en framtida EU-förordning om allvarliga gränsöverskridande hot mot människors hälsa ( 29 )

9.3 Medlemsstaterna måste bedriva en etisk rekryteringspolitik i enlighet med WHO:s globala förfarandekod för internationell rekrytering av personal inom hälso- och sjukvården ( 30 ) . Rekrytering av personal från utlandet bör inte betraktas som ett enkelt sätt att minska bristen på inhemsk vårdpersonal. När det finns asymmetriska rörlighetsflöden bör man sträva efter att skapa balanseringsmekanismer som främjar utbyten som gagnar alla.

10. Övriga kommentarer

10.1 Ett effektivt ledarskap är avgörande för förvaltningen av vårdpersonal på alla nivåer, och är inom vårdutbildningen en mångfasetterad och högt värderad byggsten som får alltmer erkänsla när det gäller att uppnå höga standarder i fråga om utbildning, forskning och klinisk praxis.

10.2 Följaktligen bör högkvalitativ och tillräcklig ledarskapsutbildning och -utveckling ingå i läroplanerna för alla vårdyrken ( 31 )

Bryssel den 22 september 2022. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Europeiska kommissionen offentliggjorde 2012 sin handlingsplan för vårdpersonalen i EU.

(2) Europeiska kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: Report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, Publikationsbyrån, https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/71532344-ddf1-4d34-a7aa-f65c701a22a2/language-en, s. 14.

(3) Europaparlamentets resolution av den 15.11.2018 om omsorgstjänster i EU för förbättrad jämställdhet (https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2018-0464_SV.html).

(4) EUT C 129, 11.4.2018, s. 44; EUT C 487, 28.12.2016, s. 7; EUT C 204, 9.8.2008, s. 103; broschyr, EESK:s yttrande ”Ekonomiska, tekniska och sociala förändringar inom avancerade hälso- och sjukvårdstjänster för äldre” (EUT C 240, 16.7.2019, s. 10), och EESK:s yttrande ”I riktning mot en ny omsorgsmodell för äldre: lärdomar av covid-19-pandemin” (EUT C 194, 12.5.2022, s. 19).

(5) L. Addati, U. Cattaneo och E. Pozzan (2022): rapporten ”Care at Work: Investing in Care Leave and Services for a More Gender Equal World of Work”. ILO, Genève, https://www.ilo.org/global/topics/care-economy/WCMS_838653/lang--en/index.htm.

(6) https://www.who.int/publications/i/item/WHO-HIS-SDS-2018.53

(7) Se EESK:s yttrande ”De sociala investeringarnas inverkan på sysselsättningen och de offentliga finanserna” (EUT C 226, 16.7.2014, s. 21).

(8) Eurofound (2020), ”Long-term care workforce: Employment and working conditions”, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg, https://www.eurofound.europa.eu/sv/publications/customised-report/2020/long-term-care-workforce-employment-and-working-conditions.

(9) Mikkel Barslund m.fl. (2021), studien ”Policies for long-term carers”. Europaparlamentet, Bryssel, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2021/695476/IPOL_STU(2021)695476_EN.pdf.

(10) https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0011/186932/12-Summary-Economic-crisis,-health-systems-and-health-in-Europe.pdf

(11) Europeiska kommissionen, generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering, ”Long-term care report: Trends, challenges and opportunities in an ageing society” (2021), volym I, kapitel 3. Publikationsbyrån, s. 12 och 28. https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/484b0ceb-cd83-11eb-ac72-01aa75ed71a1

(12) Se fotnot 11, s. 68–70.

(13) Europeiska kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering (2018), V. Zigante: ”Informal care in Europe: Exploring Formalisation, Availability and Quality”, Publikationsbyrån, https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/96d27995-6dee-11e8-9483-01aa75ed71a1/language-en.

S. Spasova m.fl. (2018): ”Challenges in long-term care in Europe. A study of national policies”, Europeiska nätverket för socialpolitik (ESPN), Bryssel, Europeiska kommissionen. https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=sv&pubId=8128&furtherPubs=yes.

(14) Se fotnot 11, kapitel 3.

(15) Europeiska kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: Report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, Publikationsbyrån, https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/71532344-ddf1-4d34-a7aa-f65c701a22a2/language-en, s. 36, och den alleuropeiska kommissionen för hälsa och hållbar utveckling (2021). ”Drawing light from the pandemic: a new strategy for health and sustainable development. A review of the evidence”, https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0015/511701/Pan-European-Commission-health-sustainable-development-eng.pdf.

(16) K. Danis, L. Fonteneau m.fl., (2020): ”High impact of COVID-19 in long-term care facilities: suggestion for monitoring in the EU/EEA”. Euro Surveillance – European Communicable Disease Bulletin, 25(22), https://doi.org/10.2807/1560-7917.ES.2020.25.22.2000956.

(17) EUT C 286, 16.7.2021, s. 109; EUT C 429, 11.12.2020, s. 251; EUT C 242, 23.7.2015, s. 48; EUT C 143, 22.5.2012; EUT C 18, 19.1.2011, s. 74; EUT C 77, 31.3.2009, s. 96.

(18) https://one.oecd.org/document/ECO/WKP(2021)43/en/pdf

(19) J.X. Liu, Y. Goryakin, A. Maeda, T. Bruckner och R. Scheffler: ”Global Health Workforce Labor Market Projections for 2030”, Human Resources for Health 2017; 15:11 (https://human-resources-health.biomedcentral.com/articles/10.1186/s12960-017-0187-2).

(20) https://www.who.int/health-topics/health-workforce#tab=tab_1

(21) År 2012 offentliggjorde Europeiska kommissionen sin handlingsplan för vårdpersonalen i EU.

(22) Ständiga kommittén för europeiska läkare, ”CPME Policy on Health Workforce” (https://www.cpme.eu/policies-and-projects/professional-practice-and-patients-rights/health-systems-and-health-workforce).

(23) Se fotnot 2.

(24) G. Russo, E. Pavignani, C. Sá Guerreiro, C. Neves: ”Can we halt health workforce deterioration in failed states? Insights from Guinea Bissau on the nature, persistence and evolution of its HRH crisis”. Human Resources for Health 2017; 15(1):12.

(25) Se fotnot 2.

(26) https://www.cpme.eu/api/documents/adopted/2020/3/EMOs.Joint_.Statement.on_.Violence.FINAL_.12.03.2020.pdf

(27) L.N. Dyrbye, T.D. Shanafelt, C.A. Sinsky, P.F. Cipriano, J. Bhatt, A. Ommaya, C.P. West och D. Meyers (2017): ”Burnout Among Health Care Professionals: A Call to Explore and Address This Underrecognized Threat to Safe, High-Quality Care”. NAM Perspectives. Diskussionsunderlag, National Academy of Medicine, Washington, DC.

(28) Europeiska kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: Report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, Publikationsbyrån, https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/71532344-ddf1-4d34-a7aa-f65c701a22a2/language-en, s. 14.

(29) Europeiska kommissionen, GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering (2014). ”Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: Report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission”, Publikationsbyrån, https://op.europa.eu/sv/publication-detail/-/publication/71532344-ddf1-4d34-a7aa-f65c701a22a2/language-en, s. 14.

(30) https://www.who.int/publications/m/item/migration-code

(31) C. Van Diggele, A. Burgess, C. Roberts och C. Mellis (2020): ”Leadership in healthcare education”. BMC Medical Education, 20 (Suppl. 2), 456. https://doi.org/10.1186/s12909-020-02288-x