it it 
* -tr EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 06.06.1995 
KOM(95) 264 slutlig 
94/0242 (COD) 
Ändrat förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om kreditöverforingar mellan stater 
(framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a 2 i Romfördraget) 

AMENDED PROPOSAL FOR A EUROPEAN PARLIAMENT AND COUNCIL 
DIRECTIVE ON EU CREDIT TRANSFERS 
Explanatory Memorandum 
1. BACKGROUND 
On 18 November 1994, the Commission adopted a proposal for a European 
Parliament and Council directive on cross-border credit transfers1. This was sent to 
the Council by letter dated 18 November 1994. The Council subsequently forwarded 
this text to Parliament, to the European Monetary Institute and the Economic and 
Social Committee. In January 1995, it began its own examination of the proposal. 
2. OPINION OF THE EUROPEAN MONETARY INSTITUTE AND THE ECONOMIC AND 
SOCIAL COMMITTEE 
The European Monetary Institute (EMI) rendered its opinion on the Commission 
proposal on 20 March 1995. In particular, it called for an exclusion of large value 
transfers as well as transfers in third country currencies from the scope of application 
of the proposed directive. It also suggested amendments of a technical nature 
pertaining to the regime of responsibilities in articles 5 to 7. 
The Economic and Social Committee adopted its opinion at its sitting on 1st 
June 1995. The modified proposal takes largely into account the suggestions of the 
Committee. 
3. OPINION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT 
The European Parliament adopted the legislative resolution embodying its opinion on 
the Commission proposal at its sitting on 19 May 19952. 
Parliament's favourable opinion contained 21 amendments. The Commission accepted 
16 of these (Nos 1, 2, 4, 6, 7, 9-16, 19, 21-22) as proposed by Parliament. The 
Commission accepted partially a further 3 amendments (Nos 5, 18 and 28). 
Only two amendments (Nos 3 and 8) were rejected in their integrity by the 
Commission. The first relates to the limitation of the scope of application of the 
directive to credit transfers which do not exceed an amount equivalent to 50.000 
ECU. At this stage, the Commission is not fully convinced that the setting of a ceiling 
would not prejudice the objective of an appropriate level of protection of consumers 
and SMEs. The second relates to the definition of "completion". The Commission 
fears that the suggested use of the undefined term "receipt" would lead to legal 
uncertainty for the banking sector and it therefore prefers to maintain the original 
definition based on the concept of "acceptance". 
1 COM(94)436 final - 94/0242 COD, O.J. C360 of 17.12.1994, p. 13. 
i 
A, Ov 
4. COMMENTS ON AMENDMENTS 
Title and text 
"Cross-border credit transfer" is replaced by "EU credit transfer". 
Recital 3 
The recital reflects the amendment to the scope of application of the proposed 
directive (see comments to article 1(2)). 
Recital 10 bis (new) 
This new recital relates to a new article proposed by the E.P. (see article 7B new) on 
the availability of redress and complaints procedures. 
Article 1(2) 
The amended text integrates Parliament's and EMI's requests that the scope of 
application be limited to credit transfers in the currencies of the Member States and 
the ECU (corresponds to recital 3 above), thus reflecting the fact that transfers in 
third country currencies involve the participation of institutions in a third country 
performing the settlement function, to which Community legislation could not apply. 
The proposed directive, in line with section 2 above, remains applicable to credit 
transfers for any amount. 
Article 2(1) 
The amended text now sets out the full wording of the definition of "force majeure", 
rather than simply referring to Council directive 90/314/EEC3. 
Article 2(nf) 
A new definition of "interest", based on the rate which the institution would apply to 
its customer's account if that customer's account were overdrawn, is introduced. It is 
intended to enable customers to easily know which rate would be applicable for 
calculating interest. 
Article 2(q) 
The text now clarifies that an intermediary institution can only be one "which 
participates in the execution of an EU credit transfer". 
O.J. L158 of 23.06.1990, p. 59. 
Article 3 
The Parliament's request is to make the transparency requirements even more precise, 
to the benefit of customers. The text is amended accordingly (i.e. electronic 
transmission of information, more detail on charge components and reference to the 
exchange rate, clearer reference to redress and complaints procedures), without 
restricting the freedom of institutions to provide information in the way that they see 
fit. 
Article 4 
The text of article 4 is amended in the light of the modifications to article 3. 
Article 5. paragraph 1. introductive part 
The text has been simplified in the light of Parliament's request to more clearly lay 
down a default mandatory rule, where there is no specific agreement between the 
institution and its customer. 
Article 5. paragraph 2 
A new section is added, setting out an interbank mechanism under which the 
institution having compensated its customer for delayed execution recovers any 
interest thus paid from the institution responsible for the delay. 
Article 5. paragraph 3 
In accordance with the Parliament's request, this paragraph lays down in clearer terms 
the principle that interest is due by the beneficiary's institution to the beneficiary when 
it is late in making the funds available to the beneficiary. 
Article 6. paragraph 1 
In the light of the Parliament's request, the text clearly specifies that the authorisation 
to deduct charges has to be given by the originator. 
Article 6. paragraph 2 
The procedure for reimbursement of unauthorised deductions has been inverted, as 
requested by Parliament, while fully preserving the originator's choice. 
Article 7. paragraph 1 
The amended text introduces a number of changes, the most important being the 
shortening of the period set for reimbursement and the establishment of a clearer link 
with article 5. It is now specified that reimbursement shall be made 15 business days 
following the originator's request and stated that the originator's request may not be 
made before the expiry of the time scale laid down in article 5(1). 
J> o_ 
Article 7. paragraph 2 
The amended text specifies that when the institution succeeds in recovering the funds 
and therefore to refund the originator, it is not obliged to reimburse the charges and 
interest accruing. This is in line with the intention of the initial Commission's 
proposal, although not specifically stated therein. 
Article 7, paragraph 3 
Following the modification introduced in Article 7(1), which now sets out an 
obligation to refund the first 10 000 ECU of a lost transfer, article 7(3) has been 
aligned to allow Member States to extend the refund obligation to transfers which 
exceed 10 000 ECU. 
Article 7A (new) 
Following the Parliament's request, this new article lays down the principle that 
institutions are not bound by the obligations in the directive in case of force majeure, 
but does not prejudice the fundamental goals which the proposed directive is set to 
pursue. The new article reflects the legal situation in the majority of the Member 
States. 
Article 7B (new) 
This new article aims at ensuring that appropriate redress and complaints procedures 
in the area of EU credit transfers are available in the Member States, thus fulfilling 
principle no 6 of Commission Recommendation 90/109/EEC4. 
O J. L67 of 15.03.1990, p. 39. 
<-/ £K_ 
Förslag till Ändrad förslag 
EUROPAPARLAMENTETS OCH 
RÅDETS BESLUT 
om kreditöverföringar mellan stater EUROPAPARLAMENTETS OCH 
RÅDETS BESLUT 
om kreditöverföringar inom EU 
EUROPAPARLAMENTET OCH 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR 
ANTAGIT DETTA DIREKTIV EUROPAPARLAMENTET OCH 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR 
ANTAGIT DETTA DIREKTIV 
med beaktande av Fördraget om upprättande av oändratt 
Europeiska gemenskapen och i synnerhet artikel 
100a i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag, oändratt 
med beaktande av Ekonomiska och sociala oändratt 
kommitténs yttrande, 
med beaktande av Europeiska monetära oändratt 
institutets yttrande, 
i enlighet med den ordning som fastställs i oändratt 
artikel 189b i fördraget, och 
med beaktande av följande: oändratt 
Mängden av rjärrbetalningar över gränserna 
växer ständigt i och med att genomförandet av 
den inre marknaden och den stegvisa rörelsen 
mot en full ekonomisk och monetär union 
medför större handelsflöden och rörelser av 
människor inom hela gemenskapen. 
Kreditöverföringar över gränser utgör en 
avsevärd del av såväl mängden som värdet av 
fjärrbetalningarna över gränser. Mängden av rjärrbetalningar över gränserna 
växer ständigt i och med att genomförandet av 
den inre marknaden och den stegvisa rörelsen 
mot en full ekonomisk och monetär union 
medför större handelsflöden och rörelser av 
människor inom hela gemenskapen. 
Kreditöverföringar inom EU utgör en avsevärd 
del av såväl mängden som värdet av 
fjärrbetalningarna över gränser. 
Det är av största vikt för enskilda och företag 
att kunna göra kreditöverföringar snabbt, säkert 
och billigt från en del av gemenskapen till en 
annan. En marknad där det råder konkurrens för 
kreditöverföringar över gränser bör leda till 
förbättrad service och lägre priser. Det är av största vikt för enskilda och företag 
att kunna göra kreditöverföringar snabbt, säkert 
och billigt från en del av gemenskapen till en 
annan. En marknad där det råder konkurrens 
för kreditöverföringar inom EU bör leda till 
förbättrad service och lägre priser. 
A 
Avsikten med detta direktiv är att följa upp de 
framsteg mot en liberalisering av kapitalrörelser 
som gjordes under den första fasen av den 
ekonomiska och monetära unionen. Det tar 
hänsyn till det behov av att underlätta bruket av 
ecun som framhävs i fördraget. Det är utformat 
som ett steg i genomförandet av den 
ekonomiska och monetära unionen. Dess 
bestämmelser bör tillämpas för 
kreditöverföringar i alla valutor, inbegripet 
ecun. Avsikten med detta direktiv är att följa upp de 
framsteg mot en liberalisering av kapitalrörelser 
som gjordes under den första och andra fasen 
av den ekonomiska och monetära unionen. Det 
tar hänsyn till målet att underlätta bruket av 
ecun. Det är utformat som ett steg i 
genomförandet av den ekonomiska och 
monetära unionen. Dess bestämmelser bör 
tillämpas för kreditöverföringar i 
medlemsstatsvalutor eller ecu. 
Detta direktiv är avsett att uppfylla en sida av 
det arbetsprogram som kommissionen 
utarbetade efter grönboken "Betalningar på den 
inre marknaden". oändratt 
Kommissionen har rekommenderat 
medlemsstaterna att sätta den tröskel under 
vilken betalningar mellan medlemsstater inte 
behöver rapporteras till lägst 10 000 ecu. 
Europeiska centralbankens råd, bestående av 
cheferna för medlemsstaternas centralbanker, 
har rekommenderat att betalningssystemen i alla 
medlemsstater bör ha en sund laglig grundval. 
Kommissionen har inrättat en arbetsgrupp för 
den lagliga ramen för betalningar mellan 
medlemsstaterna, bestående av juridiska 
experter från regeringarna och EMI. Gruppen 
har rått kommissionen att de frågor som täcks 
av detta direktiv kan behandlas åtskilt från de 
systemfrågor som fortfarande diskuteras. Det 
kan bli nödvändigt att framlägga ännu ett 
förslag som täcker dessa systemfrågor, främst 
frågan om slutregleringar. oändratt 
oändratt 
2. 
Ändamålet med detta direktiv är att förbättra 
kreditöverföringar över gränserna och 
därigenom bistå EMI i dess uppgift att förbättra 
effektiviteten i betalningar över gränser som ett 
led i förberedelserna för den tredje fasen i den 
ekonomiska och monetära unionen. Ändamålet med detta direktiv är att förbättra 
kreditöverföringar inom EU och därigenom 
bistå EMI i dess uppgift att förbättra 
effektiviteten i betalningar över gränser som ett 
led i förberedelserna för den tredje fasen i den 
ekonomiska och monetära unionen. 
Detta direktiv fastslår minimikraven för att 
säkra en tillräckligt god kundinformation med 
hänsyn till artikel 3b punkt 4 i fördraget. En 
större öppenhet är ytterst beroende av att 
institutionerna följer minimikraven för de 
tjänster som erbjuds. Detta direktiv fastställer 
de minimikrav som de institutioner som 
erbjuder sådana tjänster för kreditöverföringar 
över gränser bör uppfylla. Det är i 
överensstämmelse med första, andra, tredje, 
fjärde och femte principen i kommissionens 
rekommendation 90/109/EEG1. Det påverkar 
inte rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 
1991 om åtgärder för att förhindra att det 
finansiella systemet används för tvättning av 
pengar2. 
Eftersom kreditöverföringar över gränser består 
av en rad transaktioner mellan institutioner i 
olika medlemsstater, är de av sådan art att en 
samordning på gemenskapsnivå är lämplig och 
nödvändig. Kommissionen försökte att införa en 
frivillig ordning genom sin rekommendation 
90/109/EEG. Denna frivilliga metod medförde 
inte de önskade resultaten. Bindande åtgärder är 
därför lämpliga. Detta direktiv fastslår minimikraven för att 
säkra en tillräckligt god kundinformation med 
hänsyn till artikel 3b punkt 4 i fördraget. En 
större öppenhet är ytterst beroende av att 
institutionerna följer minimikraven för de 
tjänster som erbjuds. Detta direktiv fastställer 
de minimikrav som de institutioner som 
erbjuder sådana tjänster för kreditöverföringar 
inom EU bör uppfylla. Det är i 
överensstämmelse med principen i 
kommissionens rekommendation 90/109/EEG1. 
Det påverkar inte rådets direktiv 91/308/EEG 
av den 10 juni 1991 om åtgärder för att 
förhindra att det finansiella systemet används 
för tvättning av pengar2. 
Eftersom kreditöverföringar inom EU består 
av en rad transaktioner mellan institutioner i 
olika medlemsstater, är de av sådan art att en 
samordning på gemenskapsnivå är lämplig 
och nödvändig. Kommissionen försökte att 
införa en frivillig ordning genom sin 
rekommendation 90/109/EEG. Denna 
frivilliga metod medförde inte de önskade 
resultaten. Bindande åtgärder är därför 
lämpliga. 
EGT nr L 67, 15.3.1990, s. 39. 
EGT nr L 166, 28.6.1991, s. 77. 
? 
Detta direktiv bör gälla för kreditöverföringar 
oavsett belopp. Institutionerna bör vara skyldiga 
att låta en ofullbordad överföring gå tillbaka. 
Återbetamingsskyldigheten innebär en 
ansvarsförbindelse som skulle kunna ha en 
dämpande effekt med tanke på solvenskravet. 
om det inte gavs möjlighet att undanta 
överföringar av högre belopp. Möjligheten till 
undantag (för medlemsstaterna och, om den så 
tillämpas, för institutionerna) från denna 
skyldighet bör ges enbart i fall av större 
överföringar av belopp på mer än 10 000 ecu. 
Denna tröskel gäller inte för någon annan artikel 
i detta direktiv. Detta direktiv bör gälla för kreditöverföringar 
inom EU oavsett belopp. Institutionerna bör 
vara skyldiga att låta en ofullbordad överföring 
gå tillbaka. 
För att på bättre sätt skydda kunder bör ett 
oberoende klagomåls- och 
överklagandeförfarande finnas tillgängligt 
inom de områden som täcks av detta direktiv. 
Sådana förfaranden bör fastställas på 
medlemsstatsnivå. om möjligt genom 
tillämpning av befintliga förfaranden, så att 
kostnader kan hållas så låga som möjligt. 
I sin resulution av den 12 februari 1993 har 
Europaparlamentet uttalat behovet av ett 
direktiv från rådet i vilket regler fastställs för 
öppenheten och effektiviteten i fråga om 
betalningar över gränser. 
I sitt uttalande av den 6 juli 1994 förklarade sig 
Ekonomiska och sociala kommittén stödja 
tanken på ett hederskodex. Kommissionen har 
tidigare följt denna linje. Ekonomiska och 
sociala kommittén uttalade att ett eventuellt 
förslag till direktiv borde begränsas till att 
fastställa de allmänna ramarna. Detta direktiv 
följer den modellen genom att tillåta vida 
möjligheter för avtalsfrihet. oändratt 
oändratt 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: oändratt 
M 
Avsnitt 1 - Räckvidd och definitioner Avsnitt 1 - Räckvidd och definitioner 
Artikel 1 
Räckvidd 
Medlemsstaterna skall tillämpa kraven i 
detta direktiv på kreditinstitutioner och 
andra institutioner som utför tjänster för 
kreditöverföring som ett led i sin 
verksamhet. Artikel 1 
Räckvidd 
Medlemsstaterna skall tillämpa kraven i 
detta direktiv på kreditinstitutioner och 
andra institutioner som utför tjänster för 
kreditöverföring inom EU som ett led i sin 
verksamhet. 
2. Detta direktiv skall tillämpas på 
kreditöverföringar i alla valutor, inbegripet 
ecu, och för alla belopp utom i de fall där 
undantaget i artikel 7.3 tillämpas. Detta direktiv skall tillämpas på 
kreditöverföringar inom EU som sker i 
någon av medlemsstaternas valutor eller 
ecu, och för alla belopp. 
Artikel 2 
Definitioner Artikel 2 
Definitioner 
I detta direktiv avses med oändratt 
a) kreditinstitution, en institution enligt oändratt 
definitionen i rådets direktiv 77/780/EEG3, 
varvid avdelningar av kreditinstitutioner i 
olika medlemsstater anses som olika 
institutioner, 
b) andra institutioner: en juridisk person 
utom kreditinstitution, som yrkesmässigt 
utför tjänster för kreditöverföring åt 
allmänheten, 
c) institution: en kreditinistitution eller annan 
institution, 
d) person: en juridisk eller fysisk person oändratt 
alltefter sammanhanget, b) andra institutioner: en juridisk person 
utom kreditinstitution, som yrkesmässigt 
utför tjänster för kreditöverföring inom 
EU åt allmänheten, 
oändratt 
EGT nr L 322, 17.12.1977, s. 30. 
-S 
e) betalning;, en överföring från en 
upphovsmans sida av en penningfordran till 
en part som är acceptabel för 
betalningsmottagaren, inbegripet fall där 
upphovsmannen och mottagaren är samma 
person, 
f) betalning över gränser: betalning utförd 
av en upphovsman, från vars konto hos en 
institution eller dess avdelning i en 
medlemsstat betalningen görs till en 
betalningsmottagare via en institution eller 
dess avdelning i en annan medlemsstat, 
g) upphovsman: den person som bemyndigar 
' en kreditöverföring till en 
betalningsmottagare, 
h) betalningsmottagare: den slutlige 
mottagaren av en kreditöverföring, oändratt 
oändratt 
g) upphovsman: den person som bemyndigar 
en kreditöverföring inom EU till en 
betalningsmottagare, 
h) betalningsmottagare: den slutlige 
mottagaren av en kreditöverföring inom 
EU, 
i) 
j) 
k) kund. upphovsman eller 
betalningsmottagare alltefter 
sammanhanget, och kan även vara samma 
person, 
betalningsorder: en anvisning i vilken form 
som helst direkt till en institution att ställa 
en bestämt belopp eller ett belopp som kan 
bestämmas till en betalningsmottagares 
förfogande, oändratt 
kreditöverföring: 
gräns, bestående 
som börjar 
betalningsorder 
betalningsorder 
upphovsmannens 
mellaninstitution 
upphovsmannens en betalning över en 
av en rad transaktioner 
med upphovsmannens 
och inkluderande varje 
som utfärdas av 
institution eller varje 
med avsikt att utföra 
betalningsorder, oändratt 
k) kreditöverföring inom EU: en betalning 
över en gräns, bestående av en rad 
transaktioner som börjar med 
upphovsmannens betalningsorder och 
inkluderande varje betalningsorder som 
utfrirdas av upphovsmannens institution 
eller varje mellaninstitution med avsikt att 
utföra upphovsmannens betalningsorder, 
£ 
1) force majeure: 
mellaninstitutions inbegriper inte en 1) 
insolvens men har i 
övrigt den betydelse som anges i artikel 
4.6 andra stycket andra strecksatsen i 
rådets direktiv 90/31/EEGt 
m) ränta: interbankräntan plus två m) 
procentpunkter på ifrågavarande marknad 
för tillgodohavanden i en given 
betalningsvaluta för förseningsperioden. 
n) valuteringsdag: den dag då kundens konto 
debiteras (för upphovsmannen) eller 
krediteras (för betalningsmottagaren), 
varvid kundens institution använder denna 
dag som utgångspunkt för att beräkna 
eventuell ränta på kontot eller värdera 
beloppets disponibilitet, om räntan inte är 
något lämpligt kriterium, 
o) accepterande: en institutions accepterande 
av en betalningsorder, sedan institutionens 
villkor om disponibel finansiell täckning 
och identifiering av de parter som nämns i 
betalningsordern, samt andra eventuella 
villkor som parterna har avtalat. 
p) fullbordande av en kreditöverföring: att 
betalningsmottagarens institution 
accepterar denna, 
q) mellaninstitution: en institution som 
varken är upphovsmannens eller 
betalningsmottagarens, 
r) affärsdag. den dag eller del av dag då 
institutionen är öppen för behandling av 
kreditöverföringar. force majeure: skall inbegripa onormala 
och oförutsebara förhållanden som ligger 
utanför den parts kontroll som åberopar 
force majeure och där konsekvenserna inte 
kunde ha undvikits även om alla 
försiktighetsåtgärder vidtagits (4.6 andra 
stycket andra strecksatsen (ii) i rådets 
direktiv 90/31/EEG4), 
ränta: skall vara den räntesats som 
institutionen skulle tillämpa för kundens 
konto för perioden i, fråga i fall då det 
övertrasseras, 
oändratt 
oändratt 
p) fullbordande av en kreditöverföring inom 
EU: att betalningsmottagarens institution 
accepterar denna. 
q) mellaninstitution: en institution som 
varken är upphovsmannens eller 
betalningsmottagarens och som deltar i 
kreditöverföringen inom EU. 
r) affärsdag: den dag eller del av dag då 
institutionen är öppen för behandling av 
kreditöverföringar inom EU. 
EGT nr L 158, 23.6.1990, s. 59. 
9-
AVSNITT H - Öppenhet i villkoren för 
kreditöverfbringar AVSNITT II - Öppenhet i villkoren för 
kreditöverföringar inom EU 
ArffocM 
Information före en kreditöverföring (gjord 
eller mottagen) 
Institutionen skall förse sina kunder med klara 
skriftliga upplysningar om de tjänster den utför i 
fråga om att sända eller motta 
kreditöverföringar. Upplysningarna skall 
innehålla följande: Artikel 3 
Information före en kreditöverföring inom 
EU (gjord eller mottagen) 
Institutionen skall förse sina kunder med klara 
och lätt begripliga skriftliga upplysmngar,_iär 
så ar lämpligt även på elektronisk väg, om de 
tjänster den utför i fråga om att sända eller 
motta kreditöverföringar. Upplysningarna 
skall minst innehålla följande: 
upplysning om den tid som krävs för innan 
beloppet krediteras kontot vid mottagarens 
institution eller i förekommande fall 
krediteras mottagaren, 
beräkningsgrundvalen för eventuella 
provisioner och avgifter som kunden skall 
betala institutionen, oändratt 
den eventuella valuteringsdag som 
institutionen använder, 
en hänvisning till de besvärsmöjligheter 
som står till kundens förfogande och de sätt 
som finns att få tillgång till dem. Beräkningsgrundvalen, inklusive 
procentsatser, för eventuella provisioner 
och avgifter som kunden skall betala 
institutionen, inklusive eventuella skatter. 
En angivelse av vilka valutakurser som 
används som referens. 
oändratt 
En hänvisning till de möjligheter till 
överklagande och klagomål som står till 
kundens förfogande och de sätt som finns att 
få tillgång till dem. 
& 
Artikel 4 
Information efter en kreditöverföring (gjord 
eller mottagen) 
Institutionen skall förse sina kunder med klara 
skriftliga upplysningar efter det att de har gjort 
eller mottagit en kreditöverföring. Dessa ska 
innehålla följande: Artikel 4 
Information efter en kreditöverföring inom 
EU (gjord eller mottagen) 
Institutionen skall förse sina kunder med klara 
och lätt begripliga skriftliga upplysningar, där 
så är lämpligt även på elektronisk väg, efter 
det att de har gjort eller mottagit en 
kreditöverföring inom EU. Dessa ska minst 
innehålla följande: 
en referens som gör det möjligt för kunden 
att identifiera betalningen, 
storleken på eventuella avgifter som 
kunden skall betala; upphovsmannen har 
beviljat att ett avdrag görs på det överförda 
beloppet, skall detta meddelas mottagaren 
av hans bank tillsammans med det 
ursprungliga beloppet på 
kreditöverföringen, oändratt 
Storleken på provisioner och avgifter som 
kunden skall betala; upphovsmannen har 
beviljat att ett avdrag görs på det överförda 
beloppet, skall detta meddelas mottagaren av 
hans bank tillsammans med det ursprungliga 
beloppet på kreditöverföringen, 
den eventuella valuteringsdag 
institutionen använder. som oändratt 
AVSNITT III - Institutionernas 
minimiskyldigheter i samband med 
kreditöverföringar AVSNITT Hl - Institutionernas 
minimiskyldigheter i samband med 
kreditöverföringar inom EU 
Artikel 5 
Skyldigheten att verkställa överföringen 
snabbt Artikel 5 
Skyldigheten att verkställa överföringen 
snabbt 
1. Varje institution som har accepterat en 
betalningsorder skall verkställa 
kreditöverföringen i fråga inom den tid 
som överenskommits med den kund (eller 
institution) som utfärdat betalningordern. 
Finns ingen bestämd överenskommelse om 
verkställningstiden skall institutionen 
handla så snabbt att dess offentliggjorda 
tidsrymder kan hållas. När det varken finns 
något särskilt avtal eller någon tillämplig 
offentliggjord tidsrymd, skall följande 
skyldigheter gälla: Varje institution som har accepterat en 
betalningsorder skall verkställa 
kreditöverföringen i fråga inom den tid 
som överenskommits med den kund (eller 
institution) som utfärdat betalningsordern. 
Finns ingen bestämd överenskommelse om 
verkställningstiden skall institutionen 
handla så snabbt som möjligt och följande 
skyldigheter skall gälla: 
3 
- upphovsmannens institution skall inför 
upphovsmannen ha ansvar för att se till 
att kreditöverföringen fullgörs inte 
senare än den femte affärsdagen efter 
det att upphovsmannens betalningsorder 
accepterades^Qch 
- mottagarens institution skall ha ansvar 
för att ställa den överförda 
kreditsumman till mottagarens 
förfogande senast affärsdagen efter 
mottagandet av kreditöverföringen. 
2. Upphovsmannens institution skall 
kompensera denne genom att betala ränta 
på överföringsbeloppet om detta 
överfördes för sent, men skall inte enligt 
detta direktiv ha ansvar för vidare förluster. 
Ingen kompensation skall betalas om 
upphovsmannens bank kan påvisa att 
förseningen berodde på denne. 
3. Utöver den verkställningsskyldighet som 
nämns i första stycket skall mottagarens 
institution kompensera denne genom att 
betala ränta på det överförda 
kreditbeloppet, när detta har ställts till 
mottagarens förfogande för sent. Upphovsmannens institution skall inför 
upphovsmannen ha ansvar för att se till att 
kreditöverföringen fullgörs inte senare än 
den femte bankdagen efter det att 
upphovsmannens betalningsorder 
accepterades. 
Mottagarens institution skall ha ansvar för 
att ställa den överförda kreditsumman till 
mottagarens förfogande senast bankdagen 
efter mottagandet av kreditöverföringen. 
2. Upphovsmannens institution skall 
kompensera denne genom att betala ränta 
på överföringsbeloppet om detta 
överfördes för sent, men skall inte enligt 
detta direktiv ha ansvar för vidare 
förluster. Då upphovsmannens institution 
inte är ansvarig för förseningen har den 
rätt att kräva den institution som är 
ansvarig för förseningen på ett belopp 
motsvarande det som skulle betalats i 
ränta. Ingen kompensation skall betalas 
om upphovsmannens bank kan påvisa att 
förseningen berodde på denne. 
3. Utöver den verkställningsskyldighet som 
nämns i första stycket skall mottagarens 
institution kompensera denne genom att 
betala ränta på det inom EU överförda 
kreditbeloppet, när institutionen ställt 
beloppet till mottagarens förfogande för 
sent. 
^ 
Artikel 6 
Skyldighet att verkställa överföringen i 
enlighet med anvisningarna i 
betalningsordern 
1. Så snart upphovsmannens institution, varje 
mellaninstitution och mottagarens 
institution har accepterat betalningsordern, 
har de var för sig skyldighet att utföra 
kreditöverföringen i fråga till hela 
beloppet,om de inte har bemyndigats att 
göra avdrag. Utan att det påverkar 
skyldigheten att inte göra avdrag kan 
mottagarens institution när så krävs 
pålägga denne en ytterligare avgift för 
förvaltningen av hans konto. En sådan 
administrativ extraavgift får dock inte 
överstiga den avgift som skulle tas ut för en 
inhemsk kreditöverföring. 
2. När ett brott mot skyldigheten att verkställa 
en överföring i enlighet med 
betalningsordern, så som angivits i stycke 
1, har orsakats av en annan institution än 
mottagarens, är upphovsmannens 
institution skyldig att på egen bekostnad 
kreditera upphovsmannen varje summa som 
felaktigt avdragits av någon annan 
institution, utan att detta påverkar andra 
krav som eventuellt kan ställas. Om 
upphovsmannen så kräver skall den i stället 
överföra denna summa till 
betalningsmottagarens konto utan några 
avdrag och på egen bekostnad. En 
mellaninstitution som som gör ett avdrag 
trots den förpliktelse som avses i första 
stycket är skyldig att kreditera 
upphovsmannens institution den avdragna 
summan. Om upphovsmannens institution 
så kräver skall den i stället överföra denna 
summa till betalningsmottagarens konto 
utan några avdrag och på egen bekostnad. Artikel 6 
Skyldighet att verkställa överföringen i 
enlighet med anvisningarna i 
betalningsordern 
Så snart upphovsmannens institution, varje 
mellaninstitution och mottagarens 
institution har accepterat betalningsordern, 
har de var för sig skyldighet att utföra 
kreditöverföringen i fråga till hela 
beloppet,om de inte har bemyndigats av 
upphovsmannen att göra avdrag. Utan att 
det påverkar skyldigheten att inte göra 
avdrag kan mottagarens institution när så 
krävs pålägga denne en ytterligare avgift 
för förvaltningen av hans konto. En sådan 
administrativ extraavgift får dock inte 
överstiga den avgift som skulle tas ut för 
en inhemsk kreditöverföring. 
När ett brott mot skyldigheten att 
verkställa en överföring i enlighet med 
betalningsordern, så som angivits i stycke 
1, har orsakats av en annan institution än 
mottagarens, är upphovsmannens 
institution skyldig att på egen bekostnad 
kreditera betalningsmottagaren varje 
summa som felaktigt avdragits av någon 
annan institution, utan att detta påverkar 
andra krav som eventuellt kan ställas. Om 
upphovsmannen så begär skall den i stället 
överföra denna summa till sjtt konto utan 
några avdrag och på egen bekostnad. En 
mellaninstitution som gör ett avdrag trots 
den förpliktelse som avses i första stycket 
är skyldig att kreditera 
betalningsmottagarens institution den 
avdragna summan. Om upphovsmannens 
institution så kräver skall den i stället 
överföra denna summa till 
upphovsmannens institution utan några 
avdrag och på egen bekostnad. 
s* 
3. När ett brott mot skyldigheten att verkställa 
en överföring i enlighet med 
betalningsordern har orsakats av 
mottagarens institution, är denna skyldig att 
på egen bekostnad kreditera mottagaren 
varje summa som felaktigt avdragits, utan 
att detta påverkar andra krav som 
eventuellt kan ställas. oändratt 
Artikej 7 
Institutionernas återbetalningsskyldighet vid 
icke genomförda överföringar Artkel 7 
Institutionernas återbetalningsskyldighet 
vid icke genomförda kreditöverföringar 
1. Om en kreditöverföring av någon orsak inte 
genomförs, sedan den har accepterats av 
upphovsmannens institution, har 
upphovsmannen rätt att på begäran fa sitt 
konto krediterat det fulla belopp som skulle 
ha överförts plus ränta och avgifter för den 
ofullbordade överföringen, utan att detta 
påverkar andra krav som eventuellt kan 
ställas; en sådan begäran skall göras tidigast 
tjugo arbetsdagar efter den dag då 
kreditöverföringen skulle ha varit 
genomförd. Varje mellaninstitution som har 
accepterat betalningsordern har också 
skyldighet att på egen bekostnad återbetala 
överföringsbeloppet till den institution som 
hade beställt överföringen. 
Om orsaken till att kreditöverföringen inte 
fullbordades var bristfälliga instruktioner 
från upphovsmannen till dennes institution, 
skall denna och andra berörda institutioner 
göra sitt bästa för att fullgöra den 
återbetalning som avses i första stycket. 1. Om en kreditöverföring inom EU inte 
genomförs sedan den har accepterats av 
upphovsmannens institution, har 
upphovsmannen rätt att på egen begäran 
få sitt konto krediterat det fulla belopp 
som skulle ha överförts upp till 
motsvarande 10 000 ecu plus ränta och 
avgifter för den ofullbordade överföringen 
15 dagar efter en sådan begäran, utan att 
detta påverkar andra krav som eventuellt 
kan ställas. Begäran får inte lämnas in 
innan den tidsperiod som fastställs i artikel 
5.1 löpt ut. Varje mellaninstitution som 
har accepterat betalningsordern har också 
skyldighet att på egen bekostnad 
återbetala överföringsbeloppet till den 
institution som hade beställt överföringen. 
2. Om orsaken till att en kreditöverföring 
inom EU inte fullbordas är bristfälliga 
instruktioner från upphovsmannen till 
dennes institution, skall denna och andra 
berörda institutioner göra sitt bästa för att 
fullgöra den återbetalning som avses i 
första stycket. Institutionerna är i detta fall 
inte skyldiga att återbetala upplupen ränta 
Jh 
3. Medlemsstaterna kan i följande fall tillåta 
institutionerna att efter avtal lösas från den 
återbetalningsskyldighet som avses i första 
stycket: Punkt 1 påverkar inte medlemsstaternas 
möjlighet att införa en 
återbetalningsskvldighet för icke 
genomförda kreditöverföringar inom EU 
för belopp som överstiger 10 000 ecu. 
- när orsaken till att kreditöverföringen 
inte fullgjordes var force majeure, och 
- för betalningen överstigande 10 000 ecu. 
Artikel 7a 
Institutioner kan undantas från 
bestämmelserna i detta direktiv i det avseendet 
att de kan åberopa force majeure i samband 
med dessa bestämmelser. 
1. Institutioner 
2. Artikel 7b 
som deltar 
kreditöverföringar inom EU skall utan 
dröjsmål fatta beslut om klagomål från 
kunder. 
Om ett klagomål inte har lösts eller beslut 
inte fattats inom fyra veckor får 
klaganden vända sig till något av de 
oberoende organ för klagomål som för 
detta syfte som skall upprättas av 
medlemsstaterna. 
3. En lista över dessa organ skall finnas 
tillgänglig vid alla institutioner som 
genomför kreditöverföringar inom EU. 
/3 
AVSNITT IV - Slutbestämmelser AVSNITT IV - Slutbestämmelser 
Artikel 8 
Genomförande ArtikelS 
Genomförande 
1. Medlemsstaterna skall senast den 31 
december 1996 införa de lagar och andra 
författningar som är nödvändiga för att 
efterkomma detta direktiv. De skall 
omedelbart underrätta kommissionen 
härom. oändratt 
När medlemsstaterna antar dessa 
bestämmelser, skall dessa innehålla en 
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av 
en sådan hänvisning vid tiden för 
offentliggörandet. Bestämmelserna för 
denna hänvisning utformas av 
medlemsstaterna. oändratt 
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen 
överlämna texten till de viktigaste 
nationella lagar och förordningar som de 
antar inom det område som omfattas av 
detta direktiv. I detta meddelande skall 
medlemsstaterna anföra en jämförande 
översikt, som visar de nationella 
bestämmelser som existerar eller införs för 
varje artikel i detta direktiv. oändratt 
Artikel 9 
Rapportering till Europaparlamentet och 
rådet Artikel 9 
Rapportering till Europaparlamentet och 
rådet 
Senast den 31 december 1999 skall 
kommissionen förelägga Europaparlamentet och 
rådet en rapport om tillämpningen av detta 
direktiv, där så krävs åtföljd av förslag till 
revidering. oändratt 
Artikel 10 
Ikraftträdande 
Detta direktiv skall träda i kraft den tjugonde 
dagen efter det att det offentliggjordes i 
Europeiska gemenskapemas officiella tidning. Artikel 10 
Ikraftträdande 
oändratt 
H 
Artikel 11 
Mottagare 
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 11 
Mottagare 
oändratt 
Utfärdat i Bryssel den 
På Europaparlamentets På rådets 
vägnar vägnar 
Talmannen Ordföranden 
if 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 264 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 
Katalognummer : CB-CO-95-287-SV-C 
ISBN 92-77-90399-6 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
Jé