[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 09.08.2006

KOM(2006) 446 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

om kommittéernas arbete under 2005 {SEK(2006) 1065}

ALLMÄNT OM KOMMITTÉSYSTEMET

I denna rapport behandlas verksamheten i kommittéerna inom kommittésystemet under 2005. Den innehåller ett inledande avsnitt, en allmän översikt över kommittéernas verksamhet samt en bilaga med detaljerade statistiska uppgifter om de enskilda kommittéerna inom kommittésystemet, vilken är indelad efter kommissionens olika avdelningar[1]. I bilagan finns även kommentarer avseende förändringar av antalet kommittéer och anmärkningsvärda händelser i samband med specifika förslag till åtgärder, t.ex. avstyrkande yttranden, resolutioner av Europaparlamentet till följd av att det utövat sin rätt att kontrollera (se avsnitt 1.2) och ärenden som hänskjutits till rådet (se avsnitt 1.3). Förhandlingarna i rådet (och i Europaparlamentet och kommissionen) om en översyn av rådets beslut 1999/468/EG bör formellt avslutas under de veckor som följer på antagandet av denna rapport (se punkt 1.5 nedan). En utförlig rapport om resultaten av dessa kommer att ges i nästa årliga rapport (som täcker 2006).

1.1 K ommittésystemets kommittéer och deras institutionella sammanhang

a) Kommittésystemets kommittéer: institutionell funktion

De kommittéer som verkar inom kommittésystemet skall biträda kommissionen i utövandet av de genomförandebefogenheter som lagstiftaren, dvs. rådet, ensamt eller tillsammans med Europaparlamentet enligt medbeslutandeförfarandet, har tilldelat kommissionen. Kommittésystemets kommittéer har tre gemensamma väsentliga karakteristika.

För det första är de, alltsedan Maastrichtfördraget inrättades, bildade av lagstiftaren (rådet och Europaparlamentet) enligt det lagstiftningsförfarande som är tillämpligt vid tidpunkten för antagandet av den grundläggande rättsakten, dvs. enligt medbeslutandeförfarandet. Den rättsliga grunden för kommittésystemets kommittéer fastställs sålunda i en s.k. grundläggande rättsakt.

För det andra är deras utformning och arbetssätt i flera avseenden standardiserade. En företrädare för kommissionen är ordförande för varje kommitté, som består av företrädare för medlemsstaterna[2]. Kommittéerna medverkar inom ramen för de förfaranden som föreskrivs i den grundläggande rättsakten, detta i enlighet med rådets beslut om kommittéförfarandena, dvs. beslut 1999/468/EG[3].

För det tredje yttrar sig kommittéerna över förslag till genomförandeåtgärder som kommissionen förelägger dem i enlighet med den grundläggande rättsakten. Deras medverkan härvidlag äger rum inom ramen för det förfarande som föreskrivs för detta ändamål (det rådgivande förfarandet, förvaltningsförfarandet eller det föreskrivande förfarandet).

Kommittésystemets kommittéer bör skiljas från andra kommittéer och expertgrupper som kommissionen inrättar för att få hjälp vid utövandet av sin initiativrätt eller vid genomförandet av övervaknings-, samordnings- eller samarbetsuppgifter med medlemsstaterna . Dessa rådgivande organ (ungefär 1 300 stycken) omfattas inte av denna rapport[4].

b) Kommittésystemet och öppenheten: register över och arkiv för kommittédokument

Genom artikel 7 i beslut 1999/468/EG och genom rådets och Europaparlamentets uttalanden om denna bestämmelse (särskilt uttalandena nr 4 och 5) inför des bestämmelser om ökad insyn i kommittéernas arbete inom ramen för kommittéförfarandena.

Enligt artikel 7.5 i beslut 1999/468/EG skall kommissionen offentliggöra ett register med hänvisningar till alla handlingar som sänts till Europaparlamentet inom ramen för olika kommittéförfaranden . Detta register är i bruk sedan december 2003[5].

I överensstämmelse med sitt uttalande nr 5 till rådets beslut 1999/468/EG har kommissionen, som en ytterligare åtgärd för ökad öppenhet , till registret fogat ett arkiv för att göra många av de handlingar som lämnats till Europaparlamentet direkt tillgängliga för allmänheten, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar[6], som trädde i kraft den 3 december 2001. I registret anges förekomst av en handling tillsammans med den viktigaste referensinformationen, medan arkivet innehåller handlingen i nedladdningsbart format.

Genom artikel 4.3 i ”öppenhetsförordningen”, dvs. förordning (EG) nr 1049/2001, skyddas EU-institutionernas beslutsförfarande, varav kommittéförfarandena är en del. Den 17 februari beslutade kommissionen att den skall tillämpa detta rättsliga skydd genom att följa principen om att förslag till genomförandeåtgärder normalt skall bli allmänt tillgängliga först efter det att en omröstning i en kommitté har ägt rum [7]. Endast när det finns sådana särskilda intressen som anges i artikel 4.1 och 4.2 i förordning (EG) nr 1049/2001 (dvs. säkerhetsfrågor eller affärsintressen), bör allmänheten inte få direkt tillgång åtgärderna förrän kommissionen slutligen har antagit dem[8]. Efter det slutliga antagandet är åtgärderna tillgängliga via gemensamma databaser och register hos kommissionen (se protokollen från kommissionens möten i registret över kommissionens handlingar[9]).

Som en kompletterande åtgärd till översynen av rådets beslut 1999/468/EG (se punkt 1.5 nedan) undersöker kommissionen för närvarande möjligheten att göra vidare förbättringar i registret för att öka öppenheten i och enhetlig tillgång till Europaparlamentets dokument i arkivet.

1.2 Europaparlamentets ”rätt att kontrollera”

Kommissionen är skyldig att informera Europaparlamentet om kommittéernas arbete och att översända alla förslag till genomförandeåtgärder i enlighet med de grundläggande rättsakter som antagits enligt medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i fördraget), så att Europaparlamentet kan utöva sin rätt att kontrollera enligt artikel 8 i beslut 1999/468/EG.

Europaparlamentet och kommissionen träffade i februari 2000 en överenskommelse om tillämpningsföreskrifter till rådets beslut 1999/468/EG , som särskilt syftar till att reglera förfarandena för genomförandet av de skyldigheter som åligger kommissionen[10].

I överenskommelsen föreskrivs det, förutom i brådskande fall, en tidsfrist på en månad från och med mottagandet av ett ”slutgiltigt” förslag till genomförandeåtgärd[11] när det gäller en rättsakt som antagits enligt medbeslutandeförfarandet. Detta ger Europaparlamentet tid att eventuellt anta en resolution vid ett plenarsammanträde i enlighet med artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG, om det anser att den föreslagna åtgärden går utöver de genomförandebefogenheter som fastställs i den grundläggande rättsakten[12].

I praktiken, och i överensstämmelse med punkt 1 i ovannämnda överenskommelse, för kommissionens avdelningar in förslaget till genomförandeåtgärd i registret samtidigt som de sänder det till medlemsstaterna som förberedelse för ett kommittémöte. Detsamma gäller om en omröstning skall hållas genom ett skriftligt förfarande i enlighet med kommitténs arbetsordning , dvs. utan att ett kommittémöte hålls. När omröstningen har ägt rum skall kommissionens avdelningar – sedan mitten av 2004 – enligt instruktionerna fylla i ett omröstningsformulär av vilket slutresultatet av omröstningen om det berörda förslaget till genomförandeåtgärd framgår. De skall också ange om förslaget till genomförandeåtgärd har ändrats till följd av att det behandlats i en kommitté.

Om förslaget till genomförandeåtgärd har ändrats kommer det att föras in en andra gång i registret, tillsammans med omröstningsformuläret, och sändas till Europaparlamentet. På detta sätt blir Europaparlamentet och allmänheten (som i normalfallet ges direkt tillgång till förslag till åtgärder i detta skede av kommittéförfarandet) tydligt informerade om det ”slutgiltiga” förslaget till genomförandeåtgärd enligt punkt 6 i ovannämnda överenskommelse. Om förslaget inte har ändrats, förs bara omröstningsformuläret in och sänds dessutom till Europaparlamentet. Den version av förslaget till genomförandeåtgärd som ursprungligen förts in betraktas då som det slutgiltiga förslaget.

a) Resolutioner antagna av Europaparlamentet 2005

Under 2005 antog Europaparlamentet två resolutioner[13] där man framhöll att kommissionen vid antagandet av vissa genomförandeåtgärder hade överskridit de genomförandebefogenheter som den tilldelats. Båda resolutionerna rör politikområdet miljö, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/95/EG om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter (nedan kallat ”RoHS-direktivet”) i fråga om avfallshantering (se detaljerade hänvisningar i kapitlet med statistik om politikområdet miljö i bilagan till denna rapport).

I sitt svar på den första resolutionen av den 12 april 2005 (B6-0218/2005) ansåg kommissionen att motiveringen till att bevilja undantag från kraven i RoHS-direktivet inte omfattas av Europaparlamentets rätt att kontrollera huruvida kommissionen överskrider sina genomförandebefogenheter. Efter en förnyad granskning av underlaget till utkastet till beslut och en undersökning av den tillgängliga informationen (studie, samråd med berörda aktörer och överläggningar i kommittén för teknisk anpassning) drog kommissionen slutsatsen att antagandet av förslaget till åtgärd var i överensstämmelse med bestämmelserna i RoHS-direktivet.

Den andra resolutionen antogs den 6 juli 2005 (B6-0392/2005) och rörde förslaget till rådsbeslut antaget av kommissionen den 5 juni 2005 om ändring av bilagan till RoHS-direktivet i syfte att anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen[14]. Ändringen syftade till att undanta dekaBDE, ett farligt ämne tillhörande familjen polybromerade difenyletrar (PBDE), från bestämmelserna om begränsad användning enligt artikel 4.1 i RoHS-direktivet. Även om Europaparlamentet i sin resolution inte åberopade artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG, utan artikel 5.5 i beslutet, ansåg det att kommissionen hade överskridit sina genomförandebefogenheter, eftersom enligt dess mening ett lagförslag som antagits enligt medbeslutandeförfarandet skulle ha fordrats för ovannämnda åtgärd. Eftersom ingen kvalificerad majoritet nåddes i rådet, antog kommissionen slutligen det ursprungliga utkastet till beslut den 13 oktober 2005, trots Europaparlamentets resolution, vilket medförde att Europaparlamentet väckte talan vid EG-domstolen mot kommissionen för att få kommissionens beslut ogiltigförklarat (se ärende C-14/06 samt punkt 4 nedan). Kommissionen motiverade inte antagandet av beslutet inför parlamentet, eftersom parlamentets resolution riktade sig till rådet (till vilket ärendet hänsköts vid den aktuella tidpunkten). Kommissionen försvarar sin ställning inför domstolen och väntar på domstolens avgörande.

b) Utredning av de handlingar som sänts till Europaparlamentet

I den första resolutionen, som antogs den 12 april 2005, uppmanade Europaparlamentet även kommissionen att göra en ingående utredning av alla de förslag till genomförandeåtgärder som översänts sedan registret togs i bruk i december 2003. Kommissionen rapporterade resultaten av sin genomgång till Europaparlamentet i ett meddelande daterat den 20 juli 2005. Inom vissa avgränsade politikområden hade ett litet antal avvikelser skett (50 åtgärdsförslag i absoluta tal). Det skall noteras att över 2 000 åtgärdsförslag antogs under 2005. Det innebär att avvikelser konstaterades i ungefär 1 % av samtliga fall under ett och samma år. Det framgick att felen berodde på tillämpningen av de s.k. förordningarna om anpassning[15], genom vilka omkring 140 grundläggande rättsakter anpassades till rådets beslut 1999/468/EG. Efter ikraftträdandet av främst förordning (EG) nr 1882/2003 den 20 november 2003 omfattades ett visst antal rättsakter av medbeslutandeförfarandet, och alla tillhörande förslag till genomförandeåtgärder måste därför omedelbart sändas till Europaparlamentet enligt rätten att kontrollera[16].

I samtliga fall då avvikelser påträffades föreslog kommissionen Europaparlamentet en kontroll i efterhand, vilken gjorde det möjligt för de berörda parlamentsutskotten att undersöka genomförandeåtgärderna i fråga. Kommissionen erbjöd också att upphäva varje åtgärd som Europaparlamentet önskade få upphävd, i enlighet med kommissionens beslut 2005/63/EG av den 24 januari 2005 om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG om uttjänta fordon (ELV-beslutet)[17]. Kommissionen införde dessutom skärpta interna kontrollmekanismer inom de egna administrativa förfarandena för att undvika liknande problem i framtiden.

1.3 Ärenden som hänskjutits till rådet

Under 2005 rapporterades sammanlagt 11 ärenden som hänskjutits till rådet.

Enligt rådets beslut 1999/468/EG måste förslag till åtgärder hänskjutas till rådet i de fall då kommissionen inte lyckas samla den majoritet som krävs för ett yttrande genom vilket åtgärdsförslaget bekräftas inom ramen för det föreskrivande förfarandet , eller om förslaget röstas ned med kvalificerad majoritet inom ramen för förvaltningsförfarandet.

De 11 ärenden som hänsköts 2005 avsåg fyra politikområden: hälsa och konsumentskydd (5), miljö (4), EuropeAid (1) och statistik (1).

Detta antal motsvarar endast 0,5 % av det sammanlagda antal genomförandeåtgärder som antagits av kommissionen inom ramen för förvaltningsförfarandet eller det föreskrivande förfarandet (2 637 stycken)[18].

Det sammanlagda antalet för 2005 är – i absoluta tal – lägre än för 2004 (då 14 ärenden hänsköts till rådet). Det bör noteras att 6 av de 10 hänskjutna ärendena under 2005 var utkast till kommissionens beslut om tillstånd att släppa ut genetiskt modifierade produkter på marknaden (på politikområdena miljö samt hälsa och konsumentskydd). Att de hänskjutna ärendena i så hög grad koncentreras till området för genetiskt modifierade organismer kan förklaras med medlemsstaternas skilda åsikter när det gäller vilka standarder som skall tillämpas vid den vetenskapliga bedömningen av nya produkter (se särskilda anmärkningar i kapitlen om statistik rörande hälsa och konsumentskydd och miljö i bilagan till denna rapport).

1.4. Rättspraxis[19]

a) Dom av den 25 oktober 2005 (”Fetaost”)

I EU-domstolens dom den 25 oktober 2005[20] i de förenade målen C-465/02 och C-466/02, med Tyskland och Danmark som sökande (med stöd av Frankrike och Storbritannien) mot kommissionen (med stöd av Grekland) ogillade domstolen talan om ogiltigförklaring av kommissionens förordning (EG) nr 1829/2002 av den 14 oktober 2002[21] om ändring av bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 när det gäller beteckningen ”Feta”. Kommissionen registrerade sålunda vederbörligen namnet ”Feta” som skyddad ursprungsbeteckning enligt rådets förordning (EG) nr 692/2003 av den 8 april 2003 om ändring av förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (nedan kallad ”den grundläggande rättsakten”)[22].

Ett av de skäl som anfördes av den tyska regeringen var att arbetsordningen för den föreskrivande kommittén, som inrättas enligt artikel 15 i den grundläggande rättsakten, inte hade följts. De handlingar som skulle behandlas vid kommitténs möte den 20 november 2001 hade inte delgivits den tyska regeringen 14 dagar före mötet och hade inte delgivits på tyska.

Eftersom kommittén inte hade antagit någon egen arbetsordning vid tiden för mötet, undersökte domstolen i stället de relevanta bestämmelserna i mallen för arbetsordning , som antogs av kommissionen den 31 januari 2001[23]. Enligt artikel 3.1 i denna mall för arbetsordning skall ordföranden kalla delegationerna till mötet och översända övriga relaterade dokument senast 14 kalenderdagar före dagen för mötet.

Även om det var ostridigt att den tyska regeringen inte hade erhållit dokumenten på tyska, och att den hade erhållit dem senare än de föreskrivna 14 kalenderdagarna[24], tillämpade domstolen emellertid fast rättspraxis på fallet enligt vilken ett procedurfel av det här slaget kan medföra att kommissionens rättsakt efter slutgiltigt antagande ogiltigförklaras endast om rättegången hade fått en annan utgång om felet inte hade begåtts[25]. Så var inte fallet i ifrågavarande tvist, eftersom kommitténs ledamöter vid det aktuella mötet endast ombads inkomma med synpunkter på resultaten av kommissionens frågeformulär, medan utkastet till kommissionens förordning behandlades först vid dess möte i maj 2002[26].

b) Europaparlamentets talan mot kommissionen (”DecaBDE”)

Den 11 januari 2005 väckte Europaparlamentet talan vid EU-domstolen mot kommissionen för att få kommissionens beslut 2005/717/EG av den 13 oktober 2005 ogiltigförklarat (se punkt 1.2 a ovan). Europaparlamentet hävdar att kommissionen har underlåtit att uppfylla de villkor som fastställs i RoHS-direktivet för att undanta DecaBDE från förbudet i fråga om vissa särskilda material i det direktivet och sålunda har överskridit sina genomförandebefogenheter. Enligt Europaparlamentet hade kommissionen även gjort en uppenbart oriktig bedömning av de vetenskapliga rönen, underlåtit att iaktta försiktighetsprincipen och, genom att utvidga undantaget till att omfatta alla polymera material av DecaBDE, utan undantag, brutit mot proportionalitetsprincipen[27]. Kommissionen ifrågasätter de argument som förs fram. Ärendet behandlas för närvarande i EU-domstolen.

1.5 Den fortsatta utvecklingen

a) Reform av det nuvarande kommittésystemet

Kommissionens förslag till en ändring av det föreskrivande förfarandet[28] är utformat så att rådet och Europaparlamentet jämställs när det gäller övervakningen av utövandet av vissa av de genomförandebefogenheter som Europaparlamentet och rådet har tilldelat kommissionen enligt medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i fördraget). De berörda genomförandeåtgärderna är de som gäller anpassning eller allmän tillämpning av rättsakter som antas i enlighet med medbeslutandeförfarandet.

Enligt artikel 202 i EG-fördraget krävs samråd med Europaparlamentet och enhällighet inom rådet för att revidera beslutet om kommittéförfarandena (1999/468/EG). Under Storbritanniens ordförandeskap i rådet (andra halvåret 2005) inrättades gruppen ”Ordförandeskapets vänner” i september 2005 för att diskutera det här reformförslaget. Denna grupp träffades regelbundet under både det brittiska och det österrikiska ordförandeskapet i rådet (första halvåret 2006).

Europaparlamentet har uppdragit åt två av sina ledamöter, Joseph Daul (FR/PPE, ordförande för utskottsordförandekonferensen) och Richard Corbett (UK/PSE, föredragande om kommittésystemet i utskottet för konstitutionella frågor (AFCO)), att föra politiska överläggningar med rådets ordförandeskap och kommissionen.

Som ett resultat av dessa förhandlingar träffade de tre institutionerna en överenskommelse i slutet av det österrikiska ordförandeskapet om att ändra rådets beslut 1999/468/EG och införa ett nytt ”föreskrivande förfarandet med kontroll”. Detta nya förfarande kommer att tillämpas på genomförandeåtgärder med allmän räckvidd som ändrar ”icke väsentliga” delar av grundläggande rättsakter som antagits enligt medbeslutandeförfarandet. Europaparlamentet får vetorätt i sakfrågor som gäller sådana genomförandeåtgärder och får därför avsevärt ökade kontrollbefogenheter över de genomförandebefogenheter som kommissionen tilldelats via kommittéförfarandena.

b) Utvidgningen

Den 25 april 2005 undertecknades anslutningsfördraget med Bulgarien och Rumänien. På samma sätt som för de tio nya medlemsstaterna under perioden före deras anslutning i maj 2004 har Bulgarien och Rumänien beviljats status som aktiva observatörer från och med den 26 april 2005 och får således delta i kommittéernas möten[29]. För de återstående kandidatländerna Turkiet och Kroatien[30], och sedan december 2005 även f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, organiseras deltagandet liksom tidigare på grundval av meddelandet från kommissionen till rådet om kandidatländernas deltagande i gemenskapens program, organ och kommittéer[31].

ALLMÄN ÖVERSIKT AV VERKSAMHETEN

2.1 Antalet kommittéer

Det är viktigt att skilja mellan kommittésystemets kommittéer och andra enheter, t.ex. expertgrupper som kommissionen själv inrättar. De senare medverkar i arbetet med att utforma och genomföra politiken, medan kommittésystemets kommittéer är involverade i genomförandet av lagstiftningen. I denna rapport behandlas enbart kommittésystemets kommittéer. Antalet kommittéer inom kommittésystemet redovisas efter verksamhetsområde ( tabell I ) per den 31 december 2005. Uppgifterna för föregående år (den 31 december 2004) ges som jämförelse.

TABELL I - Det totala antalet kommittéer

Politikområde | 2004 | 2005 |

Näringsliv (ENTR) | 29* | 32 |

Sysselsättning och socialpolitik (EMPL) | 6 | 6 |

Jordbruk (AGRI) | 30 | 31 |

Energi och transport/Transeuropeiska nät (TREN) | 39 | 38 |

Miljö (ENV) | 35 | 32 |

Forskning (RTD) | 3 | 3 |

Informationssamhället (INFSO) | 9* | 10 |

Fiske (FISH) | 3 | 3 |

Inre marknaden (MARKT) | 11 | 10 |

Regionalpolitik (REGIO) | 2 | 2 |

Skatter och tullar (TAXUD) | 10 | 10 |

Utbildning och kultur (EAC) | 9 | 7 |

Hälsa och konsumentskydd (SANCO) | 13 | 15 |

Rättvisa, frihet och säkerhet (JLS) | 10 | 13 |

Yttre förbindelser (RELEX) | 3 | 3 |

Handel (TRADE) | 11 | 12 |

Utvidgning (ELARG) | 2 | 3 |

EuropeAid (AIDCO) | 9 | 8 |

Humanitärt bistånd (ECHO) | 1 | 1 |

Statistik (ESTAT) | 7 | 8 |

Budget (BUDG) | 2 | 2 |

Bedrägeribekämpning (OLAF) | 1 | 1 |

TOTALT | 245 | 250 |

*Det var nödvändigt att under 2004 retroaktivt minska antalet kommittéer inom ENTR och INFSO med en, eftersom grupperingarna inom dessa politikområden hör till två kommittéer inom politikområdet RESEARCH.

Siffrorna visar kommittésystemets relativa tyngd inom de olika politikområdena. Områdena energi och transport (38), näringsliv (32) och jordbruk (32) fortsätter att ha det överlägset största antalet kommittéer. Med 133 av totalt 250 kommittéer står dessa politikområden tillsammans för mer än hälften av alla kommittéer. Kommissionens ansträngningar under de senaste åren för att stabilisera antalet kommittéer har gett resultat. Trots att det totala antalet kommittéer är något större i slutet av 2005 än 2004 uppnår kommissionen sitt mål att begränsa antalet till ungefär 250. Lagstiftaren har inrättat nya kommittéer inom vissa politikområden med utökad verksamhet (t.ex. Rättvisa, frihet och säkerhet samt Hälsa och konsumentskydd ). Samtidigt har antalet kommittéer minskats inom andra politikområden till följd av omstruktureringen av lagstiftningen. Vissa ökningar eller minskningar i antalet kommittéer inom ett givet politikområde beror på en överföring av ansvarsområden från en kommissionsavdelning till en annan. I anmärkningarna till tabellen för respektive politikområde i bilagan anges detaljerade uppgifter om inrättande, avskaffande, överföring och sammanslagning av kommittéer.

2.2 Antal yttranden och genomförandeåtgärder

Liksom i föregående rapporter redovisas i denna rapport det sammanlagda antal formella yttranden som kommittéerna har avgett[32] och därav följande genomförandeåtgärder (dvs. rättsakter, administrativa beslut och finansieringsbeslut) som antagits av kommissionen. Dessa siffror ger en bild av vad kommittéerna konkret har ”uppnått” ( tabell II ). Under 2005 avgav kommittéerna totalt 2 582 yttranden (jämfört med 2 777 under 2004). Antalet genomförandeåtgärder som antagits av kommissionen var 2 654 (jämfört med 2 625 under 2004).

TABELL II – ANTAL YTTRANDEN OCH GENOMFÖRANDEÅTGÄRDER (2005)

Yttranden | Genomförandeåtgärder | Yttranden | Genomförandeåtgärder |

ENTR | 69 | 55 | EAC | 56 | 55 |

EMPL | 9 | 1 | SANCO | 303 | 303 |

AGRI | 1 321 | 1 481 | JLS | 16 | 15 |

TREN | 36 | 32 | RELEX | 2 | 2 |

ENV | 50 | 47 | TRADE | 14 | 12 |

RTD | 202 | 202 | ELARG | 83 | 83 |

INFSO | 86 | 85 | AIDCO | 139 | 124 |

FISH | 19 | 9 | ECHO | 50 | 50 |

MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 30 | 21 |

REGIO | 12 | 12 | BUDG | 7 | 6 |

TAXUD | 61 | 47 | OLAF | 2 | 0 |

Det stora antal genomförandeåtgärder som antagits på vissa politikområden – jordbruk (1 481), hälsa och konsumentskydd (303), forskning (202), EuropeAid (124) och informationssamhället (85) – avspeglar det omfattande arbete som delegerats till kommissionen på dessa områden genom kommittéförfarandena[33]. Jämfört med föregående år kan en signifikant ökning noteras för politikområdet informationssamhället (34 genomförandeåtgärder under 2004), medan en minskning kan noteras för utbildning och kultur (55 genomförandeåtgärder under 2005, jämfört med 115 under 2004).

Ytterligare översiktstabeller finns i bilagan (tabell III: antal kommittéer per förfarande och tabell IV: antal möten).

[1] Bilagan läggs fram som ett separat arbetsdokument från kommissionen.

[2] Det är medlemsländerna som i juridisk mening är ”medlemmar” i kommittéerna och utövar rösträtt, inte de personer som företräder dem.

[3] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[4] Kommissionen har upprättat ett register över expertgrupper som finns på EUROPA-servern på http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/ (svensk version saknas).

[5] Se Internetadressen http://ec.europa.eu/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=sv. Registret omfattar alla handlingar från och med mitten av 2003.

[6] EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

[7] Kommitténs omröstning kan ske på ett ordinarie möte eller genom ett skriftligt förfarande, enligt vad som föreskrivs i kommitténs arbetsordning.

[8] Eller t.o.m. nekas tillgång av sekretesskäl.

[9] http://ec.europa.eu/comm/secretariat_general/regdoc/registre.cfm?CL=sv.

[10] EGT L 256, 10.10.2000, s. 19. Detta avtal ersätter tidigare avtal: Plumb/Delors-avtalet från 1988, Samland/Williamson-avtalet från 1996 och ”modus vivendi”-avtalet från 1994.

[11] Förslagen översänds en första gång innan ett kommittémöte äger rum och sedan en andra gång efter detta möte, om väsentliga ändringar har gjorts i förslagen.

[12] Den grundläggande rättsakten måste ha antagits genom medbeslutandeförfarandet (artikel 251 i fördraget) mellan rådet och Europaparlamentet.

[13] Den första antogs den 12 april 2005 (B6-218/2005), och den andra den 6 juli 2005 (B6-392/2005).

[14] EGT L 271, 15.10.2005, s. 48. Det ursprungliga utkastet till kommissionens beslut godkändes inte av Kommittén för avfallshantering den 19 april 2005. Genomförandeåtgärden hänsköts därför till rådet.

[15] Särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EGT L 284, 31.10.2003, s. 1) av den 29 september 2003 om anpassning till rådets beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som omfattas av förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (medbeslutandeförfarandet).

[16] Detta händelseförlopp, genom vilket de grundläggande rättsakterna hädanefter anses omfattas av medbeslutandeförfarandet, är en möjlig källa till försumlighet i den meningen att de ansvariga avdelningarna kan ha förbisett att beakta den nya skyldigheten att översända åtgärdsförslag rörande de grundläggande rättsakter som hade anpassats inom deras politikområden genom den ovannämnda anpassningsförordning som gäller överlag.

[17] EGT L 25, 28.1.2005, s. 73. Rättsakt om upphävande av ELV-beslutet: kommissionens beslut 2005/437/EG, EGT L 152, 15.6.2005, s. 18. Rättsakt om återantagande av ELV-beslutet: kommissionens beslut 2005/438/EG, EGT 152, 15.6.2005, s. 19.

[18] Totalt 2 654 genomförandeåtgärder (se kommentarerna till tabell II) minus 17 genomförandeåtgärder som antogs inom ramen för det rådgivande förfarandet.

[19] Från 2005 och framåt kommer alla domar som meddelas av EG-domstolen och varje ny talan som väcks vid domstolen under rapporteringsåret att rapporteras.

[20] Ännu ej offentliggjorda i REG. Se meddelande i EUT C 86, 8.4.2006, s. 1.

[21] EGT L 277, 15.10.2002, s. 10.

[22] EGT L 99, 17.4.2003, s. 1.

[23] EGT C 38, 6.2.2001, s. 3.

[24] Den 9 november 2001. Se punkt 35 i domen.

[25] Se punkt 37 i domen.

[26] Se punkt 38 i domen.

[27] Se meddelande i EUT C 86, 8.4.2006, s. 11.

[28] Förslag till rådets beslut om ändring av beslut 1999/468/EG om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (KOM(2002) 719 slutlig, 11.12.2002). Detta förslag ändrades i april 2004 – KOM(2004) 324, 22.4.2004 – så att det innehåller Europaparlamentets tekniska ändringar (resolution antagen den 2.9.2003 (P5-TA(2003)0352)).

[29] Kommissionens beslut av den 23 mars 2005 – K(2005) 874 (artikel 7).

[30] Bulgarien och Rumänien har nu status som anslutande länder.

[31] KOM(1999) 710 slutlig, 20.12.1999. Se även Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Att förbereda deltagande av länderna på västra Balkan i gemenskapens program och organ (KOM(2003) 748 slutlig, 3.12.2003).

[32] Uppgifterna omfattar tillstyrkande och avstyrkande yttranden, som inom ramen för det föreskrivande förfarandet och förvaltningsförfarandet antagits efter formell omröstning. Uppgifterna omfattar inte fallen ”inga yttranden har avgetts” (eller ”uteblivna yttranden”), dvs. där en formell omröstning har ägt rum men nödvändig (kvalificerad) majoritet inte uppnåtts.

[33] Det bör noteras att antalet antagna rättsakter i sig inte avspeglar den politiska, ekonomiska eller finansiella betydelsen av de beslut som fattats.