A4-0242/97

Resolution om grönboken om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik (KOM(96)0721 - C4-0053/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens grönbok (KOM(96)0721 - C4-0053/97),

- med beaktande av grönboken om handel (KOM(96)0530),

- med beaktande av artiklarna 85, 86 och 87 i EG-fördraget,

- med beaktande av rådets förordningar nr 17/62 om tillämpning av artikel 85 och 86 i fördraget ((EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204.)) och nr 19/65/EEG om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget om grupper av avtal och samordnade förfaranden ((EGT nr 36, 6.3.1965, s.533.)),

- med beaktande av kommissionens förordningar (EEG) nr 1983/83 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget om ensamåterförsäljning ((EGT nr L 173, 30.6.1983, s. 1.)) och (EEG) nr 1984/83 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget om exklusiva inköpsavtal ((EGT nr L 173, 30.6.1983, s. 5.)) och (EEG) nr 4087/88 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget om franchising ((EGT nr L 359, 28.12.1988, s. 46.)),

- med beaktande av den 26 rapporten om konkurrenspolitiken (SEK(97)0628),

- med beaktande av kommissionens meddelande om översynen av dess meddelande av den 3 september från 1986 om avtal av mindre betydelse,

- med beaktande av sitt yttrande av den 19 september 1996 ((EGT nr C 320, 28.10.1996, s. 126.)) om rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen (1997-2000) (KOM(96)0098 - C4-0232/96 - 96/0087(CNS)),

- med beaktande av de diskussioner som förts av kommissionen vid utarbetandet av denna grönbok och de undersökningar den bygger på,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0242/97), och med beaktande av följande:

A. Konkurrenspolitiken i Europa bygger inte bara på en konkurrens utan snedvridningar utan också på en integration av marknaden.

B. En ändamålsenlig konkurrenspolitik skapar bättre konkurrenskraft för företagen i Europa.

C. I den ekonomiska analysen betraktas vertikala begränsningar numera varken som skadliga eller nyttiga för konkurrensen.

D. Dagens konkurrenspolitik har hittills varit övervägande framgångsrik.

E. Lagstiftningen i fråga om den inre marknaden beträffande fri rörlighet för varor har till största delen trätt i kraft och inom distributionssektorn har förändringar av stor betydelse ägt rum.

F. Ett flertal förordningar om gruppundantag kommer snart att upphöra gälla.

G. Distributionsbranschen är av särskild betydelse för mervärdesskapande och sysselsättning,

1. Parlamentet anser att kommissionen valt att angripa problemen på rätt sätt genom att använda en grönbok och berömmer kvaliteten på detta verk,

2. instämmer med kommissionen om att konkurrenspolitiken inom Europeiska unionen måste förbli baserad på artikel 85 ff i fördraget,

3. anser att det med iakttagande av rättssäkerhetens krav måste dras upp tydliga riktlinjer för en ändamålsenlig, konsekvent och kostnadseffektiv konkurrenspolitik som tjänar konsumenternas intressen liksom också konkurrenskraften hos företagen i Europa, varvid särskild hänsyn skall tas till de små och medelstora företagen,

4. håller med om att konkurrenspolitiken måste stå i överensstämmelse med andra horisontala målsättningar inom politiken men att där också måste finnas utrymme för andra politiska nivåer; är förvånat över att åtgärder angående affärslokaler och öppningstider för företag inom handeln av grönboken räknas såsom inträdeshinder, vilket innebär att man inte tillerkänner andra politiska nivåer något spelrum för att basera besluten på sociala, kulturella och/eller ekologiska överväganden,

5. konstaterar att näringslivet, bland annat till följd av de materiella och relationella investeringar som sammanhänger med vertikala begränsningar med rätta efterfrågar största möjliga rättssäkerhet samt önskar att beslut om de nya riktlinjerna för politiken skall fattas med det snaraste,

6. fastställer att näringslivet, med undantag för kommissionens meddelande om översynen av dess meddelande av den 3 september från 1986 om avtal av mindre betydelse, är starkt emot hur begreppet marknadsandel handhafts och anser detta som ett kriterium som överlag inte går att tillämpa och som inte erbjuder tillräcklig rättssäkerhet; särskilt i samband med s.k. avtalspaket eller avtalsnät (t.ex. inköpsavtal avseende öl),

7. anmodar kommissionen att undersöka möjligheten att använda andra parametrar än marknadsandel som tröskelvärde; på grund av att definitionen av marknadsandel är så komplex är det idag ofta svårt för företagen att avgöra vilken sida av tröskeln de befinner sig på; anser att tillämpningen av detta begrepp tvärtom kan leda till starka antikonkurrenstendenser och anser att strategin med marknadsandelar inte alltid är den mest tillförlitliga för att mäta marknadskraften,

8. instämmer med kommissionens förslag till ett ändrat meddelande om avtal av mindre betydelse varvid avtal mellan små och medelstora företag generellt sett inte anses falla inom tillämpningsområdet för artikel 85.1 i fördraget, anmodar, trots svårigheterna med marknadsandelsalternativet, att det fastställs en tröskel på 10 % av en inhemsk marknad; under denna nivå skall artikel 85.1 inte tillämpas,

9. konstaterar med tillfredsställelse att grönboken erkänner att detaljistsammanslutningar är nödvändiga ur ekonomisk synvinkel betraktat, men beklagar att detta erkännande inte konsekvent fått ta sig uttryck i politiska alternativ; beklagar också att ingen hänvisning gjorts till inköpscentraler och handelsagenter,

10. anmodar kommissionen att i sitt revideringsarbete säkerställa små och medelstora företags rättssäkerhet, så att frivilliga detaljistkedjor, vad angår en gemensam prisstrategi, likställs med kapitalkedjor,

11. anser att frågan om större flexibilitet visserligen bör beaktas; påpekar dock att denna flexibilitet kan komma att kräva effektivare övervakning och vaksamhet från konkurrensmyndigheterna och att den kan stärka endera avtalspartens förhandlinsposition på ett sådant sätt att det går ut över den andra avtalsparten,

12. anmodar kommissionen att undersöka om det är nödvändigt att utarbeta en gruppundantagsförordning för selektiv distribution som är en kodifiering av kommissionens administrativa praxis och domstolens rättspraxis avseende kravet på öppenhet, nödvändighet och proportionalitet i avtal om selektiv distribution,

13. uppmanar till att uppmärksamhet skall ägnas de särskilda ekonomiska eller finansiella fördelarna med exklusiva inköpsavtal avseende öl och bensinstationer; anser att fördelarna med dessa gruppundantag noggrant måste definieras så att det kommer att råda en skälig balans mellan å ena sidan de värdet av de fördelar som uppnås med dem och å andra sidan de begränsningar som de innebär; anser i samband med detta att

- de särskilda handelsmässiga eller ekonomiska fördelarna måste kunna fastställas och vara uppenbara vid den tidpunkt då återförsäljaren och leverantören sluter avtalet,

- leverantören måste, om denne också är leasingtagare, erkänna att leasingavgiften är en nyckelfaktor vid beräkningen och fastställandet av särskilda finansiella och handelsmässiga fördelar,

- leverantören och återförsäljaren bör komma överens om att specificera lagringsskyldigheterna genom att hänvisa till varumärke och inte varuslag i samband med att leasingavtalet ingås,

14. anmodar kommissionen att i full omfattning och på ett rättvist sätt beakta huruvida den nuvarande ordningen för vertikala begränsningar skall behållas eller ändras, då denna möjlighet klart framgår av alternativ I och II; särskilt alternativ II skulle göra det möjligt att fortsätta att dra nytta av fördelarna med det nuvarande systemet samtidigt som det skulle möjliggöra större flexibilitet,

15. anmodar likaså kommissionen att i full omfattning och på ett rättvist sätt beakta andra alternativ, enligt vilka vertikala begränsningar inte automatiskt betraktas som antikonkonkurrens, och därför skall behandlas utanför räckvidden för fördragets artikel 85.1,

16. förespråkar ett system där det lägsta marknadssegmentet undantas från förbudet i artikel 85.1 på basis av meddelandet om «minimum»; förespråkar också taket för «minimum»-regeln innebär tröskelvärdet för när gruppundantag skall tillämpas; att gruppundantagen lämnar utrymme för mera flexibilitet utan att dock störa balansen mellan avtalsparterna; att det med tanke på den ökade flexibiliteten och ändamålsenligheten är värt att överväga att införa ett urvalskriterium i förfarandena, skall vara baserat på marknadsandelen; i händelse av avtal om vertikala begränsningar ovanför denna marknadsandel skulle det föreligga en presumtion om förenlighet med gruppundantagen; endast om detta sistnämnda inte tjänar ändamålen med politiken tillräckligt väl kan det övervägas att systemet med gruppundantag inte längre skall tillämpas efter det att någon part har uppnått en viss marknadsandel, varvid de företag vilkas omsättning understiger ett visst belopp som senare närmare skall fastställas inte skall omfattas av detta; att företag som ingår avtal som inte uppfyller bestämmelserna i gruppundantagen skall få möjlighet till individuell anmälan,

17. inbjuder kommissionen att slutföra sina undersökningar om individuella anmälningar så snart som möjligt; anser att all framtida utveckling av detta system kommer att kräva att kommissionen ställer ökat stöd till förfogande, föreslår att kommissionen skall undersöka om ett system med referensbeslut kunde påskynda det individuella anmälningsförfarandet,

18. utgår ifrån att konkurrensen kan begränsas inte bara via avtal om vertikala begränsningar men också genom vertikal integration, uttrycker därför en önskan om att kommissionen på ett jämförbart sätt skulle bedöma vilket inflytande på konkurrensen och marknadsintegrationen som dessa båda strategier för politiken har,

19. påpekar vad gäller de vertikala begränsningarnas positiva element att snedvridning av deras egenskaper kan leda till:

- kränkning av industrins rättigheter, särskilt de små och medelstora företagens,

- hinder för den fria cirkulationen och förverkligandet av den inre marknaden,

- förändrade konkurrensvillkor,

20. uppmanar kommissionen att underrätta och höra parlamentet om alla konkreta åtgärder som kommissionen ämnar vidta i anledning av debatten om grönboken,

21. uppdrar åt sin ordförande att vidarbefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament.