BILAGA II

Stödgrupper för migrationshantering i utsatta områden

1. INLEDNING

Under den pågående flyktingkrisen konfronteras EU med situationer där blotta antalet personer som passerar en medlemsstats yttre gräns övergår det antal migranter det finns kapacitet att hantera under ordnade former. I sådana situationer måste EU stödja en medlemsstat som står inför oproportionerligt hårt migrationstryck vid sina yttre gränser. Detta är absolut nödvändigt i en union som styrs av solidaritetsprincipen. Stödet kommer att göra det möjligt för den berörda medlemsstaten att fullgöra sina rättsliga skyldigheter enligt EU-lagstiftningen, däribland att identifiera och registrera personer vid ankomsten och att ta deras fingeravtryck. För krissituationer av denna typ har kommissionen utarbetat en strategi för migrationshantering med hjälp av stödgrupper i utsatta områden.

Vad är det för strategi?

Ett utsatt område är ett ställe vid den yttre gränsen som ställs inför ett oproportionerligt migrationstryck. Exempel är Sicilien och Lampedusa i Italien eller Lesbos och Kos i Grekland. Det är i dessa utsatta områden de flesta migranter anländer till unionen. Det är här EU måste ge operativt stöd för att se till att nyanlända migranter registreras och undvika att de reser vidare till andra medlemsstater på ett okontrollerat sätt. Det är genom EU-organ som Frontex, Europeiska stödkontoret för asylfrågor och Europol som unionen ger medlemsstater operativt stöd under fullt överinseende från värdmedlemsstatens sida. Strategin är operativ och inriktad på att ge stödet maximal utväxling genom att sätta in grupper till stöd för migrationshanteringen. Detta är en operativ ram inom vilken EU-organen kan koncentrera sitt stöd till ställen där det bäst behövs, samordna sina insatser och samarbeta nära med myndigheterna i värdmedlemsstaten. I Italien och Grekland är man nu i färd med att omsätta strategin i praktiken.

Hur arbetar EU-organen inom strategin?

Strategin innebär att EU-organen Frontex, Europeiska stödkontoret för asylfrågor och Europol ger värdmedlemsstaten särskilt stöd inom sina respektive mandat och kompetensområden. Planen är att de sänder ut expertgrupper direkt till de utsatta områdena i värdmedlemsstaten. Expertgrupperna kommer att bestå av specialister från andra medlemsstater. Sammansättningen och sakkunskapen hos stödgrupperna ska specialanpassas till den situation och de särskilda behov som råder i det utsatta område där de sätts in för att stötta myndigheterna i värdmedlemsstaten. Frontex tillhandahåller screeningspecialister och mobila enheter som kan hjälpa värdmedlemsstaten med att registrera migranterna och ta deras fingeravtryck. Frontex kommer dessutom att sätta in expertgrupper som stödjer utfrågning av migranterna för att få klarhet i hur de har färdats till Europa och hur migrantsmugglarna arbetar. När det behövs ska specialister från Frontex också ge bistånd till återvändande och samordna återsändandeflyg. Specialister från Europeiska stödkontoret för asylfrågor stöder värdmedlemsstaterna med registrering av asylsökande och beredning av deras ärenden. Och Europol och Eurojust sänder utredargrupper som hjälper till att samla in information för att lösa upp nätverk för migrantsmuggling.

I varje medlemsstat finns det ett gemensamt operativt högkvarter med företrädare för alla tre organen (Europeiska unionens regionala insatsstyrka – EURTF). Det samordnar stödgruppernas arbete i de utsatta områdena och säkerställer nära samarbete med de nationella myndigheterna i värdmedlemsstaten. Ett sådant gemensamt operativt högkvarter har inrättats i Catania (Sicilien) för att samordna arbetet i Italien, och ett liknande högkvarter kommer att inrättas i Pireus för de utsatta områdena i Grekland.

Strategin kommer också att göra det lättare att genomföra besluten att omplacera personer från Italien och Grekland som har ett tydligt behov av internationellt skydd. Att migranterna identifieras, registreras och att deras fingeravtryck tas vid ankomsten är en förutsättning för att omplaceringen ska gå att genomföra, och strategin ger det nödvändiga stödet för detta. Men strategins insatser är fristående från omplaceringen, och kommissionen är beredd att tillämpa den i andra medlemsstater som står inför ett orimligt migrationstryck vid gränserna.

Stödgrupperna driver inte anläggningar för att ta emot migranter. För att strategin ska bli framgångsrik måste värdmedlemsstaten tillhandahålla välfungerande anläggningar för mottagande där EU-organens expertgrupper kan bedriva sitt arbete. Detta inbegriper anläggningar för första mottagande och för vistelse före återsändande. Ett tillräckligt antal anläggningar för mottagande är också en nödvändig förutsättning för omplacering, och EU ger medlemsstaterna väsentliga ekonomiska bidrag till sådan infrastruktur.

2. LÄGESRAPPORT ITALIEN