EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 20.7.2011 
SEK(2011) 950 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
Följedokument till 
Förslag till förordning 
om tillsynskrav för kreditinstitut och investeringsbolag 
{KOM(2011) 452 slutlig} 
{SEK(2011) 949 slutlig}  
 
SV 1   SV 1. BAKGRUND  
I och med den omfattande ekonomiska krisen har det blivit tydlig t att den nuvarande 
lagstiftningen om finansinstitut innebär oacceptabla risker. Enligt Internationella 
valutafondens beräkninga r uppgick de europeiska bankernas krisrelaterade förluster mellan 
2007 och 2010 till nära 1 biljon euro eller 8 procent av EU:s BNP. 
För att kunna återställa stabiliteten inom banksektorn och se till att kreditflödet till 
realekonomin fortsätter har både EU och medlem sstaterna vidtagit ett an tal helt nya åtgärder 
som innebär att det i slutändan är skattebetalaren som får betala. Fram till oktober 2010 hade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen ) godkänt statligt stöd till 
finansinstituten till ett värde av 4,5 biljoner eur o. Av detta belopp togs över 2 biljoner euro i 
anspråk under 2008 och 2009.  
Det stora budgetstödet till bankerna innebär att det krävs en kraftfull reform för att åtgärda de 
brister i lagstiftningen som uppda gats under krisen. Kommissione n föreslog en rad ändringar 
av banklagstiftningen redan i oktober 2008 (kapitaltä ckningsdirektiv
1 II) och i juli 2009 
(kapitaltäckningsdirektiv III). Detta arbets dokument ingår i ett lagstiftningspaket som 
innehåller gemensamt utvecklade och överens komna normer för bankka pital och likviditet 
som även kallas Basel III. Komm issionen deltog aktivt i utarbetandet av normerna på alla EU-
medlemsstaters vägnar. Paketet har utökats och om fattar nu även ett förslag till harmonisering 
av andra bestämmelser i kapitaltäckningsdirektiv et, med målsättningen att förstärka den inre 
marknaden och effektivisera övervakningen.  I detta arbetsdokument behandlas endast 
konsekvensbedömningen av nedanstående åtgärder. 
2. SAMRÅD MED INTRESSENTER  
Under projektets gång har kommissionen deltagit i det arbete som utförts inom internationella 
fora, framför allt Baselkommittén för banktillsyn  (BIS), som ansvarade för att ta fram nya 
politiska åtgärder på området lik viditet och hantering av motpar tskreditrisker, definitionen av 
lagstadgade kapitalkrav och konjunkturfö rstärkning. Dessutom har Europeiska 
bankkommittén och Kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter (CEBS) varit engagerade och rådfrågats.  
Som bidrag till konsekvensanal ysen av detta lagstiftnings paket för EU:s banknäring 
genomförde CEBS en kvantitativ konsekvens analys: 246 banker från  21 medlemsländer i 
CEBS deltog i studien, däribland 50 grupp 1
2-banker och 196 grupp 2-banker, som 
tillsammans svarade för omkring 70 procent av kapitalet inom den gruppbaserade banknäringen. CEBS bistod äv en kommissionen med teknisk  rådgivning i fråga om 
harmonisering av nationella alternativ  och nationellt handlingsutrymme. 
Kommissionen anordnade en offe ntlig utfrågning i april 2010 och genomförde fyra offentliga 
samråd mellan åren 2009 och 2011 om de po litiska åtgärderna i lagstiftningspaketet
3. 
                                                 
1 Kapitaltäckningsdirektivet 
2 Grupp 1-banker har ett primärkapital som överstiger 3 miljarder euro, har många verksamhetsområden 
och bedriver internationell verksamhet. Alla andra banker betraktas som grupp 2-banker. 
3 Se http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm   
 
SV 2   SV Reaktionerna på samråden och intressenternas åsik ter utgör en viktig informationskälla om de 
föreslagna åtgärdernas inve rkan och effektivitet. Dessutom genomförde kommissionen 
särskilda samråd med banknäringen, däribl and expertgruppen för bankfrågor, olika 
bankorganisationer och enskilda banker. 
3. PROBLEMDEFINITION  
3.1. Hantering av likviditetsrisker 
Den globala finanskrisen har visat på br ister i institutens nuva rande hantering av 
likviditetsrisker, däribland stresst ester och löptidsobalanser i fr åga om tillgångar och skulder. 
Konkret har det visat sig att de befintliga rutinerna för hanter ing av likviditetsrisker har varit 
otillräckliga och inte täckt in riskerna med värdepapperisering (av modellen ”originate to 
distribute”), användningen av  komplexa finansinstrument och beroendet av 
kapitalmarknadsfinansiering med instrument me d kort löptid. Antaganden om likviditeten på 
tillgångsmarknaden och samverkan me llan likviditeten på marknaden och 
finansieringslikviditeten visade sig vara felaktiga. Finansinstit utens beteende spelade också en 
mycket stor roll under krisen. Dessa faktorer  bidrog till att flera finansinstitut upphörde4 och 
ledde till att andras ställning kraftigt försämra des, vilket i sin tur hotade den finansiella 
stabiliteten och krävde ett my cket stort likviditetsstöd från  den offentliga sektorn och 
centralbankerna. Mellan september och december 2008 ökade Europeiska centralbankens lån till kreditinstituten inom euroområdet med om kring 70 procent till över 800 miljarder euro. 
Trots att flera medlemsstater tillämpar någon form  av kvantitativ likviditetsreglering finns det 
ingen harmoniserad och tillräckli gt klar reglering på lämplig a nivåer av den kort- och 
långsiktiga likviditeten på EU-nivå. Skill naderna mellan nationella normer försvårar 
kommunikationen mellan tillsynsmyndighet erna och leder till ytterligare 
rapporteringskostnader för institut som be driver gränsöverskridande verksamhet. 
3.2. Definition av kapital 
Vid krisens början rådde det bris t på bra kapital i EU:s banks ystem. Mer specifikt var det 
vissa kapitalinstrument och framför allt hybridkapitalinstrument
5 (hybrider) som inte 
uppfyllde marknadernas och tillsynsmyndighet ernas förväntningar på att löpande kunna 
absorbera förluster6, på varaktighet7 och betalningsflexibilitet8. Vid sin bedömning av de 
nationella bankernas rekapitalis eringsåtgärder krävde kommissi onen att hybrider i EU måste 
uppfylla dessa tre kriterier genom att ingå i ko mmissionens policy om ”fördelning av bördor”.  
Dessutom visade det sig att förteckningen över anpassningar av lagstadgade kapitalkrav var 
ofullständig eftersom marknads aktörer hade tagit bort en rad balansräkningsposter från den 
kapitalbas som institut ska rapportera, ex empelvis minoritetsintressen och uppskjutna 
                                                 
4 Bear Sterns, Lehman Brothers, Northern Rock, HBOS och Bradford and Bingley. 
5 Hybrider är värdepapper som innehåller både aktie- och skuldinstrument. 
6 Instrumentet måste vara disponibelt och kunna täcka förluster, både löpande och vid likvidation, samt 
vid behov stärka insättarnas medel. 
7 Instrumentet måste ständigt vara disponibelt så a tt det inte råder någon tvekan om att det kan hjälpa 
insättare och andra borgenärer vid påfrestningar. 
8 Instrumentet måste tillåta icke ackumulativt uppskjutande samt inställda betalningar av kuponger eller 
utdelningar vid påfrestningar. 
 
SV 3   SV skattetillgångar. Dessas kapacitet att vid påfre stningar täcka förluster är mindre säker på 
löpande basis. Medlemsstaterna genomförde an passningarna av lagstiftn ingen på olika sätt, 
vilket försvårade jämförelser och gjorde mätningarna av primärkapital ännu mindre 
tillförlitliga. Detta innebar att de rapporterade pr imärkapitalsiffrorna inte gav en riktig bild av 
institutens kapacitet att täcka ökande förluster.  Till följd av detta tvingades regeringarna i 
många länder att ge massivt stöd till banksektorn. 
3.3. Motpartskreditrisker 
Krisen visade på en rad brister i gällande lagstiftning om motpartskreditrisker9 i samband med 
derivat, repor10 och finansiering av värdepapper11. Den visade att gällande bestämmelser inte 
tryggar en lämplig hantering och adekvat kapi talisering vid denna typ av risk. Gällande 
reglerna gav inte heller tillräckliga incitament att övergå från bilaterala  derivatkontrakt mellan 
två parter till multilateral clearing genom centrala motparter12. 
3.4. Konjunkturförstärkande effekter av utlåning 
Konjunkturförstärkande effekter  tenderar att följa konjunkturc ykeln och förstärka den. Den 
cykliska karaktären hos bankernas låneverksa mhet har en rad orsake r som är kopplade till 
varandra, däribland brister på ma rknaden och i lagstiftningen.  
De gällande riskbaserade minimikapitalkraven kännetecknas bland annat av att de varierar 
under konjunkturcykeln. För kreditinstitut och i nvesteringsbolag som uppfyller kraven finns 
det i gällande lagstiftning inga begränsningar för risker eller skuldsättning. Bristen på 
begränsningar och det faktum att kapitalkraven inte avspeglar riskutv ecklingen på makronivå 
ledde till ett antal finansiella obalanser som utlöst e plötsliga kreditrelaterade förluster, vilket i 
sin tur fick en skadlig spiral effekt när konjunkturcykeln vände. 
3.5. Alternativ, handlingsutrymme och minimiharmonisering  
År 2000 ersattes sju bankdirektiv av det konso liderade bankdirektivet. Detta direktiv och 
kapitaltäckningsdirektivet omarbetades 2006 i sa mband med att Basel II infördes i EU. Till 
följd av detta innehåller kapitaltäcknings direktivet ett stort antal alternativ13 och stort 
handlingsutrymme14. Kapitaltäckningsdirektivet är även  ett minimiharmoniseringsdirektiv, 
vilket innebär att medlemsstaterna kan lägga ti ll strängare försiktighetsregler. Detta har gett 
upphov till ett fenomen som kallas ”goldplating”.  
Det har i sin tur skapat stora skillnader när det gäller hur reglerna genomförs av 
medlemsstaterna och därefter tillämpas av de  nationella tillsynsmyndigheterna, vilket är 
                                                 
9 Risken att motparten i en transaktion hamn ar på obestånd före slutbetalningen.  
10 En repa innebär att låntagaren går med på att sälja ett värdepapper till långivaren och att köpa tillbaka 
samma värdepapper från samma långivare till ett fast pris vid ett senare datum. 
11 Syftet med en repa är att låna eller låna ut kont anter, medan avsikten med värdepappersfinansiering är 
att tillfälligt skaffa ett värdepapper i annat syfte, exempelvis för att täcka korta positioner. 
12 En enhet som träder in mellan motparterna i av tal som är föremål för handel på en eller flera 
finansmarknader och blir köpare till varje säljare och säljare till varje köpare.  
13 De behöriga myndigheterna eller medlemsstaterna få r välja mellan en rad olika alternativ när det gäller 
hur de ska uppfylla en viss bestämmelse. 
14 De behöriga myndigheterna eller medlemsstaterna får välja huruvida de vill tillämpa en viss 
bestämmelse. 
 
SV 4   SV betungande för företag som bedriver gränsö verskridande verksamhet. Dessutom ger det 
upphov till bristande rättslig klarhet oc h skapar olika konkurrensvillkor.  
4. MÅL 
Det övergripande målet med detta initiativ är att se till att reglerin gen av bankkapital och 
likviditet blir effektivare inom EU och att de ss negativa effekter på förtroendet för bankerna 
och konjunkturförstärkande effekter i finans systemet begränsas, samtidigt som EU:s 
banknäring behåller sin konkurrenskr aft. Detta kan omsättas i följa nde fyra allmänna politiska 
mål:  
- Öka den finansiella stabiliteten. 
- Öka skyddet av insättarnas intressen. 
- Se till att EU:s banknäring ka n konkurrera internationellt. 
- Minska de konjunkturförstärkande  effekterna i finanssystemet. 
5. POLITISKA ALTERNATIV : ANALYS OCH JÄMFÖRELSE  
Allt som allt har 27 politiska alternativ bedömts och jämförts för att lösa de olika problem 
som konstaterats. I detta avsnitt presenteras de  förväntade effekterna av de politiska 
åtgärderna på varje område samt de sa mlade effekterna av hela förslaget.  
5.1. Likviditetsrisker 
För att förbättra finansinstitutens förmåga att kortsiktigt hantera likviditetsrisker, kommer en 
likviditetstäckningskvot att införas från  och med 2015. Det ska föregås av en 
observationsperiod och översyn, då nödvändiga förbättringar av dess sammansättning och 
kalibrering kan genomföras och det kan kontroller as om oönskade effekter drabbar näringen, 
finansmarknaderna och ekonomin. Baserat på definitionen av likviditetstäckningskvoten i 
Basel III skulle efterlev nad av detta krav inom EU på lå ng sikt ge en årlig BNP-ökning netto 
med omkring 0,1–0,5 procent, genom att system kriser skulle inträffa mer sällan.  
För att ta itu med finansierings problem som uppstår på grund av löptidsobalanser i fråga om 
tillgångar och skulder överväger kommissionen att införa en nettofinansieringskvot (Net 
Stable Funding Ratio, nedan kallad NSFR ). Innan man beslutar om slutkalibrering och 
övergång till en minimistandard från oc h med 2018, kommer man att genomföra en 
omfattande övervakning av NSFR och dess effekter.  
5.2. Definition av kapital 
Genom förslagen stramas kvalificeringskriterie rna för kapitalinstrumenten upp för de olika 
nivåerna av lagstadgade kapitalkrav. De ssutom genomförs omfattande ändringar av 
lagstiftningens anpassning. För grupp 1-banker leder de ändrade anpassningarna till att det 
godtagbara primärkapitalet minskar med 42 pro cent. För grupp 2-bankerna är denna siffra 
33 procent. Dessa minskningar görs på grund av anpassningar för goodwill, stora 
investeringar i andra finansinstitut och uppskjutna skattetillgångar.  
 
SV 5   SV De nya minimikraven på primärkapital kom mer att genomföras stegvis från och med 2013. 
Till år 2015 kommer de att uppgå till 4,5 respektive 6 procent. Ändringarna av lagstiftningens 
anpassning kommer att införas 2014–2019. Man rä knar även med att äldre regler för 
kapitalinstrument inte kommer att uppfy lla de nya kvalificer ingskriterierna. 
5.3. Motpartskreditrisker 
Kraven på förvaltning och kapitalisering av motpartskreditrisker kommer att skärpas. 
Förslagen kommer också att öka incitamenten  att avveckla onoterad e instrument genom 
centrala motparter. Dessa förslag väntas främst påverka de största EU-bankerna. 
Kommissionens verkar för att ås tadkomma effektiva, säkra oc h sunda derivatmarknader. En 
central del är här ändringen av hur motpartskreditrisker hanteras och framför allt införandet av 
högre krav på egna tillgångar för bilaterala de rivatkontrakt, för att avspegla den ökade risk 
som sådana kontrakt innebär för finanssystemet . Den kompletterar andra lagstiftningsinitiativ 
från kommissionen på detta område, framför allt förslaget till förordning om OTC-derivat, 
centrala motparter och transaktionsregister , som kommissionen ant og den 15 september 2010. 
5.4. Konjunkturutjämnande politiska åtgärder 
I förslagen om kapitalbuffertar ingår en kapitalbevarande buffert och en 
konjunkturutjämnande kapitalbuffert.  Den kapitalbevarande buffe rten för primärkapital 
uppgår till 2,5 procent av riskvä gda tillgångar och ska säkers tälla att bankerna kan täcka 
förluster under påfrestningspe rioder som kan pågå i flera år . Bankerna ska bygga upp sådant 
kapital under perioder då ekonomin är god. De banker som inte uppnår buffertmålet kommer 
att drabbas av begränsningar av diskretionära vi nstutdelningar, till dess att målet har uppnåtts.  
Syftet med den konjunkturutjämnande kapita lbufferten är att uppnå det bredare 
makroekonomiska målet att skydda banksektorn  och realekonomin mot systemrisker i 
samband med en ”boom-bust”-u tveckling (högkonjunktur följd av  krasch) vid snabbt ökande 
kredittillväxt. Den kommer att införas så att den buffert som fa stställts genom den 
kapitalbevarande bufferten justeras  uppåt med ytterligare 2,5 procent. 
För att begränsa kreditinstitutens och investeringsbolagens skuldsättning och därmed 
begränsa låneverksamhetens cykliska karakt är föreslår kommissionen dessutom att man som 
ett led i översynen av tillsynen inför en s kuldsättningsgrad som inte är riskbaserad. 
Konsekvenserna av skuldsättningsgraden komme r att övervakas innan den eventuellt blir ett 
bindande krav den 1 januari 2018. 
5.5. Ett enhetligt regelverk 
Genom förslagen och avlägsnandet av alte rnativ och handlingsutrymme harmoniseras 
skiljaktiga nationella övervakni ngsstrategier. Vissa specifika områden där ”goldplating” är 
motiveras av riskbedömningsfaktorer, marknadssärdrag eller produktsärdrag och 
medlemsstaternas rättsliga ramar ko mmer fortfarande att undantas.  
5.6. Samlad effekt av paketet 
För att komplettera sin egen bedömning av de n inverkan som Basel III haft har kommissionen 
bedömt flera studier som utarbetats inom såväl den offentliga som den privata sektorn.  
 
SV 6   SV Detta paket förväntas tillsammans med det tredje  kapitaltäckningsdirektivet leda till att de 
riskvägda tillgångarna ökar med 24,5 proc ent i grupp 1-banker och med blygsamma 
4,1 procent i grupp 2-banker. Utgående ifrån EU -bankernas kapitalnivåer år 2009 räknar man 
med att det primärkapital blir obetydligt som till år 2013 bortfaller för att uppfylla de nya 
minimikraven och den kapitalbevarande bu fferten. Det kommer sedan att uppgå till 
84 miljarder euro till år 2015 och 46015 miljarder euro till år 2019, motsvarande 2,9 procent 
av banksektorns riskvägda tillgångar. 
De nya kapitalkraven omfattas av en övergångsperi od på åtta månader, för att ge bankerna tid 
att hålla in mer vinstmedel, förbättra den operativa effektiviteten, göra nya aktieemissioner 
och vidta andra nödvändiga anpassningsåtgärder. Analyser som utförts av Baselkommittén, 
Europeiska centralbanken och kommi ssionen tyder på att övergången till starkare kapital- och 
likviditetsnormer bara kommer få begränsa de effekter på den samlade produktionen. 
I den analys som Baselkommittén genomförde konstaterades tydliga långsiktiga ekonomiska 
fördelar med Basel III. Denna analys pekar på  ekonomiska nettofördela r i form av en årlig 
ökning av EU:s BNP med 0,3–2 procent. Fördelarna beror på att framtida systemkriser skulle 
inträffa mer sällan och kommer att optimeras när primärkapital kalibreras inom intervallet 6–9 procent. 
En annan modell som utarbetats av kommissi onen och högskoleexperter visade att förslagen 
skulle leda till att sa nnolikheten för en systemkris i nom bankväsendet i sju medlemsstater 
minskade med 29–89 procent vid återkapitaliseri ng av bankerna till en sammanlagd kapitalbas 
på minst 10,5 procent.  
Dessutom visade Baselkommitténs analys att me r kapital, däribland den kapitalbevarande 
kapitalbufferten, samt de nya likviditetskr aven även bör leda till att de normala 
konjunkturerna minskar i omfattning. Detta är särs kilt viktigt för små och medelstora företag, 
som är beroende av bankfinansie ring under hela konjunkturcykeln.  
6. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
De föreslagna ändringarna förväntas träda i kraft 2013. Mätningen av framstegen med att nå 
specifika politiska mål kommer att stödj as av Baselkommitténs och Europeiska 
bankmyndighetens arbetsgrupper som övervakar hur bankkapitalets st ällning utvecklas, 
globalt och inom EU. Särskilda arrangema ng kommer att inrättas  av Europeiska 
bankmyndigheten för att se till att nö dvändiga uppgifter för övervakningen av 
skuldsättningsgraden och de nya likviditetskrave n sammanställs så att dessa politiska åtgärder 
kan slutföras i tid. 
                                                 
15 37 miljarder euro av detta (uppmätt i primärkapita l) kan tillskrivas det tredje kapitaltäckningsdirektivet.