Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Genomförande av en strukturerad social dialog inom de alleuropeiska transportkorridorerna"

(2000/C 117/03)

Den 28 januari 1999 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Genomförande av en strukturerad social dialog inom de alleuropeiska transportkorridorerna".

Sektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 3 februari 2000. Föredragande var Alexander-Michael von Schwerin.

Vid sin 370:e plenarsession den 1-2 mars 2000 (sammanträdet den 1 mars 2000) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 113 röster för och 4 nedlagda röster.

1. Syftet med yttrandet

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén har alltsedan den första alleuropeiska transportkonferensen i Prag 1991 arbetat för att engagera arbetsmarknadens parter och andra intressegrupper, särskilt från Central- och Östeuropa, i det politiska samarbetet. Denna strävan har kommit till uttryck i ett flertal yttranden(1) och den får ett omfattande stöd både från de organisationer som skall delta och från de politiska institutionerna. En viktig framgång för ESK:s initiativ var att princip 10 blev intagen i Helsingforsdeklarationen (1997). Där anges att "samråd med arbetsmarknadens parter och övriga intressegrupper vid utformningen av transportpolitiken" ingår som en integrerad del av den gemensamma politiken när de mål som anges i deklarationen skall genomföras.

Trots de berörda regeringarnas åtaganden kan man i praktiken notera en flagrant brist på respekt för denna princip i de flesta central- och östeuropeiska länderna. Problemet med bristande samordning och öppenhet på det nationella planet går igen på det internationella planet och hindrar de socioekonomiska grupperna att spela en aktiv roll inom ramen för den europeiska integrationen. Detta missförhållande motverkas i ringa utsträckning från politiskt håll. Sedan Helsingforskonferensen har samrådsprincipen - trots ESK:s ansträngningar - knappt tillämpats i praktiken. ESK kommer därför att intensifiera sitt arbete på det här området.

1.2. De överväganden som nu är aktuella skall framför allt utforma de praktiska stegen i förverkligandet av slutsatserna i ESK:s senaste yttrande "Genomförande av Helsingforsdeklarationen: att skapa konkreta former för samråd med arbetsmarknads- och samhällsorganisationer vid utformningen av en alleuropeisk transportpolitik"(2). ESK har vid upprepade tillfällen konstaterat att principen om samråd praktiskt taget inte alls beaktas i den alleuropeiska transportpolitiken trots att en sådan mekanism erbjuder en utmärkt möjlighet att i den europeiska integrationsprocessen främja en stabil och demokratisk utveckling som bärs upp av människorna och deras intresseorganisationer. ESK ser det som sin uppgift att ge liv åt princip 10 i Helsingforsdeklarationen och att visa vilka möjligheter den erbjuder. Detta innebär också att kräva stöd av alla dem som genom att rösta för Helsingforsdeklarationen åtog sig att ställa upp för den.

1.3. Inom den förändrade institutionsstrukturen efter Amsterdamfördragets ikraftträdande och i den annorlunda situationen genom EMU och nästa fas av utvidgningsprocessen befäster ESK sin institutionella roll som forum och förbindelselänk för de socioekonomiska intressegrupperna i Europa och även i samband med Europaparlamentets nytillkomna rätt att rådfråga ESK. Detta är särskilt viktigt när det gäller vissa länder utanför gemenskapen, till exempel de central- och östeuropeiska staterna. Det handlar för kommitténs del om att dess arbete skall bli mer representativt och få större genomslagskraft och om att spela en aktiv roll i EU:s utvidgning och demokratisering.

2. Grundtankar bakom samrådsplanen

2.1. ESK har beslutat stödja samråd mellan socioekonomiska grupper inom det transportpolitiska samarbetet om de tio prioriterade korridorer och de fyra paneuropeiska transportområden (Petra) som man enades om i Helsingfors 1997. För detta har en plan för en strukturerad social dialog utarbetats. Vi vill här än en gång hänvisa till de grundläggande tankarna bakom detta arbetssätt. För att undvika missförstånd används i fortsättningen alltid uttrycket "strukturerad dialog". Den sociala dialogen i snävare bemärkelse är en angelägenhet för arbetsmarknadens parter och övriga intressegrupper och berörs inte av de samråd som detta yttrande behandlar.

2.2. Längs korridorerna och i transportområdena skall representanter för arbetsgivar- och personalorganisationer samt andra intresseorganisationer mötas för att diskutera problem, möjliga lösningar samt krav på politiken. De skall också mötas för att skapa ett forum där de politiska kraven på dem kan komma till uttryck. Sådana möten bör knytas tätt till arbetet i de styrkommittéer som finns på berörda regeringars nivå. De kan också ske i anslutning till de redan existerande samarbetskommittéerna för berörda järnvägsföretag. Målet för en sådan social dialog är att koppla utbyggnaden av infrastrukturen till utvecklingen av effektiva transporttjänster. Det är endast på så sätt de knappa finansiella medlen för infrastrukturinvesteringar kan göra bästa nytta. Samtidigt kan det bli lättare att genomföra gemensamma projekt då ekonomiska, sociala och miljöpolitiska mål förs samman i ett tidigt skede, vilket underlättar projektens acceptans i samhället. En strukturerad dialog skall dessutom stärka arbetsgivar- och personalorganisationerna samt övriga intressegrupper i de central- och östeuropeiska länderna (CÖE-länderna) i deras viktiga funktion i samhället.

2.3. Samarbetet i korridorer och transportområden skall präglas av kontinuitet och engagemang utan att anta stela strukturer utifrån. ESK:s enkät 1998 till de potentiella deltagarna i Central- och Östeuropa visade att man anser att det skulle vara meningsfullt med samordnare från de egna leden. Detta samarbete konkurrerar inte med det som äger rum i respektive internationella institutioner eller på det politiska planet. Målet är snarare att bygga upp en balanserad, konstruktiv och praktiskt orienterad kommunikation mellan de berörda ländernas och transportslagens intressegrupper.

2.4. Samarbetet berör alla frågor som måste lösas i samband med väl fungerande transporter. Inför de aktuella kraven sker detta inom ramen för en gemensam europeisk transportpolitik, konkret inriktad på behovet att agera i de aktuella korridorerna och transportområdena. Arbetet bygger på de transportpolitiska mål och åtgärder som man enades om i Helsingforsdeklarationen.

2.5. Det centrala målet är att främja uppbyggandet av en social marknadsekonomi och den sociala sammanhållningen i en utvidgad union genom stöd till de krafter i samhället som står för ekonomisk utveckling inriktad på en öppen marknad, hänsyn till miljön och social rättvisa. Det uttalade syftet är att stärka förbindelserna mellan medlemsstaterna, kandidatländerna och övriga europeiska stater.

2.6. ESK tillmäter transportkorridorerna en särskild betydelse som länk och bas för det gränsöverskridande samarbetet: De utgör förbindelsen mellan Europas länder utöver utvidgningens perspektiv. Därför måste korridortanken föras vidare till Östeuropa och åtgärderna får inte inskränkas till de blivande medlemsstaterna. Man måste behålla ett alleuropeiskt perspektiv. Detta är också i överensstämmelse med Helsingforsdeklarationens anda och bokstav, som talar om gränsöverskridande korridorer till Fjärran Östern och Mellanöstern och om transportområden i en dimension som går vida utöver gränserna för en utvidgad union.

2.7. ESK ser som sin uppgift att agera som initiativtagare, kontaktorgan och, vid behov, samordnare av de lokala aktiviteterna. Samtidigt anser sig kommittén ha ett ansvar för att aktivt företräda de socioekonomiska gruppernas intressen gentemot övriga berörda EU-institutioner och europeiska organisationer i samband med övervakningsprocessen då Helsingforsdeklarationen skall genomföras. Denna verksamhet skall alltid vara inriktad på behovet - vilket måste fastställas - och måste omprövas regelbundet med hänsyn till den politiska utvecklingen.

3. Översikt över pågående arbeten

3.1. Den 20-21 januari 1999 ägde ett möte rum inom G-24:s transportarbetsgrupp. Detta byggde på ett gemensamt initiativ från OECD (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) och EU-kommissionen om samarbete inom transportpolitiken i Central- och Östeuropa.

3.1.1. Cirka 100 representanter för regeringar, förvaltningar, finansinstitut och det privata näringslivet som bjudits in av kommissionen diskuterade framstegen inom uppbyggnaden av ett alleuropeiskt transportnät. Även Ekonomiska och sociala kommittén var representerad. Arbetena i Helsingforsdeklarationens korridorer och områden stod i centrum.

3.1.2. Man var bland annat överens om att, vid sidan av den nödvändiga utvecklingen av infrastrukturen, i framtiden än mer förbättra de logistiska och operationella förutsättningarna, för att gränsöverskridande och intermodala tjänster skall bli effektivare. Man såg också ett behov av åtgärder vad gäller insamlandet av transportdata och förstärkning av miljöskyddet. Som en fortsatt utveckling av planeringen av nätverk i riktning mot Asien presenterades projektet Traceca, vilket bygger på ett initiativ av kommissionen år 1993 och som beskriver det alleuropeiska transportnätets förbindelse med Centralasien över Svarta havet.

3.1.3. G-24:s transportarbetsgrupp skall liksom hittills mötas årligen. Vi vill här påminna om att arbetsgruppen, enligt kommissionens åsikt, skall samordna verksamheten för att genomföra Helsingforsdeklarationen och åstadkomma den nödvändiga öppenheten mellan berörda institutioner och organisationer. Vid nästa möte, som troligen äger rum under våren 2000 vore det lämpligt att ESK rapporterat om sin verksamhet. ESK ser också ett behov att klara ut hur rollen för G-24:s transportarbetsgrupp skall utformas. Detta gäller både arbetsformerna, de berördas bild av sin politiska roll och kommunikationen mellan aktörerna. ESK kommer att sträva efter att ta upp dessa frågor vid kommande möte i G-24:s transportarbetsgrupp.

3.2. Den 10 december 1998 ägde en konferens rum på inbjudan av Europaparlamentet om "En alleuropeisk transportpolitik: Perspektiv och prioriteringar i samarbetet Öst-Väst". Den skulle erbjuda ett forum för meningsutbyte som en uppföljning till Helsingforskonferensen, särskilt avseende mål och medel i samarbetet Öst-Väst, uppbyggnaden av integrerade transportsystem och finansieringsmöjligheterna för transeuropeiska nätverk. ESK var inbjuden för att rapportera om sitt arbete.

3.2.1. Under tiden har det också kommit en rapport från parlamentets transportutskott om "Åtgärder i anslutning till Helsingforskonferensen om en alleuropeisk transportpolitik". Föredragande är Günter Lüttge. Rapporten är främst inriktad på frågan om genomförandet av de transportpolitiska åtgärderna i Helsingforsdeklarationen och kräver bland annat ett mer samordnat agerande. Rapporten talar för en bred social dialog - vilket också kännetecknade de tre alleuropeiska transportkonferenserna - och framför allt för att arbetsmarknadens parter och övriga intressegrupper samt icke-statliga organisationer skall engageras. ESK:s förslag att de socioekonomiska grupperna skall delta i en strukturerad dialog om den alleuropeiska transportpolitiken får ett uttryckligt stöd.

3.3. Den 18-19 mars 1999 ägde en hearing rum i anslutning till TINA-rapporten (Transport Infrastructure Needs Assessment) som gjorts på kommissionens uppdrag för att undersöka kandidatländernas främsta behov av infrastruktur.

3.3.1. Hearingen organiserades gemensamt av ESK och kommissionen, GD VII, med stöd av det för ändamålet inrättade TINA-sekretariatet i Wien. Syftet var att lyssna till åsikter och erfarenheter hos de socioekonomiska grupperna i de berörda länderna och att möjliggöra en gemensam diskussion om förslagen och slutsatserna i rapporten innan denna fastställs slutligt. Cirka 40 personer deltog i hearingen.

3.3.2. Bortsett från de mer utförliga slutsatserna från talarnas bidrag och debatterna, vilka föreligger i en särskild rapport, ligger betydelsen av själva hearingen i att den var ett första konkret steg i genomförandet av Helsingforsdeklarationen, där kommitténs engagemang och kommissionens arbete kunde komplettera varandra på ett meningsfullt sätt. Under hearingen framkom två saker: För det första, att behovet av information och meningsutbyte - både mellan organisationerna och med EU:s politiska beslutsfattare - liksom tidigare är oerhört stort. För det andra, att de lokala organisationernas kunnande och praktiska erfarenhet är en viktig och nödvändig byggsten i en gemensam europeisk transportpolitik, som man hittills tagit för lite hänsyn till.

Det är särskilt viktigt med en dialog eftersom det behov av infrastruktur som sammanfattas i TINA-rapporten uppfattades av deltagarna i hearingen snarare som en önskelista än som ett realistiskt planeringsunderlag. Det framfördes också mycket tvivel om finansieringsmetoderna.

3.3.3. Ännu en hearing är planerad att äga rum när arbetet med TINA-rapporten är färdigt. Den slutliga rapporten föreligger sedan hösten 1999. TINA-sekretariatet skall fortsätta sitt arbete även i fortsättningen för att stödja infrastrukturplaneringen i kandidatländerna och för att stå till förfogande för arbetet i korridorerna.

4. Pilotprojekt korridor IV

4.1. Korridor IV är en multimodal transportaxel som förbinder Europas nordvästra del med dess sydöstra. Den går från Dresden och Nürnberg via Prag, Wien/Bratislava och Budapest till Rumänien. Där delar den upp sig i en nordlig gren till Constanza och en sydlig från Arad till Sofia. Sedan delar den upp sig i en gren till Thessaloniki och en till Istanbul (detaljerad information om korridoren finns i G-24:s rapport)(3).

4.1.1. Korridor IV omfattar 4440 km järnväg, 3740 km väg, 14 flygplatser och 10 kust- och inlandshamnar. Bara för kandidatländerna har investeringar på 16620 miljoner ecu planerats för perioden fram till år 2015. I denna summa ingår alltså inte investeringar i Tyskland, Österrike, Grekland och Turkiet.

4.1.2. Styrkommittén finns sedan början av 1998. Sedan dess har ett samförståndsavtal undertecknats. De berörda järnvägsföretagen har kontinuerligt utökat sitt samarbete och förutom samförståndsavtalet från början av 1997 också beslutat om ett gemensamt arbetsprogram.

4.2. Det tredje mötet i styrkommittén för korridor IV ägde rum den 30 juni-1 juli 1999 i Prag. Föredraganden deltog vid detta möte och kunde lägga fram ESK:s synpunkter.

4.2.1. Det framgick att en strukturerad dialog med berörda representanter för företag, fackföreningar och andra intressegrupper kan ge ett meningsfullt stöd till arbetet i styrkommittén. Det som står i förgrunden är att utveckla högkvalitativa transporttjänster och skapa ett gynnsamt klimat för investeringar och arbetstillfällen. En väsentlig funktion i den strukturerade dialogen är emellertid också att skapa insyn och förmedla praktiska erfarenheter på ett så brett plan som möjligt för att på ett för alla sidor tillfredsställande sätt undanröja barriärer som hindrar ett smidigt förlopp. ESK:s kommentarer ingår i mötesprotokollet (se bilaga I).

4.2.2. Vid sidan av de många frågor som en sådan förbindelse väcker finns det för närvarande särskilda problem. Det är två stora projekt som dominerar debatten. Det ena är den planerade tunneln under Bosporen, som skall skapa en väg- och järnvägsförbindelse med Asien. Det andra är en andra bro över Donau mellan Vidin i Bulgarien och Calafat i Rumänien. Det senare projektet har lett till en lång och kontroversiell debatt. En väsentlig faktor i samband med korridor IV är att den sedan kriget på Balkan måste klara av nya trafikflöden. Hur det skall ske i framtiden är främst en fråga för järnvägen. Att Donau är endast mycket begränsat segelbar, vilket på grund av det politiska läget knappast kommer att förbättras på kort sikt, ställer krav på alternativa, lämpliga möjligheter för masstransporter. Även i denna korridor är ju förseningarna vid gränsövergångarna ett problem.

4.2.3. Medlemmarna i styrkommittén var positiva till ESK:s erbjudande om samarbete. Man beslutade att stödja ESK:s verksamhet i korridoren och att rapportera om resultaten senast vid nästa årliga möte i styrkommittén. I samband med detta skulle ett nära samarbete etableras med det nyinrättade sekretariatet för korridor IV i Dresden.

4.3. På ESK:s initiativ ägde ett första möte rum i Budapest den 26-27 oktober 1999 inom ramen för den strukturerade dialogen om korridor IV. I organisationen och genomförandet av mötet gjorde också det ungerska transportministeriet och det ungerska järnvägsbolaget MAV stora insatser.

4.3.1. ESK:s inbjudan hörsammades av cirka 40 företrädare för socioekonomiska grupper i länder berörda av korridor IV, representanter för korridorens styrkommitté, TINA-sekretariatet och intresserade observatörer från olika EU-länder. Diskussionen berörde ett brett spektrum av teman. Man inledde med grundläggande information om korridoren. Senare kom debatten att koncentreras kring följande frågor:

- Sambandet mellan infrastrukturutveckling och privat finansiering i ljuset av den ekonomiska utvecklingen och allmännyttiga intressen.

- Tekniskt-organisatoriska frågor om ett optimalt utbud av tjänster i korridoren, i samband med diskussion av sociala aspekter och förväntningarna på ett möjligt samarbete.

- Korridorens koppling till den regionala utvecklingen och miljöpolitiska frågor.

4.3.2. Under mötet framkom ett brett spektrum av åsikter som också visade att det finns många konstruktiva kopplingar som stöder samarbetet i korridoren. Mötet utmynnade i en gemensam resolution som betonar intresset av en strukturerad dialog och som tar upp praktiska steg för att förverkliga den, samt ett antal konkreta teman. Resolutionen återges i bilaga 2 till detta yttrande.

4.3.3. Diskussionen i Budapest ledde också till ett initiativ om ett bilateralt möte för bulgariska och rumänska representanter för företag och fackföreningar, som skall behandla motsättningarna kring en ytterligare förbindelse över Donau mellan de båda länderna. ESK är, på uttrycklig begäran av de berörda, inbjuden till mötet som skall äga rum i februari år 2000 i Vidin (Bulgarien) och Calafat (Rumänien).

5. Praktiska konsekvenser för det framtida arbetet

5.1. Det första mötet om transportkorridorer inom ramen för en strukturerad social dialog blev en framgång och gav stöd för ESK:s principiella ståndpunkter. Nu gäller den avgörande frågan inför framtiden hur organisationen, uppföljningen och samordningen av den strukturerade dialogen beträffande korridorer och transportområden skall kunna säkerställas i praktiken, åtminstone under överskådlig tid. Man kan härvid urskilja tre olika insatsnivåer:

a) Förankring av det samordnande arbetet i ESK (se även de gemensamma rådgivande kommittéerna).

b) Det praktiska genomförandet av och ekonomiska garantier för möten om transportkorridorer.

c) Uppbyggnad av kontakter och gruppstrukturer på ort och ställe i de berörda länderna.

5.2. Det första som behöver göras för att förankra arbetet i ESK är att inrätta en permanent studiegrupp. Initiativ till ett sådant beslut tas efter det att studiegruppens arbete avslutats. Konkreta synpunkter som kan ligga till grund för de permanenta studiegruppernas arbete under kommande år återfinns i kapitel 6.

5.3. Det praktiska genomförandet och de ekonomiska garantierna för möten om transportkorridorer kräver en professionell organisation. Vid behov måste bidrag till resekostnader ställas till förfogande för att deltagandet skall kunna få en rättvis balans. Mötenas innehåll måste förberedas och resultaten av dem måste dokumenteras. Kommunikationen mellan de berörda parterna måste säkerställas även under tiden mellan de olika mötena genom en central kontaktpunkt. Detta praktiska arbete kan ESK i längden inte svara för inom ramen för den löpande verksamheten.

För att ändå bygga upp de nödvändiga praktiska stödfunktionerna vore det lämpligt att utforma ett självständigt projekt som beaktar de aktuella stödmöjligheterna via EU-program. Detta försvåras emellertid av den anknytning till vissa länder som för närvarande görs beträffande programmen Phare och Tacis, vilka inte är multilateralt utformade.

En nyckelfråga, inte endast ur finansiell synvinkel, utan även när det gäller den politiska betydelsen av att det skapas ett sådant initiativ, är i detta sammanhang uppbyggnaden av en stödgrupp. Vid samtal med olika personer har det framkommit att det finns ett starkt stöd för detta.

5.4. Uppbyggnaden av samarbetsstrukturer inom ekonomiska och sociala grupper i de aktuella korridorerna och transportområdena är i hög grad avhängig av de berörda parternas intresse. Samtidigt utgör de emellertid också en förutsättning för att arbetet skall kunna organiseras på ett meningsfullt sätt, och det är något som många uttryckligen har krävt. Vi vill påminna om att det vid en undersökning som gjordes inom ESK år 1998 klart framkom att majoriteten önskade att samordnare skulle utses ur de egna leden. Fackföreningarna i transportsektorn har till en del börjat upprätta grupper med korridoranknytning. De praktiska modellerna och idéerna bör vidareförmedlas.

6. Framtidsperspektiv

6.1. De samråd som hålls i samband med de alleuropeiska korridorerna och transportområdena bör främja den ekonomiska och sociala utvecklingen och stärka sammanhållningen i Europa. De erfarenheter som hittills har gjorts visar att ESK:s initiativ fyller en viktig lucka och att man på ett avgörande sätt kan bidra till att de sociala och ekonomiska intresseorganisationerna i samhället inbegrips. Mot bakgrund av detta bör erfarenheterna från Budapest och korridor IV vidareutvecklas. För detta ändamål bör ESK få möjlighet att under nästkommande år organisera fler transportkorridormöten och att vidareutveckla nätverket mellan de socioekonomiska aktörerna. I det sammanhanget finns det fortfarande möjlighet att tillsammans med kommissionen genomföra en gemensam hearing beträffande slutrapporten om TINA. Inom ramen för detta arbete bör man beakta nedanstående synpunkter.

6.2. Det har ofta hänvisats till utvecklingsproblematiken i länder som ligger utanför gränserna för EU:s utvidgning. I analogi med TINA-sekretariatets uppgiftsbeskrivning anser ESK att det även finns ett behov av insatser för tekniskt och politiskt stöd vid utformningen av korridorerna, i synnerhet inom OSS (Oberoende staters samvälde). I anslutning till kommande samråd med socioekonomiska grupper i andra transportkorridorer eller transportområden bör man se till att OSS inbegrips.

6.3. Som stöd för samarbetet om transportkorridorer är det lämpligt att inrätta sekretariat som man gjorde efter ett personligt initiativ beträffande korridor IV. ESK vill därför förorda att man inför generella bestämmelser.

6.4. I korridorerna och transportområdena arbetar man i princip enligt ett multimodalt koncept. I praktiken finns det emellertid några systematiska luckor. I framtiden bör man på ett bättre sätt inbegripa flygplatserna, sjöfarten på de inre vattenvägarna, hamnarna samt lokaltrafiken i berörda storstäder.

6.5. Principen om transport- och regionalpolitiskt samarbete om korridorer väcker också intresse hos socioekonomiska grupper inom EU. Ett sådant initiativ finns till exempel när det gäller korridor V och dess TEN-förlängning till Spanien. Där så är lämpligt bör även dessa aktiviteter beaktas.

6.6. I det tidigare yttrandet (se fotnot 2) fäste ESK särskild vikt vid stöd till samarbete inom två korridorer: korridor VII (Donau) och korridor X (i det forna Jugoslavien). Intresset för detta har klart framkommit från de berörda socioekonomiska gruppernas sida. Vi vill än en gång betona att detta intresse för ett samarbete bör tillvaratas i praktiken så snart det politiska läget gör det möjligt.

6.7. Slutligen bör det påpekas att kännedomen om arbetet i transportområdena är mycket liten. I jämförelse med utvecklingen av korridorerna verkar det här finnas mycket att hämta in.

6.8. ESK:s synpunkter och aktiviteter bör kontinuerligt presenteras för kommissionen och parlamentet - i synnerhet med hjälp av Europaparlamentets politiska kontakter med parlamenten i de berörda länderna och regionerna - så att kommittén inom ramen för den så kallade övervakningsprocessen för genomförande av Helsingfors-deklarationen kan fullgöra sin roll som forum och förbindelselänk för de socioekonomiska intressegrupperna i Europa vid uppbyggnaden av ett alleuropeiskt transportsystem.

Bryssel den 1 mars 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Den alleuropeiska transportkonferensen och den sociala dialogen - från Kreta till Helsingfors", EGT C 204, 15.7.1996, s. 96. "Utvidgning av unionens transportnät till grannländerna - Mot ett samarbete för en Europatäckande transportstrategi", EGT C 129, 27.4.1998, s. 75.

(2) EGT C 407, 28.12.1998, s. 100.

(3) Status of the pan-European Transport Corridors and Transport Areas, TINA-Office, Wien, December 1998.

BILAGA I

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Bilaga till protokollet från styrkommittén för korridor IV

EU:s ekonomiska och sociala kommitté (ESK) är ett rådgivande organ som företräder arbetsgivarorganisationer, fackföreningar och olika intressegrupper på EU-nivå. ESK har engagerat sig mycket starkt för att ekonomiska och sociala intressegrupper i kandidatländerna skall inkluderas i utvidgningsprocessen. Det gäller att åstadkomma en snabb och stabil utveckling med ekonomiska och sociala framsteg. Inom ramen för de existerande Europaavtalen har gemensamma rådgivande kommittéer upprättats, exempelvis med Bulgarien och Turkiet.

Vad gäller den alleuropeiska transportpolitiken har ESK varit involverad i händelseförloppet alltsedan den första alleuropeiska transportkonferensen i Prag år 1991. För ESK:s del handlar det huvudsakligen om att i praktiken genomföra samråden med de ekonomiska och sociala intressegrupperna, en av de 10 grundläggande principer beträffande utformningen av det framtida alleuropeiska transportsystemet som anges i Helsingfors-deklarationen.

I detta sammanhang är arbetet med transportkorridorerna av stor betydelse eftersom det bidrar till att skapa en effektiv transportinfrastruktur, något som ligger till grund för ekonomisk tillväxt och social utveckling. Vårt stöd till styrkommittén för korridor IV består i att vi bidrar med våra erfarenheter och kontakter och på så sätt gör det möjligt för medlemmarna att komma i kontakt med företrädare för näringslivet och socioekonomiska grupper inom transportsektorn för att lösa konkreta transportproblem eller för att diskutera aktuella frågor. Vi är fast övertygade om att de enorma investeringarna i transportinfrastruktur måste kombineras med en strävan efter att förbättra kvaliteten på transporttjänsterna. Detta kan emellertid endast lyckas om de berörda aktörerna samarbetar redan på ett tidigt stadium.

Vi vill gärna - och i intimt samarbete med det sekretariat som upprättades i Dresden - stödja det arbete som styrkommittén för korridor IV utför beträffande arbetsprogrammets viktigaste frågor inför framtiden, exempelvis gränsövergångar eller bro/damm över Donau. Vi föreslår vidare ett utbyte av den information och de erfarenheter som studiegruppen samlar på sig inom ramen för samarbetet med de socioekonomiska korridoranknutna grupperna.

Vår önskan är att dessa aktiviteter skall komma igång under de närmaste månaderna och att en rapport om resultaten skall lämnas vid styrkommitténs nästkommande sammanträde. Om dagordningen medger det skulle sakkunniga som varit engagerade i arbetet lämpligen kunna inbjudas till sammanträdet för att diskutera med styrkommitténs medlemmar.

BILAGA II

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Resolution

Företrädare för fackföreningar och branschorganisationer i korridor IV höll på inbjudan av EU:s ekonomiska och sociala kommitté och med stöd från Ungerns transportministerium och Ungerns järnväg (MÁV) ett sammanträde i Budapest den 26-27 oktober 1999.

Bakgrund

A. Principerna och målsättningarna i Helsingfors-deklarationen, som syftar till att säkerställa en hållbar rörlighet för personer och varor under bästa möjliga sociala förhållanden och säkerhetskrav, rättvis konkurrens samt miljöskydd.

B. Särskild tonvikt läggs vid Helsingfors-deklarationens princip 10 som gäller samråd med fackföreningar och branschorganisationer inom ramen för en alleuropeisk transportpolitik.

C. Det arbete som utförts av berörda parter, nämligen Europeiska kommissionen, transportministrarna, Europaparlamentet, EU:s ekonomiska och sociala kommitté, Europeiska transportministerkonferensen (CEMT), Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (ECE) och järnvägskorridorernas styrkommitté.

Företrädarna för fackföreningar och branschorganisationer

1. uttalar sig för ett närmare samarbete i korridor IV för att de alleuropeiska korridorerna skall kunna gagna den ekonomiska och sociala sammanhållningen i hela Europa;

2. kräver att samråd med fackföreningar och branschorganisationer skall utgöra en integrerad del av korridor-samarbetet, samt att ekonomiska resurser skall ställas till förfogande så att detta mål kan förverkligas;

3. betonar nödvändigheten av större öppenhet och bättre information, även när det gäller institutionella strukturer;

4. föreslår att det hålls regelbundna möten i nära samarbete med transportkorridorernas styrkommittéer, där tyngdpunkten ligger på viktiga frågor som kräver praktiska lösningar;

5. efterlyser stöd från andra berörda parter med anknytning till korridorerna samt hjälp till finansiering av denna verksamhet; det skulle vara önskvärt att Europeiska ekonomiska och sociala kommittén spelade en samordnande roll;

6. betonar särskilt följande punkter i samband med korridor IV:

- en hearing i anslutning till Tina-rapporten (Transport Infrastructure Needs Assessment);

- en lösning på frågan om den nya Donau-bron med hjälp av instrumentet för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen (ISPA) för att göra en bedömning av de socioekonomiska konsekvenserna av detta projekt och beaktande av Rumäniens intressen beträffande den norra axeln av korridor IV, där alla berörda parter eventuellt deltar; Ekonomiska och sociala kommittén skulle kunna spela en ledande roll vid dessa överläggningar;

- en korridor-rapport om miljö och transport, och även om exempelvis sociala kostnader och effektivitet;

- gemensamma ansträngningar för att förbättra driftskompatibiliteten och gränsövergångarna.

Budapest i oktober 1999.