EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 14.6.2011 
SEK(2011) 751 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
 
om minimikrav för arbetstagares hälsa och sä kerhet vid exponering  för risker som har 
samband med fysikaliska agens (elektromagnetiska fält) i arbetet (20:e särdirektivet 
enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) 
{KOM(2011) 348 slutlig} 
{SEK(2011) 750 slutlig}  
 
SV 1   SV INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. POLITISK BAKGRUND ............................................................................................ 2 
2. SAMRÅD OCH EXPERTIS........................................................................................ 2 3. PROBLEMFORMULERING...................................................................................... 3 4. MÅLSÄTTNINGAR ................................................................................................... 6 5. POLITISKA ALTERNATIV....................................................................................... 6 6. KONSEKVENSANALYS........................................................................................... 8 7. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN.................................................................... 10 8. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING............................................................... 11 
 
SV 2   SV 1. POLITISK  BAKGRUND 
Denna konsekvensanalys behandlar skyddet fö r de arbetstagare som exponeras för höga 
nivåer av elektromagnetiska fält i samband med sitt arbete. Denna  fråga ingår i EU:s allmänna 
politik, som fastställs i fördraget om Europeis ka unionens funktionssätt (EUF-fördraget), för 
att skydda arbetstagarna mot de  hälso- och säkerhetsrisker som de utsätts för under sin 
yrkesverksamhet. 
2. SAMRÅD  OCH  EXPERTIS 
För lagstiftningsinitiativ  på området socialpolitik föreskri ver fördraget ett dubbelt samråd med 
arbetsmarknadens parter. Det första samrådet (artikel 154.2 i EUF-fördraget) ägde rum den 1 
juli–10 september 2009. Kommissionen har fått in 16 svar på detta samråd. 
Den andra fasen av samrådet enligt artikel 154.3  i EUF-fördraget ägde rum den 20 maj–5 juli 
2010 och genomfördes oberoende av kons ekvensanalysen. Det inkom 27 svar. 
Resultatet kan sammanfattas på följande sätt: 
• I allmänhet är båda fackföreningar och arbetsgivare överens om att det nuvarande 
direktivet är inte den idealiska re gleringsformen och att det finns ett 
grundläggande behov av ett nytt EU-initiat iv för att skydda arbetstagare som 
exponeras för elektromagnetiska fält. Viss a av arbetsgivarnas företrädare (små 
och medelstora företag och nationella or ganisationer) uppger emellertid att de 
föredrar icke-bindande instrument  i stället för ett direktiv.  
• Det är allmänt accepterat at t gränsvärdena i det nuvarande  direktivet är för låga 
och grundas på alltför försiktiga antaga nden. Men medan arbetsgivarna är positiva 
till att lätta på gränsvärdena, vill arbetstagarnas representanter att långsiktiga hälsoeffekter som ska omfattas av det kommande direktivet.  
• Att undanta vissa kategorier av arbetsta gare från direktivets räckvidd välkomnas 
inte av branschens arbetsgivare (bortse tt från tillverkarna av MRT-utrustning). Att 
medge undantag från exponeringsgränser i särskilda sektorer (sjukvård) medför 
också vissa problem för branschen. 
• Arbetsmarknadens parter bekräftar att i ngen kategori av arbetstagare bör undantas 
från fördelarna med varje nytt rättsligt instrument, förutsatt att det nya instrumentet ger lämplig flexibilitet som krävs för att tillåta fortsatt verksamhet. 
• Medan arbetsgivarna tillskyndar en flexibel  strategi som också tillåter undantag, 
befarar arbetstagarorganisat ionerna att flexib iliteten kan försämra skyddet för 
arbetstagarna om stränga kontroller inte genomförs. 
• Anpassning av de gränsvärden för exponeri ng som definieras i direktivet är 
godtagbart för både arbetsgivare och arbe tstagarorganisationer, tillsammans med 
en ny strategi som bygger på zonindeln ing för att möjliggöra bedömning av 
smärre risker i mindre problematiska situ ationer. Det föreligger också en samsyn 
om vikten av operativa riktlinjer. 
 
SV 3   SV • Hälsokontroller efter expone ring som ligger över gränsvärdena som en 
grundläggande princip välkomnas av fackföreningarna. 
Arbetsgivarorganisationerna och läkarkåren utrycker tvivel på om detta är rimligt för lågfrekvensområdet, där det kan vara svårt att påvisa effekter. 
• Undantag från gränsvärdena för den medi cinska sektorn för att underlätta MRT-
behandling ses med skepsis inom andr a sektorer, medan fackföreningarna 
rekommenderar en tidsbegränsning för att undvika en urholkning av 
skyddslagstiftningen. 
Under samrådet och konsekvensbedömningen gavs  företrädare från medlemsstaterna, experter 
och berörda parter gott om tillfälle att yttra sig.  
3. PROBLEMFORMULERING 
Problembeskrivning 
Denna konsekvensanalys behandlar skyddet fö r de arbetstagare som exponeras för höga 
nivåer av elektromagnetiska fält i samband med sitt arbete. Denna  fråga ingår i EU:s allmänna 
politik, som fastställs i fördraget om Europeis ka unionens funktionssätt (EUF-fördraget), för 
att skydda arbetstagarna mot de  hälso- och säkerhetsrisker som de utsätts för under sin 
yrkesverksamhet. Det innebär at t detta arbetsdokument endast behandlar arbets tagares (höga) 
exponering under arbetet och inte den (betydligt) lägre exponering som allmänheten utsätts 
för när de använder mobiltelefoner, bor i närh eten av kraftledningar eller passerar genom 
metalldetektorer på flygplatser. 
Arbetstagare kan exponeras för elektromagneti ska fält i många olika verksamheter, t.ex. i 
samband med Industriprocesser såsom svet sning, hopsmältning, radiosändning och 
elproduktion, eller i samband med medicins ka behandlingsmetoder, såsom magnetisk 
resonanstomografi (MRT). Överex poneringens påverkan på häls an kan variera beroende på 
intensiteten hos och närheten till källan å ena sidan, och på egenskaperna hos den 
elektromagnetisk strålningen i sig, t.ex. dess frekvens. Symp tomen på akuta effekter är 
väldefinierade. I det höga frekvensområ det (t.ex. radio- och TV-sändningar och 
radarutrustning) kan svåra br ännskador uppstå. I det låga fre kvensområdet (t.ex. svetsning, 
elproduktion och eldistribution) kan inducerad ström påverka f unktionen hos det centrala eller 
perifera nervsystemet och utsa tta personer kan också erfara yr sel, illamående, metallsmak 
eller magnetofosfen (se ljusblixtar). I mycket sällsynta fall kan dramatiska effekter också 
uppstå när starka magneter drar till sig ett ferro magnetiskt föremål och detta träffar en person 
som befinner sig mellan magneten och metallföremålet. 
Frågan om skydd för arbetstagare som exp oneras för elektromagnetiska fält har redan 
behandlats på EU-nivå under 2004 då Europaparl amentets och rådets direktiv 2004/40/EG
1 
antogs. 
                                                 
1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/40/EG av den 29 april 2004 om minimikrav för 
arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens 
(elektromagnetiska fält) i arbetet ( 18:e särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), EUT L 
184, 24.5.2004, s. 1. 
 
SV 4   SV Det visade sig mycket snabbt att direktiv et såsom det antagits , särskilt de bindande 
gränsvärdena för exponering, skulle förorsak a stora problem vid genomförandet och även 
hindra vissa viktiga medicinska behandlings metoder och relaterad forskning i avancerade 
medicinska tillämpningar såsom MRT. Å andra sidan blev stora mängder nya vetenskapliga 
data tillgängliga som tydligt visade att viss a exponeringsgränser i di rektivet var alltför 
försiktigt tilltagna. Det var nödvänd igt att finna en lösning på pr oblemet eftersom slutdatumet 
för införlivande av direktivet i medlemsstater na närmade sig. Kommissi onen beslutade därför 
att genomföra en fullständi g översyn av situationen. 
Vem påverkas och hur? 
Enligt uppgifter från berörda parter påverkas öv er 1 500 000 arbetstagare (egenföretagare ej 
medräknade) på mer än 200 000 arbetsplatser i EU. 
Sektor  Arbetstagare Arbetsplatser/bedömningar  
Elenergi 200  000 3  000 
Hälso- och sjukvård 211  000 13  000 
Metallindustrin 1  019  000 162  140 
Telekom och radio- 
och TV-sändningar 39 500 11  000 
Järnvägar 120  000 500 
Övrigt 50  000 25  000 
Totalt 1  639  500 214  640 
Källa: Information från berörda parter.  
Arbetstagare inom både vårdsektorn och industr in kan utsättas för mycket högre nivåer än 
dem som fastställs för allmänheten. Allmänheten har normalt inte tillträde till områden där höga exponeringsnivåer förekommer.  
Tabellen nedan visar de möjliga hälsoeffekter som kan uppstå i en rad yrkesverksamheter 
samt tillhörande frekvensområde(n). 
Frekvensområde Relaterade verksamheter Möjliga hälsoproblem 
0 Hz Magnetresonansteknik 
Lyft kranar Elektrokemiska processer Säkerhetsproblem: 
Okontrollerad attraktion av 
ferromagnetiska metaller 
Hälsoproblem:  Yrsel, 
metallsmak, huvudvärk 
50 Hz Kraftledningar 
Elproduktion och eldistribution Svetsning 
100 Hz–10 000 kHz Magnetresonansteknik 
(gradientfält) Huvudvärk, magnetofosfen, 
oönskade effekter på det perifera 
nervsystemet 
 
SV 5   SV 9 kHz – Elsvetsning 
30 kHz –  Industriell 
induktionsuppvärmning 
300 kHz –  AM radio 
Industriell induktionsuppvärmning Effekter på nervsystemet 
3 MHz –  AM radio 
Plastsvetsning Dielektrisk pressning Induktionshärdning FM radio Träförädling 
300 MHz –  TV 
Diatermi GSM Dielektrisk vulkning 
3 GHz –  Stöldskyddssystem 
Radar Satelliter  (kommunikation med) 
30 GHz – Överföring av digitala och 
analoga videosignaler Brännskador 
Termisk stress 
Källa: Agoria (BE) Good Practice Guide  
Problemets underliggande orsaker 
Den senaste forskningen2 tyder på att direktiv  2004/40/EG är strängare  än nödvändigt på vissa 
punkter. Sedan publiceringen 1998 av reko mmendationerna från Internationella 
kommissionen för skydd mot icke-joniserande st rålning (ICNIRP), som di rektivet grundar sig 
på, har nya vetenskapliga data blivit tillgängliga om effekterna av lågfrekventa fält. Dessa 
uppgifter tyder på att vissa av de nuvarande gr änsvärdena skulle kunna vara alltför låga.  
Enligt varningar från i synnerh et vårdsektorn kommer direktiv  2004/40/EG, även med mindre 
stränga rekommendationer, att utesluta 5–8 % av de medicinska behandlingsmetoderna, 
eftersom exponeringen av sjukvårdspersonal so m arbetar med MRT-utrustning kan överskrida 
gränsvärdena3. Det skulle inte vara önskvärt, ef tersom användningen av MRT har många 
fördelar för patienterna: tekniken möjliggör diag nostisering av sjukdomar där det tidigare var 
omöjligt och kirurgiska ingrepp utan användning av röntgenstrålar, medan nästan varje vecka 
nya tillämpningar utvecklas till gagn för patienter. 
Å andra sidan måste också säkerheten och hälsan för sjukvårdsper sonal säkerställas.  
                                                 
2 Forschungsbericht 400: Elektromagnetische felder am Arbeitsplatz – Abschlussbericht , ISSN 0174-
4992, mars 2010 (BMAS rapport). ICNIRP-riktlinjer: Guidelines for limiting exposure to time-varying 
electric and magnetic fields (1 Hz to 100 kHz): Pub licerade i december 2010. 
3 1) Projekt VT/2007/017: An Investigation into Occupational Exposure to Electromagnetic Fields for 
Personnel Working With and Around Medical Magnetic Resonance Imaging Equipment ; slutlig rapport 
den 4 april 2008.  
2) Assessment of electromagnetic fields ar ound magnetic resonance (MRI) equipment  (2007) 
http://www.hse.gov.uk/rese arch/rrpdf/rr570.pdf.  
 
SV 6   SV Genomförandet av den rättsliga ramen – läget 
Den gällande lagstiftningen skiljer sig kraftigt  åt från en medlemsstat till en annan. En 
detaljerad översikt återfinns i bilaga 1 till rapporten. Mycket få medlemsstater har påbörjat 
införlivandet av direktiv 2004/40/EG, och ibland har de tillåtit en viss flexibilitet för att 
säkerställa en korrekt användning av MRT-tekniken (även om sådan flexibilitet inte är tillåten 
enligt direktiv 2004/40/EG). Andr a länder förlitar sig för närv arande på befintliga icke-
bindande normer eller använder ICNIRP:s re kommendationer som en praktisk referens. 
Medlemsstaterna har lagt införa ndet av ny nationell lagstiftn ing för att införliva direktiv 
2004/40/EG på is i avvaktan på ett klargör ande och ett nytt förslag från kommissionen. 
Om situationen förblir som den är måste alla 27 medlemsstaterna införliva bestämmelserna i 
direktiv 2004/40/EG senast den 30 april 2012. Detta skulle  naturligtvis omintetgöra 
kommissionens ansträngningar att finna lösnin gar på de problem som togs upp och skulle 
definitivt inte att bli det resultat som förväntas av regeringarna, arbetsmarknadens parter och de flesta aktörerna.  
EU:s rätt att vidta åtgärder på områ det samt frågan om subsidiaritet  
Lagstiftningsåtgärderna på området hälsa och säkerhet på arbetsplat sen grundas på artikel 
153.1 a och 153.2 i EUF-fördraget, som uttrycklig en medger europeiska  insatser på det 
området.  
Efter antagandet av direktiv 2004/40/EG ansåg kommissionen, pa rlamentet och rådet att EU-
åtgärder var det bästa sättet att skydda arbets tagarna från risker i samband med yrkesmässig 
exponering för elektromagnetiska fält. För närv arande kan kommissione n inte se någon ny 
bevisning för avvikelser från det val som gjor ts av parlamentet och rådet 2004. Behovet av att 
skydda arbetstagare är fortfara nde nödvändigt. Med b eaktande av den situ ation som beskrivs 
under punkt 2.5 i rapporten och det behov av övers yn som erkänns av alla parter, tycks det 
som om kommissionen måste vidta åtgärder  inom ramen för sin initiativrätt.  
4. MÅLSÄTTNINGAR 
Baserat på det allmänna målet att skydda arbe tstagare under deras yrke sutövning är målet att 
skydda dem mot skadliga elektromagnetiska fält.  
Eftersom exponering för elektromagnetiska fält är en komplex risk är det nödvändigt att 
fastställa mer konkreta åtgärder för att säke rställa ett adekvat sk ydd för arbetstagarna 
samtidigt som man inte otillbörligt hindrar användning och utveckling av industriella och medicinska metoder eller ålägger företagen oproportionerligt betungande bördor, särskilt de 
små och medelstora företagen.  
Det operativa målet är att garantera effektivite ten hos de åtgärder som vidtas för att skydda 
arbetstagare som exponeras för elektromagnetiska fält genom att fastställa lämpliga gränsvärden och ge arbetsgivarna lämplig info rmation om nödvändiga riskhanteringsåtgärder. 
5. POLITISKA
 ALTERNATIV 
Alternativ A:  ”Ingen åtgärd” 
 
SV 7   SV I praktiken innebär detta att direktiv 2004/40/ EG ska införlivas senast den 30 april 2012 i 
lagstiftningen i samtliga medlemsstater.  
Alternativ B:  ”Ett nytt direktiv med revidera de gränsvärden för exponering” 
Direktiv 2004/40/EG ersätts med ett nytt direktiv  med reviderade gränsvärden för exponering 
som är högre än tidigare, men som ligger i li nje med vetenskapliga evidens. En närmare 
beskrivning ges i bila ga 3 till rapporten. 
Alternativ C1 : ”Ett nytt direktiv  med reviderade gränsvärden för exponering och partiella 
undantag” 
Direktiv 2004/40/EG ersätts med ett nytt direktiv  med reviderade gränsvärden för exponering 
som är högre än tidigare, men som ligger i linje med vetenskapliga evidens (se alternativ B). 
Dessutom erbjuds villkorade undantag för MRT, som dock fortfarande kommer att 
underkastas allmänna kraven för hantering av risken med elektromagnetiska fält.  
Alternativ C2:  ”Ett nytt direktiv med reviderade grän svärden för exponering och fullständigt 
undantag för MRT” 
Direktiv 2004/40/EG ersätts med ett nytt direktiv  med reviderade gränsvärden för exponering 
som är högre än tidigare, men som ligger i linje med vetenskapliga evidens (se alternativ B). 
Medicinsk MRT kommer att helt och hållet undantas från kraven i direktivet om 
elektromagnetiska fält. 
Alternativ D1:  ”Direktivet ersätts med en rekommendation” 
Direktiv 2004/40/EG ersätts med icke-bindand e rekommendationer om elektromagnetiska fält 
för arbetslivet, som bygger på de senaste internationella rekom mendationerna. Dessa 
rekommendationer skulle utformas på ett li knande sätt som rådets rekommendation från 1999 
om begränsning av allmänhetens ex ponering för elektromagnetiska fält. 
Alternativ D2:  ”Frivilliga avtal mellan arbetsmarknadens parter” 
Direktiv 2004/40/EG ersätts med ett frivilligt av tal mellan arbetsmarknadens parter på EU- 
och branschnivå i enlighet med artikel 15 4.4 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt.  
Alternativ E:  ”Ingen EU-lagstiftning” 
Direktiv 2004/40/EG byts ut medan direktiv  89/391/EEG (ramdirektivet) och befintliga 
nationella bestämmelser på området fortsätter att gälla. I och med frånvaron av nationella 
bestämmelser i vissa medlemsstater kommer det att förekomma oreglerad exponering för 
elektromagnetiska fält i yrkeslivet, vilket ka n medföra ökade risker, minskad jämställdhet osv. 
Med detta alternativ kan det antas att exempelv is de länder som redan (delvis) har genomfört 
direktivet om elektromagnetiska fält inte skulle återkalla sin lagstiftning om elektromagnetiska fält. 
Berörda parter ansåg dessa alternativ relevanta. Exempel på alternativa lösningar som inte 
analyserats närmare är en mer sektorsinrikta d strategi, som begränsar lagstiftningen till 
bestämmelser om säker utrustning eller enbart  inriktas på ”mjuka” policyinstrument såsom 
informationskampanjer och vägledande dokument. 
 
SV 8   SV 6. KONSEKVENSANALYS 
Utgångspunkt för konsekvensanalysen 
Utgångspunkten för analysen är att anta att ramdirektivet har genomförts fullt ut medan 
direktivet om elektromagnetiska fält ännu inte  har genomförts. Detta motsvarar det rådande 
rättsläget. 
Diskussioner med experter och berörda parter har gett för handen att miljömässiga effekter 
inte är troliga, så de har inte bedömts.  
Sociala konsekvenser 
De viktigaste sociala konsekvenserna är de  möjliga hälsoeffekterna på cirka 1,5 miljoner 
arbetstagare, bl.a. ett mycket mindre antal särskilt utsatta ar betstagare, t.ex. personer med 
medicinska implantat eller gravida kvinnor. I detta  avseende finns det en klar preferens för 
alternativ A, B och C1. Alterna tiv A är strängast men kan leda till strängare s kydd endast på 
papperet. Alternativ C2 rankas efter dessa tre altern ativ, eftersom skyddet av arbetstagare i 
områden med höga exponeringsnivåer är markan t svagare än i de andra alternativen. 
Andra viktiga sociala effekter är fördelarna i form av my cket viktiga medicinska MRT-
tillämpningar riktade till allmänheten. Alternativ en A och B kommer in te att ge tillräcklig 
flexibilitet för att möjli ggöra alla sådana behandlingar. Alla  andra alternativ kan ge denna 
flexibilitet. 
Ekonomiska konsekvenser 
Enhetliga europeiska regler som möjliggör rörlighet och utbyte hör till de positiva 
ekonomiska effekterna. Dessa til lgodoses bäst genom alternativ A, B, C1 och C2, medan 
alternativ D1, D2 och E troligen kommer att me dföra en bibehållen hög grad av osäkerhet. 
En annan viktig ekonomisk aspekt är möjli gheten att utveckla ett företag med så få 
restriktioner som möjligt, vilket  underlättar tillväxt och att uppr ätthålla eller rent av skapa 
sysselsättning i Europa. När det gäller altern ativen A och B betraktas de som ganska 
restriktiva och anses hindra ekonomisk utvecklin g i vissa områden i en utsträckning som inte 
förväntas vid något av de andra alternativen. 
Kostnaderna för efterlevnadskontroll och administration 
Sammanfattning av de totala kostnaderna för ef terlevnadskontroll och administration för varje 
alternativ: 
 
SV 9   SV Politiskt Alternativ Totala kostnader (miljoner euro) 
A: Ingen förändring 
av EG/2004/40 660.3 
B: Nya 
utsläppsgränsvärden 
för alla sektorer 526.9 
C1: Möjlighet till 
undantag från 
utsläppsgränsvärden 511.7* 
C2: Vissa 
arbetstagare 
undantas 497.4 
D1: Endast icke-
bindande 
rekommendationer 437.1 
D2: Sektorsavtal 
endast 420.2 
E: Inga EU-åtgärder 474.0 
* bland annat förbättrad utbildning för MRT 
Alternativ A är mest kostsamt att genomföra. Alternativ B innebär lägre 
genomförandekostnader än alternativ A, efters om många verksamheter inom metallindustrin, 
t.ex. induktionsuppvärmning och elektrolys, i de  flesta fall skulle hamna inom de nya 
gränsvärdena. Följaktligen skulle arbetsgivarn a i metallindustrin inte behöva vidta omfattande 
åtgärder för att minska exponeringen genom a tt ändra arbetsmetoderna. Alternativ B är 
emellertid dyrare än i de andra alternativen pga de kostnader som är särskilt förbundna med MRT. De övriga alternativen kommer att ha mycket snarlika kostnader. 
Alternativen C2 och E utvärd eras under antagandet att arbe tsgivarna kommer att behöva 
utföra en riskbedömning utöver den som krävs av ramdirektivet. Extrakostnader kommer att 
uppstå t.ex. för telekomsektorn och elproduktions-/ eldistributionssektorn, som skulle fortsätta 
att följa ICNIRP-rekommendationerna enligt direk tiv 2004/40/EG, eftersom de inte utgör ett 
problem för dem. 
De små och medelstora företagen vill ha förenkl ad information på EU-nivå. Enkla och korta 
sektorspecifika riktlinjer (c hecklistor) kommer därför att behövas oberoende av vilket 
alternativ som väljs. Märkning av utrustning oc h bättre tillverkaruppgift er kan bidra till att 
identifiera de situationer där de t inte krävs någon detaljgranskning. 
 
SV 10   SV 7. JÄMFÖRELSE  AV ALTERNATIVEN 
Oberoende av vilket alternativ som väljs kan fördelarna inte beskrivas på ett enkelt sätt. 
Hälsofördelarna kan anges endast i den mån nå gon negativ effekt inte kommer att inträffa 
under gällande eller framtida gränser. De tta bör gynna alternativen A till C2. 
Eftersom nya vetenskapliga rön tyder på a tt exponeringsgränserna enligt alternativ B  kommer 
att garantera skydd mot överexponeri ng, innebär alternativ A endast nackdelar, eftersom det 
kommer att medföra begränsningar av vissa verk samheter och generellt sett en minskad vilja 
att efterleva bestämmelserna.  
I den andra änden av spektrumet av möjlighete r, kan alternativen D1 (rekommendation), D2 
(frivilliga avtal) och E (ingen EU-lagstiftning)  förkastas. Berörda parter och experter har 
uttryckt en stark preferens fö r en enhetlig europeisk lagsti ftning som ger arbetsgivare och 
arbetstagare rättslig och fysisk säkerhet. Även  om elektromagnetiska fält i sig inte är något 
större problem, anses en enhetlig europeisk lags tiftning på området bidra positivt till den inre 
europeiska marknaden. Om man avstod fr ån gemenskapsåtgärder på området 
elektromagnetiska fält, skulle dessutom den uppmärksamhet som ägnas åt risker med 
elektromagnetiska fält minskas avsevärt, vilket  skulle kunna få negativa hälsoeffekter.  
De tre återstående alternativen  är B (reviderade gr änsvärden för exponering), C1 (reviderade 
gränsvärden för exponering samt villkorade undan tag från vissa bestämmelser för medicinsk 
MRT) och C2 (reviderade gränsvärden fö r exponering och fullständiga undantag från 
direktivet för vissa verksamheter).  
Alternativ B  har den fördelen att det införs enhetliga regler för elektromagnetiska fält med 
exponeringsgränser som redan är tillräckligt höga fö r ett stort antal arbetsplatser, så att det 
inte längre finns någon risk för överexponeri ng. Jämfört med alternativ A är antalet 
situationer med möjlig överexponering betydligt lägre. Alternativ B är i linje med de senaste 
vetenskapliga rönen. Nackdelen med detta alterna tiv är att det finns vissa verksamheter (t.ex. 
vissa MRT-behandlingar) där tillfällig övere xponering är möjlig. Att helt stoppa denna 
verksamhet – som i vissa fall är nära kopplad till tekniska framsteg och direkt bidrar till 
medborgarnas hälsa och välbefinnande – är problematiskt. 
Alternativ C1  har den fördelen att det införs enhetliga regler för elektromagnetiska fält på de 
flesta områden, precis som för altern ativ B, samtidigt som undantag från 
exponeringsgränserna för medicinsk MRT medges  tillsammans med förstärkta förebyggande 
åtgärder i situationer där det finns risk för överexponering. Som vid alternativ B bygger detta 
på de senaste vetenskapliga röne n. Det skulle emellertid vara mer flexibelt än alternativ B. 
Nackdelen med alternativ C1 är att en sträng are och mer kontrollerad arbetsmiljö krävs när 
undantag görs.  
Alternativ C2  har också den fördelen att enhetliga regler för elektromagnetiska fält införs på 
de flesta områden, och att det möjliggör flexibla lösningar i situationer där det finns risk för överexponering. Skyldigheterna nä r det gäller riskbedömningar är lägre för de undantagna 
sektorerna. Detta minskar också kostnaderna för att efterleva detta alternativ. Nackdelen med 
detta alternativ är risken a tt det leder till lägre arbetarskydd.  Dessutom skulle det uppmuntra 
större variation i skyddet av arbetstagarna, vilket strider mot både andan och bokstaven i 
ramdirektivet.  
 
SV 11   SV Slutsats om kostnader:  Kostnaderna för alternativ C1 är högre än för de mindre stränga 
alternativen C2 till E.  För en relativt begränsad ökning av  kostnaderna uppnår alternativ C1 
emellertid mycket bättre resultat än ovannäm nda alternativ på grund av  andra, mer kvalitativa 
effekter, och garanterar en hög s kyddsnivå för arbetstagarna. Kost naderna för alternativ C1 är 
betydligt lägre än för alternativ A och mots varar nästan alternativ B samtidigt som MRT-
sektorn och branschen ges den flexibilitet de behöver.  
Följaktligen, på grundval av dessa överväganden och i överensstämmelse med 
undersökningsresultaten föredrar kommissionen alternativ C1 . 
Bedömning av undersökningen 
Under utarbetandet av konsekvensanalysen genomfördes en undersökning och 166 svar 
inkom. Generellt visar undersökningsresultaten enty digt att alternativ C1 föredras av de 
berörda parterna.  
8. ÖVERVAKNING  OCH  UTVÄRDERING   
I ramdirektiv 89/391/EEG och de efterföljande 19 särdirektiven enligt artikel 16.1 föreskrivs 
en regelbunden översyn av effektiviteten hos deras genomförande. Sedan 2007 har denna 
systematiska översyn harmoniserats och utförs vart femte år av samtliga medlemsstater för alla risker som omfattas av direktiven. En rapport utarbeta s därefter av kommissionen.  
En viktig del av processen för utvärdering och övervakning av EU:s la gstiftning om hälsa och 
säkerhet på arbetsplatsen är dessutom de kommittéer som för sa mman nationella experter från 
EU:s medlemsstater, i synnerhet den trep artssammansatta rådgivande kommittén för 
arbetsmiljöfrågor, som inrättades ge nom rådets beslut 2003/C 218/01, och 
yrkesinspektörskommittén (SLIC), som in rättades genom kommissionens beslut 95/319/EG
.