B4-0118, 0119, 0120/95

Resolution om avtal om nukleärt samarbete mellan Euratom och Förenta staterna

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sitt yttrande av den 20 maj 1988 om förslaget till rekommendation till medlemsstaterna om att utveckla utnyttjandet av förnybara energikällor i gemenskapen ((EGT nr C 167, 27.6.1988, s. 458.)),

- med beaktande av sina resolutioner av den 13 juni 1991 om energi och miljö ((EGT nr C 183, 15.7.1991, s. 303 och 308.)),

- med beaktande av sin resolution av den 29 september 1994 om illegal handel med nukleärt material ((EGT nr C 305, 31.10.1994, s 78.)), och

A. Tilläggsavtalet för samarbete mellan Euratom och Förenta staterna från 1960 upphör att gälla vid slutet av 1995.

B. Förenta staternas myndigheter har under lång tid försökt driva förhandlingar om ett nytt avtal, anpassat till icke spridningsavtalet från 1978.

C. Förhandlingarna har ännu inte avslutats.

D. Europeiska unionen och Förenta staterna är inte överens om huruida det är önskvärt att göra permanenta undantag från vissa föreskrifter i 1978 års icke spridningsavtal.

E. Vid sammanträdet den 19 december 1994 bekräftade rådet det förhandlingsmandat som kommissionen fått i december 1991.

F. Detta mandat har inte offentliggjorts.

G. I fördraget om Europeiska unionen omnämns önskan att «ytterligare stärka institutionernas demokratiska karaktär och effektivitet för att sätta dessa i stånd att inom en gemensam institutionell ram bättre fullgöra de uppgifter som har anförtrotts dem». Romfördraget föreskriver ett stärkande av parlamentets deltagande på flertalet politiska områden, medan Euratomfördraget kännetecknas av ett avsevärt demokratiskt underskott, som gör det delvis föråldrat.

H. I detta fall, liksom i andra fall som rör Euratomfördraget, bör parlamentet informeras fullständigt - även om vad mandatet omfattar, och om nödvändigt i förtroende - vid varje stadium av förhandlingarna. Parlamentets yttrande måste beaktas innan förhandlingarna avslutas och måste rådfrågas innan ett nytt avtal mellan Europeiska unionen och Förenta staterna skrivs under, i enlighet med det alternativa förfarandet, i avvaktan på att Euratomfördraget integreras i Romfördraget.

I. Ett fruktbart nukleärt samarbete mellan Europeiska unionen och Förenta staterna måste ta hänsyn såväl till allmän energipolitik och båda parternas lagstiftning som till befintliga multilaterala avtal på området.

J. De hårdaste kontrollkriterierna tillämpas för bränsleförbränningen, men spridningsrisken har ökat på grund av den nya politiska världsbilden.

K. Det kalla krigets slut och förhandlingar med syfte att minska arsenalerna av strategiska kärnvapen har förändrat världens nukleära balans.

L. Nya utmaningar har uppstått angående övervakningen av nukleär säkerhet för det klyvbara material som på så sätt gjorts tillgängligt.

M. Europeiska unionens roll i världen har på så sätt blivit viktigare med tanke på de bidrag som unionen kan lämna till lösning av de nya problemen med spridning av nukleärt material.

N. Europeiska unonen har uttalat målsättningar som rör icke-spridning samt de miljörisker som orsakas av tillverkning av och handel med plutonium (se det tyska ordförandeskapets dokument från september 1994 om konferensen om översynen av icke-spridningsavtalet),

O. 1994 publicerade Förenta staternas energiministerium en studie som visade att kärnvapen kan tillverkas av plutonium av alla kvaliteter (till exempel reaktorkvalitet, bränslekvalitet eller superkvalitet).

P. Utvecklingen i världen äventyrar målsättningen med icke-spridning och den politiska utvecklingen beträffande kärnvapenhot får konsekvenser för spridningen av nukleära material och teknologier i en del av världen och ifrågasätts i andra delar.

Q. De pågående förhandlingarna mellan Europeiska unionen och Förenta staterna om förnyelse av avtalet om nukleärt samarbete mellan Euratom och USA betyder mycket såväl för energipolitiken och det nukleära samarbetet som för andra områden, i synnerhet ekonomisk bärkraft och sysselsättning, miljö och hälsa och utrikes- och säkerhetspolitik (inklusive icke-spridning av nukleärt material).

Parlamentet

1. anmodar rådet och kommissionen att som uppföljning till den inledande diskussionen med parlamentet och dess behöriga utskott grundligt informera parlamentet om förhandlingsmandatet för det nya avtalet om nukleärt samarbete mellan Förenta staterna och Euratom, i synnerhet angående Förenta staternas villkor för och kontroll över hanteringen av nukleärt material av amerikanskt ursprung, liksom om framstegen i förhandlingarna, och att vederbörligen beakta parlamentets yttrande innan förhandlingarna avslutas; anmodar rådet att höra parlamentet innan det nya avtalet skrivs under,

2. uppdrar åt sitt behöriga utskott att med tanke på parlamentets deltagande och för att förbereda parlamentets ställningstagande som beskrivits ovan förbli aktivt engagerat i förfarandet som omfattar:

- ytterligare diskussioner med rådet och kommissionen, som ska grundas på fullständig information om målsättningar, utveckling och utsikter för de pågående förhandlingarna,

- undersökningar och hörande av parlamentets interna och externa experter, i synnerhet om vad konsekvenserna blir om inget nytt avtal om nukleärt samarbete med Förenta staterna träder i kraft den 1 januari 1996,

3. kräver att det nya avtalet:

- föreskriver att rigorösa och effektiva kontrollmekanismer som begränsar produktion, anrikning, hamstring, handel och illegal handel med plutonium och uran av vapenkvalitet och andra nukleära material, utöver vad som behövs för en kostnadseffektiv och miljömässigt acceptabel energipolitik, och att det garanterar öppenhet i detta avseende,

- förutom politiska överväganden vad gäller nukleärt samarbete även tar hänsyn tillkonsekvenser på områden som ekonomisk bärkraft och sysselsättning och miljö och hälsa samt utrikes- och säkerhetspolitik,

- i samband med ovannämnda punkter ger högsta prioritet åt icke- spridningsmålsättningar,

4. anser det nödvändigt att etablera en allmän politisk debatt inom parlamentet och unionens alla institutioner om unionens roll på det nukleära området i världen, inte minst med tanke på unionens framtida energipolitik,

5. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament.