A4-0083/95

Resolution om framsteg i genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (november 1993-december 1994)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artiklarna 92.4 och 148 i sin arbetsordning,

- med beaktande av artikel J 7.2 i Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av utrikesministrarnas rapport om förväntad utveckling av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), framlagd vid Europeiska rådet i Lissabon (den 26-27 juni 1992),

- med beaktande av kommissionens allmänna rapport om Europeiska unionens verksamhet 1994,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor (A4-0083/95), och

A. De mål för GUSP som anges i artikel J 1.2 i Fördraget om Europeiska unionen bör ligga till grund för Europeiska unionens utrikesverksamhet.

B. Under de första fjorton månaderna då GUSP tillämpats har det gjorts framsteg i jämförelse med Europeiska politiska samarbetet (EPS), men de motsvarar inte på långa vägar de förväntningar som allmänheten inom unionens medlemsstater har ställt på GUSP, vilket utvecklingen i forna Jugoslavien och Rwanda är exempel på.

C. GUSP är en försöks- och utvecklingsprocess som kan förbättras, vilket framgår av Fördraget om Europeiska unionen, och regeringskonferensen 1996 bör fatta de beslut som är nödvändiga för att förbättra och effektivisera GUSP och få den att fungera mera demokratiskt och öppet.

D. GUSP bör inte bara ha som mål att försvara Europeiska unionens intressen och att bevara säkerheten, utan även att försvara de värden som utgör själva kärnan i den europeiska integrationen: demokratin, de mänskliga rättigheterna, minoriteternas rättigheter och dialog som medel för att reglera meningsskiljaktigheter.

E. Rådet har inte i tillräcklig utsträckning utnyttjat de möjligheter som Fördraget om Europeiska unionen erbjuder för att genomföra en djärvare gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, då det i linje med EPS prioriterat deklaratorisk diplomati, i stället för att på ett mera konkret sätt tillgripa de nya instrumenten «gemensam ståndpunkt» och «gemensam åtgärd».

F. Säkerhets- och försvarsaspekterna har inte tillräckligt starkt framhållits under denna första tillämpningsperiod av GUSP, och under 1995 och 1996 måste de beslut fattas som är nödvändiga på detta område, med tanke på nuvarande och potentiella konflikter i unionens randområden och att Förenta staternas ståndpunkt i fråga om den europeiska säkerheten omdefinierats.

G. Rådet har ännu inte tillämpat bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen om hörande av Europaparlamentet, vilket ytterligare understryker behovet av ett interinstitutionellt avtal inom GUSP.

H. Tillämpningen av GUSP har visat att det saknas ett gemensamt organ för analys och utvärdering, som på ett samlat och sammanhängande sätt kan utvärdera politiska, ekonomiska och militära uppgifter.

Parlamentet

1. anmodar rådet att både bättre och snabbare informera Europaparlamentet om utvecklingen inom GUSP samt att rådfråga parlamentet om de viktigare aspekterna och grundläggande alternativen i detta politiska arbete, vilket rådet enligt artikel J 7 i Fördraget om Europeiska unionen är skyldigt att göra,

2. uppmanar kommissionen att i större utsträckning utnyttja rätten enligt artikel J 8.3 i Fördraget om Europeiska unionen att framlägga förslag för rådet,

3. anser att rådet just inom utrikes- och säkerhetspolitik i överensstämmelse med reglerna för den parlamentariska demokratin bör ta ett av de grundläggande värdena i Europeiska unionen - parlamentets politiska vilja i egenskap av folkvald representation på allvar. På denna demokratiska garanti beror även i stor utsträckning den troliga fördjupningen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken,

4. önskar följaktligen att en interinstitutionell överenskommelse snabbt träffas om tillämpning av artikel J 7 i Fördraget om Europeiska unionen samt om problemet med finansiering av GUSP, så att detta arbete kan genomföras på ett mera demokratiskt och öppet sätt med beaktande av de olika institutionernas befogenheter,

5. är i så fall berett att genom effektiva och snabba förfaranden göra allt som står i dess makt för att Europaparlamentets deltagande i utrikes- och säkerhetspolitiken skall bli effektivt och smidigt,

6. beklagar att den debatt som parlamentet enligt artikel J 7 i Fördraget om Europeiska unionen bör hålla varje år om de framsteg som gjorts för att genomföra GUSP inte stöds av en skriftlig rapport från rådet, som skulle kunna ingå i den skriftliga årsrapport om unionens framsteg som Europeiska rådet skall förelägga Europaparlamentet enligt artikel D i Fördraget om Europeiska unionen,

7. understryker att kommissionen i sin allmänna rapport om Europeiska unionens verksamhet 1994 ägnar ett helt kapitel åt GUSP; anser emellertid att denna rapport inte i tillräckligt hög grad framhäver kommissionens roll i utvecklingen och genomförandet av GUSP, särskilt vad gäller verkställandet av gemensamma beslut,

8. anser att en delegation med observatörer från Europaparlamentet alltid borde deltaga i internationella konferenser (inom ramen för Europeiska unionens delegation),

9. anser att de brister som framkommit vid genomförandet av GUSP till stor del beror på den mellanstatliga karaktären i denna politik och på att man söker enhällighet för att kunna agera; anser också att denna nya politik lider av det överdrivna och ihållande företrädet för de nationella staternas särintresse och av bristen på eller otillräcklig gemensam uppfattning om Europeiska unionens särskilda säkerhetsintressen, även om framsteg börjar noteras på detta område,

10. anser det nödvändigt att Europeiska unionen inrättar ett analys- och utvärderingscentrum, såsom anges i den första rapporten från expertgruppen på hög nivå, vars främsta uppgift skulle vara att oavbrutet bedöma vilka risker och hot som kan påverka unionens intressen och värden och med tanke på diskussionen i Europeiska rådet och Europeiska unionens råd förbereda motstrategier, som är anpassade till de medel som unionen och dess medlemsstater verkligen förfogar över,

11. uppmanar enträget rådet att i framtiden föra en utrikespolitik som syftar till att solidariskt verka för upprättandet av en stabil världsordning,

12. anmodar rådet att successivt utveckla begreppet «Europeiska unionens säkerhetsintresse» med utgångspunkt i varje medlemsstats politiska eller historiska erfarenhet, så att unionen definierar en utrikespolitik som baseras på förebyggande, säkerhet, stabilitet, nedrustning och samarbete med Central- och Östeuropa samt medelhavsområdet,

13. bekräftar att GUSP även bör bidra till att bevara och främja Europeiska unionens grundläggande värden (demokrati, rättsstaten och respekten för de mänskliga rättigheterna och minoriteter) och att gynna fredliga lösningar på meningsskiljaktigheter, eventuellt genom förebyggande diplomatiska åtgärder,

14. bekräftar att principen om större solidaritet mellan medlemsstaterna bör slås fast vid översynen av Fördraget om Europeiska unionen med hänsyn till den osäkerhet som råder om den europeiska kontinentens säkerhet och stabilitet, och anhåller om att en klausul om ömsesidigt stöd (8 ord utgår) införs i fördraget, särskilt då det gäller kränkningar av medlemsstaternas gränser,

15. anser att Europaparlamentet bör kunna spela en roll i utarbetandet och kontrollen av en gemensam försvarspolitik

16. hyser uppfattningen att Europeiska unionen alltför ofta har reagerat på händelser i stället för att genomföra olika förebyggande åtgärder, t.ex. förebyggande diplomati och lösande av konflikter; understryker följaktligen vikten av att regeringskonferensen utnyttjar rätten att ge Europeiska unionen de medel och mekanismer som behövs för att den bättre skall kunna förebygga och undanröja konflikter med fredliga medel,

17. uppmanar rådet att i maximal omfattning tillgripa gemensamma ståndpunkter och gemensamma åtgärder inom ramen för Förenta Nationerna och OSSE i syfte att stärka dessa internationella organisationers roll, inbegripet deras möjligheter att bevara freden,

18. uppmanar rådet att på det utrikespolitiska området inte så mycket tillgripa förklaringar utan i större utsträckning tillämpa gemensamma ståndpunkter, särskilt inför internationella konferenser som OSSE eller inom FN:s ram, och att på ett djärvare sätt vidta gemensamma åtgärder,

19. anser att införlivandet av klausuler om demokrati och mänskliga rättigheter i avtalen med tredje länder är en grundprincip för GUSP; anser att det är väsentligt att de respekteras och uppmanar rådet och kommissionen att i högre grad intressera sig för hur de bör tillämpas i fråga om länder, som inte respekterar dessa principer,

20. uppmanar regeringskonferensen att överväga regeln om enhällighet, som tillämpas på majoriteten av besluten rörande GUSP, och sedan göra en sammanställning av typer av beslut, som kräver majoritet (kvalificerad eller dubbel kvalificerad) eller enhällighet,

21. understryker att de geografiska zoner som vid Europeiska rådets möte i Lissabon fastställdes som prioriterade zoner för tillämpning av GUSP inte bör ha karaktären av exklusivitet, vilket skulle medföra att man försummar andra vitala zoner såsom Asien/Stilla Havet, som kommer att spela en betydande roll nästa sekel, samt välkomnar i detta sammanhang kommissionens meddelande «Mot en ny strategi i Asien» (KOM(94)0314 - C4-0042/94),

22. begär att Europeiska unionen särskilt uppmärksammar Latinamerika med hänsyn till de nära kulturella band som finns mellan Latinamerika och Europa; välkomnar följaktligen kommissionens meddelande «För ett stärkande av Europeiska unionens politik rörande Mercosur» (KOM(94)0428 - C4-0208/94); anser emellertid att Europa borde spela en aktivare roll i den ekonomiska utvecklingen av detta område och i stödet av dess demokratisering, så att det upprättas ett «Europeiskt-latinamerikanskt partnerskap»,

23. bedömer det som absolut oundgängligt - såsom kommissionen angett i sin kommuniké «Förstärkning av Europeiska unionens medelhavspolitik: inrättandet av ett partnerskap Europa-medelhavsområdet» (KOM(94)0427 - C4- 0213/94) - att skapa en medelhavszon för politisk stabilitet och säkerhet med hänsyn till det växande aggressiva inflytandet i vissa länder på södra medelhavskusten; stöder förslaget om att hålla en konferens Europa- medelhavsområdet 1995, vars förberedelser bör vara i form av en gemensam åtgärd av Europeiska unionen,

24. anser också att området Mellanöstern/Kaukasus är ett ytterst viktigt område för världsfreden; anser att Europeiska unionen bör engagera sig mera aktivt för att gynna en politisk dialog, ekonomiskt samarbete och demokrati inom detta område för att bidra till dess stabilisering, även med hänsyn till möjligheten att Förenta staterna avbryter sitt engagemang,

25. beaktar kommissionens meddelande (SEK(94)1747 - C4-0011/95) om riktlinjer i Europeiska unionens politik rörande de baltiska staterna som syftar till att främja stabilitet och samarbete i detta område, och erinrar om att de baltiska staterna är på väg att bli associerade med Europeiska unionen för att senare anslutas,

26. gör en positiv bedömning av den erfarenhet som nu finns av stabilitetspakten, vilken är en gemensam åtgärd inom Europeiska unionen och bidrar till att genomföra Europeiska unionens strategi gentemot länderna i Central- och Östeuropa de baltiska staterna,

27. bekräftar att Europeiska unionens åtgärder inom ramen för utrikespolitiken skulle vara effektivare, om unionen hade en egen materiell infrastruktur och nödvändiga personalresurser,

28. anser det vara absolut nödvändigt att Europeiska unionen har en egen diplomatisk apparat; anser att kommissionens delegationer i tredje land bör ges rang som Europeiska unionens ambassader och i denna egenskap spela en särskild roll i förhållande till medlemsstaternas ambassader; beklagar att dessa inte varit i stånd att t.ex. upprätta gemensamma ambassader i de oberoende staterna i f.d Sovjetunionen, vilket en gång var avsikten,

29. anser det nödvändigt att Europeiska unionen kan utnyttja sina egna medel för att inhämta information, inbegripet satelliter för optisk identifiering och radar som komplement till de konventionella medlen, så att analys- och utvärderingscentret ovan förses med så aktuella uppgifter som möjligt; understryker i detta sammanhang vikten av de transnationella satellitprogram som är under utarbetande,

30. anser slutligen att GUSP bör vara ett instrument för fred, säkerhet, avspänning och stabilitet mellan nord och syd och främja en ny internationell ordning samt bli en inflytelserik faktor inom Europeiska unionen i harmoni med dess demokratiska och humanistiska traditioner,

31. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till Europeiska unionens råd samt för kännedom till Europeiska kommissionen, medlemsstaternas parlament, Förenta Nationernas generalsekreterare och OSSE:s generalsekreterare.