Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mätinstrument

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

MOTIVERING

1. BAKGRUND

1.1. Allmänt

1.2. Marknadsstruktur

1.3. Befintlig lagstiftning

1.4. Behovet att ersätta regelverket

1.5. Mätinstrumentdirektivet

2. FÖRSLAGET

3. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GEMENSKAPENS PRINCIPER

3.1. Proportionalitet

3.2. Subsidiaritet

4. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GEMENSKAPENS POLITIK

4.1. Industripolitik

5. KONSEKVENSANALYS

5.1. Effekter för konsumenterna

5.2. Effekter för tillverkarna

5.3. El-, gas-, vatten- och värmedistribution

5.4 Andra sektorer än el-, gas-, vatten- och värmedistribution

6. HÄNVISNING TILL KOMMISSIONENS ARBETSPROGRAM

7. BETYDELSE FÖR EES

8. EXTERNT SAMRÅD

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mätinstrument

KAPITEL I - TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH SYFTE

KAPITEL II - LAGSTADGAD METROLOGISK KONTROLL

KAPITEL III - BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

KAPITEL IV - FÖRUTSÄTTANDE AV ÖVERENSSTÄMMELSE

KAPITEL V - KOMMITTÉER

KAPITEL VI - MÄRKNINGAR

KAPITEL VII - ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

BILAGA I - Grundläggande krav

BILAGA II - Provningsprogram

BILAGA III - Kriterier som skall uppfyllas av de organ som av medlemsstaterna utnämns till att utöva de funktioner som hänför sig till modulerna för bedömning av överensstämmelse

BILAGA IV - Teknisk dokumentation

BILAGA A - Försäkran om överensstämmelse grundat på intern tillverkningskontroll

BILAGA A1 - Försäkran om överensstämmelse grundat på intern tillverkningskontroll och produktprovning av ett anmält organ

BILAGA B - Typkontroll

BILAGA C - Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på intern tillverkningskontroll

BILAGA C1 - Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på intern tillverkningskontroll och produktprovning av ett anmält organ

BILAGA D - Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på kvalitetssäkring av produktionen

BILAGA D1 - Försäkran om överensstämmelse grundat på kvalitetssäkring av produktionen

BILAGA E - Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på kvalitetssäkring av slutlig produktkontroll och provning

BILAGA E1 - Försäkran om överensstämmelse grundat på kvalitetssäkring av slutlig produktkontroll och provning

BILAGA F - Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på produktverifikation

BILAGA F1 - Försäkran om överensstämmelse grundat på produktverifikation

BILAGA G - Försäkran om överensstämmelse grundat på kontroll av enskilt instrument

BILAGA H - Försäkran om överensstämmelse grundat på fullständig kvalitetssäkring

BILAGA H1 - Försäkran om överensstämmelse grundat på fullständig kvalitetssäkring samt konstruktionskontroll

Bilaga MI-001 - Vattenmätare

Bilaga MI-002 - Gasmätare

Bilaga MI-003 - Aktiva elmätare och mättransformatorer

Bilaga MI-004 - Värmemätare

Bilaga MI-005 - Mätsystem för kontinuerlig och dynamisk mätning av mängder av andra vätskor än vatten

Bilaga MI-006 - Automatiska vågar 100

KAPITEL I - Krav som är gemensamma för en eller flera automatiska vågtyper 101

KAPITEL II - Automatiska catchweighers 102

KAPITEL III - Automatiska fyllningsvågar 105

KAPITEL IV- Icke-kontinuerliga summeringsvågar 107

KAPITEL V - Kontinuerliga summeringsvågar 108

KAPITEL VI - Automatiska järnvägsvågar 109

Bilaga MI-007 - Taxametrar 110

Bilaga MI-008 - Materialiserade mått 114

KAPITEL I - Materialiserade längdmått 114

Kapitel II - Volymmått för utskänkning 116

Bilaga MI-009 - Dimensionsmätinstrument 117

KAPITEL I - Gemensamma krav på samtliga dimensionsmätinstrument 118

KAPITEL II - Längdmätningsinstrument 119

KAPITEL III - Ytmätningsinstrument 120

KAPITEL IV - Mätinstrument för flera dimensioner 121

Bilaga MI-010 - Alkoholmätare som bevisinstrument 122

Bilaga MI-011 - Avgasmätare 125

FINANSIERINGSÖVERSIKT 129

KONSEKVENSANALYS FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG, SÄRSKILT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG 134

MOTIVERING

1. BAKGRUND

1.1. Allmänt

Lagstiftning om mätningar och mätinstrument tillhör tillsammans med lagstiftning om mynt till de äldsta i världen. Detta återspeglar det faktum att noggrannheten i mätresultat påverkar medborgarnas dagliga liv på många sätt, både direkt och indirekt. Alla utvecklade länder har därför metrologiska institut med uppgift att se till att mätresultaten överensstämmer med de internationella metrologiska standarder som förvaltas av Internationella byrån för mått och vikt (BIPM, Bureau International des Poids et Mesures) [1].

[1] Internationella byrån för mått och vikt (BIPM, Bureau International des Poids et Mesures) har till uppgift att åstadkomma världsomfattande enhetlighet i fråga om fysiska mätningar. Det sker genom ett antal aktiviteter, av vilka en är att fastställa grundläggande standarder och skalor för mätning av de viktigaste fysiska storheterna, samt att förvalta internationella likare. BIPM verkar under tillsyn uteslutande av Internationella kommittén för mått och vikt (CIPM, Comité International des Poids et Mesures), som i sin tur är underställd Allmänna konferensen för mått och vikt (CGPM , Conférence Général des Poids et Mesures). Den senare utgör högsta organ med ansvar för verkställandet av meterkonventionen och består av företrädare från alla medlemsstater som ingår i denna konvention. Samtliga EU:s medlemsstater utom Grekland och Luxemburg har undertecknat meterkonventionen.

Då mätresultat erhålls med hjälp av ett mätinstrument och då det ställs krav på en viss mätnoggrannhet med hänsyn till allmänna intressen, åstadkoms detta genom lagstiftning om krav, som gör att denna mätnoggrannhet garanteras under normalt förutsebara användningsförhållanden. Alla medlemsstater har haft sådan lagstiftning införd långt innan gemenskapen bildades 1957.

Nationell lagstiftning avseende mätinstruments mätprestanda är förenlig med principerna i artikel 30 i EG-fördraget, eftersom de motiveras av allmänna intressen. Sådana nationella lagar kan emellertid vara oförenliga med varandra och leda till handelshinder. Följaktligen måste en inre marknad för mätinstrument upprättas genom harmonisering av de nationella lagarna.

Denna harmonisering inleddes 1971. Den befintliga lagstiftningen inom gemenskapen är bristfällig på många sätt, och det nu aktuella förslaget kommer att ersätta lagarna i den utsträckning som krävs.

1.2. Marknadsstruktur

Den legala metrologins existensberättigande grundar sig på att enskilda parter skall skyddas (huvudsakligen) i handels- och affärstransaktioner och på att det skall sörjas för att handelsmarknaderna fungerar väl. Detta mål åstadkoms genom att det uppställs krav på instrumentens noggrannhet och andra prestandaegenskaper.

Handelsmarknader är vittomfattande. Inom den legala metrologin sysslar man följaktligen med mätinstrument av de mest skilda slag, såsom gas-, vatten- och elmätare, vågar inom detaljhandeln, bandvågar för transportband, installationer för fyllning av färdigförpackade varor, analysatorer av utandningsluft, längdmätare och mycket annat.

Den marknadssektor som påverkas av den legala metrologin är således ytterst mångskiftande, och tillverkarna och användarna i denna sektor uppvisar en lika stor variation som mätinstrumenten själva.

Den mätteknik som utnyttjas i konstruktionen av mätinstrument har genomgått stora förändringar under de senaste årtiondena. Detta gäller i synnerhet övergången från mekaniska eller elektromekaniska konstruktioner till elektroniska lösningar eller lösningar med högteknologisk digital mikroelektronik. Parallellt med denna tekniska förändring har tillverkarna blivit mer specialiserade. De har antingen i större utsträckning blivit producenter av nyckelkomponenter och underenheter till mätinstrument, eller så har de blivit företag inom renodlad ihopmontering av mätinstrument.

Förändringarna inom tekniken och denna specialisering har också lett till större koncentration inom sektorn. Allroundinstrument och nyckelkomponenter tillverkas i större utsträckning av stora, ofta multinationella företag, medan små och medelstora företag är aktiva på nischmarknaderna för specialiserade tillämpningar.

Trots dessa förändringar på marknaden är produktionsbasen fortfarande ytterst varierad.

1.3. Befintlig lagstiftning

Gällande lagstiftning om mätinstrument består av ett ramdirektiv, 71/316/EEG, samt 23 särdirektiv (16 grunddirektiv och 7 ändringsdirektiv). Av dessa kommer 17 direktiv (11 grunddirektiv och 6 ändringsdirektiv) att upphävas och ersättas av det föreslagna direktivet, hädanefter kallat mätinstrumentdirektivet.

Längre fram kan fler direktiv komma att upphävas och föras in under mätinstrumentdirektivets tillämpningsområde.

1.4. Behovet att ersätta regelverket

Behovet att ersätta det mesta av regelverket är en direkt följd av att det är baserat på den gamla metoden samt av att det har frivillig karaktär.

Särdirektiven är produktdirektiv som innehåller detaljerade tekniska specifikationer. Dessa är för restriktiva, eftersom dagens mätteknik förändras snabbt. Att uppdatera specifikationerna fortlöpande har visat sig vara opraktiskt. Det förklarar varför det tekniska innehållet i vissa av dessa direktiv har blivit inaktuellt till stora delar och varför det saknas direktiv för de nyare typer av mätinstrument som idag är underkastade lagstadgad kontroll.

Även de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs i regelverket är generellt sett för restriktiva, och tillverkaren har inte tillgång till något enda av de moderna förfaranden som existerar idag. Särskilt saknas möjlighet att använda ett godkänt och övervakat kvalitetssystem som ett alternativ till tredjepartsverifiering av slutprodukterna.

Slutligen har den frivilliga karaktären hos direktiven i regelverket lett till att parallella nationella lagstiftningar har uppstått för alla de instrument som inte omfattas av regelverket i tillräcklig grad. Detta gäller särskilt elektroniska instrument som idag utgör merparten av alla mätinstrument.

1.5. Mätinstrumentdirektivet

Avsikten med det föreslagna mätinstrumentdirektivet är att åtgärda flera av de brister som beskrivs ovan.

Direktivet är baserat på den nya metoden och syftar till att skapa en inre marknad för de mätinstrument som är underkastade lagstadgad kontroll, genom att

-fastställa grundläggande krav och krav för bedömning av överensstämmelse samtidigt som den höga nivån på konsumentskyddet bibehålls,

-etablera ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna beträffande de resultat som erhålls vid bedömning av överensstämmelse.

De grundläggande kraven kommer mer att vara utformade som prestandakrav än som konstruktionsspecifikationer. I den formen kommer de att i hög grad vara okänsliga för teknikutvecklingen, och därigenom minskar behovet av framtida anpassning till tekniska framsteg.

De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som presenteras utgörs av de moderna förfaranden som hämtats från den globala metoden för provning och certifiering. Genom dessa förfaranden, där man integrerat principer hämtade från kvalitetssäkring, förstärks tillverkarens roll och ansvar i bedömningen av överensstämmelse.

Mätinstrumentdirektivet skall vara ett direktiv utan utrymme för nationella särbestämmelser, dvs. efter det att direktivet trätt i kraft får det parallellt inte finnas några nationella system i medlemsstaterna för lagstadgad kontroll av mätinstrument.

Mätinstrumentdirektivet har sin rättsliga grund i artikel 95 i EG-fördraget. Det kommer att antas gemensamt av parlamentet och rådet, efter samråd med Ekonomiska och sociala kommittén.

2. FÖRSLAGET

2.1. Mätinstrument av olika slag kan användas för mätuppgifter av varierande slag. Inte alla av dessa mätuppgifter kräver lagstadgad kontroll med hänsyn till allmänna intressen.

Till grund för medlemsstaternas lagstiftning om mätinstrument ligger därför principen att det är instrumentets användningsområde som avgör om instrumentet skall vara omfattas av lagstadgade metrologiska krav eller inte. Detta är också den princip som följts i detta förslag.

2.2. Besluten att för vissa bestämda mätuppgifter föreskriva användning av lagenligen kontrollerade mätinstrument avgör den grad av skydd som en medlemsstat önskar upprätta för sina medborgare. I en del medlemsstater kan det finnas goda skäl till att föreskriva att mätinstrument, som används till en viss mätuppgift, skall vara underkastade lagstadgad kontroll, medan andra medlemsstater inte gör det, och tvärtom. Listan över de mätuppgifter som kräver användning av lagenligen kontrollerade mätinstrument harmoniseras därför inte genom detta förslag. Den listan kan således skilja sig åt från en medlemsstat till en annan.

För vissa slags mätinstrument uppstår på detta sätt två marknader inom gemenskapen: en för lagenligen kontrollerade mätinstrument och en för okontrollerade instrument. Det blir då tillverkarens kommersiella överväganden som får avgöra för vilken av dessa marknader mätinstrumenten skall konstrueras och tillverkas.

2.3. När en medlemsstat föreskriver användning av ett lagenligen kontrollerat mätinstrument för en bestämd mätuppgift, gäller detta direktivs bestämmelser om lagenligen kontrollerade mätinstrument utan inskränkning. Medlemsstaten kan alternativt besluta att inte föreskriva användning av lagenligen kontrollerade mätinstrument för den aktuella mätuppgiften. I det senare fallet får det inte förekomma några metrologiska krav som skulle innebära ett tekniskt handelshinder.

2.4. Direktivets bestämmelser om lagstadgad metrologisk kontroll inskränker sig till mätinstrumentens fria rörlighet. Bestämmelserna gäller därför rätten att använda instrumentet för de aktuella mätuppgifterna (ibruktagandet), samt alla stadier som leder fram till detta ibruktagande, t.ex. mätinstrumentets utsläppande på marknaden.

Direktivet innehåller inga bestämmelser om harmonisering av de nationella systemen för den kontroll och efterkontroll av mätinstrument som bedrivs under den tid instrumenten är i bruk [2]. Liksom de beslut som avses i punkt 2 och som föreskriver utnyttjande av lagenligen kontrollerade mätinstrument, påverkar dessa system för kontroll och efterkontroll endast den skyddsnivå som medlemsstaterna önskar ge sina medborgare, inte den interna marknaden för instrumenten.

[2] Hos många slag av mätinstrument kan de metrologiska egenskaperna ändras med tiden, särskilt vad gäller noggrannhetsnivån, även om de används försiktigt och på riktigt sätt. Medlemsstaterna har därför inrättat nationella kontrollsystem för dessa typer av instrument under den tidsperiod som de är i bruk.

2.5. Detta direktiv omfattar inte alla mätinstrument som kan vara omfattad av lagstadgad metrologisk kontroll i medlemsstaterna. Endast sådana instrument som har betydelse för hela gemenskapen omfattas.

Mätinstrument, som är underkastade lagstadgad metrologisk kontroll i en eller flera medlemsstater och som inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, omfattas av fördragets artikel 28-30, som innehåller bestämmelser om proportionalitet och ömsesidigt erkännande.

2.6. I direktivet tillämpas den nya metodens principer beträffande standardisering och teknisk harmonisering. De metrologiska krav som skall uppfyllas av lagenligen kontrollerade mätinstrument begränsas därför till det väsentliga, och de förutsätter inte bestämda tekniska lösningar och hindrar inte den tekniska utvecklingen genom att vara för specifika. Kraven uttrycks därför i form av prestandakrav.

2.7. Att ett mätinstrument uppfyller de metrologiska kraven skall först och främst tillkännages genom att det finns en CE-märkning om överensstämmelse på instrumentet. I bestämmelserna avseende CE-märkningen om överensstämmelse tillämpas de principer som är fastlagda i rådets beslut 93/465/EEG av den 22 juli 1993.

Såsom framgår ovan är det användningsområdet som är avgörande för om ett mätinstrument behöver genomgå lagstadgad kontroll eller inte. När ett mätinstrument används till en mätuppgift för vilken det inte är föreskrivet att ett lagenligen kontrollerat mätinstrument måste användas, behöver det således inte vara certifierat. Detta innebär att mätinstrumentet inte kommer att vara försett med CE-märkning grundat på detta direktiv. Även om ett mätinstrument inte är certifierat på basis av detta direktiv, kan det emellertid vara försett med CE-märkning på grundval av ett eller flera andra direktiv enligt vilka instrumentet omfattas av CE-märkning. För att klargöra för inspektörer som arbetar på fältet och med efterkontroll huruvida en CE-märkning på ett mätinstrument har detta direktiv eller något annat till grund, behöver mätinstrumentet, utöver CE-märkningen, vara försett med den metrologiska tilläggsmärkning som avses i artikel 5 i direktivet.

2.8. I direktivet tillämpas också principerna i den globala metoden för provning och certifiering. I det grundläggande förfarande för bedömning av överensstämmelse som föreslås för varje typ av mätinstrument, som omfattas av direktivet, förstärks därför tillverkarens roll så långt det är möjligt. Det sker genom att den medverkan av ett certifieringsorgan som krävs är den minsta möjliga godtagbara samt genom att föreslå ett förfarande baserat på användning av ett kvalitetssystem, där medverkan av ett certifieringsorgan faktiskt krävs, men då på produktionsstadiet eller i slutkontrollen av produkten.

Certifieringsorgan utses av respektive medlemsstat och anmäls till de andra medlemsstaterna och kommissionen. När medlemsstaterna utser dessa organ skall de tillämpa en uppsättning minimikrav som certifieringsorganen skall uppfylla.

De förfaranden för bedömning av överensstämmelse som gäller för de olika slagen av mätinstrument överensstämmer med beslut 93/465/EEG beträffande moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse.

2.9. Möjliga tekniska lösningar som uppfyller de metrologiska kraven skall presenteras i form av utvalda harmoniserade europeiska standarder och internationella dokument av normerande karaktär. Kommissionen uppdrar utarbetandet av dessa standarder och dokument åt behöriga europeiska och internationella organ, och om de följs av en tillverkare skall man förutsätta att kraven är uppfyllda (s.k. förutsättande av överensstämmelse). Eftersom användningen av dessa dokument är frivillig kommer de inte att innebära något hinder för tillverkaren att utnyttja andra tekniska lösningar, oavsett anledningen till ett sådant val (tillverkarens kreativitet, teknikens framsteg etc.).

2.10. Vissa av de krav som mätinstrument måste uppfylla är direkt beroende av den tekniska utvecklingen. Det förklaras av att de krav som behandlas i detta direktiv inte är säkerhetskrav utan metrologiska krav. Det tydligaste exemplet på ett krav som beror på teknikutvecklingen utgör minimikravet på mätnoggrannhet som ett mätinstrument av ett visst slag skall uppfylla. Förteckningarna över de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som anses som lämpliga för olika slags mätinstrument är också beroende av utvecklingen inom mättekniken.

För att man skall klara behovet av anpassning till den tekniska utvecklingen föreskrivs i direktivet att denna befogenhet delegeras till kommissionen på villkor att kommissionen inhämtar synpunkter från den rådgivande mätinstrument-kommittén.

2.11. Bestämmelserna om marknadsövervakning innehåller en bestämmelse om skydd mot överträdelser, i vilken man på vanligt sätt behandlar fall där en del av en viss modell av ett mätinstrument, eller hela modellen, inte uppfyller kraven på ett sätt som satts i system av tillverkaren. Bestämmelserna om marknadsövervakning innefattar också bestämmelser för de fall då bestämmelsen om överträdelser inte gäller, dvs. då överträdelsen är tillfällig och inte satt i system.

2.12. Särdirektiven för de mätinstrument som omfattas av det här direktivet upphävs.

Övergångsbestämmelserna gör det möjligt för tillverkarna att fullt ut utnyttja sina rättigheter på marknaden i kraft av de nationella bestämmelser som gäller innan de harmoniserade bestämmelserna träder i kraft. Rättigheterna kan utnyttjas under den giltighetstid som återstår efter att de harmoniserade reglerna trätt i kraft.

3. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GEMENSKAPENS PRINCIPER

Lagstadgad kontroll av mätinstrument berör två olika behörighetsområden: handel på lika villkor, konsumentskydd, folkhälsa etc. å den ena sidan, samt fri rörlighet för mätinstrumenten (dvs. den inre marknaden) å den andra. Båda områdena överlappar varandra.

3.1. Proportionalitet

Behovet av lagstadgad metrologisk kontroll vilar i grunden på de mål som syftar till handel på lika villkor, konsumentskydd etc. För att tillgodose dessa behov gör medlemsstaterna följande:

-Föreskriver att lagenligen kontrollerade mätinstrument måste användas för vissa mätuppgifter.

-Kräver att dessa mätinstrument får släppas ut på marknaden och tas i bruk endast om de uppfyller tillräckliga prestandakrav.

-Gör periodiska kontroller och efterkontroller av mätinstrument under den tidsperiod som de är i bruk.

Sådana nationella lagar är förenliga med bestämmelserna i artikel 30 i fördraget.

Bristande överensstämmelse mellan de nationella lagarna i fråga om den andra strecksatsen ovan leder till handelshinder och inkräktar på den fria rörligheten för varor - områden för vilka kommissionen är ensam behörig. För att uppfylla målet med fri rörlighet behöver ett antal grundläggande krav upprättas tillsammans med ett antal krav rörande bedömning av överensstämmelse.

Då de handelshinder som behöver undanröjas utgörs av nationella lagar som är förenliga med artikel 30 i fördraget, behövs ett rättsligt instrument. Av de olika rättsliga instrument som kommissionen har till sitt förfogande är direktivet den form som passar bäst. Med en förordning medges inte den grad av flexibilitet som medlemsstaterna behöver för att omsätta de harmoniserade kraven i nationell lagstiftning, särskilt i fråga om de krav som gäller bedömning av överensstämmelse. En förordning skulle heller inte vara förenlig med kommissionens industripolitik.

Förslaget innehåller därför ett harmoniseringsdirektiv som ger den höga nivå av konsumentskydd som krävs enligt artikel 95.3 i fördraget.

3.2. Subsidiaritet

De delar av konsumentskyddet som avses i den första och tredje strecksatsen ovan faller under medlemsstaternas behörighet. I linje med subsidiaritetsprincipen är mätinstrumentdirektivet strängt begränsat till fastställandet av ett antal grundläggande krav och av förfaranden för bedömning av överensstämmelse som svarar mot den andra strecksatsen och som lämnar de delar av konsumentskyddet som avses i den första och den tredje strecksatsen till medlemsstaternas behandling. (Se även avsnitt II, punkterna 2 och 4.)

4. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GEMENSKAPENS POLITIK

4.1. Industripolitik

Genom mätinstrumentdirektivet skapas förutsättningar för en inre marknad för lagenligen kontrollerade mätinstrument. Som sådant ingår det som en del i fullbordandet av den inre marknaden för industriprodukter, vilket i sin tur är en del av gemenskapens industripolitik.

Industripolitikens mål är att skapa ett industriellt klimat i Europa som gynnar och stimulerar konkurrensförmågan. Strävan är att åstadkomma detta genom en uppsättning av riktade åtgärder och program, som alla är inriktade på bestämda aspekter i fråga om konkurrensförmågan. Upprättandet av en inre marknad för industriprodukter är en sådan åtgärd.

Konkurrensförmåga bygger på produktkvalitet, effektivitet och produktivitet i tillverkningen, innovationsnivå hos produkterna samt snabb anpassning till strukturella förändringar i den industriella miljön.

Tekniska bestämmelser för mätinstrument behövs för att åstadkomma rättvisa på marknaden (handel på lika villkor och konsumentskydd). Om man accepterar nödvändigheten av sådana bestämmelser, går den enda vägen till en inre marknad via harmonisering av tekniska bestämmelser.

Att åstadkomma en inre marknad är nödvändigt, om än inte tillräckligt. Man måste noga se till att fördelarna med en inre marknad inte urholkas av negativa effekter på konkurrensförmågan, vilka kan bli resultatet av de (harmoniserade) tekniska kraven. Upprättandet av den inre marknaden får med andra ord inte ske på bekostnad av andra beståndsdelar av konkurrensförmågan. Närhelst det är möjligt skall den harmoniserade uppsättningen av tekniska krav därför bidra till konkurrensförmågans olika beståndsdelar, eller åtminstone inte hindra tillverkarnas strävan att vara konkurrenskraftiga.

Mätinstrumentdirektivets bestämmelser följer dessa principer. Mätinstrumentens kvalitet garanteras genom de grundläggande kraven, som är sådana att de garanterar den höga skyddsnivå som krävs enligt artikel 95.3 i fördraget. Samtidigt är kraven sådana att produktinnovationer och anpassning till förändringar i den industriella miljön inte hindras, eftersom de är utformade som prestandakrav och inte förutsätter vissa tekniska lösningar eller hämmar teknikutvecklingen. Effektiviteten och produktiviteten i tillverkningen påverkas inte direkt, och det faktum att tillverkarens bedömning av överensstämmelse baseras på kvalitetssäkring, gör att produkterna kan släppas ut på marknaden snabbare än de skulle kunna om bedömningen av överensstämmelse gjordes av en tredje part.

5. KONSEKVENSANALYS

Den lagstadgade kontrollen av mätinstrument syftar till att skydda parter som berörs av instrumentens mätresultat, huvudsakligen vid affärs- och handelstransaktioner (handel på lika villkor). Effekten av en sådan lagstadgad kontroll är i själva verket mycket mera än rent konsumentskydd: utan rättsligt lagstadgad metrologisk kontroll skulle marknaden överhuvudtaget inte fungera.

Värdet av varor som säljs i lös vikt, volym eller längd är enormt. Uppskattningar har gjorts som hävdar att det rör sig om storleksordningen 10 % av BNP. Att skapa rättvisa på marknaden, när omsättningen är av denna storlek, är en ekonomisk och social nödvändighet.

Den lagstadgade kontroll som avses ovan finns emellertid redan. Det föreslagna mätinstrumentdirektivet kommer att ersätta den nuvarande lagstiftningen av de skäl som tidigare angetts, samtidigt som den höga skyddsnivån bibehålls. Detta kommer inte att lägga några ytterligare bördor på tillverkarna. Då inställer sig frågan vilka effekter förändringarna i lagstiftningen kommer att få för konsumenter och tillverkare.

5.1. Effekter för konsumenterna

Konsumenterna kommer inte att märka någon effekt av denna nya lagstiftning, eftersom dagens höga konsumentskyddsnivå garanteras även i fortsättningen.

5.2. Effekter för tillverkarna

För tillverkarna är effekterna väsentligen en förbättring av de förhållanden de bedriver sin verksamhet under:

-De grundläggande kraven, plus ett ömsesidigt erkännande av resultaten från bedömning av överensstämmelse, utesluter behovet av flera likvärdiga bedömningar av överensstämmelse.

-De grundläggande kraven är utformade som prestandakrav så långt det är möjligt, varför innovationer inte hindras.

-Förfarandena för bedömning av överensstämmelse stärker tillverkarens roll och ansvar och erkänner tillverkarens kvalitetssäkring. Dessutom kan tillverkaren nu välja mellan ett antal förfaranden för bedömning av överensstämmelse.

Effekterna av denna förbättring av de förhållanden som företagen har att verka under är emellertid svåra att konkretisera. Trots detta har man fått in uppgifter om förväntade framtida utvecklingstrender genom att skicka ut frågeformulär till de organisationer som deltar i samrådsprocessen (en förteckning över dessa organisationer återfinns i underlaget om konsekvenserna för näringslivet).

5.3. El-, gas-, vatten- och värmedistribution

El-, gas-, vatten- och värmedistributionssektorn är väl representerad på både tillverkar- och användarsidan. Det finns sammanslutningar för tillverkare av el-, gas-, vatten- och värmemätare. Tillverkningssidan kännetecknas av närvaron av ett fåtal multinationella bolag eller deras dotterbolag, vilka har omkring 50 % av marknaden. Resten av marknadsandelarna innehas av några tiotal små- och medelstora företag [3].

[3] Det framgår inte alltid av klassificeringen huruvida små dotterbolag till multinationella företag räknas till de små och medelstora företagen.

Både tillverkare och användare av gas- och vattenmätare menar att avregleringen av marknaderna och den ökade konkurrensen kommer att fungera som en drivkraft till större efterfrågan på instrument.

I den del av marknaden som omfattar instrument för hushållen - det största användningsområdet för kontrollerade instrument - är det mekanisk eller elektromekanisk teknik som dominerar inom dessa sektorer. Eventuella nya tekniska lösningar måste erbjuda samma tillförlitlighet under lång livslängd och till lägre kostnad än de gamla tekniska lösningarna. I fråga om vissa instrument, t.ex. elmätare, pekar brittiska tillverkare på behovet av mer avancerade mätare som medger större flexibilitet för kunderna att byta elleverantörer under en tjugofyratimmarsperiod. Man räknar med att sådana förändringar på marknaden kommer att innebära ett fortsatt sug efter nya tekniska lösningar.

5.4 Andra sektorer än el-, gas-, vatten- och värmedistribution

Övriga mätinstrumentsektorer är representerade på Europanivå genom en hel mängd olika organisationer, i vilka de flesta medlemmarna är små och medelstora företag. Av dessa har CECIP, våginstrumenttillverkarnas sammanslutning, konstaterat att de räknar med att genomförandet av direktivet kommer att leda till ökad konkurrens på marknaden baserat på faktorer som kvalitet, funktioner och pris. Den pågående strukturomvandlingen av sektorn kommer att underlättas genom de möjligheter till marknadstillträde som skapas, vilket förväntas leda till en större koncentration av företag och åtföljas av en minskning i sysselsättningen. De försvunna jobben kommer att uppvägas av affärsmöjligheter för nya återförsäljare i en del medlemsstater. De övriga instrumentsektorerna hade inte möjlighet att lämna prognoser om konsekvenserna.

6. HÄNVISNING TILL KOMMISSIONENS ARBETSPROGRAM

Presentationen av detta förslag för ministerrådet och parlamentet ingår som punkt 96/254 i kommissionens arbetsprogram för 1998.

7. BETYDELSE FÖR EES

Förslaget är relevant för avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Experter från parterna i EES-avtalet har deltagit i samtliga sammanträden som arbetsgruppen med experter har hållit. Beslut av Gemensamma EES-kommitten att integrera direktivet inom EES-avtalet kommer att tas efter erforderliga konsultationer med EFTA-sekretariatet.

8. EXTERNT SAMRÅD

Kommissionen har under en följd av sammanträden utförligt diskuterat de olika versionerna av utkastet till detta förslag. Alla parter som berörs av direktivet har haft ständig inbjudan till dessa sammanträden. De ägde rum i form av plenarsammanträden med alla berörda parter, eller i form av specialistsammanträden med mindre grupper av experter.

Berörda parter är medlemsstaterna, medlemmarna i EES, mätinstrument-tillverkarnas branschorganisationer, sammanslutningarna för användare av mätinstrument, konsumentorganisationerna och standardiseringsorganen.

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om mätinstrument

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [4],

[4] EGT C [...], [...], s. [...].

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [5],

[5] EGT C [...], [...], s. [...].

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [6],

[6] EGT C [...], [...], s. [...].

och av följande skäl.

(1) Ett antal mätinstrument behandlas i särdirektiv, som antagits enligt direktiv 71/316/EEG om allmänna föreskrifter för både mätinstrument och metoder för mätteknisk kontroll [7]. De särdirektiv, som är tekniskt föråldrade, skall återkallas och ersättas av ett oberoende direktiv, som överensstämmer med rådets resolution av den 7 maj 1985 om nya sätt att behandla teknisk harmonisering och tekniska standarder [8]. De särdirektiv, som ej är föråldrade, förblir underordnade direktiv 71/316/EEG.

[7] EGT L 202, 6.9.1971, s. 1.

[8] EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

(2) Mätinstrument kan användas för olika mätningar; då de senare är av allmänt intresse och på många sätt direkt eller indirekt berör medborgarnas dagliga liv krävs det att lagstadgat kontrollerade mätinstrument används.

(3) Lagstadgad kontroll av mätteknik får ej leda till hinder för mätinstrumentens fria rörlighet; hithörande föreskrifter skall vara lika i alla medlemsstater och bevis på överensstämmelse skall godkännas inom hela gemenskapen.

(4) Lagstadgad metrologisk kontroll innebär att bestämda prestandakrav måste uppfyllas. De prestandakrav som mätinstrumenten måste uppfylla bör ge en hög skyddsnivå. Bedömningen av överensstämmelse med kraven bör vara tillförlitlig.

(5) Mätinstruments prestanda påverkas särskilt av det omgivande elektromagnetiska fältet. Skydd av mätinstrument mot elektromagnetiska störningar omfattas av detta direktiv. De krav avseende skydd mot elektromagnetiska störningar som fastställs i rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet [9], senast ändrat genom direktiv 93/68/EEG [10], är därför inte tillämpliga.

[9] EGT L 139, 23.5.1989, s. 19.

[10] EGT L 220, 30.8.1993, s. 1.

(6) De grundläggande krav som fastställs i gemenskapslagstiftningen får inte vara sådana att de blir till hinder för den tekniska utvecklingen. Kraven skall sålunda i första hand vara utformade som prestandakrav. Lagstiftning som syftar till att avlägsna tekniska handelshinder bör överensstämma med den nya metod som fastställs i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder.

(7) Det bör därför upprättas europeiska standarder, vilkas tekniska specifikationer och prestandaspecifikationer överensstämmer med de grundläggande kraven i detta direktiv. Om ett mätinstrument följer specifikationerna i dessa standarder bör det förutsättas att även de grundläggande kraven i detta direktiv är uppfyllda. Standarder som harmoniseras på europeisk nivå är upprättade av privata organ och deras tillämpning bör förbli frivillig. I detta syfte erkänns Europeiska organisationen för standardisering (CEN) och Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec) som de organ som är behöriga att införa harmoniserade standarder som överensstämmer med de allmänna riktlinjer för samarbete mellan kommissionen och de båda organen som undertecknades den 13 november 1984.

(8) Harmoniserade standarder kommer att utarbetas av CEN och Cenelec på anmodan av kommissionens i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster [11], ändrat genom direktiv 98/48/EG [12]. Det är lämpligt att kommissionen i standardiseringsfrågor biträds av den kommitté som inrättats i enlighet med direktiv 98/34/EG. Kommittén kommer vid behov att rådfråga tekniskt sakkunniga.

[11] EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.

[12] EGT L 217, 5.8.1998, s. 18.

(9) Inom vissa speciella områden kan även de tekniska specifikationerna och prestandaspecifikationerna i internationellt överenskomna normerande dokument överensstämma, helt eller delvis, med de produktspecifikationer som är fastställda i lag. I dessa fall kan användning av internationellt överenskomna normerande dokument vara ett alternativ till användning av europeiska tekniska standarder.

(10) Uppfyllandet av de grundläggande kraven i detta direktiv kan även åstadkommas med specifikationer som inte härrör från någon europeisk teknisk standard eller något internationellt normerande dokument. Användningen av europeiska tekniska standarder eller internationellt överenskomna normerande dokument bör därför vara frivillig.

(11) Mättekniken är underkastad ständig utveckling, vilket kan leda till förändringar i kraven på bedömning av överensstämmelse. För varje mätkategori krävs därför ett lämpligt förfarande eller möjlighet att välja mellan olika, lika tillförlitliga förfaranden. De förfaranden som föreskrivs i direktivet överensstämmer med kraven i rådets beslut 93/465/EEG av den 22 juli 1993 om moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler för anbringande och användning av CE-märkning om överensstämmelse, avsedda att användas i tekniska harmoniserings direktiv [13].

[13] EGT L 220, 30.8.1993, s. 23.

(12) Enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [14], skall de åtgärder, som erfordras för att genomföra detta direktiv, vidtas med stöd av det rådgivande förfarande, som föreskrivs i artikel 3 i beslutet ifråga.

[14] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(13) Medlemsstaterna bör utöva aktiv tillsyn över sina marknader och vidta alla erforderliga åtgärder för att förhindra att instrument, som inte uppfyller kraven, släpps ut på marknaden eller används. Fri rörlighet inom den inre marknadens gränser bör gälla för mätinstrument.

(14) Medlemsstaterna skall vidta alla erforderliga åtgärder för att sörja för att mätinstrument, som är försedda med CE-märkning om överensstämmelse och tilläggsmärkning, släpps ut på marknaden på ett korrekt sätt. Tillverkare bör underrättas om skälen till negativa beslut som rör deras produkter och om de rättsmedel som står till deras förfogande.

(15) Detta direktiv är avsett att återkalla gemenskapens lagstiftning avseende de mätinstrument som omfattas av följande rådsdirektiv:

-Direktiv 71/318/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gasvolymmätare [15], senast ändrat genom direktiv 82/623/EEG [16].

[15] EGT L 202, 6.9.1971, s. 21.

[16] EGT L 252, 27.8.1982, s. 5.

-Direktiv 71/319/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för mätare för andra vätskor än vatten [17].

[17] EGT L 202, 6.9.1971, s. 32.

-Direktiv 71/348/EEG av den 12 oktober 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillsatsutrustning till mätare för andra vätskor än vatten, senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige [18].

[18] EGT L 239, 25.10.1971, s. 9.

-Direktiv 73/362/EEG av den 19 november 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om längdmått [19], senast ändrat genom kommissionens direktiv 85/146/EEG [20].

[19] EGT L 335, 5.12.1973, s. 56.

[20] EGT L 54, 23.2.1985, s. 29.

-Direktiv 75/33/EEG av den 17 december 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kallvattenmätare [21].

[21] EGT L 14, 20.1.1975, s. 1.

-Direktiv 75/410/EEG av den 24 juni 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bandvågar [22].

[22] EGT L 183, 14.7.1975, s. 25.

-Direktiv 76/891/EEG av den 4 november 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för mätare för elektrisk energi [23].

[23] EGT L 336, 4.12.1976, s. 30.

-Direktiv 77/95/EEG av den 21 december 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om taxametrar [24].

[24] EGT L 26, 31.1.1977, s. 59.

-Direktiv 77/313/EEG av den 5 april 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om mätsystem för andra vätskor än vatten [25], senast ändrat genom kommissionens direktiv 82/625/EEG [26].

[25] EGT L 105, 28.4.1977, s. 18.

[26] EGT L 252, 27.8.1982, s. 10.

-Direktiv 78/1031/EEG av den 5 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om automatiska kontroll- och sorteringsvågar [27].

[27] EGT L 364, 27.12.1978, s. 1.

-Direktiv 79/830/EEG av den 11 september 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om varmvattenmätare [28].

[28] EGT L 259, 15.10.1979, s. 1.

(16) Tillverkare bör under skälig tid erbjudas möjlighet att utnyttja sådana rättigheter som de erhållit före ikraftträdandet av detta direktiv, varför övergångsbestämmelser är nödvändiga.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I - TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH SYFTE

Artikel 1 Tillämpningsområde

Detta direktiv gäller för de anordningar och system med mätfunktion som anges i de särskilda, instrumentspecifika bilagorna MI-001 till MI-011.

Artikel 2 Syfte

Genom detta direktiv fastställs de grundläggande krav som måste uppfyllas av de anordningar och system som avses i artikel 1 om de omfattas av lagstadgad metrologisk kontroll i en medlemsstat samt den bedömning av överensstämmelse som de i sådana fall måste genomgå för att få släppas ut på marknaden och tas i bruk.

I fråga om krav rörande skydd mot elektromagnetiska störningar utgör detta direktiv ett särskilt direktiv enligt artikel 2.2 i direktiv 89/336/EEG.

KAPITEL II - LAGSTADGAD METROLOGISK KONTROLL

Artikel 3 Definitioner

I detta direktiv avses med:

a) Mätinstrument: varje slags anordning eller system som har en mätfunktion och som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde och syfte enligt artiklarna 1 och 2.

b) Underenhet: en fysisk utrustning som fungerar självständigt och som ihop med andra underenheter, med vilka den är kompatibel, utgör ett mätinstrument.

c) Lagstadgad metrologisk kontroll: en kontroll av ett mätinstruments mätfunktioner som föreskrivits av medlemsstaterna med hänsyn till människors hälsa och säkerhet, den allmänna ordningen, miljöskydd, uttag av skatter och avgifter, konsumentskydd samt handel på lika villkor.

d) Tillverkare: en fysisk eller juridisk person som

-utför eller låter utföra konstruktionen av mätinstrumentet,

-tillverkar eller låter tillverka mätinstrumentet, och

-i enlighet med gällande lagstiftning släpper ut det på marknaden i sitt eget namn,

eller

en fysisk eller juridisk person som

-ansvarar för att mätinstrumentet uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv,

-har vidtagit alla erforderliga åtgärder för att bära detta ansvar, och

-i enlighet med gällande lagstiftning släpper ut mätinstrumentet på marknaden i sitt eget namn.

e) Utsläppande på marknaden: en produkts första övergång från tillverkningsledet till ledet för distribution och/eller användning på gemenskapsmarknaden.

f) Ibruktagande: den första användningen av en produkt för de ändamål för vilka den är avsedd.

g) Tillverkarens representant: en fysisk eller juridisk person som enligt skriftlig fullmakt från tillverkaren har rätt att agera på dennes specificerade uppdrag. Representanten måste vara etablerad inom gemenskapen för att han skall kunna agera inom ramen för detta direktiv.

h) Harmoniserad standard: en teknisk specifikation som har fastställts av Europeiska organisationen för standardisering (CEN) eller Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec), eller av båda dessa organ gemensamt, på anmodan av kommissionen i enlighet med direktiv 98/34/EG, och som beretts i enlighet med de allmänna riktlinjer som överenskommits mellan kommissionen och de europeiska standardiseringsorganen.

i) Normerande dokument: ett dokument som innehåller normerande element som fastställts av Organisation Internationale de Métrologie Légale.

Artikel 4 Grundläggande krav och bedömning av överensstämmelse

1. Ett mätinstrument skall uppfylla de grundläggande krav som anges i bilaga I och i den särskilda bilagan för instrumentet.

2. Bedömningen av huruvida ett mätinstrument uppfyller de grundläggande kraven skall ske i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.

3. Följande gäller när ett mätinstrument består av ett antal underenheter och när det finns särskilda bilagor med grundläggande krav för samtliga dessa underenheter som tillsammans utgör mätinstrumentet. Bestämmelserna i detta direktiv skall också tillämpas på var och en av dessa underenheter.

Artikel 5 Märkning om överensstämmelse

1. Att ett mätinstrument uppfyller samtliga krav i detta direktiv skall anges genom anbringande av CE-märkning om överensstämmelse samt metrologisk tilläggsmärkning enligt artikel 13.

2. CE-märkning om överensstämmelse och metrologisk tilläggsmärkning skall anbringas av tillverkaren eller på dennes ansvar.

3. Det skall vara förbjudet att märka mätinstrument så att tredje part kan förväxla märkningen med CE-märkning eller metrologisk tilläggsmärkning vad gäller innebörd och form. Mätinstrument får märkas på andra sätt, förutsatt att CE-märkningens och den metrologiska tilläggsmärkningens synlighet och läsbarhet inte försämras.

Artikel 6 Utsläppande på marknaden och ibruktagande

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 13 och 14 får inte medlemsstaterna, av skäl som omfattas av detta direktiv, förhindra utsläppande på marknaden och ibruktagande av mätinstrument, som är försedda med CE-märkning om överensstämmelse och metrologisk tilläggsmärkning enligt artikel 5.

2. Medlemsstaterna skall sörja för att användningen av ett mätinstrument, som är försett med CE-märkning om överensstämmelse och metrologisk tilläggsmärkning enligt artikel 5, inte förhindras av bestämmelser eller villkor, vilka avser sådant som omfattas av detta direktiv och vilka fastställs av avtalsslutande aktörer för bedrivandet av de verksamheter som är av betydelse i sammanhanget och som avses i artikel 2 i rådets direktiv 93/38/EEG [29].

[29] EGT L 199, 9.8.1993, s. 84.

KAPITEL III - BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Artikel 7 Bedömning av överensstämmelse

Bedömning av huruvida ett mätinstrument överensstämmer med de grundläggande kraven skall utföras med användning av ett av de förfaranden - enligt tillverkarens val - för bedömning av överensstämmelse som anges i den särskilda bilagan för instrumentet i fråga.

De moduler för bedömning av överensstämmelse som dessa förfaranden består av är beskrivna i bilagorna A-H1.

Artikel 8 Anmälan

1. Varje medlemsstat skall till övriga medlemsstater och till kommissionen anmäla de organ som medlemsstaten utsett till att utöva de funktioner som är förbundna med förfarandena för bedömning av överensstämmelse enligt artikel 7, tillsammans med uppgift om de identifikationsnummer som kommissionen tilldelat organen enligt punkt 4, uppgift om slag av mätinstrument för vilka respektive organ har utsetts, samt i tillämpliga fall uppgift om de mätinstrumentklasser, det mätområde, den mätteknik och alla de övriga egenskaper hos mätinstrumenten som begränsar anmälans räckvidd.

2. Medlemsstaterna skall tillämpa de kriterier som fastställs i bilaga III när de utser sådana organ.

3. En medlemsstat, som har anmält ett organ, skall återkalla sin anmälan om den finner att organet inte längre uppfyller kriterierna som avses i punkt 2. Övriga medlemsstater och kommissionen skall genast underrättas om varje sådant återkallande av en anmälan.

4. Varje organ som skall anmälas skall tilldelas ett identifikationsnummer av kommissionen. Kommissionen skall offentliggöra listan över anmälda organ i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning, tillsammans med de uppgifter om anmälans räckvidd som avses i punkt 1, och hålla listan aktuell.

KAPITEL IV - FÖRUTSÄTTANDE AV ÖVERENSSTÄMMELSE

Artikel 9 Harmoniserade standarder och normerande dokument

1. Medlemsstaterna skall förutsätta att ett mätinstrument uppfyller de grundläggande krav som avses i artikel 4, om mätinstrumentet följer delar av nationella standarder - genom vilka den europeiska harmoniserade standarden för instrumentet genomförs nationellt-, varvid delarna motsvarar de delar av den europeiska harmoniserade standarden vilka C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning innehåller hänvisningar till.

Följer ett mätinstrument endast delvis de delar av de nationella standarderna som avses i första stycket, skall medlemsstaterna förutsätta att det uppfyller de grundläggande krav som motsvarar de delar av standarderna som instrumentet följer.

Medlemsstaterna skall offentliggöra uppgifter om de nationella standarder som avses i första stycket.

2. Medlemsstaterna skall förutsätta att de grundläggande krav som avses i artikel 4 är uppfyllda i fråga om mätinstrument som följer det normerande dokument vilket avses i artikel 11.2 c och till vilket det finns hänvisningar offentliggjorda i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Följer ett mätinstrument endast delvis det normerande dokument som avses i första stycket, skall medlemsstaterna förutsätta att instrumentet uppfyller de grundläggande krav som motsvarar de normerande delar som instrumentet följer.

Medlemsstaterna skall offentliggöra hänvisningar till det normerande dokument som avses i första stycket.

KAPITEL V - KOMMITTÉER

Artikel 10 Kommittén för standarder och tekniska föreskrifter

När en medlemsstat eller kommissionen anser att en europeisk harmoniserad standard, som avses i artikel 9.1, inte helt överensstämmer med de grundläggande krav som avses i artikel 4, skall medlemsstaten eller kommissionen ta upp frågan i den ständiga kommitté som är inrättad i enlighet med direktiv 98/34/EG och redovisa sina skäl för detta. Kommittén skall lämna sitt yttrande utan dröjsmål.

På grundval av kommitténs yttrande skall kommissionen underrätta medlemsstaterna om huruvida det är nödvändigt att upphäva hänvisningarna till de nationella standarderna i det offentliggörande som avses i artikel 9.1 tredje stycket.

Artikel 11 Mätinstrumentkommitté

1. Kommissionen skall biträdas av en ständig kommitté, Mätinstrumentkommittén, bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Då hänvisning till detta stycke görs, skall det rådgivande förfarande, som föreskrivs i artikel 3 i beslut 1999/468/EG, tillämpas enligt artikel 7.3 och artikel 8 i beslutet ifråga.

Artikel 12 Mätinstrumentkommitténs uppgifter

1. På begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ kan kommissionen, då den handlar enligt det förfarande, som föreskrivs i artikel 11.2, vidta alla lämpliga åtgärder i syfte att:

a) göra ändringar i de särskilda bilagorna med avseende på

-största tillåtna fel och noggrannhetsklasser,

-nominella driftsförhållanden,

-kritiska avvikelsevärden,

-den lista över förfaranden för bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 7,

b) göra ändringar i de provningsprogram som föreskrivs i bilaga II,

c) begära att Internationella organisationen för legal metrologi (Organisation Internationale de Métrologie Légale) upprättar ett normerande dokument med normerande delar, som, om de följs, innebär att motsvarande grundläggande krav i detta direktiv skall anses vara uppfyllda (förutsättande av överensstämmelse),

d) i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra hänvisningar till de normerande dokument som avses i punkt c.

2. När en medlemsstat eller kommissionen anser att ett normerande dokument, som det hänvisas till i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 d, inte till fullo uppfyller de grundläggande krav som avses i artikel 4, skall medlemsstaten eller kommissionen ta upp frågan i mätinstrumentkommittén och redovisa sina skäl för detta.

Kommissionen skall, då den handlar enligt det förfarande, som föreskrivs i artikel 11.2, underrätta medlemsstaterna om huruvida hänvisningarna till det berörda normerande dokumentet, vilka offentliggjorts i tredje stycket i artikel 9.2, skall upphävas eller ej.

KAPITEL VI - MÄRKNINGAR

Artikel 13 Märkningar

1. Den CE-märkning om överensstämmelse som avses i artikel 5 består av bokstäverna CE med utformning enligt punkt I.B d i bilagan till beslut 93/465/EEG. CE-märkningen skall vara minst 5 mm hög.

2. Den metrologiska tilläggsmärkning som avses i artikel 5 består av ett versalt M samt årtalet för märkningens anbringande, båda inskrivna i en rektangel. Rektangelns höjd skall vara lika med CE-märkningens höjd. Den metrologiska tilläggsmärkningen skall följa omedelbart efter CE-märkningen om överensstämmelse.

3. Om det i förfarandet för bedömning av överensstämmelse föreskrivs att märkning skall ske med identifikationsnumret för det berörda anmälda organ som avses i artikel 8, skall detta nummer följa efter CE-märkningen om överensstämmelse och den metrologiska tilläggsmärkningen. Om det i förfarandet för bedömning av överensstämmelse inte föreskrivs någon sådan märkning med identifikationsnummer för ett anmält organ, skall mätinstrumentet inte heller vara försett med något sådant nummer.

4. När ett mätinstrument består av ett antal enheter som fungerar tillsammans, skall märkningarna finnas på instrumentets huvudenhet.

När ett mätinstrument är för litet eller för känsligt för de märkningar som avses i punkt 1, skall märkningarna finnas på den förpackning i vilken instrumentet saluförs, eller om det är tillämpligt, på den förvaringslåda eller motsvarande som instrumentet levereras i.

5. CE-märkningen om överensstämmelse och den metrologiska tilläggsmärkningen skall vara outplånliga. Det berörda anmälda organets identifikationsnummer skall vara outplånligt eller vara sådant att det förstörs automatiskt om det tas bort. Alla märkningar skall vara klart synliga eller lätt tillgängliga.

Artikel 14 Marknadsövervakning

1. Medlemsstaterna skall vidta alla erforderliga åtgärder för att sörja för att mätinstrument, som är försedda med CE-märkning om överensstämmelse och metrologisk tilläggsmärkning enligt artikel 5, släpps ut på marknaden och tas i bruk endast om de uppfyller - förutsatt att instrumenten är riktigt installerade och används i enlighet med tillverkarens anvisningar - de grundläggande krav som avses i artikel 4, samt har genomgått bedömning av överensstämmelse i enlighet med artikel 7.

2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall bistå varandra vid marknadsövervakning.

Det innebär särskilt att de behöriga myndigheterna skall utbyta information om i vilken utsträckning som de instrument de kontrollerar uppfyller kraven i detta direktiv, samt om resultatet av sådana kontroller

Varje medlemsstat skall underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om vilka behöriga myndigheter den har utsett för sådant informationsutbyte.

Information som utbyts skall behandlas konfidentiellt.

3. Om en medlemsstat slår fast att samtliga eller en del av de mätinstrument av en viss modell, vilka är försedda med CE-märkning om överensstämmelse och metrologisk tilläggsmärkning, inte uppfyller villkoren i punkt 1, skall den vidta alla erforderliga åtgärder för att återkalla dessa instrument från marknaden, förbjuda eller inskränka deras fortsatta saluföring, eller förbjuda eller inskränka fortsatt bruk av dem.

När medlemsstaten fattar beslut om åtgärder skall den beakta huruvida den bristande överensstämmelsen har satts i system eller bara är tillfällig. Om medlemsstaten har slagit fast att den bristande överensstämmelsen har satts i system, skall den genast underrätta kommissionen om vidtagna åtgärder och uppge skälen för sitt beslut.

4. Kommissionen skall snarast möjligt inleda samråd med berörda parter.

Finner kommissionen att de åtgärder som medlemsstaten vidtagit är befogade, skall den genast meddela detta till den medlemsstat som vidtagit åtgärderna, liksom till övriga medlemsstater.

Den behöriga medlemsstaten skall vidta erforderliga åtgärder mot den som anbringat märkningen och skall underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta.

Finner kommissionen att de åtgärder som medlemsstaten vidtagit är obefogade, skall den genast meddela detta till den medlemsstat som vidtagit åtgärderna, liksom till den berörda tillverkaren eller tillverkarens representant.

Om den bristande överensstämmelsen kan tillskrivas standarderna, skall kommissionen, efter samråd med berörda parter, snarast möjligt ta upp frågan i den kommitté som avses i artikel 10.

Kommissionen skall se till att medlemsstaterna informeras om gången i detta förfarande och om dess utgång.

KAPITEL VII - ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 15 Beslut som innebär avslag eller inskränkning

Varje beslut som en medlemsstat fattar med stöd av detta direktiv och som innebär krav på återkallande av ett mätinstrument från marknaden eller förbud eller inskränkning av dess saluföring eller ibruktagande, skall innehålla en redogörelse för de närmare grunderna till beslutet. Ett sådant beslut skall genast delges berörd part, som samtidigt skall underrättas om vilka rättsmedel han har enligt gällande lag i den aktuella medlemsstaten, samt vilka tidsfrister som gäller för dem.

Artikel 16 Upphävanden

Följande direktiv upphör att gälla från och med den [1 juli 2002], utan att tillämpningen av artikel 17 påverkas:

-direktiv 71/318/EEG

-direktiv 71/319/EEG

-direktiv 71/348/EEG

-direktiv 73/362/EEG

-direktiv 75/33/EEG

-direktiv 75/410/EEG

-direktiv 76/891/EEG

-direktiv 77/95/EEG

-direktiv 77/313/EEG

-direktiv 78/1031/EEG

-direktiv 79/830/EEG.

Artikel 17 Övergångsbestämmelser

Genom undantag från artikel 18.2 skall medlemsstaterna tillåta saluföring och ibruktagande av mätinstrument, som uppfyller de regler som är tillämpliga före den [1 juli 2002], för mätuppgifter för vilka medlemsstaterna har föreskrivit användning av i laga ordning kontrollerade mätinstrument, och detta skall gälla tills typgodkännandet för dessa mätinstrument har löpt ut, eller för typgodkännanden med obegränsad giltighet, under en period av tio år från den [1 juli 2002].

Artikel 18 Överföring till nationell lagstiftning

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den [1 juli 2002] och skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 19 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 20 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I Grundläggande krav

Mätinstrument skall ha hög metrologisk tillförlitlighet, så att de som berörs av dem kan ha förtroende för mätresultatet. Mätinstrumentens konstruktion och tillverkning skall ligga på en hög kvalitetsnivå i fråga om mätteknik och mätresultatens säkerhet.

De krav som behövs för att mätinstrument skall uppfylla dessa mål redovisas nedan. De kompletteras med särskilda krav i bilagorna MI-001 till MI-011. Där finns mer detaljerade uppgifter rörande vissa delar av de allmänna kraven.

I de tekniska lösningar som används för att uppfylla kraven skall man ta hänsyn till mätinstrumentets avsedda användning och till sådan felaktig användning som rimligen kan förutses.

Mätinstrument skall anses uppfylla de tillämpliga delarna av kraven om tillverkarna kan visa att motsvarande provningsprogram i bilaga II har genomförts och gett godkända resultat.

Definitioner

Mätstorhet

Storhet som skall mätas, t.ex. vikt eller volym.

Influensstorhet

Storhet annan än mätstorheten och som påverkar mätresultatet.

Specificerade driftsförhållanden

Nominella värden på den mätstorhet och de influensstorheter som utgör de normala betingelser under vilka mätinstrumentet används.

Störning

Influensstorhet som normalt inte ingår i driftsförhållandena för det mätinstrument som har fått värden och prestandakrav föreskrivna.

Kritiskt avvikelsevärde

Gräns ovanför vilken mätresultatets avvikelse från det sanna värdet betraktas som icke önskvärd. Värdet uttrycks i samma måttenhet som mätvärdet.

Materialiserat mått

Anordning avsedd att, på ett permanent sätt vid användning, återge eller tillhandahålla ett eller flera kända värden av en given storhet.

Direktförsäljning

En affärstransaktion räknas som direktförsäljning om samtliga följande villkor är uppfyllda:

-Priset som skall betalas är baserat på mätresultatet.

-Transaktionens parter måste godta mätresultatet direkt på platsen.

-Överlåtelse och betalning sker direkt på platsen, eller så fastställs parternas förpliktelser direkt på platsen som en följd av att de godtar mätresultatet.

Krav

1. Tillåtna fel

1.1 Mätfelet får inte, under specificerade driftsförhållanden och i frånvaro av störningar, överskrida det värde på största tillåtna fel som anges i de tillämpliga särskilda mätinstrumentkraven.

Om inget annat anges, uttrycks det största tillåtna felet som en avvikelse från det sanna mätvärdet och anger värdegränserna för ett intervall med det sanna mätvärdet som mittpunkt.

1.2 Under föreskrivna driftsförhållanden och i närvaro av störningar gäller det prestandakrav som anges i de tillämpliga särskilda mätinstrumentkraven.

1.3 Tillverkaren skall specificera de klimatmässiga, mekaniska och elektromagnetiska miljöer, i vilka mätinstrumentet är avsett att användas Han skall därvid beakta de krav på driftsförhållandena som anges i de tillämpliga särskilda mätinstrumentkraven.

1.3.1 De klimatmässiga och mekaniska miljöerna är indelade i klasser från A till I enligt nedan.

C Klimatmässiga miljöer

C1 Slutna utrymmen med ständig temperaturreglering. Luftfuktigheten är inte reglerad. Vid behov används uppvärmning, kylning eller luftbefuktning för att upprätthålla de erforderliga förhållandena. Mätinstrumenten kan vara utsatta för solstrålning, värmestrålning samt för den omgivande luftens rörelser på grund av drag från luftkonditioneringssystem eller öppna fönster. Mätinstrumenten är inte utsatta för vattenkondens, nederbörd eller isbildning. Förhållandena i denna klass förekommer i ständigt bemannade kontor, vissa verkstäder och andra lokaler för speciella ändamål.

C2 Slutna utrymmen utan reglering av temperatur och luftfuktighet. Uppvärmning kan tillgripas för att höja låga temperaturer, särskilt i de fall då det råder stor skillnad mellan förhållandena i denna klass och utomhus. Mätinstrumenten kan vara utsatta för sol- och värmestrålning samt drag. De kan även vara utsatta för vattenkondens, andra vattenkällor än regn och för isbildning. Förhållandena i denna klass förekommer i vissa entréer och trapphus i byggnader, i garage, källare och vissa verkstäder, fabriksbyggnader och industriella processanläggningar, vanliga lagerlokaler för frostbeständiga produkter, lantbruksbyggnader etc.

C3 Öppna platser med ordinära klimatförhållanden, vilket utesluter polar- och ökenmiljöer.

M Mekaniska miljöer

M1 Utrymmen med vibrationer och stötar av mindre betydelse, t.ex. för mätinstrument monterade på lätta bärande konstruktioner som är utsatta för försumbara vibrationer och stötar från lokala sprängnings- eller pålningsarbeten, slående i dörrar etc.

M2 Utrymmen med betydande eller höga vibrations- och stötnivåer, som t.ex. härrör från maskiner och förbipasserande fordon i närheten eller som förekommer intill tunga maskiner, bandtransportörer etc.

M3 Utrymmen där vibrations- och stötnivåerna är höga eller mycket höga, t.ex. för mätinstrument som monterats direkt på maskiner, bandtransportörer etc.

>Plats för tabell>

Tabell 1

1.3.2 De elektromagnetiska miljöerna klassificeras som E1 eller E2:

E1 Bostäder, kontors- och affärslokaler samt lokaler för lätt industri

E2 Industrilokaler

2. Reproducerbarhet

Mätning av samma mätstorhet på en annan plats eller av en annan användare, med alla övriga omständigheter oförändrade, skall leda till att de på varandra följande mätresultaten blir nära överensstämmande.

3. Repeterbarhet

3.1 Mätning av samma mätstorhet under samma mätningsmässiga omständigheter, skall leda till att de på varandra följande mätresultaten blir nära överensstämmande.

3.2 För mätinstrument som uppvisar betydande slumpmässiga fel skall skillnaden mellan medelvärdena av på varandra följande resultatserier vara små i jämförelse med det största tillåtna felet.

4. Diskriminationsförmåga och känslighet

Mätinstrumentet skall vara tillräckligt känsligt och diskriminationströskeln tillräckligt låg för den avsedda mätuppgiften.

5. Beständighet

Mätinstrumentet skall vara konstruerat så att det bibehåller tillfredsställande stabilitet i fråga om sina metrologiska egenskaper under en rimligt lång tidsperiod, förutsatt att det är rätt installerat och underhållet samt att det används i enlighet med tillverkarens anvisningar under de miljöförhållanden som det är avsett för.

6. Tillförlitlighet

Mätinstrumentet skall konstrueras för att så långt som möjligt minska verkan av ett fel som skulle ge ett felaktigt mätresultat, såvida inte förekomsten av ett sådant fel är uppenbar eller enkelt kan kontrolleras med hjälp av anordningar som inte ingår i själva mätinstrumentet.

7. Lämplighet

7.1 Mätinstrumentet får inte ha egenskaper som sannolikt underlättar bedräglig användning, samtidigt som möjligheterna till oavsiktligt felaktig användning skall vara minimala.

7.2 Mätinstrumentet skall vara lämpligt för det avsedda ändamålet med hänsyn till de praktiska arbetsförhållandena. Sett ur användarsynpunkt får det heller inte ställas orimliga krav på den avsedda användaren för att erhålla riktiga mätresultat.

7.3 Då varan som mäts genomgår någon form av behandling i själva mätinstrumentet och behandlingen påverkar mätstorheten, t.ex. vid avluftning av en vätska i en volymdosator, skall behandlingen vara fullgod med hänsyn tagen till det största tillåtna felet.

7.4 När mätinstrumentet är konstruerat för mätning av över tiden konstanta värden, skall mätinstrumentet vara okänsligt för små variationer i mätstorhetens värde eller reagera på lämpligt sätt.

7.5 Mätinstrumentet skall vara robust och de ingående material som används skall vara lämpliga för de omständigheter i vilka mätinstrumentet är avsett att användas.

8. Skydd mot förvanskning

8.1 Mätinstrumentets metrologiska egenskaper får inte på ett oacceptabelt sätt påverkas av att någon annan anordning ansluts till det, av någon egenskap hos den anslutna anordningen i sig eller av någon längre bort belägen anordning som har förbindelse med mätinstrumentet.

8.2 Fysiska utrustningskomponenter som är av avgörande betydelse för de metrologiska egenskaperna skall vara konstruerade så att de kan skyddas. Det inbyggda skyddet skall vara sådant att eventuell påverkan skall kunna påvisas.

8.3 Programvara som är av avgörande betydelse för de metrologiska egenskaperna skall bära identifikation som sådan och vara skyddad. Identifikationen skall vara lätt tillgänglig. Tecken på gjorda ingrepp skall vara tillgängliga under en rimligt lång tidsperiod.

8.4 Mätdata och metrologiskt viktiga parametrar som lagras eller överförs skall vara skyddade på lämpligt sätt mot oavsiktlig eller avsiktlig förvanskning.

8.5 Mätvärdesvisningar hos mätinstrument som används inom gas-, vatten- och eldistribution skall inte kunna nollställas då de är i bruk.

9. Information som skall vara anbringad på och åtfölja mätinstrumentet

9.1 Mätinstrumentet skall vara försett med följande påskrifter:

-Tillverkarens märke eller firmanamn.

-Uppgifter om mätinstrumentets noggrannhet.

I tillämpliga fall skall dessutom finnas

-uppgifter av betydelse beträffande användningsvillkoren,

-identifikationsmärkning,

-typintygets nummer.

9.2 Då mätinstrumentet är för litet eller har för känslig uppbyggnad för att de nödvändiga uppgifterna skall kunna anbringas, skall den tillhörande förvaringslådan eller motsvarande och/eller dokumentationen vara märkt på lämpligt sätt.

9.3 Mätinstrumentet skall åtföljas av en bruksanvisning. Den skall i tillämpliga stycken innehålla

-specificerade driftsförhållanden,

-klimatmässiga, mekaniska och elektromagnetiska miljöklasser,

-anvisningar för installation, underhåll, reparationer och tillåtna justeringar,

-anvisningar för korrekt användning samt eventuella särskilda användningsvillkor.

9.4 För mätinstrument som används till gas-, vatten- och eldistribution eller för grupper av identiska mätinstrument krävs inte nödvändigtvis separata instruktionshandböcker för varje enskilt mätinstrument.

9.5 Om annat inte anges i en särskild mätinstrumentbilaga, skall skaldelsvärdet för ett uppmätt värde ha formen 1x10n, 2x10n eller 5x10n, där n är ett heltal eller noll. Måttenheten eller dess beteckning skall stå nära talvärdet.

9.6 Ett materialiserat mått skall märkas med ett nominellt värde eller en skala som följs av måttenheten.

9.7 Utförandet av de använda måttenheterna med tillhörande beteckningar skall vara i enlighet med de bestämmelser som omfattar hela gemenskapen och som gäller måttenheter och deras beteckningar.

9.8 Alla de märkningar och påskrifter som är föreskrivna i de gällande kraven skall vara tydliga, outplånliga, entydiga och omöjliga att överföra.

10. Visning av mätresultatet

10.1 Mätresultatet skall presenteras med hjälp av en visningsanordning eller en pappersutskrift.

10.2 Mätvärdespresentationen skall vara tydlig och entydig och vara åtföljd av sådana markeringar och påskrifter som behövs för att upplysa användaren om innebörden av mätresultatet. Man skall enkelt kunna läsa av det presenterade resultatet under normala användningsförhållanden. Ytterligare resultatangivelser får presenteras förutsatt att förväxling inte kan uppstå.

10.3 När utskrift används skall skriften eller registreringen vara lättläst och outplånlig.

10.4 Mätinstrument för affärstransaktioner som utgör direktförsäljning skall vara konstruerade så att, när de är installerade på avsett sätt, mätresultatet visas för transaktionens båda parter.

10.5 Mätinstrument, som är avsedda för förbrukningsmätning av el, gas, vatten etc. i bostäder och från vilka mätvärden kan avläsas, antingen av en mobil datainsamlingsenhet eller på avstånd via en överföringslänk, skall vara försedda med en anordning för mätvärdespresentation som är tillgänglig för konsumenten. Det värde som avläses på denna anordning utgör det mätresultat som skall ligga till grund för avgiftsdebiteringen.

11. Vidarebearbetning av data för avslut av affärstransaktioner

11.1 Mätinstrumentet skall, när det inte rör sig om ett mätinstrument som används till gas-, vatten- och eldistribution, på ett varaktigt sätt registrera mätresultatet tillsammans med en identifikation av den enskilda transaktionen, när samtliga följande villkor är uppfyllda:

-Mätinstrumentet är avsett för affärstransaktioner som utgör direktförsäljning.

-Mätningen går inte att upprepa.

-Mätinstrumentet normalt är avsett att användas då en av affärsparterna är frånvarande.

11.2 Dessutom skall ett varaktigt bevis på mätresultatet och identifikationen av transaktionen tillhandahållas på begäran direkt efter avslutad mätning.

12. Bedömning av huruvida mätinstrumentet uppfyller kraven i direktivet

Mätinstrumentet skall vara konstruerat så att man lätt kan bedöma huruvida det uppfyller kraven i detta direktiv.

--------------------

BILAGA II Provningsprogram

Inledning

Om tillfredsställande resultat har erhållits efter genomförda provningsprogram skall resultaten anses uppfylla den särskilda aspekten av det produktkrav som är föremål för bedömning. Ändring av de i provningsprogrammet angivna värdena på stränghetsgrader, eller kombinationer av stränghetsgrader när det gäller de kombinerade klimatmässiga och mekaniska klasserna A-I, får göras för ett visst mätinstrument, och ändringen skall då anges i den särskilda mätinstrumentbilagan.

Provningsuppställning och provningsförfaranden skall följa internationellt överenskomna dokument.

1 Provningsprogram

Provningsprogrammen indelas efter driftsförhållanden enligt följande:

Program 1 Elektromagnetisk miljö

Program 2 Klimatmiljö

Program 3 Mekanisk miljö

Program 4 Kraftförsörjning

Ytterligare ett provningsprogram, program 5, omfattar instrumentens beständighet.

1.1 Provningsprogrammens tillämplighet

Mätinstrument eller underenheter till sådana skall undergå provning i enlighet med deras specificerade driftsförhållanden, som skall vara i överensstämmelse med kraven i den särskilda mätinstrumentbilagan.

1.2.1 Kombinerade klimatmässiga och mekaniska klasser

De kombinerade klimatmässiga och mekaniska klasserna, A-I, beskrivs i tabell 1, bilaga I.

Stränghetsgraderna för provning visas nedan.

>Plats för tabell>

Tabell 1 - stränghetsgrader

1.2.2 Elektromagnetiska miljöklasser

Klass E1: Bostäder, handel och kontor, lätt industri

Klass E2: Industri

1.3 Grundregler för felbestämning

Fel skall bestämmas under normala provningsförhållanden. När effekten av en influensstorhet bedöms, skall alla andra faktorer hållas relativt konstanta vid ett värde som ligger nära det normala.

1.4 Grundregler för provning

Varje influensstorhet appliceras var för sig, varvid dess inverkan bestäms. Metrologisk provning skall utföras med eller utan applicerad influensstorhet, beroende på vilket förhållande som är det normala driftstillståndet för mätinstrumentet när den aktuella influensstorheten sannolikt kan uppträda.

2 Program 1: Elektromagnetisk miljö

Provningsprogrammet, som redovisas i tabellerna 2, 3 och 4, gäller för mätinstrumentet eller underenheten i enlighet med den elektromagnetiska miljö (E1 eller E2) som mätinstrumentet är avsett att användas i.

När mätinstrumentet eller underenheten avses att användas i ett permanent, kontinuerligt elektromagnetiskt fält skall tillåtna prestanda under inverkan av det utstrålade elektromagnetiska fältet (amplitudmodulerad provning) ligga inom det största tillåtna felet. I alla andra fall skall det kritiska avvikelsevärdet och den tillåtna effekten vara de som anges i den särskilda mätinstrumentbilagan.

>Plats för tabell>

Tabell 2

>Plats för tabell>

Tabell 3 - Radiofrekvens - "common mode"

>Plats för tabell>

Tabell 4 - Överspänningar

3. Program 2: Klimatmiljö

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under specificerade klimatförhållanden.

3.1 Statisk temperatur

När det är praktiskt möjligt kan prov för både torr värme och kyla kombineras i en provningsomgång.

3.1.1 Torr värme

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med hög temperatur.

>Plats för tabell>

3.1.2 Kyla

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med låg temperatur.

>Plats för tabell>

3.2 Omgivande luftfuktighet

Beroende på vilken klimatmiljö mätinstrumentet är avsett att användas i, kan lämpligt provningsförhållande vara antingen fuktig värme i stationärt tillstånd (icke-kondenserande tillstånd) eller cyklisk fuktig värme (kondenserande tillstånd).

Provning med cyklisk fuktig värme är lämplig när kondensation är av betydelse, eller när inträngningen av ånga påskyndas av utandningseffekten. Under förhållanden med icke-kondenserande luftfuktighet är fuktig värme i stationärt tillstånd lämpligt provningsförhållande.

3.2.1 Fuktig värme i stationärt tillstånd (icke-kondenserande)

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med hög luftfuktighet och konstant temperatur.

>Plats för tabell>

3.2.2 Cyklisk fuktig värme (kondenserande)

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med hög luftfuktighet i kombination med cykliska temperaturförändringar.

>Plats för tabell>

4 Program 3: Mekanisk miljö

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under relevanta mekaniska miljöförhållanden.

4.1 Vibrationer

Provning med slumpmässiga vibrationer är lämplig för bedömning av förhållanden när influensstorheten inte är stabil till sin storlek. Provning med sinusformade vibrationer är lämplig för bedömning av förhållanden när frekvenserna (en eller flera) och nivåerna (en eller flera) hos den effektiva accelerationen är kända och stabila, eller när man känner till en resonansfrekvens av betydelse i sammanhanget.

4.1.1 Slumpmässiga vibrationer

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med slumpmässiga vibrationer.

>Plats för tabell>

4.1.2 Sinusformade vibrationer

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med vibrationer av konstant natur.

>Plats för tabell>

4.2 Mekaniska stötar

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under förhållanden med mekaniska stötar.

>Plats för tabell>

5 Program 4: Kraftförsörjning

Att verifiera att instrumentet inte överskrider största tillåtna fel under normala kraftförsörjningsförhållanden.

>Plats för tabell>

6 Program 5: Beständighet

Att bedöma risken för uppkomsten av fel under mätinstrumentets eller underenhetens förväntade livslängd.

6.1. Gasmätare

6.1.1 Membranmätare

6.1.1.1 Provningstid: 5 000 timmar vid Qmax.

6.1.1.2 Tillåtna fel

Under och efter provning vid flöden med värdena Qmin, 2 Qmin, 0,1 Qmax, 0,4 Qmax, 0,7 Qmax and Qmax:

-Visningsfelet vid varje flödesvärde i området Qt-Qmax får inte avvika från respektive begynnelsevärde med mer än 2 % för det aktuella flödet.

-Visningsfelet måste ligga inom dubbla det största tillåtna felet.

6.1.2 Ringkolvmätare och turbinmätare

6.1.2.1 Provningstid: 1 000 timmar. Den sammanlagda tiden får inte överskrida två månader.

6.1.2.2 Tillåtna fel

Efter provning vid flöden med värdena Qmin, 0,05 Qmax, 0,15 Qmax, 0,25 Qmax, 0,4 Qmax, 0, 7 Qmax och Qmax:

-Visningsfelet vid varje flödesvärde får inte avvika från respektive begynnelsevärde med mer än en tredjedel av det största tillåtna felet för det aktuella flödet.

-Visningsfelet måste ligga inom det största tillåtna felet.

6.2 Vattenmätare

6.2.1 Vattenmätarna skall genomgå två provningsomgångar i följd.

-Q3 <= 16m3/h

-Omgång 1 (cyklisk provning): Intermittent provning med 100 000 cykler (dvs. med avbrott emellan varje) under vilka flödet kan variera mellan noll och Q3. I varje cykel skall ingå minst en period under vilken flödet måste vara noll och minst en period under vilket flödet måste vara Q3.

-Omgång 2 (kontinuerlig provning): kontinuerligt flöde med värdet Q4 under 100 timmar.

-Q3 > 16 m3/h

-Omgång 1: Kontinuerligt flöde med värdet Q3 under 750 timmar.

-Omgång 2: Kontinuerligt flöde vid värdet Q4 under 200 timmar.

6.2.2 Tillåtna fel

6.2.2.1 Efter respektive provningsomgång får variationen i mätfelet i förhållande till det initiala mätfelet inte överskrida följande värden:

-3 % av den uppmätta volymen i flödesområdet Q1< Q2.

-1,5 % av den uppmätta volymen i flödesområdet Q2 <= Q4.

6.2.2.2 Mätfelet för den volym som uppmäts efter respektive provningsomgång får inte överskrida följande värden:

-( 6 % av den uppmätta volymen i flödesområdet Q1< Q2.

-( 2,5 % av den uppmätta volymen i flödesområdet Q2 <= Q4 för vattenmätare avsedda för vattentemperaturer i området 0,1-30°C.

-( 3,5 % av den uppmätta volymen i flödesområdet Q2 <= Q4 för vattenmätare avsedda för vattentemperaturer i området 30-90°C.

6.2.3 Vattenvolym

Den vattenvolym som passerar genom respektive mätare i de två provningsomgångarna enligt punkt 2.1 måste vara minst följande:

600 x Q3 (i m3) för Q3 < 16 m3/h

1 000 x Q3 (i m3) för Q3 > 16 m3/h

6.2.4 Provningsflöden

Mätfelen räknat på vattenvolym måste bestämmas vid referensförhållanden före och efter varje provningsomgång, för varje provad mätare och åtminstone vid följande flöden:

Q1, (Q1+ Q2)/2, Q2, 0,1Q3, 0,3Q3, 0,5Q3, Q3 och Q4.

6.2.5 Provningsförhållanden

Provningar skall genomföras med vatten av lämplig temperatur för kontroll av mätaren med avseende på det temperaturomområde den är avsedd för. Vattnet för provningarna skall vara rent vatten utan fasta partiklar i suspension, och det skall ha låg aggressivitet och låg halt av kalciumkarbonat.

--------------------

BILAGA III Kriterier som skall uppfyllas av de organ som av medlemsstaterna utnämns till att utöva de funktioner som hänför sig till modulerna för bedömning av överensstämmelse

Nedan beskrivs de kriterier som medlemsstaterna skall tillämpa när de utser organ enligt artikel 8.1.

1. Organet, direktören och personalen som deltar i arbetet med bedömning av överensstämmelse, får inte vara konstruktör, tillverkare, leverantör, installatör eller användare av de mätinstrument som kontrolleras, och inte heller vara representant för någon av dessa personer. De får dessutom inte vara direkt engagerade i konstruktion, tillverkning, marknadsföring eller underhåll av mätinstrumenten eller representera de parter som är engagerade i dessa aktiviteter. Föregående kriterier utesluter emellertid inte på något sätt möjligheten till utbyte av teknisk information mellan tillverkaren och organet, i syfte att användas för bedömningen av överensstämmelse.

2. Organet och dess personal, som deltar i arbetet med bedömning av överensstämmelse, skall vara fria från varje påtryckning och incitament, i synnerhet ekonomiska incitament, som kan påverka deras omdöme eller resultaten av deras arbete med bedömning av överensstämmelse. Särskilt gäller detta påtryckningar och incitament från personer eller grupper som har intresse i hur bedömningen utfaller.

3. De uppgifter som ingår i bedömning av överensstämmelse skall utföras med högsta yrkesmässiga integritet och fordrar sakkunskap inom metrologiområdet.

Om organet anlitar underleverantörer för bestämda uppgifter med anknytning till fastställande eller verifiering av produktprestanda och specifikationer, skall det först försäkra sig om att underleverantören uppfyller kraven i detta direktiv och då särskilt i denna bilaga. Organet skall hålla tillgängligt för nationella myndigheter de tillämpliga handlingar i vilka redovisas bedömningar av underleverantörens kvalifikationer och det utförda arbetet i enlighet med detta direktiv.

4. Organet skall vara i stånd att utföra alla de uppgifter som anvisas sådana organ, enligt den bilaga för vilken organet har anmälts. Detta oavsett om uppgifterna utförs av organet självt eller av annan part för dess räkning och på dess ansvar. Det skall särskilt förfoga över nödvändig personal och nödvändiga anordningar för att utföra de tekniska och administrativa uppgifter som ingår i riktigt genomförd bedömning och verifiering. Det skall också ha tillgång till nödvändig utrustning för den erfordrade verifieringen.

5. Organet skall ha

-ordentlig yrkesutbildning, som omfattar samtliga bedömnings- och verifieringsmoment som organet har utsetts att utföra,

-tillfredsställande kunskaper om gällande föreskrifter vad avser de kontroller som de utför, samt tillräcklig erfarenhet av sådana kontroller,

-den förmåga som krävs för att upprätta intyg, redovisningar och rapporter för att visa att kontrollerna har utförts.

6. Organets opartiskhet måste garanteras. Dess anseende får inte bero på antalet kontroller som genomförs eller på kontrollernas resultat.

7. Organet skall ha tecknat en privat ansvarsförsäkring, såvida inte ansvar vilar på medlemsstaten genom nationell lagstiftning eller om medlemsstaten själv direkt utför kontrollerna.

8. Organets personal skall iaktta tystnadsplikt avseende all information som erhålls vid utförandet av tjänster som omfattas av detta direktiv eller av nationella lagbestämmelser genom vilka detta direktiv omsätts till nationell nivå. Undantag råder gentemot de av medlemsstatens behöriga förvaltningsmyndigheter inom vilka dessa aktiviteter genomförs.

--------------------

BILAGA IV Teknisk dokumentation

Den tekniska dokumentationen skall på ett begripligt sätt återge mätinstrumentets konstruktion, tillverkning och funktionssätt och skall möjliggöra en bedömning av om det uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Dokumentationen skall, i den mån det är av betydelse för denna bedömning, omfatta

-en allmän beskrivning av instrumentet,

-övergripande konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, underenheter, kretsar etc.,

-beskrivningar och förklaringar som behövs för förståelsen av ovannämnda delar, inklusive instrumentets funktionssätt,

-en lista över de standarder som avses i artikel 9 och som tillämpats helt eller delvis, samt beskrivningar av de lösningar som använts för att uppfylla de grundläggande kraven, när de standarder som avses i artikel 9 inte har tillämpats,

-resultat från konstruktionsberäkningar, undersökningar etc.,

-provningsrapporter,

-EG-typintyg eller EG-intyg om konstruktionskontroll för instrument som innehåller delar som är identiska med dem som ingår i konstruktionen.

--------------------

BILAGA A Försäkran om överensstämmelse grundat på intern tillverkningskontroll

1. Den försäkran om överensstämmelse som grundar sig på intern tillverkningskontroll är den del av det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren eller den som representerar honom fullgör de åligganden som föreskrivs nedan och säkerställer och försäkrar att de aktuella mätinstrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Teknisk dokumentation

2. Tillverkaren skall upprätta den tekniska dokumentationen enligt bilaga IV. Med hjälp av dokumentationen skall det vara möjligt att bedöma om instrumentet uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Dokumentationen skall, i den mån det är av betydelse för sådan bedömning, omfatta instrumentets konstruktion, tillverkning och funktionssätt.

3. Tillverkaren skall hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för de nationella myndigheterna under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista instrumentet har tillverkats.

Tillverkning

4. Tillverkaren skall vidta alla erforderliga åtgärder för att säkerställa att de tillverkade instrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Skriftlig försäkran om överensstämmelse

5.1 Tillverkaren skall anbringa CE-märkningen om överensstämmelse och den metrologiska tilläggsmärkningen på varje mätinstrument som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

5.2 En försäkran om överensstämmelse skall upprättas för varje modell av mätinstrumentet och skall hållas tillgänglig för de nationella myndigheterna under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista instrumentet av respektive modell har tillverkats. I försäkran skall anges för vilken modell av mätinstrumentet den har upprättats.

Ett exemplar av denna försäkran skall också sändas till ett av de organ som anmälts för typkontroll enligt artikel 8 och som ansvarar för att listan över inkomna försäkringar om överensstämmelse med jämna mellanrum delges alla medlemsstater.

En kopia av försäkran skall levereras med varje mätinstrument som släpps ut på marknaden.

Tillverkarens representant

6. Tillverkarens åligganden enligt punkterna 3 och 5.2 kan fullgöras, för hans räkning och på hans ansvar, av den som representerar honom inom gemenskapen.

När varken tillverkaren eller den som representerar honom är etablerad inom gemenskapen, skall ansvaret för ovan nämnda åligganden vila på importören eller varje annan person som släpper ut instrumentet på gemenskapsmarknaden.

--------------------

BILAGA A1 Försäkran om överensstämmelse grundat på intern tillverkningskontroll och produktprovning av ett anmält organ

1. Den försäkran om överensstämmelse, som grundar sig på intern tillverkningskontroll samt produktprovning, är den del av det förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren eller den som representerar honom fullgör de åligganden som föreskrivs nedan och säkerställer och försäkrar att de aktuella mätinstrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Teknisk dokumentation

2. Tillverkaren skall upprätta den tekniska dokumentationen enligt bilaga IV. Med hjälp av dokumentationen skall det vara möjligt att bedöma om instrumentet uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Dokumentationen skall, i den mån det är av betydelse för sådan bedömning, omfatta instrumentets konstruktion, tillverkning och funktionssätt.

3. Tillverkaren skall hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för de nationella myndigheterna under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista instrumentet har tillverkats.

Tillverkning

4. Tillverkaren skall vidta alla erforderliga åtgärder för att säkerställa att de tillverkade instrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Produktkontroller

5. Ett anmält organ, som tillverkaren valt, skall genomföra eller låta genomföra produktkontroller med slumpvisa intervall. Ett lämpligt stickprov av slutprodukterna, vilket tagits av det anmälda organet innan produkterna släppts ut på marknaden, skall undersökas, och tillämpliga provningar enligt de dokument som nämns i artikel 9, eller likvärdiga provningar, skall genomföras för att kontrollera att instrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Om dokument saknas, skall det berörda anmälda organet bestämma vilka tillämpliga provningar som skall genomföras.

I de fall som ett visst, relevant antal instrument i stickprovet inte uppfyller kraven, skall det anmälda organet vidta lämpliga åtgärder.

Skriftlig försäkran om överensstämmelse

6.1 På varje mätinstrument som uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv skall tillverkaren anbringa CE-märkningen om överensstämmelse, den metrologiska tilläggsmärkningen samt, på ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 5, det senares identifikationsnummer.

6.2 En försäkran om överensstämmelse skall upprättas för varje modell av mätinstrumentet och skall hållas tillgänglig för de nationella myndigheterna under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista instrumentet av respektive modell har tillverkats. I försäkran skall anges för vilken modell av mätinstrumentet den har upprättats.

Ett exemplar av denna försäkran skall också sändas till ett av de organ som anmälts för typkontroll enligt artikel 8 och som ansvarar för att listan över inkomna försäkringar om överensstämmelse med jämna mellanrum delges alla medlemsstater.

En kopia av försäkran skall levereras med varje mätinstrument som släpps ut på marknaden.

Tillverkarens representant

7. Tillverkarens åligganden enligt punkterna 3 och 6.2 kan fullgöras, för hans räkning och på hans ansvar, av den som representerar honom inom gemenskapen.

När varken tillverkaren eller den som representerar honom är etablerad inom gemenskapen, skall ansvaret för ovan nämnda åligganden vila på importören eller varje annan person som släpper ut instrumentet på gemenskapsmarknaden.

--------------------

BILAGA B Typkontroll

1. Typkontroll är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken ett anmält organ undersöker den tekniska konstruktionen av ett mätinstrument samt fastställer och intygar att den uppfyller de bestämmelser i detta direktiv som gäller för mätinstrumentet.

2. Typkontroll kan utföras på något av följande sätt. Det anmälda organet bestämmer vilket tillämpligt sätt som skall användas och vilka provexemplar som erfordras.

a) Undersökning av ett sådant provexemplar av det kompletta mätinstrumentet som är representativt för produktionen i fråga.

b) Undersökning av flera provexemplar av en eller flera kritiska delar av mätinstrumentet, varvid provexemplaren skall vara representativa för produktionen i fråga, samt bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för mätinstrumentets övriga delar genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som nämns i punkt 3.

c) Bedömning av den tekniska konstruktionens lämplighet för mätinstrumentet genom granskning av den tekniska dokumentation och de underlag som nämns i punkt 3, utan undersökning av provexemplar.

3. Ansökan om typkontroll skall inges av tillverkaren, eller av den som representerar honom inom gemenskapen, till ett anmält organ som tillverkaren själv väljer.

Ansökan skall innehålla

-tillverkarens namn och adress, samt, om ansökan inges av hans representant, även den senares namn och adress,

-en skriftlig försäkran att samma ansökan inte har ingetts till något annat anmält organ,

-den tekniska dokumentation som beskrivs i bilaga IV. Med hjälp av dokumentationen skall det vara möjligt att bedöma huruvida instrumentet uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Dokumentationen skall, i den mån det är av betydelse för sådan bedömning, omfatta instrumentets konstruktion, tillverkning och funktionssätt.

-de provexemplar som det anmälda organet kräver och som är representativa för produktionen i fråga,

-underlagen för den tekniska konstruktionens lämplighet vad avser de delar av mätinstrumentet för vilka inga provexemplar behövs. I dessa underlag skall omnämnas varje dokument av betydelse som har tillämpats, särskilt när de tillämpliga dokument som nämns i artikel 9 inte har tillämpats fullt ut, och vidare skall de, när så erfordras, innehålla resultaten av provningar som genomförts i tillverkarens laboratorium eller i något annat provningslaboratorium för hans räkning och på hans ansvar.

4. Det anmälda organet skall:

i fråga om provexemplaren

4.1 granska den tekniska dokumentationen, verifiera att provexemplaren har tillverkats i enlighet med denna samt identifiera de delar som har konstruerats i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i de dokument som nämns i artikel 9, liksom de delar som har konstruerats utan att de tillämpliga bestämmelserna i dessa dokument har följts,

4.2 genomföra eller låta genomföra undersökningar och provningar för att, i de fall där tillverkaren har valt att använda de tekniska lösningarna i de dokument som är av betydelse, kontrollera om dessa lösningar har använts på rätt sätt,

4.3 genomföra eller låta genomföra undersökningar och provningar, för att, i de fall där tillverkaren har valt att inte använda de tekniska lösningarna i de dokument som är av betydelse, kontrollera om de lösningar som tillverkaren har använt uppfyller de motsvarande grundläggande kraven i detta direktiv,

4.4 överenskomma med sökanden om den plats där undersökningar och provningar skall genomföras.

i fråga om övriga delar av mätinstrumentet

4.5 granska den tekniska dokumentationen och underlagen i syfte att bedöma den tekniska konstruktionens lämplighet för mätinstrumentets övriga delar.

i fråga om tillverkningsprocessen

4.6 granska den tekniska dokumentationen för att försäkra sig om att tillverkaren har tillräckliga resurser för att åstadkomma en jämn produktionskvalitet.

5. När den tekniska konstruktionen uppfyller de bestämmelser i detta direktiv som är tillämpliga på mätinstrumentet, skall det anmälda organet utfärda ett EG-typintyg till den sökande. Intyget skall innehålla tillverkarens namn och adress, slutsatserna av kontrollen, eventuella villkor för intygets giltighet samt erforderliga uppgifter för identifiering av instrumentet.

Alla delar av den tekniska dokumentationen som är av betydelse skall bifogas intyget, och ett exemplar skall förvaras hos det anmälda organet.

Intyget skall ha en giltighetstid av tio år från datum för utfärdandet och kan förlängas med tio år i taget.

6. Alla modifieringar av instrumentet, vilka kan påverka dess uppfyllande av de grundläggande kraven eller villkoren för intygets giltighet, skall av sökanden meddelas till det anmälda organ som innehar den tekniska dokumentationen rörande EG-typkontrollen. För sådana modifieringar krävs ytterligare godkännande i form av ett tillägg till det ursprungliga EG-typintyget.

7. Varje anmält organ skall med jämna mellanrum förse alla medlemsstater med en lista över

-utfärdade EG-typintyg,

-avslagna ansökningar om EG-typintyg,

-tillägg och ändringar som rör redan utfärdade intyg.

Varje anmält organ skall genast underrätta alla medlemsstater om återkallandet av ett EG-typintyg. Varje medlemsstat skall delge denna information till de organ som den har anmält.

8. De övriga anmälda organen kan erhålla kopior av EG-typintygen och/eller tilläggen till dem. Bilagorna till intygen skall stå till de övriga anmälda organens förfogande.

9. Tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen skall bevara ett exemplar av EG-typintyget och dess tillägg, tillsammans med den tekniska dokumentationen, under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista mätinstrumentet har tillverkats.

När varken tillverkaren eller den som representerar honom är etablerad inom gemenskapen skall ansvaret för att tillhandahålla den tekniska dokumentationen vila på importören eller varje annan person som släpper ut mätinstrumentet på gemenskapsmarknaden.

--------------------

BILAGA C Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på intern tillverkningskontroll

1. Den försäkran om överensstämmelse med typ som grundar sig på intern tillverkningskontroll är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren eller den som representerar honom fullgör de åligganden som föreskrivs nedan och säkerställer och försäkrar att de aktuella mätinstrumenten överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Tillverkning

2. Tillverkaren skall vidta alla erforderliga åtgärder för att säkerställa att de tillverkade instrumenten överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Skriftlig försäkran om överensstämmelse

3.1. Tillverkaren skall anbringa CE-märkningen om överensstämmelse och den metrologiska tilläggsmärkningen på varje mätinstrument som överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

3.2 En försäkran om överensstämmelse skall upprättas för varje modell av mätinstrumentet och skall hållas tillgänglig för de nationella myndigheterna under en tidsperiod som upphör tio år efter det att det sista instrumentet har tillverkats. I försäkran skall anges för vilken modell av mätinstrumentet den har upprättats.

En kopia av försäkran skall levereras med varje mätinstrument som släpps ut på marknaden.

Tillverkarens representant

4. Tillverkarens åligganden enligt punkt 3.2 kan fullgöras, för hans räkning och på hans ansvar, av den som representerar honom inom gemenskapen.

När varken tillverkaren eller den som representerar honom är etablerad inom gemenskapen, skall ansvaret för ovan nämnda åligganden vila på importören eller varje annan person som släpper ut instrumentet på gemenskapsmarknaden.

--------------------

BILAGA C1 Försäkran om överensstämmelse med typ grundat på intern tillverkningskontroll och produktprovning av ett anmält organ

1. Den försäkran om överensstämmelse med typ som grundar sig på intern tillverkningskontroll och produktprovning av ett anmält organ är den del av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse genom vilken tillverkaren eller den som representerar honom fullgör de åligganden som föreskrivs nedan och säkerställer och försäkrar att de aktuella mätinstrumenten överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Tillverkning

2. Tillverkaren skall vidta alla erforderliga åtgärder för att säkerställa att de tillverkade instrumenten överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.

Produktkontroller

3. Ett anmält organ, som tillverkaren valt, skall genomföra eller låta genomföra produktkontroller med slumpvisa intervall. Ett lämpligt stickprov av slutprodukterna, vilket tagits av det anmälda organet innan produkterna släppts ut på marknaden, skall undersökas, och tillämpliga provningar enligt de dokument som nämns i artikel 9, eller likvärdiga provningar, skall genomföras för att kontrollera att instrumenten uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Om dokument saknas, skall det berörda anmälda organet bestämma vilka tillämpliga provningar som skall genomföras.

I de fall som ett visst, relevant antal instrument i stickprovet inte uppfyller kraven, skall det anmälda organet vidta lämpliga åtgärder.

Skriftlig försäkran om överensstämmelse

4.1 På varje mätinstrument, som överensstämmer med typen enligt EG-typintyget och uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv, skall tillverkaren anbringa CE-märkningen om överensstämmelse, den metrologiska tilläggsmärkningen samt, på ansvar av det anmälda organ som avses i punkt 3, det senares identifikationsnummer.

4.2 En