EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
Brysselden27.9.2000
KOM(2000) 594 slutlig
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN
Strukturella indikatorer
iiMEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN
Strukturella indikatorer
SAMMANDRAG
Syftet med med-
delandet är att ge en
första uppsättning av
indikatorer för
sammanfattnings-
rapporten.I detta meddelande föreslås ett antal indikatorer som skall
användas i sammanfattningsrapporten till Europeiska rådets
vårmöte 2001. Härigenom uppfylls Europeiska rådets
begäran vid mötet i Feira om att kommissionen före slutet
av september skall lägga fram en rapport "om den
föreslagna strategin för indikatorer och riktmärken, både
på särskilda politikområden och för användning i den
sammanfattande rapporten till Europeiska rådets vårmöte,
för att säkerställa en tillräcklig enhetlighet och en
standardiserad presentation."
Urvalet av indikatorerbör göra det möjligt
för oss att mäta fram-
stegen i genom-
förandet av Lissabon-
strategin...Valet av indikatorer hänger samman med sammanfattnings-
rapportens syfte, nämligen att bedöma framstegen i
genomförandet av Lissabonstrategin, som i sin tur syftar till
att omvandla Europeiska unionen till "världens mest
konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade
ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med
fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social
sammanhållning." I Lissabonslutsatserna lämnas en
begäran om en rapport samt indikatorer avseende fyra
politikområden: sysselsättning, innovation, ekonomiska
reformer och social sammanhållning och vidare betonas
vikten av en väl avvägd ekonomisk politik när det
strategiska målet skall uppnås.
Den främsta avsikten med urvalet av indikatorer för
sammanfattningsrapporten är att de skall mäta framstegen
inom dessa fyra politikområden. Därutöver tillkommer
några bakgrundsindikatorer som ger den övergripande
ekonomiska bakgrunden, där de strukturella reformerna
äger rum. Indikatorerna har visserligen delats in i fyra
områden, men det finns ändå nära kopplingar mellan dessa
områden och med de övergripande ekonomiska resultaten.
… men de bör varabegränsade i antal.I meddelandet återfinns 27 nyckelindikatorer – tillräckligt
få för att fokusera den politiska debatten, men ändå vara
hanterliga, och samtidigt tillräckligt många för att ge en
balanserad bild av hur ekonomin utvecklas inom alla de
fyra politikområdena. Listan har sammanställts med
utgångspunkt från de många fler detaljerade indikatorer
som används i de olika processer och handlingsplaner som
behandlar sina respektive ämnen mer ingående.
iiiI urvalet har huvudmålet varit att indikatorerna på ett
effektivt sätt skall mäta framstegen inom de fyra områdena,
vilket ligger i linje med den begäran som lämnades i
Lissabon. Flera andra faktorer har beaktats, främst hur pass
tillgängliga och jämförbara uppgifterna är och vidare har
man försökt begränsa omfattningen på uppgiftsinsamlingen
för att inte belasta medlemsstaterna alltför mycket.
Indikatorerna måste
vidareutvecklas
kontinuerligt.Iå rä rd e tf ö r s t ag å n g e ns o me n i g h e ts k a l ln å so m
indikatorerna och som en sammanfattningsrapport skall
utarbetas. Formuleringen av indikatorer och riktmärken har
gått olika snabbt inom de olika delområdena och ytterligare
arbete pågår inom alla de fyra områdena. I meddelandet
betonas därför behovet av flexibilitet i listan över
indikatorer så att förbättringar av de tillgängliga
indikatorerna kan göras. I meddelandet ingår även en lista
över indikatorer som behöver vidareutvecklas eftersomkvaliteten på det insamlade materialet måste bli bättre i
framtiden.
Indikatorerna utgör
olika beståndsdelar av
samma bild…För att lyckas med att skapa en konkurrenskraftig och
dynamisk kunskapsbaserad ekonomi behövs olika
samverkande och kompletterande komponenter dels i form
av en fortsatt väl avvägd ekonomisk politik samt
strukturella reformer för att förbättra marknadernas
funktion och stärka ekonomins innovativa förmåga, och
dels i form av en politik som främjar tillkomsten av nya
arbetstillfällen och social sammanhållning. Urvalet av
indikatorer bör därför inte ses isolerade utan snarare som
olika beståndsdelar avenochsamma bild.
…som skall utvecklas isammanfattnings-
rapportenGenom att mäta medlemsstaternas framsteg mot viktiga
ekonomisk- och socialpolitiska mål , hjälper
sammanfattningsrapporten oss att upptäcka ländernas starka
och svaga sidor när det gäller resultat och därigenom bana
väg för ekonomisk-politiska åtgärder. Strukturella
resultatindikatorer är dock inte någon ersättning för en
ingående kvalitativbedömning.
Den logiska grundenför urvalet av
indikatorer är…En kort beskrivning av tolkningen av de olika indikatorerna
ochderas politiska relevans ges itexten.
…att presentera det
övergripande
ekonomiska ram-
verket, där de
strukturella reformera
äger rum...De allmänna ekonomiska bakgrundsindikatorerna ger det
övergripande ekonomiska ramverk där de strukturella
reformerna av arbets-, produkt- och kapitalmarknaderna
äger rum. Dessa indikatorer avser tillväxtens hållbarhet och
den ekonomiska dynamiken som ju är de strukturella
reformernas yttersta mål, men de avser också den
makroekonomiska stabiliteten eftersom en väl avvägd
ivekonomisk politik bör stärka reformernas positiva effekter.
…att bedöma
skapandet av nya
arbetstillfällen,Skapandet av nya arbetstillfällen är nyckeln till större
ekonomiskt välstånd och till ökad social sammanhållning.
Därför underströk deltagarna vid Europeiska rådets möte i
Lissabon behovet av att öka sysselsättningen i EU genom
att utveckla en aktiv sysselsättningspolitik. Specifika mål
har satts upp för den totala sysselsättningsgraden samt för
sysselsättningsgraden bland kvinnor och dessa två tal,
liksomsysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare, ingår
som en del i sysselsättningsindikatorerna. Arbetslöshet och
långtidsarbetslöshet är indikatorer på strukturproblem på
arbetsmarknaden. Livslångt lärande ingår som en
avgörande beståndsdel i en aktiv arbetsmarknadspolitik,
medan skattesatsen på lågavlönad arbetskraft finns med
somett mått på stimulerande respektive hämmande faktorer
för sysselsättningen, särskilt bland lågutbildadearbetstagare.
…EU:s innovativa
förmåga,Att förbättra EU:s innovativa förmåga är ett annat viktigt
inslag i Lissabonstrategin. Investeringarna i utbildning,
forskning och utveckling samt informations- och
kommunikationsteknik ingår som indikatorer på
satsningarna inom dessa områden. Hur effektiva
satsningarna är mäts genom ökningen av tillgången till
Internet, högteknologiska patent samt export av
högteknologiska produkter. Riskkapitaltillgången beaktas
också eftersom effektiva riskkapitalmarknader spelar en
viktig roll för innovativa små och medelstora företag med
stark tillväxt.
…reformer avprodukt- och
kapitalmarknaderna,
ochFör att skörda frukterna av de strukturella reformerna
behövs ett övergripande synsätt, där hänsyn tas till
kopplingarna mellande olika marknaderna. Därför måste de
arbetsmarknads- och innovationspolitiska åtgärderna
åtföljas av reformer av produkt- och kapitalmarknaderna.
Indikatorerna på ekonomiska reformer mäter hur arbetet
med att åstadkomma effektivare och mer välfungerande
produkt- och kapitalmarknader fortskrider. Indikatorerna på
handelsintegration och relativa prisnivåer mäter
förbättringar av marknadsintegrationen och effektivitet.
Priserna för nätverksamheter mäter framstegen i
liberaliseringen av dessa sektorer, och indikatorer avseende
offentlig upphandling och statsstöd mäter störningarna i
produktmarknadernas funktion till följd av offentliga inter-
ventioner. När det gäller kapitalmarknaderna anger
indikatorerna för bankverksamhet över nationsgränserna
och kapital som anskaffas på fondbörserna ett mått på
finansmarknadens integrationocheffektivitet.
v…social
sammanhållning.Framväxten av det kunskapsbaserade samhället och
förverkligandet av de ekonomiska reformerna måste gå
hand i hand med en stark social sammanhållning. Bland
indikatorerna på social sammanhållning finns sådana som
anger vilken andel av befolkningen som lever under
fattigdomsgränsen samt inkomstskillnader och den därmed
sammanhängande risken för socialt utanförskap. Regionala
olikheter mäts genom indikatorer på regional samman-
hållning. Indikatorn på utbildningsresultat återspeglar hur
dålig utbildning är en viktig bidragande orsak till socialt
utanförskap. Särskilt inom det sociala området befinner sig
arbetet med att formulera indikatorerna dock ännu i sin
linda och mer lämpade indikatorer kommer att tas fram av
Högnivågruppen för socialt skydd.
6MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN
Strukturella indikatorer
I. B AKGRUND
1. I artikel 2 i fördraget fastslås att unionen skall ha som mål att främja ekonomiska och
sociala framsteg och en hög sysselsättningsnivå. Vid Europeiska rådets särskilda möte i
Lissabon i mars 2000 fastställde EU ett "strategiskt mål för nästa decennium: att bli världens
mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till
hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social
sammanhållning" (Punkt 5 i Europeiska rådets slutsatser). Europeiska rådet är medveten om
behovet avatt regelbundet diskuteraoch bedöma de framsteg somgörs mot detta målpå basis
av gemensamt överenskomna strukturella indikatorer. I detta syfte uppmanade Europeiska
rådet (punkt 36): "...kommissionen att utarbeta en årlig sammanfattande rapport om de
framsteg som gjorts på grundval av de strukturella indikatorer som man skall enas om ifråga
om sysselsättning, innovation, ekonomiska reformer och social sammanhållning."
2.Vid Europeiska rådets möte i Feira i juni 2000 uppmanades kommissionen att inleda
förberedelserna för detta arbete genomatt senast islutet av september lägga "fram en rapport
om denföreslagna strategin för indikatorer och riktmärken, både på särskilda politikområden
och för användning i den sammanfattande rapporten till Europeiska rådets vårmöte, för attsäkerställa en tillräcklig enhetlighet och en standardiserad presentation" (punkt 38, tredje
strecksatsen).
3. Föreliggande meddelande är kommissionens svar på Europeiska rådets begäran vid
mötena i Lissabon och Feira. Här fastställs en uppsättning nyckelindikatorer för användning i
sammanfattningsrapporten våren 2001. I avsnitt II motiveras användningen av strukturella
indikatorer, vidare lämnas en redogörelse för dess fördelar och brister. Avsnitt III är enanalysram som sammanför de centrala beståndsdelarna i Lissabonstrategin och illustrerar de
olika kopplingarna dem emellan. I avsnitt IV presenteras de huvudprinciper som varit
vägledande i urvalet av indikatorer. I avsnitt V beskrivs nyckelindikatorerna i sig. En kortbeskrivning av hur indikatorerna skall tolkas och deras politiska relevans lämnas. Eftersom
vidareutvecklingen av indikatorerna är en kontinuerlig process och då vissa särskilt
användbara indikatorer för närvarande inte finns tillgängliga till följd av metodologiska ochstatistiska problem anges slutligen i avsnitt VI de områden där indikatorer bör utvecklas i
framtiden.
II. S
YFTETMEDANVÄNDNINGENAVINDIKATORER
4. Motivet för att använda strukturindikatorerna och regelbundet undersöka de
strukturella resultaten med utgångspunkt i gemensamt överenskomna kvantitativa indikatorer
är väsentligen av två slag:
I) att bevaka framstegen mot de mål som satts upp och genomförandet av
åtgärder, samt
II) att bedöma hur verksamma åtgärderna är.
75. Medan mål I förefaller kunna uppnås relativt enkelt (även om avsevärt statistiskt
arbete kan behövas) är mål II en mycket större utmaning eftersom man här måste känna till
förhållandet mellan åtgärder och uppmätta resultat. Exempelvis kan framsteg som görs med
att konkurrensutsätta allmännyttiga företag kontrolleras genom att man undersöker de
förändringar av marknadsstrukturerna som nykomlingar på marknaden ger upphov till. Hur
effektiv denna liberalisering blir, är dock svårare att bedöma. En sådan bedömning kan under
alla omständigheter endast göras i efterhand, när nödvändiga uppgifter (om priserna på dessa
allmännyttigt företagstjänster t.ex.) blivit tillgängliga. Men en utvärdering av effektiviteten av
tidigare åtgärderkanändå ge viktiga lärdomar för framtiden.
6. Erfarenheterna från arbetet med att övervaka den ekonomiska politiken under de
senaste åren, särskilt vad gäller ekonomiska reformer, har visat på behovet av att kvantifiera
ekonomiska resultat och politiska satsningar. Alltmer används riktmärken och "grupptryck"
för att kontrollera och samordna politiken. Båda metoderna bidrar till att ringa in både desvaga och de starka sidorna i det strukturpolitiska arbetet både på EG- och medlemsstatsnivå.
För att till fullo kunna utnyttja dessa metoder behövs dock tillförlitliga indikatorer som är
jämförbara mellan länderna och över tiden för alla medlemsstater, för EU som helhet, liksomf örd el ä n d e rs oma n v ä n dss om riktmärken.
7. EU:s strategiska mål "att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska
kunskapsbaserade ekonomi…" innebär att riktmärksländerna iprincip bör vara de somuppnår
de bästa resultaten i världen. Dock måste man vara pragmatisk vid valet av riktmärken. I
praktiken kommer ofta tillgången på uppgifter att begränsa det faktiska valet av riktmärken
till de bästa EU-medlemsstaterna eller USA. Indikatorer på EU-nivå kommer också attbehövas, t.ex. för att jämföra BNP per capita både mellan EU-länder och mellan EU och
USA.
8. Enkla och objektiva kvantitativa åtgärds- och resultatindikatorer kan vara viktiga
eftersom man med hjälp av dem kan lyfta fram problemen, mäta framstegen mot de uppsatta
målen, vägleda de politiskt ansvariga vid utformningen av politiken och fokusera
allmänhetens uppmärksamhet på vad som står på spel. Många av indikatorerna kan dock integes någon entydig (normativ) tolkning, d.v.s. höga eller låga indikatorvärden kan inte sägas
vara bra eller dåliga. I stället måste de tolkas tillsammans med annan information eller i
kombination med andra indikatorer. Exempelvis fungerar arbetsproduktiviteten som en godindikator på ekonomisk tillväxt, ävenomde höga arbetsproduktivitetsnivåer somobserverats i
vissa länder kan tyda på uppsägningar av arbetskraft eller ot illräcklig grad av nyskapade
arbetstillfällen.
9. Slutligen är det ofta svårt att uppnå full jämförbarhet mellan länderna på grund av
begränsningar iuppgifterna och skillnader av institutionell och strukturell karaktär. Dessutom
är de olika indikatorerna i olika hög grad påverkade av konjunktursvängningar. Givetvis ärindikatorerna inte någon ersättning för djuplodande kvalitativa bedömningar. Av alla dessa
skäl kan de strukturella resultatindikatorer som presenteras här endast tolkas inom
sammanfattningsrapportens analysram.
III. A
NALYSRAM
10. Nedanstående indikatorer skall utgöra grunden för kommissionens årliga
sammanfattningsrapport. Givetvis hänger urvalet av indikatorer samman med rapportens
syfte. I enlighet med vad som fastslogs i Lissabon kommer rapporten att koncentreras på
framstegen inom fyra politikområden (sysselsättning, innovation och forskning, ekonomiska
8reformer och social sammanhållning) mot bakgrund av det strategiska mål som angavs i
Lissabonomatt göra EUtillvärldens mest konkurrenskraftiga ekonomi. Detta bör även bidra
till att strukturpolitiken på de fyra områdena är sammanhängande och att de framsteg som
görs inom de fyra områdena kan mätas. När så är lämpligt kan detta leda till ändringar av
inriktningenpå politiken.
11. Urvalet av nyckelindikatorer för sammanfattningsrapporten bör sålunda göra det
möjligt att mäta framstegen inom de fyra politikområdena. Dessutom medtas några
bakgrundsindikatorer som skall beskriva det övergripande ekonomiska sammanhang där
strukturreformerna äger rum. Erfarenheterna visar att en stabil och sund makroekonomisk ram
är en förutsättning för tillväxt och sysselsättning. De övergripande ekonomiska resultat-
indikatorernakanmed fördelanvändas för att mäta de framsteg somgjorts mot det strategiska
mål somnämndes ovan.
12. Indikatorerna bör inte ses var för sig utan som olika beståndsdelar av samma bild.
Strukturreformernas yttersta mål(se faktarutan) är att förbättra dynamiken och effektiviteten i
EU:s ekonomi eftersom detta driver fram tillväxt och skapar nya arbetstillfällen, vilket i sintur bidrar till att motverka socialt utanförskap. Goda ekonomiska utsikter och en gynnsam
tillväxtprognos, som vidmakthålls med en lämpligt avvägd ekonomisk politik, bör i hög grad
underlätta de strukturella reformerna och göra det möjligt att dra största möjliga nytta av dem.Åtgärder som stöttar den sociala sammanhållningen, strukturella reformer som syftar till mer
välfungerande marknader samt en väl avvägd makroekonomisk politik är alltså ingredienser
som kompletterar och förstärker varandra och som bör ge upphov till en konkurrenskraftig,dynamisk ochkunskapsbaserad ekonomi.
Faktaruta: Verktygen för de strukturella reformerna
De strukturpolitiska åtgärderna är koncentrerade till utbudssidan av ekonomin. Syftet är
att öka produktionskapaciteten genomatt öka utbudet av produktionsfaktorer (arbetskraft
och kapital). Det kan även syfta till att förbättra arbets-, kapital- och produkt-
marknadernas funktionsförmåga och därigenom dels öka effektiviteten i samverkan
mellan dessa faktorer, och dels öka ekonomins flexibilitet vid ekonomiska chocker. I
vilket fall bör de resultera i en ökning av den varaktiga ekonomiska tillväxten i
ekonomin.
En distinktion görs vanligtvis mellan att kvantitativt och kvalitativt öka
arbetskraftsutbudet (vilket leder till fler och bättre arbetstillfällen). Storleken på utbudet
av arbetskraft beror på många faktorer (t.ex. befolkningstillväxt, sysselsättningsgrad,
arbetstider) som i olika omfattning kan påverkas av ekonomisk-politiska åtgärder. På
samma sätt kan arbetskraftens kvalitet (eller "humankapitalet") höjas genom utbildning,
livslångt lärande eller åtgärder som mer specifikt avser att öka den sociala samman-
hållningen isamhället.
Investeringar i infrastruktur och utrustning, men också i innovation och forskning höjer
enekonomisrealkapital. Ekonomisk-politiskaåtgärdersomsyftartillatt stimulera sådana
investeringar kan få effekt antingen genom att sänka kostnaderna för nödvändigt
finansiellt kapital(t.ex. genom mer välfungerande kapitalmarknader) eller genom att höja
den förväntade avkastningen på investeringen.
Mer välfungerande och effektiviserade marknader bidrar till att sänka kostnaderna för
9arbetskraft och kapital (vilket stimulerar till användning av dessa produktionsfaktorer)
liksom sänkta prisnivåer (vilket bidrar till makroekonomisk stabilitet). Mer flexibla
marknader underlättar också en anpassningen vid ekonomiska chocker, vilket innebär att
ekonominkannå sin maximala potentialgenomeneffektivare fördelning avresurserna.
13. Reformer inom de fyra politikområdena stärker varandra sinsemellan eftersom det
finns flera olika kopplingar mellan dem och med de övergripande ekonomiska resultaten.Övergången till en kunskapsbaserad ekonomi kan bli en kraftfull motor för tillväxt,
konkurrenskraft och nya arbetstillfällen. Men det är en motor som bara fungerar problemfritt
om den inte utsätts för makroekonomiska störningar eller hindras av strukturella flaskhalsaroch för detta krävs dels en fortsatt stabilitetsinriktad penningpolitik som stöttas av en sund
finanspolitik i ett klimat av lönemässig återhållsamhet, dels påskyndade strukturella reformer
av EU:s arbets-, kapital- och produktmarknader. I synnerhet kan de snabba tekniskaförändringarna kräva nya och mer flexibla regelverk. Och om alla medborgare inte är
utrustade med de kunskaper som behövs för att leva och arbeta i det nya
informationssamhället riskerar bränslet till motorn att ta slut.
14. Människorna är EU:s största tillgång och bör stå i fokus för EU:s politik. Att nya
arbetstillfällen skapas, investeringar görs i människor och en aktiv och dynamisk välfärdsstat
utvecklas blir avgörande både för EU:s plats i kunskapsekonomin och för att framväxten av
denna nya ekonomi inte skall förvärra de existerande sociala problemen med arbetslöshet,socialt utanförskap och fattigdom. Samtidigt måste ansträngningar göras för att EU skall
kunna erbjuda attraktiva utsikter för sina skarpaste hjärnor. Innovation och idéer måste
premieras på fullgott sätt och regelverket måste i högre grad uppmuntra till investeringar,
innovationochföretagande.
15. För att alla frukter av de strukturella reformerna skall kunna skördas, behövs en
sammanhängande och konsekvent strategi, där hänsyn tas till kopplingarna mellan olika
marknader. Exempelvis är reformerna av kapitalmarknaden, som leder till ökad tillgång påriskkapital, en viktig beståndsdel när det gäller att stimulera innovation och forskning, vilket
bör bidra till att öka EU-ekonomins konkurrenskraft. Dessa måste dock åtföljas av ytterligare
reformer av arbets- och produktmarknaderna för att skapa arbetstillfällen och ökad välfärd.Utanbättre fungerande arbetsmarknader, somgördet enklare att skapa nya arbetstillfällen och
ta nya arbeten inom alla företag och sektorer kommer de sysselsättnings- och
tillväxtmöjligheter som frambringas av reformerna av kapitalmarknaden och innovationernainte att kunna tas till vara. På samma sätt kommer en misslyckad liberalisering av
produktmarknaderna och fullbordan av den inre marknaden att innebära fortsatt höga
prisnivåer, vilket sänker konkurrenskraften och leder till förluster av sysselsättning. Enallomfattandereformsatsning kanäven leda tillökad makroekonomisk stabilitet. Genomatt ta
bort flaskhalsarna på utbudssidan gör de ekonomiska reformerna det möjligt för EU att höja
tillväxttakten med bibehållen låg inflation, vilket bör bidra till att minska den högastrukturella arbetslöshetenochöka densociala sammanhållningen.
16. Ekonomiska reformer och social sammanhållning förstärker varandra ömsesidigt. Å
ena sidan skapar mer välfungerande marknader nya arbetstillfällen, förbättrar produktivitetenoch ökar den sociala sammanhållningen och hur ekonomin utvecklas. Ekonomiska reformer
på telemarknaden har t.ex. lett till ökad konkurrens och produktivitet, vilket resulterat i lägre
priser och en ökad tillgång till Internet och andra kommunikationstjänster. Å andra sidan ärdet enklare att genomföra de reformer som behövs för att marknaderna skall fungera bättre i
ett samhälle med stark social sammanhållning. Väl sammansatta sociala åtgärder kan även
bidra direkt till bättre ekonomisk tillväxt. De stora ansträngningar som gjorts för att stärka
10sammanhållningen i Europeiska unionen är därför av avgörande betydelse för att behålla
drivkraften i EU:s omvandling till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiskakunskapsbaserade ekonomi.
IV. Urvalsprocessen
17. De nyckelindikatorer som skall användas i sammanfattningsrapporten bör vara
tillräckligt få för att fokusera den politiska debatten och för att vara hanterliga, men samtidigt
tillräckligt många för att ge en balanserad bild av hur ekonomin utvecklas inom alla de fyra
olika politikområdena. I föreliggande meddelande presenteras en lista på 27 indikatorer för de
fyra områdena, vilket är relativt begränsat med tanke på den långa rad av
strukturpolitikområden somomfattas och de många möjliga strukturella indikatorer som finns
inomdessa olika områden. Fördelen med att koncentrera sig på ett begränsat antal indikatorer
är att det då blir möjligt för de politiskt ansvariga att ge enkla och tydliga budskap. Det skulle
vara vanskligt att skära ner antalet ytterligare, utan att äventyra en effektiv kontroll av
framstegen mot det nya strategiska målsomformulerades iLissabon.
18. Många av de utvalda indikatorerna användes nyligen vid utarbetandet av de allmänna
riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som alltmer koncentreras på strukturpolitikens
medellångsiktiga och långsiktiga konsekvenser och på reformer som syftar till att främja
ekonomisk tillväxt, sysselsättning och social sammanhållning samt på övergången till en
kunskapsbaserad ekonomi. Vidare har man beaktat de olika indikatorer som använts i
Luxemburg- och Cardiffprocesserna liksom i olika handlingsplaner, vilka alla behandlar sina
respektive ämnenpå ett mer ingående sätt. Somett resultat av detta återspeglar den föreslagna
listan över indikatorer för sammanfattningsrapporten på ett bra sätt de huvudsakliga resultat-
och åtgärdsindikatorer som använts i dessa olika sammanhang. Analysen i sammanfattnings-
rapporten kan dock leda till att nya behov uppdagas och att nya indikatorer därför behövs,
varvid listan måste ses över.
19. Inom de olika ovanstående områdena formuleras kontinuerligt nya indikatorer eller
förbättras redan befintliga indikatorer. Detta arbete måste fortsätta under beaktande av de
indikatorer som valts ut för att utvecklas för framtida bruk i sammanfattningsrapporten.
Samtidigt bör listan över indikatorer som förberetts för sammanfattningsrapporten vara
tillräckligt flexibel för att beakta framsteg som görs på olika håll när det gäller att utveckla
nya eller förbättra indikatorer (t.ex. arbetet med social sammanhållning som just nu görs av
Högnivågruppen för socialt skydd). Detta förutsätter även att arbetet med indikatorerna sker
kontinuerligt och att listan anpassas och nyutvecklade indikatorer kan införlivas, exempelvis
de som föreslås i avsnitt VI. På samma sätt bör man se till att indikatorer som används inom
deolikapolitikområdenaöverensstämmer med varandra.
20. På vissa områden har enighet nåtts om indikatorerna och väletablerade rutiner finns
för framtagningen av statistik, medan det inom andra områden helt nyligen börjat utveckla
relevanta indikatorer och samla in nödvändiga data. I möjligaste mån har dock samma
grundläggande principer använts över hela linjen när indikatorerna för
sammanfattningsrapportenvalts ut ochutvecklats.
21. Indikatorerna bör vara relativt stabila över tiden för att garantera en kontinuitet.
Indikatorerna bör vara: 1) enkla att läsa och förstå, 2) relevanta med avseende på det
eftersträvade målet, 3) sinsemellan konsistenta, 4) tillgängliga i tid och 5) jämförbara mellan
medlemsstaterna och, i den mån det går, med USA, 6) hämtade från tillförlitliga källor samt
slutligen 7) bör behoven av uppgifter inte lägga en alltför stora börda på medlemsstaterna ochföretagen. Detta förklarar varför urvalet av indikatorer så mycket som möjligt bygger på
11information som lämnas av European Statistical System . Ett antal ytterligare indikatorer som
anses vara väsentliga för bedömningen av framstegen på olika politikområden, men där
uppgifter av god kvalitet för närvarande inte är tillgängliga, presenteras i en separat lista.
Slutligenbör det hållas iminnet att indikatorerna, när så är möjligt och relevant, bör delas upp
efterkön.
22. Flertalet av de utvalda indikatorerna är resultatindikatorer som mäter medlems-
staternas framsteg när det gäller att uppfylla centrala ekonomiska och socialpolitiska mål och
bidrar till att upptäcka ländernas starka och svaga sidor när det gäller övergripande och
strukturella resultat. Som en illustration kan utvecklingen av den europeiska sociala modellenmätas genominkomstfördelningsstatistik och andel av befolkningen under fattigdomsgränsen.
Dock används även åtgärdsindikatorer som är direkt relaterade till de prioriteringar som
fastställdes i slutsatserna från Lissabon för att accentuera medlemsstaters satsningar påsärskilda områden. Det är t.ex. fallet med variabler som utgifter för forskning och utveckling
samt utbildning. Noteras bör dock att skillnaden mellan åtgärds- och resultatindikatorer är
oklar på många områden, varför den inte bibehållits i den föreslagna uppsättningen avindikatorer. Det kan även vara värt att peka på svårigheten att mäta verkningsgraden hos
åtgärderna med hjälp av en så begränsad uppsättning av indikatorer. Ofta går det lång tid
mellan den tidpunkt då nya åtgärder vidtas och den tidpunkt då de första resultaten blirsynliga. Därför bör urvalet av indikatorer i första hand betraktas som mått på hur resultaten
utvecklas och inte så mycket på hur effektiva åtgärderna är.
V. Urvalet av nyckelindikatorer
23. De nyckelindikatorer som valts ut för sammanfattningsrapporten har klassificeras i
enlighet med Lissabonmötets fyra politikområden: sysselsättning, innovation och forskning,
ekonomiska reformer och social sammanhållning. Till följd av den nära kopplingen mellan
dessa olika politikområden är det inte alltid klart under vilken rubrik en indikator skall
klassificeras. Exempelvis kan indikatorn för långtidsarbetslöshet återspegla strukturproblem
på arbetsmarknaden liksom riskerna för socialt utanförskap. Likaledes kan offentliga utgifter
för utbildning betraktas som en investering som höjer den innovativa förmågan i samhället,
menockså somen faktor somutvecklar kunskaperna ocharbetskvaliteten.
24. Dessutom föreslås några bakgrundsindikatorer för att illustrera den övergripande
ekonomiska kontext där de strukturella reformerna äger rum. Dessa indikatorer avser
hållbarheten i tillväxten, ekonomisk dynamik och sunda stabilitetsinriktade makroekonomiska
rambetingelser. BNP per capita (till köpkraftsstandard) och real BNP-tillväxt är de
vanligaste måtten på levnadsstandard och ekonomisk tillväxt, som är direkt relaterade till de
tillväxtambitioner som kom till uttryck i Lissabon. Denna tillväxt kan dock bara vara hållbar
på längre sikt om ekonomins energiintenstitet håller sig inom vissa gränser.
Arbetsproduktiviteten (peranställd person och per arbetad timme) är en indikator på den
totala effektivitetenochdynamiken idet ekonomiska systemet. Inflationstakten möjliggör en
bedömning av om tillväxten sker inom sunda, stabilitetsinriktade makroekonomiska
rambetingelser. Slutligen är det konjunkturrensade saldot i de offentliga finanserna särskilt
viktigt för enbedömning avdenunderliggande utvecklingen ide offentliga finanserna.
25. I bilagorna 1 och 2 nedan återfinns den fullständiga listan på indikatorer, liksom
definitionerna avdem, källor ochtillgänglighet. I bilaga 3 finns diagramöver indikatorerna. I
princip visar dessa diagram årliga uppgifter för var och en av de 15 medlemsstaterna,
Europeiska unionen som helhet samt Förenta staterna. Givetvis är sådana diagram
12otillräckliga för att göra en fördjupad analys av hur arbetet med att uppfylla Lissabon-målen
fortskrider: Ensådananalyskommer att görasisammanfattningsrapporten.
V.1 Sysselsättningsindikatorer
26. Ett av huvudsyftena med det strategiska mål som formulerades vid toppmötet i
Lissabon är att som en del av det kunskapsbaserade samhället stärka sysselsättningen i EU,
med full sysselsättning som det yttersta målet. Eftersom sysselsättningen är en prioritering
sattes ett strategiskt sysselsättningsmål: EU bör nå en genomsnittlig sysselsättningsgrad på så
nära 70 % som möjligt till år 2010. Vid Europeiska rådets möte betonades även vikten av lika
möjligheter för kvinnor och män och ett ökat deltagande på arbetsmarknaden av kvinnor och
ett liknande mål för antalet arbetande kvinnor angavs – den genomsnittliga sysselsättnings-
graden för kvinnor skalltillår 2010 ha nått ennivå på över 60 %.
27. Vid sidan av skapandet av de ekonomiska förutsättningarna för en stark tillväxt och
nya varaktiga arbetstillfällen, framhävde deltagarna vid Europeiska rådets möte den "aktiva
sysselsättningspolitikens" betydelse. Bland de centrala delarna i en sådan politik ingår:
förbättringar av anställbarheten och minskade kunskapsklyftor, prioritering av det livslånga
lärandet, säkrandet av lika möjligheter och en ökning av sysselsättningen inomtjänstesektorn,
d ä rs t o r ab ri s te rr å d e r .
28. Listan över sysselsättningsindikatorer är främst avsedd att omfatta de två
sysselsättningsmål som fastställdes vid Europeiska rådets möte. Sysselsättningsgraden för
äldre arbetstagare medtas också eftersom en uppmuntran av dessa arbetstagare att återgå till
arbetsmarknaden utgör en nyckelkomponent i strategin för ett ökat deltagande på
arbetsmarknaden. Med tanke på att andelen äldre i befolkningen ökar, blir sysselsättnings-
graden bland äldre arbetstagare allt viktigare. I motsats till vad som gäller för
ungdomsarbetslösheten har generella förbättringar av de ekonomiska villkoren haft liten
effekt på sysselsättningen bland äldre arbetstagare. Arbetslösheten, och i synnerhet långtids-
arbetslöshet, finns också med på listan för att belysa arbetsmarknadens strukturproblem. Den
genomsnittliga skattesatsen på lågavlönade personer ingår som ett mått på stimulerande
respektive hämmande faktorer för sysselsättning i de nationella skatte- och socialförsäkrings-
systemen. Slutligen ingår en indikator för livslångt lärande somen av de centrala delarna ien
aktiv sysselsättningspolitik.
Indikator1: Sysselsättningsgrad
Indikator2: Sysselsättningsgrad förkvinnor
Dessa två första indikatorer är en direkt återspegling av de strategiska mål som angavs vid
Europeiska rådets sysselsättningsmöte. Att sysselsättningsgraden för kvinnor medtogs skall
tydas som att Europeiska rådet fäster stor vikt vid lika möjligheter för kvinnor och män,
liksom den nyckelroll som kommer att innehas av ökat kvinnligt deltagande på
arbetsmarknaden och ökad kvinnlig sysselsättning vid uppfyllandet av det övergripande
sysselsättningsmålet.
Indikator3: Sysselsättningsgrad föräldre arbetstagare
Låg sysselsättning bland äldre arbetstagare i EU antyder ett begränsat deltagande av dessa
arbetstagare på arbetsmarknaden till följd av strukturproblem. Arbetslösa äldre arbetstagare
riskerar dessutom att permanent uteslutas från arbetsmarknaden, och följaktligen hamna i ettsocialt utanförskap.
13Indikator4: Arbetslöshet
Förutom att vara en indikator på övergripande makroekonomiska resultat kan ihållande
arbetslöshet visa på ett antal strukturella faktorer som hindrar arbetssökande från att hitta ett
arbete, t.ex. låga kunskapsnivåer, otillräckligt stöd till de arbetssökande, alltför generösa
bidrag ochhöga skatterpå arbetskraft.
Indikator5: Långtidsarbetslöshet
Långtidsarbetslösheten har medtagits då den tydligt påvisar strukturella problemen på
arbetsmarknaden. Dessutom riskar de långtidsarbetslösa att få se sina kunskaper urholkade,
vilket leder till minskad anställbarhet, varefter de sannolikt löper stora risker att slås ut socialt.
Indikator6: Skattesatspå låglönearbetare
Vid Europeiska rådets möte i Lissabon uppmanades kommissionen och rådet att göra en
bedömning av huruvida tillräckliga åtgärder vidtagits för att minska skattetrycket på
arbetskraft – särskilt lågutbildade och lågavlönade arbetstagare – och att förbättra
sysselsättnings- och utbildningsincitamenten i skatte- och socialförsäkringssystemen. Den
genomsnittliga skattesatsenär ett mått på skatte- och socialförsäkringssystemens stimulerande
respektive hämmande effekter på sysselsättningen. Med denna indikator mäts den
genomsnittliga skattesatsen på de lågavlönade, d.v.s. arbetstagare vars lön ligger vid eller
under enspecifik andelavden lönsomengenomsnittlig industriarbetaretjänar.
Indikator7: Livslångt lärande (vuxna personersdeltagande i utbildningar)
I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon understryks vikten av en aktiv
sysselsättningspolitik, där livslångt lärande är en avgörande beståndsdel. Kontinuerlig
utbildning är väsentlig för att befrämja arbetstagarnas kunskaper och därigenom säkra deras
anpassning till det nya kunskapssamhället och deras anställbarhet. Indikatorn "vuxna
personers deltagande i utbildningar" måste förbättras ytterligare till följd av att
jämförbarheten mellanvissa medlemsstater är låg.
V.2 Indikatorerpå innovationoch forskning
29. Tekniska framsteg och förbättringar av kvaliteten på produktionsfaktorerna
arbetskraft och kapital står för mellan 25 och 50 % av den ekonomiska tillväxten och är den
huvudsakliga drivmotorn för konkurrenskraft och sysselsättning. Denna observation förklararvarför en förbättrad innovativ förmåga intar en så viktig plats i Europeiska unionens
Lissabonstrategi för ökad tillväxt och sysselsättning. I Lissabonslutsatserna noteras även att
övergången till en kunskapsbaserad ekonomi bör underlättas av åtgärder som gynnarforskning ochutveckling, utbildning samt informationssamhället.
30. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon uppmuntrades EU att sträva mot målen i
kommissionens meddelande "Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet." Dettaskulle innebära mer investeringar iarbetskraftsutbildning och ökade utgifter för forskning och
utveckling. Så småningom bör detta leda till en ökning av antalet registrerade patent och en
ökad specialisering inom de högteknologiska branscherna och branscher där förädlingsvärdetär lågt. I kommissionens meddelande "Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi" föreslås
användandet av riktmärken för resultat och ekonomisk-politiska åtgärder när det gäller
innovationsområdet somen metod för att lyfta framochsprida god praxis på området.
1431. Övergången till informationssamhället kommer att underlätta framväxten av en
blomstrande marknadsplats för innovativa produkter. En sådan marknad kan dock endast växa
om den grundläggande infrastrukturen finns på plats för att göra marknaden lättillgänglig för
alla. Ytterligare investeringar iinformations- ochkommunikationsteknik behövs därför. I mer
generella termer understryker man i Lissabonslutsatserna att ett förverkligande av EU:s hela
e-potentialär avhängigt av att villkor skapas somgör det möjligt för den elektroniska handeln
och Internet att växa.
32. Listan bör därför omfatta indikatorer som mäter investeringar i utbildning, forskning
och utveckling samt informations- och kommunikationsteknik (IKT) liksom dessas effekter
på EU-ekonomis innovativa förmåga och förmåga att öka sin internationella konkurrenskraft
när det gäller högteknologiska produkter. En indikator som mäter utvecklingen förriskkapitalinvesteringar finns även med i listan, eftersom effektiva riskkapitalmarknader
spelar enstor rolliinnovativa små och medelstoraföretagmed stark tillväxt.
Indikator1: Offentliga utgifterförutbildning
Europeiska rådet rekommenderade vid möte i Lissabon att offentliga utgifter skall
omdirigeras mot humankapitalbildning. I en snabbt framväxande kunskapsekonomi är
befolkningens utbildningsnivå en allt viktigare bestämningsfaktor för ekonomisk tillväxt och
nya arbetstillfällen. Den ökade flexibilitet som krävs på arbetsplatser och marknader innebär
att utbildningen kontinuerligt bör pågå under hela livet. Liksom angavs i Lissabonslutsatserna
kräver detta stora investeringar i de nationella utbildningssystemen från myndigheter, företag
och individer. De offentliga utgifterna för utbildning är hittills det mest heltäckande måttet att
tillgå på sådana investeringar (en indikator på offentliga och privata utgifter för mänskliga
resurser finns upptagen bland de indikatorer somskallutvecklas).
Indikator2: Utgifterförforskning- och utveckling
Investeringar endast ihumankapitalräcker inte för att skapa ett flöde av innovativa produkter.
Forsknings- och utvecklingsutgifter ger en övergripande bedömning av den satsning som
industrin och regeringen gör på forskningen. Tillgången till den vetenskapliga och tekniska
kunskap som uppstår genom forskningssatsningarna samt förmågan att utnyttja den är
avgörande för enskilda länders och regioners ekonomiska utveckling i en alltmer
konkurrenspräglad globalekonomi. Dettaärorsaken till att man i slutsatserna från Europeiska
rådets möte i Lissabon understryker behovet av att EU drar mer nytta av de kombinerade
resurser somläggs på forskning ochutveckling imedlemsstaterna.
Indikator3: Utgifterförinformations- och kommunikationsteknik
En av förutsättningarna för att kunna utveckla informationssamhället är en infrastruktur som
gör att företagen och hushållen får tillgång till snabba Internetuppkopplingar. Byggandet av
ett sådant infrastrukturnät kräver avsevärda investeringar i informations- och
kommunikationsteknik. Företagens och hushållens utgifter för utrustning, mjukvara och
tjänster på det informations- och kommunikationstekniska området är ett nödvändigt
komplement till de investeringar som görs i informations- och kommunikationstekniska nät.
Genom att kombinera dessa två beståndsdelar, blir den totala utgiften för informations- och
kommunikationsteknik ett heltäckande mått pådensatsning somgörs inomdetta område.
Indikator4: Tillgång tillInternet
15Detta mäts genomden procentandel av företagoch hushåll som är anslutna till Internet. Detta
överensstämmer med Lissabonslutsatserna, där man understryker att EU måste komma ifatt
sina konkurrenter genom att ansluta många fler företag och hushåll till Internet via snabba
uppkopplingar. Undersökningar pågår också av skolornas Internetuppkoppling mot bakgrund
av uppmaningen vid Europeiska rådets möte i Lissabon om att skolorna före utgången av
2001 skallha tillgång tillInternet.
Indikator5: Patentpå högteknologiska områden
I Europeiska rådets slutsatser nämns även att innovation och idéer måste premieras på fullgott
sätt, särskilt genom patentskydd. Eftersom omkring 65 % av forsknings- och utvecklings-
utgifterna koncentreras på fem eller sex mellan- eller högteknologiska industrier i nästan alla
de stora industrialiserade länderna ger antalet patent inom högteknologiområden en första
antydan om den ekonomiska avkastningspotentialen på investeringar i forskning- och
utveckling.
Indikator6: Export av högteknologiska produkter
Givetvis är registreringen av ett patent inte det slutliga steget i utnyttjandet av
forskningssatsningarna. Innovationerna måste ge upphov till nya produktionsprocesser eller
t.o.m. helt nya produkter som kan säljas på marknaden. För ett land som helhet ger den
högteknologiska exporten en god bild av de komparativa fördelarna inom de innovativa
industrierna samt, imer generella termer, av landets internationella konkurrenskraft.
Indikator 7: Riskkapital
Tillgång till riskkapital är nyckeln till utveckling av innovativa företag. Finansinstituten kan
vara obenägna att finansiera sådana företag p.g.a. riskerna och bristen på säkerheter.
Riskkapital, som kombinerar finansiering, förvaltning och främjande av riskabla projekt är
bättre lämpade för detta syfte. Kommissionen betonade i april 1998 i sitt
riskkapitalmeddelande och deltagarna vid Europeiska rådets möten har flera gånger bekräftat
att det är väsentligt att skapa omfattande paneuropeiska riskkapitalmarknader för att främja
innovation och stödja ekonomisk tillväxt.
V.3 Indikatoreravseende ekonomiska reformer
33. Med fullbordandet av inremarknadsprogrammet och införandet av euron, har viktiga
steg tagits mot att skapa en integrerad och konkurrenskraftig europeisk marknadsplats.
Strategin för den inre marknaden och handlingsplanen för finansiella tjänster utgör en
fortsättning på integrationsansträngningarna. Tekniska framsteg och globaliseringen har gett
ytterligare impulser till dessa integrationsprocesser, som inverkar både på produkt- och
kapitalmarknaderna. För att till fullo dra nytta av den snabba tekniska och ekonomiska
utvecklingen somgett upphovtill den kunskapsbaserade ekonomin och globaliseringen måste
EU-ekonomins anpassningsförmåga öka. För detta krävs effektiviserade och bättre
fungerandearbets- kapital- ochproduktmarknader.
34. I detta avsnitt om produkt- och kapitalmarknadsreformerna görs en distinktion mellan
indikatorer avseende marknadsintegration och marknadseffektivitet. Vad gäller
produktmarknaderna ingår i listan en indikatorerna för handelsintegration och en indikator på
relativa prisnivåer som skall återspegla både marknadsintegrationen och -effektiviteten.
Därtill kommer att prisutvecklingen inom nätverksamheter anses vara en indikator på vilkaliberaliseringsframsteg somgjorts idessa sektorer. Slutligen förelås två indikatorer som mäter
16möjliga snedvridningar av produktmarknadernas funktion, vilka förorsakats av offentliga
interventioner. För kapitalmarknaderna innehåller listan två indikatorer avseende
finansmarknadens integrationocheffektivitet.
Indikator1: Handelsintegration
Denna indikator mäter endast handelsintegrationen med avseende på varor. Syftet med
inremarknadsprogrammet och den nya strategin för den inre marknaden är att skapa en
verkligt integrerad marknadsplats inom EU, där nationella gränser upphört att inverka på
handelsflödena. Bedömningenavomoch ivilkengrad dettamål har uppnåtts kan bygga på en
analys av dessa handelsflöden. För att ta hänsyn till det faktum att mindre ekonomier tenderar
att vara mer integrerade kommer medlemsstaterna att grupperas i stora och små ekonomier
och jämförelserna kommer att göras mellan medlemsstater idenegna gruppen.
Indikator2: Relativa prisnivåeroch priskonvergens
Om priserna i en medlemsstat är mycket högre än i andra medlemsstater kan detta vara en
indikation på att konkurrensen är otillräcklig eller andra former av ineffektivitet på
marknaden, även om andra faktorer som kan förorsaka höga relativa prisnivåer, t.ex.
inkomster och skattenivåer. Stora prisskillnader mellan EU:s medlemsstater kan vara en
indikation på att marknaderna ännu inte är helt integrerade. Framstegen i
marknadsintegrationen inom EU kan bedömas genom att studera priskonvergensen. Men
t.o.m. ien integrerad marknad, somexempelvis USA, kvarstår avsevärda prisskillnader.
Indikator3: Priserinomnätverksamhet
Effektiviteten i den ekonomiska reformprocessen kan bäst mätas genom priserna inom
nätverksamheter, såsom telekommunikation, energi och transport, eftersom dessa sektorer för
närvarande håller på att avregleras. I denna indikator skalluppgifter omtelekommunikations-,
gas- och elektricitetspriser ingå. Om lämpliga data finns tillgängliga kommer även
transportsektorns priser att tas med. Särskilt skall priserna inom telekommunikationssektorn
uppmärksammas eftersom liberaliseringen av denna sektor redan hunnit tämligen långt och
tillräckliga uppgifter därför finns t illgängliga. Telekommunikationssektorn spelar även en
särskilt viktig roll i ekonomin eftersom dess tjänster blir alltmer viktiga insatsprodukter i
andra sektorersproduktionsprocesser, särskilt inomkunskapsekonomin.
Indikator4: Offentlig upphandling
Detta är en indikator på överblickbarheten av den offentliga upphandlingen, som är en
nödvändig förutsättning för att uppmuntra nya aktörer på marknaden, höjd konkurrens samt
för att undvika diskriminering och fragmentisering enligt nationella skiljelinjer inom
marknaderna för offentlig upphandling. Fokus riktas mot denna typ av marknader, eftersom
den offentliga sektorns inköp via sina bygg- och anläggnings-, varu- och tjänstekontrakt är
viktiga för EU:s ekonomi(omkring 14 % av BNP). Dessutomär detta ett område där den inre
marknaden utvecklats särskilt långsamt. Av denna orsak efterlyste Europeiska rådet vid sitt
möte iLissabon en snar uppdatering av gemenskapens regler för offentlig upphandling för att
denskall bli mer tillgänglig för små och medelstoraföretag.
Indikator5: Statsstöd (sektoriellt och försärskilda ändamål)
I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon understryks de ytterligare satsningar
som behövs för att främja konkurrensen och minska den allmänna nivån på statsstöd, genomatt minska stöd till enskilda företag eller sektorer utan i stället främja övergripande mål av
17gemenskapsintresse. Statligt stöd, både sektoriellt och för särskilda ändamål, snedvrider
marknaderna, vilket sänker effektiviteten, varvid EU:s konkurrenskraft och tillväxt försvagas.
Statsstödär avsärskilt intresse eftersomdet ligger under regeringarnas direkta kontroll.
Indikator6: Bankverksamhet övernationsgränserna
I Lissabon bekräftade stats- och regeringscheferna den centrala betydelsen av effektiva
kapitalmarknader för EU:s långsiktiga konkurrenskraft. Liksom i handlingsplanen för
finansiella tjänster betonas att marknadsintegration är nyckeln till en effektivisering av dem.
Eftersom bankerna spelar en framträdande roll i finansieringen av ekonomin, ger en indikator
som mäter deras verksamhet över nationsgränserna en god bild av hur integrerad
finansmarknadenär.
Indikator7:Kapitalsomanskaffaspå fondbörserna
Såsomtidigare omnämnts är tillgången på kapitalen avgörande faktor för att åstadkomma en
varaktigekonomisktillväxt.Tillföljdavett antalhinderärEU:s fondbörser underutvecklade i
jämförelse med USA:s. Dessa hinder analyseras och åtgärder föreslås i handlingsplanen för
finansiella tjänster och handlingsplanen för riskkapital. Hur dessa hinder utvecklas och
verkningsgraden hos de åtgärder som vidtagits i enlighet med de ovannämnda planerna bör
kontrolleras genom en analys av den kapitalmängd som anskaffas på fondbörserna. Vid
tolkningen av denna indikator måste hänsyn tas till effekterna av konjunkturcykeln, liksom
strukturella faktorer, tillsammans med det faktum att siffrorna lätt förvanskas på små
kapitalmarknader.
V.4 Indikatorerpå socialsammanhållning
35. Förutom framväxten av ett nytt kunskapsbaserat samhälle tillmättes den sociala
sammanhållningen hög prioritet vid Europeiska rådets möte i Lissabon. Denna prioritering
bekräftar det faktum att framväxten av en kunskapsbaserad ekonomi har potential att främja
densociala sammanhållningenomstörstamöjliga antalet människor ärdelaktiga. Menå andra
sidan återspeglas här också farhågorna om att denna potential endast kan förverkligas om
dagens problemen med arbetslöshet, utslagning och fattigdom löses. Satsningarna på
sysselsättnings- och utbildningsområdet, som efterlystes i Lissabon, förväntas också stärka
densociala sammanhållningen- denbästa garantin mot utslagning är ett arbete.
36. En av de tre pelarna i den strategi som formulerades vid Europeiska rådets möte i
Lissabon är moderniseringen av den europeiska sociala modellen och investeringar i
människor samt att motverka socialt utanförskap. De sociala skyddssystemen bör
moderniseras så att deras långsiktiga ekonomiska hållbarhet kan säkras inför förändrade
demografiska mönster och så att de främjar social delaktighet och motverkar fattigdom.
Investeringar i människor anses även vara avgörande för satsningarna inom denna pelare. Vid
Europeiska rådets möte ansågs det viktigt att anpassa utbildningssystemen till det
kunskapssamhällets behov. Som en del i satsningarna för att befrämja och övervaka
förbättringarna av den sociala sammanhållningen utvärderas ojämlikhet i levnadsstandard och
livskvalitet inom samhället för alla åldrar, kön och befolkningsgrupper. Instrument håller på
att tas fram som kan minska denna ojämlikhet och stödja den sociala delaktigheten samt öka
människors individuella bidrag.
37. De nyckelindikatorer som återfinns här avser främst att mäta graden av fattigdom och
inkomstspridning och den därmed sammanhängande risken för socialt utanförskap. Det finns
ävenen indikator påregionalsammanhållning, eftersomregionala skillnader är enbidragande
18faktor till dålig social sammanhållning. Slutligen ingår en indikator för utbildningsresultat för
att, ienlighet med resultaten från Europeiska rådets möte iLissabon, framhäva hur viktigt det
är att investera i människor. Indikatorn ger även en återspegling av att dålig utbildning är en
bidragande faktor till socialt utanförskap. Noteras bör dock att arbetet med att formulera
indikatorer inom det sociala området fortfarande befinner sig i sin linda och att mer lämpliga
indikatorer sannolikt tas fram under de kommande månaderna och åren. Vid Europeiska
rådets möte i Lissabon uppmanades särskilt Högnivågruppen för socialt skydd att
vidareutveckla indikatorerna och detta arbete är ännu inte slutfört. Dessutom täcker
uppgifterna för de sociala indikatorer somanges nedan fortfarande inte alla medlemsstater.
Indikator1: Inkomstfördelning (förhållande mellan övre och undre inkomstkvintil)
Förhållandet mellan den övre och den undre inkomstkvintilen är ett mått på
inkomstskillnaderna i ett land. Här jämförs den andel av ett lands inkomster som de 20 %
mest högavlönade personerna av befolkningen tjänar med den andel som de 20 % mest
lågavlönade personerna tjänar (S80/S20). Stora skillnader mellan dessa grupper kan
återspegla en dålig social sammanhållning och en förhöjd risk för socialt utanförskap för dem
sombefinner sig iden nedre delenav inkomstskalan.
Indikator 2: Andel av befolkningen under fattigdomsgränsen före och efter
transfereringar
Denna indikator mäter den andel av befolkningen som befinner sig under en definierad
fattigdomsgräns, och anger därigenom fattigdomens omfattning och riskerna för socialt
utanförskapocheffekterna avde sociala transfereringarna (exklusive pensioner).
Indikator3: Varaktig fattigdom
Med indikatorn för varaktig fattigdom mäts den andel av befolkningen som stadigvarande
lever under fattigdomsgränsen under längre tid. Denna indikator ger en antydan om
fattigdomsproblemets omfattning och dess dynamik; ju längre tid människor är fattiga desto
större är sannolikheten att de permanent slås ut socialt.
Indikator4: Arbetslösa hushåll
Denna indikator mäter i vilken grad hela hushållkan riskera att hamna i fattigdom och socialt
utanförskap till följd av brist på sysselsättning. Arbetslösa hushåll är arbetsföra hushåll, men
där ingen har arbete. Här definieras arbetsföra hushåll som hushåll med åtminstone en person
i åldern 25-55 år. Vid tolkningen av en sådan indikator bör hänsyn tas till att den är
konjunkturkänslig.
Indikator 5: Regional sammanhållning (variationer i BNP per capita i köpkrafts-
standard föralla regioner)
Att minska skillnaderna mellan regionerna har länge varit ett mål för EG:s politik. Dessutom
kan stora regionala skillnader i ekonomisk verksamhet vara en av de faktorer som bidrar till
utslagningenav vissa delar avsamhället inomett land.
Indikator 6: Personer med endast grundskoleutbildning som inte befinner sig i
vidareutbildning
Denna indikator mäter andelen personer mellan 18 och 24 som endast har
grundskoleutbildning och som inte är under vidareutbildning och åskådliggör den betydelse
19som i Europeiska rådets Lissabonstrategi fästs vid investeringar i människor. Här accentueras
behovet av en god grundutbildning för att främja anställbarheten hos de som lämnar skolan
och säkra deras sociala delaktighet. Vid Europeiska rådets möte angav man också ett mål om
att fram till 2010 halvera antalet 18-24-åringar som endast har grundskoleutbildning och som
inte är under vidareutbildning.
VI. Indikatorersommåste utvecklas
38. Vissa av indikatorerna som behövs för att följa framstegen inom de aktuella
politikområdena är av olika skäl inte tillgängliga. De är kanske inte exakt definierade eller
ännu inte harmoniserade för alla medlemsstater eller så kan de uppgifter som behövs för en
kvantifiering vara ofullständiga eller föråldrade.
39. För att handskas med detta problem har ett urval gjorts av indikatorer som snarast
möjligt behöver ytterligare bearbetning. Dessa räknas upp nedan. Avsikten med listan är att
ringa in de största bristerna och att undvika att överlasta medlemsstaterna med
insamlingsarbete. Alla de föreslagna indikatorerna måste bedömas mot bakgrund av att de
eventuellt i framtiden förs in i Europeiska statistiksystemet. Här kan man även överväga att
skapa (och kontinuerligt uppdatera) en databas över resultat och ekonomisk-politiska åtgärder
eftersom sådan information är av avgörande betydelse vid alla analyser. I databasen skulle
man kunna samla den information som skall användas i sammanfattningsrapporten och bidra
till att den fortlöpande processen sker på ett konsekvent sätt. Det är inte meningen att man
med databasen skall göra om arbete som redan har gjorts eller att göra det svårare att
ytterligare förbättra indikatorerna.
VI.1 Allmänna ekonomiska bakgrundsindikatorerIndikatora: Produktionskapacitet
Produktionskapaciteten är en sammansatt resultatindikator, som lämnar en sammanfattande
indikation om hur sund generellt sett utbudssidan är i en ekonomi. Den kan mätas på ett antal
olika sätt. Exempelvis genom enkla trendeliminationsmetoder för beräkningar av
trendmässiga BNP-serier. Ett annat sätt är att använda (en metod med) produktionsfunktioner
för att kalkylera produktionskapaciteten (under antagandet att det på aggregerad nivå finns en
teknisk relation mellan produktion och olika produktionsfaktorer – multiplicerade med sina
respektive användningsgrader –ochnivån för dentotala faktorproduktiviteten).
Indikatorb: Totalfaktorproduktivitet
Total faktorproduktivitet (TFP) är en allsidig indikator på marknadseffektiviteten, som
återspeglar utvecklingen på arbets-, kapital- och produktmarknaderna. En god idé är att
beräkna både nivåerna och tillväxttalen för den totala faktorproduktiviteten. De relativa TFP-
nivåerna mäter de resterande arbetsproduktivitetsnivåerna med hänsyn till effekterna av
skillnader i fast kapital inom landet. TFP-tillväxttalen ger en antydan om förändringar i
kvaliteten på arbetskraft och kapital samt tekniska förändringar till följd av process- eller
produktionsinnovationer eller organisatoriska förändringar. Det huvudsakliga problemet med
indikatorn är att det är svårt att hitta en gemensamt accepterad metod för beräkningar av TFP;
även mycket små metodskillnader kan leda till väsentligt olikartade resultat.
VI.2 Sysselsättningsindikatorer
Indikator1: Långtidsarbetslöshetsflöden
20Att mäta flöden tilloch från gruppen långtidsarbetslösa vore en lämplig metod för att bedöma
vilka problem långtidsarbetslösa möts av, liksom att kontrollera vilka framsteg som görs när
det gäller att vidta mer aktiva och förebyggande åtgärder för de arbetslösa. Sådana data är för
närvarande tillgängliga för flertalet medlemsstater, men vissa problem beträffande
jämförbarhetenkvarstår.
Indikator2: Arbetskvalitet
I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon nämns behovet av "fler och bättre"
arbetstillfällen. Därför kan det vara användbart att ta med en indikator på arbetskvalitet bland
nyckelindikatorerna. Arbetskvalitet har dock ännu inte tydligt definierats, varför det ännu inte
finns någon samsyn om vilka indikatorer som är lämpliga. Dessutom lider nuvarande
indikatorerpådettaområdeavofullständigadata.
Indikator3: Vakanser
Nya och obesatta vakanser kan användas för att mäta bristande tillgång på arbetskraft och för
att upptäcka områden där det råder kompetensbrist. För närvarande finns dessa uppgifter
endast tillgängliga via ett antal olika nationella källor - täckningen varierar, varför
jämförbarhetenär svårbedömd.
Indikator4: Effektiv marginalskattesats
En angivelse av den effektiva marginalskattesatsen (där hänsyn tas både till beskattning och
indragning av inkomstprövade bidrag då bruttoinkomsten ökar) skulle kunna användas för att
bedöma skatte- och socialförsäkringssystemens kombinerade effekt på incitamentstrukturen,
ochsärskilt huromfattande"fattigdomsfällorna"är.
VI.3 Indikatorerpå innovationoch forskning
Indikator5: Offentliga och privata utgifterförmänskliga resurser
Offentliga och privata utgifter för mänskliga resurser som en andel av BNP kan användas för
att mäta de sammanlagda (i motsats till offentliga) resurser som läggs på utbildning i
medlemsstaterna. Denna indikator ligger i linje med prioriteringen om att investera i
människor som nämns i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon. Problemet är att
uppgifterna om privata utgifter för utbildning för närvarande saknas för vissa medlemsstater
ochinteärhelt jämförbara fördeövriga medlemsstaterna.
Indikator6: Företagsdemografi
Ett stort antal nybildade och upplösta företag ger en antydan om dynamiken i en ekonomi,
som möjliggör en övergång från sektorer med långsam tillväxt till sektorer med snabb tillväxt.
Låga tal när det gäller nybildade företag kan däremot återspegla hinder för företag att komma
in på marknaden eller ett bristfälligt företagsklimat. Nyföretagandet bör undersökas i
kombination med överlevnadstalen samt företagstillväxten för att komplettera bilden av
effekterna av nyföretagande. Eurostat har inlett ett projekt som syftar till att ta fram data om
nyföretagandet, deras överlevnadstal och tillväxt för år 2002. Andra demografiska
företagsdata kommer läggas till senare. Medtagandet av sådana indikatorer i listan över
nyckelindikatorer kanfråndet året ochframåt tastillövervägande.
Indikator7: E-handel
21Utvecklingen av Internet har lett till tillkomsten av en helt ny marknadsplats där produkter
handlas mellan företag och konsumenter (B2C) eller mellan olika företag (B2B).
Utvecklingen av denna nya marknad, som påverkar hela leverantörskedjan, inklusive
underleverantörskap, anskaffning, produktutveckling, marknadsföring, logistik och
distribution, är väsentlig för säkra en fortsatt konkurrenskraft och tillväxt i EU:s näringsliv.
En ökad medverkan i den elektroniska handeln skapar potential för en mer dynamisk och
produktiv ekonomi inom EU. Det finns därför ett trängande behov av tillförlitliga och
jämförbara statistiska uppgifter på dettaområde.
VI.4 Indikatorersomavserekonomiska reformer
Indikator8: Företagsregistrering
Myndighetsregler kan ibland vara hindrande för företagen. Under senare år har
myndigheternabemödat sigattavskaffa onödiga förordningar ochatt förenkla procedurerna. I
Lissabonslutsatserna konstateras att ytterligare satsningar krävs för att sänka kostnaderna för
affärsverksamhet och avskaffa onödig byråkrati. Det sammanlagda antalet procedurer som
behövs för att registrera ett nytt företag, ochdengenomsnittliga tidsperiod somkrävs för att ta
sig igenom denna process kan vara tydliga indikatorer på hur reformeringen av regelverket
framskrider. En studie genomfördes för att ta fram sådana indikatorer för 1996.
Aktualiseringar avdenna studie vore mycket välkomna.
Indikator9: Regelverken
Europeiska rådets möte i Lissabon efterlyste ytterligare samordning i syfte att förenkla
bestämmelserna ochäveneffektivisera denoffentliga förvaltningen både på nationell nivå och
gemenskapsnivå. Det finns inga enkla sätt att mäta kvaliteten regelverken. OECD har gjort en
stor satsning på att samla in och analysera jämförbara data om regelverken för
produktmarknaderna 1998, med fokus på ekonomiska och förvaltningsmässiga förordningar.
Resultatet av denna analys lades fram i en sammanfattande statistik, som föranledde mycket
diskussion. Trots detta kan det vara verkningsfullt att ytterligare utveckla OECD:s arbete på
dettaområde.
Indikator10: Antaloperatörersomsysslarmed nätverksamhet
Ett annat sätt att mäta framstegen i liberaliseringen av nätverksamheterna, förutom priserna,
är att studera antalet operatörer inomvarje nätbransch. Denna indikator kandelas upp iantalet
operatörer som betjänar antingen hushållen eller industriella användare. Vi förväntar oss att
uppgifterna åtminstone skall täcka tele-, elektricitets- och gassektorerna och om möjligt
transportsektorn. På detta område behövs ytterligare arbete vad gäller uppgifternas täckning
ochjämförbarhet.
Indikator11:Kapitalkostnader
En indikator på EU-företagens kapitalkostnader, med jämförelser mellan medlemsstaterna
samt mellan stora och små och medelstora företag, vore användbar inom ramen för
företagspolitiken, vilket möjliggör en bedömning av företagens finansieringsvillkor och
investeringskapacitet. För närvarande finns dock ingen sådan indikator tillgänglig då
22gemensamt accepterade definitioner av en sådan indikator saknas och eftersom det råder brist
på uppgifter (särskilt för små och medelstoraföretag).
VI.5 Indikatorerpå socialsammanhållning
Socialt utanförskap är ett flerdimensionellt fenomen och formuleringen av indikatorerna
måste hänsyn till detta. Förutom låga inkomster, arbetslöshet och arbetsmöjligheter ingår
specifika svårigheter med att få tillgång till resurser, rättigheter, varor och tjänster inom ett
antalområden, inklusive utbildning, anställning, bostäder, hälsovård etc. Eurostat har börjat ta
fram icke-monetära indikatorer på sociala missförhållanden och socialt utanförskap som är
kopplade till den enskildes förutsättningar, uppfattning av situationen och tillfredsställelse.
Mätningen av hur väl det sociala skyddet fungerar, är en annan viktig aspekt av social
sammanhållning som måste vidareutvecklas. Det finns behov av att stärka samarbetet på
gemenskapsnivå så att framsteg kan göras i detta hänseende. För dessa frågor väntas viktiga
bidrag från kommittén för socialt skydd (för närvarande Högnivågruppen för socialt skydd).
Därför lämnas ingen detaljerad lista över indikatorer som behöver formuleras på detta
område.
23BILAGA 1 – URVAL AV INDIKATORER
Allmänna ekonomiska bakgrunds-
indikatorerAllmänna ekonomiska bakgrunds-
indikatorersomskallutvecklas
a. BNP per capita (i köpkraftsstandard) och real
BNP-tillväxt
b. Ekonomins energiintensitet
c. Arbetsproduktivitet (per anställd person och per
arbetad timme)
d. Inflationstakt
e. Konjunkturrensat saldo i de offentliga finansernaa. Produktionskapacitet
b.Totalfaktorproduktivitet
Lista över27 indikatorer Lista över 11 indikatorer som kommer att
utvecklas
I.Sysselsättning
1.Sysselsättningsgrad
2. Sysselsättningsgrad bland kvinnor
3.Sysselsättningsgradblandäldrearbetstagare
4. Arbetslöshet5. Långtidsarbetslöshet6.Skattesats för låglönearbetare
7. Livslångt lärande (vuxna personers deltagande i
utbildningar)I.Sysselsättning
1. Långtidsarbetslöshetsflöden
2. Arbetskvalitet (t.ex. kunskapsnivåer och hälsa
ochsäkerhet iarbetet)
3. Vakanser
4.
Effektivmarginalskattesats
II.Innovationochforskning
1. Offentliga utgifter för utbildning
2. Utgifter för forskning- ochutveckling3. Utgifter för informations- och
kommunikationsteknik
4.TillgångtillInternetII.Innovationochforskning
5. Offentliga och privata utgifter för mänskliga
resurser
6.Företagsdemografi
7. E-handel
245. Patent på högte knologiska områden
6. Exportavhögteknologiska produkter
7.Riskkapital
III.Ekonomiskareformer1. Handelsintegration2.Relativa prisnivåer ochpriskonvergens
3. Priser inomnätverksamheter4. Offentligupphandling
5. Statligt stöd (sektoriella och för särskilda
ändamål
6. Bankverksamhet över nationsgränserna
7. Kapitalsomanskaffas på fondbörsernaIII.Ekonomiskareformer
8.Företagsregistrering9.Regelverken
10. Antaloperatörer inomnätverksamheterna11. Kapitalkostnader
IV.Socialsammanhållning
1. Inkomstfördelning (förhållande mellan övre och
undre inkomstkvintil)
2. Andelavbefolkningenunder fattigdomsgränsen3. Varaktigfattigdom
4. Arbetslösa hushåll
5. Regional sammanhållning (variationer i BNP per
capita i köpkraftsstandard för alla regioner)
6.Personer med endast grundskoleutbildningIV.SocialSammanhållning
Indikatorer kommer att utformas av
Högnivågruppenför socialt skydd.
25BILAGA 2 – Definition, källa, tillgänglighet och politiskt målbakomurvalet av indikatorer
Allmänna ekonomiska bakgrundsindikatorer
Indikator Definition Källa Tillgänglighet Övergripande
politiskt mål
a. BNP per capita i
köpkraftsstandard och realBNP-tillväxtBNP per capita i
köpkraftsstandard (KKS)
Tillväxttakt för BNP i fasta priser
(basår 1995)Eurostat,nationalräkenskaperna. Täckning: alla medlemsstater, USA, Japan
(för BNP-tillväxt)
Tidsserier: 1991-1999, totalsummor för EU
1995-1999.Tillväxtresultat,
levnadsstandard
b. Ekonominsenergiintensitet(Inhemskbruttoenergianvändning/
BNPEurostat. Täckning: alla medlemsstater, USA.
Tidsserier:1985-1998.Hållbar utveckling.
c. Arbetsproduktivitet Per arbetad timme eller per
anställdEurostat, nationalräkenskaperna,
OECD när det gäller uppgifterom "per arbetad timme".Täckning: alla medlemsstater, USA, Japan.
Tidsserier: 1991-1999, totalsummor för EU
1995-1999.Ekonomins
övergripandeeffektivitet
d. Inflationstakt Årlig procentuell förändring av
det harmoniserade konsument-prisindexet(HIKP)Eurostat,prisstatistik. Täckning: HIKP för alla medlemsstaterna,
totalsumman för EU.
Tidsserier:månatligen från 1995och framåtSunda
makroekonomiskarambetingelser
e. Konjunkturrensat saldo
id eo f f e n t l i g aSaldot i de offentliga finanserna
justerat för konjunkturcykelnsKommissionens enheter. GD
Ekonomi och finans, Ameco-Täckning: Alla medlemsstater, totalsummor Bedöma hur sunda de
offentliga finanserna
26finanserna effekter. databasen. för EU
Tidsserier:1960-1998/9är.
I) SYSSELSÄTTNING
Indikator Definition Källa Tillgänglighet Övergripande
politiskt mål
1. Sysselsättningsgrad Anställdapersoneriåldrarna 15-64 år
som andel av den totala befolkningeniåldrarna 15-64årEurostat (Arbetskrafts-
undersökning)Alla medlemsstater, totalsummor för EU.
Jämförbara data ej tillgängliga för USA.
Tidsserier:1983–1999Full sysselsättning
2. Sysselsättningsgrad
för kvinnorAnställda kvinnor i åldrarna 15-64
som andel av den totala kvinnligabefolkningen iåldrarna15-64årEurostat (Arbetskrafts-
undersökning)Alla medlemsstater, totalsummor för EU.
Jämförbara data ej tillgängliga för USA.
Tidsserier:1983–1999Full sysselsättning.
Lika möjligheter föralla.
3. Sysselsättningsgradför äldrearbetstagareAnställda äldre (55-64 år)
arbetstagare som andel av den totalabefolkningen iåldrarna55-64Eurostat (Arbetskrafts-
undersökning)Alla medlemsstater, totalsummor för EU.
Jämförbara data ej tillgängliga för USA.
Tidsserier:1983–1999Full sysselsättning.
Motverka socialtutanförskap.
4. Arbetslöshet Sammanlagt antal arbetslösa personer
som andel av den aktiva delen av
befolkningen - HarmoniseradeserierEurostat(Arbetslöshet) Alla medlemsstater, totalsummor för EU, USA
och Japan. Tidsserier: 1983– 1999Full sysselsättning.
Motverka socialt
utanförskap.
275. Långtidsarbetslöshet Sammanlagt antal långtidsarbetslösa
(över 12 månader) som andel av dentotala aktiva befolkningen –Harmoniseradeserier.Eurostat (Arbetskrafts-
undersökningen)Alla medlemsstater, totalsummor för EU.
Jämförbara data ej tillgängliga för USA.
Tidsserier:1983–1999Full sysselsättning.
Motverka socialtutanförskap.
6. Skattesatser pålåglönearbetareInkomstskatt plus egen- och
arbetsgivaravgifter för lågavlönadarbetskraft (d.v.s. 67 % av dengenomsnittliga industriarbetarlöneneller 100 % för gifta par med tvåbarn) som andel av arbetskrafts-kostnaderna.OECD, Taxing wages
(tabell 5, 2000årsupplaga)Alla medlemsstater. Jämförbara data för
tillgängligaför USAoch Japan.
Tidsserier:1995-1998, uppskattningar för 1999.För att mäta skatte-
t r y c k e tp åa r b e t s k r a f t ,särskilt lågavlönad ochrelativt lågutbildadarbetskraft.
7. Livslångt lärande
(vuxna personers del-
tagandeiutbildningar)Procentandel av befolkningen (25-64
år) som deltar i utbildningar. (Andel
av den vuxna befolkningen somdeltar i utbildningar under de 4veckor som föregick undersökningen)Eurostat (Arbetskrafts-
undersökningen)Alla medlemsstater, totalsummor för EU. F, NL
och P använder icke harmoniserade metoder.
Jämförbara data ej tillgängliga för USA.
Tidsserier:1992–1999Full sysselsättning. Fler
och bättre arbets-
tillfällen.
II) INNOVATIONOCHFORSKNING
Indikator Definition Källa Tillgänglighet Övergripande
politiskt mål
1. Offentliga utgifter för
utbildningSammanlagda offentliga utgifter för
utbildning somprocentandelavBNP.Gemensamt frågeformulär
för Unesco/OECD/Eurostat.Täckning: Alla medlemsstater, totalsummor
för EU, USA och Japan
Tidsserier: 1995/6/7 (1998 tillgängliga i
slutetav2000).Kvaliteten på de
mänskligaresurserna
2. Utgifter för forskningoch utvecklingSammanlagda utgifter för forskning
och utveckling, uppdelade påEurostats FoU-statistik,
OECD (huvudsakligaTäckning: alla medlemsstater (utom
Luxemburg), USA och Japan.FoU-satsning
28myndigheter, näringsliv och andra.
(GERD/BNP och BERD/BNP)vetenskapliga och tekniska
indikatorer).Tidsserier:1990-1999(1998och 1999 för de
flesta avmedlemsstaterna)
3. Utgifter förinformations- ochkommunikationsteknikUtgifter för informations- och
kommunikationsteknik somprocentandel av BNP.European Information
Technology Observatory(EITO)Täckning: Alla medlemsstater, totalsummor
för EU, USA och Japan.
Tidsserier:1994-1999Informationssamhället
4.TillgångtillInternet Aktiva direktkonton på Internet (både
privat- och företagsanvändare) per100innevånare.European Information
Technology Observatory(EITO)Täckning: Alla medlemsstater, USA och
Japan.
Tidsserier:1998Informationssamhället
5. Patent inom
högteknologiska
områdenVärldsandel av EU:s och USA:s
patent inom högteknologiska
områden (EPO- och USPTO-patent).Europeiska patentverket
(EPO) och US Patent Office
(USPTO).Täckning: medlemsstaterna, USA och Japan.
Tidsserier:1991-1998Innovativförmåga
6. Export av hög-
teknologiskaprodukterExport av högteknologiska produkter
som andelavtotalexporten.Eurostat (Comex), FN
(Comtrade).Täckning: alla medlemsstater (BLEU för B
och L), totalsummor för EU, USA ochJapan.
Tidsserier:1990-1999Effekter av forskning
och utveckling samtinnovationspolitiken.
7. Riskkapital Riskkapitalinvesteringar (d.v.s.
privata värdepapper minus över-taganden),irelation tillBNP.
Uppdelningper investeringsstadium.European Venture Capital
Association (för EU), Price
Waterhouse Coopers (förUSA).Täckning: Alla medlemsstater (inga data för
Luxemburg), USA, men inteJapan.
Tidsserier:1995-99Tillgång till
finansiering
29III) EKONOMISKAREFORMER
Indikator Definition Källa Tillgänglighet Övergripande
politiskt mål
1. Handelsintegration (Varuexport inom EU + varuimport inom
EU )/(2*B NP)
(Total varuexport + total varuimport) / (2 *
BNP)Eurostat (Comext), FN
ComtradeTäckning: Alla medlemsstater (BLEU
för B och L), totalsummor för EU, USAoch Japan.
Tidsserier:1990-99.Produktmarknads-
integration
2. Relativa prisnivåer ochpriskonvergensRelativa prisnivåer på privat
slutkonsumtion inklusive indirekta skatter(EU=100).Eurostat/OECD
(prisstatistik:Köpkraftspartiets-indikatorer)Täckning: alla medlemsstater, US.
Tidsserier:Allamedlemsstater: 1980, 1985, 1991-98USA: 1993, 1996Produktmarknads-
integration.Marknadseffektivitet.
3. Priser inomnätverksamheternaPrisnivå och prisutveckling på tele-,
elektricitets- och gasmarknaderna.Eurostat. GD
Informationssamhället förtelekomkommunikations-
dataTäckning: alla medlemsstater och
totalsummor för EU. Vissa data för USAoch Japan för telekommunikation.
Tidsserier:1998-2000Marknadseffektivitet.
4. Offentlig upphandling (Värdet på offentlig upphandling som
utannonserats öppet) / (totalt värde påoffentlig upphandling)GD Inremarknaden Täckning: alla medlemsstater. Inga data
för USAeller Japan.
Tidsserier: 1993-1998 (P, S inga data för
1993)Produktmarknads-
integration
305. Statligt stöd (sektoriellt
och för särskildaändamål)Statligt stöd (sektoriellt och för särskilda
ändamål) som procentandel av BNPGD Konkurrens Täckning: alla medlemsstater. Inga data
för USAeller Japan.
Tidsserier:1990-1998Snedvridning av den
inremarknaden
6. Bankverksamhet övernationsgränsernaAndel av insättningar av och lån till
utländsk privatsektor (exkl. banker, meninkl. hushåll) totalt av kreditinstitutensinsättningar och lån till privatsektorn (exkl.banker, men inkl. hushåll).Eurostat, statistik över
företagsstrukturer, ECB,penning- och bankstatistikTäckning: Varje medlemsstat från
euroområdet, plus förmodligen andramedlemsstater.
Tidsserier:1997-99Finansmarknads-
integration
7. Kapital som anskaffaspå fondbörsernaKapital som anskaffats på fondbörserna
såsom procentandel av BNP.Fédération Internationale
des Bourses de Valeurs(FIBV)Täckning: Alla medlemsstater, USA,
Japan.
Tidsserier:1998och 1999Tillväxtfinansiering
IV) SOCIALSAMMANHÅLLNING
Indikator Definition Källa Tillgänglighet Övergripande
politiskt mål
1. Inkomstfördelning
(förhållande mellan övre
och undreinkomstkvintil)Förhållande mellan den andel av den
justerade totalinkomsten för de 20 %
högst avlönade personerna och de 20%lägst avlönade personerna i landet(förhållandet S80/S20).Eurostat, ECHP. Alla medlemsstater utom Sverige och Finland,
totalsummor för EU. Inga uppgifter om USA
och Japan.Tidsserier: 1993, 1994, 1995, (1996 tillgängligti slutetav2000inklusiveSverige)Motverka fattigdom
och socialt utanförskap
2. Andel av befolkningen Fattigdomsgränsen definieras som (50% Eurostat,ECHP. Alla medlemsstater utom Sverige och Finland, Motverka fattigdom
31under fattigdomsgränsen
före och efter socialatransfereringareller) 60 % av medianvärdet av den
disponiblainkomsten.totalsummor för EU. Inga uppgifter om USA
och Japan.Tidsserier: 1993, 1994, 1995, (1996 tillgängligti slutetav2000inklusiveSverige)och socialt utanförskap.
3. Varaktig fattigdom Andel av befolkningen som
stadigvarande lever under fattigdoms-gränsen under tre års tid.Fattigdomsgränsen definieras som (50 %eller) 60 % av medianvärdet av dendisponiblainkomstenEurostat, ECHP Alla medlemsstater utom Österrike, Finland och
Sverige, totalsummor för EU.Inga data för USAoch Japan.
Tidsserier: 1993, 1994, 1995 (1996 tillgänglig i
slutetav2000inklusiveSverige).Motverka fattigdom
och socialt utanförskap
4. Arbetslösahushåll Andel hushåll där ingen medlem har
arbete av alla hushåll med minst en
medlem i åldern 25-55 år.Eurostat,
(Arbetskrafts-
undersökning).Alla medlemsstater utom Danmark, Finland och
Sverige, totalsummor för EU. Jämförbara data
ejtillgängliga för USA
Tidsserier:1985–1999Motverka fattigdom
och socialt utanförskap.
5. RegionalsammanhållningVariationskoefficient för BNP per capita
i köpkraftsstandard på NUTS III-nivå förregioner.Eurostat,
Regionalstatistik.Endast NUTS II-nivå för Italien. Inga uppgifter
för franska utomeuropeiska departement. 1995-1997 i ENS 95-format (och 1991 till 1996 iENS 79-format).Sammanhållning.
6. Personer med endast
grundskoleutbildning sominte befinner sig ividareutbildningAndel av befolkningen i åldrarna 18-24
år med endast grundskoleutbildning ochsominteärunder vidareutbildning.Eurostat
(Arbetskrafts-undersökning)Allamedlemsstater,totalsummor för EU.
Jämförbara uppgifter ejtillgängliga för USATidsserier:1992-1999Investeringar i
människor. Motverkasocialtutanförskap.
V) INDIKATORER SOM MÅSTE UTVECKLAS
Allmän ekonomiskbakgrund
32Indikator Definition Nuvarande
källaProblem med indikatorn Syfte
a.
ProduktionskapacitetMåttpå ekonominsproduktionskapacitet. OECD, IMF och
KommissionensenheterNågon gemensamt accepterad metod
finns inte för beräkningar avproduktionskapaciteten och måttenvarierar mellan OECD, IMF och
kommissionen.Bedöma förändringar i ekonomiernas
produktionskapacitet.
b. TotalfaktorproduktivitetTotalproduktivitet för alla faktorer. Ameco-
databasen.Uppgifter tillgängliga i Ameco men
svårigheter finns att fatta beslut om engemensamtgodkändmetod.Bedöma ekonomins övergripande
effektivitet.
Sysselsättning
Indikator Definition Nuvarande
källaProblem med indikatorn Syfte
1.
Långtidsarbetslöshet-flödenFlöden till och från gruppen
långtidsarbetslösa.Endast
nationellakällor.Uppgifter finns f.n. bara tillgängliga för
vissa medlemsstater. Dessutompresenteras den inte på ett jämförbartsätt.Bedöma vilka problem
långtidsarbetslösa står inför.
2. Arbetskvalitet Ännuejdefinierad. - Det råder bristande samsyn om vilka
indikatorer som kan användas inom dettaområde. Uppgiftstäckningen är dessutomför närvarandeväxlande.Behovet av "fler och bättre"
arbetstillfällen.
3. Vakanser Nya och obesattavakanser. Nationella
källor endastUppgifter lämnas endast av ett antal
olika nationella källor. Täckningenvarierar, varför jämförbarheten ärsvårbedömd.Att mäta arbetsmarknadsunderskott
och upptäcktakunskapsbrister.
4. Effektiv
marginalskattesatsAndel av varje bruttolöneökning som inte (i
realiteten) betalas ut till arbetstagaren p.g.a.
högre skatter och indragna inkomstprövadebidrag, efter lönenivå och familjetyp.OECD, Taxing
wages.IO E C D : s Taxing wages anges
marginalskattesatser med hänsyn tagen
till kontanta bidrag, t.ex. barnbidrag.Andra bidrag som t.ex. bostadsbidrag,Att bedöma skatte- och
bidragssystemens incitamenteffekter,
och särskilt omfattningen påfattigdomsfällorna.
33inkomsttillägg för förvärvsarbetande
personer o.s.v. kommer dock att behövaingå.
V) INDIKATORER SOM MÅSTE UTVECKLAS (FORTS.)
Innovation
Indikator Definition Nuvarande
källaProblem med indikatorn Syfte
5. Offentliga och
privata utgifter förmänskligaresurserOffentliga och privata utgifter för mänskliga
resurser (utbildningsutgifter) som andel avBNP- Uppgifter om privata utgifter för
utbildning fattas för vissa medlemsstateroch är inte helt jämförbara för
återståendemedlemsstater.Att mäta de totala (i motsats till de
offentliga) resurser som används förutbildningimedlemsstaterna.
6. Företagsdemografi Nybildade företag, överlevnadstal samt
upplösta företag.Eurostat
(demografi förföretagsprojekt).Harmoniserade uppgifter tillgängliga
från 2002 och framåt. Endast icke-harmoniserade uppgifter finns f.n.tillgängliga.Att mäta företagarandan.
7. E-handel Intäkter från e-handel. Studier.
Eurostat(pilotstudiermedmedlemsstaterna2001).Endast partiella uppgifter från studier
finnstillgängliga för närvarande.Informationssamhället
34V) INDIKATORER SOM MÅSTE UTVECKLAS (FORTS.)
Ekonomiskareformer
Indikator Definition Nuvarande
källaProblem med indikatorn Syfte
8. Företags-
registreringTotalt antal procedurer och veckor som
behövs mellan ansökan och fullbordadregistreringavnya företag.Logotech-studie
1996.Desenasteuppgifternaför 1996. Att mäta de hinder som finns för
företagande.
9. Regelverken - OECD-analys
från 1998Det finns inga enkla metoder att mäta
kvaliteten på regelverken. OECD har
presenterat sammanfattande statistik,
som även om den kan ifrågasättaseventuellt är värd att vidareutvecklas.Förenkla onödigaregelverk.
10. Antal operatörer
inomnätverksamheterAntal företag som erbjuder tjänster
tillgängliga för en viss typ av användare(t.ex. hushållen eller näringslivet) inomnätverksamheterna.Se nästa
kolumn.Fullständiga uppgifter f.n. endast
tillgängliga för teleföretag i 4:e och 5:erapporten om genomförandet avtelelagstiftningen.Marknadseffektivitet, tillgången till
marknaderna.
11.Kapitalkostnader Kapitalkostnader för företag inom EU (både
storaoch småoch medelstoraföretag).- För närvarande finns ingen gemensamt
accepterad definition och vidare råderbristpåuppgifter.Bedöma EU-företagens tillgång till
kapital.
35BILAGA3
Allmän ekonomiskbakgrund
Indikator a1: BNPpercapita
0 50 100 150 200B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA
BNP percapita1995 KKS (EU-15=100)1995
1998
Källa: Eurostat
36Allmän ekonomisk bakgrund
Indikator a2: Real BNP-tillväxt
- 4 - 202468 1 0JapanUSEU-15EU-11UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Real BNP-tillväxt, procentuell förändring jämfört med föregåendeår1998
1999
Källa: Eurostat
37Allmän ekonomiskbakgrund
Indikator b: Ekonomins energiintensitet
0 100 200 300 400 500USAEUUKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Inhemsk bruttoanvändning/ GDP
(ton oljeekvivalenter/ 1 995 miljoner euro)1990
1998
(USA:
1997)
Källa:Eurostat
38Allmänekonomiskbakgrund
Indikator c1: Arbetsproduktivitet (per anställd)
0 50 100 150B
D
E
F
I
L
A
P
S
EU-
EU-
Japan
BNPper anställd(EU-15=100)1992
1998
Källa:Eurostat och OECD
39Source:OECDAllmän ekonomiskbakgrund
Indikator c2: Arbetsproduktivitet(per arbetad timme)
0 20 40 60 80 100 120JapanUSAEU-11UKSFINPANLIIRLFEELDDKB
Produktivitet per arbetad timme
(USA=100)1992
1998
Källa:OECD
40Allmän ekonomiskbakgrund
Indikator d: Inflationstakt
012345B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
AP
FIN
S
UK
EU-11EU-15
USA
Årlig procentuell förändring avkonsumentprisindex
(HIKPför EU,KPIför USA)1998
1999
Källa: Eurostat Märk:Uppgifternaför USA är inte helt jämförbara medEU:s
harmoniseradeindex.
41Allmänekonomisk bakgrund
Indikatore: Konjunkturrensatsaldo förde offentligafinanserna
- 4 - 2024B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11EU-15
Konjunkturrensat saldo för deoffentligafinanserna(%avBNP)1998
1999
Källa:Kommissionen*Denoffentligasektornskonjukturrensadefinansiella
sparande (+/-)(som% avBNP).
42Sysselsättning
IndikatorI.1: Sysselsättningsgrad
02 04 06 08 01 0 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11EU-15
USA1995
1999
Källa:Eurostat % avbefolkningen iåldrarna15-64årJämförbara uppgifter ej tillgängliga för USA
43Jämförbara uppgifter ejtillgängliga för USASysselsättnin g
Indikator I.2: Sysselsättningsgradför kvinnor
02 04 06 08 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA1995
1999
Källa: Eurostat %av den kvinnliga befolkningen i
åldrarna 15-64 år
44Sysselsättnin g
Indikator I.3: Sysselsättningsgradför äldre
arbetstagare
0 2 04 06 08 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA1995
1999
Källa: Eurostat %av befolkningen i åldrarna 55-64 årJämförbara uppgifter ejtillgängliga för USA
45Sysselsättnin g
Indikator I.4: Arbetslöshet
0 5 10 15 20 25B
DK
D
EL *
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA1995
1999
Källa: Eurostat Arbetslösa somprocentandelav den
aktiva befolkningen
*1999-års uppgifter ännu ejtillgängliga för Grekland
46Sysselsättning
IndikatorI.5Långtidsarbetslöshet
0 5 10 15B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-15
EU-11
USA1995
1999
Källa:Eurostat Somprocentandel avden aktiva befolkningenJämförbara uppgifter ejtillgängliga för USA
47Sysselsättning
IndikatorI.6 Skattesatserför låglönearbetare
01 02 03 04 05 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
US1997
1999
Källa: OECD
Inkomstskatt plus egen- och arbetsgivaravgifter,som % avarbetskraftskostnaderna
#Familjetyp: Giftpar, därenförvärvsarbetarinom tillverkningsindustrine. dyl.(100%),tvåbarn
48Sysselsättning
IndikatorI.7: Livslångtlärande
0 5 10 15 20 25 30B
DK
D
EL
E
F$
IRL *
I
L
NL$
A*
P$
FIN
S
UK #
EU-15
USA1995
1999
Deltagandeindexförbefolknin g(25-64 år) som deltar i utbildnin gar.
Den vuxna befolkningensdeltagandei utbildningar under de 4 veckor som föregick undersökningen.
$ Siffrorna för F, NL, och P är inte jämförbara p.g.a.metodskillnader.*1999 års siffror ej tillgängliga för IRL ochA.
# Den första siffran förUK avser1994 .
49Innovation
Indikator II.1: Offentliga utgifter för utbildning
0123456789B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA
Totalaoffentligautgifterförutbildning som procentandel av BNP1995
1997
Källa:EurostatochOECD *Siffrornaomfattar endastden flamländska
gemenskapen
50Innovation
Indikator II.2: Utgifterför forskning och utveckling
01234
FoUutgiftersomprocentandelavBNPNäringslivets
utgifter
förFoU
(BERD)
Andra aktörersutgifterförFoU(GERD-
BERD)1995
1997
JapanUSEU-EUR-UKSFINPA*NLIIRLFEELDDKB
Källa: Eurostat, OECD
*IngenuppdelningavGERDför Österrike
51Innovation
IndikatorII.3:Utgifter förinformations-och
kommunikationsteknik (IKT)
02468B
D
E
IRL
L
A
FIN
UK
EU-15
Japan
Utgifterför informations-ochkommunikations-
tekniksomprocentandelavBNP1996
1999
Källa:EITO 2000
52Innovation
Indikator II.4: Tillgång till Internet
0 5 10 15 20 25 30B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
AP
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA
Japan
AntalInternetanvändare per 100 invånare (både hem-ochföretags-
användare)1998
1999
Källa:EITO 2000
53Innovation
IndikatorII.5a: Andel avansökningarom
högteknologiska patent hos Europeiska
patentverket(EPO), 1998.
EPK-staterna
36%Övriga
6%
Japan
22%
USA
36%
Källa: EPOEPK-staterna =EU15 plus
Schweiz, Cypern, Liechtenstein och Monaco
54Source:USPTO EPC states = EU15 plus Switzerland,
Cyprus, Liechtenstein and MonacoInnovation
IndikatorII.5b: Andel avansökningarna om högteknologiska patent
hos USA:s patentverk (UnitedStates PatentOffice,USPTO),1998.
EPK-staterna
9%
USA
57%Japan
22%Övriga
12%
Källa: USPTO EPK-staterna = EU15 plus Scweiz, Cypern,
Liechtenstein och Monaco
55Source:EPO, JPO and USPTOInnovation
Indikator II.5c: Patentinom högteknologiska
områden
01 02 03 04 05 06 07 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
USA
Japan
Andelavansökningar omhögteknologiska patentansökningar
permiljon invånare1997
1998
Källa:EPO, JPOochUSPTO
56Source:Eurostat,UN*1998fortheUSInnovation
Indikator II.6: Export av högteknologiska produkter
01 02 03 04 0BLEU
D
E
IRL
NL
P
S
EUR-11
USA*
Procentandelavtotalexporten1995
1999
*1998förUSA
Källa:EurostatochFN
57Innovation
IndikatorII.7: Riskkapital
0,0 0,1 0,2 0,3 0,4USUKSFIPANLIIRLFEELDDKB
Riskkapitalinvesteringar(efterinvesteringsskede) som procentandel
avBNPi en tidig
fas
exp &
återan.*1998
1999
Källa:EVCA(för EU),NVCA(för USA)
* exp & återan = expansion och återanskaffning
58Ekonomiskareformer
IndikatorIII.1a: Handelsintegration (handel inomEU)
01 02 03 04 05 06 0BLEU
DK
EL
IRL
NL
AP
FIN
S
Småmedlems-
stater
D
E
F
I
UK
Storamedlems-
stater
EU genom-
snitt
Handel inom EUi förhållande till BNP (%)1994
1998
Källa: Eurostat
59Ekonomiskareformer
Indikator III.1b: Handelsintegration(total handel)
02 04 06 08 0BLEU
DK
EL
IRL
NL
A
P
FIN
S
Småmed-
lemsstater
D
E
F
I
UK
Storamed-
lemsstater
EU-15
US
TotalEU-handeliförhållandetillBNP (%)1994
1998
Källa: EurostatMärk: IsiffrornaingårhandelnmedandraEU-länderförvarjemedlemsstat,men
för EU-15 inkluderas endast handelnmed länder utanför EU.
60Source:Eurostat*USdatais for1993and1996Ekonomiska reformer
Indikator III.2a: Relativa prisnivåer
(inkl. indirekta skatter, EU-15=100)
0 50 100 150B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
USA*1994
1998
*Siffrornaför USAavser 1993och1996
Källa:Eurostat
61Ekonomiskareformer
IndikatorIII.2b:Prisspridninginom EU-15
0510152025
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998Variationskoefficienten för priser för
privat slutlig konsumtion
Källa: Eurostat Siffrorna avser EU-12framtill1992,
därefter EU-15
62Source:Commission services, DG INFSOEkonomiska reformer
Indikator III.3a: Telekommunikationspriser, 1999
0 50 100 150 200 250B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
Japan
USA
Priserför EU-15 =100Lokalsamtal
Rikssamtal
Samtal till
USA
Källa: Kommissionen, GD Informationssamhället
63Source:Commission services, DG INFSOIndikatorIII.3a: Telekommunikationspriser,1997
0 50 100 150 200 250JapanUKSFINPANLLIIRLEFELDDKB
Prisetför EU-15 = 100Samtal till
USA
Rikssamtal
Lokalsamtal
Källa: Kommissionen, GD Informationssamhället
64Source: EurostatData is for mediumconsumers: annual
consumption of 2000MWh.Ekonomiska reformer
IndikatorIII.3b: Elpriser (användare inom industrin)
02468 1 0UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
ElpriserieuroperkWh (exkl.skatt)jan. 98
jan. 00
Källa:Eurostat Siffrornaavsermedelstora konsumenter:
årskomsumtionpå 2000 MWh.
65Source: EurostatDatais for medium consumers:
annualconsumptionof 3500kWhEkonomiska reformer
Indikator III.3b: Elpriser(hushåll)
0 5 10 15 20UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Elpriseri europer100kWh (exkl.skatt)jan. 98
jan. 00
Källa:Eurostat Siffrorna avser medelstora konsumenter:
årskonsumtionpå3 500kWh
66Ekonomiska reformer
Indikator III.3c:Gaspriser(hushåll)
02468 1 0UK*SFIN*ANLLIIRLFEDB
Gaspriser (exkl. skatt)i euro pergigajoulejan. 98
jan. 00
Källa: Eurostat*Siffrorna för FIN och UK för jan. 98 och jan. 99.
Siffrornaavsermedelstorakonsumenter:
årskonsumtion 83,7 gigajoule
67Source: EurostatDatais for medium consumers: annualconsumption41,600
GJ; loadfactor: 200days - 1,600hours.Ekonomiska reformer
Indikator III.3c:Gaspriser(industrier)
0123456UKSFINANLLIIRLFEDDKB
Gaspriser (exkl. skatt)i euro pergigajoulejan. 98
jan. 00
Siffrorna avser medelstora konsumenter:års-
förbrukning41600 gigajoule;uppskattad driftstid:200
Källa: Eurostat dagar -1600 timmar
68Source:Commission services, DG MARKTEkonomiska reformer
Indikator III.4: Offentlig upphandling
01 02 03 04 05 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
Anbudsförfaranden som offentliggjorts iEuropeiska gemenskapernas
officiellatidning som procentandel avden totala offentliga
upphandlingen1996
1998
Källa: Kommissionen, GD Inremarknaden
69Source: CommissionServices, DGCOMPEkonomiska reformer
IndikatorIII.5: Statligtstöd
0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5EU-15UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Statligtstöd (perkategori)procentandelavBNPsektoriellt
för
särskilda
ändamål
övrigt1994-1996
1996-1998
Källa: Kommissionen, GDKonkurrens
70Source: BISEkonomiska reformer
IndikatorIII.6: Bankverksamhetövernationsgränserna
0,0 0,2 0,4 0,6 0,8 1,0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU-11
EU-15
Bankernas tillgångarochskulder iandra ländersomprocentandel
avde totala tillgångarna ochskulderna1997
1998Data ejtillgängliga före
hösten 2000
Källa: BIS
71Ekonomiska reformer
IndikatorIII.7 Kapital som anskaffats på fondbörserna
0 5 10 15 20 25 30B
D
DK
E
EL
F
IRE
I
NL
A
P
FIN
S
UK
EUR-11
EU-15
NYSE
NASDAQ
Japan
Nytt kapital som anskaffats av inhemska företag
som%avBNP1998
1999
Källa: FIBV
72Source: EurostatS80/S20ratio( ratioof highest earningto lowest earning)Social sammanhållning
IndikatorIV.1: Inkomstfördelning
024 68B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN*
S*
UK
EU-11EU-151994
1995
Förhållandet S80/S20 (förhållandet mellan de 20 %högstavlönade och
Källa: Eurostat de20 % lägst avlönade.
* Dataför FINoch Sej tillgängliga
73Källa:Eurostat%ofpopulation below the(60%)poverty
liKälla: Eurostat % of 18-24 y-oldswith lower secondaryeducation andnot ineducation or training
*1999dataförIrland, ÖsterrikeochFörenadekungariket ejtillgänglig.
Källa: Eurostat %of 18-24 y-olds withlowersecondaryeducation
educationortraining
*1998datanotavailableforIRL, L, NL, UKandEU.
1999 datanot availableforD, IRL, A,UK andEU.
Källa: EurostatSocialsammanhållning
IndikatorIV.2: Andelavbefolkningen under fattigdomsgränsen
före ochefter densociala transfereringen
0 1 02 03 04 0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN*
S*
UK
EU13Före
Efter
* Uppgifter ej tillgängliga för Finland och SverigeAndelavbefolkningenunderfattigdomsgränsen.
Fattigdomsgränsen definieras som 60 % av medianvärdet av inkomsten.
74Social sammanhållning
IndikatorIV.3: Varaktigfattigdom(1995)
0 5 10 15B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A*
P
FIN *
S*
UK
EU-12
Källa:Eurostat
* Siffror intetillgängliga förÖsterrike,Finlandoch SverigeAndel av befolkningen som stadigvarande lever
underfattigdomsgränsenundertre år.
Fattigdomsgränsen definierassom60% avmedianvärdetavinkomsten.
75Socialsammanhållning
IndikatorIV.4: Arbetslösa hushåll
B
DK
D
EL
E
FR
IRL
I
L
NL
AP
FIN
S
UK
EU-11EU-15DATATILLGÄNGLIGA VID ÅRETSSLUT
Källa:Eurostat
76Socialsammanhållning
IndikatorIV.5: Regional sammanhållning
0% 10% 20% 30% 40% 50%B
DK
D
EL
E
F
IRL
I (NUTS 2)
NL
AP
FIN
S
UK 1)
UK 2)1995
1997
Variationskoefficent för BNPper capita iKKS (NUTS 3-nivå)Källa:Eurostat
UK 1)avserhelaFörenadekungariket
UK 2)OmfattarejLondons innerstadregionen
77Socialsammanhållning
IndikatorIV.6: Personermedendastgrundskoleutbildningsom
ejbefinner sig i vidareutbildning
01 02 03 04 05 0B
DK
D*
EL
E
F
IRL *
I
L*
NL *
A*
P
FIN
S
UK*
EU-11 *EU-15 *1998
1999
Källa:Eurostat
* 1998årsdataejtillgängliga förIrland,Nederländerna, Förenadekungariketoch EU.
1999årsdataejtillgängliga förTyskland,Irland, Österrike, Förenadekungariketoch EU.% 18–24-åringar medendast grundskoleutbildningsomintebefinner sigi
vidareutbildning