SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 27.4.2009 SEK(2009) 546 ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR som åtföljer MEDDELANDET FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN En EU-strategi för ungdomar – Satsa på ungdomars egna möjligheter En förnyad öppen samordningsmetod för ungdomsfrågor Sammanfattning av konsekvensanalysen {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Sammanfattning av konsekvensanalysen av en Eu-strategi på ungdomsområdet Denna konsekvensanalys åtföljer meddelandet om en EU-strategi på ungdomsområdet: ”Satsa på ungdomars egna möjligheter”. Problemformulering I juni 2002 fastställdes en ram för europeiskt samarbete på ungdomsområdet (nedan kallad ramen för samarbete på ungdomsområdet). Den gick ut på en öppen samordningsmetod som var inriktad på ungdomars aktiva medborgarskap och den kompletterades år 2005 med den europeiska pakten för ungdomsfrågor som gällde ungdomars integration i samhället och i arbetslivet inom ramen för Lissabonstrategin. Andra inslag har successivt utarbetats inom denna ram, exempelvis integreringsinsatser, verktyg för kunskapsförvärvande samt en strukturerad dialog med ungdomar och lärande av varandra . Den aktuella omgången av den öppna samordningsmetoden för ungdomsfrågor löper ut i slutet av 2009, och det beslutades för länge sedan att en utvärdering och översyn skulle genomföras i år. I det sammanhanget är det viktigt att kartlägga alla de utmaningar som unga människor står inför idag och inom den närmaste framtiden, både sådana som gäller hela Europa och som påverkar deras situation, och problem som berör ungdomarna direkt. Dessa utmaningar har lett till att ungdomar i Europa saknar en hel del möjligheter. Alltför många drabbas fortfarande av arbetslöshet, fattigdom och dålig utbildning. I samband med denna brist på arbets- och utbildningsmöjligheter har unga européer också svårt att hävda sig i samhället, de måste kanske kämpa mot utslagning eller lider av hälsoproblem. De kanske också är utestängda från deltagande i samhällslivet, eller så stänger de sig själva ute och blir helt isolerade på grund av försvagande solidaritetsband. Inom den aktuella ramen har inte alla dessa utmaningar kunnat behandlas. Den övergripande utvärderingen av resultaten av ramen för ungdomssamarbete har dock varit allmänt positiv. Ramen för EU-samarbete på ungdomsområdet har varit en inspirationskälla till nationell lagstiftning som berör ungdomar och den har hjälpt många medlemsstater att utarbeta nationella strategier. Den har gjort ungdomsfrågor och ungdomspolitik på nationell och europeisk nivå synligare. Man har också ofta betonat att samarbetsramen utgjort en plattform för utbyte av rutiner och för dialog. Emellertid är inte ramen tillräcklig klar och konsekvent, och ger inte tillfredsställande resultat på somliga områden, som den europeiska pakten för ungdomsfrågor. Den strukturerade dialogen med ungdomar måste ses över och breddas, och ungdomspolitikens sektorsövergripande natur måste få mer erkännande på europeisk och nationell nivå. Analys av subsidiariteten Det är medlemsstaterna som har huvudansvaret för att införa de ändringar i politiken som behövs för att ta itu med dessa utmaningar. I alla alternativ som analyserats och som presenteras nedan tas hänsyn till subsidiaritetsprincipen. De är dessutom proportionerliga och överlämnar genomförandet av de gemensamma målen och principerna för samarbetet till medlemsstaterna eller deras organ på lägre nivå. Det behövs dock mer föregripande verksamhet på EU-nivå för att stödja samarbetet mellan medlemsstaterna. Insatser av en enda medlemsstat skulle inte uppnå samma resultat som EU-samarbetet för att göra ungdomsfrågor och ungdomsstrategier mer synliga och för att man kan kunna fastställa gemensamma mål, lära av varandra, utbyta bra lösningar och erfarenheter, få tillgång till uppgifter för hela Europa osv. Därför måste samarbetsramen ses över för att man bättre ska kunna beakta ungdomars aktuella och kommande behov. Syftet med EU:s initiativ Med utgångspunkt i dessa utmaningar har följande mål fastställts för en förnyad samarbetsram på ungdomsområdet. För att förbättra ungdomarnas situation i Europa under det kommande årtiondet är de allmänna målen att skapa fler möjligheter för ungdomar inom utbildning och arbetsliv, förbättra möjligheterna för alla ungdomar att delta i samhällslivet och främja solidaritet mellan samhället och ungdomarna (särskilt genom integrering, volontärarbete och insatser till förmån för resten av världen). De särskilda målen i den föreslagna europeiska samarbetsramen på ungdomsområdet syftar till att utveckla följande: 1) Ett övergripande synsätt i ungdomsfrågor, 2) en effektivare ram samt 3) en mobilisering av ungdomsorganisationer och ungdomar. De operativa målen är utarbetande av samarbetsmekanismer mellan politiska åtgärder, en strukturerad dialog med ungdomar, bättre användning av samarbetsverktygen och en utformning av politik på solid faktagrund. Val av åtgärder Fyra möjligheter till åtgärder har undersökts ingående, nämligen Ytterliga tre alternativ övervägdes men togs inte med i den ingående analysen: att avsluta samarbetet, att anta ett särskilt tillvägagångssätt eller att utarbeta en rad mer bindande åtgärder (se punkt 4.2. för ytterligare uppgifter). : [1] Ytterliga tre alternativ övervägdes men togs inte med i den ingående analysen: att avsluta samarbetet, att anta ett särskilt tillvägagångssätt eller att utarbeta en rad mer bindande åtgärder (se punkt 4.2. för ytterligare uppgifter). - Alternativ 1: status quo (den aktuella ramen förlängs i nuvarande skick, och skulle alltså fortsätta med samma verktyg och mål). - Alternativ 2: en förstärkt öppen samordningsmetod på ungdomsområdet (förstärkta instrument för samarbete alltmedan man behåller fokus på aktivt medborgarskap och några insatser för integrering). - Alternativ 3: ett utvecklat sektorsövergripande tillvägagångssätt (man behåller samma instrument för den öppna samordningsmetoden men inrättar en samordningsmekanism för de politiska åtgärder som har tydlig koppling till ungdomar). - Alternativ 4: en övergripande strategi (man utvecklar samtidigt verktygen för den öppna samordningsmetoden och det sektorsövergripande tillvägagångssättet för att utnyttja synergieffekterna i bägge delarna). Konsekvensbedömning Bedömningen av potentiella kvalitativa effekter på samhälle, ekonomi, miljö och mänskliga rättigheter tyder på att ingen av de analyserade möjligheterna skulle innebära negativa effekter. Alternativ 1 skulle ha en mer begränsad positiv effekt. Alternativ 3 och 4 skulle få större sociala och ekonomiska effekter. Jämförelse mellan alternativen Av en jämförelse mellan alternativen vad gäller inverkan på målen och genomförbarhet framgår att även om alla alternativen är genomförbara är det fjärde alternativet att föredra, eftersom man med den kan angripa utmaningarna och uppnå målen. Det första alternativet skulle inte innebära någon förbättring för det nuvarande läget vad gäller målen, medan möjlighet 2 och 3 skulle innebära endast en partiell förbättring. Övervaknig och utvärdering Mekanismerna för övervakning och utvärdering av genomförandet av samarbetsramen på ungdomsområdet bör huvudsakligen vara genomensamma lägesrapporter vart tredje år, och en resultattavla med befintliga indikatorer och riktmärken. Intressenter bör också engageras i övervakningen. Förslag till förbättring av ramen bör läggas fram regelbundet. [1] Ytterliga tre alternativ övervägdes men togs inte med i den ingående analysen: att avsluta samarbetet, att anta ett särskilt tillvägagångssätt eller att utarbeta en rad mer bindande åtgärder (se punkt 4.2. för ytterligare uppgifter). ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 27.4.2009 SEC(2009) 546 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN que acompaña a la COMUNICACIÓN DE LA COMISIÓN AL CONSEJO, AL PARLAMENTO EUROPEO, AL COMITÉ ECONÓMICO Y SOCIAL EUROPEO Y AL COMITÉ DE LAS REGIONES Una estrategia de la UE para la juventud: inversión y capacitación Un método abierto de coordinación renovado para abordar los desafíos y las oportunidades de los jóvenes Resumen de la evaluación de impacto {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Resumen de la evaluación de impacto de una estrategia de la UE para la juventud La presente evaluación de impacto acompañará a la Comunicación «Una estrategia de la UE para la juventud: inversión y capacitación». Definición del problema En junio de 2002 se estableció un Marco para la cooperación europea en el ámbito de la juventud (en lo sucesivo, el «Marco de cooperación en el ámbito de la juventud»), con un método abierto de coordinación centrado en la ciudadanía activa de los jóvenes, y en 2005 se complementó con el Pacto Europeo para la Juventud, instrumento de la Estrategia de Lisboa dedicado a la integración social y profesional de los jóvenes. Dentro de ese Marco se han desarrollado progresivamente otros elementos, como actividades de integración en otras políticas, las herramientas del conocimiento, el diálogo estructurado con los jóvenes y el aprendizaje con pares. El actual ciclo del método abierto de coordinación en el ámbito de la juventud concluye a finales de 2009, declarado desde hace tiempo año de evaluación y revisión. En este contexto, es importante determinar todos los desafíos que esperan a los jóvenes ahora y en los próximos años, ya sean desafíos europeos que los afecten o problemas que incidan directamente en su situación. Debido a estos desafíos, en Europa los jóvenes carecen de oportunidades: aún son demasiados los que sufren el desempleo, la pobreza y niveles educativos bajos. A raíz de esta falta de oportunidades educativas y profesionales, los jóvenes europeos tienen también dificultades para aprovechar las oportunidades sociales y cívicas y pueden verse confrontados a la exclusión y la marginación y a problemas ligados a la salud. Asimismo, pueden quedar excluidos o excluirse ellos mismos de la participación en la sociedad y encontrarse relativamente aislados debido al debilitamiento de los vínculos de solidaridad. Aunque la evaluación general de los resultados del Marco de cooperación en el ámbito de la juventud ha sido globalmente positiva, el Marco actual no permite afrontar estos desafíos. El Marco de cooperación europea en el ámbito de la juventud ha inspirado legislación nacional en relación con la juventud y ha ayudado a muchos Estados miembros a desarrollar sus estrategias nacionales. Ha aumentado además la visibilidad de la juventud y de las políticas relacionadas con ella a nivel nacional y de la UE. También se ha destacado a menudo la utilidad del Marco de cooperación como plataforma de intercambio de prácticas y de diálogo. Sin embargo, el marco de evaluación no está bastante claro ni es suficientemente coherente, y en algunos casos, como el del Pacto Europeo por la Juventud, los resultados son insuficientes. Es preciso revisar el diálogo estructurado con los jóvenes y hacerlo más inclusivo, y aumentar el reconocimiento de la naturaleza intersectorial de la política de juventud a nivel nacional y de la UE. Análisis de la subsidiariedad Los Estados miembros son los principales responsables de introducir los cambios necesarios en las políticas para hacer frente a estos desafíos. Todas las opciones analizadas y presentadas a continuación respetan el principio de subsidiariedad. Dichas opciones son también proporcionales y dejan en manos de los Estados miembros o de sus entidades subnacionales la aplicación de los objetivos comunes y los principios de cooperación. Sin embargo, es necesario desempeñar un papel más proactivo a nivel de la UE para apoyar la cooperación de los Estados miembros. La acción de un Estado miembro por sí solo no obtendría los mismos resultados que la cooperación a nivel de la UE en lo que respecta al aumento de la visibilidad de los jóvenes y de las estrategias en el ámbito de la juventud, la definición de objetivos comunes, el aprendizaje mutuo, el intercambio de prácticas y experiencia, el acceso a los datos a escala europea, etc. Por tanto, es preciso revisar el marco de cooperación para tener más en cuenta las necesidades actuales y futuras de los jóvenes. Objetivos de la iniciativa de la UE Teniendo en cuenta los citados desafíos, se definen los siguientes objetivos para un Marco de cooperación renovado en el ámbito de la juventud. Con el fin de mejorar el bienestar de los jóvenes en Europa en el próximo decenio, los objetivos generales deberán incluir la creación de más oportunidades para los jóvenes en la educación y el empleo; la mejora del acceso de todos los jóvenes a la sociedad y su plena participación en ella; y el fomento de la solidaridad mutua entre la sociedad y los jóvenes (en especial, a través de la inclusión, el voluntariado y acciones dedicadas al resto del mundo). El Marco europeo de cooperación en el ámbito de la juventud que se propone tiene como objetivos específicos: 1) el desarrollo de un enfoque transversal de las cuestiones relativas a la juventud, 2) la mejora de la eficacia del Marco y 3) la movilización de las organizaciones juveniles y de los propios jóvenes. Los objetivos operativos son el desarrollo de mecanismos de coordinación entre las políticas, el diálogo estructurado con los jóvenes, una mejor utilización de las herramientas de cooperación y la elaboración de políticas basadas en el conocimiento. Opciones políticas Se han tomado en consideración cuatro opciones políticas para examinarlas en detalle Se han considerado otras tres opciones pero no se someterán a un análisis detallado: concluir la cooperación, adoptar un planteamiento específico o desarrollar un conjunto de herramientas más vinculantes (véanse más detalles en el punto 4.2). : [1] Se han considerado otras tres opciones pero no se someterán a un análisis detallado: concluir la cooperación, adoptar un planteamiento específico o desarrollar un conjunto de herramientas más vinculantes (véanse más detalles en el punto 4.2). - Opción 1: el statu quo (el marco actual se prorroga tal cual y sigue funcionando con las mismas herramientas y los mismos objetivos); - Opción 2: un método abierto de coordinación reforzado en el ámbito de la juventud (se refuerzan los instrumentos de cooperación y se mantiene la misma atención a la ciudadanía activa y algunas actividades de integración en otras políticas); - Opción 3: un planteamiento intersectorial desarrollado (se mantienen los instrumentos del método abierto de coordinación, pero se establece un mecanismo de coordinación de las políticas con una fuerte dimensión en el ámbito de la juventud); - Opción 4: una estrategia global (se desarrollan al mismo tiempo las herramientas del método abierto de coordinación y el planteamiento intersectorial, para aprovechar las sinergias de ambos elementos). Evaluación del impacto de estas opciones Sobre la base de una evaluación de las posibles consecuencias cualitativas sociales, económicas, medioambientales y en materia de derechos humanos, no parece que ninguna de las opciones analizadas tendría un impacto negativo. La opción 1 tendría un impacto positivo más limitado en estas cuestiones. Las opciones 3 y 4 tendrían un mayor impacto social y económico. Comparación de las opciones Una comparación de las opciones en lo que respecta a su impacto en los objetivos y su viabilidad indica que, si bien todas las opciones son viables, debe preferirse la opción 4 porque es más adecuada para afrontar los desafíos y alcanzar los objetivos. La opción 1 no aportaría ninguna mejora a la situación actual en lo que respecta a los objetivos, mientras que las opciones 2 y 3 solo aportarían una mejora parcial. Seguimiento y evaluación Los mecanismos de seguimiento y evaluación de la aplicación del Marco de cooperación en el ámbito de la juventud consistirían principalmente en informes de evolución conjuntos cada tres años, cuadros de los indicadores existentes y referencias. Una mayor participación de las partes interesadas en el seguimiento contribuiría también a este último. Se harían regularmente propuestas de mejora del Marco. [1] Se han considerado otras tres opciones pero no se someterán a un análisis detallado: concluir la cooperación, adoptar un planteamiento específico o desarrollar un conjunto de herramientas más vinculantes (véanse más detalles en el punto 4.2). ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel 27.4.2009 SEK(2009) 546 KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile: KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE ELi noorsoostrateegia – investeerimine ja mobiliseerimine Uuendatud avatud koordineerimismeetod noortega seotud väljakutsete ja võimaluste tarvis Mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõte {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} ELi noorsoostragteegia mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõte Käesolev mõjuhinnang lisatakse teatisele „ELi noorsoostrateegia – investeerimine ja mobiliseerimine”. Probleemi piiritlemine Euroopa noorsoovaldkonna koostööraamistik (edaspidi „noorsoo koostööraamistik”) loodi juunis 2002 avatud koordineerimismeetodi teel, mis keskendus noorte kodanikuaktiivsusele, ning seda täiendati aastal 2005 Euroopa noortepaktiga – instrumendiga, mis oli pühendatud noorte sotsiaalsele ja kutsealasele integratsioonile Lissaboni strateegia raames. Raamistikus on järk-järgult välja arendatud ka teisi elemente, näiteks noorsoo perspektiivi integreerimine teistesse poliitikavaldkondadesse, teadmiste tööriistad ning struktureeritud dialoog noortega ja vastastikune õpe. Noorsoo valdkonna avatud koordineerimismeetodi praegune tsükkel jõuab lõpule aastal 2009 ning juba ammu on olnud teada, et käesolevast aastast saab hindamise ja ülevaatamise aasta. Selles kontekstis on oluline ära tunda kõik tänapäeval ja eelseisvatel aastatel noorte ees seisvad väljakutsed, olgu siis tegemist üleeuroopaliste väljakutsetega, mis noori mõjutavad, või probleemidega, mis neid endid vahetult puudutavad. Nende väljakutsete tulemusena puuduvad Euroopa noortel võimalused: liiga paljud on endiselt töötud, vaesed ja madala haridustasemega. Käsikäes hariduslike ja kutsealaste võimaluste puudumisega saab Euroopa noortele osaks ka raskusi juurdepääsul sotsiaalsetele ja ühiskondlikele võimalustele: neil tuleb võidelda tõrjutuse või marginaliseerimisega ja terviseprobleemidega. Samuti tõrjutakse neid eemale või jäävad nad ise eemale ühiskonnas osalemisest ning nõrgenenud solidaarsussidemete tõttu jäävad nad isolatsiooni. Praegune raamistik ei ole suutnud kõiki neid probleeme lahendada, ehkki üldhinnang noorsoo koostööraamistiku tulemustele on olnud üleüldiselt positiivne. ELi noorsoo valdkonna koostööraamistik on innustanud liikmesriike tegelema noorsooalase õigusloomega ja aidanud mitmel liikmesriigil töötada välja riikliku strateegia. See on toonud noorsoo ja noorsoopoliitika rohkem nähtavale nii riiklikul kui ka ELi tasandil. Samuti on sageli esile tõstetud koostööraamistiku rolli kogemuste vahetamise ja dialoogi platvormina. Siiski ei ole hindamisraamistik piisavalt selge ja sidus ega anna mõnes valdkonnas, näiteks Euroopa noortepakti alal, piisavalt tulemusi. Struktureeritud dialoog noortega tuleb uuesti läbi vaadata ja muuta kaasavamaks ning noorsoopoliitika sektoritevaheline iseloom vajab nii ELi kui ka riigi tasandil rohkem tunnustust. Subsidiaarsuse analüüs Liikmesriigid kannavad peamist vastutust probleemide lahendamiseks vajalike poliitiliste muudatuste eest. Kõigi allpool esitatud ja analüüsis arvesse võetud tegevusvariantide puhul on analüüsitud nende vastavust subsidiaarsuse põhimõttele. Lisaks sellele vastavad nad proportsionaalsuse põhimõttele ja jätavad ühiste eesmärkide ja koostööpõhimõtete rakendamise liikmesriikide ja/või nende piirkondlike allüksuste hooleks. Siiski on ELi tasandil vaja rohkem proaktiivset tegutsemist, et toetada liikmesriikide koostööd. Noorsoo ja noorsoopoliitika nähtavuse suurendamisel, ühiste eesmärkide piiritlemisel, vastastikuse õppe, hea tava ja kogemuste vahetamise, üleeuroopalistele andmetele juurdepääsu tagamise jmt alal ei suudaks liikmesriigid üksi saavutada samu tulemusi nagu ELi koostöös. Seega on vaja koostööraamistik uuesti läbi vaadata, et võtta paremini arvesse noorte praegusi ja tulevasi vajadusi. ELi algatuse eesmärk Eespool nimetatud probleemide põhjal määrati uuendatud noorsoo koostööraamistiku jaoks kindlaks järgmised eesmärgid. Et parandada järgmisel aastakümnel Euroopa noorte heaolu, näevad üldeesmärgid ette noortele rohkemate haridus- ja tööhõivevõimaluste loomise, kõikidele noortele rohkemate võimaluste loomise ühiskonnas täieõiguslikult osaleda ning vastastikuse solidaarsuse kasvatamise ühiskonna ja noorte vahel (eriti kaasamise, vabatahtliku töö ja muule maailmale suunatud tegevuste kaudu). Kavandatud Euroopa noorsoo koostööraamistiku erieesmärkidega püütakse 1) arendada valdkondadevahelist lähenemisviisi noorsooküsimustes, 2) suurendada raamistiku tõhusust ja 3) mobiliseerida noorteorganisatsioone ja noori. Tegevuseesmärgid näevad ette koordinatsioonimehhanismide väljatöötamise eri poliitikavaldkondade vahel, struktureeritud dialoogi noortega, koostöövahendite parema rakendamise ja teadmistepõhise poliitikakujunduse. Võimalikud poliitikavariandid Süvaanalüüsil võeti arvesse nelja võimalikku poliitikavarianti Kaaluti veel kolme varianti, mida siiski süvaanalüüsil arvesse ei võetud: koostöö lõpetamine, mingi konkreetse lähenemisviisi kehtestamine või siduvamate instrumentide väljatöötamine (üksikasjalikumalt vt 4.2). : [1] Kaaluti veel kolme varianti, mida siiski süvaanalüüsil arvesse ei võetud: koostöö lõpetamine, mingi konkreetse lähenemisviisi kehtestamine või siduvamate instrumentide väljatöötamine (üksikasjalikumalt vt 4.2). – variant 1: status quo (mille puhul senist raamistikku pikendataks tema praegusel kujul ning seega toimiks see samade vahendite ja eesmärkidega); – variant 2: tugevdatud noorsoo valdkonna avatud koordinatsioonimeetod (millega tugevdatakse koostööinstrumente, samas kui fookuses on endiselt kodanikuaktiivsus ja paar meedet noorsooküsimuste integreerimiseks teistesse poliitikavaldkondadesse); – variant 3: väljaarendatud sektoritevaheline lähenemisviis (säilitatakse samad avatud koordinatsioonimeetodi instrumendid, kuid luuakse koordinatsioonimehhanism tugeva noorsoomõõtmega poliitikavaldkondade jaoks); – variant 4: üldine strateegia (arendatakse samaaegselt avatud koordinatsioonimeetodi töövahendeid ja valdkondadevahelist lähenemisviisi, et kasutada ära mõlema elemendi koostoimet). Mõju hindamine Kui lähtuda võimaliku kvalitatiivse mõju hindamisest sotsiaal-, majandus- ja keskkonna- ning inimõiguste küsimustes, näib, et ühelgi analüüsitud variandil ei oleks negatiivset mõju. Variandi 1 positiivne mõju oleks nendes küsimustes piiratum. Variantidel 3 ja 4 oles suurem sotsiaalne ja majanduslik mõju. Variantide võrdlus Variantide võrdlemine mõju seisukohalt, mida nad avaldavad eesmärkidele, ning teostatavuse seisukohalt näitab, et kuigi kõik variandid on teostatavad, on variant 4 eelistatav, sest see pakub probleemidele lahendusi ja aitab saavutada eesmärke. Variant 1 ei tooks eesmärkide osas mingit paranemist võrreldes praeguse olukorraga ning variandid 2 ja 3 parandaksid olukorda ainult osaliselt. Seire ja hindamine Noorsoo koostööraamistiku rakendamise seire ja hindamise mehhanismideks oleksid peamiselt iga kolme aasta tagant esitatavad ühised arenguaruanded ning olemasolevate näitajate ja sihttasemete tulemustabel. Huvirühmade suurem osalemine seires tuleks samuti kasuks. Regulaarselt esitataks ettepanekuid raamistiku parandamiseks. [1] Kaaluti veel kolme varianti, mida siiski süvaanalüüsil arvesse ei võetud: koostöö lõpetamine, mingi konkreetse lähenemisviisi kehtestamine või siduvamate instrumentide väljatöötamine (üksikasjalikumalt vt 4.2). FR (...PICT...)|COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES| Bruxelles, le 27.4.2009 SEC(2009) 546 DOCUMENT DE TRAVAIL DES SERVICES DE LA COMMISSION accompagnant la COMMUNICATION DE LA COMMISSION AU CONSEIL, AU PARLEMENT EUROPÉEN, AU COMITÉ ÉCONOMIQUE ET SOCIAL EUROPÉEN ET AU COMITÉ DES RÉGIONS Une stratégie de l’Union européenne pour investir en faveur de la jeunesse et la mobiliser Une méthode ouverte de coordination renouvelée pour aborder les enjeux et les perspectives de la jeunesse Analyse d’impact – Résumé {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Résumé de l’analyse d’impact de la stratégie de l’Union européenne pour la jeunesse La présente analyse d’impact accompagne la communication sur la stratégie de l’Union européenne pour investir en faveur de la jeunesse et la mobiliser. Définition du problème Un cadre de coopération européenne dans le domaine de la jeunesse (ci-après le «cadre de coopération pour la jeunesse») a été établi en juin 2002 à travers la méthode ouverte de coordination (MOC) centrée sur la citoyenneté active des jeunes. En 2005, ce cadre a été complété par le Pacte européen pour la jeunesse, un instrument de la stratégie de Lisbonne visant à l’intégration sociale et professionnelle des jeunes. Progressivement, il a permis d’élaborer d’autres éléments tels que les activités destinées à intégrer la dimension jeunesse dans les autres politiques, les outils de la connaissance, un dialogue structuré avec les jeunes et l’apprentissage en équipe. Le cycle actuel de la méthode ouverte de coordination dans le domaine de la jeunesse arrive à son terme en 2009, une année considérée depuis longtemps comme une année d’évaluation et de réexamen. Dans ce contexte, il est important de déterminer les enjeux auxquels seront confrontés les jeunes d’aujourd’hui et des années à venir, qu’ils s’agissent d’ enjeux de dimension européenne qui les concernent ou de problèmes qui les touchent directement. Face à de tels enjeux, les jeunes pâtissent en Europe d’un manque de perspectives: trop nombreux sont ceux qui souffrent du chômage, de la pauvreté et d’un faible niveau d’études. Le manque de possibilités dans les domaines de l’éducation et de l’emploi s’accompagne aussi de difficultés sur le plan social et civique pour les jeunes Européens qui peuvent se voir confrontés à l’exclusion ou à la marginalisation ainsi qu’à des problèmes de santé. Ils peuvent également être exclus de toute participation à la vie de la société ou s’en exclure d’eux-mêmes et vivre dans un grand isolement provoqué par le relâchement des liens de solidarité. Sous sa forme actuelle, le cadre de coopération pour la jeunesse ne permettrait pas de faire face à tous ces enjeux, bien que l’analyse générale de ses résultats se soit révélée globalement positive. Le cadre de coopération de l’Union européenne dans le domaine de la jeunesse a inspiré la législation relative à la jeunesse à l’échelon national et a aidé les États membres dans l’élaboration de stratégies nationales. Il a renforcé la visibilité des jeunes et des actions dans le domaine de la jeunesse aux échelons national et communautaire. Son rôle en tant que plate-forme d’échange de pratiques et de dialogue a souvent été souligné. Toutefois, le cadre d’évaluation n’est pas assez clair et cohérent, il n’est pas non plus suffisamment efficace dans certains domaines, notamment en ce qui concerne le Pacte européen pour la jeunesse. Le dialogue structuré avec les jeunes doit être révisé et plus ouvert; quant à la nature transversale des actions dans le domaine de la jeunesse, elle doit bénéficier d’une meilleure reconnaissance aux échelons communautaire et national. Analyse de la subsidiarité C’est aux États membres qu’incombe la responsabilité première des changements de politique requis pour faire face à ces enjeux. Toutes les options retenues dans l’analyse et présentées ci-après respectent le principe de subsidiarité; elles sont par ailleurs proportionnées et laissent aux États membres et/ou à leurs entités sous-nationales le soin de mettre en œuvre les objectifs et les principes communs de la coopération. Il faut cependant que l’Union européenne se montre plus dynamique pour encourager les États membres à coopérer. Agissant seul, un État membre ne parviendrait, entre autres, à renforcer la visibilité des jeunes et des stratégies en faveur de la jeunesse, à définir les objectifs communs, à favoriser l’apprentissage mutuel, l’échange de pratiques et d’expériences, l’accès aux données disponibles en Europe de la même manière que le ferait l’Union européenne dans le contexte d’une coopération. Il convient donc de réviser le cadre de coopération pour mieux tenir compte des besoins actuels et futurs des jeunes. Objectifs de l’initiative de l’Union européenne Compte tenu des enjeux ci-dessus exposés, les objectifs du cadre renouvelé de coopération pour la jeunesse sont les suivants. Afin d’accroître le bien-être des jeunes en Europe au cours des dix prochaines années, les objectifs généraux visent à élargir les possibilités offertes aux jeunes dans les secteurs de l’éducation et de l’emploi, à améliorer leur insertion sociale et leur pleine participation à la vie de la société et à développer une solidarité mutuelle entre la société et les jeunes (au moyen notamment de l’insertion, du volontariat et d’actions en faveur du reste du monde). La proposition de cadre européen de coopération pour la jeunesse a pour objectifs spécifiques 1) d’élaborer une approche transversale des questions relatives aux jeunes, 2) d’améliorer l’efficacité du cadre et 3) d’accroître la mobilisation des jeunes et de leurs organisations. Les objectifs opérationnels visent à créer des mécanismes de coordination entre les domaines d’action, à intensifier le dialogue structuré avec les jeunes, à favoriser une meilleure mise en œuvre des outils de coopération ainsi que l’élaboration de politiques fondées sur la connaissance. Options d’action Quatre options d’action ont été prises en considération pour faire l’objet d’un examen approfondi Trois autres options ont été envisagées mais n’ont pas été retenues pour l’analyse approfondie: mettre fin à la coopération, adopter une démarche précise ou élaborer un ensemble d’outils obligatoires (pour plus de détails, voir partie 4.2). :[1] Trois autres options ont été envisagées mais n’ont pas été retenues pour l’analyse approfondie: mettre fin à la coopération, adopter une démarche précise ou élaborer un ensemble d’outils obligatoires (pour plus de détails, voir partie 4.2). - Option 1: maintenir le statu quo (le cadre actuel serait élargi tout en conservant sa forme actuelle, il fonctionnerait donc à l’aide des mêmes outils et ses objectifs demeureraient inchangés); - Option 2: renforcer la méthode ouverte de coordination dans le domaine de la jeunesse (consolider les instruments de coopération tout en continuant de privilégier la citoyenneté active et certaines activités destinées à intégrer la dimension jeunesse dans les autres politiques); - Option 3: élaborer une approche transversale (conserver les instruments de la méthode ouverte de coordination, mais instaurer un mécanisme de coordination des actions fortement axé vers les jeunes); - Option 4: bâtir une stratégie globale (élaborer simultanément les outils de la méthode ouverte de coordination et l’approche transversale afin de profiter des effets de leur synergie). Analyse d’impacts Au vu de l’analyse des incidences qualitatives potentielles sur les plans social, économique, environnemental et dans le domaine des droits de l’homme, il ressort qu’aucune des options analysées n’aurait de répercussion négative. L’option 1 aurait un effet plus limité sur l’ensemble de ces domaines tandis que les options 3 et 4 auraient une incidence plus marquée sur les plans social et économique. Comparaison des options La comparaison des options en fonction de leur incidence sur les objectifs et de leur faisabilité montre que, si toutes les options sont réalisables, il convient de privilégier l’option 4 qui devrait permettre de répondre aux enjeux et d’atteindre les objectifs. L’option 1 n’apporterait aucune amélioration à la situation actuelle sur le plan des objectifs tandis que les options 2 et 3 n’apporteraient qu’une amélioration partielle. Suivi et évaluation Les mécanismes de suivi et d’évaluation de la mise en œuvre du cadre de coopération pour la jeunesse seraient essentiellement constitués de rapports conjoints trisannuels sur l’état d’avancement, d’un tableau de bord des indicateurs existants et de critères de qualité. Une plus grande participation des parties prenantes aux opérations de suivi serait également utile. Des propositions d’amélioration du cadre seraient régulièrement présentées. [1] Trois autres options ont été envisagées mais n’ont pas été retenues pour l’analyse approfondie: mettre fin à la coopération, adopter une démarche précise ou élaborer un ensemble d’outils obligatoires (pour plus de détails, voir partie 4.2). HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 2009.4.27. SEC(2009) 546 BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM, amely a következő dokumentumot kíséri: A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK Az EU ifjúsági stratégiája – befektetés és az érvényesülés elősegítése Megújított nyílt koordinációs módszer a fiatalok előtt álló kihívások és lehetőségek kezelésére A hatásvizsgálat vezetői összefoglalója {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Az EU ifjúsági stratégiájára vonatkozó hatásvizsgálat vezetői összefoglalója Ez a hatásvizsgálat „Az EU ifjúsági stratégiája: befektetés és az érvényesülés elősegítése” című közleményt kíséri. A probléma meghatározása 2002 júniusában jött létre az ifjúság terén történő európai együttműködés kerete (a továbbiakban: ifjúsági együttműködési keret), amely a nyílt koordinációs módszer segítségével a fiatalok aktív polgárságára fókuszált. Ezt 2005-ben kiegészítette az európai ifjúsági paktum, a lisszaboni stratégia keretében a fiatalok társadalmi és szakmai integrációjának szentelt eszköz. A kereten belül fokozatosan alakult ki a többi elem, például az ifjúság szélesebb körű figyelembevételére irányuló tevékenységek, a fiatalok megismerésének eszközei, valamint a fiatalokkal folytatott strukturált párbeszéd és az egymástól való tanulás. A nyílt koordinációs módszer jelenlegi ciklusa 2009-ben véget ér; ez az év pedig már régóta az értékelés és a felülvizsgálat éveként van meghatározva. Ebben az összefüggésben fontos meghatározni a ma és az elkövetkező években a fiatalok előtt álló kihívásokat, akár rájuk hatással lévő európai léptékű kihívásokról, akár közvetlenül a saját helyzetüket érintő problémákról van szó. E kihívások miatt az európai fiatalok a lehetőségek hiányától szenvednek: még mindig túlzottan sokukat sújtja a munkanélküliség, a szegénység és az alacsony szintű oktatás. Az oktatási és szakmai lehetőségek hiányából kifolyólag a fiatal európaiak a társadalmi és civil lehetőségekhez való hozzáférésben is nehézségekkel szembesülnek: előfordul, hogy küzdeniük kell a kirekesztés vagy a marginalizálódás, illetve az egészséggel kapcsolatos problémák ellen. Akár a társadalomban történő részvételből is kiszorulhatnak vagy kizárhatják magukat, és a meggyöngült szolidaritási kapcsolatok miatt meglehetősen elszigetelődhetnek. A jelenlegi keret képtelen lenne mindezen kihívások kezelésére, még akkor is, ha az ifjúsági együttműködési keret eredményeinek átfogó értékelése összességében pozitív. Az EU ifjúság terén való együttműködési kerete ifjúsággal kapcsolatos jogszabályokat inspirált nemzeti szinten, és számos tagállamban segítette nemzeti stratégiák kidolgozását. Nemzeti és közösségi szinten egyaránt javította az ifjúság és az ifjúsági politikák láthatóságát. Gyakran kiemelik az együttműködési keretnek azt a szerepét, amelyet a gyakorlatok kicserélése és a párbeszéd platformjaként játszott. Az értékelési keret azonban nem elég egyértelmű és koherens, illetve számos területen – például az európai ifjúsági paktum esetében – nem járt elég eredménnyel. A fiatalokkal folytatott strukturált párbeszédet felül kell vizsgálni és befogadóbbá kell tenni, valamint közösségi és nemzeti szinten egyaránt jobban el kell ismerni az ifjúságpolitika ágazatokon átívelő jellegét. A szubszidiaritás elemzése A kihívásokra adandó válaszhoz szükséges politikai változtatásokért elsősorban a tagállamok felelősek. A szubszidiaritás elvét az elemzésre méltónak ítélt és alább bemutatott összes választási lehetőség tiszteletben tartja. A lehetőségek ezen kívül arányosak is, a közös együttműködési célkitűzések és elvek megvalósítását pedig a tagállamok és/vagy országos szint alatti szervezeteik hatáskörében hagyják. A tagállamok együttműködésének támogatásához azonban az EU szintjén is proaktívabb szerepre van szükség. A tagállamok önálló intézkedéseivel nem lehetne olyan eredményt elérni, mint a közösségi szintű együttműködéssel többek között az ifjúság és ifjúságstratégiák láthatóságában, a közös célkitűzések meghatározásában, a kölcsönös tanulásban, a gyakorlatok és tapasztalatok cseréjében, az európai szintű adatokhoz való hozzáférésben stb. A fiatalok jelenlegi és leendő szükségleteinek jobb figyelembevétele érdekében tehát felül kell vizsgálni az együttműködési keretet. A közösségi kezdeményezés célkitűzései A fenti kihívások alapján a megújított ifjúsági együttműködési keret esetében a következő célkitűzések lettek meghatározva. Annak érdekében, hogy a következő évtizedben Európában fokozódjék a fiatalok jólléte, az általános célkitűzések a következőkre fognak irányulni: további oktatási és foglalkoztatási lehetőségek teremtése a fiatalok számára, növekvő hozzáférés a lehetőségekhez és teljes részvétel a társadalom valamennyi fiatalja számára, valamint a társadalom és a fiatalok közötti kölcsönös szolidaritás elősegítése (elsősorban integrációval, önkéntességgel és a világ többi része felé irányuló intézkedésekkel). A javasolt európai ifjúsági együttműködési keret konkrét célkitűzései a következőket kísérlik meg fejleszteni: 1) az ifjúságot érintő kérdések transzverzális megközelítése, 2) a keret nagyobb hatékonysága és 3) az ifjúsági szervezetek és a fiatalok mozgósítása. A működési célkitűzések a politikák közötti koordinációs mechanizmusokat, a fiatalokkal folytatott strukturált párbeszédet, az együttműködési eszközök jobb megvalósítását és a tudásalapú politikaalkotást kívánják fejleszteni. Szakpolitikai lehetőségek Alaposabb megfontolásra négy politikai lehetőség lett figyelembe véve A másik három mérlegelt, ám alaposabb elemzésre nem méltatott választási lehetőség: az együttműködés befejezése, egy sajátos megközelítés alkalmazása és egy sor kötelezőbb jellegű eszköz kialakítása (részletesebben lásd a 4.2. pontban). :[1] A másik három mérlegelt, ám alaposabb elemzésre nem méltatott választási lehetőség: az együttműködés befejezése, egy sajátos megközelítés alkalmazása és egy sor kötelezőbb jellegű eszköz kialakítása (részletesebben lásd a 4.2. pontban). - 1. választási lehetőség: a status quo megőrzése (a jelenlegi keret addig terjedne, ameddig most terjed, és ugyanazokkal az eszközökkel és célkitűzésekkel működne); - 2. választási lehetőség: megerősített nyílt koordinációs módszer az ifjúságpolitika területén (az együttműködési eszközök megerősítése, miközben a középpontban továbbra is az aktív polgárság és néhány az ifjúság szélesebb körű figyelembevételére irányuló tevékenység áll); - 3. választási lehetőség: továbbfejlesztett ágazatokon átívelő jellegű megközelítés (a nyílt koordinációs módszer adott eszközeinek megőrzése, ám a szakpolitikák számára erő ifjúsági dimenziójú koordinációs mechanizmus meghatározása); - 4. választási lehetőség: globális stratégia (a nyílt koordinációs módszer és az ágazatokon átívelő megközelítés egyszerre történő fejlesztése annak érdekében, hogy ki lehessen használni a két elemben rejlő szinergiákat). A hatások értékelése A társadalmi, gazdasági, környezet és emberi jogi kérdésekre gyakorolt lehetséges hatások értékelésének alapján úgy tűnik, hogy az elemzett lehetőségek egyike sem járna negatív hatással. Az említett kérdéskörök tekintetében az 1. lehetőség pozitív hatásai korlátozottabbak lennének. A 3. és 4. lehetőség nagyobb társadalmi és gazdasági hatásokkal járna. A lehetőségek összehasonlítása A lehetőségeknek a célkitűzésekre gyakorolt hatásuk és megvalósíthatóságuk szempontjából történő összehasonlítása azt mutatja, hogy miközben valamennyi megvalósítható, a kihívások kezelése és a célkitűzések elérése szempontjából a 4. lehetőség a legkedvezőbb. Az 1. lehetőség a célkitűzések szempontjából semmit sem javítana a jelenlegi helyzeten, a 2. és a 3. lehetőség pedig csupán részleges javulást hozna. Monitoring és értékelés Az ifjúsági együttműködési keret végrehajtásának monitorozására és értékelésére szolgáló mechanizmus elsősorban a háromévenkénti közös időközi jelentést, illetve a meglévő mutatókból és referenciaértékekből álló eredményjelző táblázatot fogja jelenteni. A monitoringot segíteni fogja az érdekelt felek szorosabb bevonása is, a keret javítására pedig rendszeresen javaslatok fognak készülni. [1] A másik három mérlegelt, ám alaposabb elemzésre nem méltatott választási lehetőség: az együttműködés befejezése, egy sajátos megközelítés alkalmazása és egy sor kötelezőbb jellegű eszköz kialakítása (részletesebben lásd a 4.2. pontban). IT (...PICT...)|COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE| Bruxelles, 27.4.2009 SEC(2009) 546 DOCUMENTO DI LAVORO DEI SERVIZI DELLA COMMISSIONE che accompagna la COMUNICAZIONE DELLA COMMISSIONE AL CONSIGLIO, AL PARLAMENTO EUROPEO, AL COMITATO ECONOMICO E SOCIALE EUROPEO E AL COMITATO DELLE REGIONI Una strategia dell'Unione europea per investire nei giovani e conferire loro maggiori responsabilità Un metodo aperto di coordinamento rinnovato per affrontare le sfide e le prospettive della gioventù Analisi d'impatto - Riassunto {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Riassunto dell'analisi d'impatto nella strategia dell'Unione europea per la gioventù La presente analisi d'impatto accompagna la comunicazione sulla strategia dell'Unione europea per investire a favore della gioventù e conferire maggiore responsabilità ai giovani. Definizione del problema Un quadro di cooperazione europea nel settore della gioventù (d'ora in poi il "quadro di cooperazione per la gioventù") è stato elaborato nel giugno 2002 attraverso il metodo aperto di coordinamento (MAC) incentrato sulla cittadinanza attiva dei giovani. Nel 2005, questo quadro di cooperazione è stato completato dal Patto europeo per la gioventù, uno strumento della strategia di Lisbona volto a garantire l'integrazione sociale e professionale dei giovani. Esso ha consentito di elaborare progressivamente altri elementi quali le attività destinate a integrare la dimensione gioventù nelle altre politiche, gli strumenti della conoscenza, un dialogo strutturato con i giovani e l'apprendimento tra pari. L'attuale ciclo del metodo aperto di coordinamento nel settore della gioventù giunge a termine nel 2009. Quest'anno è stato da lungo tempo identificato come un anno di valutazione e di riesame. In tale contesto, è importante determinare le sfide che devono affrontare i giovani nel presente e nel futuro, si tratti di sfide di portata europea che li riguardano o problemi che influenzano direttamente la loro situazione. Di fronte a queste sfide, i giovani subiscono una carenza di opportunità: sono troppo numerosi coloro che sono ancora colpiti dalla disoccupazione, dalla povertà e da un basso livello di studi. La mancanza di possibilità nei settori dell'istruzione e della formazione si accompagna anche a difficoltà sul piano sociale e civico per i giovani europei che devono anche lottare contro l'esclusione, l'emarginazione o i problemi di salute. I giovani possono inoltre essere esclusi da qualunque partecipazione alla vita sociale o escludersi essi stessi vivendo in un grande isolamento provocato dall'allentamento dei vincoli di solidarietà. Nella sua forma attuale, il quadro di cooperazione per la gioventù non permetterebbe di affrontare tutte queste sfide, anche se l'analisi generale dei risultati si è rivelata globalmente positiva. Il quadro di cooperazione dell'Unione europea nel settore della gioventù ha ispirato la legislazione relativa alla gioventù a livello nazionale e ha aiutato gli Stati membri ad elaborare strategie nazionali. Ha rafforzato la visibilità dei giovani e delle azioni nel settore della gioventù ai livelli nazionale e comunitario. Il suo ruolo in quanto piattaforma di scambio di prassi e di dialogo è stato spesso sottolineato. Tuttavia, il quadro di valutazione non è abbastanza chiaro e coerente e non è neppure sufficientemente efficace in alcuni settori, in particolare per quanto riguarda il patto europeo per la gioventù. Il dialogo strutturato con i giovani dev'essere modificato e reso più aperto; d'altro canto, la natura trasversale delle azioni nel settore della gioventù dev'essere meglio riconosciuta ai livelli comunitario e nazionale. Analisi della sussidiarietà Incombe agli Stati membri la principale responsabilità per i cambiamenti di politica necessari per fronteggiare queste sfide. Tutte le opzioni individuate nel corso dell'analisi e presentate qui di seguito rispettano il principio di sussidiarietà; sono d'altro canto proporzionate e lasciano agli Stati membri e/o ai loro organismi sub-nazionali il compito di perseguire gli obiettivi e di attuare i principi comuni della cooperazione. Occorre tuttavia che l'Unione europea si mostri più dinamica per incoraggiare gli Stati membri a cooperare. Operando da solo, uno Stato membro non potrebbe tra l'altro rafforzare la visibilità dei giovani e delle strategie a favore della gioventù, né definire obiettivi comuni, favorire l'apprendimento tra pari, lo scambio di prassi e di esperienze, l'accesso ai dati disponibili in Europa così come potrebbe fare l'Unione europea nel contesto di una cooperazione. È quindi opportuno rivedere il quadro di coordinamento per tenere meglio conto delle esigenze attuali e future dei giovani. Obiettivi dell'iniziativa dell'Unione europea Tenuto conto delle sfide sopra esposte, gli obiettivi del quadro rinnovato di cooperazione per la gioventù sono i seguenti. Al fini di aumentare il benessere dei giovani in Europa nel corso dei prossimi dieci anni, gli obiettivi generali hanno lo scopo di ampliare le possibilità offerte ai giovani nei settori dell'istruzione e dell'occupazione, migliorando il loro inserimento sociale e la loro piena partecipazione alla vita della società e sviluppando una solidarietà reciproca tra la società e i giovani (in particolare attraverso l'integrazione, il volontariato e le azioni a favore del resto del mondo). La proposta di quadro europeo di cooperazione per la gioventù ha i seguenti obiettivi specifici: 1) elaborare un approccio trasversale delle questioni relative ai giovani, 2) migliorare l'efficacia del quadro di cooperazione e 3 ) accrescere la mobilitazione dei giovani e delle loro organizzazioni. Gli obiettivi operativi hanno lo scopo di creare meccanismi di coordinamento tra i settori d'azione, intensificare il dialogo strutturato con i giovani, favorire una migliore attuazione degli strumenti di cooperazione, nonché l'elaborazione di politiche fondate sulla conoscenza. Opzioni d'azione Quattro opzioni d'azione sono state prese in considerazione per essere oggetto di un esame approfondito Sono state esaminate altre tre opzioni, che non sono state tuttavia prescelte per l'analisi approfondita: porre fine alla cooperazione, adottare un approccio specifico o elaborare un insieme di strumenti obbligatori (per maggiori dettagli si veda la parte 4.2). : [1] Sono state esaminate altre tre opzioni, che non sono state tuttavia prescelte per l'analisi approfondita: porre fine alla cooperazione, adottare un approccio specifico o elaborare un insieme di strumenti obbligatori (per maggiori dettagli si veda la parte 4.2). - Opzione 1: mantenere lo statu quo (il quadro attuale sarebbe ampliato conservando tuttavia la sua forma attuale e funzionerebbe pertanto nell'ambito degli stessi strumenti e obiettivi); - Opzione 2 : rafforzare il metodo aperto di coordinamento nel settore della gioventù (consolidare gli strumenti di cooperazione pur continuando a privilegiare la cittadinanza attiva ed alcune attività destinate a integrare la dimensione gioventù nelle altre politiche); - Opzione 3 : elaborare un approccio trasversale (conservare gli strumenti del metodo aperto di coordinamento, ma porre in essere un meccanismo di coordinamento delle azioni più fortemente incentrato sui giovani); - Opzione 4 : elaborare una strategia globale (utilizzare simultaneamente gli strumenti del metodo aperto di coordinamento e l'approccio trasversale al fine di trarre vantaggio dagli effetti sinergici di entrambi gli elementi). Valutazione degli impatti Sulla base di una valutazione degli impatti qualitativi potenziali ai livelli sociale, economico, ambientale e nel settore dei diritti dell'uomo, risulta che nessuna opzione analizzata avrebbe ripercussioni negative. L'opzione 1 avrebbe un effetto più limitato sull'insieme di questi settori, mentre le opzioni 3 e 4 avrebbero un impatto maggiore ai livelli sociale ed economico. Confronto delle opzioni Il confronto delle opzioni in funzione del loro impatto sugli obiettivi e della loro fattibilità dimostra che, se è vero che tutte le opzioni sono realizzabili, è opportuno privilegiare l'opzione 4 che consente di rispondere alle sfide e di perseguire gli obiettivi. L'opzione 1 non recherebbe alcun miglioramento alla situazione attuale sul piano degli obiettivi, mentre le opzioni 2 e 3 genererebbero solo un miglioramento parziale. Controllo e valutazione I meccanismi per il controllo e la valutazione dell'attuazione del Quadro di cooperazione per la gioventù sarebbero essenzialmente costituiti da relazioni congiunte triennali sullo stato d'avanzamento, da un quadro di bordo degli indicatori esistenti e dai criteri di qualità. Sarebbe inoltre utile una maggiore partecipazione delle parti interessate alle operazioni di controllo. Sarebbero presentate regolarmente proposte di miglioramento del quadro di cooperazione. [1] Sono state esaminate altre tre opzioni, che non sono state tuttavia prescelte per l'analisi approfondita: porre fine alla cooperazione, adottare un approccio specifico o elaborare un insieme di strumenti obbligatori (per maggiori dettagli si veda la parte 4.2). NL (...PICT...)|COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN| Brussel, 27.4.2009 SEC(2009) 546 WERKDOCUMENT VAN DE DIENSTEN VAN DE COMMISSIE bij de MEDEDELING VAN DE COMMISSIE AAN DE RAAD, HET EUROPEES PARLEMENT, HET EUROPEES ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ EN HET COMITÉ VAN DE REGIO'S Een EU-strategie voor jongeren – Investeringen en empowerment Een vernieuwde open coördinatiemethode om op de uitdagingen en kansen voor jongeren in te spelen Samenvatting van de effectbeoordeling {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Samenvatting van d e effectbeoordeling Deze effectbeoordeling hoort bij de mededeling over een EU-strategie voor jongeren – Investeringen en empowerment. Omschrijving van het probleem In juni 2002 is een kader voor Europese samenwerking op het gebied van jeugdzaken vastgesteld (hierna het jeugdsamenwerkingskader genoemd) met een op het actief burgerschap van jongeren toegespitste open coördinatiemethode (OCM). Het kader werd in 2005 aangevuld door het Europees Pact voor de jeugd – een instrument om de sociale en professionele integratie van jongeren in het kader van de Lissabonstrategie te bevorderen. Ook andere elementen (bijvoorbeeld mainstreamingsactiviteiten, kennisinstrumenten, de gestructureerde dialoog met jongeren en peer learning) zijn geleidelijk binnen het kader tot ontwikkeling gebracht. De huidige cyclus van de OCM op het gebied van jeugdzaken loopt in 2009 af en het stond reeds lang vast dat het in 2009 tijd was voor een evaluatie. Het is in deze context belangrijk alle uitdagingen waarmee jongeren vandaag en de komende jaren worden geconfronteerd, in kaart te brengen (zowel Europawijde uitdagingen als problemen die hun situatie rechtstreeks beïnvloeden). Als gevolg van deze problemen lijden jongeren in Europa onder een gebrek aan mogelijkheden: te veel jongeren kampen nog steeds met werkloosheid, armoede en een lage scholingsgraad. Naast dit gebrek aan onderwijs- en beroepskansen ondervinden jonge Europeanen ook moeilijkheden bij de toegang tot sociale en civiele mogelijkheden: ze kunnen worden geconfronteerd met uitsluiting, marginalisatie en gezondheidsproblemen. Ze kunnen ook worden uitgesloten of zichzelf uitsluiten van het maatschappelijk leven en als gevolg van verzwakte solidariteitsbanden in een uiterst geïsoleerde positie terechtkomen. Het bestaande kader kon niet al deze uitdagingen aangaan, ook al is de evaluatie van de resultaten van het jeugdsamenwerkingskader over het algemeen positief. Het jeugdsamenwerkingskader van de EU heeft de aanzet gegeven tot nationale wetgeving op het gebied van jeugdzaken en veel lidstaten geholpen nationale strategieën te ontwikkelen. Het heeft jongeren en het jeugdbeleid nationaal en Europees meer zichtbaarheid verleend. Ook de rol van het samenwerkingskader als platform voor dialoog en de uitwisseling van praktijken is vaak beklemtoond. Het beoordelingskader is echter niet helder en coherent genoeg en heeft op sommige gebieden (bijvoorbeeld het Europees Pact voor de jeugd) onvoldoende resultaten opgeleverd. De gestructureerde dialoog met jongeren moet herzien en verruimd worden en het sectordoorsnijdende karakter van het jeugdbeleid moet Europees en nationaal beter worden erkend. Analyse van subsidiariteit De lidstaten dragen de hoofdverantwoordelijkheid voor de beleidsveranderingen die nodig zijn om op deze uitdagingen te reageren. Alle onderstaande opties die voor analyse in aanmerking komen, respecteren het subsidiariteitsbeginsel. Bovendien zijn ze evenredig en laten ze de uitvoering van de gemeenschappelijke doelstellingen en samenwerkingsbeginselen over aan de lidstaten en/of hun subnationale instanties. De EU moet echter een proactievere rol spelen om de samenwerking tussen de lidstaten te bevorderen. Door Europees samen te werken kunnen de lidstaten op een aantal gebieden (bijvoorbeeld de zichtbaarheid van jongeren en jeugdstrategieën vergroten, de vaststelling van gemeenschappelijke doelstellingen, wederzijds leren, de uitwisseling van praktijken en ervaringen, de toegang tot Europese gegevens) meer bereiken dan wanneer ze elk afzonderlijk maatregelen nemen. Het samenwerkingdskader moet bijgevolg worden herzien om beter met de bestaande en toekomstige behoeften van jongeren rekening te kunnen houden. Doelstellingen van het EU-initiatief Op basis van de bovenstaande uitdagingen worden de volgende doelstellingen vastgesteld voor een vernieuwd jeugdsamenwerkingskader. Om het welzijn van de Europese jongeren tijdens de komende tien jaar te vergroten beogen de algemene doelstellingen meer kansen voor jongeren op het gebied van onderwijs en werkgelegenheid te creëren; de toegang van alle jongeren tot en hun volledige participatie aan het maatschappelijk leven te bevorderen; en de wederzijdse solidariteit tussen de samenleving en jongeren te bevorderen (met name via sociale inclusie, vrijwilligerswerk en activiteiten ten dienste van de rest van de wereld). De specifieke doelstellingen van het voorgestelde Europese jeugdsamenwerkingskader beogen 1) een transversale benadering van jeugdthema's te ontwikkelen, 2) het kader doeltreffender te maken en 3) een beroep te doen op jeugdorganisaties en jongeren. De operationele doelstellingen beogen coördinatiemechanismen tussen beleidsmaatregelen te ontwikkelen, de gestructureerde dialoog met jongeren en het gebruik van samenwerkingsinstrumenten te bevorderen en een op kennis gebaseerde beleidsvorming te stimuleren. Beleidsopties Vier beleidsopties zijn grondig onderzocht Drie andere opties zijn in overweging genomen maar niet grondig geanalyseerd: de samenwerking beëindigen, voor een specifieke aanpak kiezen of een reeks meer bindende instrumenten ontwikkelen (voor nadere informatie: zie 4.2). :[1] Drie andere opties zijn in overweging genomen maar niet grondig geanalyseerd: de samenwerking beëindigen, voor een specifieke aanpak kiezen of een reeks meer bindende instrumenten ontwikkelen (voor nadere informatie: zie 4.2). - Optie 1: status-quo (waarbij het bestaande kader met dezelfde instrumenten en doelstellingen onveranderd wordt verlengd); - Optie 2: een versterkte open coördinatiemethode op het gebied van jeugdzaken (de samenwerkingsinstrumenten worden versterkt maar de klemtoon blijft liggen op actief burgerschap en enkele mainstreamingsactiviteiten); - Optie 3: een uitgewerkte sectordoorsnijdende aanpak (de instrumenten van de open coördinatiemethode blijven behouden maar er wordt een coördinatiemechanisme ontwikkeld voor beleidsmaatregelen die nauw met jeugdzaken verband houden); - Optie 4: een globale strategie (de open coördinatiemethode en de sectordoorsnijdende aanpak worden tegelijkertijd uitgewerkt om van de synergie-effecten van beide elementen te kunnen profiteren). Effectbeoordeling Uit een beoordeling van de potentiële kwalitatieve effecten op sociaal, economisch en milieugebied en op de mensenrechten blijkt dat geen van de geanalyseerde opties negatieve effecten zou hebben. De positieve effecten van optie 1 op al deze gebieden zouden beperkter zijn. Opties 3 en 4 zouden grotere sociale en economische effecten hebben. Vergelijking van de opties Uit een vergelijking van de effecten op de doelstellingen en de haalbaarheid van de verschillende opties blijkt dat alle opties haalbaar zijn maar dat optie 4 de voorkeur geniet om de uitdagingen aan te gaan en de doelstellingen te verwezenlijken. Wat de doelstellingen betreft, zou optie 1 geen verbetering in de huidige situatie brengen. De opties 2 en 3 zouden slechts tot gedeeltelijke verbeteringen leiden. Monitoring en evaluatie De uitvoering van het jeugdsamenwerkingskader zal voornamelijk worden gemonitord en geëvalueerd met behulp van driejaarlijkse gezamenlijke voortgangsverslagen en een dashboard van bestaande indicatoren en benchmarks. Ook een sterkere betrokkenheid van de belanghebbende partijen bij de monitoring zou de monitoring ten goede komen. Op gezette tijden zullen voorstellen ter verbetering van het kader worden gedaan. [1] Drie andere opties zijn in overweging genomen maar niet grondig geanalyseerd: de samenwerking beëindigen, voor een specifieke aanpak kiezen of een reeks meer bindende instrumenten ontwikkelen (voor nadere informatie: zie 4.2). DA (...PICT...)|KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER| Bruxelles, den 27.4.2009 SEK(2009) 546 ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE der ledsager MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET En EU-strategi for unge – investering og mobilisering En fornyet åben koordinationsmetode tilpasset udfordringer og muligheder på ungdomsområdet Konsekvensanalyse - resumé {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Resumé af konsekvensanalysen af en EU-strategi for unge Denne konsekvensanalyse vil ledsage meddelelsen om en EU-strategi for unge: investering og mobilisering. Problemstillingen Der blev i juni 2002 etableret et sæt rammer for europæisk samarbejde på ungdomsområdet (i det følgende benævnt "rammerne for samarbejde på ungdomsområdet") med en åben koordinationsmetode (ÅKM), der havde fokus på unge som aktive medborgere, og som i 2005 blev suppleret med den europæiske ungdomspagt, som er et redskab, der skal sikre unges sociale og erhvervsmæssige integration inden for rammerne af Lissabonstrategien. Andre elementer som f.eks. mainstreamingaktiviteter, vidensværktøjer samt struktureret dialog med unge og peer-læring er løbende blevet udviklet inden for rammerne. Den nuværende cyklus for den åbne koordinationsmetode på ungdomsområdet afsluttes i 2009, som for længst er blevet udpeget som året for evaluering og revision. I den forbindelse er det vigtigt at udpege alle de udfordringer, som unge står over for i dag og de kommende år, uanset om der er tale om udfordringer for Europa som sådan, der har betydning for dem, eller vanskeligheder, der direkte har virkninger for deres situation. Som følge af disse udfordringer lider unge i Europa under en mangel på muligheder: for mange har stadig problemer vedrørende arbejdsløshed, fattigdom og et ringe uddannelsesniveau. I tråd med manglen på uddannelsesmæssige og erhvervsmæssige muligheder oplever de unge i Europa også vanskeligheder vedrørende social inddragelse og samfundslivet; de skal måske også kæmpe mod udstødelse eller marginalisering og sundhedsrelaterede problemer. De kan også være udstødte eller udstøde sig selv fra samfundslivet og være relativt isolerede på grund af et svagt netværk. Disse udfordringer kunne ikke alle tages op inden for de nuværende rammer, selv om den generelle vurdering af de resultater, der er opnået inden for rammerne for samarbejde på ungdomsområdet, overordnet set har været positiv. EU's rammer for samarbejde på ungdomsområdet har givet inspiration til ungdomsrelateret lovgivning på nationalt plan og hjulpet mange medlemsstater med at udvikle nationale strategier. De har øget unges og ungdomspolitikkers synlighed på nationalt plan og EU-plan. Den rolle, som samarbejdsrammerne spiller som platform for udveksling af praksis og dialog, er også ofte blevet understreget. Rammerne for vurdering er dog ikke tilstrækkeligt klare og sammenhængende og giver ikke de ønskede resultater på visse områder som f.eks. den europæiske ungdomspagt. Den strukturerede dialog med unge skal revideres og være bredere, og ungdomspolitikkens sektoroverskridende karakter skal i højere grad anerkendes på EU-plan og nationalt plan. Analyse af subsidiaritetsprincippet Medlemsstaterne har hovedansvaret for de politiske ændringer, der er nødvendige for at kunne reagere på disse udfordringer. Alle de valgmuligheder, der analyseres og beskrives nedenfor er i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet; de er desuden i overensstemmelse med de mål, der forfølges, og gennemførelsen af de fælles målsætninger og principper for samarbejde er overladt til medlemsstaterne og/eller deres subnationale enheder. Der er dog behov for en mere proaktiv rolle på EU-plan for at støtte medlemsstaternes samarbejde. En enkelt medlemsstat kan ikke alene opnå de samme resultater, som kan opnås gennem samarbejde på EU-plan, med hensyn til forøgelse af unges og ungdomsstrategiers synlighed, definition af fælles målsætninger, gensidig læring, udveksling af praksis og erfaringer, adgang til oplysninger vedrørende hele Europa osv. Der er således et behov for at revidere samarbejdsrammerne for at tage bedre hensyn til unges nuværende og fremtidige behov. Målsætninger med EU-initiativet På grundlag af ovennævnte udfordringer er der fastsat følgende målsætninger for et sæt nye rammer for samarbejde på ungdomsområdet. For at forbedre unge europæeres trivsel i løbet af det næste årti skal de overordnede målsætninger skabe flere muligheder for unge inden for uddannelse og beskæftigelse, øge unges adgang til og fulde deltagelse i samfundslivet og fremme gensidig solidaritet mellem samfundet og unge (navnlig gennem inddragelse, volontørarbejde og foranstaltninger, der vedrører resten af verden). De specifikke målsætninger i forslaget til et sæt europæiske rammer for samarbejde på ungdomsområdet skal 1) udvikle en tværgående tilgang til emner, der vedrører unge, 2) etablere mere effektive rammer og 3) sikre mobilisering af ungdomsorganisationer og unge. De operationelle målsætninger har til formål at udvikle mekanismer for koordinering af politikker, struktureret dialog med unge, bedre indførelse af samarbejdsredskaber og videnbaseret politisk beslutningstagning. Politiske valgmuligheder Der er blevet udvalgt fire politiske valgmuligheder, som skal undersøges nøje Tre andre valgmuligheder blev overvejet, men blev forkastet: afslutning af samarbejdet, vedtagelse af en specifik tilgang eller udvikling af et sæt mere bindende redskaber (yderligere oplysninger under pkt. 4.2). : [1] Tre andre valgmuligheder blev overvejet, men blev forkastet: afslutning af samarbejdet, vedtagelse af en specifik tilgang eller udvikling af et sæt mere bindende redskaber (yderligere oplysninger under pkt. 4.2). - Valgmulighed 1: Status quo (hvorved gyldighedsperioden for de nuværende rammer forlænges og skal anvendes med de samme redskaber og målsætninger). - Valgmulighed 2: Styrkelse af den åbne koordinationsmetode på ungdomsområdet (styrkelse af samarbejdsredskaberne, mens fokus på aktivt borgerskab og nogle få mainstreamingaktiviteter bevares). - Valgmulighed 3: Udvikling af den sektoroverskridende tilgang (den åbne koordinationsmetode bevares, men der etableres en koordinationsmetode for politikker med stor betydning for unge). - Valgmulighed 4: En overordnet strategi (samtidig udvikling af den åbne koordinationsmetodes redskaber og den sektoroverskridende tilgang for at udnytte disse to elementers synergieffekter). Konsekvensanalyse På grundlag af en vurdering af de potentielle kvalitative virkninger, for så vidt angår økonomiske og miljømæssige forhold og menneskerettigheder, fremgår det, at ingen af de analyserede valgmuligheder ville have negative virkninger. Valgmulighed 1 ville i den forbindelse have mere begrænsede virkninger. Valgmuligheder 3 og 4 ville have større sociale og økonomiske virkninger. Sammenligning af valgmuligheder En sammenligning af valgmulighederne, for så vidt angår deres virkninger for målsætningerne og deres gennemførlighed, viser, at mens alle valgmulighederne kan gennemføres, foretrækkes valgmulighed 4, da denne valgmulighed er mest effektiv med hensyn til at tage udfordringerne op og opfylde målsætningerne. Valgmulighed 1 ville ikke forbedre den nuværende situation med hensyn til målsætningerne, mens valgmulighed 2 og 3 kun ville indebære begrænsede forbedringer. Overvågning og evaluering Som mekanisme for overvågning og udvikling af gennemførelsen af rammerne for samarbejde på ungdomsområdet vil der hovedsageligt blive anvendt fælles treårlige statusrapporter, en oversigt over eksisterende indikatorer og benchmarks. Yderligere inddragelse af de berørte i overvågningen ville også gøre denne mere effektiv. Der skal jævnligt fremsættes forslag til forbedring af rammerne. [1] Tre andre valgmuligheder blev overvejet, men blev forkastet: afslutning af samarbejdet, vedtagelse af en specifik tilgang eller udvikling af et sæt mere bindende redskaber (yderligere oplysninger under pkt. 4.2). BG (...PICT...)|КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ| Брюксел, 27.4.2009 SEC(2009) 546 РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА КОМИСИЯТА придружаващ СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ Стратегия на ЕС за инвестиране в младежта и за мобилизиране на нейния потенциал Обновен отворен метод на координация за справяне с предизвикателствата и възползване от възможностите, стоящи пред младежта Обобщение на оценката на въздействието {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Обобщение на оценката на въздействието относно стратегия на ЕС за младежта Настоящата оценка на въздействието ще придружава Съобщението относно стратегията на ЕС за инвестиране в младежта и за мобилизиране на нейния потенциал. Формулиране на проблема Рамката за европейското сътрудничество по въпросите на младежта (по-нататък „рамка за сътрудничество по въпросите на младежта“) беше установена през юни 2002 г. под формата на отворен метод за координация (ОМК), насочен към активната гражданска позиция на младите хора и допълнен през 2005 г. от Европейския пакт за младежта, който е инструмент, предназначен за социалната и професионалната интеграция на младите хора в рамките на Лисабонската стратегия. При спазване на рамката бяха постепенно развивани други елементи като действия по интегрирането на въпросите за младежта в други политики, инструменти с познавателна цел като структуриран диалог с младите хора и „учене един от друг“. Настоящият цикъл на ОМК по въпросите на младежта приключва в края на 2009 г. и въпросната година отдавна бе определена като година за оценка и преразглеждане. В такъв контекст е важно да бъдат посочени всички предизвикателства пред младите хора днес и през идващите години, независимо дали става въпрос за европейски предизвикателства, които ще им окажат въздействие, или за проблеми с пряко отношение към тяхното положение. Поради тези предизвикателства младите хора в Европа страдат от липса на възможности: твърде голяма част са все така засегнати от безработица, бедност и ниска образованост. Свързани с тази липса на образователни и професионални възможности са и трудностите, които младите европейци срещат по отношение на достъпа до социални и граждански възможности; може да им се налага да се борят срещу изключване или маргинализация и да се справят със здравословни проблеми. Може и да са изключени или сами да се изключат от участие в обществото, и да се окажат до голяма степен изолирани поради отслабени отношения на солидарност. Настоящата рамка не може да се справи с всички тези предизвикателства, дори и ако общата оценка на резултатите от рамката за сътрудничество по въпросите на младежта като цяло е положителна. Рамката за сътрудничество на ЕС по въпросите на младежта бе в основата на законодателство за младежта на национално равнище и бе от полза за много държави-членки при разработването на националните им стратегии. Тя допринесе и за подобряване на видимото присъствие на младите хора и политиките за младежта на национално равнище и на равнище ЕС. Често беше наблягано и на ролята на рамката за сътрудничество като платформа за обмен на практики и за диалог. Въпреки това, рамката за оценка не е напълно ясна и последователна, и не води до резултати в някои области като например Европейския пакт за младежта. Структурираният диалог с младите хора трябва да бъде ревизиран и да позволява по-широко участие, а многосекторният характер на политиката за младежта се нуждае от по-голямо признание на национално равнище и на равнище ЕС. Анализ на субсидиарността Основната отговорност за промените на ниво политика, които са необходими за реагиране на посочените предизвикателства, принадлежи на държавите-членки. Всички варианти, които бяха анализирани и са представени по-долу, спазват принципа на субсидиарността. Освен това те са пропорционални и предоставят изпълнението на общите цели и принципи на сътрудничеството на държавите-членки и/или поднационалните им структури. Въпреки това обаче е необходимо да се предвиди по-активна роля за ЕС в подкрепа на сътрудничеството между държавите-членки. Самостоятелните действия на една държава-членка няма да постигнат същите резултати като едно сътрудничество на равнище ЕС за повишаването на видимостта на младежта и стратегиите за младежта, за определянето на общи цели, ученето един от друг, обмена на практики и опит, достъпа до данни от цяла Европа, и т.н. Поради това е необходимо рамката за сътрудничество да бъде преразгледана, за да се добие по-добра представа за настоящите и бъдещите нужди на младите хора. Цели на инициативата на ЕС Въз основа на горните предизвикателства в обновената рамка за сътрудничество по въпросите на младежта са определени описаните по-долу цели. За да се подобри благосъстоянието на младите хора в Европа през следващото десетилетие, общите цели ще са насочени към създаването на повече възможности за младите хора в областта на образованието и трудовата заетост, към подобряването на достъпа и пълноценното участие в обществото на всички млади хора, както и към насърчаването на взаимна солидарност между обществото и младите хора (особено чрез приобщаване, доброволчество и действия, посветени на останалия свят). Чрез конкретните си цели предлаганата европейска рамка за сътрудничество по въпросите на младежта се стреми да постигне: 1) многосекторен подход към въпросите за младежта, 2) по-голяма ефикасност на рамката и 3) мобилизиране на младежките организации и младите хора. Оперативните цели са насочени към разработване на механизми за координиране на политиките, структуриран диалог с младите хора, по-добро прилагане на инструментите за сътрудничество и изработване на политики, основани на знанието. Варианти за политика Бяха разгледани и подложени на задълбочен анализ четири варианта на политика Други три варианта бяха разгледани, но не се стигна да подлагането им на задълбочен анализ: прекратяване на сътрудничеството, възприемане на специфичен подход или разработване на набор от инструменти с по-задължаващ характер (за повече подробности вж. точка 4.2). : [1] Други три варианта бяха разгледани, но не се стигна да подлагането им на задълбочен анализ: прекратяване на сътрудничеството, възприемане на специфичен подход или разработване на набор от инструменти с по-задължаващ характер (за повече подробности вж. точка 4.2). - Вариант 1: запазване на съществуващото положение (при което действието на настоящата рамка ще бъде продължено без промени и по този начин ще действа със същите инструменти и цели); - Вариант 2: засилен отворен метод на координация по въпросите на младежта (засилване на инструментите за сътрудничество със запазване на същата насоченост към активната гражданска позиция и известен брой действия за интегрирането на въпросите за младежта в други политики); - Вариант 3: задълбочен многосекторен подход (запазване на същите инструменти на отворения метод за координация, но създаване на механизъм за координиране на политиките със сериозно младежко измерение); - Вариант 4: глобална стратегия (едновременно развиване на инструментите на отворения метод за координация и на многосекторния подход, за да се оползотворят полезните взаимодействия и на двата компонента). Оценка на въздействието Въз основа на оценката на възможните ефекти от качествено естество върху социалните, икономическите и екологичните въпроси, и въпросите, свързани с човешките права, вероятно е нито един от анализираните варианти да няма отрицателно въздействие. Вариант 1 ще има по-ограничено положително въздействие върху всички тези въпроси. Варианти 3 и 4 ще имат по-голямо социално и икономическо въздействие. Сравнение на вариантите Сравнението на вариантите по отношение на въздействието им върху целите и тяхната осъществимост показва, че макар и всички варианти да са осъществими, трябва да бъде предпочетен вариант 4 с оглед на възможностите, които предоставя за справяне с предизвикателствата и постигане на целите. Вариант 1 няма да доведе до подобрение на настоящата ситуация по отношение на целите, а варианти 2 и 3 ще доведат само до частично подобрение. Мониторинг и оценка Механизмите за мониторинг и оценка на изпълнението на рамката за сътрудничество по въпросите на младежта ще се състоят главно в тригодишни съвместни доклади за напредъка, таблица със съществуващите индикатори и критерии за сравнение. За мониторинга ще допринася и по-голямото участие в него на заинтересовани страни. Редовно ще бъдат правени предложения за подобряване на рамката [1] Други три варианта бяха разгледани, но не се стигна да подлагането им на задълбочен анализ: прекратяване на сътрудничеството, възприемане на специфичен подход или разработване на набор от инструменти с по-задължаващ характер (за повече подробности вж. точка 4.2). PL (...PICT...)|KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH| Bruksela, dnia 27.4.2009 SEK(2009) 546 DOKUMENT ROBOCZY SŁUŻB KOMISJI uzupełniający KOMUNIKAT KOMISJI DO RADY, PARLAMENTU EUROPEJSKIEGO, EUROPEJSKIEGO KOMITETU EKONOMICZNO-SPOŁECZNEGO I KOMITETU REGIONÓW Inwestowanie w młodzież i mobilizowanie jej do działania – strategia UE na rzecz młodzieży Odnowiona otwarta metoda koordynacji na potrzeby wyzwań i możliwości stojących przed młodzieżą Streszczenie oceny skutków {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Streszczenie oceny skutków strategii UE na rzecz młodzieży Niniejsza ocena skutków uzupełnia komunikat Komisji „Inwestowanie w młodzież i mobilizowanie jej do działania – strategia UE na rzecz młodzieży”. Opis problemu W czerwcu 2002 r. ustanowiono ramy dla europejskiej współpracy w zakresie młodzieży (zwane dalej ramami współpracy w zakresie młodzieży) na podstawie otwartej metody koordynacji kładącej nacisk na aktywną postawę obywatelską młodych ludzi. W 2005 r. uzupełniono je Europejskim paktem na rzecz młodzieży − instrumentem strategii lizbońskiej poświęconym społecznej i zawodowej integracji młodych ludzi. W ramach tych stopniowo rozwijano pozostałe elementy, takie jak działania mające na celu priorytetyzację zagadnień związanych z tą problematyką, instrumenty wiedzy oraz zorganizowany dialog z młodymi ludźmi i partnerskie uczenie się. Obecny cykl otwartej metody koordynacji w zakresie młodzieży zakończy się w 2009 r. i dlatego rok ten od dawna ma być rokiem oceny i przeglądu. W tym kontekście istotne jest, aby określić wszystkie wyzwania stojące obecnie i mogące stać w przyszłości przed młodymi ludźmi, niezależnie od tego, czy chodzi o wyzwania o europejskim charakterze, wpływające na ich sytuację, czy o problemy dotyczące ich bezpośrednio. W obliczu takich wyzwań młodzi ludzie w Europie cierpią z powodu braku możliwości: zbyt wielu z nich jest wciąż dotkniętych bezrobociem, ubóstwem i posiada niski poziom wykształcenia. Z brakiem możliwości edukacyjnych i zawodowych łączą się również odczuwane przez młodych Europejczyków trudności o charakterze społecznym i obywatelskim; mogą oni być narażeni na wykluczenie lub marginalizację oraz problemy związane ze zdrowiem. Mogą oni również być wykluczeni z uczestnictwa w życiu społeczeństwa – lub wykluczać się z niego samemu i odczuwać izolację z powodu osłabionych więzi solidarnościowych. Obecne ramy nie były w stanie odpowiedzieć na wszystkie te wyzwania, nawet jeśli ogólna ocena wyników ich działania była generalnie pozytywna. Ramy współpracy UE w zakresie młodzieży zainspirowały prawodawstwo w zakresie młodzieży na szczeblu krajowym i były pomocne wielu państwom członkowskim w rozwoju krajowych strategii. Podniosło to widoczność młodzieży i polityki dotyczącej młodzieży na szczeblu krajowym i unijnym. Często podkreślano również rolę ram współpracy jako platformy wymiany praktyk oraz platformy dialogu. Ramy dotyczące oceny nie są jednak jasne ani wystarczająco spójne oraz nie przynoszą dostatecznych wyników w niektórych dziedzinach, takich jak np. Europejski pakt na rzecz młodzieży. Zorganizowany dialog z młodymi ludźmi musi zostać zweryfikowany i mieć bardziej integracyjny wymiar. Międzysektorowy charakter polityki dotyczącej młodzieży musi zdobyć większe uznanie na szczeblu UE i szczeblu krajowym. Analiza zasady pomocniczości Główna odpowiedzialność za zmiany polityczne konieczne, aby sprostać wymienionym wyzwaniom, spoczywa na państwach członkowskich. Wszystkie warianty strategiczne wybrane na potrzeby analizy i przedstawione poniżej przestrzegają zasady pomocniczości. Są one ponadto proporcjonalne i pozostawiają realizację wspólnych celów i zasad współpracy w rękach państw członkowskich lub jednostek na szczeblu niższym niż krajowy. Bardziej proaktywna rola UE jest jednak niezbędna, aby wspomagać współpracę państw członkowskich. Działania podjęte przez jedno państwo członkowskie nie dałyby takiego samego rezultatu, jak współpraca na szczeblu UE, jeśli chodzi o podnoszenie widoczności młodzieży i strategii na rzecz młodzieży, definiowanie wspólnych celów, wzajemne uczenie się, wymianę praktyk i doświadczeń, dostęp do danych na poziomie europejskim itd. Istnieje więc potrzeba zweryfikowania ram współpracy, aby lepiej uwzględnić obecne i przyszłe potrzeby młodych ludzi. Cele działania UE Na podstawie wyżej wymienionych wyzwań określono następujące cele odnowionych ram współpracy w zakresie młodzieży. Aby poprawić jakość życia młodych Europejczyków w ciągu następnego dziesięciolecia cele ogólne będą skierowane na zwiększanie możliwości kształcenia i zatrudnienia dla młodych ludzi; na zwiększanie dostępu do tych możliwości oraz pełne uczestnictwo wszystkich młodych ludzi w życiu społeczeństwa oraz na wspieranie wzajemnej solidarności między społeczeństwem a młodymi ludźmi (zwłaszcza przez integrację, wolontariat i działania na rzecz reszty świata). Szczegółowe cele proponowanych europejskich ram współpracy w zakresie młodzieży mają na celu 1) rozwijanie przekrojowego podejścia do spraw dotyczących młodzieży, 2) zwiększanie skuteczności tych ram, 3) mobilizację organizacji młodzieżowych i młodych ludzi. Cele operacyjne mają rozwijać mechanizmy koordynacji między działaniami politycznymi i zorganizowany dialog z młodymi ludźmi oraz poprawiać realizację instrumentów współpracy i tworzenie polityki opartej na wiedzy. Warianty strategiczne Dogłębnie przeanalizowano cztery warianty strategiczne Trzy inne warianty były brane pod uwagę, ale nie zostały poddane głębszej analizie: zakończenie współpracy, przyjęcie szczególnego podejścia, opracowanie zestawu bardziej wiążących narzędzi (więcej szczegółów w pkt 4.2). : [1] Trzy inne warianty były brane pod uwagę, ale nie zostały poddane głębszej analizie: zakończenie współpracy, przyjęcie szczególnego podejścia, opracowanie zestawu bardziej wiążących narzędzi (więcej szczegółów w pkt 4.2). - Wariant 1: Utrzymanie stanu obecnego (w przypadku tego wariantu obecne ramy zostałyby poszerzone, funkcjonując z takim samym zestawem narzędzi i celów); - Wariant 2: Wzmocniona otwarta metoda koordynacji w zakresie młodzieży (wzmocnienie narzędzi współpracy przy utrzymaniu tego samego nacisku na aktywną postawę obywatelską oraz niewielka liczba działań mających na celu priorytetyzację zagadnień związanych z tą problematyką); - Wariant 3: Rozwinięte podejście międzysektorowe (przy zachowaniu narzędzi otwartej metody koordynacji, lecz ustanowieniu mechanizmu koordynacji działań silnie skoncentrowanych na młodzieży); - Wariant 4: Strategia globalna (jednoczesny rozwój narzędzi otwartej metody koordynacji i podejścia międzysektorowego, tak aby wykorzystać efekt synergii obu elementów). Ocena skutków Na podstawie oceny potencjalnych skutków jakościowych dotyczących społeczeństwa, gospodarki, środowiska i praw człowieka, wydaje się, że żaden z analizowanych wariantów nie powinien mieć negatywnych skutków. Wariant 1 mógłby mieć bardziej ograniczony pozytywny wpływ na te kwestie. Warianty 3 i 4 miałyby silniejsze skutki społeczne i gospodarcze. Porównanie wariantów Porównanie wariantów w zależności od ich wpływu na cele oraz ich wykonalność wskazuje, że, choć wszystkie warianty są wykonalne, wybór wariantu 4 byłby optymalny, gdyż powinien umożliwić sprostanie wyzwaniom i osiągnięcie celów. Wariant 1 nie przyniósłby poprawy obecnej sytuacji pod względem celów, zaś warianty 2 i 3 przyniosłyby poprawę jedynie częściową. Monitoring i ocena Mechanizmami monitoringu i oceny realizacji ram współpracy w zakresie młodzieży mogłyby głównie stać się przygotowywane raz na trzy lata wspólne sprawozdania z realizacji oraz zintegrowane istniejące wskaźniki i poziomy odniesienia. Monitoringowi sprzyjałoby również silniejsze zaangażowanie zainteresowanych stron w jego działania. Propozycje poprawy ram współpracy czynione byłyby regularnie. [1] Trzy inne warianty były brane pod uwagę, ale nie zostały poddane głębszej analizie: zakończenie współpracy, przyjęcie szczególnego podejścia, opracowanie zestawu bardziej wiążących narzędzi (więcej szczegółów w pkt 4.2). DE (...PICT...)|KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN| Brüssel, den 27.4.2009 SEK(2009) 546 ARBEITSPAPIER DER KOMMISSIONSDIENSTSTELLEN Begleitdokument zu der MITTEILUNG DER KOMMISSION AN DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT, DEN RAT, DEN EUROPÄISCHEN WIRTSCHAFTS- UND SOZIALAUSSCHUSS UND DEN AUSSCHUSS DER REGIONEN Eine EU Strategie für die Jugend: Investitionen und Empowerment Eine neue offene Methode der Koordinierung, um auf die Herausforderungen und Chancen einzugehen, mit denen die Jugend konfrontiert ist Zusammenfassung der Folgenabschätzung {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} Zusammenfassung der Folgenabschätzung zur EU-Strategie für die Jugend Diese Folgenabschätzung liegt der Mitteilung zur „EU-Strategie für die Jugend: Investitionen und Empowerment“ bei. Problemstellung Im Juni 2002 wurde ein Rahmen für die europäische Zusammenarbeit im Bereich der Jugendpolitik (im Folgenden „Rahmen für die jugendpolitische Zusammenarbeit“) mit einer offenen Methode der Koordinierung (OMK) eingerichtet, deren Schwerpunkt auf der aktiven Bürgerschaft Jugendlicher liegt. Ergänzt wurde die OMK 2005 durch den Europäischen Pakt für die Jugend, der vor dem Hintergrund der Lissabon-Strategie die soziale und berufliche Integration der Jugendlichen fördern soll. Schrittweise wurden weitere Elemente entwickelt, wie Aktivitäten zur Einbeziehung der Jugendperspektive in andere Politikbereiche, Wissenswerkzeuge, ein strukturierter Dialog mit jungen Menschen sowie das Peer-Lernen. 2009 endet der derzeitige Zyklus der OMK im Bereich der Jugendpolitik, wobei dieses Jahr seit langem für eine Bewertung und Überprüfung vorgesehen ist. In diesem Zusammenhang ist es sehr wichtig, die Herausforderungen zu identifizieren, mit denen junge Menschen heute konfrontiert sind bzw. in den kommenden Jahren sein werden. Dabei spielt es keine Rolle, ob es sich um europaweite Problemstellungen handelt oder um Probleme, die die Lage der jungen Menschen direkt betreffen. Diese Probleme führen zu einem Mangel an Möglichkeiten: Zu viele junge Menschen in Europa sind noch immer von Arbeitslosigkeit, Armut und einem geringen Bildungsniveau betroffen. Aufgrund der mangelnden schulischen und beruflichen Möglichkeiten ist jungen Europäern auch der Zugang zu sozialen und staatsbürgerlichen Angeboten erschwert, und sie müssen unter Umständen mit Ausgrenzung, Marginalisierung und gesundheitlichen Problemen kämpfen. Sie können auch von einer Teilhabe an der Gesellschaft ausgeschlossen werden oder grenzen sich selbst aus, was aufgrund der geschwächten solidarischen Bindungen zu Isolation führen kann. Das derzeitige Rahmenwerk konnte nicht alle diese Probleme angehen, auch wenn im Allgemeinen die Gesamtbewertung der Ergebnisse des Rahmens für die jugendpolitische Zusammenarbeit positiv ausgefallen ist. Auf nationaler Ebene hat der europäische Kooperationsrahmen im Bereich der Jugendpolitik jugendbezogene Rechtsvorschriften inspiriert und vielen Mitgliedstaaten bei der Entwicklung von nationalen Strategien geholfen. Das Bewusstsein für Jugendfragen und Jugendpolitik wurde auf nationalem und gemeinschaftlichem Niveau geschärft. Ebenfalls häufig hervorgehoben wurde die Bedeutung des Kooperationsrahmens als Plattform für den Austausch von Verfahren und für einen Dialog. Dem Bewertungsrahmen mangelt es jedoch an Klarheit und Kohärenz, und in manchen Bereichen, wie z. B. dem Europäischen Pakt für die Jugend, erfüllt er nicht die Erwartungen. Der strukturierte Dialog mit jungen Menschen muss erneuert und ausgebaut werden. Auf gemeinschaftlicher und nationaler Ebene muss zudem der bereichsübergreifende Ansatz in der Jugendpolitik stärker anerkannt werden. Subsidiaritätsanalyse Bei den Mitgliedstaaten liegt die Hauptverantwortung für die politischen Veränderungen, die zur Bewältigung der oben genannten Probleme und Herausforderungen erforderlich sind. Alle für die Analyse ausgewählten und im Folgenden vorgestellten Optionen entsprechen dem Subsidiaritätsprinzip. Sie sind angemessen und überlassen die Umsetzung der gemeinsamen Zielsetzungen und Kooperationsprinzipien den Mitgliedstaaten und/oder den untergeordneten Organisationen. Auf EU-Ebene muss jedoch verstärkt die Zusammenarbeit der Mitgliedstaaten gefördert werden. Maßnahmen eines einzelnen Mitgliedstaates können nicht zu denselben Ergebnissen wie eine Kooperation auf EU-Ebene führen, wenn es z. B. um das Bewusstsein für Jugendfragen und Jugendpolitik, die Definition gemeinsamer Zielsetzungen, wechselseitiges Lernen, den Austausch von Erfahrungen und Verfahren sowie den Zugang zu europaweiten Daten geht. Daher ist es erforderlich, den Kooperationsrahmen zu erneuern, um den derzeitigen und zukünftigen Bedürfnissen von jungen Menschen besser gerecht zu werden. Ziele der EU-Initiative Auf der Grundlage der oben genannten Herausforderungen werden folgende Ziele für einen erneuerten Rahmen für die jugendpolitische Zusammenarbeit definiert. Das Wohlergehen der jungen Menschen in Europa soll im kommenden Jahrzehnt gesteigert werden. Die übergeordneten Ziele sehen daher die Schaffung von mehr Möglichkeiten für junge Menschen in Bildung und Beruf, einen verbesserten Zugang bzw. eine umfassende Beteiligung junger Menschen an der Gesellschaft sowie die Förderung der gegenseitigen Solidarität zwischen Gesellschaft und jungen Menschen (insbesondere durch Integration, Freiwilligentätigkeiten und Engagement für den Rest der Welt) vor. Die spezifischen Ziele des Europäischen Rahmens für Zusammenarbeit in der Jugendpolitik beinhalten 1) die Entwicklung eines übergreifenden Ansatzes für Jugendfragen, 2) eine effizientere Gestaltung des Rahmens und 3) die Mobilisierung von Jugendorganisationen und Jugendlichen. Auf operativer Ebene sollen Mechanismen zur Koordinierung von politischen Strategien, der strukturierte Dialog mit jungen Menschen, eine bessere Umsetzung der Kooperationswerkzeuge und eine wissensgestützte Politikgestaltung entwickelt und gefördert werden. Optionen Für eine eingehende Untersuchung wurden vier Optionen ausgewählt Drei weitere Optionen wurden in Betracht gezogen, aber nicht für eine eingehende Analyse ausgewählt: Ende der Kooperation, Annahme eines speziellen Ansatzes oder Entwicklung einer Reihe von verbindlicheren Werkzeugen (weitere Informationen siehe 4.2). : [1] Drei weitere Optionen wurden in Betracht gezogen, aber nicht für eine eingehende Analyse ausgewählt: Ende der Kooperation, Annahme eines speziellen Ansatzes oder Entwicklung einer Reihe von verbindlicheren Werkzeugen (weitere Informationen siehe 4.2). - Option 1: Status quo (wobei der derzeitige Rahmen in seiner jetzigen Form ausgedehnt und demzufolge über die denselben Werkzeuge und Ziele verfügen würde); - Option 2: eine verstärkte offene Methode der Koordinierung im Jugendbereich (Ausbau der Kooperationsinstrumente unter Beibehaltung des Schwerpunkts auf der aktiven Bürgerschaft und einigen Aktivitäten zur Einbeziehung von Jugendfragen in andere Politikbereiche); - Option 3: ein ausgereifter bereichsübergreifender Ansatz (Beibehaltung derselben Instrumente der offenen Methode der Koordinierung unter Einrichtung von Mechanismen zur Koordinierung von politischen Strategien mit ausgeprägtem Bezug zu Jugendfragen); - Option 4: eine globale Strategie (gleichzeitige Entwicklung von Werkzeugen der offenen Methode der Koordinierung und eines bereichsübergreifenden Ansatzes mit dem Ziel, Synergieeffekte der beiden Elemente zu nutzen). Abschätzung der Folgen Im Hinblick auf soziale, wirtschaftliche, umweltbezogene und menschenrechtliche Fragen wird im Rahmen der Abschätzung der potenziellen qualitativen Folgen davon ausgegangen, dass keine der analysierten Optionen negative Auswirkungen haben würde. Option 1 hätte geringere positive Wirkungen in Bezug auf die genannten Fragen. Die Optionen 3 und 4 würden sich sozial und wirtschaftlich stärker auswirken. Vergleich der Optionen Ein Vergleich der Optionen in Bezug auf Ziele und Machbarkeit deutet darauf hin, dass trotz einer Umsetzbarkeit aller Optionen die Option 4 im Hinblick auf ihre Eignung zur Bewältigung der Herausforderungen und zum Erreichen der Ziele zu bevorzugen ist. Option 1 würde mit Blick auf die Ziele zu keinerlei Verbesserungen bei der derzeitigen Situation führen und die Optionen 2 und 3 nur zu einer teilweisen Verbesserung. Überwachung und Bewertung Zur Überwachung und Bewertung der Umsetzung des Rahmens für Zusammenarbeit in der Jugendpolitik würden hauptsächlich im Dreijahresrhythmus veröffentlichte gemeinsame Fortschrittsberichte und eine Übersichtstafel der vorhandenen Indikatoren und Benchmarks verwendet. Eine stärkere Beteiligung der Interessengruppen an der Überwachung wäre ebenfalls von Nutzen. Vorschläge zur Verbesserung des Rahmens würden in regelmäßigen Abständen erfolgen. [1] Drei weitere Optionen wurden in Betracht gezogen, aber nicht für eine eingehende Analyse ausgewählt: Ende der Kooperation, Annahme eines speziellen Ansatzes oder Entwicklung einer Reihe von verbindlicheren Werkzeugen (weitere Informationen siehe 4.2). LT (...PICT...)|EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA| Briuselis, 2009.4.27 SEK(2009) 546 KOMISIJOS TARNYBŲ DARBINIS DOKUMENTAS Prie komunikato pridedamas dokumentas KOMISIJOS KOMUNIKATAS TARYBAI, EUROPOS PARLAMENTUI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI ES jaunimo strategija. Investicijos ir galimybių suteikimas Atnaujintas atvirasis koordinavimo metodas, taikomas sprendžiant jaunimo problemas ir suteikiant jiems daugiau galimybių Poveikio vertinimo santrauka {COM(2009) 200} {SEC(2009) 545} {SEC(2009) 548} {SEC(2009) 549} ES jaunimo strategijos poveikio vertinimo santrauka Ši poveikio vertinimo ataskaita bus pridėta prie komunikato „ES jaunimo strategija. Investicijos ir galimybių suteikimas“. Problema Europos bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje sistema (toliau – bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje sistema) nustatyta 2002 m. birželio mėn. Numatyta taikyti atvirąjį koordinavimo metodą ir daugiausiai dėmesio skirti aktyviai pilietinei jaunimo veiklai. Šią sistemą papildė pagal Lisabonos strategiją sudarytas 2005 m. Europos jaunimo paktas – priemonė, skirta jaunimo socialinei ir profesinei integracijai. Palaipsniui imta plėtoti ir kitus aspektus, kaip antai konkretūs integracijos veiksmai, žinių priemonės ir struktūrizuotas dialogas su jaunimu bei tarpusavio mokymasis. Dabartinis atvirojo koordinavimo metodo taikymo etapas baigsis 2009 m., todėl jau seniai nuspręsta šiais metais atlikti vertinimą ir peržiūrą. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, svarbu nustatyti visas problemas, su kuriomis jaunimas susiduria dabar ir susidurs ateityje, nepriklausomai nuo to, ar tai Europos masto problemos, darančios poveikį jaunimui, ar problemos, su kuriomis jaunimas susiduria konkrečioje situacijoje. Dėl šių problemų ribojamos Europos jaunimo galimybės: per daug jaunuolių neturi darbo, patiria skurdą arba gauna menką išsilavinimą. Dėl menkų švietimo ir profesinių galimybių Europos jaunimas taip pat patiria sunkumų siekdamas pasinaudoti socialinėmis ir pilietinėmis galimybėmis; jam tenka kovoti su atskirtimi ir spręsti su sveikata susijusias problemas. Jaunuoliai taip pat gali būti atskirti arba patys nedalyvauti visuomenės gyvenime ir dėl susilpnėjusių ryšių pasijusti izoliuotais. Pagal dabartinę bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje sistemą neįmanoma išspręsti šių problemų, nepaisant to, kad šios sistemos vertinimo rezultatai buvo iš esmės teigiami. Atsižvelgdamos į ES bendradarbiavimo jaunimo reikalų srityje sistemą, daugelis valstybių narių priėmė su jaunimu susijusius nacionalinius įstatymus ir parengė nacionalines strategijas. Tai padėjo skleisti informaciją apie jaunimą ir jaunimo politiką nacionaliniu ir ES lygmeniu. Dažnai pabrėžta, kad taikant bendradarbiavimo sistemą buvo sudarytos sąlygos dalytis patirtimi ir bendrauti. Tačiau vertinimo sistema yra nepakankamai aiški ir nuosekli, o jos poveikis kai kuriose srityse, kaip antai įgyvendinant Europos jaunimo paktą, nepakankamas. Struktūrizuotas dialogas su jaunimu turi būti persvarstytas, į jį reikia įtraukti daugiau dalyvių, o ES ir nacionaliniu lygmeniu turėtų būti labiau pripažinta, kad jaunimo politika yra svarbi daugelyje politikos sričių. Subsidiarumo analizė Valstybėms narėms tenka pagrindinė atsakomybė už politikos pokyčius, siekiant išspręsti šias problemas. Toliau pateikti analizės variantai atitinka subsidiarumo principą; be to, jie yra proporcingi ir leidžia valstybėms narėms ir (arba) jų žemesnio lygio valdžios institucijoms siekti bendrų tikslų ir laikytis bendradarbiavimo principų. Tačiau būtina imtis aktyvesnių veiksmų ES lygmeniu siekiant sustiprinti valstybių narių bendradarbiavimą. Kai kuriose srityse (kaip antai sprendžiant jaunimo problemas ir įgyvendinant jaunimo strategijas, nustatant bendrus tikslus, mokantis vieniems iš kitų, keičiantis patirtimi, suteikiant prieigą prie europinių duomenų bazių) pavienių valstybių narių veikla duotų prastesnių rezultatų nei ES masto bendradarbiavimas. Todėl siekiant geriau atsižvelgti į dabartinius ir būsimus jaunimo poreikius reikia persvarstyti bendradarbiavimo sistemą. ES iniciatyvos tikslai Atsižvelgiant į minėtas problemas, buvo nustatyta naujų atnaujintos jaunimo bendradarbiavimo sistemos tikslų. Siekiant ateinantį dešimtmetį padidinti Europos jaunimo gerovę, pagrindiniai tikslai bus susiję su didesnių švietimo ir užimtumo galimybių jaunimui užtikrinimu, jaunimo įtraukimu ir dalyvavimo visuomenėje skatinimu bei abipusio visuomenės ir jaunimo solidarumo (ypač įtraukties, savanoriškos veiklos ir su kitomis pasaulio šalimis susijusios veiklos) skatinimu. Siūlomos Europos jaunimo bendradarbiavimo sistemos konkrečiais tikslais siekiama: 1) jaunimo klausimus integruoti į įvairių sričių politiką; 2) didinti sistemos veiksmingumą ir 3) geriau sutelkti jaunimo organizacijas ir jaunimą. Veiklos tikslai – plėtoti politikos sričių koordinavimo mechanizmus, taikyti struktūrizuotą dialogą su jaunimu, geriau įgyvendinti bendradarbiavimo priemones ir žiniomis pagrįstą politikos formavimą. Politikos galimybės Svarstytos keturios politikos galimybės, kurios bus nagrinėjamos išsamiau Kitos trys galimybės buvo svarstytos, bet nebus nagrinėjamos išsamiau: bendradarbiavimo nutraukimas, specialaus požiūrio nustatymas arba privalomų priemonių nustatymas (žr. 4.2). : [1] Kitos trys galimybės buvo svarstytos, bet nebus nagrinėjamos išsamiau: bendradarbiavimo nutraukimas, specialaus požiūrio nustatymas arba privalomų priemonių nustatymas (žr. 4.2). -1 galimybė. Esamos padėties išlaikymas (būtų išplečiama dabartinė sistema, todėl būtų taikomi tokios pačios priemonės ir tikslai); -2 galimybė. Sustiprintas atvirasis koordinavimo metodas (sustiprintos bendradarbiavimo priemonės, drauge akcentuojant aktyvaus dalyvavimo pilietinėje veikloje ir integravimo veiklos svarbą); -3 galimybė. Plėtojamas tarpsektorinis požiūris (išlaikant tas pačias atvirojo koordinavimo metodo priemones, bet nustatant labiausiai su jaunimu susijusių politikos sričių koordinavimo mechanizmą); -4 galimybė. Globalinė strategija (taikant atvirojo koordinavimo metodo priemones kartu plėtoti ir tarpsektorinį požiūrį, siekiant pasinaudoti abiejų elementų sinergija). Poveikio vertinimas Remiantis galimo kokybinio poveikio, susijusio su socialiniais, ekonominiais, aplinkos ir žmogaus teisių klausimais, vertinimu nustatyta, kad nei viena iš nagrinėtų galimybių neturėtų neigiamo poveikio. Pasirinkus pirmąją galimybę, teigiamas poveikis, susijęs su minėtais klausimais, būtų mažesnis. 3 ir 4 galimybių socialinis ir ekonominis poveikis būtų didesnis. Galimybių palyginimas Palyginus galimybes pagal tai, kaip jos padėtų siekti tikslų ir pagal jų įgyvendinamumą, nustatyta, kad galima įgyvendinti visas galimybes, bet 4 galimybė yra parankesnė siekiant geriau išspręsti problemas ir pasiekti tikslus. Pasirinkus 1 galimybę dabartinė padėtis nepagerėtų (vertinant pagal tikslus), o 2 ir 3 galimybės padėtį pagerintų tik iš dalies. Stebėsena ir vertinimas Numatyti jaunimo bendradarbiavimo sistemos įgyvendinimo stebėsenos ir vertinimo mechanizmai – kas trejus metus rengiamos bendros pažangos ataskaitos, rodiklių ir lyginamųjų standartų suvestinė. Stebėsena būtų veiksmingesnė, jei suinteresuotosios šalys aktyviau dalyvautų ją