(5)Den allmänna undantagsklausulen är aktiverad sedan mars 2020. I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Ökad osäkerhet och stora nedåtrisker i de ekonomiska utsikterna på grund av kriget i Europa, liksom exceptionella höjningar av energipriserna och fortsatta störningar i leveranskedjorna, motiverar en förlängning av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten under hela 2023.

(6)I enlighet med riktlinjen i rådets yttrande av den 18 juni 2021 om konvergensprogrammet 2021 mäts den finanspolitiska inriktningen för närvarande bäst som en förändring i de primära utgifterna (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan), exklusive covid-19-relaterade tillfälliga åtgärder, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. För att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen granskas, förutom den övergripande finanspolitiska inriktningen, även utvecklingen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive tillfälliga nödåtgärder i samband med covid-19-krisen) och investeringar.

(7)Den 2 mars 2022 antog kommissionen ett meddelande med en allmän vägledning för finanspolitiken 2023 som syftade till att stödja förberedelserna av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och på så sätt stärka den politiska samordningen. På grundval av de makroekonomiska utsikterna i vinterprognosen 2022 anser kommissionen att det bör ske en övergång från en stödjande aggregerad finanspolitisk inriktning 2020–2022 till en i stort sett neutral aggregerad finanspolitisk inriktning 2023, även om det måste finnas en beredskap att agera om den ekonomiska situationen förändras. Kommissionen meddelade att de finanspolitiska rekommendationerna 2023 även i fortsättningen bör se olika ut för olika medlemsstater och ta hänsyn till eventuella spridningseffekter över gränserna. Kommissionen uppmanade medlemsstaterna att låta vägledningen återspeglas i sina stabilitets- och konvergensprogram. Kommissionen åtog sig att noga följa den ekonomiska utvecklingen och anpassa sin vägledning efter behov, senast i planeringsterminens vårpaket i slutet av maj 2022.

(8)När det gäller den finanspolitiska vägledningen av den 2 mars 2022 beaktas i de finanspolitiska rekommendationerna för 2023 de försämrade ekonomiska utsikterna, den ökade osäkerheten och ytterligare nedåtrisker samt den högre inflationen jämfört med vinterprognosen. Mot bakgrund av dessa överväganden bör de finanspolitiska insatserna vara inriktade på att öka de offentliga investeringarna i den gröna och den digitala omställningen och en tryggad energiförsörjning och hålla uppe köpkraften i de mest utsatta hushållen för att mildra effekterna av de ökade energipriserna och bidra till att begränsa inflationstrycket till följd av andrahandseffekter genom riktade och tillfälliga åtgärder. Finanspolitiken måste förbli flexibel så att den kan anpassas efter de snabbt föränderliga omständigheterna, och anpassas till länderna efter deras finanspolitiska och ekonomiska situation, även vad gäller deras utsatthet för krisen och tillströmningen av fördrivna människor från Ukraina.

(9)Den 28 maj 2021 lämnade Sverige in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj antog rådet sitt beslut om godkännande av bedömningen av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan. Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen fattar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Sverige på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

(10)Den 29 april 2022 lämnade Sverige in sitt nationella reformprogram för 2022 och sitt konvergensprogram för samma år, inom den frist som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Sveriges halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2022 års nationella reformprogram.

(11)Den 23 maj 2022 offentliggjorde kommissionen 2022 års landsrapport för Sverige. Den innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog 2019, 2020 och 2021, och en utvärdering av Sveriges genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, med utgångspunkt i resultattavlan för återhämtning och resiliens. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte alls eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar, inbegripet dem som uppstått till följd av Rysslands invasion av Ukraina. I landsrapporten behandlades också Sveriges framsteg avseende genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå EU:s överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning, liksom framstegen med att nå FN:s mål för hållbar utveckling.

(12)Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Sverige och resultatet offentliggjordes den 23 maj 2022. Kommissionen drog slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller höga och stigande bostadspriser och hushållens höga skuldsättning. Den privata skuldsättningen ökade under 2020 till 216 % av BNP, vilket är ett problem på grund av den stora del av skulden som används till att köpa egendom. Finansinstitut är exponerade för fastighetsmarknaden genom hypoteksutlåning och kredit till kommersiella fastigheter och byggföretag. Hushållen har – pådrivna av bostadsbristen, en överreglerad hyresmarknad, skatteincitament för att ta hypotekslån och sjunkande räntor – skuldsatt sig allt mer för att finansiera bostadsinköp. Detta gör dem sårbara för eventuella förändringar av ränteläget. I slutet av 2020 uppgick hushållens skuldsättning till 188 % av den disponibla inkomsten och till 95 % av BNP. En korrigering skulle kunna få negativ inverkan på ekonomin och på banksektorn. Detta skulle kunna ge följdverkningar för länder som har ekonomiska och finansiella kopplingar till Sveriges ekonomi och banksektor. På senare år har vissa åtgärder vidtagits för att komma till rätta med dessa obalanser men de har haft begränsad effekt. Det finns fortfarande ett betydande utrymme för politiska åtgärder, särskilt när det gäller skatteincitament för lånefinansierat bostadsägande, bostadsutbud och hyresmarknaden.

(13)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Sverige att under 2020 och 2021 vidta alla nödvändiga åtgärder, i linje med den allmänna undantagsklausulen, för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sveriges offentliga underskott under 2021 från 2,7 % av BNP 2020 till 0,2 % 2021. Sveriges finanspolitiska åtgärder bidrog till den ekonomiska återhämtningen under 2021, samtidigt som de tillfälliga krisstödsåtgärderna minskade från 3,3 % av BNP 2020 till 2,2 % 2021. De åtgärder som Sverige vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärderna som regeringen antog 2020 och 2021 var i de flesta fall tillfälliga. En del av de diskretionära åtgärder som antogs under perioden 2020 till 2021 var dock inte tillfälliga eller kompenserades med uppvägande åtgärder, utan bestod främst av flera utgiftsåtgärder men också sänkningar av inkomstskatten. Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick den offentliga bruttoskulden 2021 till 36,7 % av BNP.

(14)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i 2022 års konvergensprogram är realistiskt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 3,1 % under 2022 och med 1,6 % under 2023. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2022 en lägre real BNP-tillväxt, 2,3 % 2022 och 1,4 % 2023. Regeringen förväntar sig att det samlade underskottet kommer att öka till 0,5 % av BNP 2022 och vändas till ett överskott på 0,5 % under 2023. Ökningen 2022 återspeglar främst en svagare ekonomisk tillväxt och ytterligare utgiftsprioriteringar, vilket sammantaget dominerar avvecklingen av krisåtgärder. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten minska till 33,5 % av BNP under 2022 och fortsätta att minska till 30,7 % under 2023. Utifrån de annonserade politiska åtgärder som var kända vid prognosens brytdatum förutses i kommissionens vårprognos 2022 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP för 2022, vilket vänds till ett överskott på 0,5 % under 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i 2022 års konvergensprogram. I kommissionens vårprognos 2022 förutses en liknande offentlig skuldkvot, 33,8 % av BNP 2022 och 30,5 % 2023.

Utifrån kommissionens vårprognos 2022 beräknas den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (10 års genomsnitt) till 1,9 %. Denna beräkning omfattar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Sveriges potentiella tillväxt.

(15)Under 2022 har regeringen fasat ut de flesta av de åtgärder som vidtogs i samband med covid-19-krisen, så de tillfälliga krisstödsåtgärderna förväntas minska från 2,2 % av BNP 2021 till 1,2 % 2022. Saldot i de offentliga finanserna påverkas av de åtgärder som vidtogs för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna, som i kommissionens vårprognos 2022 beräknas till 0,4 % av BNP 2022 och 0,0 % av BNP 2023. Jämfört med EU-genomsnittet är energiintensiteten i ekonomin lägre i Sverige liksom energins andel av hushållsutgifterna. Dessa åtgärder består i sociala transfereringar till hushåll för att kompensera för högre elpriser, och i sänkningar av bränsleskatten inom jordbruket, skogsbruket och fiskerinäringen. De har angetts vara tillfälliga. Om energipriserna förblir höga också under 2023 kan dock vissa av dessa åtgärder bli kvar. Vissa av åtgärderna är inte riktade, bland annat transfereringen till hushållen som ska täcka högre elpriser. Kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina beräknas i kommissionens vårprognos 2022 till 0,1 % av BNP under 2022 och 2023, medan de ökade kostnaderna för försvarsutgifter uppgår till strax under 0,1 % av BNP enbart under 2022.

(16)Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Sverige att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Sverige rekommenderades också att, när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en sund offentligfinansiell ställning och säkerställa hållbara offentliga finanser på medellång sikt, och samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

(17)Under 2022, förväntas enligt kommissionens vårprognos 2022 och med hänsyn till uppgifterna i Sveriges konvergensprogram för 2022, den finanspolitiska inriktningen vara stödjande med -0,6 % av BNP, vilket rekommenderades av rådet. Sverige planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare impuls, vilket rådet rekommenderade. Det positiva bidraget till den ekonomiska verksamheten från de utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, förväntas öka med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Bidraget från nationellt finansierade investeringar förväntas vara neutralt i den finanspolitiska inriktningen 2022. Därför planerar Sverige att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna, så som rådet rekommenderade. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare effekten från ovanstående åtgärder för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (0,4 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP).

(18)I kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen under 2023 ligga på +1,3 % av BNP vid oförändrad politik. Sverige förväntas fortsätta att använda bidragen från faciliteten för återhämtning och resiliens under 2023 för att finansiera ytterligare stöd för återhämtningen. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från de utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder, beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Nationellt finansierade investeringar förväntas ge ett lätt kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2023. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2023 ge ett kontraktivt bidrag på 1,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar effekter av utfasningen av åtgärder mot höjda energipriser (0,4 % av BNP).

(19)I 2022 års konvergensprogram förväntas överskottet i de offentliga finanserna successivt öka till 0,8 % av BNP under 2024 och till 1,4 % 2025. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt programmet väntas den offentliga skuldkvoten fortsätta minska, till 28,9 % av BNP under 2024 och till 26,4 % under 2025. Utifrån kommissionens analys verkar riskerna för skuldhållbarheten vara låga på medellång sikt.

(20)Kombinationen av höga bostadspriser och hushållens skuldsättning skapar risker för en okontrollerad korrigering. Sverige har på senare år vidtagit flera makrotillsynsåtgärder för att minska hushållens skulder i förhållande till inkomsten och till den pantsatta egendomens värde. Det finns dock fortfarande andra incitament till att låna och skuldsätta sig. De politiska åtgärder som vidtagits hittills verkar därför ha haft begränsad påverkan på bolåneökningen. Bostadspriserna har ökat sedan mitten av 1990-talet och i snabbare takt än hushållens inkomster. Den här trenden påskyndades under 2021, då de nominella bostadspriserna under tredje kvartalet ökade med 11,3 % jämfört med motsvarande period året innan. De främsta orsakerna till detta är bland annat skatteincitament som gynnar bostadsägande och bolån, fördelaktiga kreditvillkor och relativt låga amorteringskrav. Det totala skattetrycket på fastigheter är relativt lågt i Sverige på grund av generösa boränteavdrag mot inkomstskatt och låg fastighetsskatt. Skatten på kapitalvinster sänktes under 2020 och 2021 för att minska kostnaderna för bostadsägare som vill köpa en annan bostad och flytta, men denna förändring kan genom ökade bostadspriser ha höjt ribban något för förstagångsköpare. Trots en betydande ökning av nybyggnationen under de senaste åren och en ökning av antalet tilldelade bygglov, förväntas bostadsbristen fortsätta under de närmaste åren. Dessutom används inte det befintliga bostadsbeståndet på ett effektivt sätt. Det gör det svårare för människor att byta jobb och bidrar troligen också till ojämlikheter mellan generationerna. På hyresmarknaden gynnas en begränsad grupp hushåll av reglerade hyror under marknadsvärdet. Det finns ingen koppling mellan hyran och hushållens behov och inkomst. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om hyrorna låg närmare marknadspriserna och kompletterades med hyresbidrag grundat på inkomst och nettoförmögenhet.

(21)I enlighet med artikel 19.3 b och kriterium 2.2 i bilaga V till förordning (EU) 2021/241 ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. De ska bidra till att åtgärda alla eller en betydande del av de ekonomiska och sociala utmaningar som beskrivs i de landsspecifika rekommendationerna till Sverige från rådet i den europeiska planeringsterminen 2019 och 2020, förutom alla landsspecifika rekommendationer som hade utfärdats fram till den dag då planen antogs. Framför allt införs reformer och investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, göra hälso- och sjukvården mer resilient, minska risken för penningtvätt och höja utbildnings- och kompetensnivån.

(22)Genomförandet av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till ytterligare framsteg avseende den gröna och den digitala omställningen. Åtgärder som stöder klimatmålen i Sverige står för 44 % av planens totala tilldelning, medan åtgärder som stöder de digitala målen står för 21 % av planens totala tilldelning. Det fullständiga genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, i enlighet med relevanta delmål och mål, kommer att bidra till att Sverige snabbt kan återhämta sig från konsekvenserna av covid-19-krisen, samtidigt som landets resiliens stärks. Det systematiska deltagandet av arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortfarande viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

(23)Sverige lämnade in sina sammanhållningspolitiska programdokument mellan november 2021 och februari 2022. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1060 av den 24 juni 2021 ska Sverige beakta de relevanta landsspecifika rekommendationerna i programplaneringen av de sammanhållningspolitiska fonderna 2021–2027. Detta är en förutsättning för att förbättra ändamålsenligheten och maximera mervärdet av det ekonomiska stöd som ska erhållas från de sammanhållningspolitiska fonderna, samtidigt som samordning, komplementaritet och enhetlighet mellan dessa fonder och andra unionsinstrument och fonder främjas. För att faciliteten för återhämtning och resiliens och de sammanhållningspolitiska programmen ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att investeringshinder avlägsnas till stöd för den gröna och den digitala omställningen och en balanserad territoriell utveckling.