SV Europeiska unionens officiella tidning C 340/6

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2014/C 340/06

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

ANSÖKAN OM REGISTRERING AV EN GARANTERAD TRADITIONELL SPECIALITET

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 509/2006

om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (2)

”HEUMILCH”/”HAYMILK”/”LATTE FIENO”/”LAIT DE FOIN”/”LECHE DE HENO”

EG-nr: AT-TSG-0007-01035 – 27.8.2012

1. Den ansökande gruppens namn och adress

Namn: ARGE Heumilch Österreich Adress: Grabenweg 68, 6020 Innsbruck, Österrike Tfn +43 512345245 E-post: office@heumilch.at

2. Medlemsstat eller tredjeland

Österrike

3. Produktspecifikation

3.1 Benämningar som ska registreras

”Heumilch” (de), ”Haymilk” (en), ”Latte fieno” (it), ”Lait de foin” (fr), ”Leche de heno” (es)

3.2 Ange om benämningen

☐ Har en särart i sig

☒ Uttrycker särarten hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

Hömjölksproduktion är den mest ursprungliga formen av mjölkproduktion. Mjölken kommer från djur som hålls i traditionella hållbara mjölkproducerande gårdar. Den största skillnaden mellan vanlig mjölk och hömjölk, och de traditionella dragen hos hömjölksproduktionen består i att, precis som i naturlig mjölkproduktion, utfodring inte sker med ensilage. Industrialiseringen och mekaniseringen av jordbruket har sedan 1960-talet i allt större grad prioriterat produktion av ensilage och därmed trängt undan höbaserat jordbruk. Dessutom innehåller direktiven ett förbud mot djur och foder som i enlighet med gällande lagstiftning ska märkas som genetiskt modifierade. Utfodringen följer årstiderna. Under grönfoderperioden ges djuren färskt gräs och hö samt foder som är tillåtet enligt punkt 3.6 och under vinterfoderperioden hö och foder som är tillåtet enligt punkt 3.6.

3.3 Om registrering med förbehåll önskas enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 509/2006

☒ Registrering av benämningen med förbehåll.

☐ Registrering av benämningen utan förbehåll.

3.4 Produkttyp

Klass 1.4 Andra produkter från djur (ägg, honung, diverse mjölkprodukter utom smör etc.).

3.5 Beskrivning av den jordbruksprodukt eller det livsmedel som benämningen under punkt 3.1 avser

Komjölk i enlighet med gällande lagstiftning.

3.6 Beskrivning av den produktionsmetod av den jordbruksprodukt eller det livsmedel som benämningen under punkt 3.1 avser

Hömjölk (”Heumilch”) produceras under traditionella produktionsförhållanden enligt Heumilchregulativ (”hömjölksföreskrifterna”) och kännetecknas av förbudet mot ensilage och förbudet mot djur och foder som enligt gällande lagstiftning ska märkas som genetiskt modifierade.

”Hömjölksföreskrifterna”

— Hömjölk är en form av komjölk från moderdjur vilken produceras av mjölkproducenter och vars innehåll ska uppfylla följande kriterier: Inga djur eller foder får användas som enligt gällande lagstiftning ska märkas som genetiskt modifierade.

Tillåtet foder

— Utfodringen sker huvudsakligen med färskt gräs och färska örter under grönperioden såväl som med hö under vinterfoderperioden. Andelen grovfoder i dagsransonen ska utgöra minst 75 % av torrsubstansen.

— Grönfoderraps, grönmajs, foderråg och foderbetor såväl som pelleterat foder av hö, lusern och majs är tillåtet som kompletteringsfoder.

— Som spannmål är i marknadsanpassad form även vete, korn, havre, rågvete, råg och majs tillåtet som blandningar, med mineralämnen som exempelvis kli, pellets osv.

— Bondbönor, foderärter, oljehaltiga frukter samt extrakterat skrå och extrakterade foderkakor får användas i foderransonen.

Förbjudet foder

— Utfodring får inte ske med ensilage, fuktigt hö eller hösilage.

— Utfodring får inte ske med biprodukter från bryggerier, brännerier och musterier eller andra biprodukter från livsmedelsindustrin, som exempelvis våt drav eller vått foder i bitform, med undantag för torrt foder i bitform som biprodukt från sockerframställning och torrt proteinfoder från restprodukter från spannmål.

— Utfodring av moderdjur får inte ske med blötlagt foder.

— Utfodring får inte ske med foder av animaliskt ursprung (mjölk, vassle, köttmjöl osv.), med undantag för mjölk och vassle till kalvar.

— Utfodring får inte ske med trädgårds- och fruktavfall, potatis eller urea.

Gödslingsbestämmelser

— Avloppsslam, produkter därav eller kompost från kommunala reningsanläggningar får inte spridas på mjölkleverantörernas jordbruksarealer.

— Minst tre veckor ska löpa mellan spridning av stallgödsel på mjölkleverantörers utnyttjade jordbruksareal och användning av densamma.

Användning av kemiska hjälpämnen

— Endast selektiv användning av kemiskt syntetiska växtskyddsmedel, enligt fackmässiga instruktioner från lantbrukskonsulenter samt punktbekämpning av mjölkleverantörers grönfoderareal är möjlig.

— Användning av godkända sprejer för bekämpning av flugor i stall för mjölkkor får endast ske i moderdjurens frånvaro.

Förbud om leverans

— Leverans av hömjölk får tidigast ske tio dagar efter kalvning.

— Vid intagning av kor som utfodrats med ensilage ska en väntetid på minst 14 dagar iakttas.

— Alpkor som normalt sett utfodras med ensilage ska ställas om till ensilagefri utfodring 14 dagar innan de drivs upp i bergen. Om så inte sker får mjölken endast användas som hömjölk efter 14 dagars bete i bergen (eget företag för hömjölksleverans). Uppe bland dessa berg får ensilage varken produceras eller användas för utfodring.

Förbud mot genetiskt modifierade livsmedel och foder

— För att bibehålla den traditionella basen för hömjölk får inga djur och inget foder användas som enligt gällande lagstiftning ska märkas som genetiskt modifierade.

Övriga föreskrifter

— Tillverkning av ensilage får inte ske vid någon av en hömjölkproducents anläggningar.

— Produktion av rundbalar inslagna i folie av alla slag får inte ske.

— Tillverkning av fuktigt hö eller hösilage får inte ske vid någon av en hömjölksproducents anläggningar.

3.7 Traditionella drag hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

Hömjölk skiljer sig från vanlig komjölk genom dess speciella produktionsförhållanden i enlighet med hömjölksföreskrifterna, punkt 3.6.

Vid undersökningar som utfördes vid förbundsinstitutionen Rotholz för alpin mejeriindustri kunde Ginzinger med medarbetare 1995 respektive 2001 konstatera att 65 % av mjölkproverna från produktion med ensilageutfodring innehöll över 1 000 spår av klostridier per liter. Vid en undersökning av levererad mjölk vid en storskalig ostfabrik låg värdet på över 10 000 per liter för 52 % av proverna. Av de ensilagefria hömjölksproverna låg värdet för spår av klostridier per liter på under 200 för 85 % av proverna och på mellan 200 och 300 för 15 % av dem. Hömjölk innehåller p.g.a. den särskilda utfodringsmetoden en väsentligt lägre halt av spår av klostridier. Produktion av hårdost av råhömjölk leder därmed till färre allvarliga defekter vad gäller pipor och smak.

Inom ramen för forskningsprojektet ”Einfluss der Silage auf die Milchqualität” (inverkan av ensilage på mjölkkvalitet) undersöktes smaken hos mjölk som producerats med eller utan ensilageutfodring (Ginzinger och Tschager, BAM Rotholz, 1993). För 77 % av proverna av mjölk som producerats med höutfodring konstaterades ingen smakdefekt. För proverna av mjölk som producerats med ensilageutfodring (vanlig mjölk) uppgick andelen utan smakdefekt däremot endast till 29 %. Även för mjölkproverna från tankbilarna för mjölk konstaterades en entydig skillnad. För 94 % av proverna av ensilagefri hömjölk konstaterades ingen smakdefekt. För mjölken som producerats med hjälp av ensilageutfodring uppgick andelen utan smakdefekt däremot endast till 45 %.

I ett examensarbete vid Wiens universitet (Schreiner, Seiz, Ginzinger, 2011) kunde påvisas att hömjölk p.g.a. den grovfoder- och betesmarksbaserade utfodringen uppvisade en ungefär dubbelt så hög halt av Omega 3-fettsyror och konjugerade linolsyror jämfört med vanlig mjölk.

3.8 Traditionella drag hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

Produktionen av hömjölk och dess vidare förädling är lika gammal som hållningen av mjölkkor inom jordbruket (ca 400-talet f. Kr.). Redan på medeltiden producerades i Alpernas utlöpare och i bergen i Tyrolen vid så kallade ”Schwaighöfen” ost av hömjölk. Ordet ”Schwaig” kommer från medelhögtyskan och betecknar en speciell form av bebyggelse och framför allt ekonomi i alpområdet. ”Schwaighöfe” grundades ofta som permanent bebyggelse av jordägarna själva och tjänade som boskapsgårdar framför allt mejerinäringen (i synnerhet osttillverkningen). Det går att påvisa att ”Schwaighöfe” förekommit i Tyrolen och Salzburg sedan 1100-talet. I bergsområdena förknippades hömjölk ursprungligen med tillverkningen av ost från råmjölk. Redan år 1900 infördes föreskrifter (mjölkföreskrifter) om ensilagefri mjölk lämpad för tillverkning av hårdost. Ur dessa skapades 1950 i Österrike mjölkföreskrifterna för förbundsländerna Vorarlberg, Tyrolen och Salzburg. Dessa mjölkföreskrifter harmoniserades 1975 och utfärdades av Milchwirtschaftsfond (mejeriindustrifonden) som bestämmelser för mjölk som lämpar sig för hårdost (Bestimmungen über die Übernahme von hartkäsetauglicher Milch [bestämmelser om mottagning av mjölk som lämpar sig för hårdost] Österreichische Milchwirtschaft, häfte 14, bilaga 6, nr 23c, av den 21 juli 1975). I syfte att ombesörja tillgången på råvaran hömjölk (liksom även ensilagefri mjölk eller mjölk som lämpar sig för tillverkning av hårdost) för de ostfabriker som använder råmjölk utfärdade mejeriindustrins avdelningar i Österrike fram till 1993 så kallade områdesvisa ensilageförbud för vissa produktionsområden. 1995 förlängdes de områdesvisa ensilageförbuden genom det särskilda direktivet från förbundsministeriet för jord- och skogsbruk, miljö samt vattenförvaltning om att främja ett miljövänligt, omfattande jordbruk som värnar den naturliga livsmiljön (Österreichisches Programm für umweltgerechte Landwirtschaft: ÖPUL [Österrikes program för miljövänligt jordbruk]), Maßnahme Silageverzicht (åtgärd för avstående från ensilage).

Traditionellt har utfodring uppe i bergen alltid skett i enlighet med hömjölkskriterierna. Från Wildschönauer Holzalm i Tyrolen finns det till och med en del dokument respektive urkunder om osttillverkning uppe i bergen från 1544.

Sedan början av 1980-talet har en del hömjölkbönder som ett komplement brukat sina gårdar ur ett biologiskt/ekologiskt perspektiv.

3.9 Minimikrav och kontrollförfaranden som gäller för särarten

—

4. Myndigheter eller organ som kontrollerar att produktspecifikationen följs

4.1 Namn och adress

—

4.2 Myndighetens eller organets specifika uppgifter

—

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93, 31.3.2006, s. 1. Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012.