Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna särskilda förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan.

•Val av instrument

Föreslaget instrument: Förordning.

Detta förslag avser fiskeriförvaltning på grundval av artikel 43.3 i EUF-fördraget.

3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

•Samråd med berörda parter

Den rådgivande nämnden för Östersjön har rådfrågats med utgångspunkt i kommissionens meddelande om samråd om fiskemöjligheterna för 2020 inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (COM(2019) 274 final). Förslaget grundar sig på vetenskapliga utlåtanden från Internationella havsforskningsrådet (Ices). Utan att gå emot befintlig politik eller försämra statusen för känsliga resurser, har man i förslaget beaktat och i möjligaste mån tagit hänsyn till de preliminära åsikter som framfördes av olika berörda parter avseende samtliga berörda fiskbestånd.

De vetenskapliga utlåtandena om fångstbegränsningar och om beståndens status diskuterades också med medlemsstaterna i det regionala forumet Baltfish i juni 2019.

•Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

Internationella havsforskningsrådet (Ices) är den vetenskapliga organisation som rådfrågats.

Unionen efterfrågar varje år vetenskapliga utlåtanden från Ices om viktiga fiskbestånds tillstånd. Utlåtandet omfattar alla bestånd i Östersjön, och TAC:er föreslås för de kommersiellt viktigaste bestånden (www.ices.dk/community/advisory-process/Pages/Latest-advice.aspx).

•Konsekvensbedömning

Förslaget ingår i en långsiktig strategi för att fiskeuttaget ska anpassas till och ligga kvar på långsiktigt hållbara nivåer. Detta väntas leda till ett stabilt fisketryck, större kvoter och således bättre inkomster för yrkesfiskarna och deras familjer. De ökande landningarna förväntas gynna fiskeindustrin, konsumenterna, beredningsindustrin och detaljistledet samt den övriga sektor som är kopplad till det kommersiella fisket och till fritidsfisket.

De senaste årens beslut om fiskemöjligheter i Östersjön har redan lett till att fiskeridödligheten var i linje med MSY-intervallen då TAC:erna fastställdes, för alla bestånd utom ett, och till en återuppbyggad av bestånden samt balans mellan fiskekapaciteten och fiskemöjligheterna. Tyvärr rådde ett hårt tryck på den östliga torsken i Östersjön under 2019 och beståndet kommer inte att vara i linje med MSY under 2020 och troligen inte under de kommande åren. Det krävs således fortfarande framsteg för att alla bestånd ska kunna återuppbyggas, av vilka vissa fortfarande ligger under säkra nivåer för biomassan, och för att alla bestånd ska vara i linje med MSY.

Mot bakgrund av ovanstående innebär förslaget från kommissionen att fiskemöjligheterna för sill/strömming i västra Östersjön minskar med 71 %, för sill/strömming i Centrala Östersjön med 10 %, för sill/strömming i Bottniska viken med 27 %, för rödspätta med 32 %, för lax i Egentliga Östersjön med 5 %, för skarpsill med 25 % och för västlig torsk i Östersjön med 68 %. När det gäller den östliga torsken i Östersjön meddelade Ices att man inte skulle kunna lämna siffror för oundvikliga bifångster för 2020 före rådets planerade antagande av förordningen i oktober i år. Kommissionen räknar med en minskning av fiskemöjligheterna för den östliga torsken i Östersjön. Kommissionens förslag innebär en ökning av fiskemöjligheterna för sill/strömming i Rigabukten med 11 % och en förlängning av fiskemöjligheterna för lax i Finska viken.

De ekonomiska konsekvenserna av förslagen för 2020 kommer därför att vara en minskning för flottorna i alla medlemsstater. Sammantaget leder kommissionens förslag till fiskemöjligheter i Östersjön på cirka 469 000 ton, vilket är en minskning med 23,6 % jämfört med 2019. I den fleråriga planen för Östersjön föreskrivs att TAC:en för livskraftiga bestånd får fastställas i det intervall som ligger över punktvärdet för maximal hållbar avkastning (övre MSY-intervall), särskilt för att begränsa variationerna mellan på varandra följande år till högst 20 %. Kommissionen föreslår dock inte att detta alternativ ska användas, eftersom biomassan för beståndet av sill/strömming i västra Östersjön och det västra och östra torskbeståndet i Östersjön ligger under säkra biologiska gränser. Dessutom är beståndet av skarpsill beroende av en enda god årsklass, och därför räknar Ices med att biomassan kommer att minska under de kommande åren. Att använda det övre MSY-intervallet riskerar nu att medföra större framtida minskningar. När det gäller sill/strömming i Bottniska viken gav Ices dessutom försiktighetsbaserade utlåtanden, som inte innehöll några MSY-intervall. Rödspätta är en bifångstart inom ramen för den fleråriga planen för Östersjön, vilket innebär att Ices inte tillhandahåller några MSY-intervall. Slutligen tillåter den fleråriga planen också att man använder sig av det övre MSY-intervallet för livskraftiga bestånd inom blandfisken när detta är nödvändigt för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken och den fleråriga planen. Även om sill-/strömmingsfisket är ett blandfiske föreslår kommissionen inte att man använder det övre MSY-intervallet för sill/strömming i Centrala Östersjön, eftersom beståndet är beroende av en enda god årsklass och sill/strömming fångas i ett blandfiske med torsk, som är i ett allt sämre skick.

•Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

Förslaget är fortfarande flexibelt när det gäller tillämpningen av de mekanismer för kvotutbyte som redan införts i förordningarna om fiskemöjligheter i Östersjön under föregående år. Förslaget innehåller inga nya element eller nya administrativa förfaranden för offentliga myndigheter (vare sig för EU-myndigheterna eller för de nationella myndigheterna) som skulle kunna öka den administrativa bördan.

Förslaget avser en årlig förordning för 2020 och innehåller därför ingen bestämmelse om översyn.

4.BUDGETKONSEKVENSER