P6_TA(2005)0073

Uppföljningen av handlingsprogrammet från FN:s fjärde kvinnokonferens (Beijing + 10)

Europaparlamentets resolution om uppföljningen av handlingsprogrammet från FN:s fjärde kvinnokonferens (Beijing + 10)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av firandet av Internationella kvinnodagen den 8 mars 2005,

- med beaktande av internationella konventionen om avskaffande av all slags rasdiskriminering av den 21 december 1965,

- med beaktande av FN-konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor av den 18 december 1979,

- med beaktande av konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning av den 10 december 1984,

- med beaktande av Beijing-deklarationen och handlingsprogrammet som antogs den 15 september 1995 av den fjärde kvinnokonferensen i Beijing: åtgärder för jämställdhet, utveckling och fred,

- med beaktande av sina resolutioner av den 15 juni [1] och den 21 september 1995 [2] om denna konferens,

- med beaktande av sin resolution av den 4 juli 1996 om uppföljningen av Kairokonferensen om befolkning och utveckling, [3]

- med beaktande av rådets rekommendation av den 2 december 1996 om jämvikt mellan mäns och kvinnors deltagande i beslutsprocessen, [4]

- med beaktande av sin resolution av den 16 september 1997 om kommissionens meddelande om integrering av lika möjligheter för kvinnor och män i all gemenskapspolitik och gemenskapsverksamhet - "integrering av ett jämställdhetsperspektiv", [5]

- med beaktande av sin resolution av den 19 maj 2000 om kommissionens meddelande om vidare åtgärder i kampen mot kvinnohandel, [6]

- med beaktande av direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet om principen om lika behandling av personer oavsett deras rastillhörighet eller etniska ursprung, [7]

- med beaktande av sina ståndpunkter av den 17 november 1999 [8] och den 9 mars 2004 [9] om antagande av gemenskapens handlingsprogram (Daphne I och Daphne II, 2000-2003 respektive 2004-2008) för att förebygga och bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor och för att skydda våldsoffer och riskgrupper,

- med beaktande av sina resolutioner av den 20 september 2001 [10] om lika lön för likvärdigt arbete och 25 september 2002 [11] om kvinnlig representation bland arbetsmarknadens parter på EU-nivå,

- med beaktande av sin resolution av den 9 mars 2004 om möjligheterna att förena yrkesliv med familjeoch privatliv, [12]

- med beaktande av resultaten från det 49:e mötet för FN-kommissionen för kvinnors ställning som hölls den 4 mars 2005,

- med beaktande av de allvarliga händelser som ägde rum den 6 mars 2005 i Istanbul under en demonstration i samband med Internationella kvinnodagen.

- med beaktande av artikel 108.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Trots att kvinnor utgör mer än hälften av EU:s befolkning och röstberättigade är de fortfarande underrepresenterade i organ som fattar beslut i ekonomiska, sociala och politiska frågor i EU. I vissa av medlemsstaterna ligger andelen kvinnliga parlamentariker under världsgenomsnittet på 15,6 procent.

B. Kvinnors rättigheter kränks fortfarande överallt i världen, trots att de utgör en väsentlig och omistlig del av och inte kan särskiljas från de universella mänskliga rättigheterna. Kränkningarna är särskilt upprörande i krigsdrabbade områden där kvinnor utsätts för våldtäkt, påtvingad graviditet och sexuell exploatering.

C. Den sexuella exploateringen har inte minskat och enligt uppskattningar faller hundratusentals kvinnor och barn från tredjeländer offer för människohandeln inom EU varje år.

D. Könsstympning är tyvärr allmänt förekommande i världen, även i EU-länder. Enligt WHO könsstympas två miljoner kvinnor varje år i världen.

E. Kvinnornas ökade inflytande är en avgörande faktor när det gäller att utrota fattigdomen och en nödvändig förutsättning för att uppnå Lissabonstrategins målsättningar och dess delmål om att 60 procent av kvinnorna skall ingå i arbetskraften senast 2010.

F. Kvinnornas lika tillgång till varor och tjänster och ekonomiskt oberoende är av avgörande betydelse för att uppnå jämställdhet i hela samhället.

G. Åtgärder som gör det lättare att förena yrkesliv med familje- och privatliv är en förutsättning för att kunna främja jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet och i samhället i stort, i linje med slutsatserna från toppmötena i Barcelona och Lissabon.

H. Särskild uppmärksamhet bör fästas vid kvinnor från minoritetsgrupper.

I. FN:s internationella år för mikrokrediter 2005, som gynnar ett stort antal kvinnor, bör aktivt främjas av unionen.

J. Den stigande arbetslösheten i Europa kräver att man främjar särskilda åtgärder för att underlätta kvinnors tillgång till kvalificerade arbetstillfällen, eftersom kvinnor är de första som drabbas av arbetslöshet. Även om kvinnor ofta har högre utbildning än män har de ännu inte kommit så långt att denna utbildningsfördel gagnar dem.

K. Löneskillnaden mellan kvinnor och män i Europa är fortfarande i genomsnitt 16-33 procent. Det har inte gjorts några egentliga framsteg för att genomföra principen om lika lön för lika arbete, som infördes för trettio år sedan genom direktiv 75/117/EEG [13] om lika lön för män och kvinnor. Däremot har 30 procent av de arbetande kvinnorna, jämfört med 6,6 procent av männen, ett deltidsarbete, ett val som de ofta tvingats göra på grund av brist på barnomsorg till rimliga priser.

L. Erfarenheterna visar att minst en tredjedel av de invalda i alla institutionella organ måste vara kvinnor för att full hänsyn skall tas till kvinnornas intressen i samhället, och att 50 procent är målet för att kunna uppnå demokratisk jämlikhet, en princip som accepteras i vissa medlemsstater på partinivå och nationell och europeisk nivå. En tydlig EU-politik för demokratisk jämlikhet saknas dock fortfarande.

M. Miljontals kvinnor saknar fortfarande information och utbildning om sin hälsa och har ingen tillgång till nödvändig hälsovård eller information om eller tillgång till preventivmedel. I en färsk rapport från Världsbanken, som särskilt behandlar smittsamma sjukdomar såsom hiv/aids, gjordes bedömningen att 201 miljoner kvinnor fortfarande inte har tillgång till preventivmedel, vilket leder till 23 miljoner oönskade graviditeter och till att 1,4 miljoner spädbarn dör.

N. I handlingsprogrammet från 1995 nämner man särskilt beslutsfrihet och ansvar i fråga om sexuella frågor, full respekt för individens integritet och jämställdhet med avseende på sexuella relationer och reproduktion.

O. Det luxemburgska ordförandeskapets och kommissionens roll i det förberedande arbetet inför och under det 49:e mötet för FN-kommissionen för kvinnors ställning välkomnas.

1. Europaparlamentet välkomnar deklarationen från det 49 mötet för FN-kommissionen för kvinnors ställning, där deklarationen och handlingsprogrammet som antogs i Beijing 1995 bekräftas.

2. Europaparlamentet fördömer skarpt den turkiska polisens brutalitet i Istanbul under demonstrationen den 6 mars 2005 med anledning av Internationella kvinnodagen och uppmanar kommissionen att förelägga parlamentet en fullständig rapport om det inträffade.

3. Europaparlamentet uppmanar de FN-medlemsstater som ännu inte ratificerat konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor att göra detta.

4. Europaparlamentet påminner om att kvinnors mänskliga rättigheter är en omistlig, och väsentlig del av och kan inte särskiljas från de universella mänskliga rättigheterna, och konstaterar att främjande av och skydd för kvinnors rättigheter är en grundläggande förutsättning för att skapa en verklig demokrati. Alla tillgängliga medel bör användas för att förhindra att kvinnors mänskliga rättigheter kränks, även kränkningar inom unionen.

5. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att anta lagar och att effektivt tillämpa gällande lagar för att stoppa könsstympning av kvinnor på sitt territorium, och att hjälpa berörda tredjeländer att utarbeta program med lokala frivilligorganisationer för att bekämpa könsstympning.

6. Europaparlamentet uppmanar medlemsstater där sterilisering utan samtycke förekommer att samordna sina åtgärder för att se till att lagarna tillämpas samt stoppa denna verksamhet.

7. Europaparlamentet fördömer tvångsäktenskap och uppmanar medlemsstaterna och kommissionen, i en roll som samordnare, att vidta alla nödvändiga åtgärder för att straffa dem som begår dessa överträdelser, även när tvångsäktenskapen ingås utanför unionens territorium av personer som är bosatta på unionens territorium.

8. Europaparlamentet betonar att kvinnors situation i EU inte har förbättrats i någon större utsträckning sedan 1995, trots genomförandet och tillämpningen av befintlig lagstiftning, såsom direktiv 75/117/EEG [14] och direktiv 76/207/EEG [15] om principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor. Parlamentet uppmuntrar kommissionen att se till att kvinnor i de nya medlemsstaterna helt och hållet drar nytta av detta regelverk om kvinnors rättigheter och föreslår en kampanj över hela Europa om detta regelverk för att kvinnor skall bli mer medvetna om sina rättigheter.

9. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om genomförande av principen om lika möjligheter för och likabehandling av män och kvinnor när det gäller sysselsättning (omarbetad version) (KOM(2004)0279 som ett viktigt steg mot större säkerhet och klarhet inom området för jämställdhet mellan kvinnor och män.

10. Europaparlamentet välkomnar antagandet av direktiv 2004/113/EG [16] om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster. Parlamentet anser att direktivet är ett viktigt instrument för att garantera jämställdhet mellan könen, men beklagar dock att tillräckliga framsteg inte gjorts för att helt och hållet stoppa att kön används som en diskriminerande faktor för att fastställa premier och förmåner när det gäller försäkringar och annan finansiell verksamhet.

11. Europaparlamentet erkänner att vissa positiva åtgärder har vidtagits i fråga om våld mot kvinnor, men understryker dock avsaknaden av tydliga politiska åtaganden att ta itu med och utrota våldet mot kvinnor i hemmen, sexturism och kvinnohandel, bland annat genom lagstiftningsåtgärder såsom asylrätt för offren.

12. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att förklara år 2006 som Europeiska året mot våld mot kvinnor. Vidare uppmanar parlamentet kommissionen att låta Rumänien, Bulgarien, Turkiet och grannländerna fullt ut delta i förberedelserna inför och i samband med alla evenemang, program och projekt som har med året mot våld mot kvinnor att göra.

13. Europaparlamentet konstaterar att kvinnors hälsa i EU har förbättrats märkbart under det senaste årtiondet, men betonar att det fortfarande finns många faktorer som ligger till hinder för jämställdhet mellan könen inom hälsoområdet. Parlamentet kräver därför att man tar hänsyn till olika särdrag beträffande kvinnors hälsa vid antagandet av gemenskapsprogram och att man tar särskild hänsyn till hälsofrågor rörande reproduktion.

14. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att prioritera jämställdhetsdimensionen vid FN-konferenser såsom Kairo+10-konferensen och världstoppmötet för social utveckling 2005, och ta hänsyn till FN:s millennieutvecklingsmål.

15. Europaparlamentet påminner om att utbildning och yrkesutbildning är mycket viktiga för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män och understryker behovet av livslångt lärande och yrkesutbildning och fortbildning för att främja lika tillgång för kvinnor till kvalificerade arbeten på alla nivåer i arbetslivet. Parlamentet noterar i detta sammanhang att två tredjedelar av världens 860 miljoner analfabeter är kvinnor.

16. Europaparlamentet uppmanar rådet att, på förslag från kommissionen, fastställa särskilda jämställdhetsindikatorer för feminiseringen av fattigdom för att kunna fullfölja en mer samordnad politik inom området för social trygghet och se till att kampen mot en feminisering av fattigdomen ges högsta prioritet i unionens utvecklingspolitik.

17. Europaparlamentet upprepar att kvinnor bör ha minst 40 procent av de tjänster som avser medling, fredsbevarande, förebyggande av konflikter och katastrofhjälp, inklusive faktainsamlings- och observatörsuppdrag för EU:s och dess medlemsstaters räkning.

18. Europaparlamentet påminner om vikten av individens yttrandefrihet men understryker mediernas, reklamens och Internets roll när det gäller att fastställa värderingar och könsstereotyper. Parlamentet välkomnar därför en diskussion med användare och tillsynsorgan om mediernas roll i syfte att hitta och upprätta den rätta balansen mellan yttrandefriheten och rätten till mänsklig värdighet, särskilt i fråga om medier och reklam som kan ses av barn.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att föreslå åtgärder för att förbättra kvinnornas fulla deltagande i det ekonomiska, sociala och politiska beslutsfattandet, och understryker vikten av att integrera jämställdhetsperspektivet i all gemenskapspolitik.

20. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att se till att det i alla program och all verksamhet som finansieras genom EU-budgeten, särskilt genom strukturfonderna, från och med 2006 ingår en jämställdhetsanalys av budgeten.

21. Europaparlamentet uppmanar de politiska partierna, både på nationell nivå och gemenskapsnivå, att se över sina partistrukturer och förfaranden för att avlägsna alla hinder som direkt eller indirekt motverkar kvinnors deltagande, och att fastställa lämpliga strategier för att uppnå en bättre balans mellan kvinnor och män i valda församlingar, bland annat genom åtgärder för positiv särbehandling, såsom kvotering.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att föreslå en strategi där man följer upp de indikatorer som lagts fram av EU:s olika ordförandeländer.

23. Europaparlamentet välkomnar de lagstiftningsreformer som Turkiet genomfört, men uttrycker återigen sin oro över att landets kvinnor fortfarande faller offer för hedersmord och våld. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och rådet att fortsätta samarbetet med de turkiska myndigheterna och ingående följa situationen när det gäller kvinnors rättigheter i Turkiet.

24. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och FN:s generalsekreterare.

[1] EGT C 166, 3.7.1995, s. 92.

[2] EGT C 269, 16.10.1995, s. 146.

[3] EGT C 211, 22.7.1996, s. 31.

[4] EGT L 319, 10.12.1996, s. 11.

[5] EGT C 304, 6.10.1997, s. 50.

[6] EGT C 59, 23.2.2001, s. 307.

[7] EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

[8] EGT C 189, 7.7.2000, s. 69.

[9] EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 159.

[10] EGT C 77 E, 28.3.2002, s. 134.

[11] EUT C 273 E, 14.11.2003, s. 169.

[12] EUT C 102 E, 28.4.2004, s. 492.

[13] EGT L 45, 19.2.1975, s. 19.

[14] EGT L 45, 19.2.1975, s. 19.

[15] EGT L 39, 14.2.1976, s. 40.

[16] EUT L 373, 21.12.2004, s. 37.

--------------------------------------------------