EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.05.1997 
KOM(97) 256 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
RAPPORT OM UPPFÖLJNINGEN AV VITBOKEN 
"LÄRA OCH LÄRA UT - PÅ VÄG MOT KUNSKAPSSAMHÄLLET" 

KOMMISSIONENS MEDDELANDE 
RAPPORT OM UPPFÖLJNINGEN AV VITBOKEN 
"LÄRA OCH LÄRA UT - PÅ VÄG MOT KUNSKAPSSAMHÄLLET" 
När kommissionen uppmanade gemenskapens institutioner, medlemsstaterna, 
arbetsmarknadens parter, arbetsgivarorganisationer, högskolor och forskningsinstitut 
samt icke-statliga organisationer att diskutera kring vitboken Lära och lära ut - på väg 
mot kunskapssamhället, var det en äkta samhällsdebatt som startades. 
Det stora antalet synpunkter, yttranden och kommentarer som inkommit till 
kommissionen stämmer överens med en av de viktigaste slutsatserna från Europaåret för 
livslångt lärande, nämligen att medborgarna är alltmer medvetna om att det är nödvändigt 
att utveckla kunskaper och yrkesfärdigheter under hela livet. De inser tydligt vad som 
står på spel, såväl vad gäller tillträde till sysselsättning som integration i samhällslivet 
och aktivt medborgarskap. 
Den politiska betydelsen av denna vitbok som sätter utbildningen i centrum av ett 
samhällsprojekt bör betonas. Kommissionen har sökt att konkretisera denna vision 
genom att övertyga en så bred allmänhet som möjligt om behovet av att lägga grunderna 
för kunskapssamhället, för att göra Europa mera konkurrenskraftigt och mer medvetet om 
sig självt och sina egna värden. 
Detta meddelande syftar till att sammanfatta de viktigaste politiska budskapen i den 
debatt som pågått sedan ett och ett halvt år. Vid detta tillfälle vill kommissionen betona 
kvaliteten och innehållsrikedomen i debatten, som redan bidragit till att berika och ge en 
ny inriktning åt kommissionens nuvarande insatser och förbereda kommande verksamhet. 
Bidragen från gemenskapens institutioner, och i synnerhet från rådet i dess slutsatser av 
den 6 maj 1996, har utgjort en väsentlig tillgång. De har dessutom möjliggjort den 
försöksverksamhet som omnämns i detta meddelande. Parallellt har diskussionerna inom 
arbetsgruppen för utbildning gjort det möjligt att fördjupa de inriktningar som föreslås i 
vitboken. 
I. GRUNDERNA FÖR EN KUNSKAPSUNION 
Debatterna och synpunkterna kring vitboken bidrar till att lägga grunden till en 
kunskapsunion och bekräftar tydligt de övergripande teman som återfinns i denna 
text. 
• Ekonomiska grunder 
I ett ekonomiskt läge som kännetecknas av globalisering och nya 
konkurrensformer uppfattas all förbättring av utbildningen som ett sätt att öka 
Europas tillväxt och konkurrenskraft. Detta bekräftas i den analys som har 
inspirerats av tankarna i vitboken Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning. 
Sambanden mellan utbildning och sysselsättning erkänns av alla, och i synnerhet 
av företrädare för arbetsgivarna, medan företrädare inom utbildningen varnar föl­
en alltför strikt anpassning av utbildningssystemen till den aktuella 
sysselsättningsstrukturen. 
Etiska värden 
Man har många gånger betonat, som det uttrycks i vitboken, nödvändigheten av 
att inte hålla sig till de rent ekonomiska aspekterna av utvecklingen men att ta 
hänsyn till den enskildes personliga utveckling och utbildningen av medborgare 
såsom en av de viktigaste målsättningarna för utbildningen. Rådet anser att man 
bör framhäva vitbokens kulturella och pedagogiska dimension, medan 
Europaparlamentet begär att man beaktar sociala, känslomässiga, moraliska och 
andliga aspekter. Termen "kunskapssamhälle" som ibland är svårbegriplig bör 
inte uppfattas restriktivt; tvärtom betecknar den ett tillvägagångssätt som skall ge 
var och en tillgång till kunskap. 
Sociala grunder 
Analysen av vitboken ställer upp en samhällsmodell som förkastar visionen av ett 
samhälle, i vilket en del medborgare avvisas och där det uppstår en klyfta mellan 
dem som har och dem som inte har kunskaper. Rådet, Europaparlamentet, 
Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) och de icke-statliga 
organisationerna , som befarar en större social utslagning, uttalar sig för en mer 
intensiv kamp för lika möjligheter. Utan att underskatta den allvarliga situationen 
för ungdomar, vill Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och 
många andra institutioner se att man även lägger särskild tyngdpunkt på 
svårigheter som andra grupper möter: kvinnor, barn, vuxna arbetstagare och alla 
missgynnade: personer med funktionsnedsättning, äldre, långtidsarbetslösa, 
etniska minoriteter, som av någon anledning hotas av social utslagning. Många 
röster höjs för en social dialog som samlar alla aktörer, särskilt arbetsmarknadens 
parter, och för en utveckling av partnerskap i närmiljön mellan lokala och 
regionala myndigheter, företag, icke-statliga organisationer och allmänheten. 
Begreppet livslångt lärande 
Numera far målsättningen att utbilda sig under hela livet mycket brett stöd. Den 
har tydlig koppling till de perspektiv som kunskapssamhället öppnar. Denna 
målsättning, som kommer att mobilisera informationssamhällets redskap, bevisar 
vikten av insatser för att integrera grundläggande utbildning och vidareutbildning. 
Var och en erkänner nödvändigheten av att förbättra samspelet mellan 
grundläggande utbildning och vidareutbildning samt att höja vidareutbildningens 
status. Vikten av denna målsättning blir desto tydligare eftersom vi står inför 
problemet med en åldrande europeisk befolkning, vilket nämns av 
Europaparlamentet. 
Ny teknik 
Införandet av begreppet livslångt lärande innebär att var och en måste behärska 
informationsteknik i form av kommunikations- och arbetsredskap. Idén med att 
bygga informationssamhället är allmänt accepterad eftersom det kan skapa en 
dynamik för utbyte mellan partnerna, bland annat genom att man använder sig av 
interaktiva nätverk på bestämda Internet-platser. På så sätt verkar det som om 
avsevärda framsteg inom bedömning och godkännande av färdigheter kan göras 
tack vare främjandet av nya verktyg. 
Politisk mobilisering av Europeiska unionens medlemsstater 
Kunskapssamhället kommer inte att förverkligas automatiskt, och detta gör det 
nödvändigt att man funderar över vilka politiska riktlinjer och insatser som bör 
införas för att uppnå detta mål. Det råder så gott som enhällighet när det gäller att 
betona medlemsstaternas befogenheter vad gäller innehåll och organisation av 
utbildningssystemen med hänsyn till subsidiaritetsprincipen. Samtidigt har många 
i sina uttalanden beklagat att det inte gjorts en tillräcklig analys av 
utbildningssystemen, eftersom de innehåller många stelheter som hindrar en 
nödvändig modernisering, och samtidigt ett nyskapande som skulle kunna utgöra 
stödpunkter för den nödvändiga utvecklingen. I sina slutsatser skriver rådet: "Den 
analys som bör utföras skulle alltså kunna öppna nya områden för samarbete på 
gemenskapsnivå". Detta utgör en uppmuntrade öppning för en ny etapp av 
samarbetet inom utbildningen och bekräftar vikten av kommissionens 
analysuppgift. 
Nya förhållandesätt 
Införandet av kunskapssamhället gör det nödvändigt att fundera över aktörernas 
reaktioner. Det är allmänt accepterat att var och en kommer att fa allt större 
tillgång till olika slags utbildningsmaterial tack vara informationssamhällets 
utveckling, och att detta förutsätter en utveckling när det gäller attityder. Dock är 
debatten alltjämt känslig kring hur man ska förena å ena sidan det ansvar som ges ' 
till utbildningsstrukturer och utbildningsanstalter med å andra sidan utvecklingen 
av utbildningsformer och den roll som åläggs de enskilda. Europaparlamentet 
anser att "det är den offentliga sektorns uppgift, snarare än enskilda personers, att 
garantera allmän tillgång till utbildning". Man har betonat vikten av informations-
och orienteringssystem (databanker, indikatorer osv.) för att inte lämna den 
potentielle användaren ensam och vilsen. Man nämner ofta 
utbildningsmetodikens avgörande roll, eftersom den utgör en länk mellan den 
enskilde och kunskapen. I en rad synpunkter betonas familjens och närmiljöns roll 
och alla betonar den centrala betydelsen av utbildning för lärare och utbildare. 
Medel som måste ställas till förfogande 
Europaparlamentet är oroligt över den relativa minskningen av de offentliga 
utgifterna till utbildningen. Om man bör ge politisk prioritet åt de insatser som 
leder till att Europa blir ett utbildningsområde öppet för alla medborgare, innebär 
detta att eventuella budgetkonsekvenser bör diskuteras i samband med framtida 
finansiella utsikter. Parlamentet uppmanar budgetmyndigheten att öka medlen för 
Leonardo da Vinci- och Sokrates-programmen för att bekosta de nya mål som 
ställs upp för att kunskapssamhället skall kunna förverkligas. 
4-
IL PÅGÅENDE FÖRSÖKSVERKSAMHET 
I vitboken har man föreslagit försöksverksamhet inom ramen för 
handlingsprogrammen och med de finansiella medel som har anslagits till dessa. 
Kommissionen har vidtagit de nödvändiga åtgärderna för genomförandet och 
beaktat kommentarer, synpunkter och yttranden som inkommit under debatten. 
Dessa debatter har lett till att kommissionen preciserat eller anpassat den 
ursprungliga inriktningen för genomförandet av målen i vitboken. 
Mål I : Erkännande av kunskap och principen med "ett personligt 
kunskapskort" 
a) Preliminära slutsatser 
Syftet är att genomföra försöksverksamhet med metoder och inom områden som 
är radikalt nya. Nödvändigheten av att i ökad utsträckning ta hänsyn till de 
informella färdigheter som arbetstagarna förvärvat genom arbetslivserfarenhet är, 
som EFS uttryckte det, förstådd och accepterad. Själva principen har väckt frågor 
som debatten har bidragit till att klargöra. 
Erkännandet av kunskap syftar varken till att ersätta traditionella 
utbildningsbevis, eller förringa erkännandet av de meriter som skolsystemet ger. 
Det syftar absolut inte till att införa en ny byråkrati på europeisk nivå. Trots att 
EFS uttrycker sin oro beträffande själva begreppet kunskap är den intresserad av 
idén med "ett personligt kunskapskort". Däremot ifrågasätter merparten av 
arbetsgivarorganisationerna att sådana metoder går att genomföra. 
Temakonferensen blev också ett tillfälle att presentera en första prototyp av den 
programvara för bedömning av kunskaper i matematik, vilken kan spridas genom 
Internet. 
h) Genomförande 
Information riktad till allmänheten om möjligheten till automatiserat 
godkännande med hjälp av informationsteknik har bidragit till att rätta till 
missförstånd och få fram ett antal internationella arbetslag som är motiverade att 
experimentera med detta tillvägagångssätt. Slutligen valdes 34 projekt ut som 
täcker mycket olikartade ämnesfält och yrkesområden: 1) grundläggande 
kunskaper (matematik, fysik, skriftlig framställning, språk, geografi 
miljö/vatten); 2) tekniska och yrkesinriktade kunskaper (bankyrken, 
marknadsföring, montering, datakunskap för kontor, industriprocesser, 
kundtjänst, juridik, kemi, biologi, statistik; 3) nyckelkunskaper (eller 
övergripande kunskaper). Till exempel är avsikten med projektet "Dialang" att 
utarbeta ett material som gör det möjligt för varje medborgare att bedöma sina 
kunskaper i 15 europeiska språk. För 1997 planeras ytterligare 35 pilotprojekt 
som omfattar nya yrkesområden. Kommissionen arbetar även med en utredning 
om läget i USA och i Europa vad gäller automatiserad bedömning och personliga 
kunskapskort. 
Varje projekt syftar till att fastställa en referensförteckning av kunskaper och 
färdigheter för att de skall kunna organiseras i basenheter som kommer att tjäna 
-5-
som utgångspunkt för utarbetande av interaktiv programvara för bedömning. 
Programvara skall spridas via Internet och möjliggöra ett godkännande av den 
nivå som den sökande har uppnått. 
Det positiva mottagandet, såväl från medborgarna som från företag och 
yrkesorganisationer tyder på en verklig efterfrågan trots tvisten kring möjligheten 
av automatiserad bedömning. Man välkomnar målet att demokratisera tillträdet 
till erkännande av kunskap och individuella färdigheter samt den möjlighet som 
ges den enskilde att uppdatera sina kunskaper. 
Av många önskemål framgår att en metod som i mindre utsträckning vilar på 
automatiserat förfarande skulle förstärka effekten av pilotprojektet för 
erkännande av kunskaper. Projektets framgång kan endast säkerställas om det 
ingår i en verklig ekonomisk dynamik och motsvarar ett konkret behov hos de 
berörda yrkeskretsar som godtar att delta. 
Ur denna synpunkt vore det bra att omplacera projektet så att det kan ses i 
samband med en ökad öppenhet när det gäller kunskaper och meriter såväl på 
medlemsstaternas nivå som på europeisk nivå. Då skulle projektet kunna dra 
fördel av den dynamik som väckts genom grönboken Hinder mot rörlighet över 
gränserna och handlingsplanen Att lära i informationssamhället. I detta syfte har 
diskussioner inletts med olika yrkessektorer. 
Genomförandet av detta mål har även lett till en gemensam inbjudan till 
forslagsgivning från arbetsgruppen för multimedia-läromedel1 för att utarbeta nya 
läromedel som kommer att möjliggöra en bättre utbildning för de europeiska 
medborgarna och ge deras utbildningsanstalter möjligheter att anta 
informationssamhällets utmaningar. 
Mål II : Närmandet av skolan till företagen och utvecklingen av 
lärlingssystem 
a) Preliminära slutsatser 
I ett läge där arbetslösheten är synnerligt oroande, är uppslutningen stor kring 
principen att närma skolan och arbetsvärlden till varandra. Men det bör betonas, 
vilket rådet och parlamentet också gör, att det inte rör sig om att mekaniskt 
anpassa utbildningslinjer endast till arbetsvärldens krav. Tanken med ett 
europeiskt ramverk för lärlingar har även den fått ett positivt mottagande som ett 
referensinstrument på europeisk skala för att underlätta rörligheten och främja 
lärlingssystemets kvalitet. 
De kommentarer som inkommit under debatten har föranlett kommissionen att 
precisera att det inte finns någon modell för lärlingssystem som skall vara 
allenarådande när det gäller yrkesutbildning, vilket till exempel CSEE 
1 denna inbjudan till forslagsgivning deltar följande program: Telematiska tillämpningar, Esprit, 
målinriktad socioekonomisk forskning, Sokrates, Leonardo da Vinci och verksamheten Ten-telecom. 
De utvalda projekten (juni 1997) kommer att gälla verktyg, tjänster och nyskapande pedagogiska 
program för skolor, universitet, yrkesutbildningscentrum och foretag, däribland små och medelstora 
foretag. 
-6-
(Europeiska fackförbundskommittén inom utbildning) befarar. Tvärtom gäller det 
att främja diversifying av lärlingssystem och varvad utbildning och underlätta 
"rörliga" lärlingssystem i Europeiska unionen, genom alt underlätta ett ömsesidigt 
erkännande av förvärvade kunskaper. 
Europeiska unionen för hantverkare och små och medelstora företag (UEAPME) 
anser att införandet av en lärlingsstadga vore-önskvärt i den mån den undanröjer 
hinder för social trygghet samt olika administrativa hinder, medan UN ICE fullt ut 
stödjer målet att utveckla ett lärlingssystem med hänsyn till nationella särdrag. 
Diskussionenia har möjliggjort tydliga framsteg när det gäller att fastställa 
förutsättningarna för ett lyckat pedagogiskt samarbete som ligger till grund för 
lärlingssystemet. 
b) Genomförande 
Redan vid fastställandet av de årliga prioriteringarna för Leonardo da Vinci-
programmet betonades särskilt utvecklingen av samarbetet mellan 
utbildningsanstalter och företag. Kommissionen har gett sitt stöd till utarbetandet av 
gränsöverskridande program för praktik och utbyte inom grundutbildningen, bland 
annat för unga arbetstagare och ungdomar som deltar i lärlingsutbildning eller 
utbildning varvad med praktik. Kommissionen har även stärkt de 
gränsöverskridande programmen för studentpraktik på företag och sett till att denna 
utbildning beaktas av studenternas ursprungsuniversitet. Antalet ungdomar som får 
europeiska stipendier för rörlighet inom yrkes- och vidareutbildning kommer att 
uppnå 100 000 år 1998 jämför med 20 000 år 1995. 
De två yrkesutbildningssystemen: — grundutbildningen inom skolan och 
lärlingssystemen som är uttryck för olika kulturella traditioner och kan endast 
utvecklas om de är av hög kvalitet och inte låser deltagarna i yrken som anses vara 
mindre kvalificerade. I denna anda har kommissionen även gett stöd till 
utvecklingen av lärlingssystemet och varvad utbildning på högskolenivå. 
Två omfattande verksamhetsområden finns för närvarande. De utgår ifrån att såväl 
juridiska som administrativa hinder mot rörlighet över gränserna för personer som 
deltar i yrkesutbildning skall undanröjas. Det ena är utarbetandet av en "lärlings-
Erasmus" som beskrivs i vitboken; det andra en "europeisk lärlingsstadga". Den 
senare avser att, med full hänsyn till subsidiariteten, fastställa kvalitetsvillkor för 
utvecklingen av europeiska linjer för yrkesutbildning genom lärlingssystem och 
varvad utbildning. Här bör betonas det politiska värdet i detta steg, som syftar till att 
stärka dessa utbildningssystem i medlemsstaterna samtidigt som den europeiska 
dimensionen beaktas. 
Kommissionen har även gett sitt stöd till en insats som möjliggjort för 500 lärare att 
fullgöra en företagspraktik för att stärka banden mellan allmän utbildning och 
arbetsliv. I denna anda har en rad partnerskap, som inrättats inom ramen för 
gemenskapsprogram, i sina pedagogiska projekt särskilt uppmärksammat 
samarbetet mellan skolan och företagen. Detta tillvägagångssätt har också lett till att 
man startat projekt med utbildningsinstitut och företag för att utbilda lärare i 
företagskultur. 
Mal III : Att bekämpa utslagningen genom utbildning 
a) Preliminära slutsatser 
Utslagning måste bekämpas med alla medel. Företeelsen har ökat på grund av en 
försämrad socio-ekonomisk situation och riskerar att bli allvarligare. För att möta 
denna situation utvecklas i vitboken som ett försöksprojekt begreppet "skola för 
en andra chans." 
De farhågor som uttryckts under debatterna kring detta begrepp har lett till att 
tillvägagångssättet preciserats. Det rör sig inte om att ifrågasätta den vanliga 
skolans möjlighet att ta emot alla barn, och inte heller att skapa getton som 
IRDAC och EFS uttrycker det. Som rådet säger, bör man först förbättra 
grundutbildningen för att undvika situationer med misslyckande. 
Medlemsstaterna, Ekonomiska och sociala kommittén och vissa icke-statliga 
organisationer anser emellertid att det är nödvändigt att ge en andra chans till de 
ungdomar som för tidigt och utan meriter lämnat skolsystemet och på så sätt blivit 
utestängda från samhället. 
Dessutom har man i många inlägg, bland annat från parlamentet, 
regionskommittén och en rad sammanslutningar uttryckt tanken att man bör 
erbjuda alla medborgare en chans till utbildning under hela livet. 
b) Genomförande 
Kommissionen stödjer, i samråd med de berörda regeringarna, pilotprojekt för 
social och ekonomisk återanpassning av ungdomar med svårigheter och som 
överskridit skolpliktsåldern. Begreppet "skolor för en andra chans" utgår ifrån 
- ett starkt och varaktigt samarbete mellan lokala organ, samhällsservice, 
sammanslutningar och företag inom den offentliga och privata sektorn som 
medverkar vid fastställandet av utbildningsgången och som erbjuder 
ungdomarna personligt stöd och verkliga möjligheter till anställning, 
- ett pedagogiskt tillvägagångssätt som motsvarar ungdomarnas behov och 
ambitioner och som tar tillvara ungdomarnas möjligheter, genom att hjälpa 
dem att återuppbygga den självkänsla som är nödvändig för deras 
(åter)anpassning i samhället, 
- en central roll för användningen av ny teknik , som kan erbjuda ungdomarna 
en inlärningssituation som är ny och motiverande. 
Begreppet måste vara öppet den stora mångfald av sociala, ekonomiska, kulturella 
och institutionella strukturer i medlemsstaterna som i stor utsträckning kommer att 
avgöra särdragen i varje projekt. I inget fall rör det sig om att institutionalisera en 
särskild form, utan att genomföra försöksverksamhet. 
Efter konferensen för lansering av skolan för en andra chans i Marseille i 
december 1996 kommer andra pilotprojekt att startas i Bilbao (Spanien), i Catania 
(Italien), i Hämeenlinna (Finland), i Setubal (Portugal) och i Attiki (Grekland). 
Ytterligare pilotprojekt kommer att fa klartecken av nationella myndigheter före 
utgången av 1997. Dessutom är det uppmuntrande att notera att idén med en skola 
för en andra chans har tagits upp i några nationella program i kampen mot social 
utslagning. 
-8-
För att intressanta erfarenheter och resultat i medlemsstaterna skall kunna tas 
tillvara kommer dessutom ett omfattande nätverk att inrättas för att utveckla 
samverkan och använda alla system som syftar till social och ekonomisk 
återanpassning av utslagna ungdomar. 
Nätverket kommer att bidra till att visa hur effektivt detta tillvägagångssätt är. 
Mål IV : Att ge färdigheter i tre gemenskapsspråk och utfärda ett 
europeisk kvalitetsintyg 
a) Preliminära slutsatser 
Kommissionens målsättning, nämligen att ge varje europeisk medborgare 
möjligheten att kommunicera på två andra europeiska språk utöver hemspråket, 
uppfattas som väsentlig när det gäller att främja det europeiska medborgarskapet 
och öka möjligheterna till anställning. Dock betonas i debatten den framskjutna 
plats som modersmålet bör ta och vikten av "passiva kunskaper" i ett eller flera 
främmande språk, som Europaparlamentet uttrycker det. 
Många har uttryckt farhågor att projektet med ett europeiskt kvalitetsintyg skulle 
betona skillnaderna i utbildningspolitiken i olika länder... och genom peka ut 
vilken som är den bästa eller den sämsta ur någon synpunkt riskerar man att 
befästa ojämlikheterna i stället för att utjämna dem". Av denna anledning föreslår 
kommissionen att kvalitetsintyg utfärdas till "nyskapande initiativ inom 
språkinlärning" och detta förslag har upprepats av rådet. 
Förutom denna uppmuntran till nyskapande har följande behov betonats i 
kommentarerna: 
- Att fördjupa analysen av lärarens roll och av villkoren för vuxna personers 
språkinlärning. 
- Att sätta eleven i centrum för en inlärningsmetod som betonar kontinuerliga 
framsteg, bland annat med stöd av ny informationsteknik. 
- Främja rörlighet för såväl lärare som för ungdomar och vuxna.. 
b) Genomförandet 
Ett europeiskt kvalitetsintyg kommer att ges till nyskapande initiativ som 
uppmuntrar språkinlärning. Kommissionen har engagerat en arbetsgrupp som 
består av företrädare för medlemsstaterna för att fastställa enligt vilka regler 
kvalitetsintyget skall tilldelas. 
Tidig undervisning i språk, vars fördelar är brett erkända, är föremål för en analys 
och diskussion där man söker fastställa under vilka förhållanden den skall 
utvecklas. 
Två- eller flerspråkig undervisning, där man använder ett främmande språk som 
undervisningsspråk finns i Europa i många former. Den kommer att stödjas 
genom hjälp till särskild utbildning av lärare och framställning av läroplaner och 
läromedel. 
Ömsesidig förståelse av språk eller träning i flerspråkig förståelse (att förstå 
andra språk utan att nödvändigtvis tala dem), har visat sig ett särskilt intressant 
-9 
tillvägagångssätt eftersom det kan förbättra kommunikationen mellan europeiska 
medborgare. Initiativet kommer att utarbetats genom att man tar tillvara likheter 
mellan språken. En rad möten kring detta tema kommer att bidra till att fastställa det 
bästa sättet att främja detta tillvägagångssätt. 
Kvaliteten på läromedel och metodik bör man kunna bedöma. För att underlätta 
en utveckling på europeisk nivå kommer man att utarbeta en vägledning för att ge 
lärare, lärarutbildare, författare och utgivare tillgäng till de nödvändiga 
egenskaperna. Dessutom kommer man att utveckla utbyte av information och 
material genom att upprätta ett internationellt nätverk som använder befintliga 
nätcentraler. 
Språklärarens roll kommer att bli föremål för en allmän reflexion med tanke på 
hur viktig den är, att lärarnas miljö ständigt utvecklas och att större färdigheter 
krävs för vuxenundervisning. 
Mål V : Att behandla materiella investeringar och investeringar i 
utbildning på ett likvärdigt sätt 
a) Preliminära slutsatser 
Målet har godkänts i den mån alla erkänner nödvändigheten av att öka 
investeringen i utbildningen och instämmer i att man måste söka en annan 
investeringspolitik för kunskaper och färdigheter. 
I debatterna har kommissionen tagit fasta på nödvändigheten av att återupprätta 
en jämvikt vad gäller de olika aktörernas kostnader och upprätta ett nytt 
förhållande mellan kapital och arbete. Kommissionen noterar att mycket 
omfattande förändringar i synsätt, beteende och även i attityder är nödvändiga, 
bland annat vad gäller företag och beslutsfattare inom offentliga och privata 
investeringar, för att återupprätta jämvikten i behandlingen av immateriella 
investeringar som kommer att spela en allt väsentligare roll i den moderna 
ekonomin. Om detta skriver Europaparlamentet: "de offentliga myndigheterna har 
till uppgift att utforma den bäst anpassade miljön (ur skattemässig, lagstiftande 
och social synpunkt)". 
b) Genomförande 
Genomförandet av detta mål fokuseras kring tre huvudteman. 
Främst gäller det frågan om finansiering av utbildning på europeisk nivå. Ett 
viktigt steg har tagits genom att alla medlemsstater samtyckt till att delta i den 
första publikation som pä ett jämförande sätt diskuterar frågor om finansiering av 
utbildning på olika nivåer. En politisk debatt kring denna fråga kommer efter 
detta att inledas på högsta nivå. 
Därefter gäller det att göra en bedömning av vilken praxis och vilka bestämmelser 
vad gäller skatter och bokföring som medlemsstatema använder sig av för att 
främja investering i fortbildning. Denna "Utredning om bestämmelser vad gäller 
skatter och bokföring för att säkerställa lika behandling av investering i kapital 
och investering i fortbildning' har två viktiga syften: För det första att upprätta en 
förteckning över de viktigaste synsätten inom skatter och bokföring beträffande 
investering i utbildning för enskilda och företag, i de olika medlemsstaterna, och 
- 10-
för det andra att göra en första sammanställning vad gäller kostnadseffektivitet för 
de stimulansåtgärder som har till syfte att främja investering i fortbildning, mot 
bakgrund av lärdomarna från bedömningen av de olika stimulansåtgärderna. En 
sådan förteckning som kan vara tillgänglig vid utgången av 1997 kommer att 
utgöra utgångspunkten för ett expertmöte som skulle göra det möjligt att fastställa 
inriktningen på debatten och främst att identifiera de "goda rutiner" som kan 
utgöra stöd till initiativ på detta område. 
Att tala om investering i uttbildning förutsätter slutligen bättre kunskap om 
relationen mellan kostnader och fördelar av sådan utbildning. Resultaten av denna 
utredning beräknas komma i slutet av mars 1997 och bör göra det möjligt att fa 
fram en pålitlig indikator för att man på ett jämförande sätt skall kunna mäta i tid, 
för varje land och för varje sektor, de brister i färdigheter som kan vara uttryck för 
brister i utbildning, vilka i sin tur kommer att medföra större arbetslöshet. Studien 
bör också kunna utreda genomförbarheten av ett forskningsprogram beträffande 
förhållandet mellan brister i kvalifikationer, sysselsättning och arbetslöshet i 
Europa. 
III. SLUTSATSER OCH UPPFÖLJNING 
Denna rapport om diskussionerna kring vitboken och denna presentation av de 
första resultaten av den pågående försöksverksamheten kommer att kompletteras 
genom ett arbetsdokument i vilket man presenterar de synpunkter som uttryckts 
under temakonferenserna. 
Kommissionens avsikt är att med stor omsorg genomföra den nuvarande 
försöksetappen och att säkerställa en noggrann utvärdering, som kommer att 
presenteras under 1998. De första resultaten kommer att få en bred spridning till 
offentliga och privata aktörer. 
Dessutom kommer man att inleda diskussioner för att planera vilka juridiska 
instrument som skulle kunna ge en större politisk räckvidd åt vitbokens mål och 
åt försöksverksamhetens resultat. Denna etapp har redan inlettå vad beträffar den 
europeiska lärlingsstadgan. 
Refomarbetet med strukturfonderna för de nya programmen från och med år 2000 
kommer att dra nytta av lärdomarna från diskussionerna kring vitboken. Det 
förfarande som inletts bekräftar den nyckelroll som investering i mänskliga 
resurser spelar för en konkurrenskraftig europeisk ekonomi liksom för nivån och 
kvaliteten på vår sysselsättning. Kommissionen kommer att vara angelägen om att 
ge immateriell investering rätta plats. 
Kommissionen kommer att lansera en debatt kring utvecklingen av 
handlingsprogram inom utbildning och ungdomsfrågor kring de riktlinjer som 
kommer att presenteras under andra halvan av 1997. I detta dokument som 
innehåller de allmänna riktlinjerna kommer man att söka precisera hur denna nya 
omgång av gemenskapsinsatser kan bidra till det allmänna målet med livslång 
utbildning. 
För att förverkliga kunskapsunionen, som skall ses som ett europeiskt område för 
tillgång till kunskaper och färdigheter, är en ambitiös insats inom utbildningen 
nödvändig. Denna medvetenhet samt viljan att lägga grunderna till denna union 
-11 -
har varit den främsta avsikten med vitboken Lära och lära ut - på väg mot 
kunskapssamhället. De innehållsrika diskussioner som har följt har varit ett svar 
på frågeställningarna och strävandena hos alla medborgare. 
- 12 
Bilaga: Diskussionerna kring vitboken och kunskapssamhället 
Yttrande från Rådgivande kommittén för yrkesutbildning före antagandet av vitboken: 
den 16 och 17 oktober 1995 samt den 9 november 1995. 
Förteckning över de viktigaste inslagen efter antagandet av vitboken: 
1. Från gemenskapens institutioner och instanser inkom följande diskussioner, 
slutsatser och yttranden : 
- Text antagen av rådet vid rådets möte (utbildning) den 6 maj 1996. Utvalt 
citat: punkt 2, sista stycket: "Slutligen bör man än en gång understryka 
fördelarna med en analys på gemenskapsnivå som överensstämmer med den 
debatt som förs i de olika medlemsstaterna liksom med insatserna för 
förnyelse och reformer inom ramen för den nationella politiken och som 
samtidigt uppmärksammar vissa problem som den senare beaktat. I detta 
sammanhang är det nödvändigt att understryka den nyckelroll som lärarna 
har i arbetet med att förnya och förbättra utbildningssystemens kvalitet". 
Kommissionens information om de fem temakonferenserna samt 
kommissionens rapport om de fyra temakonferenserna vid rådets möte 
(utbildning) den 21 november 1996. 
- Yttrande antaget vid parlamentets plenarmöte den 12 mars 1997. Utvalt citat: 
styckena 40, 41 och 42 : "Europaparlamentet 
• förväntar sig att rådet och kommissionen vid utarbetandet av de årliga 
budgetplanerna mer än tidigare tar i beaktande att Europeiska unionen 
föster stor vikt vid den allmänna yrkesutbildningen som ett viktigt medel 
att förbättra sysselsättningssituationen, 
• påpekar att EU:s utbildnings- och kulturprogram finansieras av kategori 
3 i budgeten (Interna åtgärder) där 80 % av utgifterna har öronmärkts för 
forskning och nätverk och där alla övriga utgifter har starkt begränsade 
ramar; fäster uppmärksamhet vid att Sokrates- och 
Leonardoprogrammen, som vitboken hänvisar till som den finansiella ram 
inom vilken de föreslagna åtgärderna skall finansieras, nu redan lider 
brist på pengar, 
• uppmanar därför den budgetansvariga myndigheten att öka de finansiella 
medlen för Leonardo- och Sokratesprogrammen för att kunna finansiera 
nya målsättningar i anslutning till grundandet av lärdomssamhället". 
- Rapport antagen av regionskommittén den 21 mars 1996. Utvalt citat från 
stycke 2.5 : "Kommittén är också positiv till att lokala och regionala nätverk 
utvecklas, något som kommissionen i sin vitbok anger som ett viktigt sätt att 
göra utbildningen allmän och stärka sammanhållningen i EU. De lokala och 
regionala myndigheternas viktiga roll för att sätta igång och samordna 
samarbete på regional och lokal nivå måste dock erkännas. Lokala och 
regionala myndigheter kan, genom att angripa problemet på flera plan som 
omfattar alla ekonomiska och sociala aktörer på lokal nivå 
(utbildningsinrättningar, skolor, universitet, affärsrörelser, små och 
medelstora företag, arbetare, lärare, forskare, studenter osv) hjälpa till att 
13 
möta nya utmaningar som gäller arbetslöshet och social utslagning, både 
genom att stimulera lokal innovationskraft och kreativitet och genom att 
engagera medborgare och organisationer". 
- Rapport antagen av Ekonomiska och sociala kommittén den 10 juli 1996. 
Utvalt citat från stycke 2.3 : "ESK anser att målet med att modernisera 
utbildningssystemen och ge det en starkare ställning och, i synnerhet, målet 
med att bygga kunskapssamhället inte kan nås genom olika åtgärder, 
strategier eller forskningsinsatser i varje medlemsstat. Målen kan inte heller 
uppnås genom diskussioner, undersökningar eller lösningar på 
toppmötesnivå. Den enda vägen att uppnå dessa mål är genom en omfattande, 
medveten och systematisk samhällsinsats. Denna samhällsinsats bör bestå av 
en samordnande instans som accepteras av arbetsmarknadens parter. 
Instansen skall agera enligt ett gemensamt förfarande som accepteras av alla 
parter när det gäller att jämka samman motsatta åtsikter, och ha tydliga och 
acceptabla mål på medellång sikt. Endast EU och dess organ, särskilt 
kommissionen, kan samordna denna insats mför att medborgarna skall få 
tillgång till kunskapssamhället ". 
2. Medlemsstaternas diskussioner och synpunkter: Tyskland (redogörelse som 
presenterades för sekretariatet för kulturministerkonferensen samt redogörelse 
från förbundsrådets kommitté för europeiska ärenden från februari 1996), 
Österrike (arbetsmarknads- och socialministern), Danmark (generaldirektören för 
yrkesutbildning vid utbildnings- och forskningsministeriet samt generaldirektören 
för internationella förbindelser), Frankrike (arbetsmarknads- och socialministern), 
Italien (ministern för högskolor samt vetenskaplig och teknisk forskning), 
Nederländerna (ministern för utbildning, kultur och vetenskap samt direktören för 
forskning och vetenskapspolitik) och Sverige (skol- och 
vuxenutbildningsministern). 
3. Debatter mellan experter vid de temakonferenser som anordnades av 
kommissionen i samråd med medlemsstaterna, fem temakonferenser för vart och 
ett av de fem målen i vitboken,, anordnades av kommissionen i enlighet med det 
förfarande som meddelades i Venedig under det gemensamma mötet för 
utbildnings- och arbetsministrarna, vilket hölls med anledning av lanseringen av 
Europaåret för livslångt lärande den 2 och 3 februari 1996. Beroende på temat 
träffades vid dessa konferenser mellan 60 och 80 experter, erkända på europeisk 
nivå för sitt kunnande. De bjöds in på förslag av medlemsstaterna eller 
arbetsmarknadens parter, eller på grundval av sina tidigare arbeten. De deltog i 
egenskap av oberoende experter. 
4. Debatter och lärdomar från Europaåret för livslångt lärande som anordnades 
1996. 
5. Diskussioner och synpunkter från arbetsmarknadens parter och 
arbetsgivarorganisationer: Resolution från Europeiska fackliga 
samorganisationen (EFS) den 6 och 7 juni 1996, UNICE:s ställningstagande av 
den 7 april 1997, yttrandet från Europeiska centrumet för offentliga företag 
(CEEP) från juli 1996, synpunkter från Europeiska fackförbundskommittén inom 
utbildning (CSEE) från 20 september 1996, kommentarer från danska 
- 14-
lärarförbundet (DLF International) av den 27 juni 1990, rekommendationen frän 
Europeiska förbundet för oberoende fackföreningar frän februari 19%, samt 
synpunkter från Europeiska föreningen för hantverk och små och medelstora 
företag (UEAPME) den 12 mars 1996 samt lRDAC:s yttrande av den 20 januari 
1997. 
6. Diskussioner och synpunkter från högskolor och forskningsanstalter: 
Synpunkter från Tyska folkhögskoleförbundet av den 11 juni 1996, svaret från 
"Universities association for continuing education" av den 16 september 1996, 
broschyren från "National Science Centre" i Förenade kungariket, inslaget från 
Institut national de la recherche pédagogique (INRP) av den 3 april 1996. 
7. Inlägg från det civila samhället (diskussioner och synpunkter från icke-statliga 
organisationer) : Svar från Europeiska hem- och skolaföreningen (EPA) av den 
20 december 1996, kommentarer från "European Association for International 
Education" (EAIE) av den 21 maj 1996, synpunkter från Mouvement 
international ATD Quart Monde av den 20 september 1996, yttrandena av den 2 
december 1996 från de nordiska organisationerna för vuxenutbildning som 
omfattar den danska, svenska, finska och norska föreningen. Till slut skall 
nämnas de många brev som riktats direkt till kommissionens ledamot med ansvar 
för utbildning, och vilka uttrycker glädje över att debatten öppnats och betonar de 
grundläggande frågorna beträffande miljöskydd, kulturmöten och utveckling av 
ett europeiskt medborgarskap, samt vikten av informella utbildningssystem i 
uppbyggandet av kunskapssamhället. 
15 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 256 slutlig 
DOKUMENT 
SV 16 06 
Katalognummer : CB-C0-97-265-SV-C 
ISBN 92-78-20808-6 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg