EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 11.03.1998 
KOM(1998) 125 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET. EUROPAPARLAMENTET 
OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN 
DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN 

INNEHÅLL 
A. BAKGRUND 
1. INLEDNING 3 
2. DEN POLITISKA DIMENSIONEN 6 
3. EKONOMISKA FÖRDELAR 7 
B. HANDELSPOLITISKA ÖVERVÄGANDEN 
4. SAMBANDET MED DET MULTILATERALA SYSTEM ET 8 
5. FÖRENLIGHET MED WTO 9 
6. FÖRBINDELSER MED TREDJE LAND 1I 
C. MILJÖ 
7. MILJÖASPEKTER 12 
D. HUVUDDELARNA I AVTALET OM DEN NYA TRANSATLANTISKA 
MARKNADEN 
8. AVSKAFFANDE AV TEKNISKA HINDER FÖR HANDELN MED 
VAROR 13 
9. AVSKAFFANDE AV TULLAR 16 
10. TJÄNSTER 17 
11. OFFENTLIG UPPHANDLING 21 
12. IMMATERIELL ÄGANDERÄTT 22 
13. INVESTERINGAR 24 
14. ANDRA MÖJLIGA DELAR I AVTALET 24 
E. ANDRA ASPEKTER AV INITIATIVET 
15. VERKNINGAR FÖR EU:S GEMENSAMMA POLITIK 26 
16. INSTITUTIONELLA ASPEKTER 29 
F. SLUTSATS 30 
Bilaga: EKONOMISKA NYCKELTAL 31 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, 
EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA 
KOMMITTÉN 
DEN NYA TRANSATLANTISKA MARKNADEN 
A. BAKGRUND 
1. INLEDNING 
De ekonomiska förbindelserna mellan EU och Förenta staterna är av vital betydelse tor 
bägge parter. 
1996 uppgick den ömsesidiga handeln med varor och tjänster till mer är 355 miljarder ecu. 
EU och Förenta staterna svarar för ca 19 % av varandras totala handel med varor. 
Högteknologiprodukter uppskattas stå för 20 % av handelstlödet mellan parterna. 
Handeln med tjänster mellan EU och Förenta staterna utgjorde 1905 drygt 38 % av den 
totala bilaterala handeln. EU är den utan jämförelse största investeraren i Förenta staterna 
med en andel på 59 % av det samlade beståndet av utländska direktinvesteringar 1996. 44 
% av beståndet av amerikanska utländska direktinvesteringar hänför sig samtidigt till EU. 
Ytterligare uppgifter härom finns i bilagan. 
Genom en rad multilaterala förhandlingsrundor och även, sedan den nya transatlantiska 
agendan antogs 1995, bilateralt har det gjorts framsteg i strävandena att minska 
kvarvarande hinder för handel och investeringar. Som framgår av kommissionens årliga 
rapport om Förenta staternas hinder för handel och investeringar kvarstår emellertid 
betydande hinder. 
Den viktigaste orsaken är att det regelsystem som gäller för handel och investeringar 
mellan EU och Förenta staterna vad gäller varor och tjänster inte har hållit jämna steg med 
förändringarna på marknaden. Tullarna på industrivaror har visserligen sänkts i betydande 
grad, men inom vissa känsliga sektorer tillämpas fortfarande mycket höga tullsatser. De är 
särskilt talrika på den amerikanska sidan. Huvudproblemet är emellertid de icke-tariftàra 
hindren, som får allt större betydelse i och med den växande handeln med avancerade 
industrivaror och tjänster mellan EU och Förenta staterna och de ökande utländska 
direktinvesteringarna. På dessa områden finns en rad inhemska föreskrifter och standarder 
som bland annat återspeglar en legitim social strävan att skydda människors hälsa och 
säkerhet eller miljön. 
Från näringslivets sida har man både i EU och Förenta staterna framhållit att det är dessa 
regler som upplevs som det största problemet. Eftersom bestämmelserna ofta skiljer sig 
betydligt åt kan de fungera som dolda hinder. Bestämmelserna innebär ökade kostnader 
för de europeiska och amerikanska konsumenterna och för företagen. De leder också till 
förseningar när det gäller att utnyttja nya ekonomiska och tekniska möjligheter och kan 
stå i vägen för skapandet av konkurrenskraftig sysselsättning. Dessa bestämmelser hindrar 
därför ekonomiskt framåtskridande. Sammanfattningsvis, de ar ett av de svåraste 
problemen när det gäller handel och investeringar över Atlanten. 
Antalet till synes svårlösta handelstvister mellan EU och Förenta staterna har vidare ökat 
under senare tid. Många av de problem som aktualiserats på sistone skiljer sig från 
traditionella handelstvister i det att de bottnar i problem av det slag som beskrivits ovan. 
Trots betydande ansträngningar har det hittills inte varit möjligt att få till stånd någon 
effektiv mekanism för att förebygga dessa problem. Resultatet har blivit att de kräver 
betydande insatser i tid och arbete, skadar europeiska och amerikanska ekonomiska 
intressen och far oproportionerligt stora negativa politiska återverkningar. 
Frågan är om vi kan göra mer, och om vi kan effektivisera våra insatser, för att underlätta 
handeln mellan EU och Förenta staterna med varor och tjänster och också förhindra att 
problem uppstår eller lösa dessa problem samtidigt som vi säkerställer att vår höga 
skyddsnivå vad gäller folkhälsa och miljö upprätthålls och självständigt kan utvecklas 
ytterligare. Inom ramen för den nya transatlantiska agendan har vissa framsteg gjorts 
genom en blygsam ansats att stegvis lösa enskilda problem och främja en liberalisering 
inom särskilda sektorer. Men de utdragna förhandlingar som ledde fram till avtalet 1007 
om ömsesidigt erkännande visar att detta är en långsam metod som endast kan ge 
begränsade resultat. 
Kommissionen har därför noga övervägt frågan om vi nu bör tillämpa en ny, mer 
heltäckande och ambitiös strategi för att förverkliga den nya transatlantiska marknad som 
ända från början varit en av de centrala målsättningarna för den nya transatlantiska 
agendan. 
Ett förslag i denna riktning bör uppfylla samtliga följande krav: 
i) Det skall angripa de faktiska hindren för handel och investeringar mellan EU och 
Förenta staterna. 
ii) Det skall medföra fördelar för EU och Förenta staterna som står i rimlig 
proportion till insatserna. 
iii) Det skall inte skada utan i stället främja våra mål för de framtida multilaterala 
förhandlingarna inom ramen för Världshandelsorganisationen (YVTO) som vi anser 
vara angelägna. 
iv) Det skall inte leda till att det uppstår nya handelshinder för tredje land eller 
försämra deras tillträde till marknaderna i EU och Förenta staterna. Det skall inte 
heller försvaga deras stöd för multilateral liberalisering. 
v) Det skall vara ambitiöst och politiskt intressant, men också tekniskt genomförbart 
vi) Det skall vara förenligt med och inte äventyra de multilaterala regler som 
överenskommits i WTO och andra internationella fora (t.ex. Organisationen tor 
ekonomiskt samarbete och utveckling - OECD, Världsorganisationen tor den 
intellektuella äganderätten -WIPO, mil.). 
vii) Det skall förbättra de allmänna politiska förbindelserna mellan EU och Förenta 
staterna. 
viii) Det skall gynna konsumenterna och bevara vår höga skyddsnivå vad gäller hälsa, 
säkerhet, konsumenter och miljö. 
ix) Det skall inte hindra den fortsatta utvecklingen av gemenskapens regelverk. 
4 
Varje förslag på området bör vara ägnat att genom en mera djupgående liberalisering och 
strängare regler på det bilaterala planet, som senare skulle kunna utsträckas till andra 
partner, stimulera fortsatt multilateral liberalisering. Den bilaterala liberaliseringen bör 
vidare inriktas på de hinder för handeln mellan EU och Förenta staterna för vilka det inte 
går att nå snabba och effektiva lösningar på multilateral väg. 
Kommissionen föreslår, efter att ha övervägt alla dessa faktorer, att det skall inledas 
förhandlingar om ett avtal om en ny transatlantisk marknad som skall syfta till följande: 
i) Ett avskaffande på bred front av tekniska hinder för handeln med varor genom 
utbrett ömsesidigt erkännande eller harmonisering, vilket främjar både 
konsumenternas och näringslivets intressen. 
ii) Ett politiskt åtagande att genom multilaterala förhandlingar fram till år 2010 
avskaffa alla tullar på industrivaror på grundval av mest gynnad nationsprincipen 
(MGN-principen), förutsatt att ett tillräckligt antal andra handelspartner gör 
detsamma. 
iii) Upprättandet av ett fri handelsområde för tjänster med beaktande av de kriterier 
och krav som fastställts av rådet. 
iv) En liberalisering inom områdena offentlig upphandling, immateriell äganderätt och 
investeringar vilken är mera långtgående än den som skall ske enligt multilaterala 
eller plurilateral avtal. 
De enskilda delarna av detta förslag behandlas närmare i avsnitt D. 
Ett närmare bilateralt samarbete bör också (med beaktande av pågående bilaterala och 
multilaterala initiativ) eftersträvas inom områden såsom underlättande av handeln, 
förenkling av tullförfaranden, partnerskap mellan små och medelstora företag, hållbar 
utveckling, miljö, mm. På några av dessa områden (t.ex. tullar, konkurrens samt 
vetenskap och teknik) finns avtal som redan nu ger en ram för ett sådant samarbete. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att ingå inom den bredare ram 
som den nya transatlantiska agendan utgör. Handlingsplanen i den nya transatlantiska 
agendan kommer även fortsättningsvis att följas. 
Ett antal allmänna metodologiska förutsättningar bör tydligt slås fast. Innan 
förhandlingarna inleds bör EU och Förenta staterna ha kommit överens om vilka 
områden som skall omfattas av förhandlingarna och vilka som inte skall göra det. EU 
bör i förhandlingarna vederbörligen beakta sådana faktorer som påverkar konkurrensen, 
däribland statliga stöd. Det bör redan från början göras klart att avtalet skall vara 
bindande för de enskilda delstaterna. Avtalet skall vidare inte försvaga EU:s avtal med 
andra tredje länder. 
Initiativet bör ta form av ett enda heltäckande avtal. Frän förhandlings- och 
ratificeringssynpunkt kan detta kanske synas vara svårare att tå till stånd än att arbeta 
vidare enligt nuvarande stegvisa ansats. Samtidigt skulle ett sådant avtal ha den väsentliga 
fördelen av att öka säkerheten för att de åtaganden som man kommer överens om 
genomförs, vid behov genom ändringar i nationell lagstiftning. Än viktigare är kanske att 
den dynamik som skapas genom förhandlingar som gäller många frågor och många 
sektorer bör göra det möjligt att angripa en del djupt rotade hinder som funnits länge och 
som det för närvarande förefaller svårt att göra något åt. 
Detta är inte ett förslag om att det skall upprättas en inre marknad med Förenta staterna, 
utan ett förslag som skulle innebära att EU kan utnyttja den unika erfarenheten från 
fullbordandet av den inre marknaden och anpassa några av de principer som ligger till 
grund för denna till det annorlunda sammanhang som förbindelserna mellan EU och 
Förenta staterna utgör. 
2. DEN POLITISKA DIMENSIONEN 
Förslaget är mer än ett handelspolitiskt initiativ. Det är också ett viktigt initiativ vad gäller 
EU.s politik gentemot Förenta staterna i bredare bemärkelse och bör övervägas mot den 
bakgrunden. Alltsedan det kalla krigets slut har vi vidtagit en rad åtgärder för att 
omstrukturera och omorientera förbindelserna med Förenta staterna, vilka fortfarande är 
de viktigaste och mest komplexa bland EU:s yttre förbindelser, och för att öka Förenta 
staternas stöd till stabilitet i Europa. Ytterligare ett centralt mal är att hejda den 
amerikanska tendensen till unilateralt agerande, som bland annat inneburit att det har 
införts oacceptabel lagstiftning med extraterritoriella verkningar såsom Helms-
Burtonlagen och D'Amatolagen. Vi bör fortsätta att bestämt motsätta oss sädana 
åtgärder. Ett snart och heltäckande biläggande, på grundval av den överenskommelse som 
träffades i april 1997, av de meningsskiljaktigheter som uppstått på grund av Helms-
Burtonlagen och D'Amato-lagen är liksom tidigare nödvändigt. 
I den nya transatlantiska agendan från 1995 fastställdes ett sätt och ett mönster för 
samarbete och gemensamma åtgärder mellan våra förvaltningar på alla nivåer och för 
många olika frågor. Den har i detta avseende varit ovärderlig och har gjort det möjligt tor 
oss att åstadkomma en rad påtagliga resultat, däribland avtalet 1907 om ömsesidigt 
erkännande och andra avtal. Den nya transatlantiska agendan har emellertid i sin 
nuvarande utformning inte kunnat uppamma politiskt intresse på högsta nivå pä ömse 
sidor om Atlanten och är inte tillräckligt dynamisk tor att kunna leda till några betydande 
politiska och ekonomiska resultat, även om positiva sådana förvisso har framkommit. 
Tiden är nu mogen att överväga huruvida det krävs en mera ambitiös, heltäckande ansats. 
Förslaget om upprättandet av en ny transatlantisk marknad med minskade hinder tor 
handel och investeringar ingick som en integrerande del av den nya transatlantiska 
agendan men har hittills inte utvecklats på ett konsekvent sätt. Det initiativ som här förs 
fram bygger vidare på denna utmaning och har sin utgångspunkt i den stadiga 
utvecklingen av EU: s förbindelser med Förenta staterna och den dramatiska ökningen av 
våra ekonomiska förbindelser, särskilt på tjänste- och investeringsområdet. Det har 
utformats för att fungera som ett ekonomiskt instrument som kan ge den övergripande 
politiska förbindelsen en bredare impuls och syftar till att resultera i betydande 
ekonomiska fördelar och till att tillhandahålla en ny ordning och starkare incitament för att 
förebygga och lösa tvister mellan parterna. 
Tidpunkten för ett sådant initiativ är nu lämplig. Europeiska unionen har etablerat en 
ledande roll för sig i internationella handelspolitiska sammanhang. Vår ekonomi befinner 
sig i stark tillväxt. Vi står på tröskeln till införandet av den gemensamma valutan och har 
erfarenheterna från uppbyggnaden av den inre marknaden bakom oss. Det bredare 
internationella sammanhanget är också gynnsamt: Europa av i dag är en stark och stabil 
partner för Förenta staterna. 
Samtidigt har detta initiativ fördelar som går utöver de bilaterala politiska och ekonomiska 
förbindelserna med Förenta staterna. Av de skäl som anges nedan (avsnitt 4) kommer det 
att verksamt bidra till att vi kan uppnå våra mål i samband med framtida multilaterala 
handelsförhandlingar. 
Det ger vidare EU tillfälle att aktivt fullfölja egna tydliga mål när det gäller att främja de 
europeiska medborgarnas intressen och att vidareutveckla viktiga värden i det europeiska 
samhället. Initiativet bör fullföljas på ett sätt som bevarar och ytterligare förstärker våra 
höga normer när det gäller konsumentskydd, hälsa och säkerhet. Det bör, som framhålls i 
de relevanta EG-direktiven och i Amsterdamfördraget, inte påverka utformningen av den 
interna EU-politiken vad gäller tillhandahållandet av tjänster av allmänt ekonomiskt 
intresse. Den makroekonomiska tillväxt som förutses (se avsnitt 3) skulle innebära en 
potential för att skapa ett betydande antal arbetstillfällen i EU. På så sätt kommer avtalet 
om den nya transatlantiska marknaden att göra det möjligt för oss att bemöta några av de 
osäkerhetsfaktorer som den globala ekonomiska liberaliseringen alstrar. Det skulle också 
lägga grunden till bättre och mera effektiv dialog och samarbete mellan EU och Förenta 
staterna, även på multilateral nivå, i frågor såsom en hållbar utveckling och miljöskydd. 
3. EKONOMISKA FÖRDELAR 
Makroekonomiska undersökningar, bland annat studier som genomförts på uppdrag av 
kommissionen, tyder på att undanröjandet av befintliga tariffära och icke-tariftara hinder 
för den transatlantiska handeln med industrivaror och tjänster skulle ta positiva 
makroekonomiska effekter för bägge parter. För EU:s del skulle nationalinkomsten kunna 
öka med ca 125 miljarder ecu årligen (eller med mer än 1 %), vilket ungefär motsvarar 
effekterna av Uruguay-rundan. Siffran skulle öka med ytterligare 25 miljarder ecu per år 
om initiativet ledde till en multilateral avveckling av tullarna på industrivaror. På 
mikroekonomisk nivå skulle det innebära ökade stordriftsfördelar, lägre kostnader tor 
producenter och konsumenter och minskad osäkerhet för företag i EU och Förenta 
staterna. 
En bilateral avveckling på förmånsbasis mellan EU och Förenta staterna av samtliga tullar 
på industrivaror ingår inte i detta förslag. Den genomsnittliga tullnivån är hos bägge parter 
redan låg men betydande fördelar kan uppnås inom sektorer där det fortfarande finns ett 
antal "topptullar" eller mycket höga tullsatser. Dessa fördelar kommer naturligtvis att vara 
värdefulla, men mycket större fördelar skulle nås om tullarna på industrivaror avskaffas pä 
mest gynnad nationsbasis (MGN-basis) med deltagande av en rad andra länder enligt den 
modell som utnyttjats för avtalet om informationsteknologi. Det skulle också ha den 
fördelen med sig att man angrep de problem som europeiska företag haft på senare tid på 
marknaderna i vissa nyckelländer i medelinkomstskiktet. 
Ännu större fördelar står att vinna om man tar itu med de icke-tariftara hindren, vilket är 
ett resultat av flera faktorer, däribland ökad effektivitet, stordriftsfördelar (till exempel när 
produktionslinjer kan göras enhetliga som en följd av ömsesidigt erkännande eller 
harmonisering av tekniska föreskrifter), öppnare förfaranden, lägre kostnader tor att 
uppfylla olika standarder, bättre immaterialrättsligt skydd, färre tvister i immaterialrättsliga 
frågor samt ökade handels- och investeringsmöjligheter liksom ökade möjligheter att 
delta i offentlig upphandling (marknaden för detta uppskattas till 35-40 miljarder USD). 
Inom vissa sektorer kommer fördelarna för små och medelstora företag sannolikt att bli 
större än fördelarna för de större företagen och ge betydande positiva 
sysselsättningseffekter. Förverkligandet av en friare transatlantisk marknad kommer 
generellt att förbättra villkoren och möjligheterna för företagsamheten på bägge sidor om 
7 
Atlanten, vilket kommer att fa positiva ekonomiska effekter för näringsliv och 
konsumenter och för EU:s och Förenta staternas ekonomier söm helhet. De ekonomiska 
aspekterna av förslaget kommer att prövas ytterligare i enlighet med de kriterier som rådet 
fastställt. Som ytterligare bidrag till rådets överläggningar om dessa förslag och till den 
fortsatta utvecklingen av förslagen kommer kommissionen nu att låta genomföra 
erforderliga detaljerade konsekvensstudier. 
B. HANDELSPOLITISKA ÖVERVÄGANDEN 
4. SAMBANDET MED DET MULTILATERALA SYSTEMET 
Ytterligare liberalisering i form av heltäckande multilaterala förhandlingar inom ramen för 
WTO är fortfarande det centrala handelspolitiska målet för EU. Det föreslagna avtalet om 
den nya transatlantiska marknaden är mycket noga utformat för att främja detta mål, 
samtidigt som det i sig innebär väsentliga ekonomiska och politiska fördelar för de bägge 
parterna. Den grundläggande principen är att bägge parter till avtalet skall uppmuntra och 
underlätta en bredare internationell liberalisering. 
Det föreslagna tullinitiativet är uttryckligen och uteslutande multilateralt. EU och Förenta 
staterna kommer att göra ett gemensamt åtagande om att de i framtida multilaterala 
förhandlingar skall gå med på att avskaffa alla tullar på industrivaror fram till år 2010, 
förutsatt att ett tillräckligt antal handelspartner (uttryckt som handelsvolym eller antal 
länder) gör detsamma. En bilateral uppgörelse på förmånsbasis är därmed utesluten. 
På området tekniska handelshinder ger det multilaterala regelsystemet utrymme för 
bilateralt erkännande av likvärdighet avseende parternas certifieringssystem. Detta är ett 
område inom handeln där det är av utomordentligt stor betydelse att det råder ett totalt 
ömsesidigt förtroende för partnerns förmåga att till fullo garantera höga 
produktsäkerhetsnivåer så att den allmänna skyddsnivån inte påverkas av handelsreglerna. 
Möjligheterna att göra multilaterala framsteg inom förutsebar framtid är av detta skäl 
begränsade. Snabbare framsteg kan emellertid göras mellan två större ekonomier med 
ungefär samma ekonomiska och tekniska utvecklingsnivå och som eftersträvar liknande 
mål i det allmännas intresse. I stället för att utgöra hinder för andra parter kommer 
gemensamma standarder att underlätta marknadstillträdet till världens två största 
handelsområden. 
På tjänsteområdet är avsikten med avtalet om den nya transatlantiska marknaden att 
främja en framgångsrik bilateral ordning som är förenlig med WTO, men också att 
möjliggöra för EU att bereda vägen för ett positivt resultat av de multilaterala 
tjänsteförhandlingar som skall inledas år 2000. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle beträffande tjänster kunna stödja den 
multilaterala ansatsen på flera sätt: 
Genom demonstrationseffekten, dvs. genom att visa att det är möjligt att överbrygga 
skillnader i de regleringsstrategier som tillämpas av viktiga handelspartner och att det 
därför är politiskt och tekniskt möjligt att överbrygga sådana skillnader på bredare 
basis. 
• Genom iricitamertteffekten, dvs. genom att upprätta ett liberaliserat förmånsområde för 
tjänster mellan EU och Förenta staterna som kan väcka andra handelspartners intresse 
av att delta i processen (vilket i sin tur skulle vara ett steg mot en vidare liberalisering 
av olika hinder i form av regleringar hos handelspartnerna). Slutmålet skulle vara att 
eftersträva en multilateralisering av den liberalisering som uppnås inom ramen för den 
nya transatlantiska marknaden 
Genom att skapa förebilder för framtida WTO-regler, till exempel genom övergång 
från blandade listor till negativa listor, som innebär att allt är liberaliserat som inte 
omfattas av ett specifikt undantag på en bindningslista. 
Genom att pröva på vilka sätt områden som nu helt eller delvis undantas från GATS-
avtalet skulle kunna angripas bilateralt och därmed öppnas på multilateral basis. 
Dessa effekter väger tyngre än eventuella farhågor för att ett bilateralt initiativ skulle 
kunna försvaga stödet för ytterligare liberalisering inom ramen för G ATS. Avtalet om den 
nya transatlantiska marknaden bör tvärtom innebära att vi kan nä längre och gå snabbare 
framåt när det gäller att uppnå EU:s förhandlingsmål än vad som eljest skulle vara möjligt. 
Generellt, men särskilt inom områdena offentlig upphandling, immateriell äganderätt och 
investeringar, bör avtalet om den nya transatlantiska marknaden präglas både av 
fullständig förenlighet med de multilaterala reglerna och en samtidig strävan att 
åstadkomma "bättre" regler eller en "mera djupgående" liberalisering, både i 
förhållande till gällande regler i WTO och inom nya områden som ännu inte till fullo täcks 
av WTO, och på så sätt kunna tjäna som förebild för utformningen av framtida regler 
inom WTO. Ett sådant policyställningstagande skulle understryka de transatlantiska 
parternas roll när det gäller att understödja och vidareutveckla det multilaterala 
handelssystemet. Inom varje område skulle "de bästa metoderna" för liberalisering 
eftersträvas för att uppnå inte bara största möjliga ekonomiska fördelar bilateralt utan 
också en demonstrationseffekt gentemot andra handelspartner. 
5. FORENLIGHET MED WTO 
Det avtal om den nya transatlantiska marknaden som beskrivs i detta meddelande skulle 
vara helt förenligt med WTO. På tullområdet är initiativet fullt förenligt, eftersom det 
grundar sig på mest gynnad nationsprincipen. MGN-principen är i regel också tillämplig 
när det gäller tekniska föreskrifter. Medlemmar av WTO har inte rätt att upprätthälla olika 
tekniska specifikationer för produkter med ursprung i olika länder, inte heller att kräva 
olika förfaranden for bedömning av överensstämmelse. Det senare kravet innebär att ett 
land som inte alls har några säkerhetsföreskrifter för en viss produkt eller som accepterar 
intyg om överensstämmelse som utfärdas av leverantören, måste utsträcka denna 
behandling till alla medlemsländer i WTO. Det finns emellertid två områden för bilateralt 
samarbete, alltså för samarbete som inte är baserat på MGN-principen, och avtalet om den 
nya transatlantiska marknaden kommer att till fullo utnyttja dessa möjligheter. 
Det första gäller ömsesidigt erkännande. Om medlemmar av WTO kräver en oberoende 
kontroll av en produkt eller uppdrar åt ett statligt organ att kontrollera överensstämmelse 
får medlemmarna på bilateral basis erkänna den andra partens certifieringsorgans tekniska 
kompetens. I WTO-avtalet om tekniska handelshinder erkänns uttryckligen denna rätt 
samtidigt som det krävs att erkännandet av andra medlemmar som kan påvisa 
motsvarande förmåga skall tas upp till "positivt övervägande". Det andra området är 
harmoniser ing. Det står alla medlemmar fritt att med iakttagande av vissa generella regler 
fastställa de specifikationer som produkter måste motsvara. Inget hindrar att två länder 
harmoniserar sådana specifikationer, förutsatt att dessa tillämpas på ett icke­
diskriminerande sätt också gentemot andra medlemmar. 
På tjänsteområdet kommer avtalet att vara förenligt med kraven i GATS, vilka motsvarar 
kraven i artikel XXIV i GATT. I artikel V (Ekonomisk integration) i GATS fastställs 
olika krav som måste uppfyllas, bland annat beträffande betydande sektorstäckning (med 
avseende på antal sektorer, volymen av den berörda handeln samt leveranssätt), förbud 
mot en ökning totalt sett inom respektive sektor av hindren för handel med tjänster med 
ursprung i andra länder som är medlemmar av GATS samt avskaffande av väsentligen all 
diskriminering (genom avskaffande av alla befintliga diskriminerande åtgärder eller förbud 
mot nya eller mer diskriminerande åtgärder). Kravet på "betydande täckning" innebär att i 
princip alla tjänstesektorer skall vara tillräckligt täckta (men det finns visst 
tolkningsutrymme i frågan huruvida detta inbegriper sektorer som för närvarande inte 
omfattas av GATS, till exempel luftfart och sjöfart, och sektorer inom vilka relevanta 
undantag frän MGN-principen har uppförts på en lista). Kravet pä "betydande täckning" 
innebär vidare att bestämmelser om investeringar (leveranssättet "kommersiell närvaro") 
och om tillhandahållande av tjänster som innefattar tillfällig rörlighet för vissa kategorier 
fysiska personer (däribland nyckel personal) också måste tas in i avtalet. 
Vad beträffar ömsesidigt godkännande på tjänsteområdet fastställs uttryckligen i artikel 
VII i GATS att avtal far träffas om ömsesidigt godkännande av utbildning, erfarenhet eller 
förmåga att tillhandahålla tjänster. Enligt bilagan om finansiella tjänster tar vidare 
ömsesidigt godkännande ske av åtgärder som vidtas av försiktighetsskäl, vilket underlättar 
etablerandet och tillhandahållandet av finansiella tjänster. Möjligheterna att undanröja 
tekniska och rättsliga hinder för handeln skulle kunna prövas inom åtskilliga 
tjänstesektorer och gälla till exempel bestämmelser rörande bankfilialer, regleringar pä 
värdepappersområdet och bestämmelser om tillstånd att utöva visst yrke. Kravet i 
artikel VII (och ett liknande krav i bilagan om finansiella tjänster) om att andra länder 
skall ges tillräckliga möjligheter att ingå liknande avtal måste dock uppfyllas. 
WTO-reglerna om offentlig upphandling finns i det plurilateral Avtalet om offentlig 
upphandling. Frågan om MGN-behandling bör övervägas med hänsyn till det särskilda 
avtalet om offentlig upphandling, i vilket det å ena sidan föreskrivs mest gynnad 
nationsbehandling mellan de avtalsslutande parterna, å andra sidan tillåts att de 
avtalsslutande parterna begränsar denna MGN-behandling; det senare sker genom att det i 
de "allmänna anmärkningarna" i bihang I till avtalet finns bestämmelser som medger 
bilaterala överenskommelser grundade på ömsesidighet mellan två eller flera parter. Även 
om ett initiativ inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden inte skulle 
innebära några problem vad gäller förenligheten med WTO, är det möjligt att åtaganden 
som ingåtts av endera parten i vissa fall innebär att bilaterala medgivanden mellan EU och 
Förenta staterna måste utsträckas till partnerländerna i Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet (EES) och, beroende på vilka områden som berörs, andra parter till 
Avtalet om offentlig upphandling. 
På området immateriell äganderätt skulle, för att avtalet om den nya transatlantiska 
marknaden skall vara förenligt med WTO, eventuella ändringar i den nationella 
lagstiftningen behöva tillämpas av båda parterna i överensstämmelse med reglerna om 
nationell behandling och mest gynnad nationsbehandling i TRIPs-avtalet. 
10 
På investeringsområdet, med undantag av investeringar som gäller tjänster (se ovan), finns 
det inga förpliktelser enligt WTO som har betydelse för detta förslag. 
6. FÖRBINDELSER MED TREDJE LAND 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer inte att innebära att det upprättas 
några nya handelshinder gentemot världen i övrigt. Avtalet är dessutom utformat så att det 
skall främja och underlätta en bredare multilateral harmonisering, och de delar av avtalet 
enligt vilka en bilateral liberalisering skall ske skulle inte nödvändigtvis framgent gälla bara 
EU och Förenta staterna. Avtalet är vidare utformat så att det kan utsträckas till att 
omfatta tredje länder som är villiga och i stånd att göra motsvarande åtaganden. 
Effekterna för tredje land, särskilt de länder som förbereder sin anslutning till EU, är något 
som ständigt bör uppmärksammas under förhandlingarna, men totalt sett kommer 
nettoeffekten sannolikt att bli positiv och dynamisk, vilket kan påvisas med avseende pä 
vart och ett av avtalets huvuddelar och med hänvisning till olika grupper av tredje länder 
Liberalisering av tullar 
Det villkorliga åtagandet att sänka tullarna pä industrivaror till noll skulle göras pä strikt 
MGN-basis och skulle inte behöva vara genomfört förrän år 2010. Avtalet som sådant 
kommer alltså på detta område inte att ha några verkningar. för tredje land. Skulle 
emellertid ett sådant steg tas på det multilaterala planet kommer nettoeffekten tor tredje 
land att bli positiv. De tredje länder som ansluter sig till ett sådant villkorligt erbjudande 
mellan EU och Förenta staterna och gör liknande åtaganden kommer att tillsammans 
utgöra det "tillräckliga antal" länder som krävs för att avskaffandet av tullarna pä 
industrivaror skall förverkligas. Dessa länder kommer att fa ökat tillträde till marknaderna 
i EU och Förenta staterna och till varandras marknader. Samtidigt kommer de att öppna 
sina egna marknader för produkter från EU och Förenta staterna, vilket skulle vara ett 
tydligt tecken på deras ekonomiska framåtskridande och innebära ett fullbordande av den 
globala sänkning av tullarna på industrivaror som inleddes redan i med den första 
förhandlingsrundan efter GATT:s tillkomst 1947. 
Tredje land som inte är i stånd att erbjuda sådana åtaganden, vilket i praktiken sannolikt 
uteslutande gäller de minst utvecklade länderna, skulle utan att själva vara tvungna att ge 
upp sitt nationella tullskydd fa väsentligt ökat marknadstillträde till nolltullar inte bara pä 
marknaderna i EU och Förenta staterna, utan också på marknaderna hos de grannländer 
bland utvecklingsländerna i medelinkomstskiktet som gjort liknande åtaganden att 
avskaffa tullar på MGN-basis. 
Dessa effekter och försämringen av det marknadstillträde på förmånsbasis som AVS-
länderna nu åtnjuter enligt Lomékonventionen och en eventuellt ökad konkurrens pä 
gemenskapens marknad bör beaktas sammantaget. EU och Förenta staterna bör också 
bekräfta sitt åtagande att säkerställa att de mindre utvecklade länderna får del av tillväxten 
i den internationella handeln i en utsträckning som motsvarar de krav som deras 
ekonomiska utveckling ställer, så att de smidigt och successivt kan integreras i 
världsekonomin, och de bör likaså bekräfta sitt åtagande att diskutera handels- och 
utvecklingsfrågor i WTO. I det fortsatta ekonomiska analysarbete som måste utföras 
innan några fasta åtaganden görs inom ramen för multilaterala WTO-förhandlingar bör det 
studeras vilka effekter den föreslagna tullawecklingen på industrivaror far för de mindre 
utvecklade länderna, bland annat följderna av den ökade konkurrensen, i vilken 
11 
utsträckning dessa kommer att bli tvungna att öppna sina egna marknader och i vilken 
utsträckning de kommer att åtnjuta ökat tillträde till andra marknader. 
Frihandel för tjänster 
Som ovan nämnts skulle GATT-reglerna till fullo iakttas i avtalet om den nya 
transatlantiska marknaden, och avtalet skulle utformas så att det kan utmynna i största 
möjliga multilaterala liberalisering. Den dynamik som präglar marknaden för 
transatlantiska tjänster bör göra det attraktivt för länder som tidigare dragit sig för att 
delta i multilaterala liberaliseringsinitiativ att på en grundval av ömsesidighet ansluta sig 
till de mera ambitiösa åtagandena på tjänsteområdet enligt avtalet om den nya 
transatlantiska marknaden. Tredje land har alla skäl att försöka att göra motsvarande 
åtaganden som de bilaterala åtaganden som görs inom ramen för avtalet om den nya 
transatlantiska marknaden, eftersom EU och Förenta staterna i sin tur skulle binda de 
åtaganden de gjort sig emellan i det liberaliseringspaket som blir resultatet av 
överläggningarna i GATS med start år 2000. Avtalet skulle inte gentemot någon 
utanförstående medlem innebära någon höjning av den allmänna nivån av hinder tor 
tjänstehandel inom respektive sektor eller undersektor jämfört med den nivå som gällde 
före avtalets tillkomst (artikel V.4 i GATS). Tillhandahållare av tjänster frän tredje land 
har också fördelar att vinna eftersom, enligt artikel V.6 i GATS, ett företag som bildats 
enligt gällande lag i EU eller Förenta staterna och har betydande affärsverksamhet där 
skulle ha rätt att omfattas av ett frihandelsområde mellan EU och Förenta staterna tor 
tjänster, oavsett vem som äger kapitalet i företaget. 
Tekniska handelshinder 
Vad beträffar tekniska handelshinder står det enligt WTO-avtalet om tekniska 
handelshinder EU fritt att ingå avtal om ömsesidigt erkännande och att godta andra 
länders tekniska föreskrifter som likvärdiga. Verkningarna för tredje land varierar 
beroende på vilken grad av konvergens som avtalats med andra länder. De länder som 
mest berörs är de som tillämpar gemenskapens regelverk för den inre marknaden (till 
exempel Turkiet och de EFTA-länder som är medlemmar i Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet) eller som förpliktat sig att införa reglerna för den inre marknaden som 
en del av strategin inför anslutningen av kandidatländerna (de central- och östeuropeiska 
länderna, Cypern). Det är dessa länder som borde ha störst fördelar av avtalet, eftersom 
deras produkter skulle tillverkas i överensstämmelse med EU-standardcr som i framtiden 
kommer att erkännas som likvärdiga av Förenta staterna eller harmoniseras inom ramen 
för den transatlantiska marknaden. Andra tredje länder skulle eventuellt kunna ansluta sig 
till avtalets ordning beträffande tekniska handelshinder, förutsatt att de är villiga och i 
stånd att göra samma omfattande åtaganden på området. Särskilt intressant skulle detta 
vara för andra större handelspartner som hittills upprätthållit betydande handeshinder i 
form av regleringar. 
C. MILJÖ 
7. Miljöaspekter 
Alla åtaganden inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör 
genomföras på ett sätt som är förenligt med målen för hälsa, säkerhet och miljö och bör 
syfta till att säkerställa en hög skyddsnivå. Detta är ett grundläggande rättsligt och 
12 
politiskt krav som följer direkt av EG-fördragets bestämmelser Konvergens vad gäller 
föreskrifter inom områden med anknytning till hälsa, säkerhet och miljö bör därför 
grundas på en hög skyddsnivå och bör på intet sätt försämra regelverket på detta område 
eller hindra en fortsatt utveckling av det. 
För att säkerställa att parterna kan upprätthålla, fastställa och genomföra en effektiv 
inhemsk politik och effektiva inhemska åtgärder för att trygga en hög nivå vad gäller 
skyddet av hälsa, säkerhet och miljö bör avtalet innehålla en särskild skyddsordning för 
vissa åtgärder inom dessa områden vilka annars skulle vara oförenliga med avtalet. Denna 
skyddsordning skulle kunna utformas som en allmän undantagsklausul enligt mönstret i 
artikel XX i GATT och artikel XIV i GATS. 
Miljöaspekterna måste genomgående beaktas under förhandlingarna. Det kan också finnas 
skäl att med beaktande av OECD:s rekommendationer från 1093 se över vilka 
miljöeffekter avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer att ta och ge parterna 
möjlighet att identifiera potentiella miljöeffekter och att utforma effektiva politiska 
åtgärder för att bemöta dessa. 
Det bör också noteras att det faktum att Förenta staterna i åtskilliga fall inte deltar i 
multilaterala avtal (till exempel konventionen om den biologiska mångfalden. Basel­
konventionen och Kyoto-protokollet till konventionen om klimatförändringar) kan 
snedvrida konkurrensen och leda till väsentlig asymmetri mellan EU och Förenta staterna 
när det gäller deras internationella skyldigheter på miljöområdet. Det är därför högst 
önskvärt att Förenta staterna till fullo deltar i dessa konventioner. 
D. HUVUDDELARNA I AVTALET OM DEN NYA TRANSATLANTISKA 
MARKNADEN 
8. AVSKAFFANDE AV TEKNISKA HINDER FOR HANDELN MED 
VAROR 
Tekniska hinder hämmar fortfarande den transatlantiska handeln 
Skillnader i rättsregler, förfaranden och praxis på ömse sidor om Atlanten skapar för 
närvarande många tekniska hinder som gör att varor inte kan röra sig fritt. 
Typiska handelshinder uppstår genom skillnader i krav på 
information om och märkning av varor, 
tekniska specifikationer och prestationskrav avseende varor och förpackningar, 
specifikationer beträffande provningar och provningsförfaranden som varor måste 
uppfylla, 
deklarationer eller intyg som måste tillhandahållas, 
ackreditering av organ som har rätt att utföra provningar eller utfärda intyg, samt 
märkning av varor för att ange överensstämmelse med kraven. 
13 
En potentiell källa till handelshinder är också tekniska specifikationer som fastställs av 
standardiseringsorgan eller uppstår i praktiken genom den praxis som tillämpas av de 
större marknadsaktörerna, i de fall en frivillig anpassning till dem förbättrar 
avsättningsmöjligheterna. 
Vare sig det gäller skillnader i regleringshänseende eller skillnader på andra plan kan dessa 
skillnader återspegla olika uppfattningar i fråga om önskad säkerhetsnivå, medlen för att 
nå denna nivå och metoderna för att påvisa överensstämmelse med kraven. Det finns dock 
inget oavvisligt skäl till varför sådana legitima skillnader skall fungera som handelshinder. 
Vad bör i detta avseende uppnås genom ett avtal om den nya transatlantiska marknaden? 
En förutsättning för handel utan hinder är att det skapas ett klimat präglat av allmänhetens 
förtroende för att de produkter som kommer ut på marknaden på ömse sidor om Atlanten 
är säkra och pålitliga. I de fall EU och Förenta staterna har liknande problem och mål vad 
gäller skyddet av folkhälsa, säkerhet, konsumenter och miljö bör detta vara möjligt att 
uppnå. Avtalet om den nya transatlantiska marknaden bör verka tor detta mål genom att 
det i detta fastställs en ram för såväl konvergens mellan parternas rättsregler, förfaranden 
och praxis, med deltagande av de olika lagstiftande myndigheterna och regleringsorganen, 
som tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande. 
I detta syfte bör avtalet, med vederbörligt beaktande av behovet av att \ är höga nivå tor 
skyddet av hälsa, säkerhet, konsumenter och miljö bevaras, syfta till att skapa 
förutsättningar för att varor som lagligen saluförts på den ena partens område så långt 
möjligt skall kunna föras över Atlanten och saluföras inom den andra partens område utan 
att ställas inför ytterligare formaliteter eller en ny omgång krav. 
De regler som parterna har upprättat är garanter för de inhemska marknadernas integritet. 
Utan dem skulle dessa marknader inte kunna upprätthållas. Det går därför inte att undvika 
att i avtalet om den nya transatlantiska marknaden behandla frågan om konvergens. Sä 
mycket står emellertid att vinna att det motiverar de ansträngningar som krävs. 
Det måste säkerställas att avtalet om den nya transatlantiska marknaden genomförs på ett 
sätt som är förenligt med de grundläggande kraven i EG-fördraget om skydd för 
människors, djurs och växters liv och hälsa och om skyddet av miljön. Alla åtgärder inom 
ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden vilka syftar till att undanröja 
tekniska hinder med anknytning till dessa områden som finns tor handeln med varor bör 
minst upprätthålla den höga skyddsnivå som vi har nu. Det bör vidare uppmärksammas att 
både EU och Förenta staterna bevarar alla de rättigheter som de åtnjuter med stöd av 
WTO-avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder, inbegripet rätten att 
fastställa en nivå för sanitärt och fytosanitärt skydd som är högre än den nivå som följer av 
internationella hälsostandarder. Avtalet bör innehålla bestämmelser som medger att 
specifika skyddsåtgärder vid behov far vidtas. 
Hur kan dessa mål nås? 
En lämplig kombination av konvergens mellan rättsregler, förfaranden och praxis och 
tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande (dessa metoder utesluter dessutom 
inte, utan kompletterar varandra) måste sökas för olika varukategorier. Syftet med avtalet 
om den nya transatlantiska marknaden bör vara att eftersträva den kombination som är 
mest ambitiös och mest handelsliberaliserande och som samtidigt tillgodoser kraven inom 
14 
de känsliga områden som angavs i föregående stycke. EU bör också kunna utveckla sina 
skyddsnivåer inom dessa områden ytterligare och samtidigt beakta de skillnader som kan 
föreligga i fråga om tillvägagångssätt och traditioner på regleringsområdet. 
Konvergens mellan rättsregler, förfaranden och praxis inom detta område är det viktigaste 
hjälpmedlet för att säkerställa att jämförbara mål i det allmännas intresse inte eftersträvas 
med radikalt olika och ibland oförenliga medel, vilket leder till att det uppstår oundvikliga 
och oönskade handelshinder. Konvergens kan åstadkommas på olika sätt, framför allt 
genom samarbete på regleringsområdet och genom harmonisering 
I den mån sådana mål i det allmännas intresse redan eftersträvas med olika medel i EU och 
Förenta staterna finns det utrymme för godtagande av de alternativa sätten att nå målen, 
förutsatt att de eftersträvade skyddsnivåerna är likvärdiga. Detta kan också uppnås genom 
andra metoder eller genom en kombination av dessa, såsom ömsesidigt erkännande av 
tekniska föreskrifter, ömsesidigt erkännande av bedömning av överensstämmelse och 
tillämpning av systemet med intyg om överensstämmelse som utfärdas av leverantören. 
För att avtalet skall bli framgångsrikt måste det vinna allmänhetens tortroende, och av 
avgörande betydelse blir därför att det genomförs effektivt pä ömse sidor. Detta 
förutsätter ett samarbete på olika nivåer mellan regleringsmyndigheterna i frågor såsom 
samråd och administrativt samarbete, ett åtagande att genomföra den lagstiftning som blir 
nödvändig och ett effektivt tvistlösningssystem. 
Vilka sektorer och vilka produkter kan komma i fråfia? 
Redan i ett tidigt skede av förhandlingarna måste parterna identifiera ett tillräckligt stort 
antal sektorer/produkter som kan komma i fråga så att slutresultatet kan bli balanserat och 
av ömsesidigt intresse. För att bli trovärdigt för näringslivet skulle detta resultat också 
behöva innefatta en tillräcklig minskning i ett tidigt skede av all onödig eller dubbel 
regleringsbörda på företagen genom ett visst minimiantal konkreta åtaganden Mer 
långsiktiga åtgärder skulle utvecklas på grundval av dessa. 
Försöken att nå konvergens och ömsesidigt erkännande kan särskilt prioriteras inom de 
industrisektorer och för de industriprodukter som representerar ett betydande intresse for 
transatlantisk industri, såsom telekommunikation, kemiska produkter och motorfordon. 
Inom några av dessa sektorer pågår redan ett arbete inom de internationella 
organisationerna, t.ex. inom International Telecommunications Union (Internationella 
teleunionen) vad gäller telekommunikationsutrustning. Internationella 
harmoniseringskonferensen för läkemedel samt UN-ECE för motorfordon och däck. Ett 
effektivt genomförande av internationella standarder är ytterligare ett steg pä vägen mot 
högre konvergensnivä. I Europa finns redan de nödvändiga mekanismerna pä plats medan 
tillämpningen av internationella standarder i Förenta staterna är otillräcklig. Inom andra 
områden kan det vara möjligt att bygga på gällande ömsesidiga erkännande av provningar 
och intyg och komma överens om en högre liberal i seringsni vä. 
Ett antal jordbruksrelaterade frågor som faller utanför WTO-avtalet om jordbruk skulle 
kunna tas upp i samband med avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Det avtal 
mellan EU och Förenta staterna om erkännande av likvärdighet på det veterinära området 
som inom kort skall antas erbjuder den mest lämpliga ramen för intensifierade och 
fördjupade ömsesidiga ansträngningar att åstadkomma ökad konvergens inom det 
veterinära området samtidigt som bägge sidors höga nivå på skyddet för hälsa 
upprätthålls. En utvidgning av räckvidden för detta avtal på det veterinära området till att 
15 
omfatta till exempel djurhälsofrågor, fytosanitära frågor och andra frågor av betydelse 
inom handeln med livsmedel skulle kunna övervägas. 
Det bioteknologiska området är mycket känsligt. Detta bör emellertid inte avhålla oss från 
att ta upp det till behandling i samband med den nya transatlantiska marknaden. Ett första 
steg när det gäller att bygga upp förtroendet och främja största möjliga gemensamma 
synsätt mellan EU och Förenta staterna skulle vara att tillämpa system för att underlätta 
utbytet av vetenskaplig information med anknytning till produkter inom området. 
9. AVSKAFFANDE AV TULLAR 
Tullar utgör fortfarande hinder, både för den transatlantiska handeln och för handeln 
mellan EU och dess övriga handelspartner. 
Vad gäller tullarna på industrivaror finns det fortfarande ett antal mycket höga tullar, även 
om den genomsnittliga tullnivån i OECD-länderna för dessa varor är låg. Dessa tullar 
undanröjs mest effektivt om det sker på multilateral basis. Tidigare har emellertid en rad 
WTO-länder ofta varit tvungna att vara pådrivande inom det multilaterala systemet genom 
att erbjuda sig att sänka sina tullar på MGN-basis, förutsatt att ett sä stort minimiantal 
andra länder som möjligt gör detsamma så att risken för att åka snålskjuts minskas och 
liberaliseringseffekterna och de ekonomiska fördelarna för EU blir sä stora som möjligt. 
Detta var vad som skedde under Uruguay-rundan, då det togs ett antal Quad-initiativ 
(Quad-gruppen = Förenta staterna, Kanada, EU och Japan) till tullsänkningar, och i 
samband med Avtalet om informationsteknologi. Den nya transatlantiska marknaden 
skulle bygga på denna ansats och innebära en villkorlig politisk förpliktelse att verka för 
att samtliga tullar pä industrivaror avskaffas på MGN-basis fram till är 2010 De tvä 
parterna skulle kunna komma överens om att avveckla tullarna helt. förutsatt att ett 
tillräckligt antal handelspartner ansluter sig. Denna förutsättning skulle behöva preciseras, 
antingen som bred geografisk täckning eller som en viss procentuell andel av 
världshandeln (på det sätt som gjordes för Avtalet om informationsteknologi) 
Förpliktelsen skulle övergå i faktisk tullaweckling endast om ett tillräckligt antal länder 
utöver EU och Förenta staterna är beredda att genomföra dessa sänkningar. De fördelar 
som står att vinna om tullarna på industrivaror helt avvecklas är emellertid attraktiva nog 
för att motivera ett försök att få fram detta tillräckliga antal länder. 
Initiativet skulle föras direkt vidare i heltäckande omfattande tullförhandlingar i samband 
med nästa globala förhandlingsrunda i WTO och kommer att tjäna parternas gemensamma 
intresse av att inom en given tidsram uppnå betydande tullsänkningar frän tredje parts 
sida. Detta tillkommer utöver de fördelar som följer av att kvarvarande tullar mellan El i 
och Förenta staterna avskaffas. 
Fisk och fiskeriprodukter är inte industriprodukter i strikt bemärkelse. Även om dessa 
produkter i princip inte utesluts frän avtalet om den nya transatlantiska marknaden kan 
flskerisektorns särdrag och känslighet kräva en selektiv ansats, och hänsyn måste tas till 
den debatt som nu förs i rådet med anledning av kommissionens meddelande om 
framtidens marknad för fiskeprodukter i Europeiska unionen'. 
K0M(97)7I9 slutlig, 16.12.1997. 
16 
Vad gäller jordbruket är arbetet redan i gång inom WTO i Genève (Analys och 
informationsutbyte) med att förbereda återupptagandet av jordbruksförhandlingarna, som 
enligt planerna skall inledas i slutet av 1999. Dessa förhandlingar kommer att forma den 
framtida handeln med jordbruksprodukter. Eftersom WTO-avtalet om jordbruk redan är 
relativt omfattande och täcker inhemska stöd, subventioner och marknadstillträde 
(inbegripet tullar) och de kommande förhandlingarna sannolikt kommer att åtminstone 
spegla denna ansats, skulle en parallell process i samband med den nya transatlantiska 
marknaden inte vara till någon hjälp. Det bör dessutom noteras att det inte bara föreligger 
grundläggande strukturella skillnader mellan jordbruket i Förenta staterna och EU. 
Parternas inhemska politik är också radikalt olika. Full frihandel vore därför svårt, om inte 
omöjligt, att tänka sig utan att politiken på respektive sida i någon mån först 
harmoniseras, vilket sannolikt inte är acceptabelt på någondera sida. Detta är skälet till att 
jordbrukstullar och jordbruksstöd inte kan tas med i förhandlingarna om den nya 
transatlantiska marknaden. 
10. TJÄNSTER 
Ett frihandelsområde för tjänster skulle utgöra ett ambitiöst liberaliseringsinitiativ. GATS-
reglerna skulle behöva iakttas och området skulle behöva omfatta "/ huvudsak" alla 
tjänstesektorer (enligt definitionen i GATS), inbegripet sådana sektorer som 
telekommunikation, finansiella tjänster, företagstjänster och professionella tjänster samt 
transport. Vårt mål bör vara att alla begränsningar i etableringsrätten skall avskaffas, 
antingen omedelbart eller, för de svåraste områdena, under en övergångsperiod Vad 
beträffar gränsöverskridande tjänster bör målsättningen vara att fastställa en klar 
skyldighet att libéralisera handeln. För tjänstedelen av avtalet om den nya transatlantiska 
marknaden skulle två huvudsakliga tillvägagångssätt kombineras for att uppnå effektiv 
liberalisering: 
• Liberalisering av marknadstillträdet på grundval av kontroll i värdlandet: i stort sett 
alla begränsningar av marknadstillträde och av nationell behandling bör avskaffas inom 
viss tid för alla sektorer som omfattas. När det gäller vissa höggradigt reglerade 
sektorer kan det bli särskilt svårt att göra några framsteg vad gäller 
gränsöverskridande handel, och avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle 
där koncentrera sig på rätten att etablera kommersiell närvaro. Avtalet skulle i princip 
vara tillämpligt på alla leveranssätt (däribland särskilt gränsöverskridande tjänster och 
konsumtion i utlandet). 
• Avskaffande på grundval av ömsesidigt erkännande av hinder i form av regleringar: 
med hänsyn till vikten av att det inte förekommer några diskriminerande hinder i form 
av regleringar inom vissa sektorer och för vissa gränsöverskridande transaktioner 
skulle det i avtalet förutses ömsesidigt erkännande av kvalifikationer, föreskrifter och 
andra krav. 
i) Undanröjande av begränsningar vad gäller marknadstillträde och nationell 
behandling 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle syfta till att undanröja kvarvarande 
begränsningar vad gäller nationell behandling och marknadstillträde (både genom 
etablering i form av dotterbolag, filialer elier representationskontor, tillhandahällande av 
gränsöverskridande tjänster samt köp/konsumtion av tjänster i utlandet) vilka finns 
17 
upptagna på de båda parternas bindningslistor i GATS. Till skillnad från den inre 
marknaden och med undantag av de fall för vilka ömsesidigt erkännande av föreskrifter 
uppnås skulle avtalet grundas på tillämpning av värdlandets regler och kontroll i 
värdlandet. För Förenta staternas del bör avtalet vara bindande både på federal nivå och 
på delstatsnivå och bör erbjuda motsvarande marknadstillträde som det som EU erbjuder. 
Avtalet skulle resultera i bland annat följande fördelar i Förenta staterna för EU-företagen: 
a. Nya möjligheter när det gäller offentlig upphandling, särskilt för EU:s mycket 
konkurrenskraftiga sektor för tjänster inom byggnads-och anläggningsverksamhet, 
samt tillträde på lika villkor till offentligt finansierade forskningsprogram i Förenta 
staterna för dotterbolag till EU-företag. 
b. Ökade möjligheter att tillhandahålla tjänster till Förenta staterna på gränsöverskridande 
basis inom bankväsende och värdepappershandel samt vissa tjänster pä 
försäkringsområdet samt en väsentlig uppmjukning av nuvarande bestämmelser som 
hindrar finansgrupper i EU från att till exempel etablera bank- och 
försäkringsverksamhet i Förenta staterna. EU och Förenta staterna bör fortsätta att 
stödja IOSCO (det internationella organet för värdepappershandelsövervakning). 
c. Ökad säkerhet beträffande tillträde till sektorn för sjöfartstjänster i Förenta staterna, en 
sektor där EU-företagen har en stark ställning. Bland våra mål skulle också ingå en 
utfasning av de olika skyldigheter som gäller i Förenta staterna att frakta statligt ägda 
eller finansierade fartygslaster på handelsfartyg som seglar under amerikansk flagg och 
även av andra begränsningar; det är dock viktigt att inse att det här rör sig om känsliga 
frågor. 
d. Avskaffande av nationalitetsbegränsningar och av icke öppna tillståndsförfaranden på 
statlig nivå vad gäller professionella tjänster, särskilt vissa tjänster pä det juridiska och 
medicinska området, samt andra begränsningar avseende en rad företagstjänster, till 
exempel rekryteringstjänster. 
e. Säkerställande av icke-diskriminerande tillträde för europeiska aktörer för att i Förenta 
staterna tillhandahålla satellitbaserade telekommunikationstjänster i Förenta staterna, 
däribland satellittjänster för personkommunikation (S-PCS) och tjänster tor enkelriktad 
satellitöverföring. Undanröjande av kvarvarande begränsningar i Förenta staterna ror 
direkt ägande inom området telekommunikationstjänster (för direkt utländskt 
aktieägande av radiolicenser gäller nu en begränsning på 20 %) samt inbegripande av-
tjänster för postbefordran, utan att utformningen av den interna EU-politiken 
beträffande tjänster av allmänt ekonomiskt intresse undermineras. 
f Tillträde till energitjänstesektorerna genom öppnande av möjligheten att etablera och 
förvärva företag, huvudsakligen inom områdena överföring och distribution av gas och 
elektricitet, inbegripet anläggningar som tillhandahåller anknytande tjänster, mot 
bakgrund av de nyligen antagna EU-direktiven. 
g. Undanröjande av kvarvarande begränsningar inom andra sektorer såsom 
kvalitetssäkringstjänster (provning, kontroll och certifiering) samt tjänster pä 
miljöområdet 
För det stora flertalet sektorer som är effektivt täckta av GATS skulle detta inte innebära 
några större problem. En bred sektorstäckning och en hög liberaliseringsgrad bör bidra till 
att uppgörelsen totalt sett blir balanserad och öka dess attraktivitet. Man måste dock inse 
att vissa områden är särskilt känsliga. Inom den audiovisuella sektorn måste det undantag 
18 
som EU utverkade i Uruguayrundan genom en kombination av undantag från mest gynnad 
nationsregeln och avsaknaden av åtaganden om nationell behandling och marknadstillträde 
i GATS-avtalet till fullo bibehållas och därför undantas från avtalsförhandlingarna. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden kommer inte att inverka på pågående 
diskussioner (enligt mandatet från juni 1996) på luftfartens område vilka syftar till 
upprättandet av ett gemensamt luftfartsområde och kommer att utvecklas parallellt. Detta 
innefattar en väsentlig ökning av de luftfartstjänster som är öppna för flygbolag på bägge 
sidor. Det omfattar marknadstillträde i vid bemärkelse genom ingående av ett avtal om en 
öppen marknad som innebär att tillträde på lika villkor till den andra partens marknad 
säkerställs och att de amerikanska begränsningarna vad gäller bland annat utländskt 
ägande av amerikanska flygplan upphävs. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle också kunna innebära ett lämpligt 
tillfälle att förbättra en del av de nuvarande inslagen i GATS. Detta skulle till exempel 
kunna gälla antagandet av systemet med negativ listning (allt är liberaliserat med undantag 
för det som är upptagits på en lista) som metod för att säkerställa liberaliseringsätaganden 
och ökad öppenhet, och eventuellt också införandet av generella bestämmelser avseende 
investeringar och personers rörlighet (särskilt personer som tillhandahåller tjänster, 
personer som överförs internt inom företag, besökare till företag och nyckelpersoner). 
Avtalet skulle också kunna vara nydanande genom att låta liberaliseringsprocessen 
innefatta sektorer som hittills undantagits från de grundläggande GATS-reglerna 
(sjötransport) eller som tidigare inte ägnats större uppmärksamhet (t.ex. tjänster pä 
energiområdet) och först på sistone liberaliserats i EU. 
Bestämmelserna om nationell behandling skulle vidare till fullo gälla för offentlig 
upphandling av tjänster som tillhandahålls antingen på gränsöverskridande basis eller pä 
grundval av lokal etablering. Enligt artikel XIII i GATS undantas för närvarande offentlig 
upphandling av tjänster från tillämpningen av bestämmelserna om nationell behandling och 
behandling som mest gynnad nation. Detta är ett område inom vilket EU redan har öppnat 
sin marknad på generellt icke-diskriminerande basis och inom vilket nya affärsmöjligheter i 
betydande omfattning skulle kunna skapas för företag i EU som tillhandahåller tjänster, 
eftersom det för närvarande finns många diskriminerande lagar och förfaranden i Förenta 
staterna baserade på olika Buy America- bestämmelser. 
ii) Ömsesidigt erkännande avföreskrifter 
De möjligheter som GATS erbjuder att ingå överenskommelser om ömsesidigt 
erkännande av kvalifikationer, licenser och föreskrifter eller andra krav rörande 
tillhandahållandet av tjänster inom vissa sektorer bör utnyttjas för avtalet. Nationella 
föreskrifter utgör nu inom många tjänstesektorer det största hindret för utländska företag 
och enskilda. De sektorer inom vilka det är särskilt lämpligt att ingå avtal om ömsesidigt 
erkännande är professionella tjänster, utbildningstjänster och finansiella tjänster. 
På de fä områden inom vilka det hittills har ingåtts avtal om ömsesidigt erkännande av 
kvalifikationer har detta skett mellan yrkesorganisationer som är ansvariga för de 
reglerade yrkena. Situationen i EU, med minst femton myndigheter som ansvarar för 
regleringen av varje yrkeskategori, och i Förenta staterna, där varje delstat ofta har sina 
egna myndigheter, innebär att ömsesidigt erkännande inom något av yrkesområdena är en 
komplicerad fråga. Förhandlingar nyligen mellan organisationer på revisionsområdet i 
Förenade kungariket och Förenta staterna har visat sig svära, eftersom mänga 
myndigheter ansöker om erkännande på den andra partens territorium. Det splittrade 
19 
ansvaret inom denna sektor innebär att tiden kanske nu är mogen för de två transatlantiska 
parterna att försöka fastställa ett ramverk med bindande regler inom vilka de ansvariga 
myndigheterna (inbegripet yrkesorganisationer) kan uppnå ömsesidigt erkännande. Med 
hänsyn till skillnaderna när det gäller utbildning och yrkesutbildning både mellan och inom 
EU och Förenta staterna skulle en modell motsvarande EG:s generella ordning för 
ömsesidigt erkännande av kvalifikationer medge flexibilitet vad gäller möjligheterna att 
ställa krav på lämplighetsprov och anpassningsperioder i de fall det förekommer stora 
skillnader mellan regleringssystemen. Ett nätverk för administrativt samarbete avseende 
samtliga reglerade yrken som täcks av avtalet skulle kunna utnyttjas för övervakning av 
systemet och hjälp med att lösa problem. Vidare skulle WTO:s riktlinjer för avtal eller 
överenskommelser om ömsesidigt erkännande på redovisningsområdet kunna användas 
som modell. 
Några exempel på områden inom sektorn för finansiella tjänster där möjligheterna till 
ömsesidigt erkännande och eventuellt kontroll genom ursprungslandet (sannolikt i 
kombination med förbättrat marknadstillträde) skulle kunna prövas och ge en balanserad 
paketlösning för bägge sidor skulle kunna vara följande. 
a. Villkoren för att driva filialer. Ökad konvergens beträffande föreskrifter och förstärkt 
samarbete och informationsutbyte mellan regleringsmyndigheter och tillsynsorgan i EU 
och Förenta staterna skulle kunna möjliggöra etablering av bankfilialer utan krav 
beträffande kapitaltillskott, utlåningsregler eller andra begränsningar tor verksamheten 
knutna till filialens kapital. Avtalet skulle kunna omfatta rätten att driva filialer i fiera 
delstater (särskilt den s.k. inter-state de novo branching). Liknande lösningar skulle 
kunna överenskommas inom försäkrings- och värdepappersområdena där det är särskilt 
svårt att etablera filialer i Förenta staterna. EG:s direktiv om finansiella tjänster -
liksom artikel 59.2 I Romfördraget - innehåller bestämmelser som medger att det kan 
föras förhandlingar som leder till att filialer från tredje land far omfattas av friheten att 
tillhandahålla gränsöverskridande tjänster inom EU. 
b. Ömsesidigt erkännande av investeringsfonder som kan operera pä marknaden i både 
Förenta staterna och EU - ett gammalt krav från de fondförvaltande företagen i EU -
liksom ömsesidigt erkännande av prospekt, särskilt vid erbjudanden till allmänheten att 
teckna sig för köp av värdepapper och i samband med börsintroduktion av-
värdepapper. 
c. Undantag från tillämpningen av detaljerade lagar och förordningar i Förenta staterna 
beträffande amerikanska medborgares handel med värdepapper pä aktie- och 
obligationsmarknader utanför Förenta staterna. 
d. Ytterligare uppmjukning av de regler som begränsar möjligheterna för finansgrupper i 
EU att ha bankdrivande eller icke-bankdrivande finansiella dotterbolag i Förenta 
staterna, för att till exempel undvika att ett och samma holdingbolag som äger både 
en bank och ett försäkringsbolag kanske tvingas dra sig ur antingen 
bankverksamheten eller försäkringsverksamheten i Förenta staterna. 
e. Ytterligare samarbete rörande föreskrifter på betalningsområdet med sikte på 
införandet av ett transatlantiskt betalningsinstrument. 
f. Det finns utrymme för att stärka samarbetet och informationsutbytet mellan 
tillsynsmyndigheterna beträffande till exempel kontroll av finansgrupper på konsoliderad 
basis. 
20 
11. OFFENTLIG UPPHANDLING 
Offentlig upphandling utgör mellan 10 och 15 % av parternas sammanlagda BNP och 
varje allvarligt menat försöka att fa till stånd ett avtal om en ny transatlantisk marknad 
måste därför behandla detta område. Inbegripandet av offentlig upphandling i avtalet om 
den nya transatlantiska marknaden bör leda till att parterna beviljar varandra fullständig 
nationell behandling. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden ger möjlighet att fullständigt libéralisera 
parternas respektive marknad för offentlig upphandling på ett sätt som är fullt förenligt 
med WTO-reglerna och utan att det skapas nya handelshinder gentemöt tredje land. 
Avtalet bör gå längre än vad som fastställs i Avtalet om offentlig upphandling i syfte att 
utvidga marknadstillträdet. Gemensamma detaljföreskrifter beträffande förfarandena 
behöver sannolikt inte införas, eftersom behovet av öppenhet och möjligheterna till rättslig 
prövning i fråga om offentlig upphandling tillgodoses genom gällande nationella regler när 
dessa väl utsträckts till att omfatta den andra parten. 
För EU skulle detta, såvitt gäller nivåer "ovanför tröskelvärdet",- inte innebära några 
särskilda svårigheter, eftersom marknaden redan är öppen. För upphandling "under 
tröskelvärdet" skulle det räcka om EU gjorde ett åtagande om nationell behandling pä 
ömsesidig basis och om att garantera en rättvis och öppen behandling av alla leverantörer 
och tillhandahållare av tjänster från bägge sidor. För Förenta staternas del skulle det 
förutsätta att man på rättslig grund upphör med att tillämpa alla federala "Buy American*-
preferenser som diskriminerar EU-varor och att undantagen för små och medelstora 
företag och företag som ägs av minoriteter utsträcktes till att omfatta EU-företag. 
Tillträdet till de amerikanska systemen för upphandling på elektronikområdet (det är här 
man finner en stor del av de preferenser som tillämpas för små och medelstora toretag) 
och tillämpningen av förmåner på delstatsnivå skulle också behöva tas upp. Vidare skulle 
man kunna ta upp frågan om tolkningen av hur undantag vid försvarsanknuten 
upphandling för att skydda grundläggande säkerhetsintressen skall tillämpas i syfte att 
säkerställa ett opartiskt tillvägagångssätt. 
Följande frågor bör särskilt behandlas i avtalet: 
a. Avskaffandet av undantag från nationell behandling inom områden som redan täcks av 
åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling och 1995 års avtal mellan EG 
och Förenta staterna.-* 
2 
.1 EG-direktiven är tillämpliga pä upphandlingskontrakt som gäller högre belopp än det tröskelvärde 
som fastställs i direktiven. Upphandling till belopp som understiger tröskelvärdet regleras av 
medlemsstaterna. 
Bland de amerikanska undantagen finns ett antal krav pä "Buy American" och liknande krav. lokala 
preferenser som tillämpas bade pä federal nivä och pä dclstalsnivä samt undantag tor smä förelag och 
företag som ägs av minoriteter. Förenta staterna upprätthåller ocksä en förmänsreglcring som innebär 
att vissa produkter som importeras till Förenta staterna mäste fraktas pä fartyg som seglar under 
amerikansk flagg. 
21 
b. Komplettering av den geografiska och administrativa områdestäckningen^. 
c. Avskaffande av gällande sanktioner.5 
I2- IMMATERIELL ÄGANDERÄTT 
På patentområdet är Förenta staterna det enda land i världen som fortsätter att använda 
det anakronistiska system som bygger på vem som först uppfunnit det som patentsöks. 
Världen i övrigt tillämpar den metod som bygger på vem som först ansöker om patent. 
Det är uppenbart att ett system som utgår från det ovissa ögonblick då en uppfinning ägt 
rum är synnerligen krävande när det gäller bevisningen beträffande alla 
uppfinningsaktiviteter och riskerar att ge upphov till omfattande och mycket dyrbara 
tvister. Det faktum att det existerar olika system sida vid sida leder också till problem när 
de två systemen konfronteras med varandra. Frågan har diskuterats i mänga är. Dess 
betydelse illustreras av det faktum att den i åratal stått överst på dagordningen för den 
transatlantiska företagardialogen (Trans Atlantic Business Dialogue, TABD) och av att 
det inom ramen för TABD har rekommenderats en övergång i Förenta staterna till 
metoden med första patentansökan. Inga framsteg har hittills gjorts i frågan. 
I enlighet med TABD:s rekommendationer bör det vidtas åtgärder som i väsentlig grad 
minskar de höga kostnaderna för att erhålla patent och för att skydda det. Problemet med 
höga processkostnader är ett generellt problem i Förenta staterna, men kostnaderna bitr 
särskilt betungande på patentområdet, framför allt på grund av omfattande 
förundersökningar och i viss mån det faktum att prövningen av patentmål sker inför jury. 
Alternativa sätt att bilägga tvister bör undersökas utan att systemet som sådant ändras. En 
uppskattning eller studie av processkostnaderna i patenttvister bör göras, eftersom det i 
avsaknad av systematisk, tillförlitlig och ömsesidigt godkänd statistik tor närvarande är 
svårt att ange kostnaderna i absoluta siffror. På grundval av resultaten av en sådan studie 
bör målet sedan vara att kostnaderna successivt skall minska. 
Om en uppfinnare i dag ansöker om patent hos dels Europeiska patentverket (EPO). dels 
den amerikanska patentorganisationen US Patent and Trademark Office (USPTO) görs 
inom båda organisationerna en fullständig granskning av dessa patentansökningar för en 
och samma uppfinning. Det betyder att det utarbetas två fullständiga granskningsrapporter 
beträffande det aktuella tekniska läget med åtföljande kostnader för den sökande De 
berörda organisationerna har redan inlett diskussioner för att förbättra informationsutbytet 
i tekniska frågor som gäller patent. Dessa kontakter bör intensifieras sä att ett visst 
godtagande av, eller till och med ömsesidigt erkännande av, vissa delar av 
patentförfarandet kan uppnås, till exempel granskningsrapporterna. 
Det finns i dag en rad brister när det gäller patentutnyttjande från statens sida utan 
rättighetshavarens samtycke, vilket i praktiken är liktydigt med tvängslicens. En del av 
4 För närvarande omfattas endast 39 av de 50 delstaterna och 5 av de 24 större städerna. 
5 I maj 1993 införde Förenta staterna i enlighet med avdelning VII sanktioner mot gemenskapen pä 
grund av diskriminering gentemot amerikanska företag inom sektorn telekommunikationsutrustning. 
Gemenskapen införde likvärdiga motåtgärder. Bägge ordningarna är fortfarande i kraft och inverkar 
menligt pä den transatlantiska handeln. 
22 
dessa frågor togs upp redan i Uruguay-rundan medan andra ännu inte fått någon 
tillfredsställande lösning. Målet bör vara samma förfarande som för alla andra 
tvångslicenser. En fullständig patentutredning bör genomföras och patentinnehavaren bör 
underrättas före varje statligt utnyttjande, utom i händelse av en nationell nödsituation. 
Sådant utnyttjande bör tillåtas först sedan staten gjort ansträngningar att på skäliga 
affärsmässiga villkor erhålla rättighetshavarens samtycke utan att ansträngningarna krönts 
med framgång inom en skälig tidsperiod. 
De begränsningar som präglar domännamnssystemet på Internet leder till rättstvister 
mellan nationella rättsinnehavare som har samma varumärke. Företagen blir nu snabbt 
medvetna om att det ligger ett stort värde i att ha domännamn på Internet som är lätta att 
lägga på minnet. Varumärken är territoriella, men namn som registrerats under 
domännamnssystemet är både unika och internationella. I detta sammanhang borde 
varumärkesinnehavare få åtnjuta samma rättigheter och kunna omfattas av samma 
tvistlösningsförfaranden som de omfattas av när det gäller materiella varor. Frågor om 
behörig domstol bör också tas upp. 
Vad gäller geografiska ursprungsbeteckningar är det önskvärt att antingen helt avskafta 
eller åtminstone minska det antal beteckningar som amerikanska tillverkare far fortsätta att 
använda med stöd av bestämmelserna i TRIPs enligt den sk. farfarsprincipen /principen 
om generisk användning (artikel 24.4 och 24.6) såsom Vermouth, Chablis, Champagne, 
Chianti, Porto och Sherry. Detta skulle bidra till att väsentligt förbättra situationen för 
rättsinnehavare inom EG. Bilaterala förhandlingarna äger rum, men går ytterst långsamt 
framåt. 
Det rättsliga skyddet för databaser som kräver betydande investeringar är för närvarande 
föremål för multilaterala förhandlingar i WIPO. Bernkonventionen och TRIPs skyddar 
upphovsrätten till databaser som utgör verk, men inte till databaser som inte är 
"originella" i upphovsrättsligt hänseende. EU och Förenta staterna bör fortsätta sin 
bilaterala dialog och komma överens om ett gemensamt synsätt i WlPO-förhandlingarna 
som säkerställer slutmålet om ett ömsesidigt godtagbart resultat på multilateral nivå. 
Gemenskapslagstiftningen erbjuder redan en högre skyddsnivå/1 Den ger vidare utrymme 
för bilaterala avtal på ömsesidig grund med länder som erbjuder databasproducenter i El ' 
ett jämförligt skydd7 Om Förenta staterna skulle uppfylla detta villkor genom att 
kongressen antar den nödvändiga lagstiftningen skulle grunden läggas för ett bilateralt 
avtal som garanterar databasproducenter en högre skyddsnivå i Förenta staterna. 
Det finns utrymme för att förbättra mönsterskyddet för textilier och kläder. Målet bör 
vara att se över nuvarande otillfredsställande förfaranden och att genom lätta, billiga och 
snabba förfaranden säkerställa en högre skyddsnivå. Mönster skyddas nu genom 
upphovsrättslagstiftningen som gör det lätt att ta tillgång till skydd, men försvårar 
möjligheterna att fa rätt i rättstvister. Mönsterpatent ger bättre skydd, men är mindre 
attraktiva från ekonomisk synpunkt eftersom de medför betydande kostnader och är 
tidskrävande. De närmare detaljerna i ett konkret förslag återstår att precisera och blir 
beroende av hur EU-företagen närmare definierar sina intressen. 
6 Databasproduccntcr i EU omfattas av ett skydd av sitt eget slag. enligt artikel 7 i direktiv 96/9/HG av 
den 11 mars 1996, som skulle vara genomfört senast den 1 januari 1998. 
7 Se vidare artikel 11.3 jämförd med punkt 56 i ingressen till direktivet. 
23 
Beträffande konstnärers följerätt ("droit de suite") bör gemenskapen fortsätta sina 
regelbundna kontakter med den amerikanska administrationen med sikte på att inom den 
multilaterala ramen för WIPO förstärka denna rätt. Efter det framtida antagandet av 
gemenskapsdirektivet om harmonisering av konstnärers följerätt skulle införandet i 
Förenta staterna av ett motsvarande system främja fri handel på 2000-talets 
konstmarknad. 
Med tanke på frågans känsliga natur skulle slutligen varje breddning av räckvidden för 
eventuella förhandlingar inom området intellektuell och industriell äganderätt kräva 
ytterligare överväganden. 
13. INVESTERINGAR 
Vad gäller investeringar är det viktigt att fortsätta att med kraft sträva efter att man skall 
komma fram till ett multilateralt avtal om investeringar (MAI) grundat framför allt pä mest 
gynnad nationsprincipen och principen om nationell behandling. Detta avtal skulle reglera 
frågor om marknadstillträde och skydd för investeringar vad gäller både varor och tjänster 
samt skydd för finansiella tillgångar. Som situationen ser ut i dag skulle det i avtalet inte 
föreskrivas förmåns-"behandling" inom frihandelsområden (som nämnts i det föregående 
skulle därför beröringspunkterna mellan ett frihandelsavtal för tjänster och det 
multilaterala avtalet om investeringar behöva undersökas). När förhandlingarna avslutats 
bör en utvärdering äga rum av det resultat som uppnåtts och av vad som ytterligare skulle 
kunna göras tillsammans med Förenta staterna. 
Detta skulle till exempel kunna innefatta följande: 
a. Ett stabilt tvistlösningsförfarande - en hörnsten i varje bilateralt investeringsavtal - tor 
tvister mellan investerare och staten och för tvister mellan staterna. 
b. Förbättrad nationell behandling (till exempel på delstatsnivå samt tillträde till offentligt 
finansierade forsknings- och utvecklingsprogram). 
c. De så kallade nya frågorna (t.ex. tillfälligt inträde, vistelse och arbete för investerare 
och nyckelpersoner, företagsledning och styrelse, anställningskrav och resultatkrav, 
privatiseringar, investeringsincitament och företagspraxis). 
14. ANDRA MÖJLIGA DELAR I AVTALET 
i) Handel och arbetsrättsliga villkor 
Antagandet världen över av grundläggande standarder beträffande arbetsrättsliga villkor 
är en gemensam prioritering. Som ett minimum bör EU och Förenta staterna till fullo 
genomföra gällande ILO-konventioner i sina respektive rättssystem. Som en del av den 
nya transatlantiska marknaden bör därutöver ske en vidgad dialog mellan 
arbetsmarknadsorganisationerna äga rum samt ökad samordning med sikte på att i alla 
diskussioner i de multilaterala organen inta en gemensam ståndpunkt i dessa frågor. 
24 
ii) Små och medelstora företag och företagspolitik 
I samband med den nya transatlantiska marknaden bör ömsesidigt fördelaktiga 
partnerskapsåtgärder främjas som grundas på konkreta initiativ och som har sin 
tyngdpunkt på områden såsom förbättring av företagsklimatet, riskkapitalförsörjning, 
förstärkning av företagarandan, tillgång till nyskapande och utbildning och utnyttjande av 
de möjligheter som liberaliseringen av handeln erbjuder. 
iii) Elektronisk handel 
Liberaliseringen av gränsöverskridande tjänster som tillhandahålls pä elektronisk väg bör 
särskilt uppmärksammas i avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Internationell 
handel som sker på elektronisk väg väcker ett antal frågor, som i viss mån går utöver de 
frågor som tidigare har tillmätts särskilt betydelse i samband med "traditionell" handel 
med tjänster. Vid diskussionerna om liberaliseringen av tjänster har man traditionellt lagt 
stor vikt vid marknadstillträde för ekonomiska aktörer och på nationell behandling. 
Elektronisk handel kräver att man går ett steg vidare och lägger tyngdpunkten vid behovet 
av fri rörlighet för tjänster. 
Elektronisk handel består i många fall inte bara i tillhandahållandet av tjänster över 
gränserna utan också i att tillhanda dessa tjänster samtidigt till ett antal olika länder. 
Tillhandahållandet av en enda tjänst på elektronisk väg kommer alltså att behöva följa en 
mängd nationella föreskrifter. Det kan därför förväntas att de största hindren för den 
elektroniska handeln är de som bottnar i olika föreskrifter samt osäkerhet på det rättsliga 
planet. Dessa hinder är inte i sig diskriminerande, och de problem de leder till går kanske 
inte att lösa bara genom tillämpning av skyldigheten att bevilja nationell behandling. 
Om avtalet om den nya transatlantiska marknaden verkligen skall leda till en liberalisering 
av tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg måste man, utöver de möjligheter som 
GATS-avtalet redan erbjuder, överväga behovet av ömsesidigt erkännande av standarder 
och i vissa fall av harmonisering av lagstiftningen. Dessutom skulle man tor avtalet behöva 
överväga former för att åstadkomma ökad insyn och öppenhet beträffande de regler som 
tillämpas för elektronisk handel och ökad rättslig förutsebarhet vad beträffar dessa regler 
Diskussionerna om olika aspekter av elektronisk handel behöver utsträckas till att omfatta 
alla regioner i världen och ske i ett multilateralt sammanhang så att de aktiviteter som 
pågår inom olika internationella organisationer kan samordnas och stärkas och så många 
länder som möjligt inbegripas, liksom den privata sektorn. Kommissionen har nyligen 
föreslagit att det skall upprättas en "internationell stadga om globala kommunikationer"^. 
iv) Dataskydd 
I den gemensamma förklaringen mellan EU och Förenta staterna av den 5 december ll)l>7 
om elektronisk handel har båda sidor erkänt att ett effektivt skydd för den personliga 
integriteten när det gäller behandlingen av personuppgifter i globala informationsnätverk 
måste säkerställas. 
x Meddelande frän kommissionen av den 4 februari 1998 om Globaliscringcn och 
informationssamhället - behovet av att stärka det internationella samarbetet. KOM(98)5() slutlig. 
25 
Inom EU säkerställs den personliga integriteten vad gäller bearbetningen av 
personuppgifter och det fria flödet av sådana uppgifter genom det s.k. 
dataskyddsdirektivet. Enligt detta direktiv krävs bland annat att medlemsstaterna endast 
skall tillåta att personuppgifter överförs till tredje land om en adekvat skyddsnivå 
säkerställs. För att undvika att de skillnader som nu finns i fråga om skyddsnivåer hindrar 
det fria flödet av personuppgifter skulle det vara önskvärt att man kom överens om 
särskilda bestämmelser beträffande arten av de garantier som är nödvändiga för att en 
adekvat skyddsnivå skall säkerställas. 
v) Konkurrens 
Vad gäller frågan om konkurrenspolitiken eventuellt skall tas in i avtalet om den nya 
transatlantiska marknaden måste man skilja mellan konkurrensfrågor och statligt stöd. 
Vad gäller konkurrensfrågor har EU och Förenta staterna med framgång utvecklat ett 
samarbete inom ramen för det bilaterala avtalet om konkurrenspolitik frän 1991. Detta 
bilaterala avtal kommer under 1998 att förstärkas genom ingåendet av avtalet mellan EU 
och Förenta staterna om tillämpningen av aktiv hövlighet vid genomförandet av 
konkurrenslagstiftningen. Samarbetet mellan EU och Förenta staterna i konkurrensfrågor 
kommer att utvecklas vidare i sin egen takt och efter sina egna förutsättningar utanför 
ramen för avtalet om den nya transatlantiska agendan. 
Vad beträffar statligt stöd tillämpas i Förenta staterna inga kontroll- och 
tillståndsförfaranden motsvarande de som fastställs i artikel 92-94 i EU-tbrdraget 
Kommissionen bör innan förhandlingarna om den nya transatlantiska marknaden inleds 
undersöka om det föreligger något behov av att förhandla om regler för statligt stöd som 
en åtgärd för att undvika snedvridning av konkurrensen. 
vi) Beskattning 
Med hänsyn till att förmånssystem på beskattningsområdet i tilltagande grad påverkar 
besluten om var kapital skall placeras bör EU och Förenta staterna diskutera frågan om 
skadlig skattekonkurrens. EU-ministrarna har genom en överenskommelse den t 
december 1997 gett kraftfullt uttryck för sin beslutsamhet att angripa detta, både inom 
och utanför EU. Detta innefattar särskilt en uppförandekod för företagsbeskattning och 
åtgärder för att säkerställa ett minimum av effektiv beskattning av inkomster av sparande. 
I bägge fallen har medlemsstaterna åtagit sig att främja införandet av likvärdiga åtgärder i 
tredje land. 
E. ANDRA ASPEKTER AV INITIATIVET 
15. VERKNINGAR FOR EU:S GEM ENSAM MA POLITIK 
Vad gäller den gemensamma handelspolitiken är det inte förutsett att avtalet skall 
innebära någon tullaweckling på förmånsbasis. Avtalet skulle i stället kunna leda fram till 
att samtliga tullar på industrivaror avskaffades på mest gynnad nationsbasis, förutsatt att 
ett tillräckligt antal tredje länder gjorde detsamma. Avtalet syftar till att minska företagens 
kostnader, underlätta handel, öka avsättningsmöjligheterna och höja den ekonomiska 
effektiviteten. Det är i detta avseende fullt förenligt med de allmänna mål för EU:s 
industripolitik som anges i artikel 130 i EG-fördraget. 
26 
Vad beträffar handeln med varor är det framför allt politiken för den inre marknaden som 
berörs, särskilt den del som rör fri rörlighet för varor. EU:s agerande på detta område 
grundar sig på de stränga gränser som i artikel 30-36 i EG-fördraget sätts för 
medlemsstaternas möjligheter att begränsa den fria rörligheten för varor. Enligt den 
tolkning som gjorts i Europeiska domstolens rättspraxis skall sådana restriktioner 
begränsas till vissa tvingande krav (såsom folkhälsa, säkerhet, konsumentskydd och miljö) 
och de är underkastade begränsningsvillkor (till exempel att åtgärden skall stå i rimlig 
proportion till det eftersträvade målet). Om en medlemsstat inför tekniska föreskrifter i 
överensstämmelse med dessa principer upprätthålls den fria rörligheten för varor genom 
det ömsesidiga erkännandet av lagstiftning, och vid behov kan detta stödjas genom 
tillnärmning av denna lagstiftning på unionsnivå. Det innebär att en produkt som lagligen 
har släppts ut på marknaden i en medlemsstat skall godtas på de andra medlemsstaternas 
marknader utan att behöva uppfylla ytterligare krav. Det finns ett antal ordningar som 
syftar till att förhindra att det uppstår nya hinder; bland annat har sådana beslutats i det 
s.k. informationsdirektivet 83/189 och rådets beslut 3052/95. Med hänsyn till den 
betydelse som EU tillmäter den inre marknaden och dess gradvisa införande i de central-
och östeuropeiska länderna måste alla yttre handelspolitiska initiativ vara förenliga med 
dessa mål. 
Detta är inte ett förslag om att utsträcka den inre marknaden till att omfatta Förenta 
staterna. De principer om konvergens och ömsesidigt erkännande av rättsregler, 
förfaranden och praxis som anges i detta meddelande som medel för att uppnå unionens 
mål att befria den transatlantiska handeln med varor från tekniska hinder stöder sig 
emellertid på inslag i strategin för den inre marknaden. Konvergensprocessen kommer 
emellertid sannolikt att kräva vissa ändringar i EU:s rättsregler, förfaranden och praxis 
Detsamma skulle självfallet bli fallet på Förenta staternas sida. 
I linje med EU:s politik sedan länge och enligt rekommendationerna i WTO-avtalet om 
tekniska handelshinder bör bilateral konvergens eftersträvas i nära kontakt med det 
samarbete som sker i ett vidare internationellt sammanhang. 1 den mån utvecklingen ax-
internationella standarder skulle komma att beröras, främst inom Internationella 
standardiseringsorganisationen (ISO) och Internationella Elektrotekniska kommittén 
(IEC), finns redan de ordningar på plats som behövs för att dessa standarder skall kunna 
antas av de europeiska standardiseringsorganen CEN (Europeiska organisationen för 
standardisering), CENELEC (Europeiska organisationen för standardisering på 
elområdet) samt ETSI (Europeiska organisationen för standardisering på 
telekommunikationsområdet). I stort bör resultaten av överenskommelser om 
internationella standarder inom ramen för den nya transatlantiska marknaden därför kunna 
hanteras inom ramen för befintliga strukturer. 
Vad beträffar ömsesidigt erkännande paraferades 1997 ett avtal om ömsesidigt 
erkännande mellan EU och Förenta staterna vilket omfattar en rad industrisektorer 
Avtalet skall enligt planerna ingås formellt och genomföras under 1998. I detta avtal som 
endast gäller ömsesidigt erkännande av bedömningar av överensstämmelse, slås fast att 
varor som tillverkats på den ena sidan om Atlanten kan provas och certifieras där enligt 
den andra sidans tekniska krav. Genomförandet och genomdrivandet av detta avtal 
kommer att kräva ett nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter. Det rättsliga 
förhållandet mellan avtalet om ömsesidigt erkännande och avtalet om den nya 
transatlantiska marknaden kommer att behöva klargöras. 
27 
Generellt (och i synnerhet om det inte är fråga om bedömning av överensstämmelse) 
kommer ömsesidigt erkännande av rättsregler, förfaranden och praxis att ställa krav på 
nära prövning, med beaktande av de mål som eftersträvas i det allmännas intresse, av den 
regleringsstrategi som tillämpas på ömse sidor om Atlanten. Verkningarna av eventuella 
skillnader i strategi i detta avseende mellan EU och Förenta staterna (till exempel i fråga 
om tillämpningen av krav i förebyggande syfte i stället för tillämpning av principen om 
producentens ansvar) kommer att behöva övervägas. Syftet kommer att vara att 
upprätthålla allmänhetens förtroende för att kraven på skydd av hälsa, säkerhet, 
konsumenter och miljö, som är en grundläggande del av den inre marknaden, inte 
urholkas. 
På området handel med tjänster bör avtalet om den nya transatlantiska marknaden först 
och främst inriktas på liberalisering grundad på nationell behandling och - till skillnad från 
vad som gäller för den inre marknaden - tillämpning av värdlandets regler och på 
undanröjandet av begränsningar av marknadstillträdet. Det betyder att kvarvarande 
begränsningar av rätten till etablering i någon form av kommersiell närvaro (dotterbolag, 
filialer, representationskontor, o.s.v.) skulle behöva avskaffas, i full överensstämmelse 
med GATS-reglerna, i EU såväl som i Förenta staterna. 
Avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle inte innebära någon ändring av 
bestämmelserna om den inre marknaden och inte heller betyda att Förenta staterna skulle 
omfattas av denna. Amerikanska företag skulle omfattas av de rättigheter som gäller pä 
den inre marknaden först om de uppfyllde de krav beträffande icke-diskriminering som 
fastställs i EG-direktiven (och som på samma sätt gäller för EG-företagen). med undantag 
av de fall då en frivillig överenskommelse om ömsesidigt erkännande eller harmonisering 
träffas inom ramen för avtalet om den nya transatlantiska marknaden. Företag frän tredje 
land som etablerats i Europa omfattas redan av fördelarna av den inre marknaden Den 
allmänna principen att fördelarna av den inre marknaden är begränsade till enheter som är 
etablerade inom EU och är underkastade harmoniserade bestämmelser för den inre 
marknaden skulle inte ändras. 
Amerikanska företag som önskar komma in på EU-marknaden skulle visserligen finna 
detta lättare, men måste ändå iaktta de regler som gäller för den inre marknaden, vilka 
måste följas av alla företag som önskar bedriva verksamhet inom EU (beträffande dessa 
regler skulle en gradvis tillnärmning kunna ske inom vissa områden tack vare 
regleringssamarbetet inom ramen för Avtalet om den nya transatlantiska marknaden). De 
måste också iaktta de regler som gäller i enskilda medlemsstater på områden där det inte 
finns harmoniserade föreskrifter på gemenskapsnivå. Respekten för de politiska mål som 
ligger till grund för förordningarna om den inre marknaden och för nationell lagstiftning 
skulle därför till fullo bevaras. 
Framsteg inom området ömsesidigt erkännande (av kvalifikationer, regleringar och andra 
föreskrifter, kontrollförfaranden osv.) skulle kunna leda till att amerikanska företag och 
tillhandahållare av tjänster delvis kunde la omfattas av fördelarna pä den inre marknaden 
utan att behöva underkasta sig de relevanta EU-bestämmelserna, dock med iakttagande av 
likvärdiga föreskrifter i Förenta staterna. Detta skulle behöva ske pä ett sätt som varken 
rubbar jämvikten på den inre marknaden eller snedvrider konkurrensbetingelserna. I utbyte 
skulle EU-företagen fa likvärdigt tillträde till den amerikanska marknaden. 
Eftersom den inre marknadens sätt att fungera inte skulle komma att ändras innebär detta 
att EU:s gemensamma politik i huvudsak skulle påverkas via den ökade konkurrensen på 
28 
marknaden för olika tjänster i EU och genom behovet av att utnyttja de ökade 
möjligheterna för EU-företagen att få tillträde till den amerikanska marknaden. 
16. INSTITUTIONELLA ASPEKTER 
Institutionell struktur 
För att säkerställa att den transatlantiska marknaden genomförs effektivt och fungerar väl 
och med beaktande av behovet av att bevara EU:s inre förfaranden kommer det att bli 
nödvändigt att inrätta en del nya institutionella strukturer. Vilka strukturer det mera exakt 
skulle bli fråga om är en fråga som kommer att klarna under de fortsatta förhandlingarna 
Sambanden med de befintliga strukturerna inom ramen för den nya transatlantiska 
agendan och andra befintliga arrangemang mellan EU och Förenta staterna kommer an 
behöva övervägas noga. Det kan vara lämpligt att inrätta följande: 
• En gemensam kommitté (där man antingen bygger pä befintliga strukturer eller 
anpassar dessa) med uppgift att övervaka genomförandet av avtalet. 
• En effektiv tvistlösningsmekanism. 
• Ett samrådsorgan bestående av parlamentariker frän EU och Förenta staterna 
Vetenskapligt samarbete 
Det kan även vara lämpligt att inrätta ett vetenskapligt rådgivande organ inom vilket 
bredast möjligt utbyte av vetenskaplig kunskap kan ske i samband med 
regleringsprocessen, särskilt genom att där sammanföra vetenskapsmän frän bägge sidor 
av Atlanten. 
Förebyggande av konflikter 
Syftet med den nya transatlantiska marknaden är att förhindra att det uppstår 
handelstvister. Den gemensamma kommittén skulle spela en viktig roll här. Förebyggandet 
av konflikter skulle som minimum grundas pä följande: 
• Klarhet beträffande parternas rättsliga skyldigheter enligt avtalet. 
• Främjande av öppenhet och insyn samt stöd genom en strukturerad dialog eller 
separata dialoger mellan berörda parter (däribland konsumenter, arbetstagare och 
företag). 
• Tillgripande av frivilliga standarder närhelst detta är möjligt utan att äventyra mal som 
eftersträvas i det allmännas intresse. 
• Ökat regleringssamarbete när nya föreskrifter i lagar eller andra författningar övervägs, 
genom anmälnings- och samrådsförfaranden på alla lämpliga nivåer mellan 
avtalsparternas offentliga myndigheter. 
29 
Dagligt administrativt samarbete mellan myndigheter på ömse sidor om Atlanten vilka 
svarar för genomförande, övervakning eller kontroll. 
Genomförande i inhemsk lagstiftning av åtaganden 
En förutsättning för att medborgarna i EU och Förenta staterna skall komma i åtnjutande 
av de fördelar som avtalet om den nya transatlantiska marknaden skulle innebära är att 
parterna effektivt införlivar de åtaganden som görs inom ramen för avtalet med sina 
respektive rättsliga system. Ansvaret för upprätthållandet av respekten för dessa 
skyldigheter enligt nationell lagstiftning åvilar sedan respektive parts rättsväsende. 
Tvistlösning inom ramen för avtalet 
Om det trots de bilaterala och nationella förfaranden som beskrivs ovan skulle uppstå 
tvister mellan parterna, behövs en effektiv bilateral ordning för att lösa tvisten. De 
närmare institutionella formerna härför skulle naturligtvis vara avhängiga av vilket slags 
skyldigheter som eventuellt skulle behöva hanteras, men som minimum bör följande gälla: 
• Ordningen skall inte utesluta möjligheten till en samförständsbaserad lösning av tvisten. 
• Den skall bygga på objektiva konstateranden. 
• Den skall erbjuda parterna (och i slutändan deras medborgare och foretag) 
rättssäkerhet i fråga om arten och omfattningen av de rättigheter och skyldigheter som 
följer av avtalet. 
• Den skall i rättssäkerhetens intresse genomföras relativt snabbt. 
• Den skall ge garantier för att resultatet kommer att godtas och genomföras av parterna. 
Förhållandet till WTO:s tvistlösningssvstem 
Ordningen enligt ovan bör vara uppbyggd pä ett sådant sätt att fortsatt integritet och 
effektivitet för WTO:s tvistlösningssvstem säkerställs. Den bör inte heller pä något satt 
begränsa parternas rätt att använda sig av WTO:s ivisllösningssystem Del närmat c 
förhällandet mellan de tvä förfarandena kommer i stor utsträckning (men inte uteslutande) 
att bli beroende av förhällandet mellan parternas grundläggande rättigheter och 
skyldigheter enligt WTO-avtalet respektive avtalet om den nya transatlantiska marknaden 
K SLUTSATS 
Kommissionen föreslär att rådet inom kort ingående diskuterar detta förslag. 
Kommissionen kommer att till rådet överlämna ett utkast till direktiv till förhandlingar om 
ett avtal om den nya transatlantiska marknaden som omfattar de delar som beskrivits i del 
föregående. 
30 
Bilaga 
EKONOMISKA NYCKELTAL 
Från ekonomisk synpunkt är de transatlantiska partnerna i hög grad integrerade. EU och 
Förenta staterna är varandras viktigaste handelspartner (för varor och tjänster 
sammantaget) och likaså varandras viktigaste källa för och mottagare av utländska 
direktinvesteringar. Det ekonomiska förhällandet utmärks av en omfattande branschintern 
och företagsintern handel liksom av en betydande handel med halvfabrikat. Företagen pä 
ömse sidor om Atlanten finner i ökande utsträckning nya och innovativa sätt att göra 
affärer, bland annat med hjälp av elektronisk handel. 
Handeln mellan de bägge parterna med varor och tjänster uppgick 1996 till mer än .155 
miljarder ecu. EU och Förenta staterna svarar vardera för ca l() % av varandras total 
handel med varor, som 1996 uppgick till 227 miljarder ecu. Handeln dem emellan är inte 
bara omfattande i absoluta tal utan också i stort sett i balans. Den transatlantiska handeln 
är koncentrerad till högteknologiprodukter, som uppskattas svara tor 20 °<> av den totala 
varuhandeln mellan EU och Förenta staterna. 
Tjänstehandelsområdet framstår som särskilt dynamiskt. Uppgifterna om den 
transatlantiska handeln med tjänster visar att tjänstehandeln mellan EU och Förenta 
staterna svarade för 32 % av den totala bilaterala handeln 1985 och att siffran 1905 |1;u|c 
ökat till drygt 38 %. Den sammanlagda gränsöverskridande handeln med tjänster uppgick 
1996 till 128 miljarder ecu. Detta är en anmärkningsvärd ökning, men det finns fortfarande 
utrymme för en väsentlig handelstillväxt eftersom tjänstesektorn har blivit den största och 
snabbast växande sektorn i bägge ekonomierna. Tjänster svarar nu i genomsnitt foi mei an 
66 % av det totala förädlingsvärdet i EU-länderna och för mer än 70 °o i Forenia staterna 
och svarar också för jämförbara andelar av sysselsättningen. Som jämförelse kan nämnas 
att tjänsternas andel av världsproduktionen uppgår till drygt 50 "o. EU och Förenta 
staterna är därmed världsledande på tjänstehandelsområdet och står för 47 °,> as-
tjänsteexporten globalt sett. 
Betydelsen av investeringsverksamheten mellan FA! och horenta staterna framgår av 
storleken på det samlade beståndet av utländska direktinvesteringar. Båda parterna ar den 
största investeraren hos den andra. 1996 uppgick värdet av de sammanlagda kumulerade 
investeringarna mellan EU och Förenta staterna uttryckt i löpande priser till 720 miljarder 
USD, vilket representerar den i särklass mest omfattande investeringsrelationen i världen 
Värdet av EU:s investeringar i Förenta staterna uppgick till 372 miljarder USD och 
motsvarande siffra för Förenta staterna i EU uppskattas till 348 miljarder \]SD EU ar 
därmed den avgjort största investeraren i Förenta staterna och svarade för *9 "o av det 
samlade beståndet av utländska direktinvesleiingår 19%. Samtidigt hänförde sig 44 % a\ 
Förenta staternas kumulerade utländska direklinvesleringar till EU liksom betralVande 
den bilaterala handeln kan konstateras att del råder balans beträffande del samlade 
beståndet av investeringar pä ömse häll och att detta är betydande. Investeringarna har 
också ökat snabbt under de senaste åren med en fördubbling mellan 1989 och ll)0o. 
Tjänstesektorn spelar en ökande roll som mottagare av utländska direktinvesteringar - i 
genomsnitt svarade investeringar inom tjänstesektorn för närmare 50 % per är av de totala 
utländska direktinvesteringarna under perioden 1992-1995, även om huvuddelen av EU:s 
investeringar i Förenta staterna fortfarande går lill tillverkningssektorn 
31 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 125 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 11 10 09 
Katalognummer : CB-C0-98-173-SV-C 
ISBN 92-78-32315-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg