SV Europeiska unionens officiella tidning C 247/11

Offentliggörande av en ansökan om ändring i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2011/C 247/06

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 (1). Invändningar måste komma in till kommissionen senast sex månader efter dagen för detta offentliggörande.

ANSÖKAN OM ÄNDRING

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

ANSÖKAN OM ÄNDRING ENLIGT ARTIKEL 9

”LANGRES”

EG-nr: FR-PDO-0217-0121-07.07.2009

SGB ( ) SUB ( X )

1. Rubrik i produktspecifikationen som berörs av ändringen:

—  Produktens beteckning — Produktbeskrivning —  Geografiskt område —  Bevis på ursprung — Framställningsmetod — Samband — Märkning —  Nationella krav —  Annat (specificera)

2. Typ av ändring(ar):

—  Ändring av sammanfattande dokument eller sammanfattning — Ändring i specifikationen för en registrerad SUB eller SGB för vilken varken det sammanfattande dokumentet eller sammanfattningen har offentliggjorts —  Ändring i specifikationen som inte kräver någon ändring i det offentliggjorda sammanfattande dokumentet (artikel 9.3 i förordning (EG) nr 510/2006) —  Tillfällig ändring i specifikationen till följd av att de offentliga myndigheterna har infört obligatoriska sanitära eller fytosanitära åtgärder (artikel 9.4 i förordning (EG) nr 510/2006)

3. Ändring(ar):

Det allmänna syftet med de begärda ändringarna är att införa de preciseringar som är nödvändiga för att skärpa produktionskraven för den mjölk som används och för själva produkten.

Ändringarna gör det möjligt att stärka sambandet mellan produkten och det geografiska området och bättre bevara produktens egenskaper.

3.1 Punkt 2 i specifikationen:

PRODUKTBESKRIVNING:

I produktbeskrivningen preciseras vissa av de särskilda tekniska uppgifterna som används för att beskriva ”Langres”.

Ostskorpans utseende och ostens form: Avsikten är dels att precisera beskrivningen, dels att anpassa ordvalet till den terminologi som verkligen används vid kontroll av produkten och särskilt vid organoleptisk kontroll. De gjorda ändringarna innebär ingen ändring av produktens egenskaper.

Hänvisning till formarnas diameter i stället för ostarnas diameter: Detta underlättar kontrollen av att kravet på ostarnas diameter uppfyllts. Eftersom diametern varierar något beroende på mogningslagringens längd och förhållanden, anses det vara tillförlitligare att beskriva formarna.

Uppgiften om ostarnas höjd har utgått och en maximivikt har införts: Uppgifter om minsta och största vikt samt minsta och största diameter anses vara lämpligare för att beskriva ostarna.

Införande av ett mellanformat: Detta format mellan det lilla och det stora formatet gör det lättare för konsumenten att identifiera olika typer av format och förstärker på så sätt beteckningen ”Langres” typiska egenskaper. Eftersom diametern för det lilla formatet minskats, är det även lättare att skilja det från mellanformatet.

3.2 Punkt 5 i specifikationen:

BESKRIVNING AV FRAMSTÄLLNINGSMETOD FÖR PRODUKTEN:

Mjölkproduktion

Mjölkkobesättning

Genom att använda raser som är anpassade för mindre intensiva produktionssystem förstärks sambandet mellan ”Langres” och det geografiska området.

Bestämmelserna om köp av mjölkkor och utfodring av kvigor syftar till att garantera att den mjölk som används för framställning av ”Langres” kommer från djur vars anpassning till området förstärks genom att specifikationerna iakttas i djurhållning och utfodring en tid innan korna tas i produktion.

Utfodring av mjölkkobesättningen

En hög självförsörjningsgrad för foder (80 %) i produktionsområdet för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Langres” är ett av de huvudsakliga kriterier som stärker sambandet med området. Naturens särdrag och uppfödarnas kunskaper, särskilt om skötseln av betesmarkerna, återspeglas i det foder som ges till mjölkkorna.

Bestämmelserna om utfodring av mjölkkobesättningarna syftar till att bevara den traditionella utfodringen med vallfoder i produktionsområdet för ”Langres”. Dels garanteras att en minimiandel av fodret utgörs av vallfoder, dels eftersträvar man att bibehålla vallfodrets särskilda kvaliteter genom att bevara en naturlig flora med stor mångfald och undvika intrång av nya arter som kan påverka floran.

Garantin för en betydande andel vallfoder i utfodringen (obligatoriskt bete under 6 månader av året, minst 20 ar betesmark per mjölkko, 30 % vallfoder i den dagliga foderransonen vintertid) är en viktig faktor som stärker sambandet med området. Även begränsningen av konstgödsel bidrar, eftersom ängarnas biologiska mångfald bevaras genom att undvika för mycket kväve som kan leda till försurning av marken och intrång av nya arter som inte är intressant som vallfoder eller till och med kan konkurrera ut den önskade floran.

Jordbrukarna måste kunna lagra vallfoder motsvarande 130 % av vinterns behov. Detta är en mycket utbredd tradition som är specifik för regionen. Jordbrukarna kan på så sätt uppnå målet att vara självförsörjande på foder och är garderade mot dåliga skördar på grund av oförutsedda väderförhållanden. En anpassningsperiod beviljas för jordbrukare som inte uppfyller kriteriet.

De grovfoder och kraftfoder som är tillåtna anges i positivlistor. Även för dessa foder finns föreskrifter om egenskaper, lagringsförhållanden, beredning och utfodring. Samtliga dessa nya bestämmelser motsvarar traditionella metoder som används i produktionsområdet för ”Langres”. De syftar framför allt till att förhindra typer av foder eller lagringsmetoder som kan inverka negativt på de särskilda egenskaperna hos den mjölk som används för att framställa ”Langres”.

Även listan över dessa foder har upprättats med iakttagande av kravet på självförsörjning på foder i produktionsområdet, i syfte att säkerställa fodrets härkomst och lokala ursprung.

Begränsningen av kraftfodret bidrar för övrigt till att bromsa utvecklingen mot en intensivare produktion och främjar sambandet med det geografiska området.

Ostframställning

Användningen av behandlingsmetoder och tillsatser vid ostframställning omfattas av allmän lagstiftning. Det har dock konstaterats att ny teknik som rör behandlingsmetoder och tillsatser som mikrofiltrering, partiell koncentration av mjölken eller mogningsenzym kan påverka de särskilda egenskaperna hos ostar med ursprungsbeteckning. Vissa enzymtillsatser har visat sig vara oförenliga med produkter med skyddad ursprungsbeteckning, om man vill bevara produkternas grundläggande egenskaper.

Det har därför blivit nödvändigt att i punkt 5 i produktspecifikationen för varje ursprungsbeteckning ange gängse metoder i fråga om användning av behandlingar och tillsatser i mjölken och under ostframställningen. På så sätt kan man undvika att nya metoder som inte omfattas av bestämmelserna i framtiden påverkar de skyddade ostarnas egenskaper.

Tekniska kriterier fastställdes i produktspecifikationen 1996: Längd och temperatur för syrningen och avrinningen, ingen vändning under avrinningen samt frekvens för den behandling som ska göras under mognadslagringen.

De tekniska kriterier som fastställs i den nya versionen av specifikationerna för de åtgärder som ska vidtas under allt från formningen av ostmassan till mognadslagringen av ostarna reglerar framställningsprocessen och garanterar den homogenitet som krävs för att erhålla ”Langres” särskilda organoleptiska egenskaper. I dessa produktionsvillkor respekteras även de metoder som under historiens gång har gett ”Langres” dess renommé.

Mogning av mjölken innan löpe tillsätts och användning av mesofila bakterier: På detta sätt garanteras ostmassans mjölkkaraktär, vilket är en förutsättning för att produkten ska få de rätta organoleptiska egenskaperna.

Koaguleringstid: Mycket viktig, eftersom den garanterar de egenskaper hos ostmassan som ger ”Langres” dess speciella karaktär.

Snittning av ostmassan: Möjliggör föregående vassleavrinning i ostbunken, vilket underlättar den senare avrinningen. Däremot är föregående avrinning utanför ostbunken förbjuden för att förhindra att ostmassan faller sönder.

Avskaffande av förbudet mot tvättning och pressning av ostmassan i samband med att den läggs i formen: Dessa åtgärder är specifika för ostar som framställs med löpe, men förbudet har blivit överflödigt på grund av gränsen på pH 4,6 när ostarna tas ur formarna. Denna gräns, som garanterar ostarnas mjölkkaraktär, förhindrar nämligen att osten tvättas eller pressas.

Fastställande av en temperatur på minst 19 °C: Främjar spontan avrinning och upprätthåller enzymaktiviteten, som underlättar syrningen av ostarna.

Begränsning av antalet vändningar till två under avrinningen: Garanterar att det naturligt bildas en fördjupning på ostarnas ovansida, vilket är ett viktigt särdrag för ”Langres”.

Mognadslagring av ostarna

De gjorda preciseringarna möjliggör en bättre reglering av mognadslagringen i vid bemärkelse (från torkning till den egentliga mognadslagringen) som är ett viktigt skede i framställningen av ost, eftersom osten under mognadslagringen kan utveckla hela sin potential.

Fastställande av temperatur- och fuktförhållanden (temperatur för torkningen, temperatur och fukt för den egentliga mognadslagringen).

Krav på våtbehandling garanterar en kontrollerad utveckling av de särskilda mognadsbakterier som ger ”Langres” dess särskilda organoleptiska egenskaper.

Fastställande av en kortaste tid för mognadslagring på 18 dagar för det nyinförda mellanformatet.

3.3 Punkt 6 i specifikationen:

FAKTORER SOM STYRKER SAMBANDET MED DET GEOGRAFISKA OMRÅDET:

Denna del av specifikationen har skrivits om i enlighet med det sammanfattande dokumentet (specifika uppgifter om det geografiska området/specifika uppgifter om produkten/orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper) och har kompletterats med beaktande av preciseringarna av framställningsmetoden: de förhållanden vid mjölkproduktionen och ostframställningen som påverkar ”Langres” egenskaper och har gett den sitt renommé.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”LANGRES”

EG-nr: FR-PDO-0217-0121-07.07.2009

SGB ( ) SUB ( X )

1. Beteckning:

”Langres”

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet:

3.1 Produkttyp:

Klass 1.3 – Ost

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i punkt 1 är tillämplig:

Det är en mjuk ost med tvättad skorpa. Skorpan är slät till lätt rynkad och kittad, med en färg efter mognadslagring som varierar från guldgul till brunröd.

Ostmassan är vit, men blir gräddgul under mognadslagringen. Osten är cylinderformad till något konformad, med en fördjupning på ovansidan (mer än 5 millimeter djup) och finns i tre storlekar:

— Stort format tillverkat i en form med diametern 16–20 centimeter och med en vikt på 800–1 300 gram.

— Mellanformat tillverkat i en form med diametern 9–10 centimeter och med en vikt på 280–350 gram.

— Litet format tillverkat i en form med diametern 7–8 centimeter och med en vikt på 150–250 gram.

Osten innehåller minst 50 procent fett efter fullständig torkning.

Dess torrsubstansinnehåll är mer än 42 procent.

Den tillverkas uteslutande av komjölk som tillsatts löpe efter att först ha genomgått mogning. Koaguleringstiden på mellan två och en halv till fem och en halv timmar garanterar ostmassans mjölkkaraktär.

Osten vänds endast två gånger under avrinningen och våtbehandlas under mognadslagringen, som är 15–21 dagar lång beroende på ostens format.

3.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter):

Langres är en ost som tillverkas uteslutande av ej koncentrerad och ej rekonstituerad komjölk som tillsatts löpe och som kommer från det geografiska produktionsområde som anges i punkt 4. Det är förbjudet att förvara mjölkråvaran i minusgrader.

3.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung):

Minst 80 % av mjölkkobesättningens foder, beräknat på torrsubstansen och som årligt genomsnitt, kommer från beteckningens geografiska område.

Mjölkkobesättningen går på bete under minst 6 månader av året och den tillgängliga arealen under denna tid är minst 20 ar betesmark per mjölkko.

Andelen vallfoder under vintern utgör minst 30 % av det grovfoder som ges, varav minst hälften i form av hö eller konsttorkat vallfoder.

Tillåtna som grovfoder är

— vall från naturliga, tillfälliga eller anlagda ängar, som betas, ges som grönfoder eller lagras som ensilage, rundbalar eller hö eller konsttorkas,

— majs som hel växt, som ges som grönfoder, lagras som ensilage eller konsttorkas,

— foderbetor,

— spannmål, som ges som grönfoder, eller lagras som rundbalar eller ensilage,

— halm från spannmål.

Vid grönfoderutfodring ska fodret, som skördats på vederbörligt sätt, transporteras färskt till gården och får inte värmas upp innan det ges till mjölkkorna. Tiden mellan det att fodret skördas och ges till korna får vara högst två mjölkningar.

Foderbetor ska tvättas omsorgsfullt innan de ges till korna. De ska vara hela, rena och friska. Om betorna skärs i bitar ska detta göras dagligen.

Rundbalar tillverkas av förtorkat foder och innehåller minst 60 % torrsubstans.

Ensilage är tillåtet förutsatt att det förvaras på betongplatta. Vidare krävs en avlastningsplattform i betong, utom om det finns ett alternativt system för avlastning på vederbörligt sätt.

Vall som ensileras ska förtorkas och ska innehålla minst 30 % torrsubstans.

Hö ska obligatoriskt förvaras torrt i lada.

Från och med den 1 januari 2013 ska halm obligatoriskt förvaras torrt i lada.

Kraftfoder och annat torrfoder lagras på lämplig plats skyddat för fukt. Med torrfoder avses ett foder som innehåller mer än 85 % torrsubstans.

Utfodringen med kraftfoder är begränsad till ett årligt genomsnitt på högst 7 kg per lakterande mjölkko per dag.

Kraftfoderblandningar, helfoder eller kompletteringsfoder får innehålla

— spannmål eller biprodukter av spannmål,

— proteingrödor och oljeväxter,

— växtmassa,

— melass,

— konsttorkad lusern,

— produkter av mjölk (vassle),

— mineralfoder som eventuellt tillsatts vitaminer.

Kraftfoder kan framställas på gården (blandas på jordbruksföretaget av det som produceras där) eller köpas.

Krossning av spannmål sker uteslutande på mekanisk väg.

Flytande foder får användas förutsatt att dess sammansättning är klart angiven och är förenlig med listan över godkända foder.

Det är förbjudet att använda kaustiksoda för behandling av spannmål som är avsedd att användas som foder till mjölkkobesättningen.

Det är förbjudet att tillsätta skyddat metionin och ammoniak.

3.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området:

Mjölkproduktionen, ostframställningen och mognadslagringen ska genomföras i det geografiska området.

3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.:

—

3.7 Särskilda regler för märkning:

Ostar med ursprungsbeteckningen ”Langres” ska märkas med denna beteckning åtföljt av uppgiften ”Ursprungsbeteckning” i en teckenstorlek som utgör minst två tredjedelar av de största tecken som förekommer i märkningen.

Det är obligatoriskt att anbringa EU:s logotyp för skyddad ursprungsbeteckning.

4. Kort beskrivning av det geografiska området:

Det geografiska området utgörs av trakterna kring betesmarkerna i Bassigny och på Langres-platån.

Mjölkproduktion, ostframställning och mognadslagring ska ske i följande områden:

— Departementet Côte d’Or. — Kommunerna Chaugey, Cussey-lès-Forges, Foncegrive och Vernois-lès-Vesvres.

— Departementet Haute-Marne. — Arrondissementen Chaumont och Langres.

— Departementet Vosges. — Kantonen Neufchâteau.

5. Samband med det geografiska området:

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området:

Det geografiska området utgörs av trakterna kring betesmarkerna i Bassigny och på Langres-platån.

Hela området ligger på ett substrat från juraperioden som ger mer eller mindre lerhaltiga kalkjordar. Den genomsnittliga höjden är 400–500 meter.

Olika dokument (överföring av länsherrerättigheter, utdrag ur staden Langres räkenskaper) vittnar om att man på landsbygden kring Langres redan under medeltiden framställde ostar i form som fick rinna av och torka och därefter troligen mogningslagrades.

I en bok av A. F. Pauriau från 1800-talet omnämns osten Langres (La laiterie, art de traiter le beurre, de fabriquer les beurres et les principaux fromages français et étrangers, 1874).

På den tiden skedde produktionen uteslutande på gårdarna och saluföringen av de ostar som tillverkades i regionen skedde främst via staden Langres där fjorton firmor köpte in vita ostar och mognadslagrade dem. Det förefaller som om det under olika tider har funnits olika storlekar på ostarna, framför allt beroende på saluföringens inriktning. Allmänt kan det emellertid skiljas mellan små ostar som var avsedda att ätas relativt unga och ostar i större format som kunde lagras längre och såldes till orter längre bort.

Så småningom etablerade sig grossister i området. De köpte in ostar direkt i byarna och handelns volym ökade gradvis. Ostsändningar gick till Paris, Châlons, Bar-le-Duc, Nancy, departementen Corrèze och Allier och ibland till Genève. Vid denna tid hade osten från Langres sin höjdpunkt.

Kriget 1914–1918 markerade början på en nedgång för gårdstillverkningen i Langres, även om den fortgick ända fram till slutet av 1940-talet. Under denna tid ersattes gårdstillverkningen gradvis av produktionen från de ostfabriker som etablerat sig i regionen redan i början av 1900-talet, men som inriktade sig på annan ostproduktion, särskilt ostar framställda av pressad, uppvärmd ostmassa.

Det var inte förrän 1950 som några mathantverkare åter började tillverka Langres och produktionen av osten således åter kom igång. År 1981 inrättades en branschorganisation för Langres och denna uppställde 1986 som mål att erhålla en kontrollerad ursprungsbeteckning för osten från Langres för att befästa dess renommé.

5.2 Specifika uppgifter om produkten:

”Langres” är en mjuk ost med tvättad skorpa och med en färg som efter mognadslagringen varierar från klargul till brun. Dess främsta särdrag är en fördjupning på ovansidan som kallas ”fontaine” eller ”cuvette”.

”Langres” finns i tre olika storlekar och väger 150–250 gram i det minsta formatet, 280–350 gram i mellanformatet och 800–1 300 gram i det största formatet.

Tillverkningen karakteriseras framför allt av två viktiga etapper: långsam mogning av mjölken som ger ostmassan en mjölkkaraktär samt tvättning med saltvatten under mognadslagringen.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB):

Det geografiska området har fastställts på basen av det traditionella området för framställning av osten från Langres och uppfödning av nötkreatursraser som sedan länge funnits i regionen (framför allt Simmental). Mjölkjordbruken åtar sig att producera mjölk från i huvudsak dessa raser. Det geografiska området omfattar även angränsande områden med naturförhållanden som tillräckligt liknar förhållandena på den plats där osten har sitt ursprung.

Jordarna i området lämpar sig för produktion av flera olika grödor och djuruppfödning. Uppfödningen är särskilt koncentrerad till Bassigny, där jordarna är särskilt lämpade för vallproduktion. Den stora andelen vallfoder från ängarna i produktionsområdet som används vid utfodringen av mjölkkorna garanterar att den producerade mjölken påverkas av naturen och dess särdrag.

Metoderna för hållning av mjölkkobesättningen är anpassade till de villkor som ställs av naturen i det geografiska området. Till exempel hålls stora lager av vallfoder på gårdarna året runt, i enlighet med gammal sed som är mycket utbredd i regionen. På detta sätt garanteras en utfodring baserad på vallfoder, trots att bete inte hela tiden är möjligt, dels på grund av sommartorkan på Langres-platån, dels på grund av de relativt hydromorfa jordarna i Bassigny.

De särskilda förhållandena vid framställningen, såsom en lång mogningstid för mjölken och den behandling av ostarna som görs under mognadslagringen, återspeglar lokal kunskap med långa traditioner.

Begränsningen av antalet vändningar till två under avrinningen är likaså en metod med anor åtminstone så långt tillbaka som till 1800-talet. Denna metod gör att det bildas en fördjupning på ostarnas ovansida. Detta viktiga särdrag garanteras genom de framställningsmetoder som dagens producenter av Langres måste använda.

De framställningsmetoder som nu används och som har sitt upphov i traditionella metoder ger Langres de egenskaper som bekräftar dess identitet: en mjuk ost med tvättad skorpa och kraftig och karakteristisk doft och som finns i flera distinkta format.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen:

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCLangres-avec-modification.doc

(1) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.