Ruta 2: Utvecklingen för sysselsättning och sociala frågor Läget på arbetsmarknaderna i EU har fortsatt att ljusna under 2016 och första halvåret 2017. Arbetslösheten fortsätter att sjunka men från höga nivåer och skillnaderna mellan EU-länderna krymper. Den sysselsättningsskapande återhämtningen har bidragit till en förbättrad social situation mot bakgrund av en nedgång i andelen människor som riskerar att hamna i fattigdom eller social utestängning. Det beror på att andelen hushåll med låg arbetsintensitet minskade liksom den svåra materiella fattigdomen, medan andelen som riskerar att hamna i (monetär) fattigdom har stabiliserats.Ändå har många länder sociala problem, med möjliga negativa effekter på den potentiella BNP-tillväxten och konsekvenser för korrigeringen av de makroekonomiska obalanser som måste uppmärksammas. Europeiska pelaren för sociala rättigheter, som just har proklamerats, kan staka ut riktningen för hur de här problemen ska tacklas och främja en uppåtgående social konvergens i EU. Under 2016 sjönk arbetslösheten ytterligare, men var ännu hög eller till och med mycket hög i flera EU-länder. Mellan 2015 och 2016 var det bara två länder, Estland och Österrike, där arbetslösheten ökade, men från en låg nivå. Förbättringarna har varit mest markanta i länderna med högst arbetslöshet (minskning på två procentenheter eller mer i Cypern, Kroatien och Spanien). Det är ändå nio länder (Grekland, Spanien, Frankrike, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Portugal och Slovakien) som överskred resultattavlans tröskelvärde på 10 % som ett genomsnittsvärde för de senaste tre åren. Det är dock en nedgång från 12 länder jämfört med de två senaste rapporterna om förvarningsmekanismen. Dessutom var arbetslösheten under 2016 fortfarande högre än 2008 års värde i cirka två tredjedelar av medlemsländerna. Arbetslösheten i EU var 8,6 % och 10 % i euroområdet, vilket är cirka två procentenheter lägre än toppnoteringarna 2013, men 1,6 och 2,4 procentenheter högre än sifforna för 2008. Under första halvåret 2017 har arbetslösheten fortsatt nedåt och låg i mitten på 2017 på 7,7 % respektive 9,1 % i EU och euroområdet. Sysselsättningen och sysselsättningsgraden steg i nästan alla länder och fortsatte därmed de senaste årens positiva utveckling. Sysselsättningsgraden (20–64 åringar) uppgick till 71,1 % för hela EU 2016, vilket är högre än toppnoteringen före krisen på 70,3 % från 2008. Under det andra kvartalet 2017 fortsatte sysselsättningsgraden att stiga till rekordsiffran 72,2 %. Under 2016 sjönk i absoluta tal antalet personer i sysselsättning bara i Rumänien och Lettland. Arbetskraftsdeltagandet ökade i nästan hela EU. I bara två länder har arbetskraftsdeltagandet sjunkit de senaste tre åren. Minskningen i Cypern sammanfaller med resultattavlans tröskelvärde på -0,2, medan det i Spanien låg under värdet (-0,1). Sammantaget var arbetskraftsdeltagandet 2016 i EU och euroområdet 72,9 % respektive 72,9 %, dvs. 2,6 och 2,1 procentenheter över 2007 års nivåer. Den uppåtgående trenden beror främst på att äldre arbetstagare och kvinnor i högre grad deltar i arbetskraften. Långtidsarbetslösheten sjönk med viss eftersläpning efter starten på återhämtningen, men under 2016 kunde man se förbättringar i nästan alla medlemsländer. I bara två länder var långtidsarbetslösheten minst 0,5 procentenheter högre än för tre år sedan – dvs. resultattavlans tröskelvärde. I Österrike steg den till 1,9 %, och i Finland till 2,3 %. Den högsta långtidsarbetslösheten observerades i Grekland (17 %) och Spanien (9,5 %). Ungdomsarbetslösheten sjönk i alla EU-länder under de tre åren före 2016, med undantag för Luxemburg (där ökningen på 2,2 procentenheter något överskrider resultattavlans tröskelvärde på 2 procentenheter) och i mindre grad i Finland och Österrike. Fall på minst 10 procentenheter under samma period uppmättes i länderna med de högsta nivåerna (t.ex. Grekland, Ungern, Spanien och Kroatien) samt i Bulgarien och Slovakien. Ungdomsarbetslösheten är fortfarande över 30 % i Grekland, Italien, Kroatien och Spanien, medan andelen unga som varken arbetar eller studerar överskrider 15 % i Bulgarien, Cypern, Grekland, Italien, Kroatien och Rumänien. Den sociala situationen är fortfarande ett orosmoment i många EU-länder. Mellan 2015 och 2016 har andelen personer i EU som riskerar fattigdom eller social utestängning sjunkit i ungefär hälften av länderna, och ofta bara marginellt. En knapp fjärdedel av befolkningen i EU riskerade fattigdom eller social utestängning 2016. Nivåerna varierade kraftigt från cirka 40 % i Bulgarien och Rumänien, följt av Grekland med drygt 35 %, till cirka 13 % i Tjeckien och 17 % i Danmark, Finland och Nederländerna. I Luxemburg och Rumänien ökade nivåerna mest mellan 2015 och 2016, medan Ungern, Lettland och Malta uppvisade de största minskningarna. Parallellt har hushållens disponibla inkomster ökat, men i många medlemsländer har de har ännu inte återgått till 2008 års nivåer i reala termer. Den övergripande utvecklingen för andelen som riskerar fattigdom speglar skilda förlopp för olika kompententer. Andelen människor som riskerar fattigdom sjönk visserligen i de flesta medlemsländer under 2016, men den har samtidigt ökat i de flesta länder på senare år: Den största ökningen under treårsperioden observerades i Estland, Lettland, Nederländerna och Rumänien, medan andelen minskade kraftigt i Grekland, men från en nivå över genomsnittet. Den allvarliga materiella fattigdomen har däremot sjunkit de senaste tre åren och bara under 2016 sjönk den i nästan alla länder: Den minskade med över tio procentenheter under treårsperioden i Bulgarien, Lettland och Ungern. Slutligen har återhämtningen medfört att andelen människor (under 60 år) som bor i hushåll med mycket låg arbetsintensitet har sjunkit i nästan alla EU-länder, framför allt i Ungern, Portugal, Lettland och Estland, men det finns ändå länder där andelen ökade 2016, främst Litauen, Finland, Grekland och Rumänien.