EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 06.02.1998 
KOM(1998) 39 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
om 
informationsstrategin 
för euron 

A/ INFORMATIONSVERKSAMHETEN OM EURON: MÅL OCH ROLLER 
Starten för den ekonomiska och monetära unionen (EMU) den 1 januari 1999 och det 
friktionsfria införandet av den gemensamma europeiska valutan, euron, är ett mycket 
viktigt mål för unionen. För att genomföra detta krävs det effektiv kommunikation och 
information, vilket betonades redan i den grönbok om övergången till euron som antogs 
av kommissionen i maj 1995. 
I år går övergångsprocessen in i ett avgörande skede och kommissionen vill därför genom 
detta meddelande påminna om att informationsverksamheten har en mycket hög prioritet. 
Meddelande riktar sig således inte enbart till medlemsstaterna och Europaparlamentet 
utan även till de regionala och lokala myndigheterna, de ekonomiska aktörerna i den 
privata sektorn och till talrika andra grupper vars verksamhet kommer att påverkas av 
införandet av euron. 
Detta meddelande grundar sig i stor utsträckning på de erfarenheter som kommissionen 
förvärvat inom ramen för den informationsverksamhet som den bedrivit under de två 
senaste åren. 
1.0. Framtidsutmaningen 
När kommissionen, i samarbete med Europaparlamentet inom ramen för programmet för 
att informera de europeiska medborgarna (Prince), satte sin egen informationsstrategi i 
verket i början av 1996 hade den ett dubbelt mål: att överallt inom unionen stärka 
uppfattningen att EMU skulle genomföras enligt Fördraget om upprättandet av 
Europeiska unionen och att få banker, leverantörer av finansiella tjänster och storföretag 
att bli medvetna om nödvändigheten av att genast börja förbereda sig för övergången till 
euron. Det har varit möjligt att nå dessa mål med hjälp av informationsinsatser som 
genomförts av kommissionen och Europaparlamentet på grundval av de beslut som 
fattats av stats- och regeringscheferna. 
För att övergången skall ske på ett friktionsfritt sätt under de kommande åren bör 
informationsstrategin nu inriktas på mer specifika mål: 
- Att förklara euron för så många medborgare som möjligt så att den lättare kan 
accepteras och användas. Dessutom bör det förklaras varför Europa går mot en 
ekonomisk och monetär union och vad euron kan tillföra medborgarna. 
- Att göra det möjligt för medborgarna att vänja sig vid den nya valutan, att lära sig dess 
värde samt att obesvärat använda och ha förtroende för den. Denna insats vänder sig 
till allmänheten. För att nå detta mål är det även nödvändigt att särskilt vända sig till 
specifika målgrupper, som t.ex. konsumenterna. 
- Att uppmuntra de små och medelstora företagen inom samtliga branscher att börja sina 
förberedelser genom att göra dem medvetna om fördelarna med noggranna 
förberedelser och om de nackdelar det skulle innebära att inte vara klar i tid till den 
definitiva övergången den 1 januari 2002. 
- Att se till att de politiska, administrativa och ekonomiska aktörerna i tredje land 
förstår vad EMU innebär. 
1.1. Informationsansvaret är vitt fördelat 
De ovan nämnda målen är ambitiösa. De ställer krav på väl utformade, ihållande och 
välfinansierade informationsinsatser som sträcker sig över flera år och omfattar samtliga 
nivåer, från Europanivå till lokal nivå. Syftet med informationen är inte endast att se till 
att konkret och lättillgänglig information sprids utan även att konsekvenserna av eurons 
införande förklaras för varje medborgare. Övergången till euron på det politiska och 
praktiska planet kommer att bli lättare ju större uppslutningen bakom projektet är från 
medborgarnas sida. 
Att förbereda alla delar av befolkningen på euron är inte enbart en uppgift för de 
offentliga myndigheterna: 
• Informationsnätverk och informationsspridare, t.ex. bransch- och yrkesorganisationer 
på nationell och europeisk nivå, konsumentorganisationer och ett stort antal offentliga 
organ, är oumbärliga källor till praktisk information och deras initiativ bör uppmuntras 
och understödjas. 
• Företagen bör förklara för sina anställda, aktieägare, leverantörer och kunder när, hur 
och för vilka ändamål de kommer att använda euron under den övergångsperiod som 
föregår införandet av sedlar och mynt i euro den 1 januari 2002. De bör även förklara 
hur euron kommer att påverka verksamheten samt de aspekter som är av avgörande 
intresse för de anställda, såsom löner och pensioner. 
• Bankerna bör förklara för sina kunder att de kan utföra transaktioner i euro under 
övergångsperioden, dvs. från och med den 1 januari 1999, samt hjälpa dem att vänja 
sig vid belopp uttryckta i den valutan. 
• Detaljhandeln kommer, oberoende av verksamhetens storlek, att ha ett grundläggande 
intresse av att hjälpa konsumenterna att vänja sig vid euron och dess valörer och att 
obesvärat använda den nya valutan. 
• De som tillhandahåller finansiella tjänster, särskilt inom områdena försäkringar och 
pensioner, bör förklara hur euron påverkar deras produkter. 
2.0. Informationsutmaningen: roller och ansvar 
2.1. Medlemsstaterna har en nyckelroll 
För att informationsinsatserna skall vara trovärdiga och effektiva bör de utformas med 
hänsyn till medborgarnas kultur, språk och farhågor. De bästa informationskällorna är de 
som är närmast medborgarna och som dessa ser som sakkunniga och trovärdiga. Ansvaret 
för informationen ligger dessutom huvudsakligen hos medlemsstaterna som inte enbart 
bör ta fram informationshjälpmedel och -produkter utan även uppmuntra regionala och 
lokala myndigheter, allmänna verk samt icke-statliga organisationer, såsom 
fackföreningar, bransch- och konsumentorganisationer, att fungera som informations­
nätverk och -kanaler för euron. 
De flesta medlemsstater har, i samarbete med Europeiska unionen, satt igång sin 
nationella informationsverksamhet om euron. Det möte med de nationella 
förvaltningarnas samordnare för information om euron som kommissionen organiserade 
den 30 oktober 1997 i Bryssel visade vilken mängd varierande initiativ som tagits av 
medlemsstaterna. 
2.2. Partnerskapen med EU:s institutioner är en garanti för inbördes 
överensstämmelse 
Unionsinstitutionerna och flera medlemsstater har sedan 1996 ett nära samarbete för att 
utveckla informationsverksamheten om euron. Under 1998 bör tio partnerskap av detta 
slag komma att upprättas på grundval av trepartsprotokoll om samförstånd mellan den 
berörda medlemsstaten, kommissionen och Europaparlamentet. Partnerskapen grundar 
sig på avtal om samfinansiering från gemenskapens sida av informationsverksamhet i de 
medlemsstater som så önskar. Samordningen av verksamheten säkerställs genom en 
trepartsenhet med en företrädare vardera för medlemsstaten, kommissionen och 
Europaparlamentet. 
Sammanlagt kommer två tredjedelar av de medel i gemenskapsbudgeten som anslagits 
för information om euron under 1998 att tas i anspråk inom ramen för partnerskapen, 
vilket innebär följande fördelar: 
- Det säkerställs att informationsinsatserna överensstämmer inbördes och att de är 
anpassade till varje medlemsstat. 
- Överlappningar eller dubbelarbete i fråga om medlemsstaternas och unions­
institutionernas arbete undviks. 
- Allmänheten kan se att de nationella initiativen ingår i ett europeiskt sammanhang. 
2.3. Kommissionens roll: att tillhandahålla, uppmuntra till och samordna 
information 
Kommissionen har förvärvat en betydande erfarenhet på området för information om 
euron, en erfarenhet som den kommer att ställa till medlemsstaternas förfogande. Under 
de kommande fyra åren kommer den även, i nära samarbete med Europaparlamentet, att 
kunna 
• erbjuda medlemsstaterna, och alla andra som skall presentera euron, ett rikt utbud av 
informationshjälpmedel: tekniska rapporter, frågor/svar om euron avsedda för 
allmänheten, videofilmer, repliker av eurosedlar och -mynt, osv., 
• stimulera och uppmuntra medlemsstaternas och de icke-statliga organisationernas 
informationsinsatser, 
• säkerställa att den information och de budskap om euron som sprids inom unionen 
sinsemellan överensstämmer, 
• organisera och understödja de gränsöverskridande informationsinsatserna; utpräglat 
nationella projekt kommer att granskas och finansieras på nationell nivå, 
• organisera informationsverksamhet i tredje land. 
B/ EN INFORMATIONSVERKSAMHET MED PRAKTISK INRIKTNING 
3.0. Framgångar att bygga vidare på 
De informationsinsatser som kommissionen genomfört under de två senaste åren har 
väckt ett stort gensvar: 
• De har gjort det möjligt att informera de huvudsakliga valutaanvändarna om starten 
för EMU den 1 januari 1999. 
• De har bidragit till att göra de finansiella företagen och de stora företagen medvetna 
om vikten av att genast börja med förberedelserna och att förbereda sig väl. 
Undersökningar visar att förberedelserna har börjat i mer än 50 % av dessa foretag. 
• De har gjort det möjligt att involvera ett stort antal organisationer, inom ramen för 
rundabordskonferenser och expertgrupper, i granskningen och diskussionen av 
tekniska aspekter, såsom parallella prisangivelser, bankavgifter, eurons rättsliga 
ställning och olika redovisningsmässiga problem. Detta arbete har gjort det möjligt för 
de berörda parterna att nå fram till samförståndslösningar. 
• De har stimulerat ett mycket stort antal olika icke-privata organisationer, såsom 
representativa organisationer, fackföreningar etc, att sätta igång med sin egen 
informationsverksamhet om euron. 
Gemenskapsinstitutionerna, medlemsstaterna och många andra grupper som är aktiva i 
samhället kan ha stor nytta av dessa resultat. 
3.1. Tidsplanen för EMU är av central betydelse för informationsstrategierna 
Genom fördraget och slutsatserna från Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 
fastställs vissa nyckeldatum. Informationsstrategierna bör särskilt inrikta sig på följande 
tre datum: 
• Den 2-3 maj 1998 är den tidpunkt då rådet, i sin sammansättning på stats- eller 
regeringschefsnivå, utser de medlemsstater som kommer att ingå i den ekonomiska 
och monetära unionen från och med den 1 januari 1999. Det är även vid denna 
tidpunkt som de bilaterala kurserna mellan de deltagande medlemsstaternas valutor 
kommer att tillkännages. På grund av den oerhörda uppmärksamhet som EMU då 
kommer att få i medierna kommer allmänheten att bli fullständigt medveten om hur 
nära och oåterkallelig övergången till euron är. Det kommer oundvikligen att ge 
upphov till en drastiskt ökad efterfrågan på information, på både det kvalitativa och 
det kvantitativa planet. Alla som arbetar med att sprida information, såväl offentliga 
som privata aktörer, måste vara beredda att möta denna efterfrågan, både i de länder 
som inte deltar i EMU från början och i länderna inom euroområdet. 
• Den 1 januari 1999 är den dag då euron blir den gemensamma valutan för de 
deltagande medlemsstaterna och omräkningskurserna mellan deras valutor och euron 
oåterkalleligen låses. Medborgarna, särskilt i euroområdet, kommer att ha behov av 
hjälp för att orientera sig i denna nya omgivning där euron, även om den inte existerar 
i form av kontanter, kommer att användas av de finansiella marknaderna och av vissa 
ekonomiska aktörer och där penningpolitiken kommer att bestämmas av en europeisk 
centralbank och där även affärerna, i vissa länder, i ökande utsträckning kommer att 
ange priser i båda valutaenheterna. 
• Den 1 januari 2002 är den dag då sedlar och mynt i euro införs. En intensiv 
information bör inledas i god tid före denna dag så att medborgarna obesvärat kan 
använda och ha fullt förtroende för den nya valutan. 
4.0. Målgrupper 
4.1. Allmänheten 
• Det står klart att de offentliga informationskampanjerna bör intensifieras och breddas 
under 1998 och att de bör fortsätta till och med början av 2002. De bör även i ökande 
utsträckning inriktas på vissa målgrupper i syfte att ta hänsyn till utvecklingen av 
behoven hos vissa delar av befolkningen. 
Det handlar i första hand om att förklara övergångsprogrammet, eftersom många 
människor kommer att vara förvirrade av att euron införs som bokpengar tre år innan 
den existerar fysiskt i form av sedlar och mynt. Det kommer således att bli nödvändigt 
att förklara användningen av euron under övergångsperioden för medborgarna. 
Hela övergångsperioden kommer att behövas för att förbereda medborgarna på 
införandet av sedlar och mynt i euro och på avskaffandet av de nationella 
valutaenheterna. Det är en viktig och svår utmaning som inte enbart regeringarna, utan 
även varje ekonomisk aktör som har kontakt med konsumenterna, står inför. Den 
enskilde medborgaren måste lära sig värdet på den nya valutan och låta den ingå i 
väsentliga delar av sin tillvaro, från priset på livsmedel och konsumtionsartiklar till 
löne- och pensionsbelopp. I början kommer medborgarna att systematiskt räkna om 
belopp i den nationella valutaenheten till belopp i euro och de kommer att fortsätta 
med det under lång tid. Det slutliga målet bör vara att samtliga medborgare har vant 
sig vid den nya uppsättningen valörer och inte längre har behov av att göra 
omräkningar. 
Realistiskt sett kommer det emellertid att bli svårt att lyckas med detta för hela 
befolkningen inom en tidsperiod på tjugofyra månader, men ju skickligare och 
ihärdigare informationskampanjerna bedrivs desto lättare kommer övergången att bli 
för majoriteten av befolkningen. 
• Vissa delar av befolkningen bör uppmärksammas speciellt: 
Skyddet av konsumenterna bör säkerställas genom specifika informationsinsatser. Den 
rundabordskonferens som kommissionen organiserar den 26 februari i år kommer att 
undersöka möjligheten av att skapa lokala observationsenheter med uppgiften att 
utvärdera effekterna av de olika ländernas nationella politik för information om euron. 
Informationen bör även anpassas till de särskilda behoven hos olika 
befolkningsgrupper, vare sig det rör sig om utsatta grupper (äldre, handikappade, 
personer med läs- och skrivsvårigheter), ungdomar (särskilt inom skolans ram) eller 
kvinnor. 
4.2. Små och medelstora företag 
Det är mycket troligt att många små och medelstora företag kommer att börja sent och 
vara långsamma med att förbereda sig inför förändringen. Faran är att det kan komma att 
störa verksamheten för de stora företag som är deras kunder. Tidiga, konsekventa och 
kraftfulla informationsinsatser krävs för att 
• få dem att bli medvetna om de anpassningar som är absolut nödvändiga, såsom 
anpassning av IT-system, bokföring, fakturering, marknadsföring osv., 
• de på ett enkelt sätt skall fa tillgång till de olika slag av hjälpmedel som krävs för att 
de skall klara av de tekniska utmaningar som övergången innebär, 
• uppmuntra dem att utnyttja den strategiska fördel som euron ger, eventuellt genom att 
ta fram nya produkter eller finna nya avsättningsmöjligheter. 
Det kommer huvudsakligen att vara regeringarna, bankerna och branschorganisationerna 
som har ansvaret för den informationsverksamhet som riktar sig till de små och 
medelstora företagen. De stora företagen har emellertid också en viktig roll att spela. 
Deras egen affärsmässiga framgång beror nämligen mycket ofta på förmågan hos de små 
och medelstora företag som är deras underleverantörer att anpassa sig till den nya miljö 
som euron innebär. 
Kommissionen kommer för sin del att vidmakthålla partnerskapen med de organisationer 
som är viktiga förmedlare av information till de små och medelstora företagen. 
4.3. Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och ansvariga inom 
de offentliga förvaltningarna 
• De nationella myndigheterna har kommit mycket längre i sina förberedelser än de 
lokala och regionala myndigheterna. Denna situation är desto mer bekymmersam 
eftersom de sistnämnda står i betydligt närmare och mer regelbunden kontakt med 
allmänheten. Eftersom de offentliga förvaltningarna har offentliggjort sina 
övergångsplaner har de lokala och regionala myndigheterna och lokalpolitikerna nu 
fått en ram inom vilken de kan utarbeta sina egna program. De kommer dock 
fortfarande att ha vissa specifika informationsbehov som det är de nationella 
myndigheternas uppgift att fylla. 
Det kommer att vara särskilt viktigt att organisera utbildningsprogram för de ansvariga 
som har direktkontakt med allmänheten. Kommissionen är beredd att hjälpa 
medlemsstaterna att utveckla de informations- och utbildningshjälpmedel som krävs. 
• På samma sätt måste alla som arbetar inom EU:s institutioner ha mycket goda 
kunskaper om EMU, både i kontakterna med tjänstemän i de nationella 
förvaltningarna och i kontakterna med den privata sektorn. Nödvändigheten av att 
kunna förklara EMU och dess fördelar är ännu större för dem som har direkta 
kontakter med allmänheten. Kommissionen har utarbetat en informationsplan för sin 
personal och kommer att föreslå att den utvidgas till EU:s övriga institutioner. 
4.4. Tredje land 
Euron förefaller ägnad att bli en viktig reserv- och referensvaluta för internationella 
handelstransaktioner. Efterfrågan på information stiger i takt med att den politiska viljan 
att genomföra EMU uppfattas allt tydligare ute i världen. Det är således väsentligt att 
genomföra en informationsinsats riktad till tredje land. Prioritet bör ges till de länder som 
kandiderar för medlemskap, till unionens partnerskapsländer i Medelhavsområdet och till 
de länder som har särskilda handelsförbindelser med unionen (inom ramen för 
exempelvis associeringsavtal), samt till länder som är viktiga potentiella marknader 
(framför allt USA och Japan). 
Samtidigt far det inte glömmas bort att även de unionsmedborgare som är bosatta i dessa 
länder har behov av information. De kan få många frågor om EMU och de bör ges 
möjlighet att svara på dem. 
5.0. Att mäta effekten och effektiviteten av informationen 
Strategierna för information om euron bör vara flexibla och kunna anpassas alltefter 
behoven. Den information som behövs kommer inte alltid att vara densamma och inte 
heller de grupper eller organisationer som den riktar sig till. Varje strategi bör vara 
föremål för en regelbunden utvärdering av effektiviteten i syfte att upptäcka och korrigera 
eventuella brister, ända tills övergångsprocessen är avslutad. 
** 
• Införandet av euron är en prioriterad uppgift för Europeiska unionen. Detta för 
kommissionen väsentliga mål kan inte uppnås utan en effektiv 
informationsverksamhet. 1998 markerar inledningen av ett avgörande skede i 
genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen och innebär därför en 
central etapp i informationskampanjen om euron. Kommissionens och 
Europaparlamentets informationsverksamhet bör nu ändra karaktär både vad gäller 
bredd och innehåll och rikta sig till allmänheten. Den bör göra det möjligt för 
medborgarna att förstå orsakerna till att Europa går mot en ekonomisk och monetär 
union och fa dem att vänja sig vid den nya valutan så att de obesvärat kan använda och 
ha fullt förtroende för den. Europeiska unionens informationskampanj, som bedrivs i 
form av ett partnerskap med medlemsstaterna, bör därför ses som en fråga av största 
vikt och direkt nå varje EU-medborgare. Den är oundgänglig för att detta historiska 
projekt skall bli en framgång. 
BILAGA 1 
NÄRMARE BESKRIVNING AV 
INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON 
(MÅLGRUPPER, HJÄLPMEDEL ETC.) 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. INFORMATIONENS BETYDELSE FÖR EN FRAMGÅNGSRIK 
ÖVERGÅNG TILL EURON 12 
2. UPPNÅDDA RESULTAT 13 
2.1 Ett betydande informationsarbete har redan utförts av de nationella 
offentliga myndigheterna, av EU:s institutioner och av olika sociala 
och ekonomiska grupper i samhället 13 
2.1.1 Europaparlamentet 13 
2.1.2 Kommissionen 13 
2.1.3 Medlemsstaterna 13 
2.1.4 Informationsnätverken 14 
2.2 Den första etappen av informationsinsatserna har redan gett resultat 14 
2.2.1 Ett antal mål har redan uppnåtts 14 
2.2.2 Några praktiska erfarenheter 14 
3. TIDSHORISONT FÖR INFORMATIONSINSATSERNA 16 
3.1 Från maj 1998 till januari 1999 16 
3.2 Slutet av övergångsperioden 17 
4. INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON 17 
4.1 Allmänna principer och de olika aktörernas roller 17 
4.1.1 Subsidiaritet och partnerskap 17 
4.1.1.1 Medlemsstaternas centrala roll 17 
4.1.1.2 Europaparlamentet 18 
4.1.1.3 Kommissionens roll 18 
4.1.1.4 De ekonomiska aktörernas roll 19 
4.1.1.5 Informationsnätverkens roll 19 
4.1.2 Decentralisering och närhet till medborgarna 20 
10 
4.2 Prioriterade målgrupper 21 
4.2.1 Allmänheten 21 
4.2.2 Särskilda insatser bör riktas mot små och medelstora företag 
(särskilt handel och hantverk) 21 
4.2.3 Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och 
tjänstemän i nationell och lokal förvaltning 22 
4.2.4 Tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner 23 
4.2.5 Det är absolut nödvändigt att utvidga 
informationsverksamheten till tredje land 23 
4.3 Informationens innehåll 24 
4.3.1 Vikten av konkret information 24 
4.3.2 Särskild information till de medlemsstater som inte deltar i 
euroområdet från början 25 
4.3.3 Opinionsmätning och resultatutvärdering 25 
5. HJÄLPMEDEL OCH KANALER FÖR INFORMATIONSSTRATEGIN 26 
5.1 Radio och television 26 
5.2 Trycksaker 26 
5.3 Internet, CD-ROM, disketter 26 
5.4 Svarsservice för medborgarna 26 
5.5 Konferenser och seminarier 26 
5.6 Vardagsnära information , 27 
5.7 Förberedande åtgärder för vissa delar av befolkningen 27 
6. SLUTSATSER 27 
11 
Syftet med denna text är att underlätta eller öka medvetenheten om vikten av information 
och kommunikation i samband med införandet av euron. De åtgärder som redan vidtagits 
sammanfattas och utvärderas i avsikt att utnyttja de vunna erfarenheterna under det 
kommande arbetet med avseende på det tidsmässiga förloppet, prioriterade målgrupper, 
budskapets innehåll, vilka medel som skall användas, osv. De viktigaste delarna i den 
strategi som skall sättas* i verket presenteras och de europeiska institutionernas, 
medlemsstaternas och de ekonomiska aktörernas respektive roller preciseras. 
1. INFORMATIONENS BETYDELSE FÖR EN FRAMGÅNGSRIK ÖVERGÅNG TILL EURON 
Valutan i ett land ingår i ett mycket stort antal av vardagshandlingarna. Den berör själva 
kärnan i ekonomin. Den är även bärare av värden och ideal. Två grundläggande 
förutsättningar för ett framgångsrikt införande av en gemensam valuta för Europa är: 
• Tekniska förberedelser som garanterar att euron införs smidigt i alla delar av 
ekonomin. 
• Förberedda medborgare som förstår, accepterar och kan använda euron. 
Informationsverksamheten om euron är en integrerad del av dessa två huvuduppgifter och 
bör bidra till att de löses framgångsrikt. Redan i kommissionens grönbok av den 31 maj 
1995 om praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan definierades de 
två huvudsakliga principer för en informationsstrategi för euron, vilka fortfarande är 
giltiga, nämligen 
• att stimulera och främja de nödvändiga förberedelserna inom alla delar av ekonomin, 
och 
• att fa allmänhetens stöd för den gemensamma valutan. 
Införandet av euron kan inte reduceras till en uppsättning tekniska regler. Eftersom 
valutan, mer eller mindre uttalat och i varierande grad i olika medlemsstater och tor olika 
individer, överför en uppsättning värden och ideal kan de ekonomiska aktöremas och 
allmänhetens förberedelser för dess införande inte begränsa sig till enbart de praktiska 
aspekterna. 
De informationsinsatser som genomförs måste ta hänsyn till de frågor som allmänheten 
ställer sig, dess misstro och farhågor. Medborgarna måste kunna räkna med en tydlig, 
fullständig och tillgänglig information som ger svar på alla deras frågor och ger dem 
möjlighet att förbereda sig för den gemensamma valutan. Det är det grundläggande syftet 
med de informationsinsatser som Europeiska unionen och medlemsstaterna inlett. 
Det finns olika sätt att presentera och förklara euron för de europeiska medborgarna. De 
varierar alltefter kultur och nationella traditioner. Det krävs stor försiktighet vid val av 
tillvägagångssätt eftersom valutafrågan kan ge upphov till emotionella reaktioner. Vissa 
medlemsstater har till exempel betonat sambandet mellan euron och Europa genom att 
presentera euron som en del av det gemensamma europeiska arvet, som en faktor för 
stabilitet i Europa, som ett medel att bevara den europeiska ekonomiska, sociala och 
kulturella modellen. På samma sätt kommer informationen om euron ofta att innehålla 
kompletterande information om Europeiska unionen själv. 
12 
2. UPPNÅDDA RESULTAT 
2.1 Ett betydande informationsarbete har redan utförts av de nationella 
offentliga myndigheterna, av EU:s institutioner och av olika sociala och 
ekonomiska grupper i samhället 
Detta arbete har utförts av Europaparlamentet, kommissionen, medlemsstaterna och av i 
hög grad dynamiska informationsnätverk (banker, handelskammare, yrkes- och 
branschorganisationer, föreningar m.fl.). 
2.1.1 Europaparlamentet 
Europaparlamentet har från det att de första initiativen togs i syfte att inleda 
informationsverksamheten om euron strävat efter att ge strategin en sådan inriktning att 
den svarar mot medborgarnas behov. Parlamentet deltar i utformningen av riktlinjerna för 
denna strategi och vid uppföljningen av resultaten. Det är en partner till kommissionen 
och medlemsstaterna i de länder som valt att utforma informationsplaner för euron 
tillsammans med Europeiska unionen. 
2.1.2 Kommissionen 
Kommissionen har bedrivit sin informationsverksamhet enligt tre huvudprinciper: 
subsidiaritet, partner skåp och progressivitet. Efter grönboken från maj 1995 om 
praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan inledde kommissionen, i 
samarbete med Europaparlamentet, den prioriterade informationskampanjen "Euron, en 
valuta för Europa", som är en del av Prince (program för att informera de europeiska 
medborgarna). Från och med 1996 har kommissionen tagit olika initiativ ror att sprida 
information till och kommunicera med informationsnätverken. Nästan femtio miljoner 
ecu har redan använts för detta ändamål under de två senaste åren, vilket motsvarar tre 
fjärdedelar av de medel som kommissionen anslagit till de prioriterade informations­
kampanjerna. Denna intensiva inledningsfas har framför allt omfattat följande: 
- Framtagande av det grundläggande underlaget för euroinformationen (referens­
dokument, logotyp, grafisk bild av euron, omfattande spridning av information om 
eurosedlarnas och -myntens utformning, m.m.). 
- Produktion och distribution av informationshjälpmedel (nyhetsbrevet "Infeuro", 
"Group€uro", bildmaterial, videofilmer, information om euron på webbplatsen Europa 
på Internet, databasen QUEST på elva språk med möjlighet att ställa frågor, 
utställningar, partnerskap med nätverk och informationsspridare, osv.). 
2.1.3 Medlemsstaterna 
Dessa informationsinsatser från kommissionens sida har haft en hävstångseffekt och 
stimulerat medlemsstaterna att i ökande utsträckning sätta igång sin 
informationsverksamhet. Flera av dem har till och med redan satt igång en omfattande 
statlig informationsverksamhet under medverkan av TV och med massdistribution av 
informationsmaterial. Gratis telefonupplysning och särskilda webbplatser på Internet om 
euron har inrättats i flera länder. 
13 
Kommissionen tog i sin roll av samordnare initiativet att samla de nationella 
förvaltningarnas samordnare för information om euron i Bryssel. Mötet visade att det 
tagits en mängd varierande initiativ för att informera om euron. Intensiteten varierar dock 
avsevärt mellan medlemsstaterna. Bortsett från språkliga aspekter skiljer sig 
informationsinsatserna avsevärt åt beroende på medlemsstat och den inställning 
allmänheten där har till euron. För flertalet medlemsstater är informationsarbetet 
resultatet av ett arbete inom ramen för ett partnerskap med Europeiska kommissionen och 
Europaparlamentet. 
2.1.4 Informationsnätverken 
Många nätverk som står i närmare kontakt med allmänheten har redan spridit information 
om euron med hjälp av specifikt material. Informationen har antingen riktat sig till vissa 
målgrupper eller till den breda allmänheten. 
De finansiella företagens och bankernas insatser förtjänar särskild uppmärksamhet. 
Åtskilliga banker har redan delat ut broschyrer till sina kunder med mycket detaljerad 
information om övergången till euron. I dessa informeras kunderna om de huvudsakliga 
institutionella etapperna i EMU-processen och frågor i samband med sparande och 
finansiella produkter efter eurons införande behandlas. Bankerna har även organiserat 
konferenser på lokal nivå som samlat en talrik publik, med företrädare för såväl små och 
medelstora företag som enskilda. 
En annan viktig informationsspridare är de stora europeiska branschorganisationenia som 
spridit i hög grad innehållsrik och detaljerad information till sina medlemmar, t.ex. 
mycket nyttiga vägledningar för små och medelstora företag. Kommissionen har bidragit 
till finansieringen av många av dessa initiativ på såväl nationell som regional nivå i 
samtliga medlemsstater. Den har även stött den informationsinsats riktad till små och 
medelstora företag som Euro info-centrumen genomförde 1997 (5 300 000 kontakter). 
2.2 Den första etappen av informationsinsatserna har redan gett resultat. 
2.2.1 Ett antal mål har redan uppnatts. 
De viktigaste ekonomiska aktörerna är numera övertygade om att den gemensamma 
valutan kommer att införas den 1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig. 
Detta gäller för de grupper som är nyckelanvändare av euron: de finansiella instituten, 
förvaltningarna och ett betydande antal stora företag som har anpassat sin struktur och 
genomfört de nödvändiga investeringarna. De utgör dessutom värdefulla och effektiva 
nätverk för information till kunder och valutaanvändare. 
Slutligen börjar euron nu ta form som sedlar och mynt och den har fatt en egen monetär 
symbol: €. 
2.2.2 Några praktiska erfarenheter 
Denna första fas av informationsverksamheten om euron har gett nyttiga erfarenheter 
med avseende på vilken inriktning de olika deltagarna i informationsinsatsen skall ge sina 
åtgärder under de kommande åren. 
14 
Det kan t.ex. noteras att gemenskapsinstitutionerna förfogar över större delen av 
informationen "vid källan" beträffande den allmänna ramen och de olika sektorsspecifika 
aspekterna av övergången till den gemensamma valutan. De kan således sprida såväl 
denna information som referensmaterial eller analyser av särskilda tekniska 
frågeställningar i samband med euron. Eftersom dessa institutioner står i kontakt med 
samtliga grupper av aktörer i både offentlig sektor och i näringslivet, i hela Europeiska 
unionen, har de möjlighet att få överblick över och sprida vidare åtgärder, erfarenheter 
och även innovationer i syfte att öka bredden på de olika aktörernas informationsinitiativ. 
Medlemsstaterna har tillgång till talrika informationskanaler och kan således lättare 
sprida information till allmänheten och anpassa innehållet till de nationella kulturella 
särdragen. Medlemsstaterna kan likaledes anpassa informationen för att ta hänsyn till de 
specifika inslagen i deras respektive övergångsplaner. 
Det är uppenbart att de offentliga myndigheterna inte själva kan fylla hela behovet av 
information om den gemensamma valutan. Det arbete som utförs av de företag, banker 
och finansiella institut som står i direkt kontakt med allmänheten utgör ett avgörande stöd 
för de offentliga insatserna. Många av dem har redan förstått att det ligger i deras eget 
intresse att informera anställda, kunder och leverantörer om euron. 
Dessutom är det utan tvekan ändamålsenligt att uppmuntra de spontana initiativ som tas 
ute i samhället. 
Allmänheten blir alltmer nyfiken på euron. Överlag ifrågasätts inte längre att den nya 
valutan kommer att bli verklighet. Både näringslivet och allmänheten, valda 
representanter och förvaltningspersonal känner nu ett starkt behov av konkret och 
praktisk information om euron. Informationen måste svara mot detta behov och vara 
vardagsnära. 
Informationsverksamhet om euron har nu under två års tid bedrivits av såväl 
kommissionen som medlemsstaterna och olika informationsnätverk, i högst 
varierande former (konferenser, utställningar, webbplatser på Internet, broschyrer, 
symbolisk användning av euron osv.). 
Denna verksamhet har redan gett resultat: 
• det råder nu förvissning om att övergången till euron kommer att ske den 
1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig, 
• de grupper som är nyckelanvändare av euron, nämligen de finansiella instituten, 
de stora företagen och förvaltningarna, har inlett det nödvändiga arbetet för att 
vara redo att använda den nya valutan den 1 januari 1999, 
• euron har fått en konkret utformning (sedlar, mynt och symbol). 
Många nyttiga lärdomar kan dras av resultaten av denna verksamhet inför 
utformningen av informationsstrategin för euron under de kommande åren: vikten 
av subsidiaritet, informationsnätverk och av en konkret och vardagsnära 
information. 
15 
3. TIDSHORISONT FÖR INFORMATIONSINSATSERNA 
Informationsverksamheten om euron betingas i praktiken av den ram och de viktiga 
institutionella datum som fastställs genom fördraget och det införandeprogram som 
antogs av Europeiska rådet i Madrid i december 1995. Informationsstrategin för euron 
bör därför utformas kring ett antal nyckeldatum: 
3.1 Från maj 1998 till januari 1999 
Denna period avgränsas genom två nyckeldatum: 
• Den 2 maj 1998 är den dag då rådet, i sin sammansättning på stats- eller 
regeringschefsnivå, utser de medlemsstater som kvalificerar sig för att införa euron 
den 1 januari 1999. Det kommer att vara en extraordinär händelse ur både historisk 
synvinkel och med avseende på den förväntade uppmärksamheten i medierna. Det 
kommer att innebära en positiv "chock" för allmänheten. Tack vare den omfattande 
mediebevakning som förväntas kommer allmänheten denna dag att bli fullständigt 
medveten om hur nära och oåterkallelig övergången till euron är. Det kommer i sin tur 
att ge upphov till en mycket stor efterfrågan på information, vilken medlemsstaterna, 
gemenskapsinstitutionerna, men även de stora "intermediärerna" mellan allmänheten 
och valutan (finansiella institut, marknader, etc.) samt de regionala och lokala 
myndigheterna måste vara redo att tillfredsställa. 
• Den 1 januari 1999 uppstår euron och kurserna mellan euron och de nationella 
valutaenheterna låses oåterkalleligen. Den ekonomiska och monetära unionen blir 
denna dag verklighet. 
Dessa två institutionella datum kommer att fa stort utrymme i medierna och kommer att 
skapa en stor nyfikenhet på euron hos allmänheten och de ekonomiska aktörerna. Det är 
viktigt att inte komma dessa förväntningar på skam, vilket är ytterligare ett argument ror 
att, i de medlemsstater som ännu inte gjort det, inleda informationsaktiviteter riktade till 
allmänheten. 
De återstående frågetecknen kring de praktiska aspekterna av införandet av euron 
(längden på den period då både sedlar och mynt i euro och i nationella valutaenheter är i 
omlopp, parallella prisangivelser, omräkningsavgifter under övergångsperioden 1999-
2002, m.m.) kommer att ha rätats ut före den 2 maj 1998. Det kommer således att vara 
möjligt att ge precisa svar på allmänhetens och de ekonomiska aktörernas frågor. En 
rundabordskonferens om dessa frågor kommer för övrigt att organiseras i Bryssel den 26 
februari 1998. 
Kommissionen kommer för sin del att slutföra arbetet med att ställa samtliga 
grundläggande rättsliga texter och referensdokument om euron, vilka då kommer att vara 
färdigställda, till allmänhetens förfogande. Allmänheten kommer följaktligen att ha direkt 
tillgång till fullständig information, såväl i elektronisk form som i pappersform. De 
informationsnätverk som står i direkt kontakt med allmänheten kommer således att kunna 
ge korrekta svar på de frågor som ställs. 
Företagen och i synnerhet de små och medelstora företagen bör ägnas särskild 
uppmärksamhet under hela perioden, särskilt i den mån vissa av dem redan kommer att 
16 
ha bestämt sig att gå över till euron. De kommer själva att spela rollen som instruktör i 
förhållande till allmänheten. 
3.2 Slutet av övergångsperioden 
Övergångsperioden (1999-2001) bör göra det möjligt för alla att vänja sig vid eurons 
införande. Under år 2001 bör en andra omfattande informationsinsats genomföras för att 
göra det möjligt för hela befolkningen och samtliga ekonomiska aktörer att förbereda sig 
på införandet av sedlar och mynt i euro och på det fullständiga avskaffandet av sedlar och 
mynt i nationella valutaenheter. 
Informationsinsatserna inför den 1 januari 2002 bör göra det möjligt för allmänheten och 
samtliga ekonomiska aktörer att vänja sig vid de praktiska konsekvenserna av det 
konkreta införandet av kontanter i euro. Det går att förutse flera etapper: först en period 
för att lära sig att räkna om priser i nationella valutaenheter till euro och därefter en andra 
period som är mer specifikt inriktad på att lära sig att direkt referera till värden i euro, i 
syfte att fa en känsla för de relativa priserna på varor och tjänster i euro utan att behöva 
gå omvägen via de nationella valutaenheterna. Det är under denna tidsperiod som det bör 
bedrivas en intensiv informationsverksamhet på fältet riktad mot vissa delar av 
befolkningen som har särskilda behov (äldre, handikappade, personer med läs- och 
skrivsvårigheter mil.). 
Övergångsperioden 1999-2001 bör användas för att mångdubbla 
informationsinsatserna vid en tidpunkt då allmänheten och samtliga ekonomiska 
aktörer, särskilt företagen, på grund av den institutionella omgivningen i stor 
utsträckning kommer att efterfråga och vara mottagliga för dem. En andra 
omfattande informationsinsats bör genomföras under år 2001, före det faktiska 
införandet av sedlar och mynt i euro och innan de nationella valutaenheterna 
avskaffas. 
4. INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON 
4.1 Allmänna principer och de olika aktörernas roller 
4.1.1 Subsidiaritet och partner skåp 
4.1.1.1 Medlemsstaternas centrala roll 
Medlemsstaterna spelar en nyckelroll i den informationsstrategi som avser deras 
medborgare och ekonomiska aktörer. Det följer på ett mycket direkt sätt av subsidiaritets-
principen eftersom det på grund av de kulturella och språkliga skillnaderna och valutans 
emotionella värde är avgörande med ett differentierat tillvägagångssätt, anpassat till de 
nationella omständigheterna, för att informationsinsatserna skall bli framgångsrika. 
Informationsstrukturer som kan klara den betydande utmaning som denna process som 
direkt påverkar alla medborgare utgör upprättas i ökande utsträckning. Dessa strukturer 
omfattar de offentliga myndigheternas initiativ, och tar så långt möjligt hänsyn till behov 
hos och initiativ från regioner, föreningar, nätverk, stora offentliga och privata företag, 
17 
branschorganisationer, fackföreningar osv. i syfte att sprida ett konsekvent budskap om 
euron. 
I detta sammanhang har gemenskapsinstitutionerna för att komplettera dessa insatser 
föreslagit en originell partnerskapslösning med bl.a. följande innehåll: 
- Slutande av trepartsavtal om samförstånd mellan medlemsstaten/kommissionen/ 
/Europaparlamentet. 
- Upprättande av samfinansieringsavtal för specifika informationsplaner. 
- Samordning mellan parterna och upprättande av en nationell samordningsenhet. 
1998 kommer tio medlemsstater av femton att ha slutit samfinansieringsavtal. De utgör 
det naturliga instrumentet för unionens finansiella bidrag till informationsinsatser om 
euron som initieras på den nationella nivån. För gemenskapen är samfinansieringsavtalen 
en prioritet. De utgör två tredjedelar av budgeten för den prioriterade informations­
kampanjen "Euron, en valuta för Europa". Genom denna åtgärd anpassas informationen 
till varje medlemsstat, samtidigt som samordningen av helheten säkerställs, framför allt 
med avseende på de strategiska riktlinjerna. 
Utöver de olika åtgärder som planeras av de enskilda regeringania, bör samfinansierings­
avtalen bl.a. innehålla en insats riktad mot den "breda allmänheten" som gör det möjligt 
att svara på frågor från befolkningen i varje medlemsstat och, vid behov, en insats på det 
audiovisuella området för att finansiera de medieinsatser som är avgörande för att nå ut 
till hela befolkningen. 
4.1.1.2 Europaparlamentet 
Europaparlamentet är den gemenskapsinstitution som representerar samtliga medborgare. 
I denna egenskap har parlamentet en viktig roll i informationsstrategin för euron, som det 
medverkar i utformningen av. Parlamentet har varit och kommer att fortsätta vara 
delaktigt i utvecklingen av informationsverksamheten och av partnerskapen med 
medlemsstaterna. 
Parlamentsledamöterna uppmanas att aktivt delta i de arrangemang och initiativ som 
utvecklas inom ramen för denna verksamhet i varje medlemsstat. 
4.1.1.3 Kommissionens roll 
Kommissionen ställer sin sakkunskap till förfogande för de informationsnätverk som 
behöver det samt förser dem med den tekniska informationen om den gemensamma 
valutan för deras informationsverksamhet, inklusive tekniska rapporter, meddelanden, 
frågor & svar, argumentsamlingar m.m. Informationen kommer sedan att anpassas och 
användas av nätverken. Om del är ändamålsenligt bör kommissionen även närvara vid de 
konferenser och arrangemang som organiseras om euron. 
Kommissionen avser att sporra och uppmuntra till information om euron. Detta innebär 
framför allt förvaltning av avtalen med medlemsstaterna samt deltagande i och 
uppföljning av därmed förknippade åtgärder. 
18 
Vidare skall kommissionen säkerställa att de budskap som sprids om euron inom unionen 
sinsemellan överensstämmer. Därför bör kommissionen vara representerad i de 
samordningsenheter som upprättas inom ramen för de nationella avtalen med samtliga 
medlemsstater. Mötena mellan de nationella förvaltningarnas informationssamordnare 
gör det även möjligt för varje nationell samordnare att jämföra innehållet i sin 
euroinformation med de andra medlemsstaternas och därigenom underlättas utbytet av 
bra nationella metoder. 
Slutligen har kommissionen en väsentlig roll att spela vad gäller organisation av och stöd 
till gränsöverskridande åtgärder samt information till tredje land. Informationsinsatser 
riktade till tredje land kan genomforas antingen direkt inom ramen för befintliga 
gemenskapsprogram, eller genom kommissionens delegationer eller press- och 
informationskontor i tredje land, i förbindelse med medlemsstaternas ambassader. De 
anställda på dessa beskickningar (kommissionens och medlemsstaternas) bör vara särskilt 
utbildade och informerade för detta syfte. Ambassader och konsulat har även en väsentlig 
direkt roll i informationen till EU-medborgare som bor i tredje land. 
4.1.1.4 De ekonomiska aktörernas roll 
De offentliga eller privata industri- och handelsföretagen, de små och medelstora 
företagen samt köpmännen utgör kärnan i ekonomin. De är ur flera aspekter väsentliga 
aktörer när det gäller att förmedla information om införandet av den gemensamma 
valutan till allmänheten: 
• De stora försörjningsföretagen (offentliga eller privata distributörer av energi, vatten, 
telekommunikationer etc.) spelar en viktig pedagogisk roll i förhållande till alla 
konsumenter genom att de på ett mycket tidigt stadium genom sin fakturering förser 
dem med nya prisreferensvärden i euro. 
• De stora företag som tidigt går över till euron bör förbereda och hjälpa sina under­
leverantörer (ofta små och medelstora företag) att följa efter. 
• Köpmännen står i daglig kontakt med allmänheten och kommer att informera och 
vägleda konsumenterna i samband med deras dagliga inköp i euro. 
Turismbranschen är av särskilt intresse i samband med införandet av euron. De som är 
verksamma på detta område kan på ett mycket värdefullt sätt bidra till informationen om 
eurons praktiska och konkreta konsekvenser. 
4.1.1.5 Informationsnätverkens roll 
De informationsnätverk som utgörs av föreningar, sammanslutningar, offentliga och 
halvoffentliga nationella organisationer, regionala och lokala myndigheter, Euro info-
centrumen samt alla andra gemenskapsnätverk gör det möjligt att nå ut med information 
som är exakt anpassad till specifika målgrupper. 
Det är följaktligen viktigt att uppmuntra och stödja dem i deras informationsverksamhet 
om euron, särskilt genom att förse dem med information som de kan anpassa och 
använda för sina egna syften. 
19 
De nationella projekten bör genomföras under medlemsstaternas och de nationella 
myndigheternas direkta tillsyn. De bör finansieras på nationell nivå, antingen av 
regeringen själv eller andra specifika organ, eller inom ramen för samfinansieringsavtalen 
om det gäller decentraliserade gemenskapsmedel, eller i sista hand av kommissionens 
representationskontor i den utsträckning som det finns disponibla budgetmedel för detta 
ändamål. Kommissionen finansierar inte på EU-nivå projekt med strikt nationell 
räckvidd, såvida de inte är utomordentligt nyskapande eller har ett exceptionellt 
symbolvärde. 
4.1.2 Decentralisering och närhet till medborgarna 
Det är viktigt att de europeiska medborgarna kan fa information i sin egen närmiljö, 
vilket bör möjliggöras genom en i hög grad decentraliserad informationsverksamhet nära 
medborgaren. Alla tillgängliga informationskanaler i medlemsstaterna (decentraliserad 
förvaltning, bankkontor, vissa företags lokalkontor, energi- och teleleverantörer m.fl.) bör 
tas i anspråk. 
Genomförandet av partnerskapen på nationell nivå inom ramen för trepartsenheter, med 
vardera en företrädare för medlemsstaten, kommissionen och Europaparlamentet bidrar 
till att informationen anpassas till de lokala behoven. 
Denna anpassning underlättas av de informationshjälpmedel som används. Ny teknik 
(gratis telefonupplysning, Internet m.m.) gör det lättare att sprida informationen lokalt 
och att genomfora verksamhet på fältet (resande utställningar, "informationsbussar", och 
även inom ramen för tillgänglig budget, deltagande i sport- och kulturevenemang som 
når ut till den breda publiken, osv.), vilket redan organiserats av vissa medlemsstater. 
Informationen om euron bör genomföras enligt subsidiaritetsprincipen och styras 
inom ramen för ett partnerskap: 
• Partnerskap med medlemsstaterna som gör det möjligt att utforma budskap och 
hjälpmedel som är anpassade till nationella kulturer och strukturer. 
• Partnerskap med de nätverk som sprider information riktad till specifika 
målgrupper. Det är dessa nätverks uppgift att sprida praktisk och specialiserad 
information. 
Kommissionens egen verksamhet bör koncentreras till följande: 
• Att tillhandahålla information, basinformationsmaterial och tekniskt stöd till 
informationsnätverken för euron och till bestämda målgrupper. 
• Att medverka i utformningen och genomförandet av nationella planer för 
information om euron inom ramen för ett partnerskap, genom att sluta 
samfinansieringsavtal med medlemsstaterna. 
• Att på gemenskapsnivå säkerställa att det finns en inbördes överensstämmelse i 
informationen om euron och att underlätta kontakter och informationsutbyte 
mellan medlemsstaterna. 
20 
• Att uppmuntra och delta i gränsöverskridande initiativ samt i informations­
verksamhet om euron riktad till tredje land. 
För att EU-medborgarna skall få vardagsnära information i sin egen närmiljö är 
det dessutom viktigt att tyngdpunkten i informationsverksamheten läggs på 
decentraliserade insatser på lokal nivå. 
4.2 Prioriterade målgrupper 
Större delen av den hittillsvarande informationsverksamheten har riktat sig till de 
finansiella aktörerna och till förvaltningarna, som är de första att beröras av de tekniska 
förberedelserna för övergången till euron och de viktigaste informationsnätverken. 
Många stora företag har även engagerat sig. Alla dessa aktörer förbereder sig aktivt. 
På denna grundval bör informationsinsatsen fortsätta och förstärkas i riktning mot 
nedanstående prioriterade målgrupper: 
4.2.1 Allmänheten 
Allmänheten (dvs. bland annat konsumenter, löntagare, sparare, pensionärer, 
bidragstagare, kvinnor, ungdomar osv.) vill ha information om övergångsprocessen och 
dess konsekvenser. Huruvida den gemensamma valutan blir en framgång avgörs till 
syvende och sist av i vilken utsträckning den accepteras av allmänheten. Det går 
emellertid inte att kommendera fram en uppslutning bakom projektet. Den kan endast 
vinnas genom en kontinuerlig informationsverksamhet nära medborgarna som inriktas på 
de högst konkreta aspekterna av den gemensamma valutan. 
Det mål som bör eftersträvas under en första etapp är att alla medborgare före den 
1 januari 1999 skall vara medvetna om eurons införande, om de grundläggande datumen 
för införandet (1 januari 1999, 1 januari 2002) och om villkoren för användningen av 
euron under övergångsperioden (betalningar, checkar, kontinuitet för avtal, beskattning, 
kontakter med förvaltningen, särskilt den sociala förvaltningen m.m.). 
Utbildningssystemet och i synnerhet lärarna kommer från och med början av perioden att 
ha en mycket viktig uppgift när det gäller information till de unga. I praktiken kommer 
det ofta att vara de unga som sprider information och kunskap om användningen av euron 
till de äldre. Kommissionen avser att inom kort komma med ett initiativ på detta område. 
En särskilt anpassad information bör riktas till vissa specifika målgrupper: äldre, 
synskadade, personer med läs- och skrivsvårigheter, mycket betalningssvaga personer 
etc. De offentliga förvaltningarna har ett stort ansvar när de vänder sig till dessa delar av 
befolkningen. De kan bland annat använda sig av särskilt utbildade "förtroendepersoner" 
som har tillgång till lämpliga informationshjälpmedel. 
4.2.2 Särskilda insatser bör riktas mot små och medelstora företag 
(särskilt handel och hantverk) 
Övergången för de små och medelstora företagen förutsätter, på samma sätt som för 
allmänheten, att de är medvetna om och förberedda på eurons införande. Vissa stora 
företag har tack vare sin struktur, storlek (förekomst av analys- eller planeringsenhet) 
eller medverkan i företagsnätverk blivit medvetna om konsekvenserna av införandet av 
21 
euron och har byggt upp strukturer för att förbereda sig inför övergången. Detta är i 
allmänhet inte fallet för små och medelstora företag och bland dessa i ännu mindre grad 
för de minsta företagen, för enmansföretagen och hantverksföretagen, för vilka euron 
ännu förefaller ligga långt fram i tiden. De ansvariga i de små och medelstora företagen 
bör ha en bas med allmänna kunskaper om införandeprogrammet och villkoren för 
användning av euron. 
Utöver denna insats, vilken inte skiljer sig särskilt mycket från den som bör riktas mot 
alla medborgare i unionen, bör de små och medelstora företagen uppmuntras att vidta 
tekniska förberedelser. En särskild informationsinsats, som intensifieras från och med 
1998, bör få dem att bli medvetna om att införandet av euron kräver en strategisk 
planering från deras sida (konkurrensmål och -strategier, nya marknader) och 
förberedelser i god tid före den 31 december 2001. Eftersom de små och medelstora 
företagen utgör grundstommen i ekonomin utgör dessa förberedelser en av de avgörande 
förutsättningarna för framgång för den ekonomiska och monetära unionen. Dessutom kan 
de små och medelstora företagen, vilka står för närmare två tredjedelar av arbetstillfällena 
i Europa, spela en viktig roll vad gäller att sprida information till sina anställda och 
kunder. Det gäller särskilt för detaljhandeln, som står i daglig kontakt med allmänheten. 
Detaljhandeln skulle direkt kunna delta i arbetet med att informera konsumenterna om 
övergången till euron, stilla farhågor och därigenom bidra till att den nya valutan 
accepteras. 
Banker, revisorer, handelskamrar och branschorganisationer samt Euro info-centrumen 
och andra specialiserade informationsnätverk kommer att ha en väsentlig roll i att ge 
allmän och teknisk information till de små och medelstora företagen. De stora företagen 
har på motsvarande sätt ett särskilt ansvar gentemot de små och medelstora företag som 
är deras kunder och leverantörer. Detta gäller särskilt för de underleverantörsrelationer 
där de stora företagens övergång till euron medför att dessa drar med sig under­
leverantörerna i samma riktning och deltar i deras övergångsarbete. 
Slutligen bör IT-tjänsteföretagens förberedelser främjas så att dessa kan möta efterfrågan 
från de små och medelstora företagen. Det är viktigt för att undvika flaskhalsproblem år 
2001 och därmed sammanhängande överhettning, vilket skulle leda till ökade kostnader 
för IT-företagens kunder. Ett exempel på bidrag till dessa förberedelser är den 
rundabordskonferens som organiserades i Bryssel den 2 oktober 1997 om 
informationstekniken ("Euro IT-forum") tillsammans med IT-tjänsteföretag och deras 
kunder. 
Kommissionen kommer att underlätta och fortsätta med kontakterna med informations­
nätverken hos de små och medelstora företagen och IT-tjänsteföretagen. 
4.2.3 Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och 
tjänstemän i nationell och lokalförvaltning 
De lokala och regionala myndigheterna och de valda representanterna har inte alls 
kommit lika långt i sina förberedelser som de centrala förvaltningarna. De står dock i 
betydligt närmare kontakt med allmänheten och de kommer snabbt att dras in i 
problematiken. Offentliggörandet av de offentliga förvaltningarnas övergångsplaner i 
samtliga medlemsstater, i vilka de exakta villkoren för övergången på nationell nivå 
fastställs på ett tydligt och oåterkalleligt sätt, bör underlätta förberedelserna för de valda 
22 
representanterna och de lokala och regionala myndigheterna. De sistnämndas 
förberedelser bör även främjas genom en särskild informationsinsats. 
De anställda i de nationella förvaltningarna bör fortsätta att omfattas av riktade 
informations- och utbildningsinsatser om euron med användning av dessa förvaltningars 
traditionella hjälpmedel. En särskilt viktig utbildningsinsats bör riktas mot alla de 
tjänstemän som har direkt kontakt med allmänheten. Vissa medlemsstater har t.ex. redan 
utvecklat "utbildningspaket för utbildare" om övergången till euron. De anställda i 
förvaltningen bör inom sitt verksamhetsområde ha tillgång till och kunna sprida den 
nödvändiga informationen till dem de kommer i kontakt med i arbetet (företag, 
föreningar, allmänheten etc). Detta gäller även anställda inom lokal och regional 
förvaltning. 
Kommissionen kommer att delta i medlemsstaternas arbete med att utforma de 
nödvändiga redskapen för att nå detta mål. 
4.2.4 Tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner 
Tjänstemän och övriga anställda vid Europeiska kommissionen befinner sig i centrum av 
förberedelserna för övergången till euron och måste själva på bästa sätt vara informerade 
om omständigheterna kring och konsekvenserna av eurons införande. Detta är desto mer 
nödvändigt för de anställda som står i direkt kontakt med allmänheten. De måste kunna 
förklara EMU och dess fördelar för dem de kommer i kontakt med. 
Kommissionen avser att utarbeta en plan för information av den egna personalen med 
användning av samtliga tillgängliga hjälpmedel (informationsblad och -broschyrer, 
gängse interna kommunikationsmedel och i synnerhet internnätet Europa Plus). En 
utvidgning av åtgärden kommer att föreslås EU:s övriga institutioner. 
Kommissionen kommer att genomfora en särskild utbildnings- och informationsinsats 
riktad till tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner. 
4.2.5 Det är absolut nödvändigt att utvidga informationsverksamheten till 
tredje land 
Införandet av en gemensam valuta i Europa far som följd att euron blir valutan för en av 
de viktigaste handelspartnerna i världen. EU-medborgarnas politiska vilja att skapa en 
gemensam valuta ifrågasätts inte längre ute i världen och Europeiska kommissionens 
delegationer i tredje land kan konstatera en tydlig ökning av intresset för och av 
efterfrågan på information om euron. En informationsinsats riktad till länderna utanför 
EU är således nödvändig för att undanröja missförstånd och för att den fulla betydelsen 
av denna stora händelse på den internationella monetära scenen klart skall framträda. 
Vissa medlemsstater och kommissionen har redan inlett informationsverksamhet utanför 
Europa, huvudsakligen riktad till de stora internationella finanscentrumen (New York, 
Tokyo, Toronto, Chicago, Hong Kong, Singapore, m.fl.). Denna verksamhet bör 
fortsätta, förstärkas och systematiseras och riktas mot även andra mål i tredje land: 
• De länder som kandiderar för medlemskap samt partnerskapsländerna i 
Medelhavsområdet. 
23 
• De handelspartner och de företag i tredje land som har privilegierade handels­
förbindelser med gemenskapen (associeringsavtal etc), men även de marknader som 
är potentiellt viktiga för Europeiska unionen. 
Denna yttre informationsinsats bör även rikta sig till de EU-medborgare som är bosatta i 
tredje land. Å ena sidan bör de i egenskap av EU-medborgare få en komplett information 
om övergången till den gemensamma valutan och å andra sidan kommer de att vara 
direkt utsatta för frågor om euron i förbindelse med deras yrkesmässiga och privata 
kontakter, vilka de bör vara i stånd att svara på. 
Kommissionen kommer, i samarbete med medlemsstaterna, att bidra till att förklara och 
främja euron i tredje land. Denna verksamhet skulle konkret kunna utvecklas inom ramen 
för det gängse samarbetet på plats mellan Europeiska kommissionens delegationer, 
framför allt dess press- och informationstjänst, och medlemsstaternas ambassader och 
konsulat. 
Denna insats förutsätter att de diplomater som är stationerade utanför unionen 
dessförinnan får en systematisk information och utbildning i frågan. 
De huvudsakliga målgrupper som kommissionens, medlemsstaternas och 
informationsnätverkens informationsinsatser nu bör inriktas mot är allmänheten 
(inklusive vissa särskilda delar av befolkningen), små och medelstora företag, lokala 
och regionala myndigheter och valda representanter, anställda inom förvaltningen 
samt tredje land. 
4.3 Informationens innehåll 
Det möte mellan medlemsstaternas informationssamordnare som hölls i Bryssel den 
30 oktober 1997 visade hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller budskap som har 
positiva effekter i samtliga medlemsstater. Det är dock möjligt att fastställa vissa 
gemensamma principer. 
4.3.1 Vikten av konkret information 
Allmänheten kommer inte att acceptera euron om den inte far klara svar på frågorna: 
varför? när? hur? Det kommer inte att vara möjligt att få en uppslutning kring euron om 
inte befolkningen förstår vad som händer, lär sig att använda den nya valutan och gör den 
till sin egen. I detta syfte bör informationen vara klar och precis: åskådliggörande av 
euron i form av bilder på mynten och sedlarna, praktiska möjligheter och konsekvenser 
av att använda euron i det dagliga livet (löner, pensioner, sparande, avtal osv.) och den 
bör skapa förtrogenhet med eurons värde så snart omräkningskurserna fastställts den 1 
januari 1999. Informationen måste vara användbar, ändamålsenlig och dessutom 
användas i praktiken. 
Den information som sprids måste även vara korrekt. På grund av bristande kunskaper i 
frågan sprids ibland felaktig information. Detta skapar förvirring bland allmänheten och 
skadar övergångsprocessen i sin helhet. Kommissionen kommer att se till att alla som 
arbetar med att sprida information om euron får tillgång till referenstexterna så att de kan 
kontrollera att de uppgifter de sprider är riktiga. 
24 
Det kommer självfallet att bli allt lättare att sprida konkret information i takt med att de 
sista tekniska detaljerna i samband med införandet av euron fastställs på gemenskapsnivå 
eller nationell nivå (parallella prisangivelser, omräkningsavgifter, längd på den period 
under vilken de nationella valutaenheterna dras in, villkor för användningen av euron i 
kontakterna med de offentliga förvaltningarna osv.). 
4.3.2 Särskild information till de medlemsstater som inte deltar i euro-
områdetfrån början 
De medlemsstater som inte finns med på den förteckning över deltagande medlemsstater 
som fastställs av rådet i dess sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå i början 
av maj 1998 bör utarbeta särskild information riktad till den inhemska opinionen. 
Beroende på omständigheterna kan denna information behandla de praktiska 
konsekvenserna av att inte delta i euroområdet, vad som återstår att göra innan det är 
möjligt att förena sig med den första omgången deltagande medlemsstater, eller ge 
allmänna upplysningar om euron. Även om en medlemsstat inte deltar från början, vare 
sig det berott på ett medvetet val eller på att möjligheten saknats, kommer dess 
ekonomiska och handelsmässiga förbindelser med deltagarna i den första omgången att 
innebära att dess medborgare och företag kommer att komma i kontakt med transaktioner 
i euro. För att inte komma i ett ofördelaktigt läge bör de ha tillgång till saklig och 
praktisk information om den gemensamma valutan. 
De medlemsstater som inte deltar från början utgör i vilket fall en särskild grupp, vais 
informationsbehov kommer att skilja sig från de övriga medlemsstaternas (vad gäller 
karaktär, omfattning och innehåll). 
4.3.3 Opinionsmätning och resultatutvärdering 
Den kommande informationsstrategin för euron bör kontinuerligt utvecklas och anpassas. 
En effektiv verksamhetsplan bör kombineras med utvärderingshjälpmedel som medger 
en bedömning av insatsernas kvalitet och resultat. En utvärdering av insatsernas resultat 
kommer att göra det möjligt att på ett bättre sätt utforma framtida åtgärder och tillse att 
de ger ett bättre resultat. 
Erfarenheten hittills har visat hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller 
budskap om euron som har positiva effekter i samtliga medlemsstater. Vissa 
gemensamma huvudprinciper kan dock fastställas: 
• Vikten av att sprida konkret och praktisk information. 
• Vikten av att underlätta allmänhetens acceptans av euron. 
• Nödvändigheten av att sprida särskild information till de medlemsstater som inte 
deltar i euroområdet från början. 
• Vikten av opinionsmätningar och utvärdering av resultaten av informations­
insatserna. 
25 
5. HJÄLPMEDEL OCH KANALER FÖR INFORMATIONSSTRATEGIN 
5.1 Radio och television 
Radio och TV är avgörande hjälpmedel i den informationsinsats som riktar sig till 
allmänheten. De bör ingå i varje informationsplan, särskilt dem som omfattas av ett 
samfinansieringsavtal med gemenskapen. Metoderna kommer naturligtvis att variera 
beroende på de nationella opinionernas särdrag och de nationella förvaltningarnas praxis. 
Åtgärder med gemenskapsstöd kan vara ett komplement, t.ex. satellitsändningar via 
"Europe by Satellite" (som sänder direkt till närmare sjuhundra TV-stationer i Europa), 
organisation av intervjuer, studiotid, tillhandahållande av filmmaterial, osv. 
5.2 Trycksaker 
Undersökningar visar att det finns ett konstant intresse bland medborgarna för 
information på papper (broschyrer, foldrar). De medlemsstater som redan har satt igång 
sin informationsverksamhet använder sig alla av detta medel, antingen genom lokala 
kanaler (kommunalkontor, postkontor, bankkontor etc.) eller genom informationsblad i 
de stora dagstidningarna samt de nationella och regionala veckotidningarna. 
Kommissionen kommer, av de subsidiaritetsskäl som anges ovan. inte att producera 
trycksaker i massupplaga för allmänheten. Den kommer däremot att, i enklare form, 
producera användbart informationsmaterial för informationsnätverken. Kommissionen 
står dessutom till tjänst med den information och det material som krävs för de 
medlemsstater som avser att publicera trycksaker riktade till allmänheten. 
5.3 Internet, CD-ROM, disketter. 
Moderna informationshjälpmedel som gör det möjligt att effektivt och ofta till en låg 
kostnad sprida information kommer att användas i stor utsträckning. 
Ett stort utbud av praktisk och specialiserad information kommer att tillhandahållas på 
Internet, vilket möjliggör en mycket stor spridning av informationen. I synnerhet kan 
nämnas databasen "Quest" som ger svar på ett antal praktiska och konkreta frågor som 
inte bara allmänheten, utan även vissa specialiserade användare, kan ställa sig. Den 
kommer att finnas tillgänglig på webbplatsen Europa på Internet. 
Länkar bör skapas mellan de webbplatser som upprättas av medlemsstater, centralbanker, 
kommissionen, Europeiska monetära institutet eller av privata organisationer, så att 
användarna får en samlad tillgång till all tillgänglig information om euron i Europa. 
5.4 Svarsservice för medborgarna 
Medlemsstaterna bör uppmuntras att inrätta informationstjänster som medger direkta och 
snabba svar på medborgarnas frågor om euron, såsom t.ex. svarsservice via telefon, 
telefax, Internet, minitel. Kommissionen kan bidra med nödvändigt informationsmaterial 
för dessa tjänster. 
5.5 Konferenser och seminarier 
Det organiseras allt fler konferenser och seminarier och på dessa diskuteras nu tekniska 
frågor av intresse för en specialiserad publik. Kommissionen bidrar till dessa konferenser 
26 
och seminarier, vilka nu överstiger 1000 arrangemang per år, genom egna tjänstemän 
som aktivt deltar i arrangemangen eller via föredragshållarna från "Group€uro". Även 
besöksprogrammen i Bryssel omfattar numera vanligtvis en modul om euron. 
5.6 Vardagsnära information 
Information som sprids i medborgarens närmiljö är det säkraste sättet att nå befolkningen 
direkt. Vissa medlemsstater har lagt särskild vikt vid denna metod genom att använda sig 
av "informationsbussar", dvs. resande utställningar, vilka har visat sig vara synnerligen 
effektiva informationshjälpmedel. Medlemsstaterna uppmanas att uppmuntra sådana 
initiativ. Kommissionen är villig att i mån av förmåga bidra med tekniskt stöd. Dessutom 
kommer kommissionen att undersöka möjligheten av att skapa lokala eller nationella 
"euroobservationsenheter" samt möjligheten av att integrera dem med de befintliga 
informationsnätverken i gemenskapen. De skulle följa övergången till euron särskilt med 
avseende på en god konsumentinformation. 
5.7 Förberedande åtgärder för vissa delar av befolkningen 
De traditionella eller standardiserade informationskanalerna har mycket dålig genom­
slagskraft bland vissa grupper av befolkningen (synskadade, personer med läs- och 
skrivsvårigheter, bostadslösa, mycket betalningssvaga personer etc). Informationen om 
euron måste nå ut även till dessa grupper och bör således förmedlas genom särskilda 
kanaler som är speciellt anpassade efter dessa gruppers situation. Det innebär bland annat 
"förtroendepersoner" som befinner sig nära och är förtrogna med dessa miljöer samt har 
tillgång till lämpliga informationshjälpmedel eller kommunikationsmetoder. 
Kommissionen kommer, i förbindelse med medlemsstaterna, att förbereda det specifika 
tillvägagångssätt som krävs för att nå ut till dessa delar av befolkningen, särskilt vad 
gäller informationens innehåll, vilka hjälpmedel som skall användas samt var 
informationen skall sättas in. 
Alla tillgängliga informationskanaler bör användas aktivt, med särskild tonvikt på 
radio och TV som är mycket effektiva vid stora informationsinsatser riktade till 
allmänheten. Prioritet bör även ges till olika sätt att sprida information nära 
medborgarna. 
6. SLUTSATSER 
Det har nu bedrivits informations- och kommunikationsverksamhet om euron i två 
år, i mycket varierande former (konferenser, utställningar, webbplatser på 
Internet, broschyrer, eurosymboler m.m.) av såväl kommissionen, med stöd från 
Europaparlamentet, som medlemsstaterna och informationsnätverken. Denna 
verksamhet har redan gett följande resultat: 
• Det råder nu förvissning om att övergången till euron kommer att ske den 
1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig. 
• De grupper som är nyckelanvändarc av euron, nämligen de finansiella instituten, 
de stora företagen och förvaltningarna, har inlett det nödvändiga arbetet för att 
vara redo att använda den nya valutan den 1 januari 1999. 
27 
Många nyttiga lärdomar kan dras av resultaten av denna verksamhet inför 
utformningen av informationsstrategin för euron under de kommande åren: vikten 
av subsidiaritet, informationsnätverk och av en konkret och vardagsnära 
information. 
Perioden mellan den 2 maj 1998 och den 1 januari 1999 samt perioden 1999-2001 
bör användas för att mångdubbla informationsinsatserna eftersom detta är 
perioder då allmänheten på grund av den institutionella omgivningen i stor 
utsträckning kommer att efterfråga och vara mottaglig för dem. En andra mycket 
omfattande informationsinsats bör genomföras under år 2001. 
De huvudsakliga målgrupper som kommissionens, medlemsstaternas och 
informationsnätverkens informationsinsatser nu bör inriktas mot är allmänheten, 
små och medelstora företag, lokala och regionala myndigheter och valda 
representanter, anställda inom förvaltningen samt tredje land. 
Erfarenheten hittills har visat hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller 
budskap om euron som är anpassade till de olika målgruppernas kulturella särdrag 
och specifika omgivning i alla medlemsstater. Vissa gemensamma huvudprinciper 
kan dock fastställas: 
• Vikten av att sprida konkret och praktisk information. Vad gäller små och 
medelstora företag kan det, genom Euro info-centrumens försorg, sträcka sig till 
utbildning och problemdiagnos. 
• Vikten av att bidra till ett klimat som banar väg för allmänhetens förståelse av 
och förtrogenhet med euron. 
• Vikten av att mäta opinionen och utvärdera resultatet av insatserna. 
Vad angår metoden, bör informationen om euron genomföras enligt 
subsidiaritetsprincipen och styras inom ramen för ett partnerskap: 
• Partnerskap med medlemsstaterna inom ramen för trepartsavtal mellan 
medlemsstaten/kommissionen/Europaparlamentet och samfinansieringsavtal 
som gör det möjligt att utforma informationsplaner med budskap och 
hjälpmedel som är anpassade till nationella kulturer och strukturer. 
• Partnerskap med de nätverk som sprider målgruppsinriktad information. 
Kommissionens egen verksamhet bör koncentreras till följande: 
• Att tillhandahålla information, basinformationsmaterial och tekniskt stöd till 
informationsnätverken för euron och till bestämda målgrupper. 
• Att medverka i utformningen och genomförandet av nationella planer för 
information om euron inom ramen för ett partnerskap, genom att sluta 
samfinansieringsavtal med medlemsstaterna. 
28 
• Att på gemenskapsnivå säkerställa att det finns en inbördes överensstämmelse i 
informationen om euron och att underlätta kontakter och informationsutbyte 
mellan medlemsstaterna. 
• Att uppmuntra och delta i gränsöverskridande initiativ samt i informations­
verksamhet om euron riktad till tredje land. 
För att EU-medborgarna skall få vardagsnära information i sin egen närmiljö är 
det viktigt att tyngdpunkten i informationsverksamheten läggs på decentraliserade 
insatser på lokal nivå. 
Slutligen bör alla tillgängliga informationskanaler användas aktivt, med särskild 
tonvikt på radio och TV samt Internet, vilka är mycket effektiva vid stora 
informationsinsatser riktade till allmänheten. 
29 
BILAGA 2 
FINANSIERINGSOVERSIKT 
ÅTGÄRDENS BETECKNING 
Informationsverksamhet - "Euron - en valuta för Europa": anpassning av informations­
strategin. 
BERÖRDA BUDGETPOSTER 
B3-306: PRINCE (program för att informera de europeiska medborgarna) - informations­
verksamhet för särskilda politikområden. 
RÄTTSLIG GRUND 
Självständigt beslut av kommissionen. 
BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 
Allmänna mål 
De övergripande målen för informationsstrategin för euron är dels att förbereda 
alla medborgare på övergången till den gemensamma valutan, dels att stimulera 
och hjälpa de ekonomiska aktörerna i den privata och den offentliga sektorn att 
förbereda och införa de mekanismer som krävs för att gå över till euron. 
Period som omfattas av åtgärden 
Den prioriterade informationsverksamheten om euron omfattar perioden 1996-
2001. Föreliggande meddelande omfattar perioden 1999-2001. 
KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 
Icke-obligatoriska utgifter 
Differentierade anslag 
TYP AV UTGIFTER 
Bidrag till samfinansiering i partnerskap med medlemsstaterna och det civila samhället 
samt avtal om tjänsteleveranser. 
30 31 
BUDGETKONSEKVENSER 
Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad 
Grundat på de första årens erfarenheter är de huvudsakliga utgiftsposterna 
följande: 
- Partnerskap med medlemsstaterna. 
- Information i tredje land. 
- Partnerskap med det civila samhället. 
- Möten, debatter, konferenser. 
- Informationshjälpmedel. 
- Undersökningar, opinionsmätningar. 
- Diverse. 
Åtgärdens totala kostnad under 1999-2001 är 100 miljoner ecu. 
PRINCE, i miljoner ecu 
Tidigare och i ar 
TOTALT 1996 
18,7 1997 
30,8 1998 
30 I framtiden 
1999 
38 2000 
32 2001 
30 Totalt 
100 
Partnerskapen med medlemsstaterna är en av de prioriterade uppgifterna. Till och 
med 1997 har regeln varit att de samfinansierats till 50 % ur unionens budget. 
Medlemsstaterna bör, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, gradvis öka sin andel 
av finansieringen av informationsinsatserna, särskilt av dem som riktar sig till 
allmänheten. Det bör föranleda medlemsstaterna att fortsätta att öka anslagen för 
information om euron. 
Gemenskapsbudgeten bör, om fmansieringsnivån för 1998 (21 miljoner ecu) 
upprätthålls, kunna fortsätta att fylla den hävstångsfunktion som är nödvändig för 
att hänsyn skall tas till gemenskapsinstitutionernas roll, prioriteter och 
informationshjälpmedel. I praktiken skulle detta leda till en minskning av 
gemenskapsbudgetens relativa andel av det totala belopp som medlemsstaterna 
anslår till informationen om euron. 
32 
I de medlemsstater som inte deltar i euroområdet från början och i tredje land 
kommer det på grund av bristande budgetmedel endast att spridas information i 
begränsad utsträckning under 1998. Informationsverksamheten bör öka från och 
med 1999, varvid det bör beaktas att de medel som begärs för tredje land endast 
avser de länder som inte omfattas av information inom ramen för andra 
gemenskapsprogram. 
Partnerskapet med det civila samhället fortsätter att vara väsentligt för de 
gränsöverskridande åtgärderna i samarbete med de europeiska bransch­
organisationerna samt för de debatter, möten och konferenser som kommer att 
beledsaga EMU. 
Produktionen av informationshjälpmedel upphör i praktiken under 1998 på grund 
av brist på budgetmedel. Under 1999 och framåt bör EU:s institutioner återuppta 
den nödvändiga anpassningen av det grundläggande informationsmaterialet, 
Samma sak gäller för opinionsundersökningarna som bör följas upp ännu 
noggrannare under 2001. 
Utöver partnerskapen med medlemsstaterna är den informationsverksamhet som 
kommissionen själv genomför i huvudsak av gränsöverskridande karaktär. 
BESTÄMMELSER OM BEDRAGERIBEKAMPNING 
Samtliga kontrakt kommer att tilldelas inom ramen för upphandlingsförfaranden enligt 
den gällande budgetförordningen. 
Partnerskapen med medlemsstaterna omfattas av samförståndsavtal, i vilka ramen 
fastställs för avtalen om samfmansiering av informationsplanerna. 
Bidragen till det civila samhället följer kommissionens gällande regler. Det kommer att 
tas hänsyn till den pågående översynen av dessa regier. 
ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 
Särskilda mål 
Bidra till att säkerställa den framgångsrika övergången till den gemensamma 
valutan genom att tillse att ändamålsenlig information finns tillgänglig i rätt tid 
och på rätt plats. 
Från och med den 1 januari 1999 bör den prioriterade uppgiften vara att praktiskt 
förbereda allmänheten på förändringen och att ge medborgarna information och 
svar som är anpassade till vars och ens verksamhet och behov. 
Den informationsverksamhet som riktar sig till den ekonomiska och finansiella 
sektorn bör likaledes fullföljas, varvid det bör tillses att informationen når fram 
till och svarar mot behoven hos de små och medelstora företagen. 
33 
De huvudsakliga regleringsorgan på området som står i kontakt med allmänheten, 
dvs. offentliga förvaltningar och institutioner på samtliga nivåer, bör förses med 
de hjälpmedel och den information som krävs för att de skall kunna fylla sin 
uppgift att förklara de olika aspekterna av övergången. 
Information om den gemensamma europeiska valutan bör spridas och förstås i 
resten av världen. 
Målgrupp 
- Allmänheten (i sin helhet, dvs. konsumenter, sparare, pensionärer, 
bidragstagare, kvinnor, ungdomar osv.). En anpassad och specialiserad 
information bör riktas till vissa specifika målgrupper: äldre personer, 
synskadade, personer med läs- och skrivsvårigheter, mycket betalningssvaga 
personer osv. 
- De små och medelstora företagen, i synnerhet de allra minsta företagen, 
enmansföretagen och hantverksföretagen. 
- Regionala och lokala myndigheter, valda representanter och tjänstemän. 
- Tredje land, inklusive statliga och icke-statliga partner till unionen samt EU-
medborgare som är bosatta utanför unionen. 
Skäl för åtgärden 
På ett så känsligt och grundläggande område som det som rör valutan är minskad 
osäkerhet, större medvetande hos nyckelaktörer samt godtagande och stöd från 
den allmänna opinionens sida under hela införandeprocessen något som i stor 
utsträckning avgör framgången för övergången till den gemensamma valutan. 
Uppföljning och utvärdering av åtgärden 
Uppföljningen och utvärderingen av åtgärden sker på grundval av permanenta 
hjälpmedel och externa utvärderingar. 
Eurobarometern, som regelbundet mäter opinionen, ger vägledande upplysningar 
om den allmänna opinionens inställning till och utveckling i förhållande till den 
gemensamma valutan. Den bör kompletteras med mer specifika, målgrupps-
inriktade, opinionsundersökningar. 
En mekanism lör fortlöpande uppföljning och utvärdering har inrättats i alla 
medlemsstater som slutit avtal. Den grundar sig på att en uppföljningsenhet 
upprättas, på framläggande av månatliga rapporter och på att utvärderingar utförs 
på plats. 
Inom ramen för partnerskapet med det civila samhället är varje bidrag föremål för 
en rapport om ekonomin och verksamheten som därefter utvärderas. 
34 
ADMINISTRATIVA UTGIFTER 
Påverkan på antalet anställda 
Inget ytterligare behov. 
Total påverkan på personalutgifterna 
Inget ytterligare behov. 
Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden 
Inget ytterligare behov. 
35 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 39 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 01 16 
Katalognummer : CB-CO-98-050-SV-C 
ISBN 92-78-30727-0 
Byrån tor Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
?(o