1.INLEDNING

Bekämpning av människohandel handlar om att förebygga och bekämpa brottslighet, men också om att skydda och stödja brottsoffer. För att bidra till dessa mål och skärpa kampen mot olaglig invandring antog rådet direktiv 2004/81/EG, som reglerar beviljande av tillfälligt uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller har fått hjälp till olaglig invandring och som samarbetar med myndigheterna vid utredning och åtal för människosmuggling.

Under de tio åren efter antagandet av direktivet togs viktiga steg i EU:s politik mot människohandel. I detta meddelande görs en bedömning av de framsteg som gjorts och ges en uppdaterad översikt över de viktigaste rättsliga och praktiska frågorna rörande tillämpningen av direktiv 2004/81/EG.

Den 5 april antogs direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel och om skydd av dess offer. Medan direktiv 2004/81/EG innehåller särskilda bestämmelser om uppehållstillstånd för och behandling av tredjelandsmedborgare som samarbetar med myndigheterna, fungerar direktiv 2011/36/EU som en övergripande ram för både EU-medborgare och icke-EU-medborgare. Direktiv 2011/36/EU ger ökad kraft åt vissa delar av direktiv 2004/81/EG, bl.a. bestämmelserna som rör skydd och stöd för barn. De båda texterna bör därför läsas tillsammans. Dessutom lade kommissionen under 2012 fram EU:s strategi för utrotande av människohandel 2012–2016, vars halvtidsutvärdering läggs fram tillsammans med detta meddelande.

I den första rapporten om genomförandet av direktiv 2004/81/EG, som lades fram under 2010, nämnde kommissionen även några pågående initiativ som bidrog till att stärka rättigheterna för offer för människohandel. Dessa initiativ har nu fullbordats. Det rör sig bl.a. om ett direktiv om rättigheter för, stöd till och skydd av brottsoffer som antogs 2012 och fullbordandet i juni 2013 av det gemensamma europeiska asylsystemet, som fastställer gemensamma standarder och verkar för ökat samarbetet i syfte att garantera en rättvis behandling av asylsökande.

En av de utmaningar som nämndes i kommissionens rapport från 2010 var den begränsade tillgången på jämförbara uppgifter. Sedan dess har två nya arbetsdokument från Eurostat om människohandel offentliggjorts. Sedan 2010 har åtta särskilda frågor om människohandel och en studie om identifiering av offer för människohandel under internationellt skydd och om påtvingat återvändande offentliggjorts av det europeiska migrationsnätverket.

De senaste tillgängliga uppgifterna visar att 856 nya uppehållstillstånd beviljades i EU under 2013, jämfört med 1 124 under 2012 och 1 194 under 2011. Av Eurostats senaste arbetsdokument om människohandel framgår att 2 171 tredjelandsmedborgare identifierades som eller antogs vara offer för människohandel under 2012, jämfört med 2 002 under 2011 (i de 23 medlemsstater som lämnade uppgifter). Antalet brottsoffer som beviljats betänketid uppgick till 1 110 personer år 2012 och 1 011 personer år 2011, på grundval av uppgifter från 19 medlemsstater.

2.DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Sedan direktiv 2011/36/EU trädde i kraft är det den definition av människohandel som anges i artikel 2 i det direktivet som är relevant för tillämpningen av direktiv 2004/81/EG.

Samtliga medlemsstater måste tillämpa direktiv 2004/81/EG på alla berörda tredjelandsmedborgare, även när dessa olagligen har rest in på deras territorium.

Enligt artikel 3.2 kan medlemsstaterna välja att tillämpa direktivet även på dem som har utsatts för smuggling, dvs. fått hjälp till olaglig inresa, transitering och vistelse enligt definitionen i direktiv 2002/90/EG. Tio medlemsstater har utnyttjat denna möjlighet.

Enligt artikel 3.3 får medlemsstaterna inbegripa barn i direktivets tillämpningsområde. Alla utom Slovakien har gjort detta, och i Litauen omfattas barn på särskilda villkor.

3.IDENTIFIERING AV OFFER OCH TILLHANDAHÅLLANDE AV INFORMATION

För att direktivet ska tillämpas effektivt är det viktigt att snabbt identifiera brottsoffren så att dessa kan informeras om sina rättigheter, börja återhämta sig och få tid att fundera innan de beslutar om de ska samarbeta med myndigheterna.