[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.2.2007

KOM(2007) 66 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

till budgetmyndigheten om garantier täcks av den allmänna budgetsituationen per den 30 juni 2006 {SEK(2007) 241}

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Del 1: Händelser sedan rapporten per den 31 december 2005, riskutvecklingen och utnyttjandet av de garantier som belastar budgeten 3

1. Inledning: Transaktionernas natur 3

2. Händelser sedan rapporten per den 31 december 2005 3

3. Risksituationen 4

3.1. Utestående lånebelopp per den 30 juni 2006 4

3.2. Maximal årlig risk för unionens budget avseende utbetalningar per den 30 juni 2006 (se även tabell A2 i bilagan) 5

3.3. Maximal årlig teoretisk risk för unionens budget avseende utbetalningar som verkställts eller beslutats om per den 30 juni 2006 (se även tabell A3 i bilagan) 5

4. Utnyttjandet av de garantier som belastar budgeten 5

4.1. Användningen av likvida medel 5

4.2. Utnyttjande av garantifonden 5

5. Analys av gemenskapens teoretiska kapacitet att bevilja lån och garantier till tredjeländer 6

6. Situation för garantifonden per den 30 juni 2006 6

7. Relativ soliditet 7

Del II: Riskbedömning: ekonomiskt och finansiellt läge i de tredjeländer som är föremål för de viktigaste lånetransaktionerna 8

1. Inledning 8

2. De anslutande länderna 8

3. Kandidatländerna 8

4. Potentiella kandidatländer 9

5. De nya oberoende staterna 10

6. Andra icke-medlemsländer 11

Del 1: Händelser sedan rapporten per den 31 december 2005, riskutvecklingen och utnyttjandet av de garantier som belastar budgeten [1]

1. Inledning: Transaktionernas natur

De risker som täcks genom gemenskapens budget härstammar från flera typer av låne- och garantitransaktioner, vilka kan delas in i två huvudkategorier: lån med makroekonomiska mål som beviljas av Europeiska gemenskaperna, dvs. lån för makroekonomiskt stöd (MFA) till tredjeländer och lån med mikroekonomiska mål (Euratomlån och utlåning från Europeiska investeringsbanken (EIB)[2] i tredjeländer). De nuvarande riskerna i medlemsstaterna är en följd av lån som betalats ut före anslutningen.

2. Händelser sedan rapporten per den 31 december 2005

När det gäller makroekonomiskt stöd till tredje länder i form av lån har inget nytt rådsbeslut fattats. Ett lån på 10 miljoner euro har betalats ut till Bosnien och Hercegovina följt av ett lån på 9 miljoner euro till Albanien på basis av ett beslut som fattats tidigare.

Ingen utbetalning i form av bidrag gjordes under första halvåret 2006.

Vad gäller Euratom har ett lån på 17,5 miljoner euro också betalats ut till Bulgarien (Kozloduy) och ett lån på 33,5 miljoner euro betalats ut till Rumänien (Cernavodă) på basis av befintliga beslut. Dessa lånebeslut har nu använts.

Vad gäller det nya mandatet för EIB beslöt rådet den 27 februari 2006[3] att ändra beslut 2000/24 för att ta med Maldiverna i den förteckning över länder som täcks, till följd av flodvågen i Indiska oceanen i december 2004. Dessutom lade kommissionen fram ett förslag[4] den 22 juni 2006 om ett nytt externt mandat för EIB 2007–2013.

I enlighet med budgetramen antog Europaparlamentet, rådet och kommissionen ett interinstitutionellt avtal om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning[5] som kommer att träda i kraft den 1 januari 2007. Följaktligen skall garantifondens finansiering inte längre vara uttryckligen begränsad på samma sätt som tidigare, eftersom garantifonden skall finansieras genom en budgetpost inom ramen för rubrik 4 (EU som global partner) i stället för, som hittills, via en särskild reserv för detta ändamål. I avsaknad av denna reserv kommer de viktigaste delarna av budgetdisciplinen fortfarande att vara i kraft: EIB:s mandat för extern utlåning kommer att vara begränsat till perioden 2007–2013 (detta rådsbeslut kommer att utgöra ca 90 % av den totala lånevolymen). Lån för makroekonomiskt stöd är föremål för enskilda beslut av rådet och Euratomlånen har ett tak på 4 miljarder euro (som redan har använts i stor utsträckning).

3. Risksituationen

I den nedanstående riskanalysen används de inarbetade måtten utestående belopp, maximal årlig risk samt maximal årlig teoretisk risk för gemenskapens budget (metodiken redovisas närmare i kommissionens arbetsdokument). Detaljerade uppgifter återfinns i tabellerna A1, A2 och A3.

3.1. Utestående lånebelopp per den 30 juni 2006

Det totala riskbeloppet uppgick till 16 089 miljoner euro per den 30 juni 2006, jämfört med 16 521 miljoner euro per den 31 december 2005.

De transaktioner som har påverkat det utestående lånebeloppet sedan föregående rapport redovisas i nedanstående tabell.

Tabell 1: Utestående belopp per den 30 juni 2006* | Miljoner euro (avrundade belopp) |

Utestående belopp per den 31 december 2005 | 16 521 |

Återbetalningar av lån |

Euratom | 0 |

Makroekonomiskt stöd | -31 |

EIB | -1 051 |

Utbetalningar av lån |

Euratom | 51 |

Makroekonomiskt stöd | 19 |

EIB | 1 017 |

Växelkursdifferenserna mellan euron och andra valutor | -437 |

Utestående belopp per den 30 juni 2006 | 16 089 |

* Samtliga lån som täcks av garantier (till medlemsstater såväl som tredjeländer), exklusive obetalda räntor och uteblivna återbetalningar. |

Det utestående belopp som avser verksamheter i medlemsstaterna uppgick till 2 801 miljoner euro per den 30 juni 2006 jämfört med 2 966 miljoner euro per den 31 december 2005.

Det utestående beloppet för transaktioner i tredjeländer uppgick till 13 288 miljoner euro per den 30 juni 2006 mot 13 554 miljoner euro per den 30 december 2005.

3.2. Maximal årlig risk [6] för unionens budget avseende utbetalningar per den 30 juni 2006 (se även tabell A2 i bilagan)

- Andra halvåret 2006 uppgår den totala maximala årliga risken till 1 258 miljoner euro.

- Risken vid transaktioner som avser medlemsstaterna uppgår till 397 miljoner euro.

- Risken vid transaktioner som avser tredjeland uppgår till 861 miljoner euro.

3.3. Maximal årlig teoretisk risk [7] för unionens budget avseende utbetalningar som verkställts eller beslutats om per den 30 juni 2006 (se även tabell A3 i bilagan)[8]

- Andra halvåret 2006 uppgår den maximala teoretiska risken till 1 323 miljoner euro och beräknas enligt vissa antaganden att uppgå till 2 664 miljoner euro 2014.

- Den maximala teoretiska risken för medlemsstaterna uppgick till 397 miljoner euro andra halvåret 2006. År 2014 beräknas risken ha minskat till 168 miljoner euro.

- För länderna utanför gemenskapen uppgår den till 926 miljoner euro för andra halvåret 2006. Risken beräknas nå nivån 2 496 miljoner euro 2014.

4. Utnyttjandet av de garantier som belastar budgeten

4.1. Användningen av likvida medel

I fall då en låntagares återbetalning är försenad använder kommissionen sina likvida medel[9] när detta är motiverat för att undvika förseningar med åtföljande kostnader för dess lånebetalningar.

4.2. Utnyttjande av garantifonden

Genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994, med senare ändringar, upprättas en garantifond för åtgärder avseende tredje land. Om en låntagare (ett tredjeland) överskrider en förfallodag för betalning av ett lån som beviljats eller garanterats av gemenskapen, skall garantifonden täcka den uteblivna betalningen inom tre månader från förfallodagen[10].

Under första halvåret 2006 utnyttjades inte garantifonden eftersom inga underskott uppstod avseende sådana lån.

5. Analys av gemenskapens teoretiska kapacitet att bevilja lån och garantier till tredjeländer

Garantifondmekanismen innebär i praktiken en begränsning av gemenskapens kapacitet att bevilja lån och garantier till tredjeland, eftersom de anslag som är disponibla för avsättningarna till fonden begränsas till det belopp som förs upp under garantireserven i den nuvarande budgetplanen[11].

Tabell A4 i bilagan innehåller en beräkning av gemenskapens utlåningskapacitet gentemot tredje länder under 2006 enligt garantifondsförordningen. Beräkningssättet beskrivs närmare i bilagan som också innehåller hänvisningar till rättsakter.

Av tabell 2 framgår att återstående utlånings- och lånegarantitransaktioner avseende tredjeländer per den 30 juni 2006 uppgick till 13 421 miljoner euro.

Tabell 2: Utestående utlånings- och lånegarantitransaktioner avseende tredje länderi miljoner euro (avrundade belopp) |

1. Utestående lånebelopp, EG (makroekonomiskt stöd) och Euratom | 1,504 |

2. Utestående belopp, EIB | 11,784 |

3. Obetald till betalning förfallen ränta1 | 133 |

Utestående belopp per den 30 juni 2006 | 13,421 |

1 Obetald till betalning förfallen ränta i den mening som avses i förordningen om garantifonden. 2 Försenade betalningar och dröjsmålsränta ingår inte i det utestående belopp som skall täckas av fonden utan redovisas separat i avsnitt 6. |

Förhållandet mellan fondens tillgångar och de utestående beloppen uppgår enligt definitionen i förordningen om fondens upprättande till 9,85 %, vilket är mer än de 9 % som fastställs som målbelopp i förordning nr 1149/1999 om ändring av förordning nr 2728/94 om fondens upprättande. Överskottet skall enligt bestämmelserna vid årets beslut återföras till en särskild post i inkomstberäkningen i Europeiska unionens allmänna budget.

6. Situation för garantifonden per den 30 juni 2006

Garantifondens behållning uppgick den 30 juni 2006 till 1 321,33 miljoner euro. Under första halvåret 2006 registrerades följande transaktioner:

- Nettoavkastningen på fondens tillgångar per den 30 juni 2006 uppgick till 24,8 miljoner euro.

Ingen återvinning av belopp förekom under första halvåret 2006.

De totala utestående fordringarna per den 30 juni 2006, bestående av straffränta som påförts republiken Argentina, uppgick till 1 718 493,12 US-dollar, varav 1 448 433,44 (motsvarande 1 139 332,53 euro) fortfarande återstår att återvinnas till fonden. Det är EIB som har fordran på debetsaldot.

7. Relativ soliditet

Förhållandet mellan fondens medel per den 30 juni 2006 (1 321,33 miljoner euro) och den maximala årliga teoretiska risken för lån till tredje land under 2006 (926 miljoner euro) beräknas till 71 % (se tabell A3 i bilagan)[12].

Del II: Riskbedömning: ekonomiskt och finansiellt läge i de tredjeländer som är föremål för de viktigaste lånetransaktionerna

1. INLEDNING

Uppgifterna i del 1 av rapporten ger information om de kvantitativa aspekterna på den risk som belastar den allmänna budgeten. De kvalitativa aspekterna, som är beroende av transaktionsslag och låntagarens ställning, bör dock också bedömas. Tabeller över de länderspecifika riskbedömningarna redovisas separat i kommissionens arbetsdokument[13]. En kortfattad sammanfattning av den analysen återges nedan.

2. DE ANSLUTANDE LÄNDERNA

Under första halvåret 2006 ökade den reala BNP-tillväxten i Bulgarien till 6,1 % (från 5,5 % under 2005). Den främsta drivkraften var mycket kraftiga fasta bruttoinvesteringar, som växte med över 20 %, och en fortsatt stark tillväxt för den privata konsumtionen. Bytesbalansunderskottet ökade ytterligare till 13,9 % av BNP huvudsakligen beroende på ett lägre överskott i tjänstebalansen och lägre löpande transfereringar från utlandet. Tillväxten i varuexporten ökade snabbare än importen under första halvåret 2006 men den var emellertid inte tillräckligt hög för att förhindra att handelsunderskottet ökad något. Liksom för 2005 täcktes bytesbalansunderskottet nästan helt och hållet genom nettoinflödet av utländska direktinvesteringar.

För Rumänien ökade den reala BNP-tillväxten kraftigt med 7,4 % under första halvåret 2006, efter en avmattning till 4,1 % under 2005, vilket huvudsakligen berodde på de negativa effekterna av kraftiga översvämningar och på strukturella förändringar som påverkade aktiviteten i näringslivet. Den ekonomiska tillväxten var tämligen balanserad under första halvåret 2006, med både en tillväxt i hushållens konsumtion med 11, 8 % och ökade investeringar med 11, 9 % som drivkraft. Inflationen föll snabbare än förväntat under 2006 och ökningen i konsumentprisindex minskade till 5, 5 % i september från 8,6 % vid utgången av 2005. Under 2006 fortsatte bytesbalansunderskottet att öka från den siffra på 8,7 % av BNP som rapporterades 2005 till ca 9,6 % i juli 2006, huvudsakligen driven av kraftiga utländska direktinvesteringar (som täcker över 70 % av underskottet), upplåning från den privata sektorn och portföljinvesteringar. Landets utlandsskuld ökade med ca 5 miljarder euro under första halvåret 2006 huvudsakligen beroende på den kortsiktiga utlandsskulden från den privata sektorn som ökade snabbt, men den minskade något till ca 37 % av BNP.

3. KANDIDATLÄNDERNA

För Turkiet uppgick den reala BNP-tillväxten till 7 % första halvåret 2006, jämfört med 7,4 % 2005. Tillväxten förväntas ligga mellan 5 och 6 % 2006. Det nuvarande bytesbalansunderskottet uppgick till 6,2 % av BNP 2005 och förväntas att stabiliseras under 2006, till stor del som en följd av förbättrade priser och konkurrenskraft efter lirans värdeminskning under maj–juni 2006. Bruttoinflödet av utländska direktinvesteringar nådde 3 % av BNP under 2005 och under första halvåret 2006, vilket därigenom finansierade ca hälften av bytesbalansunderskottet. Landets utlandsskuld uppgick till 40 % som andel av BNP vid utgången av 2005.

För f. d. jugoslaviska republiken Makedonien sjönk BNP-tillväxten till 2,6 % (i reala termer) under första halvåret 2006, jämfört med 3,8 % under samma period för ett år sedan. De viktigaste anledningarna till denna avmattning var en svagare industriproduktion och en svagare byggindustri. Ledande indikatorer pekar emellertid på en markant ökning av industriproduktionen under tredje kvartalet 2006, vilket skulle leda till att BNP-tillväxten 2006 hamnar nära 4 %. Bytesbalansunderskottet förbättrades märkbart under 2005, då ett bättre handelsresultat och ökade inflöden av överföringar från arbetstagare utomlands minskade underskottet från 7,7 % av BNP 2004 till 1,4 % av BNP 2005. För 2006 förväntas en ökning till 2–3 % av BNP. Bruttoinflödet av utländska direktinvesteringar uppgick till 1,7 % av BNP 2005, men ökade kraftigt till 6 % av BNP under första halvåret av 2006, till följd av omfattande kapitalinflöden i samband med privatiseringarna. Landets utlandsskuld uppgick till 47 % som andel av BNP vid utgången av 2005.

4. POTENTIELLA KANDIDATLÄNDER

I Albanien uppgick den årliga BNP-tillväxten till 5,5 % (i reala termer) 2005. Bytesbalansunderskottet (inklusive offentliga transfereringar) uppgick till 6,9 % av BNP 2005. Handelsunderskottet uppgick till 24,1 % av BNP 2005 och under de första fem månaderna av 2006 ökade det ytterligare med 18 % på årlig basis). Inflödet av utländska direktinvesteringar uppgick till 3,1 % som andel av BNP 2005, medan utlandsskulden uppgick till 17,6 % som andel av BNP i slutet av 2005. Den sammanlagda statsskulden minskade till 55,3 % av BNP 2005.

I Bosnien och Hercegovina uppgick den årliga BNP-tillväxten till 5,5 % (i reala termer) 2005. Tillväxten förväntas ligga kvar på ca 5 % 2006. Det nuvarande budgetunderskottet ökade till 22,5 % av BNP 2005, vilket delvis speglade den inverkan som införandet av moms hade på importflödena. Budgetunderskottet minskade igen under första halvåret 2006 och det förväntas ligga på ca 20 % i slutet av året. Bruttoinflödet av utländska direktinvesteringar uppgick till 3,2 % av BNP 2005. Landets offentliga utlandsskuld uppgick till 30 % av BNP vid slutet av 2005 medan landets utlandsskuld från den privata sektorn också beräknades uppgå till ca 30 % av BNP.

I Serbien uppgick den årliga BNP-tillväxten till 6,3% (i reala termer) 2005. Tillväxten fortsatte ligga på 6,3 % under första kvartalet 2006. Bytesbalansunderskottet uppgick till 9,8 % av BNP 2005. Det ökade ytterligare under 2006. Inflödet av utländska direktinvesteringar uppgick till 6,1% som andel av BNP 2005, medan utlandsskulden uppgick till 66 % som andel av BNP i slutet av juli 2006. Statsskulden har minskat efter Parisklubbens låneavskrivning med 600 miljoner euro som var kopplat till det framgångsrika genomförandet av IMF-programmet i februari 2006.

I Montenegro uppgick den årliga BNP-tillväxten till 4,1 % (i reala termer) 2005. Tillväxten ökade till 6,5 % under första halvåret 2006. Bytesbalansunderskottet uppgick till 12,2 % av BNP 2005. Det ökade ytterligare under 2006. Inflödet av utländska direktinvesteringar uppgick till 22,8 % som andel av BNP 2005, medan utlandsskulden uppgick till 42,6 % som andel av BNP i slutet av 2005. I juli 2006 nådde Montenegro en överenskommelse med Serbien om fördelning av finansiella rättigheter och skyldigheter efter upplösningen av det tidigare statsförbundet. I överenskommelsen bekräftades de tidigare uppskattningarna av skuldnivåerna.

5. DE NYA OBEROENDE STATERNA

Trots externa chocker verkar den ekonomiska tillväxten i Georgien fortfarande vara relativt motståndskraftig efter en mycket stark tillväxt på 9,3 % 2005. Inflationen nådde en topp på 14,5 % under mitten av 2006 och den huvudsakliga utmaningen för den ekonomiska politiken är att få tillbaka inflationen till ensiffriga tal. Handelsbalansen försämrades och beräknas ligga på 19 % av BNP (14,6 % 2005). Ökade överföringar och offentliga transfereringar dämpar bytesbalansens inverkan som dock förväntas ha ett underskott på 10 % av BNP detta året (5,4 % 2005). Tack vare den kraftiga ekonomiska tillväxten har Georgiens offentliga utlandsskuld snabbt minskat till ca 23 % av BNP (27 % 2005).

I Ukraina verkar ekonomin ha anpassat sig snabbt till de ökade importpriserna på olja och gas och under första halvåret 2006 kunde man se en ökning i tillväxten (5,5 % på årsbasis jämfört med 2,6 % under 2005 som helhet). Bytesbalansen har blivit negativ, vilket även beror på den åtföljande marknadsutvecklingen för stål, Ukrainas huvudsakliga exportvara. Ukrainas offentliga utlandsskuld har minskat till 12, 5 % av BNP (15,3 % 2005) medan den privata sektorns bättre tillgång till utländska kapitalmarknader gör att den totala utlandsskulden håller sig runt 45 % av BNP. De högre producentpriser har ännu inte påverkat konsumentpriserna som minskade till ensiffriga tal vid mitten av 2006. I augusti meddelade Standard & Poor's emellertid att Ukrainas långsiktiga kreditvärdering låg på BB-, särskilt understött av en låg skuldsättningsnivå.

Moldova s BNP-tillväxt som översteg 7 % 2005 förväntas minska till 3 % 2006. Detta är en följd av de kraftiga externa chocker som har drabbat Moldovas ekonomi – en fördubbling av priset för naturgasimporten från Ryssland och det förbud som införts på Moldovas vinexport. År 2006 förväntas handels- och bytesbalansunderskotten överstiga 50 % respektive 10 % av BNP. Dessutom förväntas inflationen öka till över 12 % i år. Försämringen av Moldovas externa ekonomiska klimat kommer vid en tidpunkt då landet äntligen har lyckats omstrukturera sin skuld till Parisklubben och Moldova har satt igång med att gradvis minska sin externa skuldsättning.

Tadzjikistans ekonomi har fortsatt växa kraftigt 2005–2006 med 7 % till 8 %. Statsbudgeten, som har haft överskott under tre år i rad (2003–2005), förväntas visa ett litet underskott 2006. Tack vare ett framgångsrikt bilateralt skuldavtal med Ryssland, Tadzjikistans största fordringsägare, har utlandsskulden sjunkit till mindre än 40 % av BNP under 2005. Ett försämrat handelsunderskott (från 7 % av BNP 2004 och 12 % 2005 till ett beräknat handelsunderskott på över 16 % 2006) uppvägs till stor del av en snabb ökning av utländska överföringar. Till följd av detta beräknas bytesbalansunderskottet öka något 2006 (från 3,6 % 2005 till 4,5 %). De offentliga bruttoreserverna ligger fortfarande kvar på en relativt låg nivå, motsvarande aningen mindre än två månaders import. IMF:s PRGF-ordningen slutfördes framgångsrikt i början av 2006. Myndigheterna har påbörjat förberedandet av en efterföljande ordning.

6. ANDRA ICKE-MEDLEMSLÄNDER

Algeriet upplevde en betydande politisk förändring 2005 i och med att President Bouteflika ansträngde sig för att avsluta den ”nationella tragedin” från 1990-talet och betonade behovet av ekonomisk utveckling. De rekordhöga oljepriserna har inneburit välstånd och stabilitet utan motstycke för den algeriska ekonomin samt ett gyllene tillfälle till att genomföra reformer. Regeringens utgiftsprogram på 60 miljarder US-dollar som är inriktat på infrastruktur, bostäder, utbildning och yrkesutbildning bör bidra till att göra den långsiktiga tillväxten hållbar. Trots banksektorns liberalisering under 1990-talet är den algeriska finansmarknaden fortfarande kraftigt underutvecklad. Med ett börsvärde på 1,4 miljarder US-dollar och endast tre aktier som handlas på Algers fondbörs är det fortfarande en fondbörs som befinner sig i sin linda. Med Algeriets förestående anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO) och EU:s associeringsavtal som nu är i kraft, har Algeriet tydligt signalerat att man rör sig mot en fri marknad och frihandel. Landets viktigaste utmaning verkar nu vara att konsolidera och snabba upp den reformprocess som påbörjades under de senaste åren.

Jordaniens ekonomi fortsatte att växa kraftigt under 2006, med en real BNP-tillväxt under första kvartalet 2006 på 6,7 %. Arbetslöshetssiffran är fortfarande hög (den nådde 15,7 % 2005). Inflationen förväntas öka under 2006 och nå 6,3 % (2005: 3,8 %). Myndigheterna har intensifierat den finanspolitiska anpassningen 2005 och 2006 för att få ner budgetunderskottet (exklusive bidrag) till 6,6 % av BNP från 10,1 % 2005. Bytesbalansunderskottet (inklusive bidrag) för 2006 förväntas öka från 18,2 % 2005 till 20,7 % av BNP (jämfört med ett överskott på 11,6 % 2003). Trots att tillväxten i varuexporten fortfarande var kraftig ökade handelsunderskottet till 38,8 % av BNP 2005 (2004: 29,6 %) beroende på en avsevärd ökning av importerna som speglade en kraftig tillväxt i den inhemska efterfrågan, högre oljepriser och exportens höga importinnehåll. Bytesbalansunderskottet fortsatte att finansieras genom kapitalinflöden, inbegripet utländska direktinvesteringar, överföringar och portföljinflöden, huvudsakligen från regionen. Samtidigt förväntas den effektiva reala växelkursen att stiga i värde efter åratal av värdeminskning.

Den brasilianska tillväxten förväntas ligga på 3,5 % 2006 och inflationen har minskat till sin lägsta nivå sedan inflationsmålet antagits. En ökad exporttillväxt och ökade råvarupriser har gjort det möjligt för landet att ha ett betydande överskott i bytesbalansen (som beräknas uppgå till 1,1 % av BNP 2006). Utlandsskuldkvoten har minskat och förväntas att minska ytterligare till 21, 1 % vid slutet av 2006. Ansträngningarna för att minska den offentliga utlandsskulden är framgångsrika. Brasiliens kreditvärdighet har uppgraderats av två av de ledande kreditvärderingsinstituten sedan februari 2005 och räntetillägget befinner sig på historiskt låga nivåer. Trots de senaste framstegen med förvaltningen av den offentliga skulden finns det emellertid fortfarande betydande yttre hot. Den offentliga skulden ligger fortfarande på över 50 % och den är kraftigt exponerad för variationer av räntesatsen med en relativt kort genomsnittlig löptid.

Den argentinska ekonomin förväntas växa med 9,2 % 2005. I slutet av 2007 förväntas inflationen ligga på 12 %. Ekonomins styrka har lett till kraftigt förbättrade offentliga finanser och det primära överskottet förväntas uppgå till ca 4,5 % av BNP 2005. Banksektorn håller långsamt på att återhämta sig men den är fortfarande svag. Osäkerheter avseende den rättsliga ramen och regeringens politik för de allmännyttiga företagen finns kvar och de fortsätter att påverka de utländska investerarnas förtroende på ett negativt sätt. Dessutom verkar det faktum att landet inte längre behöver vända sig till IMF efter att det betalade av hela sin IMF-skuld i december 2005 inte bidra till framsteg vad gäller strukturreformer för att ta tag i de långsiktiga sårbarheterna. Argentina har utestående skulder till EIB, efter det att landet inte betalade den straffränta (1,7 miljoner US-dollar) till följd av de utestående skulder som staten tog på sig i samband med Argentinas finansiella kris.

[1] Observera att bilagan innehåller ett arbetsdokument från kommissionen med detaljerade tabeller och förklarande anmärkningar till denna rapport.

[2] Närmare uppgifter om EIB:s mandat redovisas i tabell A1 i bilagan.

[3] EUT L 62, 3.3.2006, s. 26.

[4] KOM(2006) 324 slutlig, 22.6.2006.

[5] EUT L 139, 14.6.2006, s. 1.

[6] Den tekniska termen ”maximal årlig risk” förklaras i punkt 1 i bilagan.

[7] Den tekniska termen ”maximal årlig teoretisk risk” förklaras i punkt 1 i bilagan.

[8] I den maximala årliga risken beaktas de lånebelopp som återstår att betalas ut inom ramen för den nuvarande budgetplanen, eftersom det nya mandatet för EIB under tiden 2007–2013 ännu inte har beslutats.

[9] Se artikel 12 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000, med senare ändringar, om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel.

[10] Se avsnitt 2.5 i bilagan för ytterligare uppgifter.

[11] Det belopp som avdelats i budgetplanen för 2000–2006 är 200 miljoner euro per år i 1999 års priser. År 2006 uppgick beloppet till 229 miljoner euro.

[12] Observera att det belopp för maximal teoretisk risk för 2006 som tas upp i tabell A3 endast avser andra halvåret. För jämförelsens skull har beloppet räknats om till en normal tolvmånadersperiod.

[13] SEK(2007) 241