BILAGA I

Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar under möten i Internationella havsbottenmyndighetens råd och församling

1. PRINCIPER

Inom ramen för mötena i Internationella havsbottenmyndighetens råd och församling ska unionen göra följande:

(a)Agera i enlighet med artikel 192 och artikel 145 i Förenta nationernas havsrättskonvention (Unclos) av den 10 december 1982 och skyldigheten att skydda och bevara den marina miljön. Denna övergripande skyldighet omfattar ansvaret att vidta åtgärder för att förhindra, begränsa och kontrollera förorening av den marina miljön från alla slags källor, övervaka risker för eller följder av förorening och bedöma de potentiella verkningarna av verksamheter under konventionsstaternas jurisdiktion och kontroll som kan orsaka avsevärda föroreningar av eller märkbara och skadliga förändringar i den marina miljön (artiklarna 194, 204 och 206). Särskilt måste konventionsstaterna vidta åtgärder för att skydda och bevara sällsynta och känsliga ekosystem. I linje med artiklarna 196.1 och 209 måste de även förhindra, begränsa och kontrollera sådana föroreningar som härrör från bruk av teknik under deras jurisdiktion, inbegripet verksamheter i området, vilka bedrivs från fartyg, anläggningar, konstruktioner och andra anordningar som antingen för deras flagg eller är registrerade där eller som bedriver verksamhet under deras överinseende. I enlighet med artikel 145 ska stater, genom Internationella havsbottenmyndigheten, anta lämpliga regler, föreskrifter och förfaranden rörande skydd och bevarande av områdets naturliga tillgångar samt förhindrande av skador på den marina miljöns flora och fauna.

(b)Vidta åtgärder i enlighet med artikel 191 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) där det anges att unionens miljöpolitik ska bygga på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren ska betala. I detta sammanhang bör EU förespråka ståndpunkten att havsmineraler på den internationella havsbotten inte får utvinnas innan effekterna av djuphavsutvinning på den marina miljön, på den biologiska mångfalden och på mänsklig verksamhet har utretts i tillräcklig grad, man förstår riskerna och tekniken och de operativa metoderna klarar att visa att ingen allvarlig miljöskada uppstår, i enlighet med försiktighetsprincipen.

(c)Eftersträva samstämmighet och synergi med den ekosystemansats som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, artikel 2.3. Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (havsmiljödirektivet), artikel 3.4 och 3.5, artikel 10 och bilagorna I och VI. Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/89/EU av den 23 juli 2014 om upprättandet av en ram för havsplanering, artikel 5.

(d)Aktivt bidra till diskussionerna för att säkerställa att Internationella havsbottenmyndighetens utvinningslagstiftning är robust, i linje med internationella principer och åtaganden, innehåller strikta och genomförbara miljöstandarder som regelbundet uppdateras med beaktande av senast tillgängliga vetenskap och teknik, inklusive behovet att respektera försiktighetsprincipen och att i förväg genomföra miljökonsekvensbedömningar som följer de förfaranden och riktlinjer som antagits inom Förenta nationernas miljöprogram (Unep).

(e)Säkerställa att föreskrifterna om utvinning av mineraltillgångar i området är förenliga med internationell rätt, särskilt med bestämmelserna i Unclos och internationell sedvanerätt.

(f)Stå fast vid unionens ståndpunkt till stöd för målen för den europeiska gröna given och den gröna principen om att ”inte vålla skada” och Europeiska unionens ambition att på global nivå inta en ledande roll vad gäller bevarandet och skyddet av vår miljö, inklusive haven och oceanerna.

(g)Främja ökad vetenskaplig kunskap om miljökonsekvenser och att denna beaktas i Internationella havsbottenmyndighetens utvinningslagstiftning.

(h)Säkerställa att den föregående miljökonsekvensbedömningen genomförs enligt de högsta standarderna och omfattas av en grundlig utvärdering.

2.RIKTLINJER

Med beaktande av den begränsade vetenskapliga kunskapen och farhågorna kring de oundvikliga och sannolikt oåterkalleliga effekterna på biologisk mångfald och klimat, är det ytterst angeläget att säkerställa att unionens ståndpunkt om djuphavsutvinning är helt i linje med Europeiska unionens åtagande om hållbarhet och att den grundar sig på bästa tillgängliga vetenskapliga kunskap, tillämpningen av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen.

BILAGA II

Årlig specificering av den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar under möten i Internationella havsbottenmyndighetens råd och församling

Före varje möte i Internationella havsbottenmyndighetens råd eller församling ska nödvändiga åtgärder vidtas för att den ståndpunkt som ska uttryckas på unionens vägnar beaktar senaste tillgängliga vetenskapliga information och annan relevant information, i enlighet med de principer och riktlinjer som anges i bilaga I.

I detta syfte och på grundval av denna information ska kommissionen i god tid före varje möte i Internationella havsbottenmyndighetens råd eller församling tillställa rådet eller dess förberedande organ ett skriftligt dokument med uppgifter om den föreslagna specificeringen av unionens ståndpunkt för diskussion och antagande av den ståndpunkt som ska uttryckas på unionens vägnar.