Dessutom känner medlemsstaterna ofta inte till antalet irreguljära migranter som rättar sig efter besluten om återvändande. Detta gäller särskilt irreguljära migranter som lämnar EU frivilligt, exempelvis utan att erhålla stöd för frivilligt återvändande eller utan eskort. När man systematiskt börjar föra in beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG i SIS och vidta lämpliga åtgärder vid en träff på en registrering om återvändande, kan SIS bidra till efterlevnaden av besluten om återvändande och en bättre information om de behöriga myndigheternas insatser. När en tredjelandsmedborgare som omfattas av ett beslut om återvändande, som utfärdas i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG, kontrolleras vid utresa från medlemsstaternas territorium kommer de behöriga nationella myndigheterna att kunna rapportera om avresan och bekräfta om skyldigheten att återvända har fullgjorts frivilligt eller ofrivilligt.

I EU:s handlingsplan för återvändande och i meddelandet om ”Starkare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet” identifierade kommissionen ett behov av att bättre utnyttja de stora it-systemen för att skapa ett mer effektivt system för återvändande. I slutsatserna av den 25–26 juni 2015 uppmanade Europeiska rådet att beslut om återvändande skulle föras in i SIS för att göra dem mer effektiva. Rådet (rättsliga och inrikes frågor) bekräftade denna uppmaning i slutsatserna av den 8–9 oktober 2015.

Då migrations- och flyktingkrisen trappades upp under 2015 ökade behovet betydligt av att vidta effektiva åtgärder för att ta itu med den irreguljära migrationen och öka andelen återvändande irreguljära migranter. Därför genomför kommissionen samtliga åtgärder som meddelats i EU:s handlingsplan för återvändande. Dessa åtgärder är nödvändiga för att säkra allmänhetens förtroende för EU:s migrations- och asylpolitik samt för att tillhandahålla lämpligt stöd för personer som behöver skydd. Ett mer framgångsrikt europeiskt system för återvändande av irreguljära migranter till deras hemländer är nära kopplat till de nya insatserna för att erbjuda skydd till dem som behöver det.

Förslaget att utvidga användningen av SIS för att följa upp återvändandet av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt kommer att stödja och stärka Europeiska unionens åtgärder för en integrerad, hållbar och övergripande migrationspolitik för EU. Återvändandet av irreguljära migranter, som inte har rätt att stanna i EU, till deras hemländer med full respekt för principen om non-refoulement, är en central del av vår migrationspolitik såsom betonas i den europeiska migrationsagendan. EU:s system för återvändande fungerar dock inte tillfredställande och det är inte tillräckligt effektivt. Statistik från Eurostat visar att under de senaste åren har bara ungefär 40 % av de irreguljära migranter som måste lämna EU faktiskt rest iväg. År 2015 beordrades 553 395 tredjelandsmedborgare att lämna EU men endast 226 800 personer var föremål för ett effektivt återvändande.

Mot denna bakgrund är syftet med detta förslag att förbättra och utvidga användningen av SIS genom att göra det obligatoriskt för medlemsstaternas myndigheter att i SIS lägga in alla beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG, så att de är synliga i hela EU och på så sätt förbättra verkställigheten. Genom förslaget utvidgas tillämpningsområdet för det befintliga SIS med en ny kategori för registreringar för beslut om återvändande.

Efter det att högnivågruppen för informationssystem och driftskompatibilitet har lagt fram sina resultat under första halvåret 2017 kommer kommissionen att överväga en andra uppsättning förslag i mitten av 2017 för att ytterligare förbättra driftskompatibiliteten mellan SIS och övriga it-system. Översynen av förordning (EU) nr 1077/2011 om Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA) är en lika viktig del av detta arbete och kommer sannolikt också att bli föremål för separata kommissionsförslag under 2017. En viktig aspekt på de aktuella säkerhetsutmaningarna är att investera i informationsutbyte och informationshantering som är snabba, effektiva och högkvalitativa och säkerställa driftskompatibilitet mellan EU:s databaser och informationssystem.

Dessa förslag omfattar användningen av systemet a) för gränsförvaltning, b) för polissamarbete och straffrättsligt samarbete, och c) för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. De två första förslagen utgör tillsammans den rättsliga grunden för inrättandet, driften och användningen av SIS. Förslaget om användning av SIS för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna kompletterar förslaget om gränsförvaltning och dess bestämmelser. Förslaget fastställer en ny kategori för registreringar och bidrar till genomförandet och övervakningen av direktiv 2008/115/EG.

Under 2016 genomförde kommissionen en heltäckande utvärdering av SIS, tre år efter det att den andra generationen av systemet tagits i drift. Denna utvärdering visade att SIS haft verklig operativ framgång. Under 2015 kontrollerade de nationella behöriga myndigheterna personer och föremål mot uppgifter i SIS vid nästan 2,9 miljarder tillfällen och utbytte kompletterande information vid över 1,8 miljoner tillfällen. Såsom meddelats i kommissionens arbetsprogram 2017 bör systemets ändamålsenlighet och effektivitet stärkas ytterligare med utgångspunkt i dessa positiva erfarenheter. I detta syfte lägger kommissionen fram sina första tre förslag för att förbättra och utvidga användningen av SIS som ett resultat av utvärderingen, samtidigt som kommissionen fortsätter sitt arbete för att göra de befintliga och framtida systemen för brottsbekämpning och gränsförvaltning mer driftskompatibla. Detta är en uppföljning av det arbete som pågår i högnivågruppen för informationssystem och interoperabilitet.

Schengens informationssystem (SIS) är det verktyg som varit mest framgångsrikt vad gäller ett effektivt samarbete mellan migrationsmyndigheter, polisen, tullen och de rättsliga myndigheterna i EU och de Schengenassocierade länderna. Medlemsstaternas behöriga myndigheter såsom polisen, gränskontrolltjänstemännen och tulltjänstemännen behöver ha tillgång till information av hög kvalitet om de personer eller föremål som de kontrollerar och tydliga anvisningar om vad som behöver göras i varje enskilt fall. Detta stora informationssystem är centralt i Schengensamarbetet och spelar en avgörande roll för att underlätta människors fria rörlighet inom Schengenområdet. Systemet gör det möjligt för behöriga myndigheter att föra in och söka uppgifter om efterlysta personer, personer som kanske inte har rätt att resa in eller vistas i EU, saknade personer – särskilt barn – och föremål som har stulits, förts bort eller försvunnit. SIS innehåller inte bara information om en särskild person eller ett särskilt föremål utan också tydliga anvisningar om vad de behöriga myndigheterna ska göra när personen eller föremålet återfinns.

Under de senaste två åren har Europeiska unionen arbetat med att samtidigt hantera de olika utmaningarna kring migration, en integrerad förvaltning av EU:s yttre gränser och kampen mot terrorism och gränsöverskridande brottslighet. Det är av största vikt att det finns ett effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och relevanta EU-organ för att man kraftfullt ska kunna bemöta dessa utmaningar och bygga en effektiv och verklig säkerhetsunion.

Artikel 79.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ger Europaparlamentet och rådet befogenhet att i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet anta åtgärder på området olaglig invandring och olaglig vistelse, inbegripet avvisning, utvisning och återvändande av personer som vistas olagligt. Denna artikel är därför den lämpliga rättsliga grunden för att använda SIS för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt.

(f)Kommissionens förslag om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller och om upphävande av förordning (EG) nr 1987/2006 eftersom förslaget kompletterar de bestämmelser som rör införandet av inreseförbud i SIS efter återvändandet av tredjelandsmedborgaren i fråga.

(c)In- och utresesystemet eftersom förslaget kompletterar kommissionens förslag om ett in- och utresesystem och hur det ska användas för att identifiera och upptäcka personer som överskridit den tillåtna vistelsetiden (även inom medlemsstaternas territorier).

Detta förslag är förenligt med och bygger på bestämmelserna i direktiv 2008/115/EG där det fastställs gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. Syftet är att de beslut om återvändande som utfärdats av den behöriga myndigheten i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG ska efterlevas i högre grad och att öka deras synlighet. Genom att det blir obligatoriskt att föra in sådana beslut i SIS stödjer detta förslag verkställigheten av dessa beslut.

För att fungera korrekt kräver systemet systematiska kontroller vid utresa vid de yttre gränserna för att säkerställa att det alltid rapporteras när berörda tredjelandsmedborgare lämnar territoriet. Förslaget om ändring av förordning (EU) 2016/399 (kodexen om Schengengränserna) syftar till en anpassning till skyldigheten att systematiskt kontrollera tredjelandsmedborgare mot databaser vid in- och utresa.

Det föreliggande förslaget förbättrar också reglerna för det samrådsförfarande som medlemsstaterna måste följa när de påträffar registreringar om återvändande, eller vill föra in sådana registreringar, som strider mot andra medlemsstaters beslut, exempelvis om giltigt uppehållstillstånd. Reglerna bör hindra att det uppstår motstridiga instruktioner som dessa situationer kan ge upphov till, eller bidra till att lösa dem, samtidigt som slutanvändarna får tydlig vägledning om vilka åtgärder som ska vidtas och medlemsstaternas myndigheter om huruvida registreringen bör strykas.

Svårigheterna med att identifiera irreguljära migranter och avsaknaden av giltiga resehandlingar från de återvändande personernas bestämmelseland utanför unionen är ett av de största hindren för en framgångsrik återvändandepolitik. Tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i en medlemsstat kan ha identitets- eller resehandlingar när de grips och vara föremål för återvändandeförfaranden i en medlemsstat, men senare göra sig av med handlingarna för att hindra återvändandet, eller flytta till en annan medlemsstat. Uppgifterna i id-handlingar eller resehandlingar som är tillgängliga för den medlemsstat som gripit tredjelandsmedborgaren vid olaglig vistelse kan göra det lättare för bestämmelselandet utanför unionen att identifiera och utfärda resehandlingar för migranter som avvikit till en annan medlemsstat. För detta ändamål bör man tillåta att relevanta uppgifter i SIS på vissa strikt fastställda villkor överförs till behöriga myndigheter i tredjeland. Sådan överföring måste begränsas till information som är absolut nödvändig för att säkerställa identifiering och utfärdande av nya handlingar till migranterna och ska uppfylla bestämmelserna i förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, särskilt kapitel V i den förordningen där det fastställs detaljerade bestämmelser och villkor för överföring av personuppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer. När överföringen görs av en annan medlemsstat än den som förde in uppgifterna om handlingen i SIS-registreringen och som är ägare av uppgifterna, bör tillstånd krävas av den medlemsstat som förde in informationen i SIS.

Synpunkter och förslag om att potentiellt använda SIS vid återvändande har inhämtats från berörda parter, däribland delegater i SISVIS-kommittén och kontaktgruppen för återvändandedirektivet. Det fördes diskussioner under flera möten i SISVIS-kommittén (den 10 maj 2016 och den 30 juni 2016) och kontaktgruppen för återvändandedirektivet (den 16 november 2015, den 18 mars och den 20 juni 2016). Den 5 februari 2016 anordnades en gemensam workshop med delegater i SISVIS-kommittén och kontaktgruppen för återvändandedirektivet. I workshoppen deltog också företrädare för EU-organ såsom Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter.

I enlighet med artikel 19 i återvändandedirektivet (direktiv 2008/115/EG) offentliggjorde kommissionen ett meddelande om EU:s återvändandepolitik 2014 där det rapporteras om tillämpningen av direktiv 2008/115/EG. Det slogs fast att potentialen hos SIS på området återvändandepolitik bör stärkas ytterligare. I meddelandet anges att översynen av SIS II är ett tillfälle att skapa en bättre samstämmighet mellan återvändandepolitiken och SIS II och det föreslås att medlemsstaterna ska vara skyldiga att föra in registreringar om nekad inresa i SIS II i samband med inreseförbud som utfärdas enligt återvändandedirektivet.

I enlighet med SIS II-förordningen och rådets beslut 2007/533/RIF utförde kommissionen en övergripande utvärdering av det centrala SIS II-systemet tre år efter det att systemet tagits i drift samt av det bilaterala och multilaterala utbytet av tilläggsinformation mellan medlemsstaterna. Utvärderingen var särskilt inriktad på översynen av tillämpningen av artikel 24 i SIS II-förordningen som fastställer villkor för utfärdande av registreringar i syfte att neka tredjelandsmedborgare inresa och vistelse. De förslag som utvärderingen utmynnat i ingår i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller och förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

De uppgifter som ska föras in i SIS om beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att de behöriga myndigheterna ska kunna identifiera den berörda tredjelandsmedborgaren, vid behov verkställa återvändande och kontrollera att skyldigheten att återvända har fullgjorts (artikel 4).

Å andra sidan fastslogs det i studien att ett antal nödvändiga tekniska och operativa förändringar skulle påverka rådande praxis, organisation och infrastruktur. Följderna av att i SIS föra in beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG är nya eller ändrade operativa förfaranden, ytterligare uppgiftskategorier i registreringar om återvändande och nya funktioner i SIS (t.ex. funktionen att underrätta den utfärdande myndigheten när perioden för frivillig avresa har löpt ut). Ändringarna skulle kräva att det inrättas lämplig infrastruktur i medlemsstaterna för att registreringar om återvändande ska kunna föras in och förvaltas i SIS samt att lagringskapaciteten i det centrala SIS utökas.

–Samla in statistik om beslut som verkställts och inte verkställts.

Ett snabbt och effektivt samarbete och utbyte av tilläggsinformation mellan medlemsstaterna förutsätter en gemensam kontaktpunkt. I artikel 6 fastställs att varje medlemsstat ska utse en myndighet som ansvarar för utbytet av tilläggsinformation om registreringar avseende tredjelandsmedborgare inom ramen för återvändande och olaglig vistelse. Den utsedda myndigheten ska omfattas av de bestämmelser i Sirenehandboken som avses i artikel 8 i förslaget till förordning om inrättande, drift och användning av SIS på området in- och utresekontroller.

I artikel 3 anges syftet med och reglerna för att i SIS lägga in registreringar om återvändande vilket gör det möjligt för de behöriga myndigheterna att kontrollera att skyldigheten att återvända har uppfyllts och att stödja verkställigheten av beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. Registreringen bör läggas in utan dröjsmål så fort beslutet har utfärdats till den berörda tredjelandsmedborgaren som vistats olagligt i landet i syfte att möjliggöra den kontroll som avses ovan. I registreringen ska det anges om tidsfristen för frivillig avresa har löpt ut, om beslutet tillfälligt har upphävts eller om verkställigheten av avlägsnandet skjutits upp.

För att systemet ska fungera effektivt är det viktigt att i SIS föra in alla beslut om återvändande som utfärdats av medlemsstaterna i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. Detta innebär att medlemsstaterna bör lägga in registreringar om a) beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med artikel 6.1 i direktiv 2008/115 och b) beslut som fastställer en skyldighet att återvända för irreguljära migranter som har nekats inresa vid ett gränsövergångsställe eller personer som hejdas i samband med att de olagligen passerar den yttre gränsen och som inte har fått tillstånd att stanna (artikel 2.2 a i direktiv 2008/115/EG), och c) beslut som fastställer en skyldighet att återvända i form av straffrättslig påföljd (artikel 2.2 b i direktiv 2008/115/EG).

Syftet med förslaget är att fastställa villkor och förfaranden för användningen av SIS vid återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU avseende vilka ett beslut om återvändande har utfärdats av de behöriga nationella myndigheterna i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. Enligt förslaget ska det bli obligatoriskt att i SIS föra in och behandla uppgifter i form av registreringar om tredjelandsmedborgare som omfattas av ett beslut om återvändande, och att utbyta tilläggsinformation om sådana registreringar. Syftet med att använda SIS för återvändande är att hjälpa migrationsmyndigheterna följa upp och verkställa återvändande av tredjelandsmedborgare som inte har rätt att stanna i medlemsstaterna samt att förebygga och motverka irreguljär migration och förbättra informationsutbytet och samarbetet mellan migrationsmyndigheterna.

Bestämmelserna om översyn och övervakning i artikel 53.7 och 53.8 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller är tillämpliga.

Man planerar att omprogrammera den andel som återstår för smarta gränser inom fonden för inre säkerhet för att utföra uppgraderingarna och genomföra funktionerna i det föreliggande förslaget. Förordningen om fonden för inre säkerhet och stödet för yttre gränser är det finansieringsinstrument som innehåller budgeten för genomförande av paketet för smarta gränser. I artikel 5 i förordningen fastställs att 791 miljoner euro ska satsas på ett program för inrättande av it-system till stöd för förvaltningen av migrationsströmmar över de yttre gränserna, enligt de villkor som fastställs i artikel 15. Av dessa 791 miljoner euro avsätts 480 miljoner euro för utvecklingen av in- och utresesystemet och 210 miljoner euro för utvecklingen av EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias). Återstoden kommer delvis att användas för att täcka kostnaderna för de ändringar som planeras i det aktuella förslaget.

I den finansieringsöversikt som bifogas detta förslag betonas de ändringar som krävs för att inrätta den nya kategorin av registreringar. I uppskattningen av kostnaderna på 3,6 miljoner euro ingår kostnader för den tekniska uppgraderingen av SIS vad gäller återvändande. De beräknade kostnaderna för den övergripande utvecklingen av det centrala SIS, kommunikationsinfrastrukturen och uppdateringarna av de nationella SIS-systemen ingår inte i den finansieringsöversikt som bifogas detta förslag, utan beskrivs närmare i finansieringsöversikten till kommissionens förslag till förordning om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller samt kommissionens förslag till förordning om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

I medlemsstaterna kan de myndigheter som ansvarar för att utfärda beslut om återvändande i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG variera betydligt. Det kan vara flera olika myndigheter som är ansvariga för att utfärda beslut om återvändande, beroende på varför vistelsen är olaglig (t.ex. därför att asylansökan avslagits, viseringsperioden löpt ut eller uppehållstillståndet inte längre är giltigt). Det kan även vara rättsliga myndigheter som förelägger om återvändande efter att ha prövat överklagande av avslag på tillstånd eller rätt att vistas i landet, eller som en straffrättslig påföljd. Sådana myndigheter bör därför ha åtkomst till SIS för att föra in, uppdatera, radera och söka i uppgifter. Dessutom bör de myndigheter som ansvarar för att identifiera tredjelandsmedborgare vid gräns- och poliskontroller och andra brottsbekämpande kontroller ha åtkomst till uppgifterna i SIS.

Om återvändandet inte har bekräftats eller om registreringen om återvändande inte har raderats av andra orsaker ska registreringar om nekad inresa maximalt lagras i fem år (artikel 34 i förslaget till förordning om inrättande, drift och användning av SIS på området in- och utresekontroller).

För att ytterligare förbättra SIS kommer man att undersöka möjligheten att behålla en anteckning i SIS av besluten om återvändande efter det att återvändandet verkställts. Denna information kan vara användbar om en tredjelandsmedborgare återigen reser in till medlemsstaternas territorium och befinns uppehålla sig olagligt i en annan medlemsstat än den som utfärdat det första beslutet om återvändande.

Enligt artikel 6.2 ska registreringar om återvändande raderas efter det att den berörda tredjelandsmedborgaren har återvänt. Denna punkt är ett komplement till bestämmelserna om den tidpunkt då registreringar om inreseförbud i SIS bör få verkan i enlighet med artikel 24.3 i förslaget till förordning om inrättande, drift och användning av SIS på området in- och utresekontroller. Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att undvika tidsglapp mellan tidpunkten för avresan och det tillfälle då registreringen av inreseförbudet aktiveras i SIS.

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 79.2 c,

Slutligen fastställs det i artikel 13 att de allmänna bestämmelserna i SIS som ingår i förslaget till förordning om inrättande, drift och användning av SIS på området in- och utresekontroller även tillämpas på behandling av uppgifter som förs in i enlighet med detta förslag, särskilt bestämmelser om ansvarsområden för medlemsstaterna och byrån, införande och behandling av registreringar, villkoren för tillgång till och lagring av registreringar, databehandling, skydd av personuppgifter, skadeståndsansvar och övervakning samt statistik.

–De institutionella användare som avses i artikel 30–31 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller] (Europol och Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån) inom ramen för deras befogenheter i Europeiska centrumet för bekämpning av människosmuggling (Europol) och vid återvändanderelaterade uppgifter (Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån).

–Nationella rättsliga myndigheter (artikel 29.2 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller]) bör få åtkomst till uppgifterna i SIS om de enligt nationell lagstiftning är behöriga att fatta beslut om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse.

–Sådana nationella myndigheter som ansvarar för att identifiera tredjelandsmedborgare på medlemsstaternas territorier och som avses i artikel 29.1 a, b, c och d i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller]. Myndigheter som ansvarar för gränskontroller måste få åtkomst till uppgifterna i syfte att identifiera tredjelandsmedborgare som omfattas av beslut om återvändande och som lämnar medlemsstaternas territorium. Polisen och andra brottsbekämpande myndigheter ansvarar enligt nationell lagstiftning för identifiering och återvändande av personer som vistas på det nationella territoriet. Migrationsmyndigheterna ansvarar för att fatta beslut (inbegripet beslut om återvändande) om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse.

(21)De uppgifter som förs in och behandlas i SIS i enlighet med denna förordning bör omfattas av bestämmelserna om medlemsstaternas och eu-LISA:s ansvarsområden, bestämmelserna om införande och behandling av registreringar, villkor för åtkomst till och lagring av registreringar, databehandling, skydd av personuppgifter, skadeståndsansvar, övervakning och statistik enligt förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller].

(20)Enligt förordning (EU) 2016/1624 ska värdmedlemsstaten tillåta medlemmarna i europeiska gräns- och kustbevakningens enheter eller de personalenheter som har återvändanderelaterade arbetsuppgifter och som är utplacerade av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån att göra sådana sökningar i europeiska databaser som är nödvändiga för att uppfylla de operativa mål som anges i den operativa planen för gränskontroller, gränsbevakning och återvändande. Syftet med utplaceringen av den europeiska gräns- och kustbevakningens enheter, de personalenheter som har återvändanderelaterade arbetsuppgifter och stödgrupperna för migrationshantering är att ge de ansökande medlemsstaterna tekniskt och operativ stöd, särskilt de som står inför oproportionerligt stora migrationsutmaningar. För att kunna utföra sina arbetsuppgifter behöver europeiska gräns- och kustbevakningens enheter, de personalenheter som har återvändanderelaterade arbetsuppgifter och stödgrupperna för migrationshantering åtkomst till SIS via ett tekniskt gränssnitt för Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån som är anslutet till det centrala SIS.

(18)Åtkomst till registreringar om återvändande bör beviljas de nationella myndigheter som avses i artikel 29.1 a, b, c och d och artikel 29.2 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller] i identifierings- och återvändandesyfte avseende tredjelandsmedborgare.

(17)Vilka nationella myndigheter som ansvarar för återvändandet kan variera avsevärt mellan medlemsstaterna, och det kan också röra sig om olika myndigheter i medlemsstaten beroende på varför vistelsen är olaglig. Även rättsliga myndigheter kan utfärda beslut om återvändande i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG, till exempel efter omprövning av avslag på tillstånd eller rätt att stanna, eller som en straffrättslig påföljd. Alla nationella myndigheter som ansvarar för att utfärda och verkställa beslut om återvändande i enlighet med direktiv 2008/115/EG bör få åtkomst till SIS för att föra in, uppdatera, radera och söka i registreringar om återvändande.

(15)Registreringar bör lagras i SIS endast under den tid som krävs för att uppnå det syfte för vilket registreringarna fördes in. I enlighet med artikel 34 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller] är översynsperioden för registreringar om tredjelandsmedborgare fem år.

(12)Registreringar om återvändande bör raderas så fort den medlemsstat eller den behöriga myndighet som utfärdat beslutet om återvändande i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG har informerats om att återvändandet har ägt rum. När ett beslut om återvändande åtföljs av ett inreseförbud ska förbudet föras in i SIS i enlighet med artikel 24.3 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller]. I sådana fall bör medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det inte förekommer något tidsintervall mellan den tidpunkt då tredjelandsmedborgaren lämnar Schengenområdet och då registreringen om inreseförbudet aktiveras i SIS.

(9)Det är nödvändigt att specificera de uppgiftskategorier som kan läggas in i SIS avseende tredjelandsmedborgare som omfattas av beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. Registreringar om återvändande bör endast innehålla de uppgifter som krävs för att identifiera de registrerade, för att de behöriga myndigheterna ska kunna fatta välgrundade beslut utan att förlora tid och i förekommande fall säkerställa skydd i förhållande till personer som är beväpnade, våldsamma, har rymt eller deltar i en verksamhet som anges i artiklarna 1, 2, 3 och 4 i rådets rambeslut 2002/475/RIF om bekämpande av terrorism. För att underlätta identifiering och upptäckt av flera identiteter, bör registreringen även innehålla en hänvisning till id-handlingen och i förekommande fall en kopia av den.

(8)Denna förordning bör fastställa gemensamma bestämmelser om att registreringar om återvändande ska läggas in i SIS så fort de bakomliggande besluten om återvändande utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. Fegistreringen bör ange om tredjelandsmedborgaren ålagts en tidsfrist för frivillig avresa, om denna frist har förlängts med hänsyn till de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet, eller om beslutet tillfälligt har upphävts eller verkställigheten av avlägsnandet skjutits upp.

(7)För att säkerställa att återvändandet är effektivt och öka mervärdet av registreringarna om återvändande bör medlemsstaterna lägga in registreringar i SIS om alla de beslut om återvändande som de utfärdar avseende tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i landet i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG. För detta ändamål bör medlemsstaterna i SIS lägga in en registrering även om beslut som ålägger eller fastställer en skyldighet att återvända i de situationer som anges i artikel 2.2 i direktivet, framför allt avseende tredjelandsmedborgare som har nekats inresa i enlighet med kodexen om Schengengränserna eller som grips eller hejdas av de behöriga myndigheterna i samband med att de olagligen passerar en medlemsstats yttre gräns landvägen, sjövägen eller luftvägen och som därefter inte har fått tillstånd eller rätt att vistas i den medlemsstaten, men även avseende tredjelandsmedborgare som har ådömts att återvända som en straffrättslig påföljd, eller som en följd av en straffrättslig påföljd, i enlighet med den nationella lagstiftningen, eller tredjelandsmedborgare som omfattas av utlämningsförfaranden.

(5)I förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller] och förordning (EU) 2018/xxx [polissamarbete och straffrättsligt samarbete] fastställs villkoren för inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS).

1.Uppgifter om tredjelandsmedborgare som omfattas av ett beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG ska läggas in i SIS för att kontrollera att skyldigheten att återvända har uppfyllts och för att stödja verkställighet av beslutet. En registrering ska läggas in i SIS utan dröjsmål när beslutet om återvändande har utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG.

(f)CS-SIS: den tekniska stödfunktionen för det centrala SIS i den mening som avses i artikel 4.1 a i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller].

(d)beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG: ett beslut om återvändande i den mening som avses i led c och ett administrativt eller rättsligt beslut som fastslår att en tredjelandsmedborgares vistelse är olaglig och som ålägger eller fastställer en skyldighet att återvända, vilket utfärdats i enlighet med villkoren i artikel 2.2 i direktiv 2008/115/EG.

(c) beslut om återvändande: beslut om återvändande enligt definitionen i artikel 3.4 i direktiv 2008/115/EG.

I denna förordning fastställs villkor och förfaranden för inläggning och behandling i Schengens informationssystem (SIS), vilket fastställs i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller], av registreringar avseende tredjelandsmedborgare som omfattas av beslut om återvändande som utfärdats av medlemsstaterna i enlighet med förfaranden som respekterar direktiv 2008/115/EG samt för utbyte av tilläggsinformation om sådana registreringar.

Uppgifter som förs in i SIS i enlighet med artikel 3 i denna förordning ska endast innehålla följande:

Om en tredjelandsmedborgare, som omfattas av en registrering om återvändande, reser ut via den utfärdande medlemsstatens yttre gränser, ska bekräftelsen av återvändandet meddelas den behöriga myndigheten i enlighet med nationell lagstiftning.

1.När en tredjelandsmedborgare som omfattas av en registrering om återvändande har identifierats vid utresa via en medlemsstats yttre gränser ska den medlemsstat som identifierat tredjelandsmedborgaren meddela följande uppgifter till den utfärdande medlemsstaten genom att utbyta tilläggsinformation:

Varje medlemsstat ska utse en myndighet som ansvarar för utbyte av tilläggsinformation om tredjelandsmedborgare som är föremål för återvändande i enlighet med de bestämmelser i Sirenehandboken som fastställs i artikel 8 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller].

En registrering får inte föras in utan de uppgifter som avses i led a, g, k, m, n och w. Alla andra tillgängliga uppgifter som avses ovan ska också föras in.

2.Om en tredjelandsmedborgare som omfattas av en registrering om återvändande har identifierats av en behörig myndighet och samma myndighet har fastställt att skyldigheten att återvända inte har fullgjorts, ska den myndigheten omedelbart samråda med den utfärdande medlemsstaten genom att utbyta tilläggsinformation för att utan dröjsmål fastställa vilka åtgärder som ska vidtas.

Artikel 8

Samrådsförfarande

1.Om en medlemsstat överväger att bevilja ett uppehållstillstånd eller någon annan form av tillstånd som ger rätt att vistas i landet till en tredjelandsmedborgare som omfattas av en registrering om återvändande vilken har förts in av en annan medlemsstat, ska den förstnämnda medlemsstaten först, genom att utbyta tilläggsinformation, samråda med den medlemsstat som förde in registreringen. Den medlemsstat som förde in registreringen ska svara inom sju dagar. Om den medlemsstat som överväger att bevilja ett uppehållstillstånd eller någon annan form av tillstånd som ger rätt att vistas i landet beslutar att bevilja det, ska registreringen om återvändande raderas.

2.Om en medlemsstat överväger att lägga in en registrering om återvändande som rör en tredjelandsmedborgare som innehar ett giltigt uppehållstillstånd eller någon annan form av tillstånd som ger rätt att vistas i landet vilket utfärdats av en annan medlemsstat, ska den genom att utbyta tilläggsinformation underrätta den medlemsstat som utfärdade tillståndet, så att denna medlemsstat kan avgöra huruvida det finns skäl för återkallande. Den medlemsstat som utfärdade tillståndet ska lämna ett slutgiltigt svar inom sju dagar.

3.Vid en träff på en registrering om återvändande som rör en tredjelandsmedborgare som innehar ett giltigt uppehållstillstånd eller någon annan form av tillstånd som ger rätt att vistas i landet, ska den medlemsstat som identifierat tredjelandsmedborgaren omedelbart samråda med berörda medlemsstater genom att utbyta tilläggsinformation för att avgöra vilka åtgärder som ska vidtas.

4.Om en tredjelandsmedborgare som omfattas av en registrering om återvändande har identifierats vid inresa via de yttre gränserna, ska den medlemsstat som identifierat tredjelandsmedborgaren omedelbart, genom att utbyta tilläggsinformation, underrätta den utfärdande medlemsstaten för att radera registreringen.

5.Medlemsstaterna ska årligen överlämna statistik till byrån om de samråd som hållits i enlighet med punkterna 1, 2, 3 och 4.

Artikel 9

Radering av registreringar

1.Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 6 och 8 ska registreringar om återvändande raderas när det beslut som registreringen grundades på har återkallats eller ogiltigförklarats av den behöriga myndigheten. Registreringar om återvändande ska också raderas om den berörda tredjelandsmedborgaren kan visa att han eller hon har lämnat medlemsstaternas territorium i enlighet med ett beslut om återvändande som utfärdats i enlighet med bestämmelser som respekterar direktiv 2008/115/EG.

2.Registreringar om återvändande som förts in om en person som har förvärvat medborgarskap i en medlemsstat eller i en annan stat vars medborgare omfattas av rätten till fri rörlighet i unionen ska raderas så fort den utfärdande medlemsstaten, i enlighet med artikel 39 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller], har blivit medveten om eller informerats om att personen i fråga har förvärvat ett sådant medborgarskap.

Artikel 10

Överföring av personuppgifter till tredjeländer i återvändandesyfte

Uppgifter som behandlas i SIS och därtill kopplad tilläggsinformation i enlighet med denna förordning får överföras eller göras tillgängliga för tredjeland i enlighet med kapitel V i förordning (EU) 2016/679, med tillstånd från den utfärdande medlemsstaten och endast för att i återvändandesyfte identifiera en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna och utfärda identitets- eller resehandlingar för denne.

Artikel 11

Statistik

Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om statistik i artikel 54 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller], ska byrån utarbeta daglig, månatlig och årlig statistik, både om det totala antalet registreringar om återvändande och antalet registreringar per medlemsstat som förts in i SIS, däribland de uppgifter som avses i artikel 4 x i denna förordning, om de underrättelser som avses i artikel 7.1 i denna förordning och antalet registreringar om återvändande som raderats därför att skyldigheten att återvända fullgjorts. Byrån ska utarbeta månatlig och årlig statistik om de uppgifter som medlemsstaterna tillhandahåller i enlighet med artikel 6.3 och 8.5 i denna förordning. Denna statistik får inte innehålla personuppgifter.

Artikel 12

Rätt att få åtkomst till uppgifter i SIS

1.Åtkomsten till uppgifter som har förts in i SIS och rätten att söka i sådana uppgifter ska vara förbehållen de nationella myndigheter som avses i artikel 29.1 leden a, b, c och d och artikel 29.2 i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller] i identifierings- och återvändandesyfte avseende tredjelandsmedborgare.

2.Europol ska, inom ramen för sitt mandat, ha rätt att få åtkomst till och söka i uppgifter i SIS i syfte att stödja och stärka de insatser som utförs av medlemsstaternas behöriga myndigheter och det ömsesidiga samarbetet för att förebygga och bekämpa människosmuggling och underlättande av irreguljär migration i enlighet med villkoren i artikel 30 i förordning (EU) 2018/ xxx [in- och utresekontroller].

3.Medlemmar i enheterna vid Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån, de personalenheter som har återvändanderelaterade arbetsuppgifter och stödgrupperna för migrationshantering ska inom ramen för sina mandat, i syfte att utföra gränskontroller, gränsbevakning och återvändandeinsatser, ha rätt att få åtkomst till och söka i uppgifter i SIS via det tekniska gränssnitt som inrättats och underhålls av Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån i enlighet med och på de villkor som anges i artiklarna 31 och 32.2 i förordning (EU) 2018/ xxx [in- och utresekontroller].

Artikel 13

Tillämpning av bestämmelserna i förordning (EU) 2018/xxx [in- och utresekontroller]

I den mån detta inte fastställs i denna förordning ska bestämmelserna om ansvarsområden för medlemsstaterna och byrån, införande och behandling av registreringar, villkoren för åtkomst till och lagring av registreringar, databehandling, skydd av personuppgifter, skadeståndsansvar, övervakning och statistik som anges i artiklarna 6–19, artikel 20.3–20.4 samt i artiklarna 21, 22, 28, 29.4 och 33–54 i förordning (EU) 2018/ xxx [in- och utresekontroller] tillämpas på uppgifter som förs in i och behandlas i SIS i enlighet med denna förordning.