9dash en tidsfrist på högst tre månader bör införas för vart och ett av dessa förfaranden,
9dash en tidsfrist på minst ett år bör införas för ny behandling av ärendet i de fall förslaget från kommis-
sionen, parlamentets samtycke och rådets beslut inte leder till något resultat,
*
**
20. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till regeringskonferensen om reformen av
fördragen, rådet, kommissionen,medlemsstaternas regeringar och parlament samt till kandidatländerna.
9. Öars ställning
B5-0808/2000
Europaparlamentets resolution om artikel 158 i EG-fördraget avseende öars ställning
Europaparlamentet utfärdar denna resolution av följande skäl:
A. De olika språkversionerna av artikel 158 andra stycket i EG-fördraget uppvisar betydande skillnader
närdetgällerhuröarskallbehandlasinomramenfördenekonomiskaochsocialasammanhållningen,och vissa språkversioner talar om minst gynnade öar medan andra bara nämner öar som sådana.
B. Förklaring nr 30 som fogas till slutakten till Amsterdamfördraget handlar om öregioner.C. Artikel 154 i EG-fördraget tar i klarspråk upp andan och bokstaven i förklaring nr 30.
1. Parlamentet uppmanar den pågående regeringskonferensen att avhjälpa skillnaderna mellan de olika
språkversionerna av artikel 158ochsetillsåattdeblirsamstämmigamedförklaringnr 30omöregioner,som bifogas Amsterdamfördraget,
2. uppdraråttalmannenattöversändadennaresolutiontillregeringskonferensenavseendeöversynenav
fördraget, till rådet och kommissionen.
10. Truppminor
B5-0802/2000
Parlamentets resolution om truppminor
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
9dash med beaktande av sina resolutioner av den 17 december 1992 om förödelse orsakad av trupp-
minor(1), resolutionerna av den 29 juni 1995 om landminor och laservapen som förorsakar blind-
het(2) och om truppminor(3): ett mördande hinder för utvecklingen, samt sin senaste resolution av
den 18 december 1997 om förbud mot och förstörelse av truppminor(4),
9dash medbeaktandeavresolutionenomtruppminoravden25−29september1995frånAVS-EU:sgemen-
samma församling (AVS-EU 1522/95/slutlig),
(1) EGT C 21, 25.1.1993, s. 161.
(2) EGT C 183, 17.7. 1995, s. 44.
(3) EGT C 183, 17.7.1995, s. 47.
(4) EGT C 14, 19.1.1998, s. 201.12.7.2001 SV C 197/193 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 25 oktober 2000
9dash med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om åtgärder mot
antipersonella minor (truppminor): Förstärkning av Europeiska unionens bidrag och kommissionensförslagtillEuropaparlamentets ochrådetsförordningomåtgärder motantipersonellaminor(truppmi-nor) (KOM(2000) 111),
9dash med beaktande av de skriftliga frågorna till kommissionenoch rådet från utskottet för utveckling och
samarbeteochfrånutskottetförutrikesfrågor, mänskligarättigheter, gemensamsäkerhetochförsvars-politik (B5-0544/2000 och B5-0545/2000), och av följande skäl:
A. Det finns för närvarande miljontalsminor utspridda över hela världen. Problemet med landminor och
sprängämnen som ännu inte exploderat drabbar mer eller mindre 88 länder, däribland några av defattigaste. Av dessa länder är 20 särskilt hårt utsatta.
B. Sedan mars 1999 har alla nya fall av personer som fallit offer för truppminor i 78 olika länder regi-
strerats, och 39 av dessa fall inträffade inte i samband med någon konflikt.
C. Truppminor leder inte endast till förluster av människoliv, i synnerhet bland civilbefolkningen (en
direkt effekt), utan utgör dessutom ett allvarligt hinder för ekonomisk och social återuppbyggnad i
länder där konflikter och/eller inbördeskrig äger rum (en indirekt effekt).
D. Förekomsten av minor och sprängämnen som inte exploderat förhindrar eller försenar flyktingar från
att återvända hem, påverkar jordbruksproduktion, miljö, energiförsörjning, kommunikationer och
utbildning, och innebär en enorm börda för hälsovårdsväsendet i de berörda länderna.
E. Det internationella samfundet är skyldigt att göra sitt yttersta för att avhjälpa de svårigheter som
truppminor medför.
F. Insatser har redan gjorts av internationella institutioner, specialiserade icke-statliga organisationer,
internationella organ och lokala samfund för att lindra individuellt och kollektivt lidande orsakat avtruppminor.
G. Den 1 mars 1999 trädde konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överför-
ing av truppminor samt om deras förstöring (konventionen) i kraft, och nästan tre fjärdedelar av allaländer i världen har anslutit sig till konventionen (139 länder har undertecknat den och 107 länderhar ratificerat den).
H. Alla Europeiska unionens medlemsstater förutom Finland har undertecknat denna konvention. Signa-
tärstaterna, med undantag av Grekland, har ratificerat konventionen.
I. Detbehövsännustoraansträngningar förattnåmåletomenvärldutanminoreftersomviktiga stater
såsomFörenta staterna, Rysslandoch Kina ännu inte anslutitsig tillkonventionen,mer än 250 miljo-
ner truppminor fortfarande hör till vapenförråden i 105 länder och alltförmånga stater och icke-stat-liga aktörer fortfarande använder truppminor i länder som Tjetjenien, Angola, Burma och i konflik-terna i Demokratiska republiken Kongo och angränsande länder,
J. VidOttawakonferensenåtogsigregeringar ochinstitutionerihelavärldenattgeettstörreekonomiskt
bidrag till kampen mot minor, motsvarande minst 350 miljoner euro fördelat över de kommandeåren.
K. Europeiska unionen har under perioden 1992-1998 anslagit 180 miljoner euro för att finansiera
minåtgärder överallt i världen (stöd för minröjningsprogram, bistånd till minoffer samt forskning ochteknisk utveckling). Under samma period har Europeiska unionens medlemsstater själva vidtagit bila-terala åtgärder av samma omfattning.C 197/194 SV12.7.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 25 oktober 2000
L. Europeiska unionens ledande roll i minåtgärderna har erkänts av det internationella samfundet. Euro-
peiska unionen tillhandahåller stöd för insatser i alla de länder som drabbats hårdast, och detta stödutgör ofta den viktigaste källan till finansiering av minåtgärder.
M. Minåtgärderna är ofta en integrerad del av det humanitära biståndet, rehabilitering, återuppbyggnad
och utveckling.
N. Europeiskaunionensmedlemsstaterharinförtetttotalförbudmotexportavsamtligaformeravtrupp-
minor oavsett destination. Åtgärder har vidtagits för att förbjuda produktion av landminor.
O. EU:smedlemsstaterbör,isambandmedgemensammainsatseravseendedeneuropeiskasäkerhets-och
försvarspolitiken och Nato, hålla fast vid de åtaganden de gjort genom konventionen.
1. Parlamentet noterar Europeiska unionens beaktansvärda politiska och ekonomiska insats i kampen
mot de fruktansvärda truppminorna,
2. uppmanar Europeiska unionen att stärka sina nuvarande insatser för att förhindra utplacering av
landminorsamtinsatser förinformation,minröjning, biståndförrehabilitering av offerochgenomförandeav rehabiliteringsprogram i de mest utsatta områdena,
3. uppmanar Europeiska unionen att på ett mycket mer markant sätt såväl politiskt som ekonomiskt
arbeta för totalt avskaffande av truppminor inom det tidschema som fastställsi Ottawakonventionen,
4. begärattbestämmelsernaikonventionenskallinförasinationelllagstiftningenligtvilkenproduktion,
lagring, överföring och användning av truppminor blir en del av strafflagstiftningen i medlemsstaterna,
5. uppmanar rådet och medlemsstaterna att i sin nationella lagstiftning uttryckligen nämna fordons-
minor med röjningsförsvårande anordningar som fungerar som truppminor enligt definitionen som ingåri artikel 2 i Ottawakonventionen,
6. beklagar den kontinuerliga bristen på effektiv samordning och samstämmighet bland de olika poli-
tiska EU-strategier som sannolikt påverkar kampen mot minor; efterlyser effektiva, flexibla och snabba
beslutsförfaranden i samband med minåtgärder; beslutar att stor vikt skall fästas vid ett utökat, effektivt
och snabbt genomförande av EU-stöd till minåtgärder; anser att denna ökning av EU-stödet främst skallgå till den övergripande budgetposten för att möjliggöra större samordning och effektivitet i EU:s min-åtgärder; det ökade stödet skall grundas på klara och tydliga kriterier för beslutsprocessen, vilket ocksåkommer att möjliggöra långsiktiga stöd för att uppfylla utvecklingsmålen i minåtgärdsprogrammen,
7. välkomnarförslaget att inrätta en expertgrupp bestående av minröjningsexperter från medlemsstater-
na och relevanta internationella organisationer; anser att även frivilligorganisationerna bör inbjudas attdelta i expertgruppen för att dra upp de övergripande riktlinjerna och prioriteringarna för minåtgärderna,
8. välkomnarförslagettillförordningomåtgärdermotantipersonellaminor(truppminor),ochkommis-
sionens avsikt att utöka Europas bidrag till minröjningsåtgärder,
9. välkomnar kommissionens förslag att förelägga en årsrapport med en redogörelse av gemenskapens
minåtgärder och att utvärdera genomförandet av förordningen; uppmanar kommissionen att ställa dennaårsrapport till allmänhetens förfogande och att göra den så detaljerad som möjligt,
10. uppmanar Europeiska gemenskapen att följa ett mer konsekvent och samordnat tillvägagångssätt i
allaberördaländer,medtonviktpåattstärkainternationelltsamarbeteochisynnerhetförsökafastställaettantal världsomspännande prioriteringar i enlighet med åtagandena och tidschemat i Ottawakonventionen,12.7.2001 SV C 197/195 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 25 oktober 2000
11. uppmanar rådet och medlemsstaterna att uttryckligen ange att användningen av eller hjälp vid
användningen av truppminor inte kommer att accepteras vare sig inom ramen för den framtida gemen-samma säkerhets- och försvarspolitiken eller inom ramen för Nato,
12. uppmanardetinternationellasamfundetattundersökavilkalämpligaåtgärder börvidtassåvälgent-
emotstatersominte undertecknat konventionenochsomfortsätterattanvända truppminor påett urskill-ningslöst och ansvarslöst sätt, som mot länder som trots att de undertecknat Ottawakonventionen fort-sätter att använda truppminor; anser att kränkningarna av konventionen och av andra delar av deninternationella folkrätten bör sanktioneras på lämpligt sätt, men detta bör inte göras på bekostnad av röj-ningen av minor och militärt materiel som är av vital betydelse för befolkningarna i de berörda länderna,
13. uppmanardärförsignatärstaternatillOttawakonventionenattinförabestämmelserförattsäkerställa
att konventionen tillämpas effektivt och att åtagandena i anslutning till detta respekteras,
14. uppmanar Europeiska unionen att vidta ytterligare åtgärder på internationell nivå för att få de
länder som inte ännu undertecknat Ottawakonventionen att ansluta sig till den inom rimlig tid,
15. efterlyser intensivare forskningsinsatser i syfte att utveckla säkrare teknik för att främja och
påskynda detektering, avlägsnande och förstöring av minor,
16. föreslår att de potentiella samverkanseffekterna mellan militär och civil kapacitet på minröjnings-
området till fullo skall utnyttjas av Europeiska unionen, i synnerhet inom ramen för dess säkerhets- och
försvarspolitik,
17. uppmanar de EU-medlemsstater som ännu inte har signerat och/eller ratificerat Ottawakonventio-
nen att göra det utan dröjsmål,
18. begär att anslutning till Ottawakonventionen samt undertecknande av och respekt för denna skall
betraktas som en avgörande faktor i alla förhandlingar mellan Europeiska unionen och tredje länder,
19. uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att garantera en verklig samordning mellan de min-
röjningåtgärder som de själva finansierar individuellt, stöd som grundar sig på Europeiska utvecklingsfon-
den och de åtgärder som Europeiska kommissionenadministerar.
20. uppmanar rådet och kommissionen att göra det möjligt att använda den icke-militära snabbinsats-
styrkan för akut minröjning, till exempel vid händelse av stora flyktingströmmar (återvändande och flykt-ingar)imindrabbadeländer;anserdockattdennaverksamhetbörsamordnasmedbefintlignationellkapa-
citet i mottagarländerna,
21. rekommenderar att man tilldelar ytterligare resurser till och ställer medel till förfogande för icke-
statligaorganisationerochlokalasamfundförattdeskallkunnagenomföraminröjningsprogram,informa-tionskampanjer och program för bistånd till minoffren, vilka skall omfatta hälsa, rehabilitering och socialoch ekonomisk integration av minoffer,
22. föreslårattresursersomavsattsförprojektförförstöringavlageravtruppminorsomförekommeri
oroväckande stort antal till och med på den europeiska kontinenten också bör komplettera medel somredan avsatts för andra minåtgärder; uppmanar EU:s medlemsstater att anmoda Förenta staterna att förabort lagren av truppminor från deras territorium,
23. kräver maximal insyn i finansieringen, programmeringen och genomförandet av kommissionens
och medlemsstaternas minåtgärdsprojekt,
24. uppdraråttalmannenattöversändadennaresolutiontillrådet,kommissionen,EU-medlemsstaternas
regeringar, FN:s generalsekreterare, Internationella rödakorskommittén,ledningsgruppen för Internationella
kampanjen för förbud mot landminor, AVS-EU:s gemensamma församling samt Förenta staternas, Ryss-
lands och Kinas regeringar.C 197/196 SV12.7.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 25 oktober 2000