RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN (Kontoret för humanitärt bistånd - ECHO) - Årsrapport 2002

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Sammanfattning

2. Politisk ram 2002

3. Översikt över Echo:s humanitära insatser

3.1. Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

3.1.1. Afrikas horn och Östafrika

3.1.2. Södra Afrika

3.1.3. Centralafrika

3.1.4. Västafrika

3.2. Balkan, de nya oberoende staterna, södra Medelhavsområdet

3.2.1. Balkan

3.2.2. De nya oberoende staterna

3.2.3. Södra Medelhavsområdet och Mellanöstern

3.3. Asien och Latinamerika

3.3.1. Asien

3.3.2. Latinamerika

3.4. Katastrofberedskap - Dipecho

4. Övergripande frågor

4.1. Avtalsförbindelser med partner - Ramavtal om partnerskap

4.2. Förbindelser med viktiga humanitära samarbetspartner och biståndsgivare utanför EU

4.3. Förbindelser med övriga gemenskapsinstitutioner

4.4. Planeringsverktyg

4.5. Anslagsfonden

4.6. Kommunikation och information

4.7. Budgetmedel och personalresurser, revision och utvärdering

5. Utsikter och framtidsperspektiv

6. Statistikbilagor

Bilaga 1:

Finansieringsbeslut om EG:s humanitära bistånd per finansieringskälla

Rapport från kommissionen

(Kontoret för humanitärt bistånd - ECHO)

Årsrapport 2002 [1]

[1] Ienlighet med artikel 19 i rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd.

1. Sammanfattning

ECHO:s insatser när det gäller humanitära kriser anpassades till behovsutvecklingen i världen på grund av naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor, med fortsatt övergång från Östeuropa till Afrika och Asien. ECHO:s svar kanaliserades genom 114 finansieringsbeslut om sammanlagt 537,8 miljoner euro. Beloppet är återigen avsevärt högre än det som ursprungligen anslogs i kommissionens budget. På grund av den humanitära situationens dramatiska utveckling i Afganistan sedan mellan 1 ½ och 2 miljoner flyktingar återvänt, och livsmedelskrisen i södra Afrika, där upp till 13 miljoner människor stod inför allvarlig livsmedelsbrist, tvingades ECHO hämta ytterligare 80 miljoner euro i åtagandebemyndiganden från reserven för katastrofbistånd. ECHO har också i god tid börjat göra upp beredskapsplaner för att gripa sig an de humanitära följderna av kriget i Irak.

ECHO har också fortsatt att ge akt på "glömda kriser" i områden som sällan besöks av TV-kameror. Angola, Tjetjenien, Uganda, Västsahara och Yemen är ställen där ECHO gett humanitärt bistånd till offer som inte längre är i strålkastarljuset. För att säkerställa att biståndet fördelads opartiskt efter behov har ECHO vidareutvecklat sin metod för identifiering av glömda kriser.

Ett annat inslag i ECHO:s arbete var att göra insatserna hållbara genom att försöka överlämna projekten eller lägga grunden till framtida anknytning till biståndsinstrument för att främja en långsiktig utveckling. Ett sådant genomförande av en politik som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd (LRRD) var utmärkande för avvecklingen av kontorets verksamhet på Balkan. I Sierra Leone och Angola har ECHO:s tillhandahållande av humanitärt bistånd blivit en del i EG:s integrerade handlingsplan för att ta itu med mänskliga kriser och den inledande omlokaliseringsprocessen.

Genom vidareutvecklingen av krishanteringsfrågorna inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och också i samband med "konventet om Europas framtid" har det krävs en aktiv respons från ECHO, som förklarar och försvarar särdragen i det "humanitära utrymmet".

ECHO fördjupade relationerna med sina viktigaste partner genom de så kallade "strategiska programplaneringsdialogerna". De hölls för tredje året i rad i november 2002 med de viktigaste FN-organen (UNHCR, WFP, UNICEF, OCHA och, för första gången, WHO). Liknande dialoger ägde rum med Internationella Rödakorskommittén (ICRC), Internationella Rödakors- och Rödahalvmånefederatonen (IFRC) och de icke-statliga organisationerna.

Under 2002 gjorde ECHO stora ansträngningar för att ytterligare förbättra kommunikationen, samarbetet och samordningen med Europaparlamentet. Europaparlamentet antog vid sitt plenarsammanträde den 14 januari 2003 den rapport som sammanställts av Marie-Arlette Carlotti och som gav uttryck för Europaparlamentets stora uppskattning av de framsteg ECHO gjort genom effektivt levererat bistånd, förenklade förfaranden och sund ekonomisk förvaltning under perioden 2001-2002.

ECHO förstärkte sin informations- och kommunikationsverksamhet och sin verksamhet för att öka medvetenheten under 2002, särskilt genom ökad närvaro i massmedia och genom lanseringen av sin omgjorda webbplats i november.

När det gäller det fortlöpande genomförandet av reformer under 2002 övergick ECHO från centraliserade till delvis decentraliserade finansiella kretslopp. Internkontrollsystemen har fått en ny inriktning och stärkts ytterligare, vilket möjliggör en bättre riskbedömning i samband med humanitära projekt och effektivare övervakning av framstegen genom att man koncentrerar sig på resultaten.

I juli 2002 genomgick ECHO en intern omorganisation för att ytterligare förbättra tjänstens effektivitet, för att skapa nya samverkanseffekter och bättre fördelning av arbetsbördan mellan enheterna.

2. politisk ram 2002

2002 drabbades 170 miljoner människor av naturkatastrofer med nära 40 000 omkomna. Mer än 42 pågående krig och våldsamma oroligheter under hela året lämnade efter sig ett arv av 37 miljoner människor som tvingats lämna sin hembygd. Trots att ECHO, med en budget på 537,8 miljoner euro 2002, återigen var bland de tre största humanitära biståndsgivarna i hela världen, förblir det globala humanitära biståndet på 4,5 miljarder US-dollar (OCHA) endast en bråkdel av de globala militära utgifterna på 839 miljarder US-dollar (SIPRI:s årsbok 2002), vilket tvingar de humanitära biståndsorganisationerna att begränsa sina insatser och koncentrera sig på de områden där nöden är som störst.

ECHO:s insatser anpassades till den globala utvecklingen av de väsentliga behoven hos människor som utsatts för naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor, med fortsatt övergång från Östeuropa till Afrika och Asien. Hälften av de våldsamma krissituationerna rådde i Afrika, med 27,5 % av alla flyktingar. Asien hade den största flyktingbefolkningen i hela världen (48,3 % av alla flyktingar). ECHO lyckades genomföra sin behovsbaserade strategi, vilket avspeglas i den regionala fördelningen av dess stöd till humanitära insatser: befolkningarna i AVS-regionen var den största mottagaren av humanitärt bistånd (211,5 miljoner euro eller 39 %), följt av Asien (137,96 miljoner euro eller 26 %) och Östeuropa (85,3 miljoner euro eller 16 %). På grund av nya katastrofer, som den i Afganistan sedan mellan 1 ½ och 2 miljoner flyktingar i allt högre grad återvänt, och livsmedelskrisen i södra Afrika, där upp till 13 miljoner människor stod inför allvarlig livsmedelsbrist, tvingades ECHO hämta ytterligare 80 miljoner euro i åtagandebemyndiganden från reserven för katastrofbistånd. I samband med den internationella politiken efter den 11 september har ECHO också i god tid börjat göra upp beredskapsplaner för att gripa sig an de humanitära följderna av ett krig i Irak. Detta innebar en nära samordning med medlemsstaterna, viktiga partner, särskilt i FN och Rödakorsrörelsen, och med andra stora biståndsgivare, t.ex. Förenta staterna.

Medan den svåra situationen för det irakiska folket, som orsakats av två stora konflikter följt av tio års internationella sanktioner, har uppmärksammats allt mer i medierna under 2002 har andra humanitära kriser försvunnit från tidningarnas förstasidor. ECHO har framgångsrikt fortsatt med sina insatser för glömda kriser. De totala anslagen till glömda kriser i Tanzania, Uganda, Yemen, Angola, Tjetjenien och Västsahara uppgick till 85 miljoner euro (16 % av ECHO:s budget).

Ett flertal händelser som rör krishanteringsfrågor inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och i samband med "konventet om Europas framtid" har framtvingat ett aktivt gensvar. Följaktligen har ECHO deltagit i olika forum (rådets kommittéer för den andra pelaren, EU:s militära kommitté etc.) och tagit fram dokument för att förklara och försvara "det humanitära utrymmets" särdrag, för att framhäva "mervärdet" hos det humanitära biståndssystem som på grundval av tio års erfarenheter inrättats på europeisk nivå, och för att se till att alla aktörer är medvetna om det humanitära biståndets neutrala, opartiska och oberoende karaktär.

3. översikt över Echo:s humanitära insatser

I följande avsnitt ges en redogörelse för ECHO:s humanitära insatser i de enskilda länderna. Det är inte bara en översikt. Det humanitära bistånd som getts visar hur ECHO under 2002 har genomfört sin strategi, nämligen att ingripa på de områden där behoven är som störst, fortsätta med stödet till glömda kriser och ge humanitärt bistånd av god kvalitet, genom att se till att katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd är väl samordnat. För att framhäva detta och betona sitt arbetes resultatinriktning har ECHO valt att ändra framställningen av detta avsnitt med avseende på förra året. De humanitära insatserna visas som en redovisning i stora drag av humanitära behov och humanitära mål och framsteg liksom de satsningar som gjorts för att åstadkomma samordning och sammanknytning med instrument för mera långsiktiga ingripanden. Dessutom ges information inte bara om finansiella beslut utan också om dessas genomförande i form av undertecknade kontrakt och gjorda utbetalningar. [2]

[2] Att små belopp i 2002 års budget inte upphandlats före utgången av 2002 kan bero på en eller flera av följande faktorer: förseningar på grund av en instabil säkerhetssituation, att besluten i allmänhet dröjt mer än 12 månader (och en del kontrakt avsiktligt ingåtts i ett senare skede), att partner bett om mindre belopp än väntat när beslutet fattades, oförbrukade reserver eller beslut som fattats alldeles i slutet av året.

ECHO:s svar på humanitära kriser i hela världen har kanaliserats genom 114 finansieringsbeslut [3] om sammanlagt 537,8 miljoner euro. Budgetgenomförandet i fråga om åtagandebemyndiganden uppgick till 100 % för femte året i rad. 798 kontrakt på projekt för humanitära insatser i mer än 60 länder undertecknades 2002 [4]. Samarbetspartner vid genomförandet var icke-statliga organisationer (62 % av ECHO:s finansiella stöd, varav de allra flesta är icke-statliga organisationer i EU), FN-organen (27 %, med UNHCR (10,2 %(, WFP (8 %( och UNICEF (4,7 %( som viktigaste partner) och andra internationella organisationer, främst ICRC och IFRC (med 7,9 % av medlen). Återstående 3,5 % användes främst för kontrakt för t.ex. tekniskt bistånd eller information, kommunikation, revision eller utvärdering.

[3] Typer av beslut: primärt akut: 1 - akut: 21 - övergripande plan: 10 - humanitärt bistånd/Dipecho: 82

[4] Inklusive kontrakt om genomförande av beslut som fattats 2001.

3.1. Afrika, Västindien och Stillahavsområdet

Afrikas horn och Östafrika

Sudan:

Humanitära behov

Sudans synnerligen sårbara befolkningsgrupper både i norr (regeringskontrollerade områden) och söder (områden som kontrolleras av oppositionen), som drabbats av kroniska katastrofer orsakade av människor och naturkatastrofer, hemsöktes fortfarande av svåra humanitära motgångar vid en tidpunkt då fredsprocessen såg ut att utvecklas positivt. De humanitära behoven var akuta på alla viktiga områden, dvs. hälso- och sjukvård och nutrition, livsmedelsförsörjning samt vatten och renhållning.

Humanitära mål och framsteg

Målet att förhindra att situationen förvärras ytterligare för de mest utsatta befolkningsgrupperna, med särskild inriktning på internt fördrivna personer (ca 4 miljoner över hela landet) har uppfyllts genom en rad olika insatser på ovanstående områden och genom stöd till logistik, samordning och säkerhet för humanitära insatser, etc. För att uppnå detta frigjordes 17 miljoner euro genom 2002 års övergripande plan för Sudan, med insatser som på ett balanserat sätt omfattade såväl de norra som de södra delarna i landet, via fyra samarbetspartner. Insatser inom hälso- och sjukvård och nutrition fick den största andelen av ECHO-medlen. Projekten syftade till att förbättra den kritiska näringssituationen bland barn, ammande kvinnor och andra sårbara grupper och tillgodosåg mer och bättre tillgång till primärvårdsinrättningar. Särskilda åtgärder har vidtagits för sjukdomskontroll och förhindrande av de största dödliga sjukdomarna, som drabbar tusentals i södra Sudan. Även om det ännu inte finns någon färdig översikt över effekterna på hälso- och sjukvård och nutrition drog över 2,5 miljoner människor direkt nytta av dessa projekt - däribland undernärda barn, kvinnor, internt fördrivna personer och deras värdsamhällen samt gamla människor. ECHO-finansierade vatten- och renhållningsprojekt i den norra delen av landet nådde ca 230 000 direkta stödmottagare och deras boskap, jämfört med ca 380 000 i den södra. Projekten för livsmedelsförsörjning har varit särskilt intensiva i den södra delen, där mer än 2 miljoner människors behov har tillgodosetts genom att de fått lätta maskiner, redskap och utsäde och bättre tillgång till boskap och animalieprodukter. Det har också gjorts satsningar för att utrota boskapspest och begränsa andra djursjukdomar.

Som svar på en brådskande anslagsbegäran från FN-organen utfärdade ECHO ytterligare ett akut beslut om 1 miljon euro för humanitär katastrofhjälp till nyanlända internt fördrivna personer i Kassalaregionen till följd av ökade stridigheter liksom till behövande befolkningsgrupper i tidigare svåråtkomliga områden. Emellertid utgjorde det mycket osäkra läget i många regioner liksom det försvårade tillträdet både på grund av regeringens vägran och säsongsmässiga klimatinfluenser fortfarande en stor begränsning. ECHO har på olika nivåer aktivt förespråkat fritt tillträde för humanitär personal till den behövande befolkningen.

Åtgärder som knyter samman atastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndFramstegen inom åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd var mycket begränsade under 2002. Programmet Humanitarian Plus från Europeiska utvecklingsfonden, som var avsett att underlätta övergången från katastrof- till utvecklingsbistånd, har trots att det godkändes redan i april 2001, ännu inte genomförts fullt ut. Genom återupptagandet av den politiska dialogen mellan Sudan och EU 1999 har det dock öppnats en möjlighet för en gradvis normalisering av förbindelserna och därmed för ett överlämnande av projekt på lång sikt.

>Plats för tabell>

Etiopien

Humanitära behov

Även om några områden med akuta behov fanns kvar hade de humanitära behoven till följd av gränskriget mot Eritrea och torkan i den sydöstra delen av landet i stort sett stabiliserats senare under året. Med de fortsatt förbättrade förhållandena i nordvästra Somalia övergick dessutom behoven för de somaliska flyktingarna från detta område från vård och underhåll till repatrieringsbistånd.

Liksom 2001 utbröt en omfattande meningitepidemi, och det regnade mycket mindre än vanligt. Bristen på regn ledde i slutet av året till växande oro för effekterna av en ny stor torka i delar av regionerna Somali, Oromiya och Afar. Inverkan på livsmedelsproduktionen och tillgången till livsmedel över hela landet ledde till en akut försämring av redan kroniska problem med undernäring, där rapporterna om global akut undernäring uppgick till hela 29 % i en del områden. Dessutom rapporterades avsevärda boskapsförluster, på uppskattningsvis över 40 % i en del områden, i betes- samt jordbruks- och betessamhällen i Afar och Hararghe, tillsammans med växande problem med vattenförsörjningen.

Humanitära mål och framsteg

Som svar på de behov som i vissa områden kvarstår till följd av torkan och för att stärka tidigare katastrofbistånd har ECHO anslagit ytterligare bistånd på 400 000 euro för vattenförsörjning i regionerna Somali, Oromo och Afar och för övervakning av livsmedelsförsörjningen och tidig varning för den av torka drabbade somaliska regionen. På grund av det fortsatta skyddsbehovet efter gränskonflikten anslog ECHO dessutom 750 000 euro till Internationella rödakorskommittén som hjälp till mer än 7 000 krigsfångar och personer som häktats i samband med kriget. För de somaliska flyktingarnas repatrieringsbehov har ECHO anslagit 1,6 miljoner euro till UNHCR, som använts med gott resultat för repatriering av de 30 000 somalier som valts ut.

I linje med sitt centrala mandat har ECHO anslagit 1 miljon euro, varav 785 000 euro avsattes till Läkare utan gränser för deras framgångsrika insatser mot meningitepidemin. Bland insatserna ingick nödvaccinering av mer än 970 000 människor, vilket gav en genomsnittlig täckning av 90 % i de drabbade områdena, för att begränsa epidemin. Som reaktion på början av en ny, omfattande torka anslogs i slutet av året ytterligare 4 miljoner euro för att tillgodose människors hälsobehov i samband med undernäring och vattenbrist. Medel inom ramen för detta beslut fortsätter att delas ut på grundval av det centrala mandatet då torkan fortsätter under 2003 och det uppstår akuta behov.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndSedan ECHO tillgodosett de omfattande akuta behoven i samband med och efter gränskriget och torkan och repatrieringen av somaliska flyktingar skedde avvecklingen 2002 som planerat. ECHO:s kontor i Addis stängdes i juni, efter att ha bidragit med insatser i samband med meningitepidemin, och övervakningen handhas nu av regionkontoret i Nairobi. Av ECHO:s viktigaste samarbetspartner fick ca 50 % fortsatt stöd från mer långsiktiga stödinstrument, t.ex. tryggad livsmedelsförsörjning och samfinansiering med icke-statliga organisationer, medan de flesta andra säkrade finansiering från andra givare av återanpassnings- och utvecklingsbistånd.

Som svar på de nya behoven inom det centrala mandatet till följd av den torka som uppstod i slutet av 2002 har ECHO förstärkt personalkapaciteten vid sitt regionkontor i Nairobi så att den även handhar Etiopien. Både strategin för att inleda och strategin för att avsluta insatserna är nära samordnad med andra av EG:s stödinstrument, särskilt med EG:s massiva insats för livsmedelsbistånd.

>Plats för tabell>

Eritrea

Humanitära behov

De akuta behoven till följd av gränskriget med Etiopien stabiliserades i stort sett under 2002. De kvarstående behoven gällde 60 000 internt fördrivna personer i läger som väntade på omlokalisering liksom flyktingar i Sudan som väntade på repatriering.

Humanitära mål och framsteg

Genom ECHO:s nya stöd 2002, på sammanlagt 1,75 miljoner euro, säkerställdes via Internationella rödakorskommittén fortsatt tillhandahållande av tillfredsställande logi för de 60 000 internt fördrivna personerna och skydd för över 2 500 krigsfångar och personer som häktats i samband med kriget, liksom stöd till UNHCR för den första etappen av repatriering av över 30 000 registrerade eritreanska flyktingar. Av detta stöd från ECHO utnyttjades 300 000 euro för utbildning om minrisker inte fullt ut eftersom regeringen valde att överta dessa minrelaterade verksamheter direkt. Slutligen omfattade finansieringen också stöd till byrån för samordning av humanitära frågor, OCHA, bl.a. för upprättande av avdelningskontor i Debub- och Gash Barka-regionerna, för att underlätta samordningen av katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd och bedömningen av eventuella nya akuta behov.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

ECHO:s avveckling genomfördes som planerat, och 1,75 miljoner anslogs 2002 jämfört med 7 miljoner euro 2001. ECHO:s kontor i Asmara stängdes i juni 2002, och övervakningen handhas nu av regionkontoret i Nairobi. Dessutom fick OCHA finansiering för att stödja processen för katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd. ECHO:s stöd för den första etappen av repatriering av eritreanska flyktingar är förenat med stöd för omlokalisering av dessa flyktingar inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

>Plats för tabell>

Somalia

Humanitära behov

Somalia, särskilt de centrala och södra delarna, hemsöks fortfarande av interna strider, krigsherrar och anarki. Framstegen när det gäller politisk stabilitet i landet har varit små då mer än 13 fredsinitiativ har misslyckats och det stora flertalet av befolkningen fortfarande lever i absolut fattigdom. Den extrema osäkerheten och oförutsägbarheten har lett till att infrastruktur och social service har kollapsat. Nöden förvärras ytterligare av ogynnsamma klimatförändringar.

Livsmedelsbehoven är stora på grund av allvarliga brister i spannmåls- och animalieproduktionen. De offentliga hälsovårdsorganisationer som finns lider av brist på läkemedel och kvalificerad personal av alla kategorier (0,4 läkare och 2,8 sjuksköterskor på 100 000 personer). Det uppskattas att 30 % av befolkningen inte har tillgång till någon hälso- och sjukvård alls. Den beräknade genomsnittliga livslängden vid födseln är 47 år. Endast 15,6 % av ettåringarna är fullt vaccinerade. Den genomsnittliga totala akuta undernäringen hos barn under 5 år i Somalia ligger på 17 %.

Vattenförsörjningssystemen i centrala och södra Somalia är helt förstörda på grund av den kroniska instabiliteten och statens sammanbrott. 70 % av de borrade brunnarna har passerat sin avsedda livslängd och behöver i stor utsträckning restaureras. Mindre än 20 % av befolkningen har tillgång till rent dricksvatten. Enligt nyligen gjorda bedömningar tar det ända upp till 6 timmar att färdas bara för att hämta 20 liter vatten.

Humanitära mål och framsteg

Mot bakgrund av krympande givarstöd har ECHO ökat sitt bistånd. Jämfört med 2001 fördubblades ECHO:s finansiella bistånd till Somalia 2002 till 4,5 miljoner euro. ECHO:s övergripande mål för Somalia är att bistå dem som utsätts för osäkerhet och klimatrisker i Somalia, med tyngdpunkten på centrala och södra Somalia. ECHO-finansierade projekt 2002 har tillgodosett akuta behov inom hälso- och sjukvård, nutrition, livsmedelsförsörjning samt vatten och renhållning. Genom att 71 % av den totala budgeten avsatts till hälso- och sjukvårds- och nutritionsprojekt, gavs genom finansierade insatser stöd till ett omfattande hälsovårdsprogram för ca 1 miljon somalier. Detta program omfattade primärvård, remissjukhus, livsmedel i behandlingssyfte, vaccinering och begränsning av kolera. En fullt fungerande primärvårdscentral inrättades i norra Mogadishu, och tre sjukhus fick stöd i form av mediciner och medicinsk utrustning i norra och södra Mogadishu och Bayregionen för att kunna ta hand om krigsskadade och andra patienter. Genom snabba insatser lyckades man begränsa koleraepidemin, inklusive ett utbrott i nordöstra Somalia. På grund av att sex regnperioder i rad har uteblivit i Gedoregionen öronmärktes livsmedelsförsörjningsprojekt för 150 000 personer för att ta itu med de allvarliga följderna av torkan för landsbygdsbefolkningen och deras boskap.Inom vatten- och renhållningssektorn användes stödet för återuppbyggnad av brunnar på landsbygden. 11 borrade och 30 handgrävda brunnar som finansierats av ECHO har varit till nytta för 55 200 personer i centrala och södra Somalia. Genom vatten- och renhållningsinsatser i nordvästra Somalia har tillgången på rent vatten ökat för 350 000 personer, inklusive nyligen omlokaliserade flyktingar och internt fördrivna personer i staden Hargeisa. För att begränsa utbrottet av kolera i Bossaso genomfördes ett renhållningsprojekt i lägren för internt fördrivna personer för att förbättra de sanitära förhållandena.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndECHO och gemenskapens Somaliaenhet har tagit fram en gemensam strategi för identifiering och bedömning av projekt för att förhindra eventuell överlappning, dubbelarbete och olika tillvägagångssätt för projekt som stöds av gemenskapens olika stödinstrument och andra givare. För att undvika överlappning och dubbelarbete uppmanas organen att delge sina förslag till organet för samordning av biståndet till Somalia (SACB) innan de överlämnar dem formellt till gemenskapen.

>Plats för tabell>

Uganda

Humanitära behov

Den humanitära situationen i norra Uganda, framför allt i Acholiland (områdena Gulu, Kitgum och Pader), har under flera år försämrats på grund av den svåra otrygghet som till stor del orsakats av den s.k. Lord's Resistance Armys brutala attacker mot civilbefolkningen. Uppskattningsvis har 1 miljon människor tvingats lämna sina hem och bo i läger som skyddas av Ugandas armé. 80 % av befolkningen i Acholiland lever följaktligen i läger för internt fördrivna personer. Fördrivningen av lokalbefolkningen har skapat behov när det gäller vatten och renhållning, hälso- och sjukvård och nutrition, livsmedelsförsörjning och andra förnödenheter liksom skydd/återanpassning av tidigare barnsoldater.

Antalet besök och läkemedelsförbrukningen vid öppenvårdsmottagningarna på de fyra sjukhusen i Kitgum, Gulu och Pader har ökat med 40 %. På grund av överbefolkningen i "de skyddade städerna" har hygien- och renhållningsvanor i förening med illa tillgodosett vattenbehov bidragit till utbredningen av sådana sjukdomar som malaria, diarré och luftvägsinfektioner. I lägren för internt fördrivna personer i Guluområdet täcks exempelvis behovet av latriner till 18 %, och vattentillgången är i genomsnitt mindre än 3 liter per person och dag. På grund av otillräckliga och oförutsägbara regnmängder misslyckades 2002 års skörd i områdena Kotido, Kitgum och Pader fullständigt och ca 80 % av avkastningen gick förlorad.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s insatser 2002 var inriktade på ett samordnat stödprogram för områdenas remissjukhus. Genom olika samarbetspartner har stöd getts för läkarlag, viktiga läkemedel, generatorer, vattenförråd och latriner vid fem sjukhus i Gulu, Kitgum och Kalongo liksom verksamhet för att förbättra vatten- och renhållningssituationen där interna fördrivna personer finn samlade. Ca 950 000 personer gynnades av dessa insatser. 20 brunnar borrades medan 5 reparerades, 6 handgrävda brunnar färdigställdes och anläggningen av 2 950 latriner och 1 000 avfallsdeponier planerades. Andra förnödenheter än livsmedel delades ut till 4 800 internt fördrivna personer. På grund av det stora antalet barn som bortförts av LRA har ECHO finansierat ett projekt för skydd, rehabilitering och återanpassning av tidigare barnsoldater i Kitgum- och Paderområdena. 1 400 barn gynnades direkt, medan uppskattningsvis 10 000 familjemedlemmar och nära grannar till de drabbade barnen gynnades indirekt.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndECHO-stödet är nära samordnat med gemenskapens andra stödinstrument, medlemsstaterna och andra givare genom gemenskapens Kampaladelegation.

>Plats för tabell>

Kenya

Humanitära behov

Norra Kenya har haft tre års regnbrist i rad mellan 1999 och 2001. Medan regnen 2001 ledde till en allmän förbättring av situationen i Kenya, särskilt i jordbruksmarkerna i väster, var regnmängderna i de norra och östra delarna återigen mindre än normalt och otillräckliga för att landet skulle kunna hantera situationen.

Bristen på bete och vatten resulterade i att många landsbygdsbefolkningar flyttade till områden med bättre betesförhållanden. Ökad undernäring rapporterades i områdena Wajir, Marsabit, Tana River och Mandera. Den allmänna akuta undernäringen i Wajirområdet låg på 14,7 %, varav 2,9 % var mycket svår. Den allmänna hälso- och sjukvården lider av akut medicinbrist, och det uppskattades att ca 80 000 barn riskerar att dö av den livshotande kombinationen av undernäring och infektioner.

Humanitära mål och framsteg

Under 2002 gav ECHO stöd till ett integrerat projektpaket för att lindra torkan, som var särskilt avsett för landsbygdsbefolkningarna i de norra och nordöstra delarna av landet. I linje med sitt mål att förbereda sårbara samhällen för framtida torka gav ECHO stöd till ett stort boskapsprojekt. Hundratals personer som arbetar med djurhälsa fick utbildning i vaccination och behandling av stora boskapsepidemier. På vattenområdet återställdes mer än 200 brunnar och det inrättades lokala vattenförvaltningskommittéer.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndECHO avvecklar gradvis sitt program för insatser mot torkan, men kommer att fortsätta att noga övervaka den humanitära situationen på fältet och aktivt uppmuntra givarna av utvecklingsbistånd att överta mera långsiktiga insatser.

>Plats för tabell>

ECHO-Flight

Under sitt åttonde verksamhetsår 2002 fortsatte ECHO-Flight tillhandahålla ändamålsenliga och kostnadseffektiva humanitära lufttransporttjänster för projekt på Afrikas horn och närliggande områden. Efter att tjänsten traditionellt i hög grad har varit inriktad på Afrikas horn under de senaste åren, öppnades 2002 regelbunden trafik från Nairobi till Demokratiska republiken Kongo. En fältbas etablerades i Goma. Detta har i hög grad förbättrat tillgången till biståndspersonal och varutransporter till projekt i östra delen av Demokratiska republiken Kongo.

>Plats för tabell>

Södra Afrika

Angola

Humanitära behov

När UNITA:s ledare Jonas Savimbi dog i strid i februari 2002 och det därför blev vapenvila steg hoppet om verklig fred i Angola efter 27 års inbördeskrig. Genom den ökade tillgängligheten sedan vapenvilan inträtt avslöjades emellertid den tidigare dolda omfattningen av den humanitära situationen i de delar av landet som förut varit oåtkomliga. Svår undernäring och dödlighetstal långt över katastroftröskeln var alltför vanliga, även bland tidigare UNITA-soldater och deras familjer, som hade inkvarterats i läger över hela landet. Den ökade tillgängligheten i landet utlöste också enorma folkförflyttningar, då 1,5 miljoner internt fördrivna personer och 80 000 flyktingar återvände hem i slutet av året, mestadels till områden som utmärktes av en total avsaknad av ens existensminimum för deras återflyttning och i många fall var kraftigt minerade. Trots vapenvilan ökade behovet av humanitärt bistånd, med tre miljoner människor som var beroende av detta i slutet av 2002.

Humanitära mål och framsteg

Allt eftersom omfattningen av de akuta humanitära behoven visade sig stod det också klart att ECHO-stödet ensamt inte skulle räcka till. Utöver de 8 miljoner euro som inledningsvis anslogs för akut näringstillförsel, hälso- och sjukvård och basförnödenheter samt avgörande logistik- och samordningsverksamhet, avsatte ECHO ytterligare 6 miljoner euro nästan enbart för livsnödvändigt nutritionsstöd i de nyligen tillgängliga områdena, bl.a. där UNITA hade sin inkvartering. Sedan vapenvilan inträtt använde ECHO en mycket flexiblare metod i sina insatser för att följa och snabbt kunna reagera på de massiva folkförflyttningarna och fortsätta att bistå de mest utsatta grupperna. Insatserna från de humanitära biståndsorganisationerna som helhet hindras alltjämt av synnerligen undermålig infrastruktur för flyg och vägar och förekomsten av landminor. Minexplosioner har förorsakat många dödsfall och skador - även bland humanitära hjälparbetare - och återigen lämnat tusentals människor isolerade. Vid utgången av 2002 hade 42 % av de kontrakt som finansierats av ECHO under året avslutats, och flertalet av de återstående kontrakten kommer att avslutas senast i mars 2003. Dessa projekt har bidragit till att stabilisera näringssituationen och räddat livet på hundratals unga och till att återupprätta primärvården i områden där sådan inte funnits på upp till fyra år och katastrofhjälpsartiklar som filtar, köksutrustning och tillfällig logi till mer än 225 000 människor har tillhandahållits.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndEfter avtalet om eld upphör utarbetade GD Bistånd, AIDCO och ECHO en handlingsplan (125 miljoner euro) för att stödja fredsprocessen genom att påskynda genomförandet av befintliga bistånds- och återanpassningsprogram. Genom handlingsplanen inriktades - eller omdirigerades - alla typer av gemenskapsmedel på att ta itu med den humanitära krisen och den inledande återflyttningsprocessen. Dessutom antogs ett katastrofprogram (30 miljoner euro, från Europeiska utvecklingsfonden) i augusti, för att tillgodose behoven vid demobiliseringsprocessens första etapper. Detta katastrofprogram kompletterar ECHO:s verksamhet i Angola.

I landstrategidokumentet för nionde Europeiska utvecklingsfonden erkänns den centrala betydelsen av åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd, vilket framgår av handlingsplanen för Angola. ECHO kommer därför att försöka avveckla de områden där det krävs en mera hållbar insats genom att snarast möjligt identifiera och överlämna dem till utvecklingsbyråer, och koncentrera sig på sin huvudsakliga uppgift med insatser för att rädda människoliv.

Angola, Zimbabwe, Zambia, Malawi

Humanitära behov

I juli 2002 vädjade Förenta nationerna om 611 miljoner US-dollar för humanitärt bistånd till södra Afrika. Ca 13 miljoner människor stod då inför akut livsmedelsbrist, sjukdomar, ökande fattigdom, vattenbrist, svåra sanitära förhållanden och fortsatt försämrade grundläggande tjänster. Av denna vädjan omfattade 511 miljoner US-dollar, eller 84 %, livsmedelsstöd och återstoden andra viktiga humanitära biståndsartiklar. De länder som var särskilt drabbade var Lesotho, Malawi, Moçambique, Swaziland, Zambia och Zimbabwe.

Även om FN:s vädjan huvudsakligen var inriktad på regionens livsmedelsbehov framgick det att regionen led av livsmedelsbrist inte bara på grund av torkan. Långvarigt ekonomiskt förfall, olämplig politik, och naturligtvis den dramatiska spridningen av HIV/AIDS-epidemin bidrog tillsammans till vad som håller på att bli en svår och långdragen kris. En av tre vuxna personer är redan smittad av HIV/AIDS. 1998 hade den beräknade genomsnittliga livslängden vid födseln minskat med 20 år eller mer i de flesta länderna i regionen, och i Malawi, Swaziland, Zambia och Zimbabwe hade den gått ner till mindre än 40 år. Av alla dödsfall i världen som orsakats av AIDS 2001 inträffade ett på sex i Lesotho, Malawi, Moçambique, Swaziland, Zambia och Zimbabwe.

Humanitära mål och framsteg

På grundval av preliminära indikationer på humanitära behov i regionen hade ECHO redan anslagit 6,5 miljoner euro i katastrofbistånd under det första halvåret 2002 till Malawi, Zambia och Zimbabwe. Genom biståndet finansierades särskilt verksamhet till stöd för nutritionsövervakning, skolmåltider, kompletterande livsmedel, livsmedel i behandlingssyfte och hälso- och sjukvård. Ett belopp på ytterligare 1 miljon euro anslogs för att komma tillrätta med akuta problem med gräshoppor på Madagaskar.

Till följd av FN:s vädjan mobiliserade ECHO snabbt ytterligare 30 miljoner euro i september 2002. Det ytterligare anslaget gick till verksamhet i Zimbabwe (13,7 miljoner euro), Zambia (9 miljoner euro), Malawi (2,7 miljoner euro), Swaziland (1,4 miljoner euro) och Angola (2 miljoner euro). Genom det finansiella stödet utökades skolmåltidsverksamheten stort i Zimbabwe och Swaziland, så att näringsbehoven tillgodosågs, och det bidrog också till att barnen stannade kvar i skolan. ECHO stöder också FN and OCHA direkt genom samordning av de humanitära insatserna. Världslivsmedelsprogrammet får hjälp i form av logistikstöd och -övervakning, vilket säkerställer en politiskt neutral livsmedelsdistribution. Zambiaverksamheten stöder insatser i flyktinglägren och förberedelser för repatriering av ca 300 000 angolanska flyktingar. I Angola används biståndet från ECHO för verksamhet i de nyligen tillgängliga områdena som stöder den svåra uppgiften att omlokalisera miljontals fördrivna personer och återvändande flyktingar.

I september 2002 utplacerade ECHO en överordnad teknisk rådgivare från regionkontoret i Nairobi till Harare för att stödja verksamheten och upprätta ett ECHO-kontor. I november utsåg ECHO en fast teknisk rådgivare för Harare och avslutade rekryteringen av lokal personal. I planerna för 2003 ingår utvidgningen av detta kontor till stöd för den utökade verksamheten i regionen.

Även om det är för tidigt att bedöma den fulla effekten av ECHO:s insatser, står det klart att biståndet från ECHO redan har varit avgörande för att rädda människoliv.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

ECHO-biståndet till södra Afrika kompletterar de medel som ställts till förfogande för södra Afrika genom Europeiska utvecklingsfonden, inklusive de tidigare medel från Europeiska utvecklingsfonden för Zimbabwe som nu enbart är avsedda för bistånd som direkt gynnar Zimbabwes befolkning. Dessutom har det hållits nära och täta samråd med de andra enheter vid kommissionen som handhar akut livsmedelsbistånd, för att säkerställa att stödet från ECHO kompletterar dessa andra biståndsformer för regionen.

>Plats för tabell>

Centralafrika

Demokratiska republiken Kongo

Humanitära behov

I Demokratiska republiken Kongo mötte ECHO en nation som redan var strukturellt försvagad av årtionden av korruption och vanstyre under Mobuturegimen och som också hade att brottas med de kumulativa effekterna av två inbördeskrig efter varandra. En undersökning utförd av den amerikanska icke-statliga organisationen International Rescue Committee (IRC) visade en sammanlagd "ökad dödlighet" i den östra delen av Demokratiska republiken Kongo, med 2,5 miljoner dödsfall på de 33 månaderna mellan augusti 1998 och april 2001. Emellertid orsakades endast ca 14 % av IRC:s "ökade dödlighet" av direkt våld, medan resten tillskrevs de under flera årtionden ständigt försämrade levnadsförhållandena och sociala tjänsterna. 2002 avled kongoleserna inte av sår från kulor eller machetes, utan av malaria och undernäring på grund av avbrotten i livsmedelsproduktionen och distributionssystemen eller avsaknaden av grundläggande hälso- och sjukvård.

Humanitära mål och framsteg

När det gällde biståndsinsatserna var det till stor hjälp att skilja mellan (a) de kroniska/akuta behov som skapades genom de långvariga kriserna och det stillastående "stora kriget" och (b) de akuta behov/katastrofbehov som skapades av de pågående "småkrigen". De humanitära prioriteringarna när det gällde kroniska behov var att återupprätta eller stärka ett hållbart, effektivt primärvårdssystem som var tillgängligt för alla delar av befolkningen och tillhandahålla kompletterande livsmedel och livsmedel i behandlingssyfte för undernärda barn och kortsiktigt livsmedelsbistånd till deras familjer. Beträffande de akuta behoven/katastrofbehoven riktade ECHO uppmärksamheten på det omedelbara hotet från de "stora dödsorsakerna" genom vaccinationskampanjer mot mässling och traditionella akuta insatser i kampen mot malaria, kolera och undernäring.

Alla ECHO:s humanitära mål enligt 2002 års övergripande plan för Demokratiska republiken Kongo uppnåddes, och 32 miljoner euro avsattes för full utbetalning av den övergripande planens program. När det gällde operativa (sektorspecifika) mål tillhandahölls under året primärvård av 18 samarbetspartner i ca 105 av landets 306 hälsovårdsdistrikt. Omkring 2,7 miljoner patienter behandlades vid vårdcentraler som fick stöd från ECHO i form av läkemedel, utrustning, teknik- och logistikstöd, rent vatten och kläder. Ytterligare tio partner gav integrerat bistånd inom nutrition, livsmedelstöd och akut livsmedelsförsörjning för ca 375 000 kongoleser i konfliktdrabbade områden. ECHO gav också stöd till bestämda internationella byråers specialuppdrag och arbetade särskilt aktivt för att främja samordning och OCHA:s roll, genom att i juli spela en ledande roll i delegationen för gemensam givarbedömning.

Förutom de insatser som planerats i den övergripande planen reagerade ECHO också snabbt på vulkanen Gomas utbrott den 17 januari. ECHO:s fältpersonal var på plats inom 48 timmar, och ett biståndspaket på ytterligare 5 miljoner euro godkändes omedelbart. Nödbrunnar färdigställdes på två dagar, och familjepaket med nödhjälpsartiklar delades ut till ca 100 000 människor. Huvudlederna till Goma rensades upp, det kommunala vattenförsörjningssystemet återställdes snabbt och alla människor i Goma fick fri hälso- och sjukvård i tre månader. Slutligen fick 3 000 utblottade familjer (15 000 personer) hjälp till återuppbyggnad av de hem som förstörts av lava.

Till sist, som svar på en vädjan om katastrofhjälp från UNHCR, antogs ett beslut om ett anslag på ytterligare 1,1 miljoner euro i slutet av året för att hindra nedläggning av läger som ger vård, skydd och underhåll åt 60 000 angolanska flyktingar.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det första stora överlämnandet av ansvaret för åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd, som ägde rum i början av 2002, gällde ett omlokaliseringsprogram som ECHO 2000 lanserat på pilotbasis i Masisiregionen i norra Kivu, ett av tradition högproduktivt område som fallit offer för etniska konflikter och fördrivning i stor skala. Över 7 miljoner euro anslogs inom ramen för Programme d'Appui à la Réhabilitation (PAR) och medel enligt artikel 255 i Lomékonventionen. Den andra delen av överlämnanden rörde hälso- och sjukvårdssektorn. Från och med den 1 juli övertog DEV/AIDCO ca 31 hälso- och sjukvårdsområden som stöddes av ECHO i norra Kivu och de östra provinserna med 9 miljoner euro inom ramen för Programme d'Appui Transitoire à la Santé (PATS) och finansiering enligt artikel 255 i Lomékonventionen. Slutligen, efter vulkanen Gomas utbrott den 17 januari, tillsatte AIDCO snabbt en bedömningsdelegation som, i samarbete med ECHO:s fältteam, utarbetade ett paket värt 4 miljoner euro (Lomé, artikel 255) för att återställa den sociala infrastrukturen som komplement till det arbete som utförts av ECHO i det akuta skedet.

>Plats för tabell>

Burundi

Humanitära behov

Burundi är inblandat i den oupplösliga regionala konflikt i området kring de stora sjöarna som nu pågått i flera år. Men konflikten i Burundi har framför allt egna, interna rötter främst baserade på motsättningarna mellan Tutsis och Hutus folkgrupper. Inbördeskriget började 1993 efter mordet på den första demokratiskt valda presidenten. Kriget pågår fortfarande trots att ett fredsavtal undertecknades i augusti 2000 och en övergångsregering inrättades genom avtal om eld upphör som slöts 2002 mellan de tre rebellstyrkorna. Situationen i landet har inte förbättrats under 2002, och striderna mellan rebellgrupperna och armén/regeringen fortsatte. Direkta följder av denna konflikt för civilbefolkningen är folkförflyttningar och flyktingströmmar till grannländerna liksom förstörd social och ekonomisk infrastruktur.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s mål i Burundi var att tillgodose de grundläggande humanitära behoven hos befolkningsgrupper som befinner sig i riskzonen (fördrivna personer, utblottade, föräldralösa, kvinnor med ensamt ansvar för en familj, återvändande). Detta mål uppnåddes framgångsrikt genom samarbete med 20 partner. ECHO insatser för de akuta behoven var huvudsakligen inriktade på primärvård, livsmedelsförsörjning, rent vatten, renhållning och återställande av näringstillförseln. Det gjordes genom tillhandahållande av viktiga läkemedel och läkartjänster i områden där tillgången till vård var ytterst knapp eller obefintlig. Vid livsmedelskriser fick nutritionsprogram i drabbade områden också stöd. Slutligen omfattade insatserna tillhandahållande av rent vatten och elementära renhållningsanläggningar för fördrivna personer över hela landet. ECHO svarade också på plötsligt inträffade kriser, t.ex. tillfälliga folkförflyttningar i instabila områden (de östra och södra provinserna och landsbygden kring Bujumbura), och reagerade omedelbart på epidemier (hjärnhinneinflammation, kolera). Uppskattningsvis har 2 miljoner människor omfattats av insatser finansierade av ECHO.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Arbetet med att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd pågick under 2002 främst i form av program som finansierades av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och i samarbete med medlemsstaterna, särskilt sedan flera nya rehabiliterings- och utvecklingsinsatser har återupptagits för att stimulera fredsprocessen och landets återuppbyggnad. Den ständigt instabila situationen i Burundi utgör dock fortfarande ett hinder för överlämnandet av ECHO-projekt.

>Plats för tabell>

Tanzania

Humanitära behov

Tanzania har en stor flyktingbefolkning från grannländerna, som är nästan helt beroende av humanitärt bistånd för sin överlevnad. I början av 2002 fanns det 495 000 flyktingar från Burundi, Demokratiska republiken Kongo och Rwanda i 14 läger i västra Tanzania under skydd av UNHCR. Denna flyktingbefolkning ökade med 20 000 personer under 2002. Trots fortsatta försök att genomdriva fredsavtal kunde flertalet flyktingar inte återvända hem eftersom självständighet och integration inte ingår i Tanzanias lagstiftning. I de humanitära behoven ingick livsmedel, vatten, logi, skydd och hälso- och sjukvård.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s främsta mål var att fortsätta med det stöd det gett i flera år till denna insats för "vård och underhåll" eftersom detta var en långdragen kris som inte längre räknades som en prioritering för många av givarna. Målen för ECHO:s övergripande plan för Tanzania 2002 nåddes genom ett belopp på 27 miljoner euro som tilldelades internationella samarbetspartner som IFRC, UNHCR, UNICEF och Världslivsmedelsprogrammet. Anslagen till alla partner togs helt i anspråk. Stöd gavs till program som rörde livsmedelsbistånd, logistik, vatten, renhållning, hälso- och sjukvård, nutrition, logi och skydd. Fler än 500 000 flyktingar drog nytta av denna insats, och ECHO var UNHCR:s största enskilda givare till Tanzanias flyktingprogram. Målet beträffande fortgående övervakning uppnåddes också. Särskild vikt lades vid repatrieringen av burundiska flyktingar, som inleddes i mars 2002, för att värna om de humanitära principerna om säkerhet, värdighet och frivillighet under insatsen. Även om mer än 50 000 burundier återvände (spontant eller med hjälp) under året, ledde fortsatta våldshandlingar i Burundi och Demokratiska republiken Kongo till att det kom nya flyktingar till Tanzania. Trots att de flesta av flyktingarna från Rwanda oväntat återvände i slutet av 2002 (över 20 000 personer) ökade det totala antalet flyktingar som var registrerade i UNHCR-läger i västra Tanzania under året. ECHO upprätthöll skyddet av utsatta grupper genom barn- och könsrelaterade projekt.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Vissa projekt knöts samman under 2002 genom insatser inom ramen för det särskilda programmet för flyktingdrabbade områden (SPRAA, 22 miljoner euro, 1997-2003) och genom finansiering enligt artikel 73 i Cotonouavtalet (f.d. artikel 255 i Loméavtalet; 4 miljoner euro för vissa av områdena utbildning, miljö, hälso- och sjukvård samt vatten och renhållning för långtidsläger). Vidare uppnåddes överenskommelse om överföring av några av ECHO stödda projekt för livsmedelsbistånd till det stödinstrument för livsmedelsförsörjning som handhas av EuropeAid - Byrån för utvecklingssamarbete (AIDCO).

>Plats för tabell>

Västafrika

Sierra Leone - Guinea - Liberia

Humanitära behov

De tre länder som bildar Mano River Union har under de senaste 12 åren fått utstå krig och oroligheter. De humanitära problemen i regionen är hopflätade med varandra, och vad som sker i det ena landet påverkar ofta de båda andra direkt. Dessutom blev uppskattningsvis 700 000 människor vid något tillfälle internt fördrivna i sitt eget land (500 000 i Sierra Leone, 250 000 i Liberia, 50 000 i Guinea). Centrum för oroligheterna har flyttat sig från Liberia till Sierra Leone.

I Sierra Leone hade uppskattningsvis 75 000 flyktingar återvänt sedan slutet av september 2000 (UNHCR). Av dessa återvändande ger 58 000 anledning till oro, dvs. de är i behov av humanitärt bistånd. Omlokaliseringsprogrammet för dessa återvändande ansågs ha högsta humanitära prioritet och vara den största utmaningen för landet.

Den humanitära situationen i Guinea har varit relativt stabil, även om Forestiereregionen har drabbats av perioder av osäkerhet. I början av 2002 fanns det fortfarande 180 000 flyktingar i Guinea. Av dessa fanns 65 000 i läger som UNHCR ansvarade för (50 000 från Sierra Leone och 15 000 från Liberia), medan ca 50 000 flyktingar från Sierra Leone och 65 000 från Liberia bodde utanför lägren.

De internt fördrivna i Liberia befann sig i en ytterst utsatt situation. Det lokala sociala nätverket, som redan var ansträngt av många års strider och instabilitet, klarade inte av den ytterligare belastningen av 38 000 internt fördrivna personer som flydde från de återupptagna striderna i Lofa County. Dessa internt fördrivna slog sig ner i läger i regionerna Bong, Grand Cape Mount och Gbapolou. Förutom detta levde ca 35 000 flyktingar från Sierra Leone i flyktingläger i Liberia.

Humanitära mål och framsteg

ECHO tillgodosåg de humanitära behoven genom att tillämpa ett regionalt tillvägagångssätt, med en övergripande plan på 17 miljoner euro med inriktning på de fyra olika behovsgrupperna (dvs. flyktingar, återvändande, internt fördrivna och värdsamhällen) med olika grader av utsatthet, och gav integrerat bistånd (som bl.a. omfattade hälso- och sjukvårdstjänster, vatten och renhållning, nutrition samt logi och andra förnödenheter än livsmedel). Dessutom gavs stöd till det humanitära databas- och kartläggningssystemet, livsmedelsdistribution och främjande av grundläggande humanitära principer. ECHO:s humanitära mål uppfylldes, med full utbetalning av det öronmärkta 17-miljonerspaketet. 21 partner, inklusive FN-organ, internationella icke-statliga organisationer och ICRC har genomfört projekt i de tre länderna.

I Sierra Leone har ECHO bidragit till driften av fyra distriktssjukhus, 56 primärvårdsenheter, det landsomfattande utvidgade vaccinationsprogrammet och en undersökning för att bedöma malarians resistens mot klorokin. Dessutom borrades eller återställdes mer än hundra brunnar, och tre tusen latriner och mer än femtio duschar och tvättplatser iordningställdes i lägren för fördrivna och flyktingar. Andra viktiga förnödenheter och byggmaterial delades ut till befolkningsgrupper som tvingats lämna sin hembygd (t.ex. mer än 30 000 filtar och sovmattor, 50 000 uppsättningar av köksutrustning, vattendunkar, 30 000 tvålar och 700 rullar med 200 m plastduk).

I Guinea bidrog ECHO-stödet till tillhandahållandet av ett integrerat primärvårds- och vatten- och renhållningsprogram avsett för ca 37 000 flyktingar i lägren i Boréah, Nonah, Laïné och Kouankan. Förutom det anlades 75 brunnar och 300 latriner på andra platser. Därutöver fick befolkningen i prefektoratet Guéckédou (200 000 personer) tillgång till primärvård, och uppskattningsvis 7 000 barn och 500 gravida kvinnor fick kompletterande livsmedel. Slutligen bidrog ECHO, efter ett utbrott av gula febern i Conakry, till en nödvaccineringskampanj för 1,5 miljoner människor. Denna insats genomfördes av Världshälsoorganisationen.

I Liberia gav ECHO-stödda partner mat till 150 svårt undernärda barn vid center som delar ut livsmedel i behandlingssyfte och genomförde ett program som reaktion på ett kolerautbrott där en befolkning på 50 000 personer var i riskzonen. Dessutom anlades tio brunnar, 200 latriner och lika många tvättplatser i läger för internt fördrivna. Slutligen inriktades ICRC:s skyddsprogram på 100 000 utsatta befolkningsgrupper.

Vid årsslutet (20.12.2002) avsattes kompletterande medel på 2 miljoner euro för att bistå UNHCHR med repatrieringen av flyktingar till Sierra Leone och för grundläggande humanitära tjänster till liberianska flyktingar i Sierra Leone.

>Plats för tabell>

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

ECHO:s insatser för att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd under 2002 var främst inriktade på att - tillsammans med DEV och AIDCO - bereda marken för igångsparken av två gemenskapsfinansierade rehabiliterings- och utvecklingsprogram av central betydelse för att knyta samman dessa bistånd i Sierra Leone: programmet för återflyttning och rehabilitering (SLRRP) för de 200 000 återvändande och programmet för stöd till hälso- och sjukvårdssektorn (HSSP). Med dessa båda program som inleddes i november 2002, ankomsten av en teknisk assistent vid hälso- och sjukvårdsministeriet och rekryteringen av en ung expert med ansvar för arbetet med att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd vid delegationen har gemenskapen kommit långt med dessa åtgärder i Sierra Leone.

I Guinea överlämnade ECHO vissa program för livsmedelsförsörjning som låg utanför dess centrala mandat till andra kommissionsenheter. Från och med december 2002 har GD DEV/AIDCO övertagit två projekt som tidigare finansierades av ECHO (med hjälp av medel från sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna) och ett annat projekt täcks av budgetposten för samfinansiering med icke-statliga organisationer.

I Liberia följer DG DEV/AIDCO och ECHO en "helhetsmetod", där båda enheternas program kompletterar varandra. DEV/AIDCO fortsätter att stödja projekt efter nödsituationer genom medel enligt artikel 255 i den åttonde EUF (25 miljoner euro för två år) inom sektorerna för hälso- och sjukvård, vatten och nutrition. ECHO kompletterar detta bidrag med insatser för människor som tvingats lämna sin hembygd i och i närheten av Monrovia.

Elfenbenskusten

Efter ett försök till statskupp i Elfenbenskusten i september 2002 antogs ett akut beslut om 1,5 miljoner euro. Detta bidrag användes och fortsätter att användas för stöd till flera hälsovårdsorganisationer och kommer att göra det möjligt för utsatta familjer att få kompletterande livsmedelsransoner.

>Plats för tabell>

3.2. Balkan, de nya oberoende staterna, Södra Medelhavsområdet

Balkan

Serbien

Humanitära behov

2002 befann sig Serbien helt i fasen efter krisen. De akuta behoven kvarstod dock då situationen förvärrades på grund av att fattigdomen ökade och antalet flyktingar och internt fördrivna fortfarande var stort (377 000 respektive 187 000).

Humanitära mål och framsteg

ECHO fortsatte med sin gradvisa avveckling i landet, men fortsatte med insatser på så mycket som 37,5 miljoner euro med inriktning på de mest akuta humanitära behoven för de mest utsatta befolkningsgrupperna, främst flyktingar och internt fördrivna personer.

De främsta målen för ECHO:s insatser 2002 hade tre huvudinriktningar: För det första att upprätthålla grundläggande levnadsstandard för utsatta flyktingar, internt fördrivna och vissa extremt utsatta personer under vintern 2002-2003. För det andra att konsolidera och avsluta ECHO-programmen inom hälso- och sjukvårdssektorn och den psykosociala sektorn genom att tillhandahålla elementär medicinsk utrustning och återanpassning i kombination med utbildning. För det tredje att verka för hållbara lösningar för flyktingar. Syftet med detta var att flyktingarnas möjligheter att integreras skulle bli så stora som möjligt. ECHO bibehöll också biståndet för hållbar repatriering i Bosnien-Hercegovina och Kroatien. Eventuella återvändande fick möjlighet att göra besök och fick rättshjälp och hjälp med transporter.

De två beslut som ECHO fattade för Serbien 2002 (37,5 miljoner euro) resulterade i 47 kontrakt. 25 är redan avslutade. Baslivsmedel och hygienartiklar har levererats till ca 115 000 personer under rapportperioden. 1 200 flyktingfamiljer har fått hjälp med byggmaterial och bidrag in natura som gjort att de kunnat bosätta sig permanent i Serbien. Ytterligare 150 synnerligen utsatta äldre flyktingar har fått bostad i upprustade långvårdsinrättningar. Nära 1 000 personer har utnyttjat möjligheten att göra besök i Kroatien för att se om de vill återvända permanent.

För internt fördrivna har oavbrutna leveranser av livsmedel och hygienartiklar upprätthållits för 50 000 personer. 110 internt fördrivna familjer har inhysts i privata bostäder, och 51 uppsamlingscentrer har rustats upp igen.

Sammanlagt har 98 000 synnerligen utsatta personer i behov av socialvård försetts med hygienartiklar eller mat i soppkök. 28 000 personer i uppsamlingscentrer och utsatta personer har fått bränsle för att klara vintersäsongen.

Biståndet på 6,5 miljoner euro inom hälso- och sjukvårdssektorn utvidgades till hela den serbiska befolkningen genom ett landsomfattande stödprogram för primärvårdssektorn. Särskilt tonvikt lades på den romska befolkningen för att säkerställa att den skulle införlivas i hälso- och sjukvårdssystemet.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Inom alla sektorer gjordes satsningar till stöd för åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd genom att säkerställa samordningen med de nationella myndigheterna, andra biståndsgivare och Europeiska byrån för återuppbyggnad liksom med kommissionens program för återvändande till Bosnien och Kroatien. Det är för tidigt att bedöma vilka resultat ECHO:s arbete för att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd kommer att ge eftersom många projekt fortfarande pågår. Utsikterna är goda inom hälso- och sjukvårdssektorn, där Europeiska byrån för återuppbyggnad, EAR, har avsatt 9,5 miljoner euro för 2003 för att ytterligare stärka primärvårdssektorn. Byrån planerar att ge stöd till utveckling av hälso- och sjukvårdspolitiken. Detta innebär engagemang från ECHO:s partner, t.ex. UNICEF och WHO, som också fungerar som rådgivare för ministeriet. Det kan också finnas andra möjligheter till inkomstskapande verksamheter och yrkesutbildning. ECHO kommer att fortsätta att leta efter möjligheter att knyta samman bistånden under hela 2003.

F.d. jugoslaviska republiken Makedonien - Kosovo

Humanitära behov

Från ett humanitärt perspektiv berodde de största behoven i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien/Kosovo under 2002 på efterdyningarna av 1999 års konflikt och berörde flyktingar i Kosovo, internt fördrivna, återvändande och andra utsatta invånare i de konfliktdrabbade områdena.

Humanitära mål och framsteg

2002 anslog ECHO 5,5 miljoner euro till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien/Kosovo i syfte att ge grundläggande stöd till internt fördrivna, flyktingar, minoriteter och andra utsatta grupper och möjliggöra varaktiga lösningar och övergång till strukturerad utvecklingsverksamhet. I f.d. jugoslaviska republiken Makedonien bidrog ECHO till att tillgodose de grundläggande behoven för internt fördrivna personer med värdfamiljer och utsatta invånare i konfliktområden och uppsamlingscentrer, medan det när det gällde andra förnödenheter än livsmedel tillhandahölls hygienpaket till värdfamiljer och ved till familjer, skolor och s.k. ambulanta, öppenvårdsmottagningar i konfliktområdet. Akut återuppbyggnad av skolor och ambulanta pågick under 2002 liksom insatser på vatten- och renhållningsområdet. På det sociala området har samhällstjänster och förtroendeskapande åtgärder genomförts i Tetovo, Kumanovo och Skopje. Eftersom drygt 3 000 flyktingar från Kosovo fortfarande finns kvar i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har mer varaktiga lösningar, t.ex. repatriering, opinionsbildning och lokal integration, sökts för dessa via UNHCR.

Under 2002 drevs 13 projekt av nio samarbetspartner i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Stödmottagarna bestod av 3 500 flyktingar, 14 000 interna fördrivna och 5 500 familjer i behov av socialvård. Dessutom fick 2 500 jordbrukare utsäde och kreatursfoder. En lokalbefolkning på 40 000 personer omfattades av vatten- och renhållningsprojekt. Runt 40 4000 stödmottagare omfattades av pågående projekt för samhällstjänster (mentalsjukvård, barnomsorg, fosterhem etc.). 12 projekt har fullföljts och det sista kommer att avslutas i juni 2003.

Även om ECHO avvecklade sin verksamhet i Kosovo i slutet av 2001 hade minoritetsgrupperna (ca 150 000 personer) så stora behov att ytterligare stöd (skydd och materiellt bistånd) tillhandahölls via UNHCR för 2002. UNHCR-projektet är avslutat.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Arbetet med att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien är inte lika enkelt som i andra länder eftersom flertalet instrument är koncentrerade på institutionella reformer för att förbereda landet inför stabiliserings- och associeringsprocessen istället för på utvecklingen på gräsrotsnivå. ECHO har dock verkat för att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd inom flera sektorer. Inom den sociala sektorn har 23 av ECHO inrättade Babyloncenter för barn och ungdomar, som sammanförde barn (och föräldrar) med olika etniskt ursprung, nu överlämnats till Världsbanken. Inom samma sektor förlängdes ECHO:s stöd till familjer i behov av socialvård under 2002 i väntan på resultaten av de nationella socialvårdsreformer som arbets- och socialministeriet slutligen tillkännagav i början av 2003. ECHO har investerat ansenliga belopp inom vatten- och renhållningssektorn i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, och i det sista projektet inom denna sektor ingick upprättandet av en databas med uppgifter om alla ECHO-projekt. Dessa projekt har tagits fram med tanke på långsiktig utveckling, och databasen, som har välkomnats av regeringen och de lokala myndigheterna, kan komma till nytta för Europeiska byrån för återuppbyggnad när den utarbetar framtida program inom denna sektor.

>Plats för tabell>

De nya oberoende staterna

Tjetjenien, Ingusjien och Dagestan

Humanitära behov

Tre år efter det att det andra kriget börjat i Tjetjenien pågick konflikten fortfarande utan någon politisk lösning i sikte. Även om det inledandet skedet av häftiga bombanfall gett vika för en mindre intensiv konflikt, opererade fortfarande federala styrkor med mer än 80 000 man i Tjetjenien under 2002, och de reguljära rebellattackerna fortsatte med oförminskad styrka. Läget utmärktes fortfarande av mycket allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten, med civilbefolkningen som det främsta offret för konflikten.

I ett permanent osäkert läge, där varje tjetjensk familj har drabbats av konflikten, fanns det fortfarande ett stort antal tjetjenska familjer som fördrivits till grannrepublikerna Ingusjien och Dagestan och till övriga delar av Ryska federationen. Trots ett ökat tryck på fördrivna familjer i Ingusjien att återvända till Tjetjenien och att ett av tältlägren stängdes i november, finns det fortfarande ca 100 000 internt fördrivna personer i Ingusjien och 5 till 10 000 i Dagestan.

Humanitära mål och framsteg

Eftersom den humanitära situationen inte förbättrades vare sig i Tjetjenien eller i Ingusjien och Dagestan, där de fördrivna blivit ännu mer utsatta då de i stor utsträckning uttömt sina möjligheter att klara av situationen, bibehöll ECHO sitt stöd både till de internt fördrivna och lokalbefolkningen i Tjetjenien. Det totala stödet (28 miljoner euro) delades mellan Tjetjenien (mer än 60 % av det totala beloppet), Ingusjien (ca 35 %) och Dagestan (mindre än 5 %). I Tjetjenien fortsatte ECHO att finansiera tillhandahållandet av vatten i Grozny, baslivsmedel i alla regioner i Tjetjenien, gratis medicin till sjukhus och bistånd till kirurg- och olycksfallsavdelningarna vid flera sjukhus, upprustning av en protesverkstad i Grozny och stöd till fyra barnsjukhus, tillhandahållandet av barnvänliga platser i Grozny och stöd till informationsverksamhet om minor.

I Ingusjien förespråkade ECHO de internt fördrivnas rättighet att stanna kvar så länge det osäkra läget i Tjetjenien hindrade dem att säkert återvända dit och fortsatte därför att ge omfattande stöd till dessa. Stödet användes för att förbättra logierna, först genom att ersätta utslitna tält och sedan genom att försöka bygga baracker för att inhysa de internt fördrivna personer som var i akut behov av logi; för att förbättra vatten- och renhållningsanläggningarna i läger och tillfälliga bosättningar; för att distribuera grundläggande förnödenheter (sängkläder, kläder och hygienartiklar); för att sörja för grundskoleutbildning och lekskolor; för att ge medicinskt och psykologiskt stöd, framför allt mödra- och barnavård; för att ge psykosocialt stöd och yrkesutbildning, särskilt för ungdomar; för att ge skydd, särskilt genom juridisk rådgivning och stöd till internt fördrivna personer samt främjande av internt fördrivna personers och lokalbefolkningens rättigheter i Tjetjenien.

I Dagestan har ECHO anslagit medel till stöd för internt fördrivna personer från Tjetjenien i form av baslivsmedel och medicinskt stöd till ett sjukhus och förbättring av vatten- och renhållningsanläggningar i tillfälliga bosättningar.

På grund av osäkerheten i Tjetjenien och i allt högre grad även i Ingusjien och Dagestan måste, på samma sätt som tidigare, insatserna genomföras på avstånd, med hjälp av samarbetspartner. Det har blivit alltmer problematiskt att komma in i Tjetjenien, där de federala och lokala myndigheterna lägger allt fler hinder i vägen för biståndsleveranserna. Dessutom har det införts nya restriktioner för de humanitära organisationernas arbete i Ingusjien, där myndigheterna har försökt förbjuda partnerna att ersätta tälten i lägren eller bygga annat logi för internt fördrivna personer. Det har under en tid varit problematiskt att komma in i lägren, och den övergripande säkerheten i Ingusjien försämrades mot slutet av året.

I Dagestan ledde bortförandet av delegationschefen för Läkare utan gränser den 12 augusti till att alla organisationens insatser, både i Dagestan och Tjetjenien, drogs in.

Under 2002 finansierade ECHO insatser via 17 olika genomförandepartner; 45 insatser avslutades, en avbröts och 61 nya kontrakt inleddes. Omkring 60 000 internt fördrivna personer och utsatta människor i Tjetjenien, Dagestan och Ingusjien fick läkarvård. Den viktigaste sektorn för insatser var fortfarande livsmedelsdistribution. Stöd i form av baslivsmedel gavs till ca 220 000 internt fördrivna personer och utsatta befolkningsgrupper i Tjetjenien och Dagestan. Särskilda livsmedel delades ut till 1 000 6-24 månader gamla barn i Ingusjien och ett mål lagad mat om dagen till 45 000 lågstadiebarn i Tjetjenien. Ca 800 nya tält restes, och 170 baracker byggdes för inhysning av människor som bodde i tältläger eller tillfälliga bosättningar i Ingusjien.

Basförnödenheter delades ut till 20 000 internt fördrivna familjer i Ingusjien (hygienartiklar och sängkläder, ved) och 30 000 internt fördrivna barn i Ingusjien och Tjetjenien (barnkläder). Upp till 1 000 internt fördrivna ungdomar i Ingusjien fick psykosocialt stöd, förbättrade färdigheter och yrkesutbildning.

Vatten- och renhållningsförhållandena förbättrades i Ingusjien (för 20 000 internt fördrivna personer) och dricksvattenförsörjningen säkrades för Groznys invånare (100 000 personer), med tonvikten på skolor och hälso- och sjukvårdsinrättningar. I Ingusjien, Tjetjenien och Dagestan fick 210 000 personer (särskilt barn) information för ökad medvetenhet om minor. ECHO har också bidragit till väl fungerande "barnvänliga platser" för ungefär 1 000 barn i Tjetjenien och Ingusjien.

Vidare omfattades internt fördrivna, återvändande och bofasta personer i hela norra Kaukasus av ECHO-finansierade skyddsinsatser, särskilt juridisk rådgivning.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Den humanitära situationen tillät inte ECHO att genomföra några åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd under 2002.

>Plats för tabell>

Tadzjikistan

Humanitära behov

2002 återgick nederbördsnivåerna till nästan normala efter tre års svår torka. Trots detta fortsatte effekterna av torkan att märkas i hela landet. Mer än en fjärdedel av den 6,3 miljoner starka befolkningen behövde akut livsmedelsbistånd, och undernäringen bland spädbarn låg fortfarande på oacceptabelt höga nivåer. Över hälften av befolkningen saknade tillgång till rent drickvatten, samtidigt som regeringen fortfarande inte kunde skaffa fram tillräckligt med basläkemedel för att klara av en hög sjukdomsfrekvens.

Humanitära mål och framsteg

För första gången på flera år krävdes inte något beslut om katastrofhjälpsmedel. En tolvmånaders övergripande plan omfattande 10 miljoner euro antogs den 30 april 2002. Programmet hade tre särskilda mål: Det första var att i möjligaste mån hjälpa till att uppfylla omedelbara behov av baslivsmedel och samtidigt förbättra livsmedelsförsörjningen till de mest utsatta hushållen. Det andra målet var att minska sjukligheten och dödligheten genom att förbättra tillgången till primärvård, säkerställa effektiva insatser vid utbrott av smittsamma sjukdomar och främja medvetenheten om hälsa i samhället. Slutligen måste tillgången till dricksvatten förbättras samtidigt som säker användning av vatten måste främjas för att minska förekomsten av sjukdomar som överförs av vatten. Alla landets regioner omfattades av stödet, men tyngdpunkten låg på Khatlonprovinsen i sydväst, som var den region som var svårast drabbad av torkan.

Ca 55 000 människor fick livsmedelstöd (inklusive 15 000 undernärda barn), medan 27 000 landsbygdshushåll omfattades av kortsiktiga projekt för livsmedelsförsörjning. Tillgången till rent dricksvatten förbättrades för 250 000 människor, medan hela befolkningen fick bättre tillgång till primärvård. 17 bidragsavtal undertecknades tillsammans med 14 partner. Inga stora problem har uppkommit, och alla 17 insatserna är avslutade eller nästan avslutade.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

2002 intensifierade andra av kommissionens finansieringsinstrument förberedelserna för att återuppta verksamheten i Tajikistan efter flera års frånvaro. Dessa verksamheter kommer att börja fungera i slutet av 2003 eller början av 2004. ECHO har stärkt kontakterna med andra kommissionsenheter och biståndsgivare för att främja arbetet med att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd.

>Plats för tabell>

Georgien och Armenien

I södra Kaukasus måste ECHO, trots en nedtrappning av biståndet året innan, bistå dem som återigen drabbats av torka i Georgien och Armenien och sedan återuppta sitt stöd till de mest utsatta människorna i Georgien, särskilt i Abkhazias omgivning.

>Plats för tabell>

Södra Medelhavsområdet och Mellanöstern

Algeriet (Västsahara)

Humanitära behov

155 000 flyktingar från Västsahara lever - vissa av dem sedan 1975 - i öknen i sydvästra Algeriet. Deras kris är bortglömd och viljan att ge bistånd har mattats. Deras egna resurser är mycket begränsade, och de är i stor utsträckning beroende av internationellt bistånd. Livsmedel, både basvaror och kompletterande varor, är deras största behov. Andra stora behov är hälso- och sjukvård, logi och kläder.

Humanitära mål och framsteg

Enligt sin strategi att ta sig an glömda kriser har ECHO anslagit 14,34 miljoner euro genom en övergripande plan och därigenom blivit den största biståndsgivaren till de västsahariska flyktingarna.

Målet är att säkerställa stabilitet och variation i livsmedelsleveranserna. Det har i stort sett uppnåtts genom förstärkning av baslagret för livsmedelsförsörjning, som skapades i juli 2001. Genom att använda lagret vid genomförandet av 2002 års övergripande plan tillhandahölls 2 100 kcal per dag och person varje månad (med undantag av september) i linje med WHO:s normer. 1 000 ton ris, 1 727,35 ton korn och 517 ton linser har redan distribuerats inom ramen för 2002 års övergripande plan.

De redan levererade kompletterande livsmedelsprodukterna har också säkerställt allsidiga livsmedelsleveranser: 1 437,65 ton mjölkpulver, 408 ton kamelkött, 609 ton dadlar och 343 ton grönsaker och färsk frukt.

Utöver de 5 000 ton produkter som redan nämnts kommer ytterligare 8 777 ton baslivsmedel och kompletterande produkter att levereras under 2003 som en del av 2002 års övergripande plan. Detta täcker behovet av baslivsmedel fram till genomförandet av 2003 års övergripande plan.

ECHO:s bistånd levererades via 6 partner. Förvaltningen av biståndet förbättrades jämfört med tidigare år. Men ECHO är fortfarande inte helt tillfreds med kvaliteten på övervakningen och har därför sänt rekommendationer om goda övervakningsrutiner till sina partner. ECHO kommer också att genomföra en revision av verksamheten i början av 2003.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Givarintresset under 2002 var inte tillräckligt stort för insatser och sammanknytning av bistånd eftersom detta är en glömd kris.

>Plats för tabell>

De palestinska territorierna, Jordanien, Libanon,

Humanitära behov

Den humanitära kris som uppkommit genom utbrottet av den andra Intifadan i september 2000 blev allt svårare. Utegångsförbud och inskränkt rörelsefrihet bidrog till att öka arbetslösheten till 53 %, vilket ledde till att omkring två miljoner människor, motsvarande 60 % av den palestinska befolkningen, hamnade under fattigdomsgränsen, 2 euro om dagen. Ca 1,9 miljoner människor fick livsmedelstöd, men ändå sjönk den verkliga konsumtionen per capita med 25-30 %. Brist på mediciner, nekat tillträde till hälso- och sjukvårdsinrättningar och finansiella begränsningar hindrade effektiviteten inom hälso- och sjukvårdssektorn. Behovet av psykologiskt stöd, särskilt för barn, ökade avsevärt. Jämn tillgång till rent vatten blev ett dagligt problem. Även utsatta palestinier i Jordanien, Libanon och Syrien berördes indirekt av krisen.

Humanitära mål och framsteg

ECHO svarade på den humanitära krisen genom att anta fem beslut om totalt 35 miljoner euro, vilket var mer är dubbelt så mycket som ursprungligen förutsetts. ECHO finansierade insatser inom alla viktiga sektorer som påverkades av krisen: hälso- och sjukvård, nutrition och den psykosociala sektorn; vatten och renhållning; livsmedel; logi och återuppbyggnad. Även småskaliga ekonomiska möjligheter och sysselsättningsmöjligheter fick stöd, liksom ICRC:s skyddsinsatser och dess Urban Voucher Program. Slutligen fick FN:s berörda samarbetsorgan - OCHA - stöd för sina humanitära insatser. Nära 300 000 människor, mestadels i byar på landsbygden och isolerade byar, omfattades av ECHO-finansierade dricksvattenprojekt. Ca 1,3 miljoner människor fick hjälp inom hälso- och sjukvårdssektorn. De inkomstskapande verksamheterna var inriktade på 10 000 personer, medan livsmedelsstödet nådde 151 280 personer, inklusive 6 145 undernärda barn under 5 års ålder och ammande kvinnor. 53 200 personer fick psykologiskt stöd. 558 tillfälliga förläggningar reparerades.

Utanför de palestinska territorierna upprustades 331 familjers logi i UNRWA:s palestinska flyktingläger i Jordanien (75), Libanon (115) och Syrien (141), till nytta för mer än 1 500 personer. ECHO stödde också insatser inom vatten- och renhållningssektorn till gagn för de mest utsatta palestinska flyktingarna i Libanon, där uppskattningsvis 40 000 icke registrerade flyktingar i inofficiella läger och samlingsställen ingår.

Inom de palestinska territorierna har den begränsade rörelsefrihet som införts av den israeliska försvarsmakten både när det gäller personer och varor också hindrat genomförandet av humanitära insatser och biståndsarbetarnas rörelsefrihet. För vissa ECHO-finansierade insatser måste kontrakten ändras, bl.a. genom tidsförlängning, men alla behölls till slut. I Libanon avbröts ett projekt som gällde vatten- och renhållning för palestinska flyktingar på grund av problem med de lokala myndigheterna.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Även om inga verksamheter överlämnades till andra av gemenskapens finansieringsinstrument finns det tre områden där synergieffekterna är uppenbara när det gäller åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd: livsmedels- och hälso- och sjukvårdssektorerna samt inkomstskapande åtgärder och åtgärder som skapar sysselsättning. Även om ECHO stöder de akuta behoven för olika målgrupper är inom livsmedelssektorn de främsta målen för EU:s program för livsmedelsförsörjning att bidra till att mera långsiktigt stärka de institutionella ramarna, utveckla infrastrukturen på landsbygden och tjänsterna för jordbruket och inrätta ett informationssystem för livsmedelsförsörjning. Inom hälso- och sjukvårdssektorn samordnas de av ECHO stödda insatserna med det bredare stöd som ges inom ramen för gemenskapens bistånd till de ockuperade palestinska territorierna. I detta bistånd ingår en omfattande översyn av hälso- och sjukvårdssektorn, stöd till det palestinska hälso- och sjukvårdsministeriet och utvalda sjukhus i östra Jerusalem och till förvaltning och planering av sjukhus. När det rör sig om inkomstskapande åtgärder och åtgärder som skapar sysselsättning tillvaratas ECHO:s positiva erfarenheter inom ramen för utarbetandet av ett utkast till landstrategidokument för Västbanken och Gazaremsan. Målet är inriktat på den sociala sektorn genom att tillhandahålla finansiella instrument till stöd för insatser som når längre än det kortsiktiga och rent humanitära bistånd som ECHO erbjuder.

>Plats för tabell>

Yemen

Humanitära behov

Yemen är ett av de 25 fattigaste länderna i världen. Landet kämpar fortfarande med följderna av 1994 års inbördeskrig, där Nordyemen och Sydjyemen stred mot varandra. Yemen har till största delen en landsbygdsbefolkning, som fortfarande drabbas av stamoroligheter och naturkatastrofer. Under 2002 uppskattades det att endast 25 % av befolkningen hade tillgång till hälso- och sjukvård och endast 69 % till rent dricksvatten.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s främsta mål var att förbättra den sanitära situationen för människor i isolerade områden utan tillgång till primärvård och utan tillgång till dricksvatten. Humanitära mål och framsteg 2002

ECHO:s främsta mål var att förbättra den sanitära situationen för människor i isolerade områden utan tillgång till primärvård och utan tillgång till dricksvatten. Under 2002 anslöts 17 källor på ön Socotra med rörledningar till närliggande byar och det anlades fem uppsamlingstankar och 20 tankar levererades för att separera vattnet för människor och djur. Därigenom har 55 byar fått ett vattenförsörjningsnät och mer än 11 000 människor fått tillgång till vatten. På samma ö har fem vägar upprustats, och tillgången till bastjänster för 7 000 människor har därigenom förbättrats. I Dhalaregionen har 65 000 människor i avlägsna landsbygdsområden fått bättre tillgång till hälso- och sjukvård och vatten. I Taezregionen har 50 000 människor i avlägsna landsbygdsområden fått tillgång till bättre hälso- och sjukvård. I Taez stad har 986 utsatta personer i Akhdamområdet omlokaliserats till ett säkrare ställe. Vidare anslogs i december 2002 ytterligare 1,59 miljoner euro till Yemen för att återställa dricksvattenförsörjningen för 25 500 personer och underlätta tillgången till hälso- och sjukvårdstjänster för 162 000 personer under 2003.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

ECHO identifierade Yemen som en glömd kris 2002. Otillräckligt intresse från biståndsgivarnas sida gjorde det inte möjligt att överlämna några humanitära insatser till mer långsiktiga stödinstrument.

>Plats för tabell>

3.3. Asien och Latinamerika

Asien

Afghanistan

Humanitära behov

2002 var krisen i Afghanistan den dominerande utmaningen i Asien. På våren började en av de största flyktingströmmarna i mannaminne. Tvärt emot alla förutsägelser återvände nära 2 miljoner människor från Pakistan och Iran tillsammans med ytterligare 500 000 internt fördrivna personer som återvände till sina hemtrakter. De möttes av en omgivning som ödelagts av mer än 20 års krig, förstörda eller obeboeliga bostäder, åkrar i träda och avsaknad av ens grundläggande infrastruktur.

Humanitära mål och framsteg

Till en början koncentrerades verksamheten, med ett anslag på 35 miljoner euro, på att tillgodose de mest akuta humanitära behoven och hjälpa de afghanska flyktingarna i grannländerna.

Allteftersom återvändandets omfattning stod klar avsatte ECHO alltmer medel till regionen, med ett slutligt belopp på 73 miljoner euro, vilket var mer än dubbelt så mycket som det inledande beloppet. ECHO:s prioriteringar växte också fram som svar på situationen, så att det slutligen fanns tre övergripande mål. För det första att vidmakthålla ett hållbart återvändande och därigenom förhindra ytterligare folkförflyttningar. Stöd gavs för anläggning av logi, latriner och vattenförsörjningsnät, akuta hälso- och sjukvårdsinsatser och distribution av utsäde och andra grundläggande förnödenheter, t.ex. filtar och bränsle, tillsammans med projekt för att generera inkomster. För det andra inriktades den humanitära hjälpen på offren för den svåra torkan, som då var inne på fjärde året, för att de skulle kunna överleva och inte behöva flytta från området. Dessa människor försågs med dricksvatten, bevattning, primärvård och nutritionsstöd. 1 500 brunnar anlades och reparerades inom ramen för ECHO-finansierade projekt. För det tredje har bistånd getts till flyktingar i grannländerna i form av vatten och renhållningsanläggningar och hälso- och sjukvård.

Under 2002 arbetade ECHO tillsammans med över 40 partner och gav stöd till projekt som hjälpe 400 000 afghaner att komma till rätta med sina logiproblem. De tillhandahöll omfattande sysselsättningsmöjligheter, som gjorde att människor kunde överleva genom att de hade inkomst och mat - sammanlagt finansierades arbete i 4,5 miljoner mandagar. Därigenom möjliggjordes reparation av 1 500 km vägar i Afghanistan, 300 km bevattningskanaler, 13 skolor, 10 kliniker, 1 sjukhus och 235 kulvertar och broar. I slutet av året inriktades verksamheten särskilt på att göra det möjligt för utsatta befolkningar att överleva den stränga afghanska vintern, och bistånd i form av filtar, bränsle och andra grundläggande förnödenheter gavs till mer än 1 miljon människor.

I januari 2001, när landet just hade öppnats efter Talibanernas fall, kunde ECHO också öppna ett kontor i Kabul och inleda sin verksamhet långt före merparten av de övriga givarna.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Under 2002 började stora gemenskapsprojekt för återuppbyggnad och utveckling sin verksamhet i Afghanistan. Åtgärderna som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd har kommit långt, och den operativa samordningen har börjat på sektornivå och regional nivå. Det största konkreta resultatet 2002 har varit det kommande överlämnandet av hälso- och sjukvårdsprojekt till biståndsinstrument som handhas av EuropeAid - Byrån för utvecklingssamarbete (AIDCO). Ett omfattande inslag för hälso- och sjukvård ingår i kommissionens nationella vägledande program för Afghanistan 2003. Det andra projektet rör de återvändandes återanpassning. ECHO handhar alla humanitära frågor, från repatriering till logi, medan AIDCO står för det långsiktiga biståndet i form av återhämtning på landsbygden.

>Plats för tabell>

Irak

Humanitära behov

Efter två stora konflikter - kriget mellan Iran och Irak och Gulfkriget - och 12 års internationella sanktioner, har ett tidigare välmående land fallit i spillror. Även före det USA-ledda militära ingripandet i Irak var de humanitära behoven i landet svindlande. Ett barn av åtta dör före fem års ålder, 20 % av barnen under fem års ålder är underviktiga och ett barn av tolv lider av akut undernäring.

Humanitära mål och framsteg

Även före kriget i Irak hade ECHO under en tid varit den största enskilda givaren av internationellt humanitärt bistånd, med anslag på mer än 150 miljoner euro sedan 1992. 2002 gavs 13 miljoner euro för att lindra det irakiska folkets lidanden, som ett komplement till FN-programmet "olja för mat", som gör det möjligt för den irakiska staten att sälja olja mot livsmedel och andra basförnödenheter. ECHO har lagt tonvikten vid att tillhandahålla hälso- och sjukvård, rent vatten och renhållning i landets mellersta och södra delar, där behoven är som störst och omfattar nära 7 miljoner irakier (varav hälften barn).

I slutet av 2002 pågick de flesta av de av ECHO finansierade och av nio olika partner genomförda insatserna fortfarande och hade då kommit ganska långt. Tack vare ECHO-stödet hade 95 % de irakiska barnen under 5 års ålder vaccinerats mot polio och 25 översvämmade lågstadieskolor återställts fullständigt. På hälso- och sjukvårdssidan fick det enda barnsjukhuset i norra Irak utrustning för att kunna etablera en postoperativ enhet. Återställandet av åtta tuberkulosförebyggande enheter och den nationella blodcentralen i Bagdad var nästan klart, och återställandet av flera sjukhus och primärvårdsinrättningar i de mellersta och södra delarna av Irak var på god väg. När det gäller vatten och renhållning hade upprustning inletts av två avloppsreningsverk i Bagdad, flera vattenreningsanläggningar och kompakta reningsenheter samtidigt som vattenförsörjningsnät anlagts i flera städer.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Den politiska situationen tillät inte ECHO att genomföra några åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd under 2002.

>Plats för tabell>

Nordkorea

Humanitära behov

Den tredje största humanitära krisen i Asien under 2002 utspelades i Nordkorea. Här har de ekonomiska och sociala villkoren under det senaste årtiondet obevekligen försämrats, med drastiskt minskad tillgång till livsmedel, vatten och medicin. Undernäring och sjukdomar som skulle kunna förebyggas har ökat lavinartat, särskilt bland barn: UNICEF konstaterade att 21 % är underviktiga, 42 % lider av kronisk undernäring och 9 % av akut undernäring. Det har inte varit lätt för de humanitära organisationerna att arbeta i landet, men förutsättningarna för verksamhet har ständigt förbättrats, och det pågår en dialog med regeringen om bättre möjligheter att nå ut till stödmottagarna, frihet att övervaka projekt och möjlighet att genomföra övervakning och identifiering av de mest utsatta grupperna.

Humanitära mål och framsteg

ECHO är den största humanitära biståndsgivaren i Nordkorea. 2002 gav ECHO nutritionsstöd och försåg 1 762 hälso- och sjukvårdscenter med utrustning och läkemedel i de mest behövande delarna landet, medan ca 250 000 personer omfattades av förbättrade vatten- och avloppssystem. Även katastrofbistånd gavs för att tillgodose ca 22 500 människors omedelbara behov sedan sommarens översvämningar orsakat stora skador i landets västra delar. Av de 21 miljoner euro som anslagits till Nordkorea kanaliserades mot slutet av året 9,5 miljoner via Världslivsmedelsprogrammet till akut livsmedelsbistånd sedan Förenta staterna dragit tillbaka sin finansiering från Världslivsmedelsprogrammet i Nordkorea. Detta räddade livet på 2 miljoner kvinnor, barn och mycket utsatta personer genom att 47 000 ton vete levererades till dessa.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Den politiska situationen tillät inte ECHO att genomföra några åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd under 2002.

>Plats för tabell>

Sri Lanka

Humanitära behov

Genom det avtal om eld upphör som undertecknades mellan regeringen och de tamilska separatisterna i februari inleddes en ny fredsprocess som gjort det möjligt för mer än 230 000 personer som fördrivits genom inbördeskriget att återvända till sina hem. Familjerna kan inte själva skaffa sig mat eftersom de återvänder till städer och byar där infrastrukturen, när det gäller logi, vatten och renhållning, är förstörd. Ett stort problem som de återvändande möter är tillgången på odlingsmark, som när den finns, kan vara skadad på grund av förekomsten av landminor. Dessutom saknas medicinsk personal och medicinska förnödenheter i landets norra och östra delar.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s första anslag på 4 miljoner euro höjdes till 8,3 miljoner som stöd för den jämna strömmen av flyktingar. För att hjälpa dem att slå sig ned i sina hemtrakter igen finansierade ECHO integrerade program och tillhandahöll andra förnödenheter än livsmedel för 12 000 utsatta återvändande familjer. 650 logier uppfördes, 350 brunnar och 300 latriner återställdes eller anlades, och 6 bevattningsdammar återställdes. Dessa sektorövergripande program innehåller ett viktigt inslag för livsmedelssäkerhet genom vilket 9 200 jordbrukare och hantverkare och 500 fiskare kunde få sysselsättningsrelaterad utrustning, bl.a. utsäde, gödningsmedel, fjäderfän, jordbruks- och hantverksredskap och fisknät. För att hjälpa till att ta hand om uppskattningsvis 1 000 000 oexploderade minor i de tidigare konfliktzonerna har ECHO gett stöd till utbildning om minrisker, minundersökningar och avgränsning av minfält, till nytta för 610 000 människor. Resultatet av minundersökningarna läggs fram i början av 2003, och det uppskattade antalet minoffer, ungefär 1 000, under 2002 låg, fastän det fortfarande är för högt, på samma nivå som tidigare år, trots ett omfattande återvändande. I slutet av året beslutade ECHO också att finansiera akut minröjningsarbete som skulle genomföras under 2003.

Fram till augusti 2002 har ECHO också gett stöd till en sjötranportförbindelse, och därigenom har mer än 300 ton medicinska och andra förnödenheter kunnat nå befolkningen i Jaffna, som hade skurits av från resten av landet. Fartyget transporterade också 1 500 svårt sjuka patienter till platser där de kunde få rätt behandling.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

En successiv avveckling av ECHO måste förberedas för vissa sektorer. I synnerhet bör minröjningen, från utgången av 2003, tillhandahållas av RELEX/AIDCO. Hälso- och sjukvårdsprojekt kommer att få stöd av RELEX/AIDCO under 2004/05. Permanenta förläggningar kommer att anläggas via en återuppbyggnadsfond för den norra och södra delen av landet och skötas av Världsbanken på regeringens vägnar, med ett bidrag från RELEX/AIDCO i slutet av 2003. Produktionsmedel och redskap till jordbruket och vatten och renhållning kommer att tillhandahållas av RELEX/AIDCO under 2004/05.

>Plats för tabell>

Indien

Humanitära behov

ECHO har inriktat sitt arbete på särskilda områden där andra givare inte är verksamma. Insatserna har i synnerhet varit inriktade på att hjälpa flyktingar från Sri Lanka i Tamil Nadu, i den södra delen av landet, och offer för torkan i Rajasthan, Indiens näst fattigaste delstat. ECHO har också ingripit i två till stor del glömda katastrofer orsakade av människor: det etniska och religiösa våldet i Gujarat och den långvariga Kashmirkonflikten.

Humanitära mål och framsteg

ECHO har finansierat inköp och distribution av 38 ton näringsrika livsmedel till 2 200 gravida och ammande kvinnor och 830 barn under fem år som lever i srilankesiska flyktingläger i Tamil Nadu. I Gujarat har 180 ton ris, dahl och olja distribuerats till 50 000 fördrivna personer, och logi, liksom utbildningsverksamhet, tillhandahölls också för 35 000 kvinnor och barn som varit offer för det etniska och religiösa våldet i mars 2002. I Kashmir får ca 100 000 personer som drabbats av konflikten, framför allt barn, psykosocialt stöd och skydd. Sammanlagt har det anslagits 5 miljoner euro, inklusive ett beslut som fattades i december för att lindra effekterna av den fjärde långvariga torkan i rad i Rajasthan. Här vidtas åtgärder för att lindra effekterna av torka i framtiden; mer än 100 000 personer kommer under 2003 att få rent vatten, och 350 000 personer kommer att delta i livsmedelsprogram och program med lön för arbete.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det finns för närvarande inga lämpliga utvecklingsprojekt för att överväga överlämnandet av insatser.

>Plats för tabell>

Nepal

Humanitära behov

100 000 bhutanesiska flyktingar är fast i läger i sydöstra Nepal, inte välkomna vare sig i Nepal eller Bhutan och helt beroende av livsmedelshjälp från Världslivsmedelsprogrammet. Intensifieringen av det långvariga inbördeskriget mellan regeringen och maoistrebeller har skapat stora behov i landet, där resurserna var knappa redan innan konflikten bröt ut.

Humanitära mål och framsteg

ECHO:s insatser utvidgades under 2002 med ett anslag på 3,7 miljoner euro. Fortsatt stöd gavs i form av 5 600 ton ris, baljväxter, linser, ärter, olja och salt till de bhutanesiska flyktingarna. För första gången gavs också stöd till hjälp för människor som drabbats av inbördeskriget, med inriktning på skyddsinsatser för trakasserade och terroriserade befolkningsgrupper, återupprättande av familjekontakter och tillhandahållande av primärvård.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det finns för närvarande inga lämpliga utvecklingsprojekt för att överväga överlämnandet av insatser.

>Plats för tabell>

Burma/Myanmar och Thailand

Humanitära behov

Burma/Myanmar och de burmesiska flyktingar som gått över gränsen till Thailand är en annan kris med glömda humanitära behov i Asien. Under 2002 var ECHO mera aktivt i dessa områden och anslog medel på 9,0 miljoner euro. Det är känt att de humanitära behoven är enorma i Burma/Myanmar, men stränga restriktioner från regeringens sida gör det svårt att bedöma dessa exakt. Det finns nu 134 000 burmesiska flyktingar i läger utmed gränsen till Thailand, vilket motsvarar en ökning på nära 50 % under de senaste sju åren.

Humanitära mål och framsteg

Inom de begräsningar som den burmesiska regeringen infört lämnades stöd till omfattande projekt för att bekämpa malaria genom tillhandahållande av mediciner till ca 1,5 miljon människor i landets sydöstra, nordöstra och södra delar och genom förbättringar i vatten- och avloppssystemen i delstaten Easter Rakhine, det torra området i landets mellersta del och Rangoons kommun.

I flyktinglägren i Thailand fortsatte ECHO att ge stöd i form av baslivsmedel till 60 000 flyktingar i två av folkgruppen Karens läger. ECHO finansierade också förbättringar i hälso- och sjukvårdens infrastrukturer och gav stöd till hälsovårds- och hygienutbildning, vaccinering och tillhandahållande av dricksvatten. Det sammanlagda antalet stödmottagare uppskattas till 61 600, inklusive 800 minoffer.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det finns för närvarande inga lämpliga utvecklingsinsatser för att överväga överlämnande av projekt.

>Plats för tabell>

Laos

Humanitära behov

Laos är ett land som ofta drabbas av översvämningar och torka. En stor del av befolkningen saknar tillgång till dricksvatten eller hälso- och sjukvård, och det förekommer lokal livsmedelsbrist. Alltsedan 1980 har regeringen uppmuntrat eller tvingat tiotusentals människor från byar i höglandsområdena att flytta ner till låglandsområdena. Förhållandena i dessa nya bosättningar liknar ofta flyktingläger (brist på rent vatten, livsmedelsbrist, epidemier).

Humanitära mål och framsteg

ECHO har anslagit 1,1 miljon euro till utsatta fördrivna personer och personer som kan ha utsatts för omlokaliseringspolitik. Ett bakomliggande syfte var att öka etniska minoriteters tillgång till varaktiga försörjningsmöjligheter som alternativ till omlokalisering.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det fanns inga utsikter för åtgärder för att knyta samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd under 2002, men under 2003 kommer information att samlas in för överlämnande av projekt under 2004.

>Plats för tabell>

Vietnam

Humanitära behov

Vietnam drabbas mycket ofta av översvämningar och andra naturkatastrofer, särskilt i området kring Mekongdeltat.

Humanitära mål och framsteg

I juli anslogs 1,2 miljoner euro till offer för tropiska oväder, jordskred och översvämningar, för bättre vatten och renhållning och personlig hygien och för utbildning i näringstillförsel och påfyllnad av tömda vaccinförråd.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

Det finns för närvarande inga lämpliga utvecklingsinsatser för att överväga överlämnande av projekt.

>Plats för tabell>

Indonesien

Humanitära behov

Mer än 1.3 miljoner människor har fördrivits internt i landet på grund av etniska och religiösa konflikter i Moluckerna, Sulawesi, Aceh, Papua och västra Kalimnantan. Landet är också svårt utsatt för naturkatastrofer.

Humanitära mål och framsteg

ECHO har varit mera aktivt än tidigare år med att hjälpa offer för naturkatastrofer och civila oroligheter. 3,5 miljoner euro anslogs för skydd, stöd och information till internt fördrivna personer och för tillhandahållande av rent vatten, renhållning, hälso- och sjukvård och livsmedel till synnerligen utsatta befolkningsgrupper, t.ex. de som drabbats av torka till följd av El Niño.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

På grund av fortgående humanitära behov var ett överlämnande av ECHO:s insatser inte möjligt under 2002.

>Plats för tabell>

Öst- och Västtimor

Humanitära behov

35 000 flyktingar lever fortfarande i läger i Västtimor, som fortfarande tillhör Indonesien.

Humanitära mål och framsteg

ECHO fortsatte att stödja dessa flyktingar med katastrofbistånd, nutritionsstöd, vattenförsörjning, hälsovårdsutbildning och stöd för deras repatriering och omlokalisering. Sammanlagt anslogs 1,9 miljoner euro.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

När nu Östtimor är självständigt och stabilitet åter råder har ECHO avvecklat sin verksamhet där och knutit sina tidigare insatser till utvecklings- och återuppbyggnadsprojekt. Kontoret i Dili lades ner i börjas av 2003.

>Plats för tabell>

Kambodja

Humanitära behov

Återhämtningen efter konflikten i Kambodja går långsamt efter 30 års krig, kaos och folkmord. Omlokalisering av flyktingar pågår fortfarande, med ännu fler internt fördrivna personer till följd av avhysningar och letandet efter odlingsbar mark. På Röda Khmerernas tidigare områden och slagfält, som nu är öppna för omvärlden, råder brist på vatten, god hygien och livsmedel, och där finns också i stor utsträckning kvarlämnade minor och oexploderad ammunition - antalet civila dödsoffer överstiger 800 personer om året. UNICEF uppskattar att 35-45 % av kambodjanerna lider av kronisk undernäring. Hälso- och sjukvården är mycket bristfällig i landsbygdsområdena och beroende av utländskt bistånd. Även om den genomsnittliga barnadödligheten i Kambodja ligger på 125 barn av 1000, uppgår den i vissa provinser till 225 barn av 1000. Kambodja drabbas också ofta av torka, översvämningar och cykloner.

Humanitära mål och framsteg

För att tillgodose de humanitära behoven för den fördrivna befolkningen och barn och människor i avlägsna områden anslogs 5,5 miljoner euro till en rad olika projekt som bl.a. omfattade vattenförsörjning, tillhandahållande av redskap, utsäde, läkemedel och medicinsk utrustning, utbildning för hälso- och sjukvårdspersonal, minröjning (800 minolyckor registrerades 2002) och bekämpning av en hotande epidemi av blödande denguefeber. Genom dessa insatser vaccinerades 160 720 barn (0-5 år), och i 194 byar anlades och upprustades brunnar för 78 000 personer.

Åtgärder som knyter samman katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd

ECHO:s budget i Kambodja kommer successivt att skäras ner, såvida inte insatser krävs på grund av naturkatastrofer. Det sker en avveckling av sekundärvården och av projekt som kommit till övergångsfasen, där andra biståndsgivare kan ta över. Exempelvis kommer 2003-2004 Belgian Cooperation och DFID att överta hälso- och sjukvårdsprojekt för regionerna Oddar Meanchey och Mond