KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av direktiv 97/7/EG och 98/27/EG MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG i enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget

1998/0245 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av direktiv 97/7/EG och 98/27/EG.

1. Inledning

Enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslår vid den andra behandlingen. Kommissionen lämnar härmed sitt yttrande över de båda ändringar som parlamentet föreslagit.

2. Bakgrund

Den 19 november 1998 presenterade kommissionen för Europaparlamentet och rådet ett förslag till direktiv [1] om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av direktiven 90/619/EEG, 97/7/EG och 98/27/EG.

[1] EGT C 385, 11.12.1998, s. 10.

Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig den 29 april 1999 [2].

[2] EGT C 169, 16.6.1999, s. 43.

Den 5 maj 1999 antog Europaparlamentet vid första behandlingen en lagstiftningsresolution [3] med 36 ändringsförslag till kommissionens förslag.

[3] EGT C 279, 1.10.1999, s. 197.

Kommissionen lade fram sitt ändrade förslag för rådet den 23 juli 1999 [4].

[4] KOM(1999) 385 slutlig, 23.7.1999 , EGT C 177 E, 27.6.2000, s. 21.

Rådet antog en gemensam ståndpunkt den 19 december 2001 [5].

[5] EGT C 58 E, 5.3.2002, s. 32.

Den 14 januari 2002 antog kommissionen ett meddelande till Europaparlamentet [6] om rådets gemensamma ståndpunkt.

[6] SEK(2002) 30 slutlig.

Den 14 maj 2002 antog Europaparlamentet vid den andra behandlingen två ändringsförslag till den gemensamma ståndpunkten.

3. Förslagets syfte

Direktivet syftar till att ge en harmoniserad och lämplig rättslig ram för distansavtal som rör finansiella tjänster. Det befäster och kompletterar det befintliga regelverket på så sätt att det underlättar den inre marknadens funktion samtidigt som det ger ett lämpligt konsumentskydd.

I direktivet föreskrivs bland annat vissa upplysningar som skall lämnas innan avtalet ingås, en skyldighet att skriftligt bekräfta dessa upplysningar, en ångerrätt med vissa undantag för vissa specifika tjänster, en princip om att den del av tjänsten som levererats innan ångerrätten togs i anspråk skall betalas, konsumentskydd i samband med betalning med kort, förbud mot försäljning av tjänster som inte beställts, en begränsning av utnyttjandet av medel för distanskommunikation samt åtgärder som skall underlätta tvistlösning.

4. Kommissionens yttrande över Europaparlamentets ändringar

Europaparlamentet antog vid den andra behandlingen två ändringsförslag (43 och 44) till rådets gemensamma ståndpunkt.

Kommissionen kan godta dessa ändringar av följande orsaker:

Ändringsförslag 43 skall lösa det problem som uppstår när ångerrätten tas i anspråk när en notarie har medverkat. Genom ändringsförslaget införs i artikel 6.3 b ett nytt led a, enligt vilket medlemsstaterna får föreskriva att ångerrätten inte skall gälla alla handlingar som upprättas inför en notarie, förutsatt att notarien intygar att de rättigheter för konsumenten som föreskrivs i artikel 5.1 har respekterats.

Hänsyn har här tagits dels till de juridiska problem som skulle uppstå när ångerrätten tas i anspråk i fråga om notariehandlingar, dels de garantier som ett ingripande av en notarie ger när det gäller konsumentskydd. I ordalydelsen beaktas rättsläget i de medlemsstater som inte har någon notariefunktion enligt romersk rätt (civil law notaries).

Kommissionen är medveten om det problem som en enhetlig tillämpning av ångerrätten skulle innebära i fråga om sådana handlingar och med hänsyn till de ytterligare garantier som ges genom detta undantag ställer sig kommissionen positiv till att denna bestämmelse införs för att uppnå en kompromiss och ett snabbt antagande av direktivet.

Ändringsförslag 44 syftar till att klargöra bestämmelserna i artikel 7.3, enligt vilken leverantören kan kräva betalning för de tjänster som tillhandahållits innan ångerrätten togs i anspråk bara om konsumenten i förväg har begärt att avtalet skall börja fullgöras före utgången av denna tidsfrist. Ändringsförslaget förtydligar principen genom en precisering att avtalet får börja fullgöras bara om konsumenten samtycker till detta. Av detta följer också att leverantören kan besluta att inte börja fullgöra avtalet förrän tidsfristen för ångerrätten har löpt ut. I detta fall skulle konsumenten inte vara skyldig att betala någon ersättning enligt artikel 7.

Kommissionen anser att detta förtydligande är relevant och kan därför godkänna att denna bestämmelse införs för att komma fram till en kompromiss och ett snabbt antagande av direktivet.

5. Slutsats

Med tillämpning av artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag i enlighet med ovanstående.