[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 2.10.2007

KOM(2007) 559 slutlig

2007/0200 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat, cyklohexan och ammoniumnitrat (Ändring av rådets direktiv 76/769/EEG)

(framlagt av kommissionen){SEK(2007) 1237}{SEK(2007) 1238}

MOTIVERING

1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

Genom rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) upprättas en ram för harmoniserade bestämmelser för hela Europeiska unionen om utsläppande på marknaden och användning av farliga ämnen och preparat.

Direktiv 76/769/EEG används för att hantera farliga ämnens risker för människors hälsa och miljön. De farliga ämnen och preparat som förtecknas i bilaga I till direktiv 76/769/EEG får endast utsläppas på marknaden och användas under särskilda villkor.

Enligt förslaget bör riskerna med följande fem ämnen hanteras genom att de förtecknas i bilaga I till direktiv 76/769/EEG:

- 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME)

- 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE)

- metylendifenyldiisocyanat (MDI)

- cyklohexan

- ammoniumnitrat (AN).

Riskbedömningar inom ramen för förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen har utförts för 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan. I riskbedömningarna identifierades risker för konsumenter i fråga om människors hälsa när preparat som innehåller något av dessa fyra ämnen används. I kommissionens rekommendationer 1999/721/EG[1] och 2007/xxx/EG[2], som antagits inom ramen för förordning (EEG) nr 793/93, rekommenderas begränsningar av utsläppande på marknaden och användning på gemenskapsnivå enligt rådets direktiv 76/769/EEG som den bäst lämpade strategin för att begränsa riskerna för konsumenter.

Ammoniumnitrat är ett ämne som kan verka som ett oxidationsmedel och den risk som skall beaktas härrör ur dess benägenhet att explodera när det blandas med vissa andra ämnen. Ammoniumnitrat har en omfattande användning som gödselmedel inom EU och ammoniumnitratgödselmedel bör uppfylla vissa lägsta säkerhetsstandarder för utsläppande på marknaden.

1.1. Inledning till de kemiska ämnena (kemisk identifiering och användning)

1.1.1. 2-(2-metoxietoxi)etanol

2-(2-metoxietoxi)etanol tillhör gruppen glykoletrar, som huvudsakligen används som medlösningsmedel i en mängd olika tillämpningar. Ämnet identifieras med CAS-nr 111-77-3 och EINECS-nr 203-906-6.

2-(2-metoxietoxi)etanol används huvudsakligen som avisningsmedel i jetbränsle. 2-(2-metoxietoxi)etanol används dessutom som kemisk mellanprodukt, kemisk bas (lösningsmedel i processer) och lösningsmedel i färger och fernissor, färgborttagningsmedel, rengöringsmedel, självpolerande emulsioner, golvtätningsmedel, vindrutespolarvätskor, hudrengöringsprodukter (tvål) och hudvårdsprodukter[3].

1.1.2. 2-(2-butoxietoxi)etanol

2-(2-butoxietoxi)etanol tillhör gruppen glykoletrar, som huvudsakligen används som medlösningsmedel i en mängd olika tillämpningar. Ämnet identifieras med CAS-nr 112-34-5 och EINECS-nr 203-961-6.

2-(2-butoxietoxi)etanol används i färger, färgämnen, bläck, tvätt- och rengöringsmedel. Detta ämnes främsta användning består i att i både akvatiska och icke-akvatiska system upplösa olika beståndsdelar i blandningar[4].

1.1.3. Metylendifenyldiisocyanat

Metylendifenyldiisocyanat hänför sig till ett antal isomeriska föreningar med den kemiska formeln C15H10N2O2. Detta material, som identifieras med EINECS-nr 247-714-0 och CAS-nr 26447-40-5, omfattar alla isomeriska blandningar samt också alla specifika isomerer även om dessa blandningar har särskilda CAS- eller EINECS-nr.

Metylendifenyldiisocyanat används huvudsakligen i industriell produktion av stelt polyuretanskum med världsomfattande användning. Många andra användningar finns inom områdena för färger och beläggningar, lim, tätningsmedel (inkl. väderbeständigt tätningsmaterial), elastomerer och skodon. Det används också vid tillverkning av spånskivor (för limning av trä) och av formkärnor inom gjuteriindustrin[5].

1.1.4. Cyklohexan

Cyklohexan är en cyklisk alkan med molekylformeln C6H12. Det identifieras med CAS-nr 110-82-7 och EINECS-nr 203-806-2.

Den huvudsakliga användningen är som lösningsmedel i lim (cyklohexan i kombination med andra lösningsmedel). Dessa är oftast neoprenbaserade (polykloropren) lim som används inom läderindustrin (skor), byggvaruindustrin (golvbeläggningar) och bildelsindustrin. Cyklohexanlimprodukter används huvudsakligen av yrkesmän men också av allmänheten i hushålls- och gör-det-självprodukter[6].

1.1.5. Ammoniumnitrat

Ammoniumnitrat, med molekylformeln NH4NO3, har CAS-nr 6484-52-2 och EINECS-nr 229-347-8. Även om det inte formellt klassificeras som ett oxiderande ämne kan det under vissa förhållanden ha starkt oxiderande egenskaper.

Ammoniumnitrat har en omfattande användning i hela EU som ett gödselmedel, men det utgör också huvudsaklig beståndsdel i ett kommersiellt tillgängligt sprängmedel (ammoniumnitratbrännolja). Ammoniumnitrat används både ensamt i gödselmedel och blandat med andra gödningsämnen. I gödselmedelsindustrins terminologi anförs dessa två kategorier som enkla och sammansatta gödselmedel, medan motsvarande termer i kemikalielagstiftningen är ämnen och preparat. Gödselmedel som innehåller mer än 28 % kväve är kända som ammoniumnitratgödselmedel med hög kvävehalt.

1.2. Riskbedömning och riskhanteringsåtgärder

1.2.1. 2-(2-metoxietoxi)etanol

Vid den riskbedömning som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 utförts av Nederländerna drogs slutsatsen att det fanns ett behov av att begränsa riskerna för människors hälsa (arbetstagare och konsumenter). Hälsorisker befarades för konsumenter vid användning av 2-(2-metoxietoxi)etanol i färger eller färgborttagningsmedel.

Riskbedömningsrapporten lämnades till vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö som antog sitt yttrande vid det sjätte plenarmötet den 27 november 1998[7]. Bortsett från allmänna kommentarer om de beräknade yrkeshygieniska referensvärden som inte helt stöddes av vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö ansågs riskbedömningsrapporten hålla en hög kvalitet.

I kommissionens rekommendation 1999/721/EG[8] ingick en strategi för att begränsa riskerna för konsumenterna genom att förhindra hudexponering för 2-(2-metoxietoxi)etanol i färger och färgborttagningsmedel. I fråga om arbetstagare ansågs den lagstiftning som redan trätt i kraft enligt rådets direktiv 98/24/EG[9] ge tillräckligt skydd mot riskerna av 2-(2-metoxietoxi)etanol.

Enligt en undersökning som år 2000 utfördes av Europeiska rådet för målar-, tryck- och konstnärsfärgtillverkare fanns det endast en försumbar användning av 2-(2-metoxietoxi)etanol i de färger som sålts till allmänheten. Europeiska rådet för målar-, tryck- och konstnärsfärgtillverkare hade rekommenderat sina medlemsföretag att ersätta 2-(2-metoxietoxi)etanol med alternativ i fråga om alla färger för konsumentbruk, och de använder inte längre avsiktligt 2-(2-metoxietoxi)etanol i färger för konsumentmarknaden.

I december 2006 tog kommissionen kontakt med europeiska tillverkare av färgborttagningsmedel som bekräftade att de inte längre säljer 2-(2-metoxietoxi)etanol för konsumentbruk.

1.2.2. 2-(2-butoxietoxi)etanol

Vid den riskbedömning som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 utförts av Nederländerna drogs slutsatsen att det fanns ett behov av att begränsa riskerna för människors hälsa (arbetstagare och konsumenter). Slutsatserna av ett behov av att begränsa riskerna för konsumenter grundades på riskerna vid användningen av 2-(2-butoxietoxi)etanol vid sprutlackering.

Riskbedömningsrapporten lämnades till vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö som antog sitt yttrande vid det sjätte plenarmötet den 27 november 1998[10]. Bortsett från allmänna kommentarer om de beräknade yrkeshygieniska referensvärden som inte helt stöddes av vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö ansågs riskbedömningsrapporten hålla en hög kvalitet.

I kommissionens rekommendation 1999/721/EG definieras strategin för att begränsa riskerna med 2-(2-butoxietoxi)etanol[11]. I strategin rekommenderades att färger som innehåller 2-(2-butoxietoxi)etanol och som är avsedda för sprutlackering inte bör hållas tillgängliga för konsumenter. I fråga om de färger som innehåller 2-(2-butoxietoxi)etanol och som utsläppts på marknaden för leverans till allmänheten bör det klart anges att de inte bör användas för sprutlackering. I fråga om arbetstagare ansågs den lagstiftning som redan trätt i kraft enligt rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 ge tillräckligt skydd mot riskerna från 2-(2-butoxietoxi)etanol.

I oktober 2001 utförde kommissionen en studie av för- och nackdelar med att införa gemenskapsomfattande begränsningar av utsläppande på marknaden och användning av 2-(2-butoxietoxi)etanol. I studien undersöktes de fördelar som är förknippade med möjliga begränsningar samt nackdelarna (ekonomiska eller andra), lämpligheten av ersättningskemikalier och följderna för små och medelstora företag. Under studien beaktades ett antal möjliga riskbegränsningsåtgärder som kan vidtas såsom förbud för preparat som innehåller 2-(2-butoxietoxi)etanol i sprutlackeringsfärg eller krav på ytterligare märkning. Ett gränsvärde för högsta tillåtna koncentration av 2-(2-butoxietoxi)etanol i färger betraktades som en lämplig åtgärd för att eliminera riskerna för konsumenter vid sprutlackering.

I februari 2007 tillhandahöll producentorganisationen för oxiderade lösningsmedel (Oxygenated Solvents Producers Association (OSPA)) efter en diskussion i den arbetsgrupp inom de behöriga myndigheterna (Working Group of the Competent Authorities) som ansvarar för genomförandet av direktiv 76/769/EEG (arbetsgruppen för begränsningar (Limitations Working Group) ) nya uppgifter om toxicitet i och exponering för 2-(2-butoxietoxi)etanol[12] som utvärderades av EU-riskbedömningens rapportör, Nederländerna. Med utgångspunkt i uppgifter från en dricksvattenundersökning bedömdes den lungpåverkan som uppstått vid en inhalationsstudie som en lokal akut snarare än en systembaserad följd. och utgående från försiktiga antaganden i fråga om andningsstörningar och partikelstorleksfördelning i aerosolerna drogs slutsatsen att det säkra gränsvärdet för koncentration av 2-(2-butoxietoxi)etanol i sprutlackeringsfärger är 3 %. En liknande utvärdering gjordes också i fråga om andra färger som innehåller 2-(2-butoxietoxi)etanol och exponeringen för ånga av 2-(2-butoxietoxi)etanol från de ytor som målats med borste eller roller gav inte anledning till toxikologisk oro. Inga risker identifierades därför i samband med målning med borste och roller.

1.2.3. Metylendifenyldiisocyanat

Vid den riskbedömning som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 utförts av Belgien drogs slutsatsen att det finns ett behov av att begränsa riskerna för människors hälsa (arbetstagare och konsumenter).

Riskbedömningsrapporten lämnades till vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö som antog sitt yttrande vid det 41:a plenarmötet den 8 januari 2004[13]. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade slutsatserna från riskbedömningen.

En strategi för att begränsa riskerna med metylendifenyldiisocyanat utarbetades i november 2004 av ECOLAS på uppdrag av rapportören, Belgien. I slutsatserna från denna undersökning rekommenderades personlig skyddsutrustning och tillräckliga bruksanvisningar för preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat och som säljs till allmänheten.

En undersökning utfördes i juni 2006 på rapportörens (Belgien) vägnar av BIPRO om för- och nackdelar med olika åtgärder för att begränsa utsläppande på marknaden och användning av metylendifenyldiisocyanat. I slutsatserna från denna undersökning rekommenderades att utsläppande på marknaden och användning av preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat och som säljs till allmänheten begränsas till de preparat som säljs tillsammans med lämplig personlig skyddsutrustning och tilläggsanvisningar för hantering och användning.

I kommissionens rekommendation 2007/xxx/EG definieras en strategi för att begränsa riskerna med metylendifenyldiisocyanat[14]. Enligt bedömningen i strategin krävs det att begränsningar av utsläppande på marknaden och användning antas för att använda metylendifenyldiisocyanat i konsumtionsprodukter. I fråga om arbetstagare rekommenderas i strategin att yrkeshygieniska gränsvärden för exponering för metylendifenyldiisocyanat upprättas på gemenskapsnivå i enlighet med rådets direktiv 98/24/EG.

1.2.4. Cyklohexan

Vid den riskbedömning som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 utfördes av Frankrike drogs slutsatsen att det fanns behov av att begränsa riskerna för människors hälsa (arbetstagare och konsumenter) på grund av den exponering som uppstår vid användning av lim som innehåller cyklohexan. Lim som innehåller cyklohexan ses som den huvudsakliga konsumentanvändningen och riskbedömningen inriktades i synnerhet på mattläggning där den största exponeringen befarades.

Riskbedömningsrapporten lämnades till vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö som antog sitt yttrande vid det 29:e plenarmötet den 9 januari 2002[15]. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade slutsatserna från riskbedömningen.

I kommissionens rekommendation 2007/xxx/EG[16] definieras en strategi för att begränsa riskerna för konsumenter och där rekommenderas begränsningar av utsläppande på marknaden och användning när cyklohexan används i neoprenbaserade lim som är avsedda att användas av konsumenter. I fråga om arbetstagare ansågs den lagstiftning som redan trätt i kraft enligt rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 ge tillräckligt skydd mot riskerna från cyklohexan vid industriell användning.

1.2.5. Ammoniumnitrat

Möjligheten för en oavsiktlig explosion av ammoniumnitratgödselmedel föreligger endast om ammoniumnitrathalten, eller mer exakt, den totala kvävehalten överstiger ett kritiskt värde. Sådana ammoniumnitratgödselmedel med hög kvävehalt definieras i förordning (EG) nr 2003/2003 om gödselmedel som innehållande mer än 28 viktprocent kväve i förhållande till ammoniumnitratet. Ammoniumnitratbaserade gödselmedel som innehåller mindre än 28 % kväve anses inte under normala hanterings- och användningsförhållanden utgöra en explosionsrisk.

För att få röra sig fritt på den inre marknaden skall gödselmedel med hög ammoniumnitrathalt godkännas i det detonationssäkerhetsprov som anges i förordning (EG) nr 2003/2003. De skall också uppfylla ett antal tekniska krav rörande porositet, partikelstorlek, pH-värde och halt av föroreningar.

Förordning (EG) nr 2003/2003 är emellertid endast tillämplig på de gödselmedel som faller inom dess tillämpningsområde och som utsläpps på marknaden som ”EG-gödselmedel”, varför den inte kan användas för att vidta åtgärder mot icke-EG-gödselmedel. Tillverkare av icke-EG-gödselmedel får frivilligt uppfylla förordningens bestämmelser.

I fråga om de gödselmedel som endast är avsedda att säljas inom en enda medlemsstat får tillverkarna välja att iaktta endast de krav som finns på nationell nivå. Dessa gödselmedel behöver inte uppfylla de säkerhetskrav som uppställts på europeisk nivå. För att säkerställa en enhetlig säkerhetsnivå inom EU bör alla ammoniumnitratgödselmedel uppfylla samma säkerhetskrav.

Bortsett från detonationsrisken under normala hanterings- och användningsförhållanden i jordbruket har ammoniumnitratgödselmedel också använts av terrorister för att tillverka sprängämnen. För att försvåra förvärv av ammoniumnitratgödselmedel med hög kvävehalt för avsiktligt missbruk bör kvävehalten i de gödselmedel som säljs till allmänheten begränsas till högst 20 %.

1.3. Avsedda verkningar av EU-lagstiftningen

Då det finns ett behov av att begränsa riskerna för konsumenterna och i synnerhet att säkerställa lämpligt skydd vid gör-det-själv-bruk bör de preparat som innehåller 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat eller cyklohexan och som utsläpps på marknaden för försäljning till allmänheten åläggas vissa begränsningar.

Genom detta beslut kan bilaga I till direktiv 76/769/EEG ändras genom tillägg av följande kemiska ämnen: 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan. Utsläppande på marknaden för försäljning till allmänheten av preparat som innehåller dessa ämnen skall begränsas till vissa användningsområden.

För att minska tänkbara risker för konsumenterna vid användning av preparat som innehåller dessa ämnen bör relevanta åtgärder som högsta koncentration av (2-(2-metoxietoxi)etanol och 2-(2-butoxietoxi)etanol), minskad förpackningsstorlek (cyklohexan), obligatorisk försäljning av handskar med produkten (metylendifenyldiisocyanat) och tilläggsanvisningar för produkten (2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan) vidtas enligt bestämmelserna i detta beslut.

För att säkerställa en enhetlig hög säkerhetsnivå för lantbrukare och distributörer inom EU i fråga om alla ammoniumnitratgödselmedel och för att inskränka tillgången till gödselmedel med hög kvävehalt till fackfolk inom jordbruket bör alltså bilaga I till direktiv 76/769/EEG ändras för att ålägga alla ammoniumnitratgödselmedel som utsläpps på marknaden inom EU samma säkerhetskrav och för att begränsa kvävehalten i de ammoniumnitratgödselmedel som säljs till allmänheten.

2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

2.1. Samråd

I fråga om 2-(2-butoxietoxi)etanol, 2-(2-metoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan har utöver de olika undersökningar som omnämns i föregående kapitel råd inför utarbetandet av förslaget inhämtats vid ett antal möten med den arbetsgrupp inom de behöriga myndigheterna som ansvarar för genomförandet av direktiv 76/769/EEG. Experter från industrin, Europeiska kemiindustrirådet och andra industriorgan har rådfrågats liksom Europeiska byrån för konsumentorganisationer.

I fråga om ammoniumnitrat har råd om gödselmedel inhämtats inför utarbetandet av förslaget vid ett möte den 24 mars 2006 med kommissionens arbetsgrupp, med deltagande av experter från behöriga myndigheter och näringslivet, som representerades av EFMA[17] och där slutsatsen drogs att: ett antal åtgärder bör övervägas för att förbättra säkerheten hos ammoniumnitratgödselmedel vid normal användning. Tillämpningen av 76/769/EEG bör beaktas för att få alla ammoniumnitratgödselmedel inom tillämpningsområdet för den gödselmedelsförordning som för närvarande endast gäller för ”EG-gödselmedel”.

2.2. Konsekvensbedömning

En detaljerad konsekvensbedömning har utarbetats och den 29 maj 2007 sänts till konsekvensbedömningsnämnden som avgav sitt yttrande den 15 juni 2007 efter sitt möte den 13 juni 2007.

Alla nämndens kommentarer (konsekvensbedömningens kvalitetskontroll och slutliga yttrande) har införts i den slutliga konsekvensbedömningsrapporten[18].

Konsekvensbedömningens viktigaste slutsatser är följande.

2.2.1. Konsekvensbedömningens slutsatser

I fråga om 2-(2-metoxietoxi)etanol:

Ett totalt förbud för utsläppande på marknaden för försäljning till konsumenter av färger och färgborttagningsmedel som innehåller 2-(2-metoxietoxi)etanol är en effektiv och verkningsfull åtgärd för att eliminera riskerna för konsumenterna. Av den analys som utförts framgår att det inte uppstår några tilläggskostnader för industrin varför denna åtgärd är proportionell.

I fråga om 2-(2-butoxietoxi)etanol:

Uppställande av ett gränsvärde av 3 % för 2-(2-butoxietoxi)etanol i de sprutlackeringsfärger som skall säljas till allmänheten är en effektiv och verkningsfull åtgärd för att eliminera riskerna för konsumenterna. Denna åtgärd kommer inte att orsaka industrin stora kostnader då halten av 2-(2-butoxietoxi)etanol i de flesta sprutlackeringsfärger redan ligger kring eller under 3 %. Tilläggsbruksanvisningen ”Får ej användas i sprutlackeringsutrustning” för alla andra färger som innehåller 2-(2-butoxietoxi)etanol över gränsvärdet av 3 % förhindrar konsumenternas felanvändning. Kostnaderna för industrin av en ändring av märkningen är begränsade och kan minskas med en längre övergångsperiod innan åtgärden genomförs. Denna åtgärd är därför proportionell.

I fråga om metylendifenyldiisocyanat:

Kravet på polyetylenhandskar och särskilda varnings- och bruksanvisningar för alla de produkter som innehåller metylendifenyldiisocyanat och som säljs till allmänheten är en effektiv åtgärd för att minska hälsoriskerna för konsumenterna. Konsumenterna kan minska hudexponeringen och skall hållas välinformerade för att undvika missbruk vid användning av metylendifenyldiisocyanatprodukter. Kostnaderna för polyetylenhandskar är låga jämfört med produktpriset och kostnaderna för ändring av märkningen kan minskas om en längre övergångsperiod planeras innan åtgärden genomförs. Tilläggskravet på handskar och mer specifika anvisningar för produkten är proportionella åtgärder.

Under mötena med arbetsgruppen för begränsningar samtyckte medlemsstaternas behöriga myndigheter, intressenten och kommissionen till att en undersökning företas för att samla fler uppgifter om möjliga orsaker till de andningsallergier som beror på produkter som innehåller metylendifenyldiisocyanat. Vid undersökningen kommer särskilda centra att delta och den skall godkännas av kommissionen. Med utgångspunkt i resultaten från denna undersökning och när ytterligare kostnads/nyttoanalys av riskerna för konsumenterna bekräftas skall ytterligare skyddsåtgärder övervägas.

I fråga om cyklohexan:

Tilläggsmärkningen ”Får ej användas vid mattläggning” och ”Får ej användas under dåliga ventilationsförhållanden” och en förpackningsstorlek som minskats till 650 g för neoprenbaserade lim som innehåller cyclohexan och som säljs till allmänheten är effektiva och verkningsfulla åtgärder för att minska riskerna för konsumenterna. Kostnaderna för industrin för ändring av märkningen är inte särskilt höga och kan minskas om en längre övergångsperiod planeras innan åtgärden genomförs. Dessa åtgärder är också proportionella.

I fråga om ammoniumnitrat:

Att begränsa utsläppande på marknaden av ammoniumnitratgödselmedel på så sätt, att utsläppandet på marknaden av gödselmedel med en kvävehalt >28 % endast är möjligt om de uppfyller säkerhetskraven i förordning (EG) nr 2003/2003, är det kostnadseffektivaste och verkningsfullaste alternativet att säkerställa att alla ammoniumnitratgödselmedel uppfyller harmoniserade och erkända säkerhetsstandarder: för närvarande tillämpar medlemsstaterna olika åtgärder för nationella gödselmedel. Denna åtgärd krävs för att täcka den lucka i nuvarande lagstiftning genom vilken försäljning av nationella gödselmedel parallellt med försäljning av ”EG-gödselmedel” enligt förordning (EG) nr 2003/2003 tillåts. Försäljningen till allmänheten skall begränsas till gödselmedel som innehåller <20 % kväve. Förlusten vid försäljning till allmänheten av gödselmedel som innehåller mer än 20 % kväve är försumbar och skall kompenseras genom försäljning till liknande kostnad av andra slags gödselmedel med motsvarande verkningar.

3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

3.1. Rättslig grund

Förslagets rättsliga grund är artikel 95 i fördraget.

I detta beslut uppställs harmoniserade regler för utsläppande på marknaden och användning av preparat av 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan för försäljning till allmänheten. Där uppställs också harmoniserade regler för utsläppande på marknaden av ammoniumnitrat som ett ämne och som preparat för användning som gödselmedel.

Genom detta beslut uppställs enhetliga regler för produkternas omsättning och de handelshinder som beror på olikheter i lagstiftningen mellan medlemsstaterna undviks. Genom den föreslagna ändringen av direktiv 76/769/EEG förbättras villkoren för den inre marknadens funktion och en hög skyddsnivå för människors hälsa säkerställs.

3.2. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

I rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av utsläppande på marknaden och användning av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) eftersträvas uppställande av harmoniserade regler i hela EU och undvikande av sådana avvikelser i nationell lagstiftning som kan orsaka handelshinder inom gemenskapen. Detta kan inte uppnås genom att ansvaret att agera enbart överlämnas till medlemsstaterna.

De åtgärder som föreslås i detta beslut är proportionella i den mån de inte går utöver vad som krävs för att nå målet att förbättra skyddet för människors hälsa. medan de ekonomiska kostnaderna för näringsliv och samhälle för alla särskilda tillämpningar hålls begränsade.

3.3. Val av instrument

Kommissionen har valt rådets direktiv 76/769/EEG som bästa medel att bevara den inre marknaden och samtidigt säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön. Det står därför i överensstämmelse med artikel 95.3 i fördraget.

Direktiv 76/769/EEG skall den 1 juni 2009 upphävas genom artikel 69.1 och 69.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG. De ändringar som genom detta beslut skall göras i bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall tillämpas efter den 1 juni 2009 och skall införas i bilaga XVII till förordning (EG) nr 1907/2006.

Det är lämpligare att ändra bilaga I till direktiv 76/769/EEG genom ett beslut än genom ett direktiv då överföringen av de föreslagna begränsningarna i nationell lagstiftning endast kan fullbordas några få månader innan direktiv 76/769/EEG upphävs. En överföring kommer därför inte att tjäna något nyttigt ändamål. I detta läge är ett beslut en lämpligare rättsakt än ett direktiv.

4. BUDGETKONSEKVENSER

Föreliggande beslut får inga budgetkonsekvenser.

2007/0200 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat, cyklohexan och ammoniumnitrat (Ändring av rådets direktiv 76/769/EEG)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag[19],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[20],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[21], och

av följande skäl:

(1) Riskerna för människors hälsa med 2-(2-metoxietoxy)etanol, 2-(2-butoxietoxy)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan har bedömts i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen[22]. Genom riskbedömningen av alla dessa kemiska ämnen identifierades behovet av att minska riskerna för människors hälsa. Dessa slutsatser bekräftades av vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.

(2) I kommissionens rekommendation 1999/721/EG av den 12 oktober 1999 om resultaten av riskbedömningen och om strategierna för att begränsa riskerna med följande ämnena: 2-(2-Butoxietoxi)etanol, 2-(2-Metoxietoxi)etanol, klorerade alkaner (C10-13) och alkylderivat (C10-13) av bensen[23] och i kommissionens rekommendation 2007/xxx/EG om resultaten av riskbedömningen och om strategierna för att begränsa riskerna med följande ämnen: piperazin, cyklohexan, metylendifenyldiisocyanat, but-2yn-1,4-diol, metyloxiran, anilin, 2-etylhexylakrylat, 1,4-diklorbensen, 3,5-dinitro-2,6-dimetyl-4-tert-butylacetofenon, di-(2-etylhexyl)ftalat, fenol, bis(pentabromfenyl)eter och 5-tert-butyl-2,4,6-trinitro-m-xylen[24], som antagits inom ramen för förordning (EEG) nr 793/93, föreslås en strategi för att begränsa riskerna med 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat respektive cyklohexan genom en rekommendation av att begränsningsåtgärderna enligt direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)[25] skall tillämpas på de preparat som innehåller dessa ämnen och som utsläpps på marknaden för försäljning till allmänheten.

(3) För att skydda konsumenterna förefaller det därför krävas att utsläppande på marknaden och användning av de preparat som innehåller 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metylendifenyldiisocyanat och cyklohexan under vissa förhållanden begränsas.

(4) 2-(2-metoxietoxi)etanol används inte längre som en beståndsdel i färger och färgborttagningsmedel för konsumenter. Ovannämnda riskbedömning har visat att det finns en risk för konsumenternas hälsa genom hudexponering för de färger och färgborttagningsmedel som innehåller 2-(2-metoxietoxi)etanol. Preparat som innehåller 2-(2-metoxietoxi)etanol och används i färger och färgborttagningsmedel bör därför inte utsläppas på marknaden för försäljning till allmänheten. Ett gränsvärde av 0,1 % av 2-(2-metoxietoxi)etanol i preparat bör antas för marknadsövervakningsändamål.

(5) 2-(2-butoxietoxi)etanol är en beståndsdel i färger. Ovannämnda riskbedömning av 2-(2-butoxietoxi)etanol har visat att det finns en risk konsumenternas hälsa genom ianandningsexponering under sprutlackering. Ett beräknat säkert koncentrationsgränsvärde av 3 % för 2-(2-butoxietoxi)etanol i sprutlackeringsfärger bör införas för att förhindra risken för inandningsexponering för konsumenterna.

(6) I fråga om andra färger än sprutlackeringsfärger bör en varning för användning av sådana färger i sprutlackeringsutrustning krävas om dessa färger har ett koncentrationsgränsvärde för 2-(2-butoxietoxi)etanol som är lika med eller högre än 3 %.

(7) För att säkerställa en lämplig utfasning av de färger som inte uppfyller koncentrationsgränsvärdena för 2-(2-butoxietoxi)etanol bör olika datum fastställas för när begränsningen skall tillämpas i fråga om det första utsläppandet på marknaden och den slutliga försäljningen av 2-(2-butoxietoxi)etanol i sprutlackeringsfärger.

(8) Riskbedömningen av metylendifenyldiisocyanat har visat att det finns ett behov av att begränsa riskerna i samband med konsumenternas bruk av preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat på grund av oro för inandnings- och hudexponering. För att förebygga och eliminera dessa risker bör utsläppande på marknaden för försäljning till allmänheten av preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat endast tillåtas på vissa villkor såsom obligatorisk förekomst av polyetylenhandskar i förpackningen och tilläggsanvisningar på förpackningen. Då tillhandahållande av skyddsutrustning och tryckning av relevanta anvisningar kommer att kräva särskilda insatser från producenternas sida bör en längre övergångsperiod tillåtas.

(9) Metylendifenyldiisocyanat har en omfattande användning i konsumentprodukter som enkomponentskum. Förekomsten av fall av allergi i andningsorgan bland konsumenter är fortfarande inte känd. Det finns ett behov av att insamla fler uppgifter om människor som lider av allergi i andningsorganen som följd av exponering för preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat. Uppgifterna bör insamlas i enlighet med ett provningsprotokoll som godkänts av kommissionen och där centra som är specialiserade på allergi i andningsorganen deltar. Om nya uppgifter insamlas och de visar att det finns ytterligare behov av begränsningsåtgärder bör förfarandet i artikel 69.1 och artikel 69.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG[26] tillämpas med utgångspunkt i dessa uppgifter.

(10) Riskbedömningen för cyclohexan var inriktad på konsumenternas exponering när preparat som innehåller cyklohexan användes vid mattläggning, varvid slutsatsen drogs att begränsningsåtgärder krävdes för att minska risken för konsumenterna vid sådana tillfällen. Neoprenbaserade lim som innehåller cyklohexan bör därför endast utsläppas på marknaden för försäljning till allmänheten i minskad förpackningsstorlek. Om produkten förses med harmoniserade anvisningar torde detta avhålla konsumenterna från att använda den under ofördelaktiga förhållanden, dvs. dålig ventilation eller till olämpliga användningsområden såsom mattläggning.

(11) Ammoniumnitrat har en omfattande användning inom hela gemenskapen som gödselmedel och kan verka som oxidationsmedel. Det kan explodera i synnerhet när det blandas med vissa andra ämnen. Ammoniumnitratgödselmedel bör därför uppfylla vissa krav när de utsläpps på marknaden för att garantera att de är säkra i fråga om oavsiktlig detonation.

(12) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel[27] föreskrivs harmoniserade krav, inkl. säkerhetskrav, för ammoniumnitratgödselmedel. De gödselmedel som uppfyller dessa krav får märkas som ”EG-gödselmedel” och får röra sig fritt på den inre marknaden.

(13) I fråga om de gödselmedel som endast är avsedda att säljas inom en enda medlemsstat får tillverkarna välja att iaktta endast de krav som finns på nationell nivå. Dessa gödselmedel behöver därför inte uppfylla de säkerhetskrav som uppställts på gemenskapsnivå. För att säkerställa en enhetlig säkerhetsnivå inom gemenskapen bör därför alla ammoniumnitratgödselmedel uppfylla samma säkerhetskrav.

(14) I bilaga III till förordning (EG) nr 2003/2003 beskrivs ett detonationssäkerhetsprov för de ammoniumnitratgödselmedel som innehåller mer än 28 % kväve. För att göra detonationsrisken så liten som möjligt anges där också ett antal fysikaliska egenskaper och gränsvärden rörande halten av kemiska föroreningar för sådana gödselmedel. De ammoniumnitratgödselmedel som uppfyller dessa krav eller som innehåller mindre än 28 % kväve godtas av alla medlemsstater som säkra för användning i jordbruket.

(15) Alla ammoniumnitratgödselmedel som säljs inom gemenskapen skall därför uppfylla de säkerhetskrav som anges i förordning (EG) nr 2003/2003.

(16) Ammoniumnitratgödselmedel har missbrukats för olaglig tillverkning av sprängämnen. De gödselmedelstyper som kan användas för detta ändamål har en kvävehalt som är så låg som 20 %. Tillgång till dessa gödselmedelstyper skall begränsas till yrkesmässig användning i jordbruket genom att ett kvävehaltsgränsvärde av mindre än 20 % åläggs de ammoniumnitratpreparat som säljs till allmänheten.

(17) Direktiv 76/769/EEG bör ändras i enlighet med detta.

(18) Det direktivet påverkar inte tillämpningen av gemenskapslagstiftningen om minimikrav för skydd av arbetstagare såsom rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet[28] och de särdirektiv som grundar sig på detta, i synnerhet Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG) (kodifierad version)[29] och rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)[30].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentligggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA

I bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall följande tillläggas som punkterna 53-57:

(53) 2-(2-metoxietoxi)etanol CAS-nr: 111-77-3 EINECS-nr: 203-906-6 | Får inte utsläppas på marknaden efter [arton månader efter beslutets ikraftträdande] för försäljning till allmänheten, som en beståndsdel i färger och i färgborttagningsmedel i koncentrationer lika med eller högre än 0,1 viktprocent. |

(54) 2-(2-butoxietoxi)etanol CAS-nr: 112-34-5 EINECS-nr: 203-961-6 | Får inte för första gången utsläppas på marknaden efter [arton månader efter beslutets ikraftträdande] för försäljning till allmänheten, som en beståndsdel i sprutlackeringsfärger i koncentrationer lika med eller högre än 3 viktprocent. De färger som inte uppfyller gränsvärdet för koncentration i punkt (1) skall inte utsläppas på marknaden för försäljning till allmänheten efter [24 månader efter beslutets ikraftträdande]. Utan att det påverkar annan gemenskapslagstiftning om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och preparat, skall andra färger än sprutlackeringsfärger som innehåller mer än 3 viktprocent 2-(2-butoxietoxi)etanol och som utsläpps på marknaden för försäljning till allmänheten märkas läsligt och outplånligt [24 månader efter beslutets ikraftträdande] enligt följande: ”Får ej användas i sprutlackeringsutrustning”. |

(55) metylendifenyldiisocyanat CAS-nr: 26447-40-5 EINECS-nr: 247-714-0 | Får inte utsläppas på marknaden efter [24 månader efter beslutets ikraftträdande] som en beståndsdel i preparat i koncentrationer lika med eller högre än 0,1 viktprocent för försäljning till allmänheten, om förpackningen inte: innehåller polyetylenhandskar, är läsligt och outplånligt märkt enligt följande och utan att det påverkar tillämpningen av annan gemenskapslagstiftning om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och preparat: ”Kan orsaka allergiska reaktioner hos personer som redan är känsliga för andra diisocyanater än metylendifenyldiisocyanat. Kan framkalla astmalikanande reaktioner hos personer med astma. Kan orsaka hudreaktioner hos personer som lider av hudproblem. Mask med gasskyddsfilter (dvs. masktyp EN 14387:2004 med filtertyp A1) används vid dåliga ventilationsförhållanden.” Genom undantag tillämpas inte punkt (1) (a) på smältlim. Fysiska eller juridiska personer som för första gången utsläpper preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat på marknaden skall inom tre år efter genomförandet av de begränsningar som fastställs i punkt (1) insamla uppgifter om enentuella fall av personer som vid användning av preparat som innehåller metylendifenyldiisocyanat drabbas av allergi i andningsorganen och förse kommissionen med dessa uppgifter. Uppgifterna skall insamlas i enlighet med ett undersökningprotokoll där specialiserade centra skall medverka och som skall godkännas av kommissionen. Artikel 69.1 och artikel 69.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006* skall båda tillämpas om de uppgifter som insamlats inte visar att det inte finns behov av ytterligare begränsningsåtgärder än de som redan tillämpas. |

(56) cyklohexan CAS-nr: 110-82-7 EINECS-nr: 203-806-2 | Får inte för första gången utsläppas på marknaden efter [arton månader efter beslutets ikraftträdande] för försäljning till allmänheten som en beståndsdel i neoprenbaserade lim i koncentrationer lika med eller högre än 0,1 viktprocent i förpackningsstorlekar som rymmer mer än 650 g. Neoprenbaserade lim som innehåller cyklohexan och som inte uppfyller (1) får inte utsläppas på marknaden för försäljning till allmänheten efter [24 månader efter beslutets ikraftträdande]. Utan att det påverkar tillämpningen av annan gemenskapslagstiftning om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och preparat, skall neoprenbaserade lim som innehåller cyklohexan i koncentrationer lika med eller högre än 0,1 viktprocent och som utsläpps på marknaden för försäljning till allmänheten efter [24 månader efter beslutets ikraftträdande] läsbart och outplånligt märkas enligt följande: ”Får ej användas under dåliga ventilationsförhållanden. Får ej användas vid mattläggning.” |

(57) ammoniumnitrat CAS-nr 6484-52-2 EINECS-nr 229-347-8 | Får inte för första gången utsläppas på marknaden efter [arton månader efter beslutets ikraftträdande] som ett ämne eller som preparat som innehåller mer än 28 viktprocent kväve i förhållande till ammoniumnitratet för användning som fast gödselmedel, enkelt eller sammansatt, om gödselmedlet inte uppfyller de tekniska bestämmelser om ammoniumnitratgödselmedel med hög kvävehalt som fastställs i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 om gödselmedel**. Får inte utsläppas på marknaden för försäljning till allmänheten efter [arton månader efter beslutets ikraftträdande] som ett ämne eller preparat som innehåller 20 viktprocent eller mer kväve i förhållande till ammoniumnitratet. |

* EUT L 396, 30.12.2006, s. 1.

**EUT L 304, 21.11.2003.[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] Kommissionens rekommendation 1999/721/EG av den 12 oktober 1999 om resultaten av riskbedömningen och om strategierna för att begränsa riskerna med följande ämnen: 2-(2-Butoxietoxi)etanol, 2-(2-Metoxietoxi)etanol, klorerade alkaner, (C10-13) och alkylderivat (C10-13) av bensen.

[2] Kommissionens rekommendation om resultaten av riskbedömningen och om strategierna för att begränsa riskerna med följande ämnen: piperazin; cyklohexan; metylendifenyldiisocyanat, but-2yn-1,4-diol, metyloxiran, anilin, 2-etylhexylakrylat, 1,4-diklorbensen; 3,5-dinitro-2,6-dimetyl-4-tert-butylacetofenon, di-(2-etylhexyl)ftalat, fenol, bis(pentabromfenyl)eter, 5-tert-butyl-2,4,6-trinitro-m-xylen[3]. Skall offentliggöras.

[4] Den riskbedömningsrapport enligt rådets förordning (EEG) 793/93, som offentliggjorts 1999, finns på: http://ecb.jrc.it/esis/

[5] Den riskbedömningsrapport enligt rådets förordning (EEG) 793/93, som offentliggjorts 1999, finns på: http://ecb.jrc.it/esis/

[6] Den riskbedömningsrapport enligt rådets förordning (EEG) 793/93, som offentliggjorts 1999, finns på: http://ecb.jrc.it/ esis/

[7] Den riskbedömningsrapport enligt rådets förordning (EEG) 793/93, som offentliggjorts 1999, finns på: http://ecb.jrc.it/ esis/

[8] Yttrandet finns på: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[9] EGT, L 292, 13.11.1999, s. 42.

[10] Rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG). EGT L 131, 5.5.1998, s. 11.

[11] Yttrandet finns på: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[12] EGT, L 292, 13.11.1999, s. 42.

[13] Ett utlåtande från ”Oxygenated Solvents Producers Association, OSPA”, från maj 2007 som lämnats till kommissionen och ledamöterna av arbetsgruppen för begränsningar (Limitations Working Group).

[14] Yttrandet finns på: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[15] EUT, C […], […], s. […]

[16] Yttrandet finns på: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[17] EUT, C […], […], s. […]

[18] Europeiska gödselmedelstillverkarnas sammanslutning

[19] Kommissionens arbetsdokument: ”Konsekvensbedömningsrapport” finns på: http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm

[20] EUT C , , s. .

[21] EUT C , , s. .

[22] EUT C , , s. .

[23] EGT L 84, 5.4.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

[24] EGT L 292, 13.11.1999, s. 42.

[25] EUT C , , s. .

[26] EGT L 262, 27.9.1976 s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2006/139/EG ( EUT L 384, 29.12.2006, s. 94).

[27] EUT L 396, 30.12.2006, s. 1.

[28] EUT L 304, 21.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 162/2007 (EUT L 51, 20.2.2007, s. 7).

[29] EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

[30] EUT L 158, 30.4.2004, s. 50.

[31] EGT L 131, 5.5.1998, s. 11.