[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 14.12.2006

KOM(2006) 802 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om bemyndigande för Estland, Slovenien, Sverige och Förenade kungariket att tillämpa en särskild åtgärd som avviker från artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND |

110 | Motiv och syfte Enligt artikel 27.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977, om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, får rådet enhälligt på förslag av kommissionen bemyndiga en medlemsstat att för att förenkla skatteuttaget genomföra särskilda åtgärder som avviker från direktivets bestämmelser. Genom en skrivelse som registrerades på kommissionens generalsekretariat den 26 januari 2006, begärde Förenade kungariket bemyndigande att förlänga gällande undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG. Genom undantaget tilläts Förenade kungariket att skjuta upp avdragsrätten för mervärdesskatt tills den betalats till leverantören. Tre skrivelser har inkommit med begäran om bemyndigande att genom undantag från artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG skjuta upp avdragsrätten för mervärdesskatt tills den betalats till leverantören. Skrivelsen från Estland registrerades på kommissionens generalsekretariat den 31 augusti 2006, skrivelsen från Slovenien registrerades den 27 juni 2006 och skrivelsen från Sverige den 6 april 2006. I enlighet med artikel 27.2 i direktiv 77/388/EEG informerade kommissionen övriga medlemsstater. Detta skedde genom en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Estlands begäran, en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Sloveniens begäran, en skrivelse av den 4 oktober 2006 om Sveriges begäran och en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Förenade kungarikets begäran. Genom en skrivelse av den 6 oktober 2006 meddelade kommissionen Sverige och genom skrivelser av den 9 oktober 2006 Estland, Slovenien och Förenade kungariket att den hade alla upplysningar som behövdes för att kunna bedöma deras begäran. |

120 | Allmän bakgrund Förenade kungariket har en fakultativ förenklad ordning (enligt kontantprincipen) för skattskyldiga personer vars omsättning inte överstiger GBP 660 000 (omkring 964 000 euro). Med denna ordning får berättigade skattskyldiga personer i enlighet med artikel 10.2 tredje stycket i direktiv 77/388/EEG skjuta upp skatteinbetalning tills betalning har mottagits. Samtidigt och genom undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG får skattskyldiga personer som valt den förenklade ordningen inte dra av ingående skatt förrän den betalats till leverantören. Förenade kungariket bemyndigades avvika från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG genom rådets beslut 87/400/EEG. Enligt beslutet fick ordningen bara tillämpas på skattskyldiga personer med en årsomsättning som inte överstiger 340 000 ecu. Undantaget förlängdes genom rådets beslut 90/497/EEG, 93/111/EEG, 97/375/EG, 2000/435/EG och 2003/909/EG och därigenom höjdes också omsättningstaket till sin nuvarande nivå på GBP 660 000. I den aktuella begäran om en förlängning yrkar Förenade kungariket på att ordningens omsättningstak skall höjas till GBP 1 350 000 (omkring 2 000 000 euro). Detta skulle fördubbla det gällande omsättningstaket. Enligt Förenade kungariket ingår ordningen i en rad förenklingsåtgärder för att stödja små och medelstora företag. Antalet företag som har rätt att använda ordningen är cirka 1 miljon och cirka 750 000 företag kunde dra direkt fördel av den. Av dessa använder 159 000 ordningen i praktiken. Genom denna höjning av omsättningstaket skulle ytterligare 57 000 företag få rätt att använda den. Nuvarande undantag gäller till och med den 31 december 2006. Förenade kungariket har begärt att undantaget skall förlängas till och med den 31 december 2009. Kommissionen anser att Förenade kungarikets begäran kan godtas, både vad gäller höjningen av omsättningstaket och förlängningen av undantaget. Den fakultativa ordningen har tillämpats i Förenade kungariket sedan den 1 oktober 1987. Den begärda höjningen av omsättningstaket innebär inte några förändringar av ordningen. Estland, Slovenien och Sverige begär också ett undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG för en fakultativ förenklad ordning (enligt kontantprincipen). Liksom i Förenade kungariket skulle berättigade skattskyldiga personer med denna ordning ha rätt att enligt artikel 10.2 tredje stycket i direktiv 77/388/EEG skjuta upp skatteinbetalning tills betalning har mottagits. Samtidigt och genom undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG skulle skattskyldiga personer som valt den förenklade ordningen inte dra av ingående skatt förrän den betalats till leverantören. Medlemsstaterna skall själva närmare fastställa ordningen, inklusive reglerna för antagning och utträde samt de särskilda redovisningskraven. För Sloveniens del skulle taket fastställas till 50 000 000 tolar (omkring 208 000 euro). Av de 62 000 företag som kan välja att tillämpa ordningen, väntas cirka 1 000 göra det. I Sveriges fall skulle taket fastställas till SEK 3 000 000 (omkring 300 000 euro). Det skulle göra det möjligt för cirka 630 000 företag att välja att använda ordningen, men sannolikt kommer cirka 60 % eller 400 000 företag att göra det. Både det slovenska och svenska undantaget följer den gällande brittiska motsvarigheten och dess föreslagna förlängning. I befintlig form kan kommissionen tillstyrka begäran om dessa undantag som syftar till att förenkla förfarandena för småföretag. I Estlands fall saknas ett omsättningstak i reglerna för den fakultativa förenklade ordningen (enligt kontantprincipen). I stället begränsas ordningen till skattskyldiga personer som enligt estländsk lag räknas som enskild firma, av vilka cirka 5 700 är mervärdesskatteregistrerade. Dessa företag har rätt att för direkta skatter inkomstdeklarera i enlighet kontantmetoden. Det skulle därför förenkla redovisningskraven på dessa företag, om de även fick deklarera mervärdesskatt baserad på kontantprincipen. Kommissionen kan tillstyrka denna begäran om undantag, eftersom ordningen skulle tillämpas på ett litet antal företag och den skulle innebära förenklingar. |

130 | Gällande bestämmelser Rådets beslut 97/375/EG av den 9 juni 1997 om bemyndigande för Förenade kungariket att genomföra en fakultativ åtgärd som avviker från bestämmelserna i artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter. Rådsbeslutet ändrades genom rådets beslut 2000/435/EG av den 29 juni 2000 och 2003/909/EG av den 22 december 2003 och upphör att gälla den 31 december 2006. |

141 | Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

219 | Ej tillämpligt. |

Extern experthjälp |

229 | Någon extern experthjälp har inte behövts. |

230 | Konsekvensanalys Det föreslagna beslutet avser förenklingsåtgärder för hur mervärdesskatt skall påföras små och medelstora företag och kan komma att förbättra dessas kassaflödessituation. Det rör sig under alla omständigheter om en begränsad inverkan, eftersom undantaget har begränsad räckvidd. |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

305 | Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Bemyndigande för Förenade kungariket att fortsätta avvika från artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG och för Estland, Slovenien och Sverige att avvika från den artikeln. Syftet är att tillämpa en fakultativ ordning baserad på kontantprincipen, enligt vilken skattskyldiga personer skall skjuta upp avdrag för mervärdesskatt tills varorna och tjänsterna faktiskt betalats till leverantören. |

310 | Rättslig grund Artikel 27.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund. |

329 | Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

331 | Detta beslut avser ett bemyndigande som beviljas en medlemsstat på dess egen begäran och utgör därför inte någon förpliktelse. |

332 | Med hänsyn till undantagets begränsade omfattning står den särskilda åtgärden i proportion till syftet. |

Val av regleringsform |

341 | Föreslagen regleringsform: annan. |

342 | Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Enligt artikel 27 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG, om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter, kan undantag från de gemensamma mervärdesskattereglerna endast godkännas genom ett enhälligt beslut av rådet på förslag av kommissionen. Ett rådsbeslut är den enda lämpliga regleringsformen, eftersom det kan rikta sig till en enskild medlemsstat. |

BUDGETKONSEKVENSER |

409 | Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR |

520 | Upphävande av gällande lagstiftning Om förslaget antas, kommer gällande lagstiftning upphöra att gälla. |

Översyn/ändring/tidsbegränsning |

Förslaget innehåller en bestämmelse om tidsbegränsning. |

1. Förslag till

RÅDETS BESLUT

om bemyndigande för Estland, Slovenien, Sverige och Förenade kungariket att tillämpa en särskild åtgärd som avviker från artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund[1], särskilt artikel 27.1,

med beaktande av kommissionens förslag[2], och

av följande skäl:

(1) Genom rådets beslut 97/375/EG[3] bemyndigades Förenade kungariket, i enlighet med artikel 27 i direktiv 77/388/EEG, att tillämpa en särskild åtgärd som avviker från artikel 17.1 i direktivet. Syftet var att använda en fakultativ ordning där skatteredovisningen baseras på företags kontanta in- och utbetalningar (kontantprincipen). Enligt denna ordning får Förenade kungariket genom undantag från artikel 17.1 i direktivet skjuta upp rätten att dra av ingående mervärdesskatt tills denna har betalats till leverantören, vilket gäller skattskyldiga personer som redovisar utgående mervärdesskatt för sina leveranser när de har mottagit betalningen av kunderna, enligt artikel 10.2 tredje stycket andra strecksatsen i direktivet.

(2) Genom en skrivelse som registrerades på kommissionens generalsekretariat den 26 januari 2006 begärde Förenade kungariket en förlängning av detta undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG med tre år. Förenade kungariket begärde också att få höja omsättningstaket för den förenklade ordningen baserad på kontantprincipen från GBP 660 000 till GBP 1 350 000.

(3) Genom en skrivelse som registrerades på kommissionens generalsekretariat den 31 augusti 2006 begärde Estland ett undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG som skulle innebära att skattskyldiga personer får dra av mervärdesskatt när leverantören betalats. Att avdraget skjuts upp kommer bara att gälla den förenklade ordningen baserad på kontantprincipen enligt vilken skattskyldiga personer redovisar utgående mervärdesskatt för sina leveranser när de mottagit betalning av sina kunder, enligt artikel 10.2 tredje stycket andra strecksatsen i direktivet. Estland begärde att ordningen skall begränsas till skattskyldiga personer som enligt estländsk lag räknas som enskild firma.

(4) Genom en skrivelse som registrerades på kommissionens generalsekretariat den 27 juni 2006 begärde Slovenien ett undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG som skulle innebära att skattskyldiga personer får dra av mervärdesskatt när leverantören betalats. Att avdraget skjuts upp kommer bara att gälla den förenklade ordningen baserad på kontantprincipen enligt vilken skattskyldiga personer redovisar utgående mervärdesskatt för sina leveranser när de mottagit betalning av sina kunder, enligt artikel 10.2 tredje stycket andra strecksatsen i direktivet. Slovenien begärde att omsättningstaket för den förenklade ordningen fastställs till SIT 50 000 000.

(5) Genom en skrivelse som registrerades på kommissionens generalsekretariat den 6 april 2006 begärde Sverige ett undantag från artikel 17.1 i direktiv 77/388/EEG som skulle innebära att skattskyldiga personer får dra av mervärdesskatt när leverantören betalats. Att avdraget skjuts upp kommer bara att gälla den förenklade ordningen baserad på kontantprincipen enligt vilken skattskyldiga personer redovisar utgående mervärdesskatt för sina leveranser när de mottagit betalning av sina kunder, enligt artikel 10.2 tredje stycket andra strecksatsen i direktivet. Sverige begärde att omsättningstaket för den förenklade ordningen fastställs till SEK 3 000 000.

(6) I enlighet med artikel 27.2 i direktiv 77/388/EEG informerade kommissionen övriga medlemsstater, vilket skedde genom en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Estlands begäran, en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Sloveniens begäran, en skrivelse av den 4 oktober 2006 om Sveriges begäran och en skrivelse av den 6 oktober 2006 om Förenade kungarikets begäran. Genom en skrivelse av den 6 oktober 2006 meddelade kommissionen Sverige och genom skrivelser av den 9 oktober 2006 Estland, Slovenien och Förenade kungariket att den hade alla upplysningar som behövdes för att kunna bedöma deras begäran.

(7) Ordningen baserad på kontantprincipen är en förenklingsåtgärd för små och medelstora företag. I Förenade kungarikets fall kommer fler företag att kunna välja den förenklade ordningen, om taket höjs. Genom en höjning av omsättningstaket kunde ytterligare 57 000 företag omfattas av den. Genom det av Estland begärda undantaget skulle 5 700 företag kunna använda ordningen. I Sloveniens fall kan 62 000 företag välja att använda ordningen. I Sverige kommer 630 000 företag att kunna använda ordningen.

(8) De estländska, slovenska, svenska och brittiska undantagen kan godtas, mot bakgrund av den andel företag som skulle kunna välja den förenklade ordningen och dennas begränsade varaktighet.

(9) Undantaget i fråga inverkar inte på medlemsstaternas totala skatteintäkter i ledet slutlig konsumtion och har därför inga negativa effekter på de europeiska gemenskapernas egna medel från mervärdesskatt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom undantag från artikel 17.1 i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) bemyndigas Estland, Slovenien, Sverige och Förenade kungariket tillåta att rätten för skattskyldiga personer enligt andra stycket att dra av ingående mervärdesskatt skjuts upp tills ingående mervärdesskatt betalats till dessas leverantörer.

Berörda skattskyldiga personer skall tillämpa en ordning, där de redovisar utgående mervärdesskatt för sina leveranser när de mottagit betalning av sina kunder. De skall ha en årsomsättning som inte överstiger SIT 50 000 000 i Sloveniens fall, SEK 3 000 000 i Sveriges fall och GBP 1 350 000 i Förenade kungarikets fall eller skall i Estlands fall vara registrerade som enskild firma.

Artikel 2

Beslut 97/375/EG skall upphöra att gälla.

Artikel 3

Detta beslut skall upphöra att gälla den 31 december 2009.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Estland, Republiken Slovenien, Konungariket Sverige och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet ändrades senast genom Direktivet 2006/69/EG (EUT L 221, 12.8.2006, s. 9).

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] EGT L 158, 17.6.1997, s. 43. Beslutet ändrades senast genom beslut 2003/909/EG (EUT L 342, 30.12.2003, s. 49).