RAPPORT OM UTVECKLINGEN AV NÄTVERKET FÖR EPIDEMIOLOGISK ÖVERVAKNING OCH KONTROLL AV SMITTSAMMA SJUKDOMAR I GEMENSKAPEN

(Framlagt av kommissionen)

SAMMANFATTNING

Gemenskapsnätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar, som bildades genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG, har fullbordat sitt första verksamhetsår. Det har visat sig vara ett effektivt nätverk för hälsoskydd i gemenskapen. Dess utveckling och uthållighet i framtiden kräver dock ett betydande åtagande från kommissionens och medlemsstaternas sida att ställa resurser till förfogande så att utvecklingen behåller sin dynamik.

Det finns redan flera system för övervakning av smittsamma sjukdomar (t.ex. legionärssjuka, salmonellos, tuberkulos) inom Europeiska unionen. En utvidgning av verksamheten till att omfatta jämförbara system för andra prioriterade smittsamma sjukdomar pågår fortlöpande.

Systemet för tidig varning och reaktion har upprättats och kan nu klara av sjukdomsutbrott från vilken källa som helst, även om det fortfarande är tämligen nytt och behöver vidareutvecklas.

Kommissionen har även konstaterat att det finns behov av att snabbt kunna reagera på gemenskapsnivå för att bistå vid utbrott av sjukdomar inom och utanför Europeiska unionens gränser.

Under nästa period kommer en utvidgning av gemenskapsnätverket att ske på den internationella scenen genom Europeiska unionens samarbete med kandidatländer, partnerländerna i Medelhavsområdet, inom den nordiska dimensionen och genom Europeiska unionens samarbetsavtal med tredje land (t.ex. Kanada och USA).

Detta meddelande anger i huvuddrag hur kommissionen genomfört detta beslut under det första året och ger förslag till fortsatt verksamhet på området.

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

SAMMANFATTNING II

1. INLEDNING 5

2. Den rättsliga ramen 6

2.1. Europaparlamentets och rådets beslut om att bilda nätverket 6

2.2. Kommissionens beslut 6

3. gemenskapsnätverket 7

3.1. Systemet för tidig varning och reaktion (EWR-systemet) 7

3.1.1. Reaktioner på tidiga varningar 10

3.1.2. Lärdomar 10

3.2. Epidemiologisk övervakning 11

3.2.1. Sjukdomsspecifika nätverk 12

3.2.2. Nätverk för rutinövervakning 16

3.2.3. Inventeringar 17

3.2.4. Zoonoser 17

3.2.5. Informationsutbyte 18

3.3. Allmänhetens tillgång till uppgifter 18

3.4. Undersökningsteam 19

3.5. Utbildning i smittsamma sjukdomars epidemiologi 19

4. Tredje land och internationella organisationer 19

4.1. Kandidatländerna 20

4.2. Länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet/Europeiska frihandelssammanslutningen (EES-EFTA) 20

4.3. Länder anslutna till Europa-Medelhavsinitiativet och den nordiska dimensionen 21

4.4. Europeiska unionen - Nordamerika 23

4.4.1. Den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA (EU-US Task Force) 23

4.4.2. EU - Kanada 23

4.5. Smittsamma sjukdomar i utvecklingsländer 23

4.6. Världshälsoorganisationen (WHO) 23

5. nätverkets resurser 24

5.1. Finansiering av nätverket 24

5.2. Driften av nätverket 24

6. Slutsatser 25

Bilaga 1 xxvii

Bilaga 2 xxviii

Bilaga 3 xxix

Bilaga 4 xxx

RAPPORT OM UTVECKLINGEN AV NÄTVERKET FÖR EPIDEMIOLOGISK ÖVERVAKNING OCH KONTROLL AV SMITTSAMMA SJUKDOMAR I GEMENSKAPEN

1. INLEDNING

Så gott som alla människor i Europeiska gemenskapen har någon gång i sitt liv lidit av en smittsam sjukdom. Smittsamma sjukdomar utgör fortfarande en allvarlig risk för människors hälsa, även om läkemedel som antibiotika och vaccin har minskat hotet.

Smittsamma sjukdomar respekterar inte nationsgränser och kan spridas snabbt om inte åtgärder vidtas för att bekämpa dem. De drabbar alla oavsett ålder, livsstil eller social ställning. De medför inte endast ohälsa och stora omkostnader för samhället, de bidrar även till omkring en tredjedel av alla dödsfall. Medan dödligheten är högst i utvecklingsländerna, medför ohälsa betydande kostnader för den industrialiserade världen, där hälso- och sjukvårdskostnader och socioekonomiska kostnader är höga.

Befolkningsrörlighet och migration, ökad handel med livsmedel till följd av den inre marknaden och globaliseringen liksom förändringar i miljön gynnar en snabb spridning av sjukdomar, som hittills inte varit så utbredda inom EU. Nya sjukdomar som aids fortsätter att framträda, och andra utvecklar läkemedelsresistenta former, till exempel en form av tuberkulos som är resistent mot flera läkemedel (MDRTB) och meticillinresistenta stafylokocker, staphylococcus aureus (MRSA). Vidare pågår undersökningar med avseende på nya vetenskapliga rön om smittsamma agens i samband med kroniska tillstånd som cancer, hjärtsjukdomar eller allergier.

Identifiering, övervakning och kontroll av utbrott av smittsamma sjukdomar underlättas i hög grad av väl fungerande övervakningssystem. Sådana system ger inte endast information som bidrar till tidig upptäckt och snabb reaktion på utbrott eller potentiella utbrott, utan de bidrar också till att påvisa sjukdomstrender, riskfaktorer och behovet av ingripanden. De tillhandahåller också information när det gäller prioritering, planering och genomförande av samt resurstilldelning till program i förebyggande syften samt för utvärdering av sådana program och för kontrollåtgärder.

Som svar på dessa olika frågor betonade rådet genom sin resolution 1992 [1] och sina slutsatser 1993 [2] behovet av att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll i gemenskapen.

[1] EGT C 326, 1.12.1992, s. 1.

[2] EGT C 15, 18.1.1994, s. 6.

Kommissionen lade sedan fram sitt förslag, vilket antogs 1998 som Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG [3] om att bilda ett gemenskapsnätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen. Genom beslutet tilldelas kommissionen uppgiften att utveckla detta nätverk och underlätta och samordna dess olika verksamheter. De system som finns på nationell nivå ingår nu i nätverket. Det övergripande målet för detta nätverk är förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen med beaktande av behovet att integrera detta mål i internationella ansträngningar att reducera dessa sjukdomar.

[3] EGT L 268, 3.10.1998, s. 1.

Uppbyggnad och finansiering av gemenskapsnätverket och dess prioriteringar är integrerade beståndsdelar av det åtgärdsprogram som föreslogs i "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en hälsovårdsstrategi för Europeiska gemenskapen" och det tillhörande "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2001-2006) [KOM (2000) 285 slutlig].

Denna rapport redogör i huvuddrag för hur kommissionen har genomfört beslutet under det första året och anger huvuddragen i dess strategi för att konsolidera och stärka gemenskapsverksamheten på detta område.

2. Den rättsliga ramen

2.1. Europaparlamentets och rådets beslut om att bilda nätverket

Enligt Europaparlamentets och rådets beslut 2119/98/EG, som trädde i kraft den 3 januari 1999, bör gemenskapsnätverket om smittsamma sjukdomar med bistånd av kommissionen främja samarbete och samordning mellan medlemsstaterna vad gäller tidig varning och kontroll såväl som epidemiologisk övervakning.

I beslutet

*delegeras ansvaret för det fortlöpande tekniska genomförandet till kommissionen biträdd av en kommitté sammansatt av företrädare för medlemsstaterna,

*åläggs medlemsstaterna att till nätverket meddela relevanta uppgifter som kan stödja EU:s förebyggande insatser,

*föreskrivs att kommissionen skall tillhandahålla medlemsstaterna information,

*ges möjlighet till samordnade insatser mellan medlemsstaterna och i samverkan med kommissionen med icke- medlemsstater och internationella organisationer.

2.2. Kommissionens beslut

För att genomföra systemet för tidig varning och reaktion med täckning av så många smittsamma sjukdomar som möjligt och göra prioriteringar för epidemiologisk övervakning har kommissionen antagit två beslut under nätverkets första år.

*Beslut 2000/57/EG [4] om systemet för tidig varning och reaktion för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar, där de händelser som skall rapporteras specificeras liksom förfarandena för medlemsstaternas informationsutbyte och rapportering.

[4] EGT L 21, 26.1.2000, s. 32.

*Beslut 2000/96/EG [5] som specificerar de smittsamma sjukdomar som successivt skall omfattas av gemenskapsnätverket samt kriterierna för hur de skall väljas.

[5] EGT L 28, 3.2.2000, s. 50.

3. gemenskapsnätverket

Bildandet av nätverket medför ett mervärde på flera sätt.

-Det inför ett system för fortlöpande, välstrukturerad, tillförlitlig och effektiv kommunikation på gemenskapsnivå mellan myndigheter som på nationell nivå är ansvariga för övervakning av smittsamma sjukdomar och Europeiska kommissionen.

-Det underlättar snabb, tillförlitlig och allmänt accepterad identifiering av fall av smittsamma sjukdomar som inträffar inom eller utanför EU och importeras eller troligen kommer att importeras.

-Det ger behöriga myndigheter tillfälle och medel till samråd med varandra om de förebyggande åtgärder som skall vidtas och hjälper dem med att samordna införandet av sådana åtgärder och med utvärderingen av deras effekter.

-Det hjälper myndigheterna att analysera och tolka data och att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra spridningen av smittsamma sjukdomar.

Dessa mål uppnås i första rummet genom att i praktiken genomföra nätverkets två huvudbeståndsdelar - systemet för tidig varning och reaktion och ett system för epidemiologisk övervakning. Dessutom bildar nätverket en naturlig ram för ett spektrum av andra verksamheter (se även 3.3 - 3.5) som bidrar till informationsutbyte och reaktion i rätt tid när det gäller hälsoskydd.

Rutinutbyten sker via olika kommunikationsmedel. Det viktigaste informationsutbytet inom nätverket sker emellertid via Internet (se bilaga 4) Den kommunikationslänk som används inom nätverket är "Health Surveillance System for Communicable Diseases" (System för hälsoövervakning med avseende på smittsamma sjukdomar, HSSCD) inom "European Public Health Information Network" (Europeiska informationsnätverket för folkhälsa, EUPHIN), som ingår i gemenskapsprojektet för informationsutbyte med stöd av telematik mellan förvaltningar (IDA - Europaparlamentets och rådets beslut nr 1719/1999/EG av den 12 juli 1999 om en rad riktlinjer innefattande fastställande av projekt av allmänt intresse för transeuropeiska nätverk).

Enligt beslut 2119/98 skall medlemsstaterna i samverkan med kommissionen rådgöra med varandra i syfte att samordna sina insatser för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar, i synnerhet när de avser att införa speciella åtgärder för sin kontroll. Medlemsstaterna får, om de önskar, agera tillsammans. Dessa insatser kommer att bli mer betydelsefulla efterhand som nätverket utvecklas och dess verksamheter får större betydelse på ett internationellt plan.

3.1. Systemet för tidig varning och reaktion (EWR-systemet)

Systemet för tidig varning och reaktion (EWR-systemet) ger behöriga folkhälsomyndigheter i medlemsstaterna samt kommissionen möjlighet till ett effektivt och snabbt informationsutbyte om utbrott eller potentiella utbrott av smittsamma sjukdomar och om förebyggande åtgärder (se bilaga 2 vad gäller de utsedda kontaktpunkterna).

Detta system är inte avsett att reagera på isolerade händelser i en medlemsstat utan omfattande konsekvenser.

Av beslut 2000/57/EG framgår att alla händelser som skulle kunna leda till utbrott av betydelse för gemenskapen skall rapporteras enligt EWR-systemet, oavsett om ett sjukdomsspecifikt nätverk har bildats på gemenskapsnivå eller ej. Sådana händelser anges enligt ökande angelägenhetsgrad enligt följande:

*Nivå 1 - Informationsutbyte

Information insamlad av erkända källor tyder på en trolig händelse.

*Nivå 2 - Potentiellt hot

Information om en händelse eller indikatorer på en sådan händelse tyder på ett potentiellt hot mot folkhälsan.

*Nivå 3 - Fastställt hot

En händelse utgör ett hot mot folkhälsan.

Beroende på risknivå kommer kommissionen och medlemsstaterna överens om lämplig åtgärd som kan vidtas individuellt eller tillsammans.

Omkring tre händelser i månaden har i genomsnitt rapporterats om utbrott av betydelse för gemenskapen (TABELL 1).

TABELL 1 - Händelser som rapporterats inom nätverket för system för tidig varning och reaktion Juli 1999 - maj 2000

Sjukdomar förvärvade inom EU

Legionärssjuka, uppföljning av en rapport av Europeiska arbetsgruppen för legionärssjuka (EWOLD) (Frankrike)

Utbrott av legionärssjuka förknippad med bubbelpooler (Belgien)

Fall av variant av Creutzfeldt-Jakobs sjukdom (Frankrike)

Utbrott av listeria, uppföljning av ett larm genom EU:s Rapid Alert System för livsmedel (RASFF) (Frankrike)

Utbrott av legionärssjuka (Spanien)

Kluster av dödlig meningokockinfektion (Italien)

Fästingöverförd rickettsios, uppföljning av pressrykten (Italien)

Utbrott av listeria (Frankrike)

Fall av meningokockinfektion (Förenade kungariket)

Kluster av salmonella typhimurium DT 104 (Spanien)

Kluster av legionärssjuka (Förenade kungariket)

Kluster av legionärssjuka (Spanien)

Icke identifierad allvarlig sjukdom som drabbat heroinanvändare (Förenade kungariket, Irland)

Sjukdomar förvärvade utanför EU

Fall av misstänkt viral hemorragisk feber bekräftad som gula febern (Elfenbenskusten)

Utbrott av paratyfoid salmonella B i flera medlemsstater; (Turkiet)

Meningit orsakad av enterovirus, uppföljning av larm genom Rapid Alert System (Rumänien)

Matförgiftning (Venezuela)

Kolera (Indien)

Difteri (Östeuropa)

Malaria; uppblossande av malaria i Dominikanska republiken

Fall av Lassa-feber (Ghana)

Fall av allvarlig invasiv difteri (Ungern)

Fall av Lassa-feber (Sierra Leone)

Fall av Lassa-feber (Nigeria)

Fall av tuberkulos (Gambia)

Fall av meningokockinfektion i samband med pilgrimsfärd (Saudiarabien)

Nätverket för smittsamma sjukdomar har bildats för att upptäcka och bemästra smittsamma sjukdomar hos människor oberoende av orsak och överföringssätt. Dess huvudsakliga syfte är att förebygga vidare överföring av sjukdomarna till andra människor genom epidemiologisk övervakning och utredning av utbrott för att försöka fastställa deras orsak och genom utredning av fall av sjukdomar hos människor fastställa kontrollmetoder. Nätverket tillhandahåller den nödvändiga informationen för att man skall kunna vidta förebyggande åtgärder och är särskilt inriktat på situationer som kan utvecklas på gemenskapsnivå.

Även om huvudsyftet för nätverket, och särskilt för systemet för tidig varning och reaktion, sålunda inte är att upptäcka en farlig produkt eller kontaminerade livsmedel, händer det då och då att en del av informationen kan bidra till att identifiera livsmedel eller produkter som smittkälla, t.ex. ett nyligen inträffat utbrott av listeria i Frankrike eller utbrottet av legionärssjuka i samband med bubbelpooler. Vid sådana tillfällen kommer informationen att vidarebefordras till EU:s Rapid Alert System för livsmedel (RASFF) eller till EU:s Rapid Alert System för produktsäkerhet (RAPEX). Omvänt ger upplysningar från RASFF eller RAPEX om ett kontaminerat livsmedel eller en defekt produkt information som är nödvändig för epidemiologen för att fastställa sjukdomsorsaken i en medlemsstat, vilken utan denna information hade förefallit tillfällig eller utan sammanhang.

Av dessa skäl utbyter de olika myndigheter som är involverade i EWR-systemet, RASFF och RAPEX relevant information. Detta samarbete på EU-nivå ger en synergieffekt som är nödvändig för att säkerställa folkhälsan i Europa ges tillräckligt skydd.

3.1.1. Reaktioner på tidiga varningar

Systemet för tidig varning och reaktion har redan bevisat sitt värde både vad gäller att upptäcka smittkällor som ger upphov till sjukdomsutbrott och i fråga om samarbete mellan medlemsstaterna. Exempel på detta ges i det följande.

*Utbrottet av paratyfoid feber som drabbade turister när de återvände från en turkisk semesterort 1999 berörde mer än 300 resenärer. Ett internationellt team tillsattes för att göra en utredning av utbrottet. Med hjälp av turkiska myndigheter identifierades genom en epidemiologisk studie med miljöundersökning vissa livsmedel som den troliga källan till utbrottet. Systemet för tidig varning och reaktion säkrade snabb tillgänglighet till information. Undersökningsresultaten har delgetts de turkiska myndigheterna för att förhindra utbrott i framtiden.

*Till följd av ett meddelande genom EWR-systemet om ett utbrott av legionärssjuka vid en handelsmässa i Belgien och ett tidigare utbrott vid en blomsterutställning i Nederländerna hölls ett EWR-möte för att gå igenom dessa utbrott och behovet av framtida förebyggande åtgärder. Arbetet på detta område pågår för närvarande för att bedöma behovet av ytterligare gemenskapsåtgärder.

*Flera meddelanden genom EWR-systemet om viral hemorragisk feber hos resenärer som återvänder från länder där sjukdomen är endemisk har vidarebefordrats under 1999 och 2000 från olika medlemsstater. Detta har möjliggjort snabbt informationsutbyte om fall och åtgärder som skall vidtas med avseende på resenärernas kontakter i gemenskapen.

*Information förmedlades av flera medlemsstater genom EWR-systemet om nyligen inträffade utbrott av meningokockinfektion, som drabbat människor som återvände till medlemsstaterna från den årliga pilgrimsfärden (Haj) till Saudiarabien. Detta höjde medvetenheten om den potentiella förekomsten av fall bland pilgrimer och deras kontakter. Information om förebyggande åtgärder och kontrollåtgärder som vidtagits i medlemsstaterna delgavs också genom EWR-systemet.

3.1.2. Lärdomar

Det är de för epidemiologisk övervakning utsedda myndigheternas ansvar att vidarebefordra information till nätverket om en händelse som kan vara av betydelse för EU. Det finns därför ett visst mått av handlingsfrihet för myndigheten vad gäller tidpunkten när dess ansvar skall utövas. Det kan även vara så att den ansvariga myndigheten inte omedelbart har all den information till hands som den behöver för att utarbeta en väldokumenterad rapport och därför kan skapa onödig oro i andra medlemsstater om den slår larm i förtid.

Att bestämma när det potentiella utbrottet skall tillkännages är fortfarande ett av de svåraste problemen att övervinna. När övergår spekulationerna till att bli en sannolik risk- De här frågorna diskuteras rutinmässigt inom nätverkskommittén, och de årliga rapporter som skall utarbetas av kommissionen enligt beslut 2000/57/EG kommer att i hög grad underlätta möjligheterna att dra slutsatser grundade på de lärdomar som dragits av särskilda händelser. Detta kommer att vara fallet från och med den 31 mars 2001 när medlemsstaternas behöriga myndigheter för första gången kommer att förse kommissionen med relevant information för utarbetandet av sådana rapporter. En grundligare analys kommer då att göras.

De erfarenheter som vunnits hittills har även klart visat att nära förbindelser måste upprätthållas mellan de nationella myndigheter som är ansvariga för EWR-systemet och rutinövervakningsstrukturerna i medlemsstaterna för att säkerställa ett väl fungerande EWR-system.

3.2. Epidemiologisk övervakning

Nätverket för smittsamma sjukdomar håller på att utvecklas till ett "nätverk av nätverk" för specifika sjukdomar eller grupper av sjukdomar.

Sedan 1992 har kommissionen gett stöd till en rad projekt (nätverk) för övervakning av specifika smittsamma sjukdomar i synnerhet inom programmet för aids och smittsamma sjukdomar, hiv/aids, legionärssjuka, salmonellos, tuberkulos, utbildningsprogram för fältepidemiologi samt publikationer om övervakning. Programmet har även finansierat specifika inventeringar av resurser för övervakning, förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar.

Några av dessa nätverk har fått och får fortfarande stöd under sin pilotfas via det femte ramprogrammet för forskning och utveckling, vilket gjort det möjligt att bygga upp och validera bl.a. diagnostiska system och epidemiologiska metoder. Uttryck för detta är bl.a. att övervakningen införts i arbetsprogrammet för åtgärder som gäller smittsamma sjukdomar i programmet för livskvalitet och INCO programmet.

Befintliga nätverk har redan visat sig vara effektiva både vad gäller att upptäcka smittkällor som ger upphov till sjukdomsutbrott och tillhandahålla information för förebyggande insatser.

*Det gemensamma agerandet av de övervakningscentrum som ingår i Europeiska arbetsgruppen för legionärssjuka (EWGLI) har påvisat effektiviteten av att lägga samman information från flera medlemsstater för att bekräfta ett utbrott av och spåra källan till en infektion till en viss plats, till exempel ett hotell i ett land. Denna information vidarebefordras sedan till det landet och ger därmed möjlighet till att införa särskilda kontrollåtgärder för att stoppa "utbrottet" och förhindra framtida fall.

*'Enter-net' (tidigare Salm-net) kunde genom övervakning av några få fall hos människor i varje land spåra orsaken till salmonellafall till livsmedel som härrörde från en och samma producent och distribuerades över hela Europa, vilket återigen möjliggjorde att kontrollåtgärder vidtogs av behöriga myndigheter.

*De projekt som gäller hiv/aids och tuberkulos har bidragit väsentligt till kunskapen om dessa sjukdomars epidemiologi i EU och till informationsutbytet om faktorer som innebär en risk att ådra sig dem i olika medlemsstater. Detta har bidragit till utvecklingen av förebyggande strategier för hela EU.

Modellen för vart och ett av de befintliga sjukdomsspecifika nätverken utgörs av ett samordnande organ som stöds av nationella organ i andra medlemsstater. Nya sjukdomsspecifika nätverk kommer att bygga på samma princip med en central samordningsinstans.

Information som lämnas till kommissionen från dessa nätverk används även för att sörja för den nödvändiga synergieffekten på EU-nivå genom att göra informationen tillgänglig för andra EU-system som gäller övervakning av folkhälsan.

För att föra systemet för epidemiologisk undersökning vidare planeras verksamheter omfattande fem separata delar enligt tabell 2 nedan.

TABELL 2

Komponenter i epidemiologisk övervakningsverksamhet

*Sjukdomsspecifika nätverk - inriktade på en eller flera sjukdomar eller särskilda hälsofrågor av betydelse för gemenskapen.

*Nätverk för rutinövervakning - samlar och behandlar nationellt och rutinmässigt insamlade uppgifter om övervakning av smittsamma sjukdomar från medlemsstaterna.

*Inventeringar - beskriver nuvarande system för övervakning, förebyggande och kontroll.

*Zoonoser - förmedlar information om zoonoser hos människor.

*Informationsutbyte - utbyte av relevant information mellan nationella myndigheter via ett område på Internet.

3.2.1. Sjukdomsspecifika nätverk

De sjukdomsspecifika nätverken kommer genom sina samordningsinstanser och nationella strukturer att behandla och analysera inkommande uppgifter från nationella övervakningsorganisationer på ett jämförbart sätt. Kommissionens beslut 2000/96/EG anger vilka nätverk som skall prioriteras vid bildandet av nätverk för specifika smittsamma sjukdomar, eller för särskilda hälsofrågor, av betydelse för EU och gemensamma för flera agens som antimikrobisk resistens (dvs. mikroorganismers förmåga att bli resistenta mot antibiotika) och nosokomiala infektioner (dvs. infektioner som förvärvats på sjukhus).

Den samordnande instansen för varje sjukdomsnätverk skall ansvara för den pågående systematiska insamlingen, tolkningen, analysen och spridningen av uppgifter och information om de övervakade sjukdomarna. Dessa instanser kommer huvudsakligen att väljas ut bland nationella övervakningscenter ansvariga för insamling och analys av dessa uppgifter på nationell nivå och utsedda för epidemiologisk övervakning av medlemsstaterna (bilaga 3 innehåller en förteckning över nationella övervakningsorgan som utsetts och anmälts av medlemsstaterna). I de flesta fall ansvarar de nationella övervakningsorganen även för undersökning av utbrott och för tillhandahållande av nationell expertis vad gäller kontroll och förebyggande av smittsamma sjukdomar.

För att garantera tillförlitliga och jämförbara uppgifter måste nätverken, och i synnerhet samordningsinstanserna uppfylla vissa miniminormer såsom specifik epidemiologisk kompetens och erfarenhet, punktlighet vad gäller rapportering och exakthet med avseende på analys av uppgifter osv. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en serie sådana kvalitetsnormer i samarbete med medlemsstaternas företrädare i nätverkskommittén.

För att säkerställa att uppgifterna kan jämföras skulle det vara ändamålsenligt att utarbeta standardförfaranden när det gäller övervakning. I beslut 2119/98 krävs följande för varje sjukdomsspecifikt nätverk:

*Falldefinitioner.

*Bestämning av beskaffenheten och arten av de uppgifter och upplysningar som skall samlas in och vidarebefordras.

*Epidemiologiska och mikrobiologiska övervakningsmetoder.

Dessa falldefinitioner och övervakningsmetoder måste utarbetas med beaktande av dem som används för att samla in uppgifter på nationell nivå för att säkerställa att övervakningen utförs på det mest kostnadseffektiva sättet och med särskild betoning av informationens gemenskapsmervärde.

Områden där det behövs ytterligare forskning eller validering av metoder skall också fastställas.

Projekt rörande övervakningsnätverk som för närvarande finansieras av kommissionen inom gemenskapsnätverken framgår av tabell 3.

>Plats för tabell>

Sjukdomsspecifika nätverk kommer att identifiera händelser som kräver reaktion antingen genom systemet för tidig varning och reaktion, om kriterierna är uppfyllda, eller mindre snabbt genom andra verktyg för epidemiologisk övervakning inom nätverket. Nätverkets uppgift är sålunda att reagera snabbt och effektivt på händelser som kräver snabbhet och att förbättra folkhälsan på längre sikt genom att använda information från epidemiologisk övervakning på europeisk nivå kompletterad med nyheter och rapporter från många källor utanför gemenskapen, till exempel genom informationsutbyte med tredje land eller Världshälsoorganisationen.

För 17 av de 41 sjukdomar och särskilda hälsoområden som anges i bilaga 1 till kommissionens beslut 2000/96/EG har nu särskilda övervakningsnätverk bildats eller bildas under 2000 antingen som verksamma nätverk eller i form av undersökningar av genomförbarheten (se tabell 3).

De befintliga övervakningsnätverken kommer fortfarande att prioriteras vad gäller finansiering under 2001 och kommande år inom gemenskapsnätverket. Även genomförbarhetsstudier prioriteras, men om de kommer att definieras som ett framtida övervakningsnätverk med avseende på struktur och verksamhet beror på resultaten av dessa studier, som emotses under 2000 och början av 2001.

Bildandet av nya sjukdomsspecifika nätverk, pilotnätverk eller projekt för undersökning av genomförbarheten av nya nätverk är ett av gemenskapsnätverkets främsta prioriteringar under 2001 och senare (se tabell 4). Dessa innefattar sjukdomar som har prioritet som sjukdomsspecifika nätverk och andra sjukdomar, för vilka både rutinmässigt insamlad information och information om viktiga utbrott krävs på gemenskapsnivå, men som kanske inte anses vara kostnadseffektiva eller ha prioritet som individuella sjukdomsspecifika nätverk. Information om dessa sjukdomar kan i framtiden samlas in genom nätverk för rutinmässig övervakning eller som ett tillägg till andra sjukdomsspecifika nätverk.

Tabell 4 - Prioriteringar 2001 och senare

// Prioriterad sjukdom/ särskilt område för sjukdomsspecifika nätverk Listeria TSE variant CJD Cryptosporidiosis Malaria Pneumokock-sjukdomar Hepatitis B Polio Rubella Difteri Påssjuka Gonorré Syfilis Chlamydia

Information som krävs om dessa sjukdomar kan ingå som en del av ett nätverk för rutinövervakning eller i andra nätverk: Botulism Hepatitis A Shigellos Leptospiros Kolera Pest Giardiasis

Krävs enligt direktivet om zoonoser och kan ingå som en del av ett nätverk för rutinövervakning eller i andra nätverk: Blåsmasksjuka Yersinia Trikinos Toxoplasmos

Hur snabbt dessa prioriteringar kan genomföras beror både på vilka resurser som är tillgängliga på EU-nivå för tekniskt stöd till dessa nätverk och på medlemsstaternas förmåga att bygga upp kapacitet för att åta sig en mer omfattande gemenskapsövervakning som kräver ökade nationella resurser.

3.2.2. Nätverk för rutinövervakning

Som framgår av Inventory of the Means of Controlling Communicable Diseases in the European Union, Norway and Switzerland, en inventering som sammanställts av ISS (Istituto Superiore di Sanità, Italien), övervakas flera viktiga smittsamma sjukdomar redan i någon form på nationell nivå i några eller i alla medlemsstater. Övervakningsmetoderna kan dock variera med avseende på de falldefinitioner och andra epidemiologiska och mikrobiologiska metoder som används. Eftersom en del medlemsstater inte samlar in information enligt samma förteckning över smittsamma sjukdomar och inte heller använder samma övervakningsmetoder, måste hänsyn tas till detta vid presentationen av uppgifterna som bör tolkas med försiktighet och förklaras tydligt. Trots detta skulle en jämförelse av uppgifter sammanställda från dessa befintliga källor vara av värde på EU-nivå för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar, där ett nätverk inriktat på en specifik sjukdom ännu inte existerar eller kanske inte är motiverat ur kostnadseffektivitetssynpunkt.

Kommissionen har redan finansierat ett pilotprojekt för utveckling av ett nätverk som skulle kunna kollationera tillgängliga och rutinmässigt insamlade övervakningsuppgifter. Resultaten från detta projekt bör vara tillgängliga vid slutet av 2001.

3.2.3. Inventeringar

Tillförlitlig information behövs också om nuvarande system för övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i medlemsstaterna. Kommissionen stöder flera projekt av det här slaget (tabell 5).

TABELL 5 Inventeringar för gemenskapsnätverket

*Inventering av resurser för att bekämpa smittsamma sjukdomar i Europa inklusive kandidatländerna.

*EUVAX, vetenskaplig och teknisk bedömning av vaccinationsprogrammen i Europeiska unionen.

*Resurser för att bekämpa smittsamma sjukdomar i samband med turism och resor.

*Åtgärder för att hantera zoonoser.

*Vetenskaplig bedömning av åtgärderna för att hantera en epidemiologisk krissituation som berör mer än en medlemsstat.

En regelbunden uppdatering av sådana inventeringar är viktig om de skall användas som informationskällor för nätverket och andra organisationer. Detta är en prioriterad uppgift för 2001, och kommissionen kommer att vidta åtgärder för att säkerställa uppdatering av dessa inventeringar och deras länk till EUPHIN-HSSCD Internet- gränssnitt för att bereda både berörda yrkesgrupper och allmänhet tillgång till denna information. Resurser kommer att ställas till förfogande genom det nya folkhälsoprogrammet.

3.2.4. Zoonoser

I enlighet med direktiv 92/117/EEG [6], är kommissionen för närvarande i färd med att sammanställa en rapport om trender och källor för elva zoonotiska agens hos djur, djurfoder, livsmedel och människor på grundval av årliga uppgifter inhämtade från medlemsstaterna. De uppgifter om zoonoser hos människor som inhämtas från medlemsstaterna är sådana som samlats in genom nationell övervakning. Enligt beslut 2119/98/EG är övervakningen av humanfall av zoonos ett stort och viktigt område inom gemenskapsnätverket, och det finns redan verksamma nätverk som samlar in nationella uppgifter om salmonellos och verocytotoxisk colibakterie samt genomförbarhetsprojekt som får stöd under år 2000 beträffande campylobacter, brucellos och rabies. Tuberkulos hos nötkreatur kan införlivas med det nätverk som redan finns beträffande humanfall av tuberkulos. Vad avser övriga sjukdomar hos människor orsakade av listeria, echinococcus, trichinella, yersinia och toxoplasma, förutses att antingen ett sjukdomsspecifikt nätverk efterhand kommer att inrättas för en del av dem, eller att uppgifterna för andra kommer att samlas in genom nätverket för rutinmässig övervakning. Detta kommer att tillhandahålla den väsentliga delen av uppgifterna om humanfall i de årliga zoonosrapporterna. Det pågående arbetet med att göra ett nytt utkast till direktiv 92/117/EG ligger i linje med denna inställning att undvika onödigt dubbelarbete i medlemsstaterna och i kommissionen.

[6] EGT L62, 15.3.1993, s. 38.

3.2.5. Informationsutbyte

Kommissionen anser att det också är viktigt att främja kontakter mellan myndigheter på ett lämpligt sätt. Det skall därför inrättas en särskild informationsutbytestjänst via Internet för utbyte av relevant information mellan myndigheter/instanser och kommissionen. Detta gäller särskilt epidemiologisk information om sjukdomar på prioriteringslistan, för vilka särskilda nätverk ännu inte inrättats, men även för annan för gemenskapen relevant information rörande andra smittsamma sjukdomar, inklusive information om ovanliga epidemiska fenomen och nya (smittsamma) sjukdomar av okänt ursprung.

3.3. Allmänhetens tillgång till uppgifter

Öppenhet och tydlighet leder till allmänt accepterande, vilket är av avgörande betydelse för att nätverket skall få allmänhetens stöd. Uppgifter om rutinmässig övervakning och information om sjukdomsutbrott och reaktioner behöver spridas på olika sätt beroende på de bakomliggande fallen och mottagarna, oavsett om det rör sig om de politiskt ansvariga, berörda yrkesgrupper eller allmänheten.

I åtgärdsplanen för e-Europa, som fick stöd vid EU-toppmötet i juni, anges att det som en prioriterad folkhälsoåtgärd skall bli möjligt för allmänheten att genom digital teknik få tillgång till viktiga hälsouppgifter. En bestämd åtgärd för att komplettera denna åtgärd kommer att bli inrättandet av ett särskilt informationsnätverk för medborgare beträffande smittsamma sjukdomar, i vilket de för allmänheten tillgängliga uppgifterna från nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar kommer att matas in. Vissa delar av "Health Surveillance System for Communicable Diseases" (System för hälsoövervakning med avseende på smittsamma sjukdomar, HSSCD) är redan tillgängliga för allmänheten [7].

[7] HSSCD : http://hsscd.euphin.org/.

Vidare förväntar sig kommissionen att med hjälp av medlemsstaterna kunna bygga på sina befintliga initiativ inom detta område, såsom "Eurosurveillance" och "Eurosurveillance Weekly", som samordnas av nationella institut. "Eurosurveillance", den månatliga publikation som har funnits i flera år, och "Eurosurveillance Weekly", den elektroniska versionen [8], förser för närvarande relativt snabbt aktiva inom området och beslutsfattare med information om aktuella frågor inom gemenskapen vad gäller smittsamma sjukdomar. Den fortsatta finansieringen av dem för ett eventuellt inlemmande i nätverket behandlas för närvarande, och deras förhållande till de olika nätverksdelarna och till kommissionen kommer att stärkas.

[8] 'Eurosurveillance' (månatlig publikation): http://www.ceses.org/eurosurv - 'Eurosurveillance' (veckopublikation): http://www.eurosurv.org .

3.4. Undersökningsteam

Trots att gemenskapen, medlemsstaterna och de europeiska institutionerna redan spelar en betydelsefull roll genom att sända ut expertteam i samband med undersökningar av globala sjukdomsutbrott, skulle deras betydelse kunna öka genom gemenskapsnätverket. Ett pilotprojekt med avsikt att främja samarbetet mellan epidemiologiska experter i medlemsstaterna i en världsomspännande insats för att på plats utvärdera och hantera större hot om infektionssjukdomar finansieras av kommissionen. Pilotprojektet kommer att ta hänsyn till de erfarenheter som vunnits vid tidigare undersökningar då europeiska undersökningsteam satts samman för uppdrag utanför gemenskapen och kommer att undersöka det lämpliga i att upprätta en undersökningsstyrka vid vissa sjukdomsutbrott, i synnerhet om den drabbade staten begär hjälp i form av specialister och tekniskt och medicinskt bistånd. En sådan styrka skulle också kunna vara behjälplig om allvarliga sjukdomar bryter ut i länder inom gemenskapen.

Syftet med projektet är att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller att reagera effektivt vid begäran om hjälp. Detta är särskilt viktigt just nu då WHO föreslår tillskapandet av en global strategi vad avser reaktioner vid sjukdomsutbrott.

Därför behöver frågan om finansieringen av sådana team tas upp till diskussion. En gemensam finansieringsform behöver fastställas. Medlemsstaterna skulle kunna stå för kostnaderna för sina experter medan kommissionen täcker kostnaderna för den samordnade insatsen. En sådan gemensam åtgärd skulle påvisa ett europeiskt mervärde på ett kostnadseffektivt sätt.

3.5. Utbildning i smittsamma sjukdomars epidemiologi

Epidemiologiutbildning har anordnats vid olika akademiska institutioner i Europa, men standarden skiftar avsevärt och det är inte många utbildningsprogram som huvudsakligen inriktar sig på infektionssjukdomar och motmedel mot dessa. Det finns ett särskilt behov inom Europeiska unionen av ett fortlöpande yrkesutbildningsprogram avseende smittsamma sjukdomars epidemiologi, inklusive fältundersökningar.

Kommissionen har sedan 1994 gett stöd till ett program för epidemiologisk utbildning i syfte att stärka övervakningen och kontrollen av smittsamma sjukdomar [Europeiskt program för interventionsepidemiologisk utbildning - European Programme for Intervention Epidemiology Training (EPIET)].

Detta program har mottagits positivt av medlemsstaterna och behöver nu göras bärkraftigt.

4. Tredje land och internationella organisationer

Smittsamma sjukdomar tar inte hänsyn till gränser, och fall av allvarliga sjukdomar har, som noterats tidigare, förts in från andra delar av världen. Vidare har tuberkulos, syfilis, virushepatit och difteri återkommit i regioner som gränsar till unionen. Uppkomsten av läkemedelsresistenta former av smittsamma sjukdomar utgör också ett betydande hot mot folkhälsan.

Enligt artikel 152.3 i Romfördraget bör gemenskapen och medlemsstaterna i detta sammanhang främja samarbetet med tredje land och behöriga internationella organisationer inom folkhälsoområdet. Detta har redan tagits upp i Europaparlamentets och rådets beslut (2119/98/EG), som anger att kommissionen bör främja samarbete i denna mening med internationella organisationer (t.ex. WHO) och tredje land. På detta sätt kommer gemenskapen att vara förberedd inför sjukdomsutbrott som inträffar utanför dess gränser och kommer att kunna bistå andra länder i deras strävan att kontrollera sjukdomsutbrott som inverkar på gemenskapen.

För kommissionen gäller i första hand att med sina resurser bistå kandidatländerna i deras ansträngningar att införa nätverket som en del av tillnärmningen till EU:s regelverk.

Kommissionen är också medveten om att den måste bidra till ökade insatser när det gäller den globala kontrollen över smittsamma sjukdomar, inom ramen för sina tillgängliga resurser, sakkunskap och gällande dataskyddslagstiftning.

Projekt som finansieras av INCO (femte ramprogrammet för forskning och utveckling) ger ett väsentligt bidrag när det gäller att främja samarbete om övervakning och göra det möjligt för tredje land att samarbeta med EU-nätverk. Det gäller t.ex. projekten om malaria- och tuberkulosresistens, Lassa-feber och andra hemorragiska febersjukdomar samt difteri i Östeuropa. Ytterligare projekt kommer nu att finansieras i Medelhavsområdet i enlighet med rekommendationerna från Montpellierkonferensen.

4.1. Kandidatländerna

När det gäller kandidatländerna följer kommissionen deras framsteg när det gäller att utveckla den institutionella grunden för genomförandet av besluten om gemenskapsnätverket som en del av regelverket. Följande åtgärder vidtas för närvarande:

*Inbjudan till representanter för kandidatländerna att närvara vid nätverkskommitténs och dess arbetsgruppers förberedande möten.

*Anmodan att utse de deltagande instanser/myndigheter som i vederbörlig ordning skall ingå i nätverket i enlighet med artikel 9 i beslut 2119/98/EG.

*Förslag till kandidatländerna att ansluta sig till systemet för tidig varning och reaktion så snart de nödvändiga rättsliga kraven för deras deltagande har uppfyllts.

*Uppmuntran att använda de finansieringsmöjligheter som ges i samband med att de deltar i gemenskapsprogram för anslutning till sjukdomsspecifika övervakningsnätverk. Hittills har det skett en ökning av antalet ansökningar om deltagande i vissa sjukdomsspecifika nätverk från kandidatländernas sida.

4.2. Länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet/Europeiska frihandelssammanslutningen (EES-EFTA)

EES-EFTA-länderna (Island, Liechtenstein och Norge) deltar redan i en del av gemenskapsnätverkets befintliga projekt och verksamheter. Den formella utvidgningen av nätverksbeslutet till att gälla även dessa länder är en prioritering som måste göras för att nätverket skall utvecklas och kommer att leda till ett mer aktivt deltagande.

4.3. Länder anslutna till Europa-Medelhavsinitiativet och den nordiska dimensionen

Internationellt samarbete främjas genom gemenskapens åtagande att arbeta med Europa-Medelhavsinitiativet (EUROMED) [9] och i detta syfte antogs en deklaration vid Europa-Medelhavskonferensen om hälsofrågor i Montpellier den 3 december 1999 (se tabell 6).

[9] Partnerländer som deltar i Europa-Medelhavsinitiativet: Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, EU-medlemsstater, Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet, Palestinska myndigheten.

TABELL 6 Utdrag ur deklarationen från rådets

Europa-Medelhavskonferens om hälsofrågor

MONTPELLIER, den 3 december 1999 :

"Inrättandet av ett europeiskt nätverk för övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar ger tillfälle till vidareutveckling av samarbetet mellan partnerländerna där så är möjligt. Konferensen föreslår att möjligheten att samarbeta med partnerländerna i Medelhavsområdet utreds i samband med inrättandet av detta europeiska gemenskapsnätverk, i synnerhet vad avser datainsamlingsmetoder, utnyttjandet av gemensamma eller kompatibla falldefinitioner och utbyte av information. Partnerländerna kommer att vidta nödvändiga åtgärder för att främja detta samarbete."

Samarbete med länderna vid EU:s nordliga gränser främjas också genom länderna inom den nordiska dimensionen (Estland, Island, Lettland, Litauen, Norge, Polen och Ryska federationen) (bild 1). Kommissionens handlingsplan för den nordiska dimensionen vad gäller Europeiska unionens externa och transnationella politik under 2000-2003 förutser ett nära samarbete med nätverket när det gäller bekämpandet av smittsamma sjukdomar (se tabell 7).

TABELL 7

Utdrag ur handlingsplanen för den nordiska dimensionen med avseende på Europeiska unionens externa och transnationella politik under 2000-2003, som antagits av kommissionen:

"Verksamheter som berör övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar bör införas i nära samarbete med gemenskapsnätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar, med den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA beträffande smittsamma sjukdomar, liksom den arbetsgrupp som utsågs vid Östersjöstaternas toppmöte i Kolding för att utarbeta en gemensam plan i avsikt att förbättra sjukdomskontrollen i regionen."

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Fig. 1: Gemenskapsnätverket för smittsamma sjukdomar:

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Samarbete med tredje land

4.4. Europeiska unionen - Nordamerika

4.4.1. Den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA (EU-US Task Force)

Samarbetet med USA för att inrätta ett globalt system för tidig varning och reaktion har redan inletts. Det äger rum inom ramen för den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA vad gäller smittsamma sjukdomar. Det äger rum i ljuset av slutsatserna från konferensen om hälsa den 12 november 1998. I dessa fastslås att arbetsgruppens verksamhet bör inriktas på omfattningen av de verksamheter som utförs inom ramen för gemenskapsnätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar. Kommissionen överväger därför hur man skall kunna integrera EU-sidan av arbetsgruppen i gemenskapsnätverket.

EU-sidan har nyligen informerat USA om behovet av en ändring av arbetsgruppens mandat och struktur och avvaktar en reaktion därifrån.

4.4.2. EU - Kanada

Inom ramen för handlingsplanen EU-Kanada och på grundval av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan EU och Kanada har kommissionen inlett ett flerårigt projekt för att främja samarbetet mellan EU och Kanada kring forskning och utveckling när det gäller telematik på hälso- och sjukvårdsområdet, och kommissionen arbetar också på andra områden av gemensamt intresse.

4.5. Smittsamma sjukdomar i utvecklingsländer

I utvecklingsländerna bidrar ett begränsat antal smittsamma sjukdomar oproportionerligt mycket till att befolkningens ohälsonivå förblir hög, vilket fortsätter att bromsa dessa länders nationella utvecklingssträvanden. I dessa länder måste strategin för att bekämpa mer omfattande smittsamma sjukdomar entydigt förenas med kampen mot fattigdomen. Hiv/aids, malaria och tuberkulos är de vanligast förekommande sjukdomarna hos världens fattiga. Kommissionen har på detta område tagit innovativa och kompletterande initiativ inom ramen för EU:s utvecklingspolitik.

4.6. Världshälsoorganisationen (WHO)

WHO har fastställt smittsamma sjukdomar som en prioriterad fråga. Organisationen kan spela en central roll när det gäller att utveckla kapaciteten hos dess medlemmar att hantera smittsamma sjukdomar, i synnerhet de 51 länderna i den europeiska regionen. Dess bidrag kommer att bli särskilt värdefulla inom ramen för de central- och östeuropeiska ländernas anslutningsprocess.

Ömsesidigt utbyte av information äger redan rum med WHO vad gäller utbrott av smittsamma sjukdomar som kan få internationella konsekvenser. WHO:s verifikationslista över sjukdomsutbrott, som sammanställs av dess utbrottsgrupp på grundval av rapporter från en mångfald källor, skickas till nätverket, och WHO:s verksamheter förses med motsvarande relevant information från nätverkskällor. Kommissionen stödjer WHO:s insatser för att skapa en global strategi för att upptäcka sjukdomsutbrott och att bygga upp strukturen för en internationell reaktion på sådana utbrott.

Falldefinitioner som används inom gemenskapsnätverket kommer att samordnas med WHO för att säkerställa ett undvikande av dubbelarbete av medlemsstaterna genom de olika rapporteringssystemen och för att tillse att följden av att kompatibla data används kommer att bli effektivare och mer ansvarsfulla förebyggande strategier.

Kommissionen och medlemsstaterna kommer att behöva tillse att de framtida internationella hälsoföreskrifter som tas fram av WHO är förenliga med gemenskapsnätverkets krav, och tillämpningen av dem kommer att övervakas noggrant med tanke på den nära koppling dessa föreskrifter har med frågor som täcks av Världshandelsorganisationen (WTO).

WHO kommer att uppmanas att stärka sitt deltagande i alla de nämnda verksamheter som har samband med gemenskapsnätverket.

5. nätverkets resurser

5.1. Finansiering av nätverket

Nätverket för smittsamma sjukdomar är numera en permanent del av regelverket. Dess framtida livskraft är avhängigt tillgången på adekvat finansiering, både från medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. Det senare behandlas bland annat inom ramen för det nya folkhälsoprogrammet [KOM (2000) 285 slutlig]. Dessutom har viktiga forskningsprojekt inletts inom femte ramprogrammets forskningsprogram, och det finns andra finansieringskällor tillgängliga inom gemenskapen för särskilda projekt (t.ex. IDA och MEDA).

Medlemsstaternas ekonomiska åtaganden kommer också att bli betydande, eftersom kostnaderna som har samband med rutinmässig nationell nätverksdrift måste täckas.

5.2. Driften av nätverket

Det har redan visat sig att ett "nätverk av nätverk" är att föredra, med centrala samordningsinstanser för varje sjukdom eller grupp av sjukdomar. Varje samordningsinstans samlar in, kollationerar och sänder ut information om epidemiologisk övervakning för varje ämne som tillhandahållits av samordnande institut i andra medlemsstater. De ger gemenskapen snabb tillgång till all den senaste information som kan behövas för att bidra till förebyggande åtgärder. Denna nätverksuppbyggnad tar i anspråk den särskilda kunskap och expertis som redan finns på nationell nivå och är det optimala sättet att driva nätverket ekonomiskt och på ett tekniskt hållbart sätt. De ytterligare resurser som behövs i den nuvarande strukturen är mindre än vad som annars skulle behövas, och främjar handlingssynergi både inom ett instituts olika avdelningar och mellan olika institut. Kommissionen har också nytta av att den omedelbart kan finna den lämpligaste källan för vederhäftiga råd. Detta har visat sig vara ovärderligt när kommissionen föreslagit åtgärder till exempel i samband med legionärssjukan på kurorter och mässor, och när det gällt att hantera tekniska eller medicinska frågor om särskilda sjukdomar som krävt expertkunskap.

Enligt beslutet bör kommissionen handlägga och samordna nätverkets verksamhet (inklusive de sjukdomsspecifika nätverk som inrättats inom ramen för det). Denna skyldighet innebär handläggning av det politiskt känsliga EWR-systemet och teknisk samordning av de epidemiologiska övervakningskomponenterna. De senare omfattar:

*Medicinsk utvärdering av data/information som skickats till kommissionen.

*I samarbete med medlemsstaternas övervakningsinstitut följa ny medicinsk information beträffande sjukdomar som framträder eller återuppstår inom eller utanför Europeiska gemenskapen, för att kunna ange nya områden för rutinövervakning och hålla sig à jour med utvecklingen av kontrollåtgärder och förebyggande strategier som används av medlemsstaterna och tredje land.

*Vetenskaplig utvärdering av effektiviteten (kvalitetskontroll) hos de sjukdomsspecifika nätverken och övervakningsorganen.

*Tillförsäkra tillhandahållandet av telematisk expertis för att kunna sköta de databaser som är nödvändiga för nätverket.

*Uppdatering av sammanlänkade databaser.

Kommissionen tillhandahåller de resurser som är nödvändiga för dessa funktioner och anser att dessa viktiga uppgifter skall fortsätta och utvecklas i lämplig form under dess ledning.

6. Slutsatser

Gemenskapsnätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar, som bildades genom Europeiska parlamentets och rådets beslut 2119/98/EG, har fullbordat sitt första verksamhetsår. Det har visat sig utgöra ett effektivt bidrag till gemenskapens hälso- och sjukvårdsskydd.

Flera system för övervakning av smittsamma sjukdomar (t.ex. legionärssjukan, salmonellos och tuberkulos) finns redan i bruk inom gemenskapen. En stegvis utveckling av jämförbara system gällande andra prioriterade sjukdomar har nu inletts.

Systemet för tidig varning och kontroll (EWRS) har inrättats och kan nu ta itu med sjukdomsutbrott oavsett källa, även om systemet fortfarande är under uppbyggnad och utvecklingen därför kräver fortsatt stöd.

Kommissionen har också konstaterat att det finns behov av att snabbt kunna reagera på gemenskapsnivå för att bistå vid sjukdomsutbrott inom och utanför Europeiska gemenskapens gränser.

Under nästa period kommer gemenskapsnätverket att utvidgas till den internationella scenen genom EU-samarbete med kandidatländerna, partnerländerna i Medelhavsområdet, inom den nordiska dimensionen och genom den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA.

Nätverkets framtida utveckling och hållbarhet kräver en betydande resursinsats från kommissionens och medlemsstaternas sida om det inte skall förlora tempo.

En lista med angivande av åtgärder och prioriteringen av dessa återges i tabell 8:

Tabell 8:

Lista med angivande av åtgärder: [Prioriteringsnivå: K (på kort sikt), M (på mellanlång sikt) and L (på lång sikt)]

Tidig varning och reaktion

- Utvärdering av systemet för hälsoövervakning med avseende på smittsamma sjukdomar (EUPHIN-HSSCD)

- Ingående analys av EWR-systemet på grundval av de årliga rapporterna från berörda myndigheter i medlemsstaterna

- Utforska möjligheterna att utvidga systemet för tidig varning och reaktion till att gälla även hot som utgörs av sjukdomar som inte är smittsamma

- Utvärdering av möjligheterna att inrätta en europeisk undersökningsgrupp vid tillbud

- Fortsättning av epidemiologiska utbildningsprogram

Epidemiologisk övervakning

- Fastställande av falldefinitioner, kriterier för beskaffenhet och art av uppgifter och information som skall samlas in och skickas ut, samt epidemiologiska och mikrobiologiska övervakningsmetoder för ytterligare sjukdomsspecifika nätverk

- Inrättande av nätverk för rutinövervakning med aktuella övervakningsdata som är tillgängliga genom den nationella övervakningen

- Fortsatt utveckling av inventeringar som beskriver aktuella övervakningssystem

- Införande av zoonosövervakning i nätverket

- Tillskapande av ett område för utbyte inom EUPHIN-HSSCD, där relevant information skulle kunna utbytas

Information och publicitet

-Spärrade övervakningsdatabaser kommer att finnas inom HSSCD för de olika sjukdomsspecifika nätverken, till vilka huvudsakligen personal som har ansvaret för driften kommer att ha tillgång

-Information om övervakning och förebyggande av smittsamma sjukdomar kommer att finnas tillgänglig för allmänheten på HSSCD

-Övervakningsdata, sjukdomsutbrott och annan epidemiologisk information kommer ofta att finnas tillgängligt elektroniskt samt som publikationer och pressmeddelanden

Tredje land och internationella organisationer

- Rådgivning till kandidatländer i deras ansträngningar att genomföra beslutet om nätverk som en del av gemenskapens regelverk

- Utvidgning av beslutet om nätverk till att gälla även Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och Europeiska frihandelssammanslutningen

- Främjande av samarbete med partnerländerna inom Europa-Medelhavsinitiativet

- Främjande av samarbetet med länder som deltar i verksamheterna i den nordiska dimensionen

- Vidareutveckling av samarbete med USA inom ramen för den gemensamma arbetsgruppen för EU och USA med avseende på smittsamma sjukdomar

- Förbättring av samarbetet med internationella organisationer, i synnerhet med WHO

//

K,M,L

K,M,L

K,M,L

K,M,L

K,M

K,M,L

K,M

K

K,M,L

K,M,L K,M,L

K K

M,L

M,L

K,M

K,M,L

Bilaga 1

Förkortningar

EES // Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

EFTA // Europeiska frihandelssammanslutningen

ENTER-NET // Internationellt övervakningsnätverk för tarminfektioner - salmonella och VTEC 0157 (tidigare Salm-net for salmonellos)

EPIET // Europeiskt program för interventionsepidemiologisk utbildning

EUPHIN-HSSCD // Europeiska informationsnätverket för folkhälsa - System för hälsoövervakning med avseende på smittsamma sjukdomar

EUROMED // Initiativ för samarbete mellan Europeiska unionen och länderna som gränsar till Medelhavet

EWGLI // Europeiska arbetsgruppen för legionärssjuka

IDA // Utbyte av data mellan förvaltningar

RAPEX // Snabbvarningssystem för produktsäkerhet

RASFF // Snabbvarningssystem för livsmedel

VTEC // Verocytotoxisk colibakterie

WHO // Världshälsoorganisationen

WTO // Världshandelssamfundet

Bilaga 2

Utsedda myndigheter för EWR-systemet inom nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar inom gemenskapen:

Belgie / Belgique // Ministère de la Communauté française Direction Générale de la Santé

Vlaamse Gemeenschap Administratie Gezondheidszorg

Commission communautaire commune Service de la Santé et de l'Aide aux personnes

Institut Scientifique de la Santé Publique - Louis Pasteur

Danmark // Statens Serum Institut

Sundhedsstyrelsen (National Board of Health)

Deutschland // Robert Koch-Institut

España // Centro Nacional de Epidemiología del Instituto de Salud Carlos III

France // Ministère de l'Emploi et de la Solidarité Direction Générale de la Santé Bureau des maladies transmissibles

Institut de la Veille Sanitaire Département des maladies infectieuses

Greece // Ministry of Health and Welfare

Ireland // Department of Health and Children

National Disease Surveillance Centre

Italia // Ministero della Sanità Dipartimento della Prevenzione

Luxembourg // Direction de la Santé Division de l'Inspection Sanitaire

Nederland // Ministerie van Volksgezondheid Inspectie voor de Gezondheidszorg

Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) Centrum voor infectieziekten

Österreich // Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales (BMAGS)

Portugal // Direcção-Geral da Saúde

Instituto Nacional de Saúde

Suomi/Finland // Ministry of Social Affairs and Health Department for Promotion and Prevention

Kansanterveyslaitos (KTL) (National Public Health Institute)

Sverige // Socialstyrelsen (National Board of Health and Welfare)

United Kingdom // The Department of Health Communicable Disease Branch

European Community // European Commission

Health and Consumer protection DG Public Health Directorate Communicable, rare and emerging diseases Unit

Bilaga 3

Utsedda epidemiologiska övervakningsorgan inom nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar inom gemenskapen

Belgie / Belgique // Institut Scientifique de la Santé Publique - Louis Pasteur

Danmark // Statens Serum Institut

Deutschland // Robert Koch-Institut

España // Centro Nacional de Epidemiología del Instituto de Salud Carlos III

France // Institut de la Veille Sanitaire

Unité des maladies infectieuses

Greece // National Centre for Epidemiological Surveillance and Intervention

Ireland // National Disease Surveillance Unit

Italia // Istituto Superiore di Sanità (ISS)

Luxembourg // Direction de la Santé, Division de l'Inspection Sanitaire

Nederland // Inspectie voor de Gezondheidszorg

Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)

Centrum voor infectieziekten

Osterreich // Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales

(BMAGS)

Portugal // Instituto Nacional de Saúde

Sverige // Smittskyddsinstitutet

(Swedish Institute for Infectious Disease Control)

Suomi / Finland // Kansanterveyslaitos (KTL) (National Public Health Institute)

United Kingdom // Public Health Laboratory Service Communicable Disease Surveillance Centre

European Community // European Commission

Health and Consumer protection DG Public Health Directorate Communicable, rare and emerging diseases Unit

Bilaga 4

Kommunikationslänkar för nätverket

Den viktigaste kommunikationslänken inom nätverket är systemet för hälsoövervakning med avseende på smittsamma sjukdomar (HSSCD), vilket är en del av det europeiska informationsnätverket för folkhälsa (EUPHIN). Avsikten med EUPHIN är att det skall vara ett system för att dela med sig, utbyta och sprida information om folkhälsa inom gemenskapen. Systemet är en integrerande del av det elektroniska "utbytet av uppgifter mellan förvaltningar" (IDA - Europaparlamentets och rådets beslut nr 1719/1999/EG av den 12 juli 1999 om en rad riktlinjer innefattande fastställande av projekt av allmänt intresse för transeuropeiska nätverk som leds via Internet).

HSSCD-systemet ger möjlighet att utbyta information om tidig varning och reaktion samt övervakningen av smittsamma sjukdomar. Det tillhandahåller för närvarande allmänna telematiska tjänster såsom elektronisk post, införande av artiklar som diskussionsgrupper får tillgång till, sökkapacitet och nedladdning av dokument från andra värdar inom nätverket. En del HSSCD-databaser är endast avsedda för europeiska experter och folkhälsomyndigheter (t.ex. om de innehåller personliga medicinska uppgifter), andra kommer att fortsätta att vara tillgängliga för allmänheten.

EUPHIN har kapacitet att täcka olika områden med hälsorelaterad information. För närvarande ingår redan Health Indicators Exchange Monitoring System (Övervakningssystem för utbyte av hälsoindikatorer, HIEMS). EUPHIN kommer gradvis att utvidgas till att täcka Zoonoser.