Denna genomföranderapport tar framför allt hänsyn till genomförandet av programmet fram till räkenskapsåret 2014 samt den externa konsultens utvärdering (ADE: Aide à la Décision Économique) inom ramen för den utvärdering av genomförda åtgärder under Poseiprogrammet och den särskilda stödordningen för de mindre Egeiska öarna som har gjorts som en del av Refit-programmet. Den externa konsultens arbete utfördes från juni 2015 till augusti 2016. Utvärderingen kommer formellt att slutföras genom att kommissionens tjänstemän utarbetar ett arbetsdokument.

Den särskilda stödordningen för de mindre Egeiska öarna finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ). Genom förordning (EU) nr 229/2013 begränsas finansieringen av åtgärder under programmet till högst 23,93 miljoner euro per år. Utöver detta tillhandahåller Grekland nationellt stöd (0,547 miljoner euro). Uppgifter om budgetgenomförandet under perioden 2006–2014 återfinns i bilagan till denna rapport.

Syftet med denna rapport är att utvärdera tillämpningen av den särskilda stödordningen under perioden 2006–2014.

Stödet syftar till att utveckla den lokala jordbruksproduktionen och försörjningen av jordbruksprodukter genom åtgärder som rör produktion, bearbetning och saluföring av lokala jordbruksprodukter. Ett antal produkter som karakteriseras som traditionella och viktiga för de mindre Egeiska öarna har definierats inom ramen för programmet. Grekland har i genomsnitt avsatt omkring 19 miljoner euro per år för stöd till lokal produktion. Stödmottagarna är tillverkare av jordbruksprodukter eller producentorganisationer.

Grekland har öronmärkt 5,47 miljoner euro per år för denna åtgärd (23 % av den årliga ekonomiska tilldelningen), det vill säga mindre än det högsta belopp på 7,11 miljoner euro som anges i förordning (EU) nr 229/2013.

De mindre Egeiska öarna delas in i två grupper med differentierat stöd baserat på de merkostnader som uppstår till följd av deras avlägsna belägenhet: I grupp A återfinns öar som ligger närmare fastlandet och i grupp B de mest avlägsna öarna, vilka utgör omkring tre fjärdedelar av de mindre Egeiska öarna.

I den södra Egeiska regionen är jordbrukssektorn relativt begränsad och tillgodoser inte regionens behov av livsmedel, vilket innebär att stora mängder förnödenheter måste transporteras från Grekland i övrigt och från utlandet. Denna situation förvärras under sommarmånaderna, då turismen gör att efterfrågan ökar. Regionens geografiska diskontinuitet och de markerade skillnader som kännetecknar den ger regionen en speciell karaktär som inte gynnar den primära sektorns utveckling. Det torra klimatet med ringa nederbörd i kombination med den begränsade tillgången på mark och den bergiga terrängen är till hinder för jordbrukets utveckling och därmed för de enskilda öarnas hållbarhet. Trots detta sysselsätter den primära sektorn 6,1 % av arbetskraften, med stora säsongsvariationer och undersysselsättning (uppgifter från 2013). Den utnyttjade jordbruksarealen i regionen utgör 106 080 hektar, vilket motsvarar 16,7 % av den totala markarealen (uppgifter från 2010).

Jordbruksverksamheten omfattar odling av grödor (mastix, olivträd, vinstockar, citrusträd och spannmål) samt boskapsuppfödning (biodling och uppfödning av får, getter och nötkreatur). Jordbrukens genomsnittliga storlek är liten (omkring 5 hektar UJA per jordbruksföretag 2013).

De grekiska myndigheterna har definierat såväl den särskilda försörjningsordningen som stödet till lokal produktion i detalj i programmet. Programmet återspeglar de prioriteringar som de nationella myndigheterna har satt upp för sin jordbrukssektor i nära samarbete med intressenterna. Vid behov kan programmet modifieras årligen i enlighet med artikel 32 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 181/2014.

Senast den 30 september varje år överlämnar Grekland sin årliga rapport om genomförandet av programmet under det föregående året i enlighet med artikel 31.1 i förordning (EU) nr 181/2014.

6.Budgetgenomförande

Budgetgenomförandet för den granskade perioden och beloppens fördelning mellan den särskilda försörjningsordningen och stödet till lokal produktion presenteras i bilaga. Utgifterna består till största delen (74–79 %) av åtgärder inom ramen för stödet till lokal produktion.

På basis av Greklands årliga genomföranderapporter kan man konstatera att den totala genomförandegraden var relativt hög under perioden 2007–2014, mellan 85 % och 94 %, såsom figur 1 visar.

Figur 1: Årliga utgifter för stödordningen för de mindre Egeiska öarna per åtgärd (miljoner euro) (Källa: ADE på basis av de årliga genomföranderapporterna)

7.Systemets genomförande

Under perioden 2007–2014 uppgick Greklands utgifter för stöd till lokal produktion till mellan 15,4 och 17,8 miljoner euro per år. 61 % av de totala medlen till stöd för lokal produktion under perioden 2007–2014 avsåg stöd för olivträd (stödet minskade faktiskt från 11,4 miljoner euro 2007 till 8,7 miljoner euro 2014). Andra viktiga sektorer var vin (11 % av utgifterna för stöd till lokal produktion, med en minskning från 2,2 miljoner euro 2007 till 1,2 miljoner euro 2014), produktion av traditionella ostar (9 % av utgifterna för stöd till lokal produktion, en ökning från 1,7 till 2,6 miljoner euro mellan 2009 och 2014), biodling (7 % av utgifterna, på en stabil nivå omkring 1,2 miljoner euro) och mastix (6 % av utgifterna för stöd till lokal produktion, en ökning från 0,9 till 1,1 miljoner euro).

När det gäller den särskilda försörjningsordningen var den totala budgeten under perioden 2007–2014 5,47 miljoner euro per år, och de totala utgifterna varierade mellan 4,8 och 5,3 miljoner euro per år. Nästan 95 % av stödet enligt den särskilda försörjningsordningen används för djurfoder och återstående 5 % för mjöl.

8.Utvärdering av programmet

8.1.Garanterad försörjning med jordbruksprodukter

Målet att garantera försörjningen med produkter som är nödvändiga som livsmedel, för bearbetning eller som insatsvaror inom jordbruket genom att minska de merkostnader som uppstår har till större delen nåtts, främst när det gäller djurfodret. Under perioden 2007–2014 täcktes över 100 % av de mindre Egeiska öarnas totala behov av djurfoder, medan täckningsgraden för mjöl delvis var otillräcklig (omkring 57 % 2014). En minskning har emellertid noterats när det gäller djurfoder till ögrupp A (-26 %). Denna grupp svarade dock endast för 6 % av den totala volymen djurfoder 2014. Orsakerna är främst den nedåtgående trenden när det gäller antalet djur samt att boskapsuppfödarna föredrar standardiserat djurfoder. Täckningsgraden för mjöl är lägre för öarna i grupp B, och minskade med 27 % under perioden.

8.2.Överensstämmelsen mellan den särskilda försörjningsordningen och stödet till lokal produktion

Generellt sett har båda instrumenten tillämpats på ett konsekvent sätt. Det finns ingen intern inkonsekvens mellan tillämpningen av den särskilda försörjningsordningen och stödet till lokal produktion, eftersom de produkter som stöds genom den särskilda försörjningsordningen (mjöl och djurfoder) inte produceras lokalt.

8.3.Upprätthållande av produktionsverksamhet inom jordbruket

Stödet till jordbruksproduktionen har till största delen utgått i förhållande till areal (hektar) eller volym (ton), utom när det gäller produktionen av oliver, som svarar för merparten av stödet till lokal produktion genom programmet. Den areal som används för olivodling minskade med 21 % mellan 2007 och 2014 medan produktionen av oliver bara minskade med 8 % (vilket innebär att produktiviteten ökade). De årliga variationerna är emellertid stora. Vinproduktionen minskade också, liksom vinodlingsarealen. Övrig produktion, av till exempel mastix, biodlingsprodukter och traditionella ostar, minskade något.

Den särskilda stödordningen för de mindre Egeiska öarna, under vilken stödet främst relateras till driftskostnader (produktion, bearbetning och saluföring), förbättrade endast konkurrenssituationen för traditionella jordbruksprodukter i begränsad omfattning. Att konkurrenskraften ökade berodde däremot huvudsakligen på andra stödinstrument, i synnerhet inom ramen för den regionala utvecklingsplanen.

8.4.Bidrag till målen för den gemensamma jordbrukspolitiken

Den särskilda stödordningen för de mindre Egeiska öarna bidrog till de övergripande målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.