SV Europeiska unionens officiella tidning C 255/24

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Hur kan man stödja små och medelstora företag i anpassningen till globala marknadsförändringar?”

(yttrande på eget initiativ)

(2010/C 255/04)

Föredragande: Claudio CAPPELLINI

Medföredragande: Ulrich PAETZOLD

Den 26 februari 2009 beslutade Europeiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

”Hur kan man stödja små och medelstora företag (1) i anpassningen till globala marknadsförändringar?”.

Rådgivande utskottet för industriell omvandling, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 26 november 2009. Föredragande var Claudio Cappellini och medföredragande var Ulrich Paetzold.

Vid sin 458:e plenarsession den 16–17 december 2009 (sammanträdet den 16 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 180 röster för och 3 nedlagda röster:

Del 1

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Kommittén är medveten om att internationaliseringen av små och medelstora företag sker på många olika sätt, och att företagen använder olika strategier och tar emot stöd på olika nivåer. I detta yttrande vill kommittén därför lägga fram åtta rekommendationer för att vägleda och mana till stödåtgärder för dessa företag i anpassningen till globala marknadsförändringar. Vårt yttrande vänder sig till EU:s institutioner och medlemsstater, till de små och medelstora företagen och deras organisationer samt till andra sammanslutningar i det civila samhället inom EU.

1.2 Rekommendation 1: Respektera företagarna, deras rätt att fatta beslut och deras skyldighet att ta konsekvenserna av dessa beslut. Företagsstödet ska hjälpa företagare att hantera globala marknadsförändringar, men det får varken ersätta företagarens egna beslut eller skydda företagaren från riskerna i samband med besluten. Stödpolitiken för små och medelstora företag bör belöna innovation (genom aktivt deltagande i sjunde ramprogrammets (FP7) sektorsöverskridande teknikplattformar), men stödet ska inte vara riskbärande, förutom om det införs som svar på specifika marknadsmisslyckanden. I ett sådant läge kan globala marknadsförändringar få en oproportionerligt stor inverkan på mindre företag (t.ex. sådana som är verksamma i globala värdekedjor eller ekonomier som domineras av mindre företag).

1.3 Rekommendation 2: Minska handelshindren. Det mest effektiva sättet att stödja småföretag som sysslar med export är fortfarande att sträva efter öppna marknader och detta görs bäst genom framgångsrika handelsförhandlingar och genom att kontrollera att tredjeland på ett lagligen korrekt sätt tillämpar handelspolitiska skyddsåtgärder, se till att globala handelsnormer tillämpas och upprätthålla inre marknaden, utan att glömma bort lika tillgång till marknaden. Det bästa sättet att agera politiskt är att se till att de företag som är i stånd att exportera inte hindras av tullar eller andra handelshinder.

1.4 Rekommendation 3: Stimulera konkurrenskraften genom högre kvalitet. Nyttan och behållningen av att respektera europeiska normer och krav samt av att fullt ut delta i program som främjar kvaliteten, såsom sjunde ramprogrammet och programmet för konkurrenskraft och innovation, måste framhållas i marknadsföringskampanjer i tredjeländer som anordnas av medlemsstaterna, Europeiska kommissionen och olika näringslivsorganisationer. Samtidigt bör man betona att respekten för EU-normer är en förutsättning för import av varor och tjänster till EU.

1.5 Rekommendation 4: Inom handelspolitiken måste man ”tänka småskaligt först”. Om partnerskap ska bildas i syfte att ge tillgång till marknader kräver den komplexa processen i samband med handelsförhandlingar en bättre samordning av de små och medelstora företagen. Insynen i förhandlingarna kan förbättras om man betonar småföretagsdimensionen i alla konsekvensbedömningar beträffande den hållbara utvecklingen. Dessutom bör man fästa större uppmärksamhet vid hur representativa företagens företrädare är. Databasen om tillträde till marknaderna och webbplatserna för information om immateriell äganderätt (s.k. IPR helpdesks) på nya marknader kommer också att vara till nytta. Det kan även göras mer när det gäller offentlig upphandling och betalningsfrister både inom och utanför EU för att förbättra handeln för småföretagen.

1.6 Rekommendation 5: Skräddarsy politiken efter de små och medelstora företagens behov. De små och medelstora företagens erfarenheter av och politikernas uppfattning om hindren för internationalisering skiljer sig från varandra. Stödet måste kanaliseras via lokala och internationella mellanhänder som känner till småföretagen samt i smidiga och lättillgängliga former. Ett bra exempel på detta är att främja personliga kontakter mellan företag genom att subventionera det första besöket företagen emellan. Mycket behöver uträttas för att politiken ska motsvara småföretagens behov, och tillgången till finansiering kan tas som ett belysande exempel på detta. Man bör verka för att hjälpa småföretagen på ett konkret sätt, t.ex. genom medling, skattelättnader, betalningar i tid och åtgärder för att underlätta en snabb tilldelning av finansiella medel genom undantag för statligt stöd, särskilt i de sektorer som är mest utsatta för globaliseringen och den ekonomiska och finansiella krisen (bl.a. bilindustrin).

1.7 Rekommendation 6: Stödja små och medelstora företag genom de anställda. Syftet är att se till att småföretagen har tillgång till kunnig och engagerad arbetskraft på arbetsmarknaden. Om europeiska småföretag ska kunna behålla sin konkurrenskraft måste de även i fortsättningen ha tillgång till kompetens på högsta nivå, t.ex. inom områden som maskinteknik och tekniskt underhåll samt inom byggsektorn. Kommissionens initiativ ”Ett gemensamt åtagande för sysselsättning” bidrar med ett mervärde till denna process. Den sociala dialogen, särskilt på sektorsnivå, måste inriktas mer på att hjälpa småföretagen att arbeta med sina anställda så att de behåller och förbättrar sin kompetens och blir de första som gynnas av både befintliga och nya möjligheter på inre marknaden. För att hantera de globala förändringarna bör man främja EU-partnerskap och hållbara projekt bland organisationer för små och medelstora företag, handelshögskolor och forskningsorgan i samarbete med tillväxtekonomiernas institutioner.

1.8 Rekommendation 7: Nätverk har betydelse för små och medelstora företag, i synnerhet när verksamheten blir internationell. Nätverk skapar möjligheter för småföretagen men innebär även vissa problem som har att göra med immateriell äganderätt och kunder i dominansposition. Sådana problem hanteras bäst sektorsvis. EU har inte utnyttjat sin potential i egenskap av global aktör för att stärka småföretagens roll inom export till och import från marknader utanför EU. Särskilt intressant är EU:s och medlemsstaternas roll när det gäller att stödja de små och medelstora företag som är tillräckligt konkurrenskraftiga för att fungera som IIC-företag i värdekedjor (Initial and Intermediate Companies, dvs. företag som utgör den första länken eller mellanliggande länkar i försörjningskedjan). Man måste lägga större vikt vid denna fråga, i linje med vad CCMI tidigare påpekat och med tanke på de krav det innebär att anpassa EU:s industripolitik till den globala marknaden.

1.9 Rekommendation 8: Förnya och utvärdera. Politikerna måste skapa förnyelse i realekonomin, i synnerhet under krävande ekonomiska, sociala och miljömässiga förhållanden. Politiken måste snabbt kunna reagera på nya utmaningar, bli föremål för utvärdering utifrån gedigna kvalitetsmässiga belägg och föras i samverkan med representativa aktörer, så att man kan dra lärdom av goda exempel och resultatförändringar. Småföretagen skulle kunna ge ett centralt bidrag till mer energieffektiva produkter/tjänster och till den så kallade gröna ekonomin.

2. De små och medelstora företagens viktiga roll för hur EU hanterar de globala marknadsförändringarna

2.1 De 23 miljoner små och medelstora företag som finns i EU har stor betydelse när det gäller att anpassa EU:s ekonomi till förändringarna på de globala marknaderna. Dessa företag sysselsätter två tredjedelar av de anställda inom den privata sektorn, ser till att dynamiken på arbetsmarknaden bibehålls och bidrar till utvecklingen av en konkurrenskraftig och innovativ ekonomi för alla i EU. Den utveckling i riktning mot ekonomisk uppsplittring och specialisering som utmärker globaliseringen skapar nischer som småföretagen kan dra nytta av. Det krävs ett starkare erkännande av småföretagens bidrag till välståndet i EU och den sociala, affärsmässiga och kulturella mångfald som dessa företag representerar. Småföretagen utgör ryggraden i EU:s produktionssystem och skulle kunna bidra mer till sysselsättningen och till det mervärde som EU ger (2).

2.2 EU är världens största exportör och givare av utvecklingsbistånd, och därmed har EU redan en global inriktning. Småföretagen är en heterogen grupp och många företag kommer inte att ha tillräckligt med styrka, resurser eller vilja för att ge sig ut på de globala marknaderna. EESK betonar att ”globalisering” och ”internationalisering” utgör viktiga frågor även för de småföretag som enbart levererar till eller verkar på lokala och regionala marknader (3). I och med globaliseringen har de sociala kompromisser som innebar att småföretagen inneslöts i de nationella ekonomiska systemen blivit omdefinierade, och kommittén är medveten om att småföretagens koppling till de nationella och internationella marknaderna kommer att förändras än en gång, men nu till följd av finanskrisen (4). Kommissionen och medlemsstaterna har fått en allt viktigare roll i detta avseende, vilket behöver diskuteras och föras upp på EU:s politiska dagordning. Om EU talade med en samlad röst inom de internationella finansieringsinstitutionerna (vilket redan efterfrågats av Eurogruppens företrädare i rådet) och om Eurogruppen hade en gemensam vision till stöd för euroområdet, skulle även detta kunna ge de små och medelstora företagen en mer framträdande roll på de globala marknaderna.

2.3 Det finns många faktorer som påverkar hur de små och medelstora företagen reagerar på globala marknadsförändringar. Trots åtagandet att förverkliga en gemensam marknad är det få småföretag i EU-27 som exporterar till eller importerar från utlandet (5). Internationaliseringen tenderar att ha nått längre i mindre länder och bland större företag (6). Tjänstesektorn, som domineras av småföretag, bidrar till omkring 70 % av bruttoförädlingsvärdet i EU-27, men tjänstesektorns bidrag till handeln över gränserna var endast 20 % under det relativt gynnsamma året 2006 (7). Vilka destinationer och sektorer som är föremål för internationalisering varierar, likaså vilka tillvägagångssätt företagen väljer (t.ex. export eller samriskföretag) och i vilken riktning handeln går. Även hindren för internationalisering varierar. Det främsta hindret för småföretag är bristen på kunskap om utländska marknader (13 % av de småföretag som sysslar med export har uppgett detta som sitt främsta hinder), följt av importtullar i mottagarlandet och brist på kapital (båda 9 %) (8).

2.4 De små och medelstora företagen har mindre gränsöverskridande verksamhet på och utanför inre marknaden än de större företagen. Detta kan ge ett felaktigt intryck av att EU är till för storföretagen medan medlemsstaterna är till för småföretagen. EESK betonar att småföretagen utgör ryggraden i EU:s ekonomi och har en viktig roll i EU:s sociala ekonomi, särskilt när de större företagen utlokaliserar sin verksamhet till länder utanför EU.

EESK ställer sig därför bakom utvecklingen av EU:s politik för små och medelstora företag, från handlingsplanen för små och medelstora företag 1986 och det integrerade programmet 1994 till de olika fleråriga programmen, Lissabonagendan 2000, den europeiska stadgan för småföretag 2000, programmet för konkurrenskraft och innovation och rättsakten för småföretag i Europa (”Small Business Act”).

2.5 Många företag efterfrågar inga andra politiska stödåtgärder än att man undanröjer de hinder som har att göra med administration och regelverk. För dessa företag är huvudsyftet med EU:s politiska interventioner rörande småföretag att korrigera marknadsmisslyckanden. Men i tidigare yttranden (9) har kommittén tydligt uttryckt ståndpunkten att stödet till små och medelstora företag måste tas till en annan nivå för att man ska nå målsättningarna med rättsakten för småföretag och uppfylla behoven hos de 23 miljoner småföretag som finns i EU. Den särskilda vecka som inrättats för de små och medelstora företagen har ytterligare ökat räckvidden för politiken på detta område, eftersom syftet med veckan är att ”informera”, ”ge stöd”, ”inspirera”, ”dela med sig” och ”uppmuntra” småföretag (10), vilket redan påpekats när det gäller förverkligandet av rättsakten för småföretag i såväl EESK:s yttrande INT/445 som nyligen av Regionkommittén.

2.6 Detta yttrande fokuserar dels på rekommendationer för att hjälpa småföretagen med export, dels på en politik utformad för att hjälpa småföretagen att hantera globala marknadsförändringar. Yttrandet vänder sig såväl till kommissionen, Europaparlamentet och medlemsstaterna som till små och medelstora företag och deras organisationer, både branschöverskridande och branschspecifika. Yttrandet inleds med en förklaring till varför det etablerade synsättet att det är berättigat med interventioner för att hantera marknadsmisslyckanden mycket väl kan ingå som en central komponent i en sådan politik. Men i yttrandet påpekas också att verktygen för att fastställa marknadsmisslyckanden, hitta politiska lösningar och fördela genomförandeansvaret inte alltid är entydiga eller ändamålsenliga. Därför bör man utarbeta andra principer för att politiken ska närma sig småföretagen och fjärma sig från det abstrakta begreppet ”marknaden”. I detta syfte skulle EESK tillsammans med andra intresserade institutioner på gemenskaps- och medlemsstatsnivå kunna främja utarbetandet av halvårsrapporter på global nivå för att påvisa ”de små och medelstora företagens ställning på den globala marknaden utifrån adekvata marknadsindikatorer”.

3. Rekommendation 1: Företagarna fattar besluten

3.1 I åtgärderna måste man ta hänsyn till företagarna, deras rätt att fatta beslut och deras skyldighet att ta konsekvenserna av dessa beslut. Incitament för export kan göra mycket stor skada på så vis att de stör marknadskrafterna och uppmuntrar företag att ta risker som de inte är i stånd att hantera. Politiken bör ha som regel att belöna innovation och stödja affärsmässigt risktagande, men inte att bära affärsmässiga risker, om det inte sker på grund av specifika marknadsmisslyckanden.

3.2 Globaliseringen innebär komplexa utmaningar, både risker och möjligheter, för såväl småföretagen som politikerna. För att få tillgång till globala marknader krävs kostsam information, och leverantörerna måste vara tillförlitliga. Dessutom medför värdekedjorna utmaningar för småföretagen när det gäller immateriell äganderätt. De små och medelstora företagen är på väg mot internationalisering på många olika sätt. Några har global inriktning redan från början, medan andra långsamt lär sig att anpassa sig. Utmaningen för politikerna ligger i att de måste se till att den uppfattning som de har av småföretagens behov stämmer överens med de faktiska behoven hos de företag som de vill stödja. Det är därför som fokus måste ligga på att ge stöd samtidigt som företagarnas beslutanderätt respekteras.

4. Rekommendation 2: Marknaderna måste vara fria

4.1 Tanken om företagarnas beslutanderätt är det viktigaste argumentet för fria marknader och är en vedertagen norm inom EU:s politik för små och medelstora företag. I rättsakten för småföretag påpekas att man bör få ut mer av inre marknaden. Kommittén har hävdat att förbättringar av inre marknaden är det mest effektiva sättet att förbättra exportmöjligheterna för små och medelstora företag (11), och bättre tillgång till exportmarknaderna för dessa företag är ett viktigt tema i den externa dimensionen av Lissabonstrategin (12). Att minska handelshindren och förverkliga öppna marknader med fri konkurrens genom att sluta handelsavtal, tillämpa globala handelsnormer och upprätthålla inre marknaden utgör därmed det mest effektiva sättet att stödja småföretag som sysslar med export, förutsatt att öppnandet av marknaderna respekterar ”lika tillgång” och inte äventyrar gemenskapens regelverk. Det bästa sättet att agera politiskt är att se till att de småföretag som skulle kunna exportera inte hindras av tullar eller andra handelshinder. Några exempel på lämpliga åtgärder är

a. slutförande av Doharundan, WTO/GPA och bilaterala avtal samt andra internationella handelsförhandlingar i syfte att stävja handelshinder både vid gränsen (t.ex. tullar och gränsförfaranden) och ”på andra sidan gränsen” (icke-tariffära hinder, standarder, tekniska normer och regler) (13),

b. åtgärder för att hantera bristfälligt eller alltför betungande skydd av immateriell äganderätt och närliggande frågor såsom tekniköverföring, t.ex. Enterprise Europe Network, informationstjänsten för immateriell äganderätt (IPR Helpdesks) i samband med projektet IpeuropAware, ”China IPR SME Helpdesk” och ”European Business and Technology Centre” i Indien 2008, där Europeiska patentverket är involverat,

c. fortsatta åtgärder för att stävja nationella regeringars diskriminerande metoder vid offentlig upphandling,

d. kommissionens åtgärder till följd av parlamentsledamoten Ignasi Guardans Cambós förslag (kommittén uppmanar kommissionen att redogöra för dessa) (14).

5. Rekommendation 3: Stimulera konkurrenskraften genom kvalitet

5.1 Komplexiteten i de frågor som rör en företagares beslut om internationalisering innebär att stödet till små och medelstora företag måste kunna anpassas till hur företagaren vill gå till väga, vilka band som knyts och vilka sektorer det gäller. Kommittén ställer sig därför bakom den nya allmänna gruppundantagsförordningen, som syftar till att göra ramarna för det offentliga stödet mer flexibla gentemot småföretagens behov. Dessa ramar kommer att möjliggöra betydande hjälp till småföretagen om det står klart att marknaden inte har bidragit till ett tillräckligt resultat för dessa företag (15). EESK har framhållit att småföretagen bör delta fullt ut i kvalitetshöjande program, exempelvis de som ingår i sjunde ramprogrammet (16), och använda kommissionens nya handbok om statligt stöd till småföretag. Organisationerna för små och medelstora företag bör bekanta sig med kommissionens utbildningverksamhet (17). Mer omfattande förändringar när det gäller företagskultur, värdekedjor och marknadspositionering, i synnerhet för småföretag, bör vara föremål för en övervakning av den sektorsspecifika politiken på gemenskapsnivå. Det krävs betydande insatser på detta område.

5.2 Alla företag inom EU som börjar bedriva handel måste agera enligt de högsta kraven på konsumentsäkerhet, företagens sociala ansvar och miljömässig hållbarhet. Detta innebär betydande investeringar som företagen är skyldiga att göra enligt EU:s regelverk, och mer skulle kunna göras för att förbättra resultatet av investeringarna. Kommittén uppmanar därför medlemsstaterna, kommissionen och de små och medelstora företagens representantorgan att överväga hur man kan framhålla kvaliteten i produkter/tjänster från EU på de externa marknaderna. Gemensam marknadsföring för att öka medvetenheten om kvaliteten på produkter från EU behöver inte handla enbart om ”CE-märkning” eller ”made in Europe”-kampanjer. Men att sprida budskapet om varornas kvalitet sektor för sektor till marknader i tredjeland skulle vara ett viktigt redskap i marknadsföringen för många småföretag, särskilt för dem som verkar i nyare branscher (som t.ex. grön energi). När det gäller initiativ på regional/global nivå som syftar till att framgångsrikt engagera de europeiska småföretagarnas organisationer i ”rättvis handel” behövs det mer systematisk forskning och utvärdering.

5.3 De små och medelstora företagen köper lika mycket från länder utanför EU som de exporterar (5). Småföretagen i mindre medlemsstater, särskilt företag verksamma som grossister, som återförsäljare eller inom tillverkningsindustrin, tenderar att ha sina leverantörer utanför nationsgränserna (8), dock inte i tredjeland. Om man fortsätter att främja EU:s normer och CE-märkningen samt förbättrar kapaciteten att kontrollera överensstämmelsen och övervaka marknaden i tredjeländerna, ökar urvalet av leverantörer som kan utnyttjas för import till EU. Genom att förbättra kapaciteten att uppfylla europeiska krav hos företag i tredjeländer ger man dessutom företagsstöd i enlighet med EU:s strategi Aid for Trade - och, som också ordföranden i WTO:s kommitté för tekniska handelshinder påpekat, detta bidrar även till ökat förtroende och stimulerar fri och rättvis handel (18).

6. Rekommendation 4: Inom handelspolitiken måste man ”tänka småskaligt först”

6.1 Kommittén vill påpeka att vissa teman inom rättsakten för småföretag är relevanta för utformningen av handelspolitiken. Småföretagen har sämre förutsättningar att hantera administrativa bördor och göra sig hörda i politiska sammanhang (19). Detta gäller såväl tullar som icke-tariffära hinder. I enlighet med kommissionens förslag om ett ”starkare partnerskap för bättre marknadstillträde” (20) bör näringslivsorganisationerna delta aktivt i partnerskapet för marknadstillträde och den rådgivande kommittén för marknadstillträde. Dessutom bör man se till att man i full utsträckning tillvaratar de små och medelstora företagens intressen i alla handelsförhandlingar. De befintliga skyddsinstrumenten, såsom antisubventions- och antidumpningsåtgärder, är inte särskilt lämpade för småföretag som saknar resurser och kompetens för att framföra verkningsfulla klagomål. De rundabordssamtal som EESK anordnat mellan EU och Kina respektive EU och Indien skulle också kunna underlätta dialogen och det förberedande arbetet i det civila samhället i respektive medlemsstat (i synnerhet när det gäller småföretagen och den sociala ekonomin).

6.2 Kommittén är medveten om att småföretagens intressen bäst företräds genom medlemsstaten och artikel 133-kommittén samt genom olika handels- och näringslivssammanslutningar som idkar lobbyverksamhet gentemot kommissionen inom WTO. Men handelsförhandlingar är komplicerade, och starkare partnerskap måste skapas för att småföretagen ska få bättre tillträde till marknaderna och dessa partnerskap måste samordnas bättre inom hela det handelspolitiska nätverket. Dessutom bör kommissionen och medlemsstaterna samordna småföretagens intressen ytterligare, så att de kan tillvaratas bättre i andra normgivande organ, t.ex. ISO. Några exempel på lämpliga åtgärder anges nedan:

a. Medlemsstaterna och kommissionen bör till bedömningarna av konsekvenserna för den hållbara utvecklingen foga en efterhandsredovisning av de processer som använts i samråden med småföretag och av hur representativa de organisationer är som ingick i samrådet (21).

b. Kommittén välkomnar såväl databasen med information om marknadstillträde (Market Access Database, MADB) som resurserna för skydd av immateriell äganderätt, t.ex. webbplatserna för information om immaterialrätt (IPR helpdesks). Att regelbundet utlokalisera tjänstemän från kommissionen i småföretag och vid deras respektive hemlands kontaktkontor för immateriell äganderätt, skulle bidra mycket till förståelsen av problemen i samband med dessa handelsfrågor.

c. Diskriminerande principer för offentlig upphandling och sena betalningar är problem som faller under medlemsstaternas ansvarsområde och som i oproportionerlig grad drabbar småföretag (22). Kommittén välkomnar den utvärdering som gjordes 2006 av genomförandet av direktivet men anser att även finanskrisens verkningar måste utvärderas. På så sätt skulle man ställa krav på god moral och främja sådan god praxis som t.ex. den irländska regeringens åtgärder 2009 då betalningsfristen förkortades från 30 till 15 dagar för centrala myndigheter gentemot deras leverantörer.

7. Rekommendation 5: Skräddarsy politiken efter de små och medelstora företagens behov

7.1 Politiken måste skräddarsys så att den svarar mot företagens behov – i synnerhet de små och medelstora företagens – och inte anpassas efter politikernas behov, efter sättet att genomföra politiken eller efter subsidiaritetsprincipen. De exporthinder som finns för småföretag har beskrivits både av kommissionens expertgrupp och vid toppmötet 2006 mellan OECD och APEC om internationaliseringen av små och medelstora företag (23). Men senare undersökningar har visat att politiker och småföretag har olika uppfattning om vilka hinder och lösningar som finns (24). Småföretagen har olika juridisk och affärsmässig bakgrund och olika sätt att förhålla sig till internationaliseringen. Den kan ske stegvis, genom strategiskt entreprenörskap, genom lärande eller genom lokal och ”nischad” marknadsföring. Vissa företag är till och med globalt inriktade redan från början (25).

7.2 Kommittén har föreslagit ett antal icke-finansiella åtgärder som syftar till att gynna småföretag (26), bl.a. arrangemang för ökat samarbete (t.ex. Interpriseprogrammet, som inte längre löper, och mässor för underleverantörer) som gör det lättare för entreprenörer att mötas (27), och program för utbildning åt utbildare, så att organisationerna blir bättre på att försvara småföretagens intressen och de får bättre tillgång till skräddarsydd rådgivning.

7.3 Ett aktuellt exempel på hur man misslyckats med att anpassa politiken efter de små och medelstora företagens behov är tillgången till finansiering och kreditförsäkring. Detta är ett stort problem för småföretagen, i synnerhet för dem som exporterar. Trots det kraftfulla offentliga ekonomiska stödet till bankerna råder det stor brist på krediter och kreditförsäkringar som står till företagens förfogande. Detta tyder på institutionella misslyckanden på finansmarknaderna och kräver särskilda åtgärder, så att företagen får bättre tillgång till krediter och kreditförsäkringar (28). Därför ställer sig kommittén bakom slutsatserna från OECD:s rundabordskonferens i Turin där det återigen betonades hur viktigt det är att man ser till det sammanhang i vilket finansinstitutionerna verkar, genom att efterfråga tillförlitliga ramar för styrning, skatter, bestämmelser och lagstiftning, som ger lika villkor för alla ekonomiska enheter, oavsett storlek (29).

7.4 Vid rundabordskonferensen i Turin föreslogs även andra åtgärder med syftet att hjälpa små och medelstora företag med ekonomisk förvaltning, och kommittén stöder även dessa förslag, bl.a. följande:

a. Få till stånd effektiva garantier genom bättre kommunikation mellan kreditgivare och småföretag.

b. Hantera kassaflödesproblem genom undantag för skatter och socialförsäkringsavgifter eller semester- och skattelättnadssystem för privata investerare i småföretag.

c. Alla företag måste få betalt i rimlig tid, såväl från de olika leden i värdekedjorna som från myndigheterna (30) (en fråga som dock inte bara gäller småföretag).

7.5 Kommittén välkomnar även de tillfälliga ramar för offentliga stödåtgärder som antogs i december och tillkännagavs i den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Kommittén vill särskilt lyfta fram följande:

a. Det nya begränsade stödet som är förenligt med den gemensamma marknaden uppgår till 500 000 euro under två år.

b. Medlemsstaterna får utan att behöva tillkännage enskilda fall bevilja statliga garantier för lån till en nedsatt avgift, stöd i form av subventionerad ränta för alla typer av lån och subventionerade lån för produktion av miljövänliga produkter, som innebär att man i förtid anpassar sig till framtida EU-produktnormer som ännu inte trätt i kraft eller går längre än sådana normer.

c. De ändrade riktlinjerna för riskkapital innebär att det högsta tillåtna beloppet för riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag höjs från 1,5 miljoner euro till 2,5 miljoner euro per år, och att andelen för privata investerare sänks från 50 % till 30 %.

7.6 Småföretagen måste prioriteras när det gäller det stöd på 5 biljoner dollar som utlovas under två år i G20-kommunikén (31). Tilldelningen av medel måste granskas noggrant så att den verkligen fullgör sitt syfte. Småföretag i de nya medlemsstaterna kan få ytterligare stöd enligt nuvarande fördrag.

7.7 Om EU kunde tala med ”en röst” till de internationella finansinstitutionerna och inom euroområdet samt föra en mer enhetlig och samordnad ekonomisk politik och industri- och handelspolitik internationellt sett skulle detta gynna både småföretagen (vilket EESK påpekade redan i våras vid hearingar om den pågående globala ekonomiska och finansiella krisen) och medlemsstaterna.

8. Rekommendation 6: Stöd små och medelstora företag genom de anställda

8.1 De anställda och deras kompetens har central betydelse för konkurrenskraften hos de små och medelstora företagen. Småföretagen i EU sysselsätter en större andel av den totala arbetskraften än småföretagen gör i USA och Japan, varför det är absolut nödvändigt med större insatser som får organisationerna för små och medelstora företag att engagera sig i den sociala dialogen och andra politikområden. Exempelvis skulle det gå att tillföra mer kompetens i form av både akademiskt utbildade ingenjörer och arbetstagare med teknisk kompetens om småföretagen var mer engagerade i (kollektiv) forskning och utveckling samt om denna forskning utnyttjades affärsmässigt (t.ex. genom licensavtal).

8.2 Småföretagen borde försöka dra mesta möjliga nytta av kommissionens handlingsplan för sysselsättning från juni 2009 och av kommissionens politik för att bättre förutspå strukturella och industriella förändringar. I meddelandet om ett gemensamt åtagande för sysselsättning (32) framhålls följande tre huvudprioriteringar: 1) värna sysselsättningen, skapa arbetstillfällen och främja rörlighet, 2) höja kompetensen och se till att den svarar mot behoven på arbetsmarknaden samt 3) förbättra tillträdet till arbetsmarknaden. Värt att notera är bl.a. följande:

a. Ett EU-instrument med 100 miljoner euro avsatta till mikrolån på upp till 25 000 euro för företag med färre än tio anställda.

b. 5 miljoner lärlings- och praktikplatser samt annan hjälp avsedd för unga arbetslösa.

c. En analys av arbetsmarknaden sektor för sektor i EU i syfte att förbättra kompetensen och se till att den svarar mot arbetsmarknadens nuvarande och framtida behov (33).

d. En uppsättning verktyg som gör det lättare för företag och deras anställda att hantera en omstrukturering.

e. Vägledning för utbildning inom småföretagen i syfte att hjälpa dessa att behålla och skaffa den kompetens de behöver.

9. Rekommendation 7: Nätverkens betydelse för internationaliseringen av små och medelstora företag

9.1 Många småföretag kan inte styra prissättningen, utan får rätta sig efter de priser som andra sätter, och allt fler agerar på internationella marknader genom leverantörs- och värdekedjor och import snarare än genom export. Nätverken skapar möjligheter för småföretagen, men innebär även vissa problem som har att göra med immateriell äganderätt och kunder i dominansposition. Sådana problem angrips bäst sektorsvis. EU har inte utnyttjat sin potential i egenskap av global aktör för att stärka de små och medelstora företagens roll inom export till och import från marknader utanför EU. Särskilt intressant är EU:s och medlemsstaternas roll när det gäller att stödja de små och medelstora företag som är tillräckligt konkurrenskraftiga som IIC-företag (Initial and Intermediate Companies) i värdekedjor. Man måste lägga större vikt vid att

a. hjälpa småföretagen i EU att komma in i de delar av den globala produktionsprocessen som har ett högt mervärde (genom att knyta företagen till program för innovation, forskning och kompetensutveckling, inklusive universitetsprogram),

b. internationellt inriktade utländska direktinvesterare som är intresserade av möjligheterna på inre marknaden kopplas samman med småföretagen i syfte att främja ett långvarigt industriellt samarbete,

c. hjälpa småföretagen med de problem som rör värdekedjor och nätverk (immateriell äganderätt, betalningar i rimlig tid och där skyldigheter enligt lag och avtal etc. respekteras),

d. samordna och stödja de nätverk som finns, bl.a. exportsammanslutningar av småföretag på medlemsstats- och gemenskapsnivå, lokala kluster och organisationer för små och medelstora företag, för att ge relevant hjälp till småföretagen, så att de kan dra större nytta av sin kompetens såväl på inre marknaden som på angränsande marknader (t.ex. i gränsregioner). Det stöd som kommer från kommissionens europeiska företagsnätverk, handelskamrarna och de exportinriktade bilaterala handelskamrarna är visserligen till nytta, men detta stöd skulle kunna utökas och samordnas bättre inbördes och med övriga befintliga nätverk samt med de små och medelstora företagens organisationer som verkar på detta område. Ytterligare undersökningar och åtgärder skulle kunna genomföras när det gäller olika typer av sammanslutningar för små och medelstora företag och affärslösningar för tekniskt bistånd som ligger i linje med den offentliga stödpolitiken och WTO.

9.2 Kommittén har i ett antal yttranden behandlat outsourcing och värdekedjor (34). Dessa företeelser har omedelbar inverkan på Europas ekonomi och i synnerhet på de många små och medelstora företag som internationaliseras genom sådana specifika förbindelser. Småföretagen har nytta av de här globala nätverken, eftersom de innebär delade risker i samband med internationaliseringen, tillgång till ny teknik och bättre effektivitet genom ytterligare outsourcing och specialisering på företagens kärnkompetens. Men företagen står också inför utmaningar när det gäller att förstå hur de hänger samman med resten av värdekedjan, skydda sin immateriella äganderätt i värdekedjan och gå vidare mot mer lönsamma nivåer i värdekedjan (35). Kommittén vidhåller att det fortfarande saknas en politik för företag som utgör den första länken eller mellanliggande länkar i värdekedjan (IIC-företag) och har i tidigare yttranden pekat på vilka problem som behöver åtgärdas.

10. Rekommendation 8: Förnya och utvärdera politiken

10.1 Kommittén rekommenderar att medvetenheten om effekten av ovan nämnda politiska åtgärder höjs och att detta görs genom en effektiv granskning och utvärdering av resultaten samt i samband med en regelmässig omprövning av målen, framför allt när det gäller internationaliseringen av småföretag som står inför globala marknadsförändringar genom innovation på kort och lång sikt:

a. Att pröva sig fram bör ses som en viktig källa till politisk förnyelse. Gjorda erfarenheter kan då ligga till grund för insikter och förbättringar av åtgärdssystemen.

b. Politiska beslut bör alltid vara faktabaserade, och samordningen av de allt fler och mer frekventa uppgifter som samlas in från flera olika källor bör bli bättre (t.ex. genom EU:s resultatgranskning av småföretag) (36).

c. Kommissionen bör genomföra sin politik i samverkan med en särskild arbetsgrupp för internationalisering bestående av olika aktörer som representerar medlemsstaterna, organisationerna för små och medelstora företag, EESK och Regionkommittén.

Bryssel den 16 december 2009 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) Termen små och medelstora företag definieras i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003, EUT L 124, 20.5.2003, s. 36 ff.

(2) Eurostats Structural Business Statistics (SBS), 2004–2005.

(3) Europeiska kommissionen, 2003, ”Internationalisation of SMEs”, Observatory of European SMEs, nr 4.

(4) EESK:s dokument ”Ett program för Europa: det civila samhällets förslag” av den 24 mars 2009.

(5) Kommissionen, ”Final Report of the Expert Group on Supporting the internationalisation of SMEs”, offentliggjord i december 2007.

(6) ”Internationalisation of SMEs”, Observatory of European SMEs, nr 4, 2003.

(7) Europe in figures - Eurostat yearbook 2008.

(8) Eurobarometern, Flash, nr 196.

(9) ”De olika politiska åtgärder som, utöver en adekvat finansiering, kan bidra till de små och medelstora företagens tillväxt och utveckling”, EUT C 27, 3.2.2009, s. 7, ”Internationell offentlig upphandling”, EUT C 224, 30.8.2008, s. 32 och ”Small Business Act”, EUT C 182, 4.8.2009, s. 30.

(10) ”Vad är SME-veckan?” http://ec.europa.eu/enterprise/policies/entrepreneurship/sme-week/about/index_sv.htm.

(11) ”En inre marknad för framtidens Europa”, EUT C 77, 31.3.2009, s. 15.

(12) Kommissionens meddelande KOM(2008) 874 slutlig.

(13) Se ”Global Europe” http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/competitiveness/global_europe_en.htm, ”Market Access Strategy” http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/mk_access/index_en.htm och förordningen om handelshinder http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/tbr/index_en.htm etc.

(14) Föredragande Ignasi Guardans Cambó betänkande, A6-0002/2008, antaget 19 februari 2008.

(15) Exempel på god praxis i medlemsstaterna finns i GD Näringsliv 2008, Stöd för internationalisering av små och medelstora företag. Urval av god praxis.

(16) ”Forsknings- och utvecklingsprogram till stöd för små och medelstora företag”, EUT C 224, 30.8.2008, s. 18.

(17) Se särskilt s. 24 i kommissionens handbok om reglerna om statligt stöd till småföretag (Handbook on community state aid rules for SMEs) av den 25 februari 2009, http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

(18) Faktablad: Aid for Trade, Bryssel, 3.4.2009; bilaga A, punkt 2 i Programming Guide for Strategy Papers. Aid for trade (AfT), Bryssel, november 2008; betänkande av ordföranden för kommittén för tekniska handelshinder, TBT Committee Workshop on the Role of International Standards in Economic Development, slutlig, 19.3.2009.

(19) ”Bättre tillämpning av EU:s lagstiftning”, EUT C 24, 31.1.2006, s. 52.

(20) Kommissionens meddelande ”Europa i världen: Ett starkare partnerskap för bättre marknadstillträde för EU:s exportörer”, KOM(2007) 183 slutlig.

(21) EIM, ”Study on the representativeness of business organisations for SMEs in the European Union”, Zoetermeer, maj 2009.

(22) Kommissionen har offentliggjort undersökningen ”Review of the effectiveness of European Community legislation on combating late payments”, tillgänglig på http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/late_payments/doc/finalreport_en.pdf.

(23) OECD:s och APEC:s handlingsplan ”The Athens Action Plan For Removing Barriers To SME Access To International Markets”, antagen vid OECD:s och APEC:s internationella konferens i Aten den 8 november 2006.

(24) OECD, 2008, Removing Barriers to SME Access to International Markets; Dannreuther, C., 2008, ”A Zeal for a Zeal? SME Policy and the Political Economy of the EU”, Comparative European Politics, nr 23, s. 377–399; Dannreuther, C., 2007, ”EU SME policy: On the edge of governance”, CESifo Forum 2/2007.

(25) Det finns fyra egenskaper som utmärker företag som är globalt inriktade redan från början, nämligen att de har ett globalt synsätt från början, har produkter som kan marknadsföras internationellt, är självständiga och har förmåga till snabb internationalisering (s. 389 i Mika Gabrielsson, V.H. Manek Kirpalani, Pavlos Dimitratos, Carl Arthur Solberg och Antonella Zucchella, 2008, ”Born globals: Propositions to help advance the theory”, International Business Review 17, s. 385–401).

(26) Se fotnot 9.

(27) Se http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/partnership/interprise.htm.

(28) IMF, 2009, ”Trade Finance Stumbles”, Finance and Development.

(29) OECD:s rundabordskonferens om ”the Impact of the Global Crisis on SME & Entrepreneurship Financing and Policy Responses”, som hölls i Intesa Sanpaolo, Palazzo Turinett, Turin, Italien, den 26–27 mars 2009.

(30) ”Small Business Act”, se fotnot 9, och EESK:s yttrande om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om insatser mot betalningsförseningar vid handelstransaktioner”, EGT C 407, 28.12.1998, s. 50.

(31) G20-ledarnas uttalande ”The Global Plan for Recovery and Reform”(den globala planen för återhämtning och reform) av den 2 april 2009.

(32) KOM(2009) 257 slutlig.

(33) Kommissionens meddelande ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen”, KOM(2008) 868 slutlig.

(34) ”Utveckling av värde- och försörjningskedjan”, EUT C 168, 20.7.2007, s. 1 och ”Integrering av den globala handeln och outsourcing”, EUT C 10, 15.1.2008, s. 59.

(35) OECD:s undersökning ”Enhancing the Role of SMEs in Global Value Chains”.

(36) OECD, 2008, Making Local Strategies Work: Building the Evidence Base.