Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall

(2002/C 103 E/03)

(Text av betydelse för EES)

KOM(2001) 729 slutlig - 2001/0291(COD)

(Framlagt av kommissionen den 7 december 2001)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 6.3 b i direktiv 94/62/EG(1) skall rådet senast sex månader före utgången av en femårsperiod som inleds den dag då detta direktiv skulle ha införlivats i nationell lagstiftning fastställa mål för den följande femårsperioden.

(2) Den definition av förpackning som fastställs i direktiv 94/62/EG bör tydliggöras genom införandet av en bilaga med tolkningsriktlinjer. Dessutom har utvecklingen av ny teknik för materialutnyttjande har gjort det nödvändigt att införa ytterligare definitioner.

(3) Materialutnyttjandemål för varje enskilt avfallsmaterial bör införas på grundval av livscykelbedömningar och kostnads-intäktsanalyser, som har påvisat klara skillnader mellan materialutnyttjande av olika förpackningsmaterial, både ifråga om kostnader och intäkter, och som förbättrar samstämmigheten för den inre marknaden för återvinning av dessa material.

(4) Återvinning och materialutnyttjande av förpackningsavfall bör ökas ytterligare i syfte att minska förpackningsavfallets miljökonsekvenser.

(5) Vissa medlemsstater som på grund av särskilda omständigheter fått tillstånd att skjuta upp det datum för uppnående av målen för återvinning och materialutnyttjande som fastställs i direktiv 94/62/EG, bör ges ytterligare, men begränsade uppskov.

(6) Med tanke på Europeiska unionens utvidgning bör de framtida medlemsstaternas särskilda situation beaktas, i synnerhet vad gäller de materialutnyttjandemål som fastställs i artikel 6.1, varvid hänsyn bör tas till deras nuvarande låga förbrukning av förpackningsmaterial.

(7) I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen, så som de definieras i artikel 5 i fördraget, kan målen för den planerade åtgärden när det gäller harmonisering av de nationella målen för materialutnyttjande av förpackningsavfall och ytterligare förtydligande av definitioner inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, och kommer därför, på grund av den planerade insatsens omfattning och verkningar, bättre att kunna uppnås på gemenskapsnivå. Detta beslut går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(8) Eftersom de åtgärder som krävs för genomförandet av direktiv 94/62/EG är åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(2), bör de antas genom det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i det beslutet.

(9) Följaktligen bör direktiv 94/62/EG ändras i enlighet härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 94/62/EG ändras på följande sätt:

1. Artikel 3 skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall följande stycke läggas till: "Definitionen av förpackning skall tolkas ytterligare i enlighet med de riktlinjer som anges i bilaga I."

b) Följande stycken 9a, 9b och 9c skall införas: "9a. mekaniskt materialutnyttjande: bearbetning av avfallsmaterial så att det kan användas för sitt ursprungliga syfte eller för andra syften, med undantag för energiåtervinning och bortskaffande, utan att det bearbetade materialets kemiska struktur ändras.

9b. kemiskt materialutnyttjande: annan bearbetning än organiskt materialutnyttjande av avfallsmaterial så att det kan användas för sitt ursprungliga syfte eller för andra syften, med undantag för energiåtervinning och bortskaffande, varvid det bearbetade materialets kemiska struktur ändras och de kemiska beståndsdelarna återvinns i form av det ursprungliga avfallsmaterialet.

9c. materialutnyttjande som insatsvara: annan bearbetning än organiskt materialutnyttjande av avfallsmaterial så att det kan användas för sitt ursprungliga syfte eller för andra syften, med undantag för energiåtervinning och bortskaffande, varvid det bearbetade materialets kemiska struktur ändras och de kemiska beståndsdelarna återvinns i form av andra material än det ursprungliga avfallsmaterialet."

2. Artikel 6 skall ersättas med följande: "Artikel 6

1. För att uppfylla målen i detta direktiv skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att följande mål uppnås inom hela sitt territorium senast den 30 juni 2006:

a) Minst 60 % och högst 75 % (vikt) av förpackningsavfallet skall återvinnas.

b) Minst 55 % och högst 70 % (vikt) av förpackningsavfallet skall materialutnyttjas.

c) Följande minimimål för materialutnyttjande av de olika material som ingår i förpackningsavfallet skall uppnås:

- 60 % (vikt) för glas.

- 55 % (vikt) för papper och papp.

- 50 % (vikt) för metall.

- 20 % (vikt) för plast, uteslutande genom mekaniskt och/eller kemiskt materialutnyttjande.

2. Medlemsstaterna skall uppmuntra återvinning där detta är att föredra framför materialutnyttjande av miljöskäl och skäl som kan hänföras till kostnader och -intäkter. Detta skulle kunna göras med hjälp av en tillräckligt stor marginal mellan de nationella målen för återvinning och materialutnyttjande.

3. Medlemsstaterna skall, där så är lämpligt, främja användningen av material som erhållits från materialutnyttjande av förpackningsavfall vid tillverkning av förpackningar och andra produkter.

4. Europaparlamentet och rådet skall senast den 31 december 2005 med kvalificerad majoritet och på kommissionens förslag fastställa mål för den tredje femårsperioden mellan 2006 och 2011, utgående från praktiska erfarenheter i medlemsstaterna i samband med de mål som fastställts i punkt 1 och från vetenskapliga rön och utvärderingsmetoder som livscykelanalyser och kostnads-intäktsberäkningar.

Detta förfarande skall därefter upprepas vart femte år.

5. Medlemsstaterna skall offentliggöra de åtgärder och mål som avses i punkt 1 och genomföra informationskampanjer om dessa riktade till allmänheten och näringslivet.

6. Grekland, Irland och Portugal får på grund av de särskilda förhållandena i respektive land förlänga tidsfristen för uppnåendet av målen i punkt 1 till ett datum de själva skall bestämma, dock längst till den 30 juni 2009.

7. Medlemsstater som har infört eller kommer att införa program som går längre än de mål som föreskrivs i punkt 1 a, och som i detta syfte kommer att tillhandahålla lämplig materialutnyttjande- och återvinningskapacitet, har rätt att eftersträva dessa mål för att uppnå en hög miljöskyddsnivå, förutsatt att dessa åtgärder inte snedvrider den inre marknaden eller hindrar andra medlemsstater från att efterleva direktivet. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen om detta. Kommissionen skall bekräfta åtgärderna efter att i samarbete med medlemsstaterna ha kontrollerat att de är förenliga med ovanstående villkor och inte utgör en omotiverad diskriminering eller ett dolt handelshinder mellan medlemsstaterna."

3. Artikel 8.2 skall ersättas med följande: "2. I syfte att underlätta insamling, återanvändning och återvinning inbegripet materialutnyttjande skall den berörda industrin på förpackningar i identifikations- och klassificeringssyfte anges vilken art av förpackningsmaterial som använts.

Detta skall göras på grundval av kommissionens beslut 97/129/EG."

4. Artikel 19 skall ersättas med följande: "De ändringar som krävs för att anpassa det identifikationssystem som avses i artikel 8.2 och artikel 10 sista stycket, databassystemets format enligt artikel 12.3 och bilaga III samt riktlinjerna för tolkning av definitionen av förpackning enligt bilaga I skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 21."

5. Bilaga I skall ersättas med bilagan till detta direktiv.

6. Artikel 21 skall ersättas med följande: "1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. När det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas i enlighet med artiklarna 7.3 och 8 i samma beslut.

3. Den tid som föreskrivs i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara högst tre månader."

Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast [18 månader efter det att direktivet antagits]. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras får medlemsstaten själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

(2) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

BILAGA

""

BILAGA I

RIKTLINJER FÖR TOLKNINGEN AV DEFINITIONEN AV FÖRPACKNING

1. Definitionen av förpackning syftar på förpackningens uppgifter oberoende av övriga funktioner, som eventuellt också uppfylls, utom ifall förpackningen överensstämmer med reglerna i punkterna 6 och 7 nedan.

2. En artikel vars uppgift är att fungera som primär eller sekundär förpackning och som i princip är konstruerad och avsedd att fyllas vid försäljningspunkten räknas som förpackning.

Några exempel:

Förpackning:

Bärkassar av papper eller plast

Ej förpackning:

Hushållsfolie

Smörgåspåsar

Aluminiumfolie

3. Förpackningskomponenter utgör en del av den förpackning de är fästa vid och utgör inte separata förpackningar.

Några exempel:

Förpackning:

Mascaraborstar som utgör en del av behållarens förslutning.

Klisteretiketter fästa på andra förpackningsartiklar.

Etiketter som direkt hänger på eller är fästa vid produkten.

4. Underordnade element som är integrerade i förpackningar eller förpackningskomponenter eller som uppfyller någon funktion i förhållande till en förpackningskomponent, exempelvis som förstärkning eller utsmyckning, utgör del av förpackningen och skall inte ses som separata förpackningsartiklar.

Några exempel:

Förpackning:

Häftklamrar

Tejp

Plastmanschetter (t.ex. runt dryckesflaskor)

5. Engångsartiklar som säljs fyllda eller som är avsedda att fyllas vid försäljningspunkten anses vara förpackningar förutsatt att de uppfyller en förpackningsuppgift.

Några exempel:

Förpackning:

Engångstallrikar.

Engångsmuggar o.dyl.

Ej förpackning:

Pommes-fritesgafflar

6. Även om en artikel uppfyller ovanstående villkor skall den ändå inte anses vara en förpackning om artikelns uppgifter i förhållande till produkten entydigt är av större betydelse än dess funktion som förpackning.

Detta gäller emellertid också för artiklar som utgör en fast del av en hållbar produkt vid försäljningstillfället och som behövs för att omfatta, stödja eller bevara produkten under hela dess livslängd.

Detta gäller inte för artiklar som är integrerade i en förpackningskomponent.

Några exempel:

Förpackning:

Askar

Konfektaskar

Plastfolien kring CD-förpackningar

Ej förpackning:

Blomkrukor avsedda att följa med växten under hela dess livstid

Bläckpatroner

Verktygslådor

7. Artiklar som överensstämmer med reglerna i punkterna 1-5 skall trots detta inte anses vara förpackningar om artikeln både utgör del av tillverkningsprocessen och av produkten.

Några exempel:

Ej förpackning:

Tepåsar

Vaxskikt (t.ex. runt ost)

Korvskinn