MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om praktiska slutsatser EU:s stabiliserings- och associeringsprocess för länderna i sydöstra Europa Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om praktiska slutsatser EU:s stabiliserings- och associeringsprocess för länderna i sydöstra Europa Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien

Inledning

Inom ramen för den regionala strategin för länderna i sydöstra Europa [1] har rådet fastställt politiska och ekonomiska villkor [2] som dessa länder måste uppfylla. Dessa villkor utgör grunden för en konsekvent och öppen inställning till utvecklingen av bilaterala relationer med dessa länder inom handel, finansiellt bistånd och ekonomiskt samarbete, liksom till utvecklingen av avtalsmässiga förbindelser.

[1] Slutsatserna från rådets (allmänna frågor) möte den 26 februari 1996, som följdes av kommissionens rapport om gemensamma principer för framtida avtalsmässiga förbindelser med vissa länder i sydöstra Europa: Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet (KOM(96)476 slutlig av den 2 oktober 1996).

[2] Rådets (allmänna frågor) slutsatser av den 29 april 1997.

Under 1999 utvecklades den regionala strategin till EU:s stabiliserings- och associeringsprocess [3]. Detta innebar inte i sig en ändring av villkoren för att utveckla bilaterala förbindelser inom handel, finansiellt bistånd och ekonomiskt samarbete eller för att inleda förhandlingar om avtalsmässiga förbindelser. Vad som dock förändrades var det slag av avtalsmässiga förbindelser som erbjöds: utsikten till samarbetsavtal ersattes med utsikten till stabiliserings- och associeringsavtal.

[3] Rådets (allmänna frågor) slutsatser av den 21 juni 1999, grundade på Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om stabiliserings- och associeringsprocessen för länderna i södra Östeuropa (KOM(99)235 av den 26 maj 1999).

Inom EU:s stabiliserings- och associeringsprocess är förutsättningen för inledande av förhandlingar att de villkor som fastställts i rådets slutsatser av den 29 april 1997 [4] är uppfyllda. Inledandet av förhandlingar skall ske i följande steg:

[4] I detta sammanhang fastställdes dock inga specifika förutsättningar för ytterligare utveckling av befintliga avtalsmässiga förbindelser med Albanien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

- Uppfyllande av villkoren i rådets slutsatser av den 29 april 1997 (i enlighet med bedömningen i rapporterna rörande dessa villkor), följt av:

- En rapport från kommissionen om möjligheterna att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med landet i fråga, följt av:

- En utvärdering av rådet av denna rapport och, om utvärderingen är positiv, en begäran att kommissionen skall utarbeta ett förslag till förhandlingsdirektiv.

- Ett formellt förslag från kommissionen om förhandlingsdirektiv för ett stabiliserings- och associeringsavtal.

- Rådets antagande av dessa förhandlingsdirektiv, samt förhandlingarnas inledande.

Kommissionen har också lagt fram [5] en ny biståndsstrategi för de länder som berörs av EU:s stabiliserings- och associeringsprocess. Enligt denna strategi skall biståndet ha en enda rättslig grund som skall ersätta de nuvarande Obnova- och Phare-programmen. Den allmänna målsättningen för denna nya strategi skall vara att främja uppbyggnaden av institutionell kapacitet, ekonomisk utveckling och regionalt samarbete. Befintliga program och villkor kommer att ändras så att utvecklingen av det regionala samarbetet betonas ytterligare.

[5] KOM (1999) 661 slutlig av den 8 december 1999.

Kommissionens praktiska slutsatser som framgår av detta meddelande bygger på en faktarapport [6] med en översyn av hur väl Bosnien och Hercegovina, Kroatien och Jugoslavien (som alla har vissa skyldigheter enligt fredsavtalen) samt f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien uppfyller gemenskapens villkor. Översynen har för varje land omfattat följande aspekter: demokratiska principer, mänskliga rättigheter och rättsstat, respekt för och skydd av minoriteter, marknadsekonomiska reformer och regionalt samarbete. För Bosnien och Hercegovina, Kroatien och Jugoslavien har rapporten också omfattat efterlevnaden av skyldigheterna enligt Dayton- och Erdutavtalen, de fredsgenomförade råden samt, senast, FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244 (om Kosovo).

[6] Commission Staff Working Paper: EU Stabilisation and Association process for countries of SouthEastern Europe - Compliance with the Council Conclusions of 29 April 1997 and 21 June 1999 (SEC(2000) 168 / 2av den 09.02.2000).

Arbetet med att ändra biståndets inriktning, och de därmed förknippade villkoren, pågår för närvarande men lagstiftningsförfarandet för antagande av en ny biståndsförordning har ännu inte avslutats. Slutsatserna i detta dokument avser därför endast det nu gällande systemet, dvs. villkoren för att kunna komma i fråga för autonoma handelsförmåner, ekonomiskt och finansiellt bistånd inom Phare-programmet (men inte Obnova-programmet, för vilket andra villkor gäller för närvarande) och avtalsmässiga förbindelser. I slutsatserna tas också hänsyn till pågående arbete inom rådet på grundval av kommissionens förslag till förhandlingsdirektiv för ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien [7] och till kommissionens rapport om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Albanien.

[7] Hänvisning till förhandlingsdirektiv gällande stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

Slutsatser

På grundval av faktarapporten (som täcker perioden till och med januar 2000) i kommissionens interna arbetsdokument om de fem berörda ländernas uppfyllande av de villkor som fastställdes i rådets slutsatser av den 29 april 1997 och den 21 juni 1999 (SEC (00)168 / 2 av den 09.02.2000) har kommissionen dragit följande slutsatser.

Avsnitt 1

1. Bosnien och Hercegovina

Bosnien och Hercegovina kommer även fortsättningsvis att åtnjuta de autonoma handelsförmånerna som från och med 2000 blivit betydligt förmånligare.

Bosnien och Hercegovina håller på att övergå från en grundläggande återuppbyggnadsfas till en fas med politisk och ekonomisk konsolidering som fordrar ytterligare uppmärksamhet, särskilt vad gäller institutionsuppbyggnaden och de ekonomiska reformerna. Landets största problem är bristen på samförstånd om en gemensam statsbildning, generellt svaga institutioner samt ett underutvecklat civilt samhälle. De statliga institutionerna måste utvecklas och det krävs nya samordningssystem mellan de politiska enheterna och på lokal nivå för att landet som en helhet skall kunna vidta effektiva och enhetliga åtgärder. För att Bosnien och Hercegovina skall kunna närma sig de europeiska strukturerna måste staten fungera betydligt bättre. De bosniska myndigheterna på alla nivåer förväntas verka för detta mål, för vilket särskilt stöd kommer att tillhandahållas. En annan stor utmaning för Bosnien och Hercegovina under de kommande åren är att åstadkomma en självgenererad ekonomisk tillväxt trots minskande bistånd. Detta kräver att man skapar en ekonomisk miljö som gynnar tillväxt ledd av den privata sektorn och antar ett enhetligt ekonomiskt reformprogram på medellång sikt åtföljt av en makroekonomisk politik inriktad på stabilitet.

Förbättringar har skett vad gäller återvändandet av flyktingar och fördrivna personer (särskilt vad gäller minoritetsgrupper). De båda politiska enheterna har gjort framsteg vad gäller rättsliga reformer och den ekonomiska lagstiftningen. De bosniska myndigheternas bidrag, på statlig nivå liksom på enhetsnivå, till samrådsgruppen EU-Bosnien och Hercegovina måste förbättras; de bosniska myndigheterna måste särskilt sörja för adekvat samordning och uppföljning av samrådsgruppens rekommendationer.

Med hänsyn till den allmänna politiska osäkerheten och bristerna i institutionellt hänseende finns det för närvarande inga planer på att ingå ett stabiliserings- och associeringsavtal eller att genomföra en utredning om möjligheterna av ett sådant avtal.

2. Kroatien

Den senaste tidens utveckling är hoppingivande och kan innebära en vändpunkt i den kroatiska politiken. Trots betänkligheter rörande vallagstiftningen och den partiska statstelevisionen genomfördes de nyligen hållna valen på ett lugnt och ordnat sätt. Valen visade en stor förändringsvilja hos det kroatiska folket. De nya kroatiska ledarna har nu tillfälle att leda in Kroatien på vägen mot verklig demokrati och att snabbt bekräfta visa vilja att lösa de kvardröjande politiska frågor som hittills utgjort hinder för en långtgående utveckling av förbindelserna mellan EU och Kroatien.

Kroatien kommer även fortsättningsvis att åtnjuta de autonoma handelsförmåner som från och med 2000 blivit betydligt förmånligare.

Den nya regeringen bör ta de steg som krävs för att Europeiska gemenskapen skall kunna utvidga sitt bistånd och även utarbeta en rapport om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal. Under tiden kommer gemenskapen att kunna följa utvecklingen och främja reformer genom den politiska dialogen och samarbetet inom den rådgivande arbetsgruppen.

3. Jugoslavien

a) Jugoslavien/Serbien

Med hänsyn till de federala myndigheternas fortsatta underlåtenhet att på något sätt försöka uppfylla villkoren är det uppenbart att Jugoslavien inte kan komma i fråga för autonoma handelsförmåner.

Med hänsyn till att villkoren inte uppfyllts är det heller inte lägligt att diskutera huruvida Jugoslavien skulle kunna komma i fråga för deltagande i Phare-programmet. Förutom det humanitära stödet och stödet till demokratisering, vilket kommer att fortsätta, kommer också vissa andra former av stöd (som inte går till eller genom de centrala myndigheterna) att fortsätta.

Det vore inte heller lämpligt att föreslå att förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal inleds. Jugoslavien kan dock komma att ingå i stabiliserings- och associeringsprocessen när landet uppfyller de villkor som uppställts. Redan nu har dock den politiska dialogen med företrädare för de demokratiska krafterna inom Jugoslavien intensifierats.

Till Kosovo ges stöd av alla slag (till humanitära insatser, demokratisering och återuppbyggnad liksom till budgeten). Kosovo har också uttryckligen undantagits från oljeembargot och flygförbudet. Stöd, såväl ekonomiskt som i form av personalresurser, ges till den civila administrationen (UNMiK). Stödet bör inriktas på, och ha som villkor, minskade spänningar mellan etniska grupper och ett ökat samarbete med den civila förvaltningen.

b) Montenegro

De främsta formerna av bilaterala förbindelser med Europeiska gemenskapen, de autonoma handelsförmånerna och Phare-programmet, skulle vara tillämpliga på staten (Jugoslavien) som helhet. Eftersom dessa instrument av denna anledning inte kan användas till Montenegros förmån kommer andra gemenskapsinstrument att användas för det fortsatta stödet till denna republik. Av samma anledning kommer inte heller avtalsmässiga förbindelser att övervägas för närvarande.

Montenegro har så långt som möjligt skyddats från effekterna av sanktionerna mot Jugoslavien/Serbien och uttryckligen undantagits från flygförbudet och oljeembargot. Montenegro deltar också i den politiska dialog som har inletts med företrädare för de demokratiska krafterna i Jugoslavien.

Avsnitt 2

4. F.d. jugoslaviska republiken Makedonien

Rådet erkände att landet gjort stora framsteg, utgjort en förebild för regionen och uppfyllt de aktuella villkoren, och antog den 24 januari 2000 på grundval av kommissionens rapport [8] och rekommendation om förhandlingsdirektiv [9], förhandlingsdirektiv om ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Kommissionen håller på att vidta de åtgärder som krävs för att inleda förhandlingar i mars 2000.

[8] Rapport om möjligheten att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, KOM (99) 300 av den 16 juni 1999.

[9] Rekommendation till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att förhandla om ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, SEC (1999) 1279 slutlig av den 8 september 1999.

Under tiden kommer alla befintliga medel som står till buds enligt de gällande samarbets- och transportavtalen och inom ramen för gemenskapens stödverksamhet liksom även den politiska dialogen, att användas för att intensifiera den pågående reformprocessen i landet, särskilt på de områden där det krävs ytterligare framsteg (ekonomiska reformer samt reformer inom den statliga förvaltningen, rättsväsendet, ordningsmakten och medierna).

5. Albanien

I enlighet med slutsatserna i kommissionens nyligen antagna rapport om möjligheterna att förhandla om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Albanien [10] uppmanas landets regering att lägga fram en lägesrapport med en tidsplan över de åtgärder som vidtagits eller planeras inom angivna prioriteringsområden, bl.a. förstärkning av säkerheten och den allmänna ordningen, förbättring av landets ledning och förstärkning av rättstillämpningen, fortsatt makroekonomisk stabilisering och snabbare strukturreformer. Regeringen uppmanas också att göra nya framsteg på alla dessa områden inför eventuella framtida förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal. Kommissionen måste också genomföra fler tekniska överläggningar med de albanska myndigheterna för att ytterligare klarlägga vissa aspekter rörande ett eventuellt stabiliserings- och associeringsavtal (frågor som rör frihandelsområdet och anpassningen till gemenskapens regelverk, inbegripet institutionella aspekter). Under tiden kommer alla medel som står till buds enligt det gällande handels- och samarbetsavtalet och inom ramen för gemenskapens stödverksamhet liksom även den politiska dialogen, att användas för att stödja den pågående stabiliserings- och reformprocessen i landet. Det är fortfarande utomordentligt viktigt att stödja reformeringen av den offentliga förvaltningen, inbegripet rättsväsendet, polisen (i samarbete med Västeuropeiska unionens multinationella rådgivande polisstyrka) och tullförvaltningen. För detta skulle särskilt stöd kunna erbjudas för att hjälpa Albanien att dra full nytta av de nyligen antagna handelsförmånerna.