[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 26.11.2010

KOM(2010) 691 slutlig

2010/0338 (NLE)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som ska sättas i omlopp

(kodifiering)

MOTIVERING

1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster kommissionen stor vikt vid att unionsrätten förenklas och förtydligas så att den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan åberopa.

Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett väsentligt sätt finns spridda i såväl den ursprungliga rättsakten som i senare ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs.

Unionsrättens klarhet och överskådlighet är därför beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras.

2. Genom sitt beslut av den 1 april 1987 gav kommissionen[1] sina avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter det att de ändrats för tionde gången, samtidigt som den underströk att detta var en minimiregel, och att avdelningarna borde sträva efter att kodifiera de texter som de har ansvar för med ännu kortare mellanrum för att göra bestämmelserna klara och begripliga.

3. Detta bekräftades i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh[2] i december 1992, där också betydelsen av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar rättssäkerhet i fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga.

Kodifieringen ska genomföras i enlighet med det normala förfarandet för antagande av unionens rättsakter. Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett interinstitutionellt avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad arbetsmetod i syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter.

4. Detta förslag avser en kodifiering av rådets förordning (EG) nr 975/98 av den 3 maj 1998 om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som ska sättas i omlopp[3]. Den nya förordningen ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär .

5. Detta förslag till kodifiering har utarbetats på grundval av en föregående konsolidering på 22 officiella språk av texten i förordning (EG) nr 975/98 och i ändringsförordningen, som genomförts av Europeiska unionens publikationsbyrå med hjälp av ett databehandlingssystem . I de fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och de nya artikelnumren av en tabell i bilaga III till den kodifierade förordningen.

ê 975/98 (anpassad)

2010/0338 (NLE)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som ska sättas i omlopp

(kodifiering)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel Ö 128.2 Õ,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[5],

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande[6], och

av följande skäl:

ê

1. Rådets förordning (EG) nr 975/98 av den 3 maj 1998 om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som ska sättas i omlopp har ändrats[7] på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.

ê 975/98 (anpassad)

2. Enligt artikel Ö 128.2 Õ i fördraget får medlemsstaterna ge ut Ö euromynt Õ i den omfattning som godkänns av Europeiska centralbanken. Rådet får, på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och Europeiska Centralbanken, vidta åtgärder för att harmonisera valörerna och de tekniska specifikationerna för alla mynt som ska sättas i omlopp, i den utsträckning som detta är nödvändigt för att säkerställa myntets smidiga omlopp inom gemenskapen.

3. Eurosedlarna Ö finns i Õ valörer från 5 euro till 500 euro. Sedel- och myntvalörerna måste göra det möjligt att på ett enkelt sätt kontant betala belopp i euro och cent.

4. Unionens Ö myntverksdirektörer Õ lade fram en rapport i november 1996, som i februari 1997 följdes av en omarbetad rapport, i vilken valörerna och de tekniska specifikationerna (diameter, tjocklek, vikt, färg, materialsammansättning och kant) för euromynten anges.

5. Det enhetliga europeiska myntsystemet bör inge förtroende hos allmänheten och medföra tekniska innovationer Ö som garanterar att det är Õ ett säkert, tillförlitligt och effektivt system.

6. Ett av huvudmålen med unionens myntsystem är att det godtas av allmänheten. Allmänhetens förtroende för systemet är avhängigt av de fysiska särdragen hos euromynten, som bör vara så användarvänliga som möjligt.

7. Samråd Ö hölls Õ med konsumentorganisationer, den europeiska sammanslutningen för synskadade (European Blind Union) och företrädare för varuautomatindustrin så att specifika krav från viktiga myntanvändargrupper Ö beaktades Õ . I syfte att säkerställa ett smidigt införande av euron och för att underlätta att det nya myntsystemet Ö godtogs Õ av användarna måste det garanteras att mynten lätt Ö kunde Õ skiljas åt genom särdrag som är synliga eller förnimbara med känseln.

8. Det Ö är Õ lättare att känna igen och vänja sig vid euromynten Ö eftersom Õ det finns ett samband mellan diametern och myntens valör.

9. För mynten i valörerna 1 euro och 2 euro behövs på grund av deras höga värde vissa särskilda säkerhetsinslag för att minska risken för förfalskning. Användningen av en tillverkningsteknik som innebär att mynten görs i tre lager och kombinationen av två olika färger i myntet anses utgöra de mest effektiva säkerhetsåtgärderna.

10. Att ha en europeisk och en nationell sida på myntet är ett lämpligt sätt att uttrycka tanken bakom den europeiska monetära unionen mellan medlemsstaterna .

11. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/27/EG av den 30 juni 1994 om ändring för tolfte gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)[8] begränsas användningen av nickel i vissa produkter med hänsyn till att nickel under vissa omständigheter kan ge upphov till allergier. Mynt omfattas inte av det direktivet. Emellertid framstår det som önskvärt att minska myntets nickelinnehåll Ö av folkhälsoskäl Õ .

ê 975/98

12. Det är därför lämpligt att i princip följa de förutnämnda myntverksdirektörernas förslag och att anpassa det endast i den utsträckning som är nödvändigt för att hänsyn ska tas till särskilt de specifika kraven från viktiga myntanvändargrupper och till behovet av att minska användningen av nickel i mynt.

13. Av alla de föreskrivna tekniska specifikationerna för euromynten är det endast värdet för tjocklek som är ett riktvärde, eftersom ett mynts faktiska tjocklek beror på den föreskrivna diametern och vikten.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

ê 975/98 (anpassad)

Artikel 1

Serien mynt i euro Ö omfattar Õ åtta valörer från 1 cent till 2 euro med de tekniska specifikationer som anges i bilaga I.

ê

Artikel 2

Förordning (EG) nr 975/98 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga III.

ê 975/98 (anpassad)

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft Ö den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning Õ.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

ê 975/98 (anpassad)

è1 423/1999 artikel 1.1.a

è2 423/1999 artikel 1.1.b

è3 423/1999 artikel 1.1.c

è4 423/1999 artikel 1.2

BILAGA I

Ö Tekniska specifikationer enligt artikel 1 Õ

Valör (euro) | Diameter i mm | Tjocklek i mm(1) | Vikt i gram | Form | Färg | Materialsammansättning | Kant |

2 | 25,75 | 1,95 | 8,5 | rund | yttre del: vit | koppar-nickel (Cu75Ni25) | kantgravyr fin räffling |

inre del: gul | tre lager nickel-mässing/ nickel/nickel-mässing CuZn20Ni5/Ni12/ CuZn20Ni5 |

1 | 23,25 | 2,125 | 7,5 | rund | yttre del: gul | nickel-mässing (CuZn20Ni) | intervall-räffling |

inre del: vit | tre lager Cu75Ni25/Ni7/ Cu75Ni25 |

0,50 | 24,25 | è1 1,88 ç | è2 7,8 ç | rund | gul | ”Nordic Gold” Cu89Al5Zn5Sn1 | è3 mjuk räffling ç |

0,20 | 22,25 | 1,63 | 5,7 | ”Spanish flower” | gul | ”Nordic Gold” Cu89Al5Zn5Sn1 | plan |

0,10 | 19,75 | 1,51 | 4,1 | rund | gul | ”Nordic Gold” Cu89Al5Zn5Sn1 | è4 mjuk räffling ç |

0,05 | 21,25 | 1,36 | 3,9 | rund | röd | koppar-pläterat stål | slät |

0,02 | 18,75 | 1,36 | 3 | rund | röd | koppar-pläterat stål | slät med ett spår |

0,01 | 16,25 | 1,36 | 2,3 | rund | röd | koppar-pläterat stål | slät |

(1) De värden som anges för tjockleken utgör riktmärken. |

é

BILAGA II

Upphävd förordning och dess ändringsförordning

Rådets förordning (EG) nr 975/98 | (EGT L 139, 11.5.1998, s. 6) |

Rådets förordning (EG) nr 423/1999 | (EGT L 52, 27.2.1999, s. 2) |

BILAGA III

JÄMFÖRELSETABELL

Förordning (EG) nr 975/98 | Denna förordning |

Artikel 1 | Artikel 1 |

- | Artikel 2 |

Artikel 2 | Artikel 3 |

- | Bilaga I |

- | Bilaga II |

- | Bilaga III |

____________[pic][pic][pic]

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna.

[3] Genomfört i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet - Kodifiering av gemenskapens regelverk, KOM(2001) 645 slutlig.

[4] Bilaga II till detta förslag.

[5] EUT C […], […] s. […].

[6] EUT C […], […] s. […].

[7] Se bilaga II.

[8] EGT L 188, 22.7.1994, s. 1.