Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien, Taiwan och Thailand till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 och om avslutande av översynen vid giltighetens utgång av import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indonesien och Malaysia /* COM/2013/0234 final - 2013/0122 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Motiv och syfte Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.2, 9.4 och 11.2, i översynen vid giltighetstidens utgång av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand. Allmän bakgrund Förslaget läggs fram som ett led i tillämpningen av grundförordningen och grundar sig på en undersökning som har genomförts i enlighet med grundförordningens formella och materiella krav. Gällande bestämmelser Genom förordning (EG) nr 2604/2000 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 192/2007 en slutgiltig antidumpningstull för ytterligare fem år. Antidumpningsåtgärderna ändrades sedan genom rådets förordning (EG) nr 1286/2008 i enlighet med artikel 19 i rådets förordning (EG) nr 597/2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad den grundläggande antisubventionsförordningen). I en interimsöversyn som senare genomfördes i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen ändrades de gällande åtgärderna genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 906/2011. Kommissionen godkände genom sitt beslut 2000/745/EG, med senare ändringar, de åtaganden om ett minimiimportpris som gjorts av tre exporterande tillverkare i Indien. Parallellt med åtgärderna för de berörda länderna tillämpas antidumpningstullar på import av PET-plast från Kina (förlängdes i november 2010) och utjämningsåtgärder tillämpas sedan september 2010 på import av PET-plast med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten. Antidumpnings- och antisubventionsundersökningar avseende Oman och Saudiarabien slutfördes 2011 efter det att klagomålet dragits tillbaka. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Samråd med berörda parter De parter som berörs av förfarandet har under undersökningen getts möjlighet att tillvarata sina intressen, i överensstämmelse med bestämmelserna i grundförordningen. Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. Konsekvensbedömning Förslaget är ett resultat av tillämpningen av grundförordningen. Grundförordningen innehåller inga bestämmelser om en allmän konsekvensbedömning, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Kommissionen meddelade den 24 februari 2012 genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning att den inledde en översyn vid giltighetstidens utgång av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand. Översynen inleddes på begäran av intresseorganisationen Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (kommittén för tillverkare av polyetentereftalat i Europa) såsom företrädare för tillverkare som svarar för omkring 95 % av unionens sammanlagda produktion av visst slags polyetentereftalat. I fråga om Indien, Taiwan och Thailand konstaterades i samband med översynen fortsatt dumpning av den berörda produkten som skulle innebära att skadan för unionsindustrin fortsätter om antidumpningsåtgärderna skulle upphöra. Det fastställdes vidare att bibehållandet av åtgärderna inte stred mot unionens intresse. För Indonesiens och Malaysias del drogs slutsatsen att det inte var troligt att den dumpade importen till unionen från dessa länder skulle återupptas i skadliga kvantiteter till unionsmarknaden på kort till medellång sikt om åtgärderna skulle upphävas. Rådet föreslås därför anta bifogade förslag till förordning i syfte att förlänga åtgärderna mot Indien, Taiwan och Thailand samt avsluta åtgärderna mot Indonesien och Malaysia. Rättslig grund Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen. Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för nationella beslut. Det är inte tillämpligt att ange på vilket sätt den ekonomiska och administrativa bördan för unionen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare begränsas till ett minimum och står i proportion till förslagets mål. Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: förordning. Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Det föreskrivs inga andra alternativ i grundförordningen. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte unionens budget. 2013/0122 (NLE) Förslag till RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indien, Taiwan och Thailand till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 och om avslutande av översynen vid giltighetens utgång av import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Indonesien och Malaysia EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[1] (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.2, 9.4 och 11.2, med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. FÖRFARANDE 1. Tidigare undersökningar och gällande åtgärder (1) Genom förordning (EG) nr 2604/2000[2] (nedan kallad den ursprungliga undersökningen), införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i bland annat Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand (nedan kallade de berörda länderna). Förordning (EG) nr 2604/2000 har sedan ändrats genom rådets förordning (EG) nr 496/2002[3], rådets förordning (EG) nr 823/2004[4], rådets förordning (EG) nr 83/2005[5] och rådets förordning (EG) nr 1646/2005[6]. (2) Efter en översyn vid giltighetstidens utgång och en partiell interimsöversyn införde rådet genom förordning (EG) nr 192/2007[7] en slutgiltig antidumpningstull (nedan kallade de gällande åtgärderna) på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i bland annat Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand för ytterligare fem år. Förordning (EG) nr 192/2007 har sedan ändrats genom rådets förordning (EG) nr 1286/2008[8], rådets genomförandeförordning (EU) nr 906/2011[9] och rådets genomförandeförordning (EU) nr 295/2013[10]. (3) Kommissionen godkände genom sitt beslut 2000/745/EG[11], med senare ändringar, åtaganden om ett minimiimportpris som gjordes av exporterande tillverkare i Indien och Indonesien. 2. Gällande utjämningsåtgärder (4) Rådet införde genom förordning (EG) nr 2603/2000[12] en slutgiltig utjämningstull på import av PET-plast med ursprung i Indien, Malaysia och Thailand. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 193/2007[13] en slutgiltig utjämningstull för ytterligare fem år på import med ursprung i Indien (nedan kallade de gällande utjämningsåtgärderna). 3. Begäran om översyn vid giltighetstidens utgång (5) Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de gällande antidumpningsåtgärderna snart skulle upphöra att gälla[14] mottog kommissionen den 25 november 2011 en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa åtgärder enligt artikel 11.2 i grundförordningen. Begäran ingavs av intresseorganisationen Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (kommittén för tillverkare av polyetentereftalat i Europa, nedan kallad sökanden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för omkring 95 % av unionens sammanlagda produktion av visst slags polyetentereftalat. (6) Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning och skada för unionsindustrin. 4. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång (7) Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde den 24 februari 2012 i Europeiska unionens officiella tidning[15] ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen (nedan kallat tillkännagivandet om inledande). 5. Parallell undersökning (8) Kommissionen meddelade också den 24 februari 2012 genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning[16] att den inledde en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 597/2009[17] av den 11 juni 2009 (nedan kallad den grundläggande antisubventionsförordningen) av gällande utjämningsåtgärder beträffande import av PET-plast med ursprung i Indien. 6. Undersökning 6.1. Översynsperiod och skadeundersökningsperiod (9) Undersökningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning omfattade perioden 1 januari 2011–31 december 2011 (nedan kallad översynsperioden). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden). 6.2. Parter som berörs av undersökningen (10) Kommissionen underrättade officiellt sökanden och övriga kända tillverkare i unionen, exporterande tillverkare i de berörda länderna, icke-närstående importörer, de användare som den visste var berörda samt företrädarna för de berörda länderna om att en undersökning vid giltighetstidens utgång hade inletts. (11) Berörda parter gavs tillfälle att lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda inom den tidsfrist som angetts i tillkännagivandet om inledande. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda. (12) Med hänsyn till det till synes stora antalet indiska, indonesiska, malaysiska, taiwanesiska och thailändska exporterande tillverkare samt icke-närstående importörer, ansågs det lämpligt att undersöka om ett stickprovsförfarande borde användas enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads de ovan nämnda parterna att ge sig till känna inom 15 dagar från det att översynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärdes i tillkännagivandet om inledande. (13) För urvalet av exporterande tillverkare kontaktades sju kända exporterande tillverkare i Indien. Sju exporterande tillverkare svarade och förklarade sig villiga att ingå i urvalet. Bland dessa valde man ut ett stickprov om tre indiska exporterande tillverkare ut på grundval av storleken på företagens export till unionen. (14) Fem kända exporterande tillverkare i Indonesien kontaktades. Det var dock ingen exporterande tillverkare i Indonesien som förklarade sig villig att samarbeta i undersökningen. Följaktligen informerades alla kända exporterande tillverkare samt myndigheterna i Indonesien om att slutsatserna för Indonesien skulle fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (15) Två kända exporterande tillverkare i Malaysia kontaktades. Endast en av dessa svarade och förklarade sig villig att ingå i urvalet. Det beslutades därför att det inte behövdes något stickprov bland exporterande tillverkare i Malaysia. Alla andra kända exporterande tillverkare samt myndigheterna i Malaysia informerades om att slutsatserna för de exporterande tillverkare som inte var samarbetsvilliga skulle fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (16) Sex kända exporterande tillverkare i Taiwan och en intresseorganisation för dessa kontaktades. Ingen exporterande tillverkare i Taiwan förklarade sig villig att ingå i urvalet. Alla kända tillverkare samt deras intresseorganisation och myndigheterna i Taiwan informerades om att slutsatserna för Taiwan skulle fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (17) Nio kända exporterande tillverkare i Thailand kontaktades. Endast en av dessa svarade och förklarade sig villig att ingå i urvalet. Därför beslutades att det inte behövdes något stickprov bland exporterande tillverkare i Thailand. Alla andra kända exporterande tillverkare samt myndigheterna i Thailand informerades om att slutsatserna för de exporterande tillverkare som inte var samarbetsvilliga skulle fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (18) I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Urvalet bestod av fyra företag bland de tretton unionstillverkare som var kända innan undersökningen inleddes och gjordes på grundval av den största representativa produktions- eller försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Företagen i urvalet stod för mer än 50 % av den sammanlagda uppskattade tillverkningen och försäljningen i unionen under översynsperioden. Berörda parter uppmanades att inom 15 dagar efter det att tillkännagivandet om inledande hade offentliggjorts ta del av handlingarna och lämna synpunkter på om detta urval var lämpligt. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda. (19) Vissa berörda parter invände mot att stickprovsförfarandet skulle tillämpas på unionstillverkare. De hade följande invändningar: i) Kommissionen borde inte tillämpa något stickprovsförfarande, eftersom inget sådant tillämpades i den föregående undersökningen; ii) urvalsmetoden ifrågasattes eftersom den ansågs ”blanda samman tre olika steg”, nämligen stödet för inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång, definitionen av unionsindustrin och stickprovsförfarandet; iii) det preliminära urvalet grundades på felaktig och ofullständig information; iv) det preliminära urvalet var inte representativt eftersom det omfattade enheter i stället för koncerner. Urvalets representativitet kritiserades också med hänvisning till att ett av de företag som ingick nyligen hade genomfört en avyttring, medan ett annat hade försäljning till närstående parter. (20) Parternas argument bemöttes enligt följande: – Beslutet om att använda stickprov tas i varje undersökning med hänsyn till de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet, och artikel 11.9 i grundförordningen anger inte huruvida stickprov ska användas för fastställande av skada i en översyn vid giltighetstidens utgång. Till skillnad från i de tidigare undersökningarna, då alla företag som gav sig till känna och samarbetade kunde undersökas, bedömde kommissionen med hänsyn till det stora antalet unionstillverkare som berördes av denna översyn att det inte rimligen skulle gå att undersöka samtliga inom den tid som stod till förfogande och att villkoren i artikel 17 således var uppfyllda. – Kommissionen blandade inte samman fastställandet av stödet för att inleda översynen vid giltighetstidens utgång, fastställandet av unionsindustrin och urvalet av det preliminära stickprovet, utan dessa steg hölls åtskilda och behandlades vart och ett för sig. Det framfördes inga belägg för i vilken utsträckning urvalets representativitet skulle ha påverkats av användningen av de produktions- och försäljningsuppgifter som unionstillverkarna lämnat i samband med undersökningen av stödet för att inleda översynen vid giltighetstidens utgång. – Urvalet gjordes på grundval av tillgängliga uppgifter vid den tidpunkten i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. Urvalets representativitet kontrollerades efter parternas synpunkter avseende företagsspecifika uppgifter. Ingen av dessa synpunkter befanns vara välgrundad. – Urvalet gjordes i enlighet med artikel 17 i grundförordningen för att omfatta den största representativa produktions- eller försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. De företag som ingick i större koncerner och vars verksamhet konstaterades vara fristående från övriga dotterbolag i samma koncern betraktades som representativa för unionsindustrin och det fanns således inget behov av att undersöka hela koncernens verksamhet på konsoliderad basis. I stickprovsundersökningen behandlades företagen dessutom som ekonomiska enheter, vilket möjliggjorde kontroll av alla relevanta uppgifter. Avyttringar och förekomst av försäljning till närstående parter var dessutom något som utmärkte sektorn under skadeundersökningsperioden och därför ansågs inte dessa faktorer göra urvalet mindre representativt. (21) Efter att de viktigaste omständigheterna och övervägandena hade meddelats (nedan kallat meddelandet av uppgifter) upprepade parterna ovannämnda argument som redan hade behandlats. (22) Frågeformuläret besvarades av de tre indiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet, den enda malaysiska exporterande tillverkaren och den enda thailändska exporterande tillverkaren som förklarade sig villig att ingå i urvalet. Det besvarade frågeformuläret från en av de indiska tillverkarna visade dock att företaget i fråga bara exporterade obetydliga volymer av den berörda produkten under översynsperioden. Därför genomfördes så småningom kontrollbesök hos de båda resterande exporterande tillverkarna som tillsammans stod för 99 % av den totala importen från Indien till unionen under översynsperioden. (23) Efter meddelandet av uppgifter begärde en indisk samarbetsvillig tillverkare att dess dumpningsmarginal skulle beräknas. I detta avseende bekräftades det åter att exporten från detta företag var obetydlig och därför inte hade någon inverkan på fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning i den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång. Därför avvisades denna begäran. (24) Ett stickprovsförfarande för icke-närstående importörer planerades i tillkännagivandet om inledande. Ingen av de 24 icke-närstående importörer som kontaktades samarbetade i den aktuella undersökningen. (25) Alla de fem kända råvaruleverantörerna kontaktades i samband med inledandet och tillsändes det relevanta frågeformuläret. Två av leverantörerna besvarade frågeformuläret. (26) Alla kända användare och intresseorganisationer för användare kontaktades efter inledandet. Sjutton användare besvarade frågeformuläret. Tjugo organisationer som företräder användarna i 16 medlemsstater gav sig till känna och inkom med inlagor. (27) Kontroll av de uppgifter som inkommit (28) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg var nödvändiga för att fastställa sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och därav vållad skada och för att fastställa unionens intresse. Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande berörda parter: (a) Unionstillverkare – Indorama Polymers Europe, UAB, Nederländerna – Equipolymers, Italien, Tyskland – Neo Group, UAB, Litauen – Novapet SA, Spanien (b) Exporterande tillverkare i Indien: – Dhunseri Petrochem & Tea Ltd, Kolkata – Reliance Industries Ltd, Navi Mumbai (c) Tillverkare i Malaysia: – MPI Polyester Industries Sdn Bhd, Shah Alam, Selangor (d) Tillverkare i Thailand: – Indorama Polymers Pcl, Bangkok (e) Användare i unionen – Coca-Cola Europe, Belgien – Nestle Waters France, Frankrike B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 1. Berörd produkt (29) Den produkt som berörs av denna översyn är samma produkt som i den förra översynen vid giltighetstidens utgång som slutfördes 2007 och som avses i skäl 2, dvs. polyetentereftalat med en viskositetskvot på minst 78 ml/g, enligt ISO-standard 1628-5, som klassificeras enligt KN-nummer 3907 60 20 och har ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand. 2. Likadan produkt (30) Precis som i den ursprungliga undersökningen och översynen fann man att den berörda produkten, PET-plast som tillverkas och saluförs på hemmamarknaderna i de berörda länderna och PET-plast som tillverkas och saluförs i unionen av unionstillverkare hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och användningsområden. De ansågs därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen. C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING 3. Inledande anmärkningar (31) I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersöktes det om ett upphävande av de gällande åtgärderna sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning. (32) Vid bristande samarbetsvilja, som i fallet med Indonesien och Taiwan, blev det nödvändigt att använda tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen. För Malaysia och Thailand användes både de uppgifter som lämnats av samarbetsvilliga företag och tillgängliga uppgifter. (33) Enligt Eurostat uppgick den totala importen av den berörda produkten från de berörda länderna under översynsperioden till 126 500 ton, vilket utgjorde en andel på 4,5 % av unionsmarknaden. (34) När det gäller utvecklingen av produktionskapaciteten och den inhemska förbrukningen i de berörda länderna användes dels en marknadsrapport som bifogats begäran, dels offentligt tillgängliga uppgifter som företagsbeskrivningar på webben och kontrollerade svar på frågeformulär från samarbetsvilliga företag. 4. Indien 4.1. Inledande anmärkningar (35) Såsom redan noterats fanns det sju samarbetsvilliga exporterande tillverkare i Indien och tre av dessa valdes ut till att ingå i stickprovet. Eftersom det konstaterades att ett av företagen i urvalet bara exporterade obetydliga volymer av den berörda produkten under översynsperioden genomfördes i slutändan kontrollbesök hos de båda andra exporterande tillverkarna, som tillsammans stod för 99 % av den totala importen från Indien till unionen under översynsperioden. (36) Under översynsperioden uppgick den totala importen från Indien till 97 000 ton, vilket motsvarade 76 % av den totala importen från de länder som berörs av denna översyn och en andel av unionsmarknaden på 3,4 %. De båda indiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet hade gjort ett åtagande och det konstaterades att de hade respekterat minimiimportpriset under översynsperioden. Eftersom dessa stod för nästan hela importen från Indien, var deras marknadsandel praktiskt taget identisk med Indiens andel av unionsmarknaden. 4.2. Dumpning av import under översynsperioden 4.2.1. Normalvärde (37) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställdes först för var och en av de indiska exporterande tillverkarna i urvalet huruvida dess totala försäljning av den likadana produkten till oberoende kunder på hemmamarknaden var representativ, dvs. om den totala försäljningsvolymen på hemmamarknaden motsvarade minst 5 % av den sammanlagda volymen av exportförsäljningen till unionen. (38) Därefter identifierades de typer av den likadana produkten som såldes på hemmamarknaderna av exporterande tillverkare vars försäljning på den marknaden var representativ totalt sett, och som var identiska eller direkt jämförbara med de typer som såldes på export till unionen. (39) Det undersöktes sedan för var och en av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna om försäljningen på hemmamarknaden av var och en av produkttyperna var representativ, dvs. om försäljningen på den marknaden motsvarade minst 5 % av försäljningsvolymen till unionen av samma produkttyp. För de produkttyper som sålts i representativa kvantiteter undersöktes det sedan om försäljningen hade ägt rum vid normal handel, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Det gjordes genom att man fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden för varje exporterad typ av den berörda produkten under översynsperioden. (40) Eftersom det konstaterades att alla produkttyperna såldes på hemmamarknaden i tillräckliga mängder och vid normal handel, fastställdes normalvärdet på grundval av det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av all försäljning på hemmamarknaden av den typen under översynsperioden. 4.2.2. Exportpris (41) Eftersom all exportförsäljning av den berörda produkten skedde direkt till oberoende kunder i unionen fastställdes därför exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas. 4.2.3. Jämförelse (42) Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset gjordes på grundval av priset fritt fabrik och i samma handelsled. (43) För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis, togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn till olikheter i faktorer som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet. I detta syfte tog man, där priserna och prisernas jämförbarhet påverkades, hänsyn i form av justeringar för skillnader i transport-, försäkrings- och hanteringskostnader, finansiella kostnader, förpackningskostnader, provisioner och avdrag. (44) En exporterande tillverkare begärde en justering i enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen, med motiveringen att importavgifter togs ut på den likadana produkten när denna var avsedd för förbrukning i exportlandet men återbetalades genom tullrestitution när produkten såldes på export till unionen. Undersökningen visade dock att det inte fanns något samband mellan beloppet för tullrestitution, beräknat som en fast procentsats av exportprodukternas fob-värde, och de tullar som faktiskt betalades på importerade insatsvaror som användes i exportprodukten. Faktum är att man har kunnat konstatera att till och med exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och således inte importerar några insatsvaror ändå är berättigade till förmåner inom tullrestitutionssystemet. Begäran avvisades därför. 4.2.4. Dumpningsmarginal (45) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet per varutyp med det vägda genomsnittliga exportpriset för motsvarande typ av den berörda produkten. Jämförelsen visade att dumpning förelåg och uppgick till 4,8 % respektive 6,6 % för de två exporterande tillverkare i urvalet som exporterade till EU under översynsperioden, trots att båda företagen hade gjort prisåtaganden. (46) Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att beräkningen av dumpningsmarginalen på grundval av den inhemska försäljningen under fyra månader i stället för under alla månader under översynsperioden inte var motiverad och ansåg därför att den på ett artificiellt sätt höjde dumpningsmarginalen. Det ska noteras att åtgärderna i samband med en översyn vid giltighetstidens utgång antingen bibehålls eller upphävs, men inte kan ändras. För de fyra berörda månaderna, dvs. en månad per kvartal, jämfördes normalvärdet och exportpriserna för samma månader. Därav följer att en rättvis jämförelse garanterades. Argumentet avvisades därför. 4.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphävas (47) Utöver analysen av förekomsten av dumpning under översynsperioden undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. (48) För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Indien, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt de indiska tillverkarnas produktions- och överskottskapacitet som var tillgänglig för export. (49) Analysen nedan grundades huvudsakligen på kontrollerade svar på frågeformulär och marknadsrapporten, som kontrollerades mot offentligt tillgängliga uppgifter. 4.3.1. Volym och priser på dumpad import från Indien (50) Importen från Indien till unionen fördubblades under skadeundersökningsperioden och uppgick till omkring 97 000 ton under översynsperioden, vilket motsvarade 3,5 % av EU:s totala förbrukning under översynsperioden. (51) Importpriserna varierade under hela skadeundersökningsperioden och följde samma pristrender som unionsindustrins försäljningspriser på unionsmarknaden. Som helhet steg importpriserna med 29 % mellan 2008 och översynsperioden. Inga prisunderskridanden konstaterades under översynsperioden. 4.3.2. Unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft (52) De indiska exportpriserna till tredjeländer var i allmänhet lägre än priserna på hemmamarknaden under översynsperioden. Prisskillnaden var upp till 7,5 % av exportpriset. (53) De indiska exportpriserna till tredjeländer var i allmänhet lägre än de indiska exportpriserna till unionen, vilket talar för att unionsmarknaden är attraktiv eftersom den kan generera högre vinster. På grund av skillnaden i prissättning kan det dock inte uteslutas att exportpriserna till unionen sjunker ytterligare om åtgärderna skulle upphävas. (54) Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att bedömningen av unionsmarknadens attraktionskraft påverkades av att det fanns ett åtagande som innebar att tillverkaren bara kunde exportera när priserna var höga. Av en jämförelse mellan det minimipris vid import som åtagandet innebär och priset fritt fabrik vid export till unionen under de åtta månader då tillverkaren konstaterades exportera till unionen framgår att priset vid export till unionen i genomsnitt låg betydligt högre än minimipriset vid import, vilket tyder på att prissättningen bara marginellt eller inte alls påverkades av åtagandet. Av detta följer att själva förekomsten av åtagandet inte ändrade den slutsats som dragits om unionsmarknadens attraktionskraft. Detta argument avvisades därför. (55) De indiska tillverkarnas produktions- och överskottskapacitet som är tillgänglig för export (56) Under översynsperioden hade Indien en produktionskapacitet på 700 000–900 000 ton och en produktionsöverskottskapacitet tillgänglig för export på 200 000–300 000 ton. (57) Enligt uppgifter som samlats in under undersökningen beräknas Indiens kapacitet öka ytterligare och uppgå till cirka 1 600 000–1 800 000 ton år 2014. Denna ökning väntas bli mycket kraftigare än ökningen av den inhemska förbrukningen. Överskottskapaciteten i förhållande till den inhemska efterfrågan beräknas uppgå till cirka 600 000–700 000 ton 2014, vilket skulle motsvara ca 21–25 % av unionens sammanlagda förbrukningen under översynsperioden. I undersökningen noterades också att Turkiet och Sydafrika tillämpar handelspolitiska skyddsåtgärder mot Indien, vilket kan begränsa de marknader som skulle kunna vara tillgängliga för export från Indien. (58) Det är sannolikt att exporten till unionen skulle öka om åtgärderna upphävs, särskilt med tanke på den högre prisnivån på unionsmarknaden och den stora förbrukningen på marknaden. Å andra sidan kan det inte uteslutas att de exporterande tillverkarna skulle sänka sina exportpriser till unionen ännu mer och att den dumpning som konstaterats under översynsperioden således skulle tillta. (59) En exporterande tillverkare framhöll att den produktionskapacitet som var tillgänglig för export i Indien skulle minska efter 2014 och att den nuvarande situationen därför bara skulle vara tillfällig. Det noteras att den påstådda minskningen av kapaciteten som är tillgänglig för export efter 2014 konstaterades ligga i linje med prognoserna i marknadsrapporten. Slutsatsen drogs därför att inlagan inte var av sådan art att den kunde ändra analysen när det gäller utvecklingen av den kapacitet som var tillgänglig för export. Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att en stor och tillfällig överskottskapacitet som är tillgänglig för export var oundviklig, eftersom produktionskapaciteten i regel bara kan höjas i stora etapper på grund av minimistorleken hos de moderna anläggningarna för tillverkning av PET-plast. Som svar på detta bör det noteras att produktionskapaciteten mellan översynsperioden och påföljande år ökade med minst 150 000–200 000 ton. Av detta följer att enbart de framförda argumenten inte kan motivera den kapacitetsöverskott som var tillgänglig för export enligt skäl 55. Orsaken till överskottet av kapacitet tillgänglig för export saknar i alla händelser betydelse i detta sammanhang. Argumentet avvisades därför. (60) Vissa parter hävdade att den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som utvecklats i Indien även skulle kunna absorberas av andra tredjeländer och att den enligt kommissionens beräkning därför inte hade bedömts korrekt. Det antogs inte på något sätt att hela den överskottskapacitet som var tillgänglig för export skulle vara avsedd för unionen. Påståendet avvisades därför. (61) En exporterande tillverkare hävdade att Turkiet och Sydafrika var relativt betydelselösa exportmarknader och invände mot att kommissionen hade tolkat förekomsten av handelspolitiska skyddsåtgärder mot Indien i dessa länder som en indikation på att Indien skulle dumpa den berörda produkten på unionsmarknaden. Kommissionens bedömning är att Turkiets och Sydafrikas gällande handelspolitiska skyddsåtgärder mot import från Indien kan inskränka de marknader som skulle kunna vara tillgängliga för indisk export. Om påståendet att Turkiet och Sydafrika är betydelselösa exportmarknader är sant innebär den ökande överskottskapaciteten i Indien dessutom en sannolikhet för ökad export till unionen även utan de handelspolitiska skyddsåtgärder som Turkiet och Sydafrika infört. Påståendet avvisades därför. 4.3.3. Slutsats om sannolikheten för fortsatt dumpning (62) Mot bakgrund av ovanstående, särskilt den fortsatta dumpningen och den höga överskottskapacitet som finns tillgänglig, kan man dra slutsatsen att stora importvolymer från Indien sannolikt kommer att läggas om till unionsmarknaden till dumpade priser om åtgärderna upphävs, och således finns sannolikhet för fortsatt dumpning. 5. Indonesien 5.1. Inledande anmärkningar (63) Ingen av de fem kända exporterande tillverkarna i Indonesien samarbetade i undersökningen, så analysen av sannolikheten för fortsatt dumpning grundades på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (64) Enligt Eurostat uppgick importen från Indonesien till 253 ton under översynsperioden, vilket motsvarade nära 0 % av den totala importen från de länder som berörs av denna översyn och en andel av unionsmarknaden på nära 0 %. 5.2. Dumpning av import under översynsperioden (65) I avsaknad av samarbete fastställdes en preliminär dumpningsmarginal på 10,8 % för importen från Indonesien med utgångspunkt i begäran om översyn. 5.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla (66) Utöver analysen av förekomsten av dumpning under översynsperioden undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. (67) För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Indonesien, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt de indonesiska tillverkarnas produktionskapacitet och överskottskapacitet som var tillgänglig för export. 5.3.1. Volym och priser på dumpad import från Indonesien (68) Importen från Indonesien till unionen låg på en mycket låg nivå under hela skadeundersökningsperioden. Under 2008 förekom ingen import. Under 2009 uppgick importen till cirka 400 ton och 2010 ökade den till omkring 1 000 ton, för att sedan på nytt minska till 253 ton under översynsperioden. Det motsvarade en andel av unionsförbrukningen som låg nära 0 % under hela skadeundersökningsperioden. (69) Under 2009 och 2010 var de indonesiska importpriserna i genomsnitt högre än unionsindustrins priser på unionsmarknaden. Även om det genomsnittliga priset på import från Indonesien var något lägre än unionsindustrins genomsnittliga pris på unionsmarknaden under översynsperioden, kunde dessa priser betraktas som likartade. Inga prisunderskridanden konstaterades under översynsperioden. 5.3.2. Unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft (70) Både uppgifterna i begäran om översyn och uppgifterna på Indonesiens officiella webbplats för handelsstatistik gäller en bredare produktdefinition än den berörda produkten. Det gick därför inte att fastställa någon tillförlitlig nivå för priserna på export till andra tredjelandsmarknader. (71) På grund av avsaknaden av samarbete gick det inte heller att fastställa prisnivån på hemmamarknaden. 5.3.3. Produktionskapacitet och överskottskapacitet som är tillgänglig för export (72) Eftersom inget av de indonesiska företagen var samarbetsvilligt, fastställdes utvecklingen av produktionskapaciteten och den inhemska efterfrågan med utgångspunkt i uppgifterna i begäran om översyn, vilka ändrades efter en inlaga från sökanden som mottogs under undersökningen och som angav att den enda planen för att utöka kapaciteten i begäran om översynen inte skulle förverkligas. De ändrade uppgifterna kontrollerades mot offentligt tillgängliga uppgifter som exempelvis företagsbeskrivningar på internet. Mot bakgrund av ovanstående uppgifter tycks produktionskapaciteten i Indonesien ha legat stabilt på 400 000–600 000 ton under hela skadeundersökningsperioden. Den överskottskapacitet som var tillgänglig för export under skadeundersökningsperioden minskade successivt och uppgick till 65–70 % av landets totala produktionskapacitet under översynsperioden, vilket motsvarar 9–11 % av EU:s totala förbrukning. Inga kapacitetsökningar förutses under perioden fram till 2014. Samtidigt väntas förbrukningen i Indonesien öka. Därmed väntas den andel av produktionskapaciteten som är tillgänglig för export minska och utgöra endast en ytterst liten andel av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden. 5.3.4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt dumpning (73) Med hänsyn till ovanstående, särskilt slutsatserna om kapacitetens förväntade utveckling, bedömdes det inte som sannolikt att de exporterande tillverkarna i Indonesien åter skulle börja att exportera skadevållande kvantiteter till dumpade priser till unionsmarknaden på kort till medellång sikt om åtgärderna skulle upphävas. 6. Malaysia 6.1. Inledande anmärkningar (74) Endast en av de kända exporterande tillverkarna samarbetade i undersökningen, men det konstaterades att den tillverkaren inte exporterade till unionen under översynsperioden. Tillverkaren stod för omkring 20 % av Malaysias totala produktionskapacitet under översynsperioden. De uppgifter som lämnades av den samarbetsvilliga tillverkaren i Malaysia användes i analysen av prisbeteendet på den malaysiska hemmamarknaden och gentemot andra tredjelandsmarknader. (75) Slutsatserna grundade sig också på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, dvs. uppgifterna i begäran om översyn och offentligt tillgängliga uppgifter som exempelvis företagsbeskrivningar på internet. (76) Under översynsperioden uppgick importen från Malaysia till unionen till 17 000 ton, vilket motsvarade 13 % av den totala importen från de länder som berörs av denna översyn och en andel av unionsmarknaden på nära 0,6 %. 6.2. Dumpning av import under översynsperioden (77) Med utgångspunkt i begäran om översyn fastställdes det en preliminär dumpningsmarginal på 6,7 % för importen från Malaysia. (78) Eftersom den samarbetsvilliga tillverkaren inte exporterade till unionen under översynsperioden, gick det inte att beräkna någon dumpningsmarginal för företaget i fråga. Ett normalvärde beräknades dock på grundval av dess försäljning på hemmamarknaden, och en jämförelse mellan detta normalvärde och priset på import från Malaysia till unionen enligt uppgifter från Eurostat ger en siffra som stämmer överens med den dumpningsmarginal som anges i skäl 75. 6.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphävas (79) Utöver analysen av förekomsten av dumpning under översynsperioden undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. (80) För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Malaysia, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt de malaysiska tillverkarnas produktionskapacitet och överskottskapacitet som var tillgänglig för export. 6.3.1. Volym och priser på dumpad import från Malaysia (81) Importen från Malaysia till unionen ökade under skadeundersökningsperioden från omkring 8 000 ton till 17 000 ton, efter att ha minskat kraftigt under 2009 och 2010. Trots att importen från Malaysia som helhet ökade låg marknadsandelen kvar nära 0 %, utom under översynsperioden då den uppgick till 0,6 %. (82) Importpriserna varierade under skadeundersökningsperioden och följde samma pristrender som unionsindustrins försäljningspriser på unionsmarknaden. Som helhet steg importpriserna med 25 % mellan 2008 och översynsperioden. Inga prisunderskridanden konstaterades under översynsperioden. 6.3.2. Unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft (83) Under översynsperioden exporterade det samarbetsvilliga företaget 300–500 ton av den likadana produkten till andra tredjeländer. Analysen av den försäljningen visar att de malaysiska exportpriserna till tredjeländer i allmänhet var högre än priserna på hemmamarknaden under översynsperioden. Prisskillnaden uppgick till 5–10 %. 6.3.3. Produktionskapacitet och överskottskapacitet som är tillgänglig för export (84) Malaysias totala produktionskapacitet beräknades på grundval av uppgifterna i begäran om översyn, dubbelkontrollerade mot offentligt tillgängliga uppgifter som exempelvis företagsbeskrivningar på internet, och uppgick till omkring 100 000–300 000 ton under översynsperioden. Den överskottskapacitet som var tillgänglig för export under skadeundersökningsperioden minskade successivt och uppgick till 52–55 % av landets totala produktionskapacitet under översynsperioden, vilket motsvarar 3–4 % av EU:s totala förbrukning. Enligt samma källor förväntas produktionskapaciteten ligga kvar på denna nivå åtminstone fram till 2014, medan den inhemska förbrukningen förväntas öka. Därmed väntas den andel av produktionskapaciteten som är tillgänglig för export minska till 2–3 % av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden. Importen från Malaysia väntas således inte öka särskilt mycket om åtgärderna skulle upphävas. 6.3.4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt dumpning (85) Med hänsyn till ovanstående, i synnerhet slutsatserna om kapacitetens förväntade utveckling, bedömdes det inte som sannolikt att de exporterande tillverkarna i Malaysia åter skulle börja exportera skadevållande kvantiteter till dumpade priser till unionsmarknaden på kort till medellång sikt om åtgärderna skulle upphävas. 7. Taiwan 7.1. Inledande anmärkningar (86) Ingen av de fyra exporterande tillverkarna i Taiwan samarbetade i undersökningen och analysen av sannolikheten för fortsatt dumpning grundades därför på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. (87) Under översynsperioden uppgick importen till unionen från Taiwan till 12 000 ton, vilket motsvarade 9,7 % av den totala importen från de länder som berörs av denna översyn och en andel av unionsmarknaden på cirka 0,4 %. 7.2. Dumpning av import under översynsperioden (88) I avsaknad av samarbete fastställdes en preliminär dumpningsmarginal på 12 % för importen från Taiwan med utgångspunkt i begäran om översyn. (89) Efter meddelandet av uppgifter hävdade vissa parter att kommissionen vid beräkningen av dumpningsmarginalen skulle ha använt de inhemska priserna och exportpriserna hos en taiwanesisk tillverkare av PET-plast som hade begärt en översyn avseende en ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen[18] och för vilken undersökningsperioden överlappade översynsperioden i det aktuella förfarandet. Det måste dock noteras att den berörda tillverkaren av PET-plast inte samarbetade i denna översyn vid giltighetstidens utgång. Uppgifter som lämnas in i samband med en undersökning får endast användas för det ändamål de begärdes. De uppgifter som erhållits i den berörda översynen avseende en ny exportör kan därför inte användas inom ramen för den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång. Företaget är också den minsta tillverkaren av PET-plast i Taiwan och dess försäljning på export till unionen uppgick bara till en obetydlig del av den sammanlagda taiwanesiska exporten under översynsperioden. Argumentet avvisades därför. Det hävdades sammantaget att importen från Taiwan inte dumpades under översynsperioden. Det erinras dock om att ingen av de taiwanesiska exporterande tillverkarna var samarbetsvillig och att dumpningen därför inte kunde fastställas på grundval av uppgifter som dessa exporterande tillverkare lämnat. Påståendet att dumpning inte förekom var inte underbyggt med bevisning och avvisades därför. 7.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphävas (90) Utöver analysen av förekomsten av dumpning under översynsperioden undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. (91) För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Taiwan, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt de taiwanesiska tillverkarnas produktionskapacitet och överskottskapacitet som var tillgänglig för export. 7.3.1. Volym och priser på dumpad import från Taiwan (92) Importen från Taiwan till unionen ökade under skadeundersökningsperioden från omkring 10 000 ton till 12 000 ton, efter att ha minskat under 2009 och 2010. Trots att importen från Taiwan som helhet ökade, låg marknadsandelen kvar nära 0 %, och under översynsperioden uppgick importen till 0,4 % av unionsförbrukningen. (93) Importpriserna varierade under skadeundersökningsperioden och följde samma pristrender som unionsindustrins försäljningspriser på unionsmarknaden. Som helhet steg importpriserna med 27 % mellan 2008 och översynsperioden. Inga prisunderskridanden konstaterades under översynsperioden. 7.3.2. Unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft (94) Statistik från Taiwans Bureau of Foreign Trade visar att försäljningen till tredjeländer var stor och uppgick till omkring 60 % av landets totala produktionskapacitet under översynsperioden. (95) En jämförelse mellan det genomsnittliga exportpriset enligt uppgifter från samma källa och normalvärdet i begäran om översyn tydde på att exportpriserna till tredjeländer i allmänhet var lägre än priserna på hemmamarknaden. Prisskillnaden var upp till ca 12 % av exportpriset. (96) Statistik från Taiwans Bureau of Foreign Trade visade att det genomsnittliga exportpriset till tredjeländer var lägre än unionsindustrins pris i unionen. Skillnaden i pris var upp till cirka 7 % av exportpriset. Det genomsnittliga exportpriset till unionen under översynsperioden konstaterades också vara högre än det genomsnittliga exportpriset till andra tredjeländer. Skillnaden uppgick till 5,5 % av exportpriset till andra tredjeländer. Således finns det ett incitament för att exportera till unionen där den rådande prisnivå som tillämpas av unionsindustrin är högre. Tillsammans med den stora överskottskapacitet som var tillgänglig för export (se skälen 97–98) talar detta för att de taiwanesiska exportörerna sannolikt skulle exporterar PET-plast till dumpade priser i kvantiteter över de nivåer som sannolikt vållar unionen skada. (97) Efter meddelandet av uppgifter invände en berörd part mot att kommissionen använde statistik från Taiwans Bureau of Foreign Trade, eftersom man påstod att produktkodnumret inte sammanföll med den berörda produkten. Det är sant att Taiwan och unionen använder olika mått på viskositet, nämligen ”gränsviskositetsvärde” i Taiwan och ”viskositetskvot” i unionen. Med hjälp av det matematiska förhållandet mellan de båda måtten kan det emellertid konstateras att det taiwanesiska produktkodnummer som används motsvarar den berörda produkten. Invändningen avvisades därför. 7.3.3. Produktionskapacitet och överskottskapacitet (98) Eftersom ingen av de taiwanesiska exporterande tillverkarna var samarbetsvillig, fastställdes utvecklingen av kapaciteten och den inhemska efterfrågan med utgångspunkt i uppgifterna i begäran om översyn, vilka dubbelkontrollerades mot offentligt tillgängliga uppgifter som exempelvis företagsbeskrivningar på internet. (99) Taiwans totala produktionskapacitet uppgick till 1 000 000–1 200 000 ton under översynsperioden. Den överskottskapacitet som var tillgänglig för export var stabil under de första tre åren av skadeundersökningsperioden och ökade under översynsperioden till omkring 80 % av landets totala kapacitet, vilket motsvarar 28–33 % av unionens totala förbrukning under översynsperioden. Enligt samma källor förväntas produktionskapaciteten öka kraftigt åtminstone fram till 2014, medan den inhemska förbrukningen bara förväntas öka litet. Den andel av produktionskapaciteten som är tillgänglig för export förväntas därmed öka till 1 200 000–1 300 000 ton, vilket motsvarar 42–47 % av den totala förbrukningen i unionen under översynsperioden. (100) Ovanstående visar att de taiwanesiska exporterande tillverkarna av den berörda produkten är kraftigt beroende av export och att det är sannolikt att exporten till unionen ökar om åtgärderna skulle upphävas. Det faktum att unionsindustrins prisnivå på unionsmarknaden är högre än Taiwans exportpriser på tredjelandsmarknader gör unionsmarknaden mer attraktiv för export. Å andra sidan kan man inte utesluta risken att vissa exportörer sänker sina exportpriser till unionen för att vinna marknadsandelar. Dessutom tillämpar Turkiet och Sydafrika handelspolitiska skyddsåtgärder mot Taiwan, vilket minskar de taiwanesiska exportörernas fria tillträde till andra potentiella marknader. (101) Vissa berörda parter hävdade att Taiwan inte har någon reservkapacitet som skulle medge en betydande ökning av exporten till unionen. Vidare hävdades att den taiwanesiska PET-plasttillverkningens viktigaste exportmarknader är Asien och Stillahavsområdet samt Nord- och Sydamerika. Importpriserna cif på PET-plast från Taiwan är högre än på PET-plast från alla andra huvudsakliga källor till import till unionen. Samtidigt ligger de gällande åtgärderna på import av PET-plast från Taiwan på en mycket låg nivå, vilket innebär att prisskillnaden inte blir särskilt stor om åtgärderna upphör att gälla. (102) Det bör noteras att ingen av de taiwanesiska exporterande tillverkarna samarbetade i denna översyn. De slutsatser som redovisas i skäl 97–98 talar dessutom för motsatsen. Mot bakgrund av detta måste de berörda parternas påståenden avvisas. (103) Efter meddelandet av uppgifter upprepade dessa parter att Asien och Stillahavsområdet och de sydamerikanska områdena är betydelsefulla som exportmarknader och hävdade att dessa marknader skulle dra till sig en betydande andel av den prognostiserade ökning av den överskottskapacitet som är tillgänglig för export i Taiwan. Till stöd för detta påstående lämnade parterna uppgifter om produktionskapacitetens och den inhemska efterfrågans relativa värde under 2012 och 2020 för båda regionerna. Det bör noteras att situationen under 2020 saknar betydelse för denna översyn vid giltighetstidens utgång och att användandet av år 2012 som en del i jämförelsen innebär att man bortser från den omfattande kapacitetsökningen under översynsperioden fram till 2012. Påståendet avvisades därför. (104) Vissa parter hävdade dessutom att man för den överskottskapacitet tillgänglig för export som byggts upp i Taiwan bör beakta den ökade efterfrågan på andra tredjelandsmarknader. De hävdade därför att den överskottskapacitet som var tillgänglig för export inte hade bedömts korrekt. Såsom redan nämnts i skäl 58 drog man i undersökningen inte slutsatsen att all kapacitet som var tillgänglig för export skulle vara avsedd för unionen. Det ansågs inte på något sätt att hela den överskottskapacitet som var tillgänglig för export skulle vara avsedd för unionen. Med hänsyn till unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om pris och storlek och de stora volymer av extra kapacitet som är tillgänglig för export är det på grundval av tillgängliga uppgifter rimligt att anta att de kvantiteter som sannolikt är avsedda för unionsmarknaden kan förväntas ligga över de nivåer som sannolikt vållar skada. Det erinras dessutom om att ingen av de taiwanesiska tillverkarna av PET-plast samarbetade i undersökningen och att exakta uppgifter om faktisk produktion och kapacitet liksom inhemsk försäljning och exportförsäljning inte var tillgängliga. Slutsatserna när det gäller fortsatt dumpning måste därför, som anges i skäl 84, grundas på tillgängliga uppgifter. Med hänsyn till de betydande kvantiteter som är tillgängliga för export och analysen av prisnivåerna för export till andra tredjeländer samt den prisnivå i unionen som anges i skälen 93–95 är det rimligt att anta att exporten från Taiwan kommer att ledas om till unionen till dumpade priser och i sådana stora kvantiteter som sannolikt skulle vålla skada om åtgärderna upphävs. Argumentet avvisades därför. (105) En annan part hävdade att den värdetullsats som tillämpades på Taiwan under översynsperioden var mycket låg och att man därför inte kunde dra slutsatsen att importen från Taiwan kommer att ske till dumpade nivåer om åtgärderna skulle upphävas. Den nuvarande dumpningsmarginal som gäller grundas på minimipriset grundat på en värdetull på 12,4 %. Det faktum att priserna var högre under översynsperioden och att den hypotetiska värdetullen därför skulle vara lägre saknar betydelse, eftersom hänsyn inte tas till den sannolika prisutvecklingen efter översynsperioden om åtgärderna skulle upphävas, vilket framgår av skälen 94 och 98. Påståendet avvisades därför. 7.3.4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt dumpning (106) Med hänsyn till den stora och ökande kapaciteten, unionsmarknadens attraktionskraft och gällande åtgärder i andra tredjeländer drogs slutsatsen att det är sannolikt exporten från Taiwan skulle läggas om till unionen till dumpade priser och i kvantiteter som sannolikt skulle vålla skada om åtgärderna upphör att gälla. (107) Efter meddelandet av uppgifter hävdade en part att den påstått låga antidumpningstullen under översynsperioden borde ha beaktats i analysen av sannolikheten för återkommande eller fortsatt dumpning. Det bör dock noteras att ingen av de exporterande tillverkarna i Taiwan var samarbetsvillig och att påståendet att dumpningsmarginalerna under översynsperioden var låga inte var underbyggt och därför avvisades. Det erinras om att de dumpningsmarginaler som konstaterats under översynsperioden låg på 12 % grundat på tillgängliga uppgifter. Såsom nämnts i skäl 104 visade analysen av den sannolika utvecklingen av priset på den taiwanesiska exporten att fortsatt dumpning var sannolik om åtgärderna skulle tillåtas att upphöra att gälla. Argumentet avvisades därför. 8. Thailand 8.1. Inledande anmärkningar (108) Endast en exporterande tillverkare som inte exporterade någon PET-plast till unionen under översynsperioden var samarbetsvillig. Den samarbetsvilliga tillverkaren stod för omkring 25 % av Thailands totala produktionskapacitet under översynsperioden. I Thailand finns tre andra tillverkare som inte var samarbetsvilliga. Slutsatserna fastställdes därför delvis även på grundval av tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen. (109) Under översynsperioden uppgick exporten till unionen till 727 ton, vilket motsvarade 0,6 % av den sammanlagda importen från de länder som berörs av denna översyn och en andel av unionsmarknaden på nära 0 %. 8.2. Dumpning av import under översynsperioden (110) Enligt begäran om översyn skedde importen till unionen till dumpade priser med en dumpningsmarginal på 14,1 %. (111) Eftersom det samarbetsvilliga företaget inte exporterade till unionen under översynsperioden, gick det inte att beräkna någon dumpningsmarginal för företaget i fråga. Ett normalvärde beräknades dock på grundval av dess försäljning på hemmamarknaden, och en jämförelse mellan detta normalvärde och priset på import från Thailand till unionen enligt uppgifter från Eurostat ger en siffra som är förenlig med den dumpningsmarginal som anges i skäl 108. 8.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla (112) Utöver analysen av förekomsten av dumpning under översynsperioden undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. (113) För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Thailand, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt de thailändska tillverkarnas produktionskapacitet och överskottskapacitet som var tillgänglig för export. 8.3.1. Volym och priser på dumpad import från Thailand (114) Importen från Thailand till unionen låg på en försumbar nivå under hela skadeundersökningsperioden, och ingen import alls skedde under 2009 och 2010. Under översynsperioden ökade importen från omkring 500 ton 2008 till omkring 700 ton, vilket motsvarade nära 0 % av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden. (115) Under skadeundersökningsperioden ökade importpriserna från omkring 980 euro/ton 2008 till omkring 1 300 euro/ton under översynsperioden, dvs. med 32 %. Inga prisunderskridanden konstaterades under översynsperioden. 8.3.2. Unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft (116) Den enda samarbetsvilliga exporterande tillverkarens genomsnittliga pris på hemmamarknaden under översynsperioden konstaterades vara lägre än unionsindustrins genomsnittliga pris på unionsmarknaden. Prisskillnaden uppgick till 9 %. (117) Det konstaterades att den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren exporterade till andra tredjelandsmarknader än unionen. Tillverkarens genomsnittliga exportpris till dessa marknader fritt fabrik var längre än normalvärdet. Prisskillnaden motsvarade upp till 10,8 % av det genomsnittliga exportpriset. (118) Exporten från den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren till andra tredjeländer skedde till priser som låg under unionsindustrins prisnivå i unionen. Prisskillnaden uppgick till 6,6 % av priserna för export till tredjelandsmarknaderna. 8.3.3. Produktionskapacitet och överskottskapacitet tillgänglig för export (119) Thailands produktionskapacitet fastställdes på grundval av uppgifterna i begäran om översyn, offentligt tillgängliga uppgifter som företagsbeskrivningar på internet samt svar på frågeformuläret från det samarbetsvilliga företaget. (120) Thailands produktionskapacitet ökade kraftigt under skadeundersökningsperioden och motsvarade mer än tre gånger den inhemska förbrukningen i Thailand under översynsperioden. Thailands totala produktionskapacitet uppgick till 700 000–900 000 ton under översynsperioden. Den överskottskapacitet som var tillgänglig för export under skadeundersökningsperioden minskade successivt och uppgick till 70–75 % av landets totala kapacitet under översynsperioden, vilket motsvarade 17–22 % av EU:s totala förbrukning. Det visar att Thailand är ett exportinriktat land och att de thailändska tillverkarna av den berörda produkten är kraftigt beroende av exportförsäljning. Undersökningen har visat att kapaciteten kommer att öka ytterligare till 800 000–1 000 000 ton fram till 2014. Enligt samma källor kommer den inhemska efterfrågan inte att öka i samma takt, utan kommer att ligga kvar på en relativt låg nivå. Överskottskapaciteten i förhållande till den inhemska efterfrågan beräknas följaktligen öka kraftigt till cirka 700 000–800 000 ton i en nära framtid, motsvarande 25–30 % av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden. Dessutom tillämpar Turkiet och Malaysia handelspolitiska skyddsåtgärder mot Malaysia, vilket begränsar exportörernas fria tillträde till andra potentiella tredjelandsmarknader. Med hänsyn till de betydande kvantiteter som är tillgängliga för export och analysen av prisnivåerna för export till andra tredjeländer samt prisnivån i unionen (se skälen 114–116) är det rimligt att anta att exporten från Taiwan kommer att ledas om till unionen till dumpade priser och i sådana stora kvantiteter som sannolikt skulle vålla skada om åtgärderna upphävs. (121) Efter meddelandet av uppgifter anförde den thailändska myndigheten för utrikeshandel att jämförelsen mellan produktionskapaciteten och den inhemska efterfrågan borde ha gjorts på nivån för Asean-regionen. Det noteras att den thailändska regeringen inte underbygger sitt argument och att det därför inte finns något som motiverar en ändring av slutsatserna på grundval av den överskottskapacitet som är tillgänglig för export i Thailand. 8.3.4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt dumpning (122) Med hänsyn till den stora och ökande kapaciteten, unionsmarknadens attraktionskraft och de gällande åtgärderna i andra tredjeländer, drogs slutsatsen att det är sannolikt att exporten från Thailand skulle ledas om till unionen till dumpade priser och i sådana kvantiteter som sannolikt skulle vålla skada om åtgärderna tillåts upphöra att gälla. D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN 9. Unionstillverkningen och unionsindustrin (123) Inom unionen tillverkas den likadana produkten av 13 kända tillverkare. Dessa utgör unionsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen och kallas nedan unionsindustrin. (124) Tolv kända unionstillverkare, som i detta ärende företräddes av klaganden, samarbetade och stödde undersökningen. En annan känd unionstillverkare visade ingen samarbetsvilja i denna översyn. (125) All tillgänglig information om unionsindustrin, exempelvis svar i frågeformulär och uppgifter från Eurostat och i begäran om översyn, användes för att fastställa den totala unionsproduktionen under översynsperioden. (126) Unionens PET-plastmarknad utmärks av ett relativt stort antal tillverkare, som vanligen tillhör större koncerner med huvudkontor utanför unionen. Under perioden 2000–2012 har unionens PET-plastindustri genomgått flera förändringar. Marknaden är inne i ett konsolideringsskede, och ett antal övertaganden och nedläggningar har genomförts under den senaste tiden. En återvinningsindustri har börjat ta form relativt nyligen och nya produkter utvecklas, exempelvis återvunnen PET-plast och bio-PET-plast. (127) Efter meddelandet av uppgifter hävdade vissa parter att beskrivningen av unionsindustrins situation var felaktig, eftersom fem tillverkare i själva verket tillhörde en stor internationell koncern och tre andra tillverkare var närstående förpackningsföretag för PET-plast. Ingen av dessa omständigheter motsäger beskrivningen i skäl 124, där det uttryckligen anges att unionstillverkarna i regel tillhör större koncerner enligt de uppgifter som lämnats ut. Konsekvenserna av denna koncentration behandlas i skäl 209. Bedömningen av konsekvenserna av den företagsinterna marknaden granskas i skälen 203–205. (128) Eftersom antalet samarbetsvilliga unionstillverkare var relativt högt valdes såsom angetts ovan fyra unionstillverkare ut bland dessa, vilket motsvarade mer än 50 % av unionsproduktionens totala tillverkning och försäljning av den likadana produkten under översynsperioden. E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN 1. Unionens förbrukning (129) Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolymer på unionsmarknaden, uppgifter om importvolymer från Eurostat och, när det gällde den unionstillverkare som inte var samarbetsvillig, utifrån skattningar som grundades på begäran om översyn. (130) Efter en inledande ökning under 2009 och 2010 minskade förbrukningen med 2 % under översynsperioden jämfört med 2008 och uppgick till totalt 2 802 miljoner ton under översynsperioden. Tabell 1 Förbrukning || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Volym (i ton) || || || || Förbrukning || 2 868 775 || 2 934 283 || 2 919 404 || 2 802 066 Index || 100 || 102 || 102 || 98 Källa: Svar på frågeformulär, Eurostat, begäran om översyn. || 2. Importen från de berörda länderna 2.1. Sammantagen bedömning (131) I den översyn vid giltighetstidens utgång som slutfördes 2007 gjordes en sammantagen bedömning av importen av PET-plast med ursprung i Indien, Taiwan, Thailand, Malaysia och Indonesien i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen. Det undersöktes om en sammantagen bedömning var lämplig även i den aktuella undersökningen. (132) Det konstaterades i detta avseende att de dumpningsmarginaler som fastställts för importen från Indien, Taiwan, Thailand, Indonesien och Malaysia översteg miniminivån. Endast importen från Indien till unionsmarknaden låg dock över gränsen för den försumbara nivån. Importen från Taiwan, Thailand, Indonesien och Malaysia understeg miniminivån. Därför gjordes en prognos för hur exporten från vart och ett av länderna sannolikt skulle påverkas om åtgärderna upphävdes. Analysen visade att importen från Taiwan och Thailand, men inte från Indonesien och Malaysia, sannolikt skulle öka till nivåer över dem som nåddes under översynsperioden och sannolikt överskrida nivån för försumbarhet om åtgärderna skulle upphävas (se skälen 102 och 118). Indonesiens och Malaysias importen till unionen konstaterades vara försumbar under skadeundersökningsperioden, och den uppskattade överskottskapacitet som var tillgänglig för export konstaterades vara mycket liten. Det är därför inte troligt att situationen kommer att förändras på kort sikt. (133) Med tanke på att volymen av den dumpade importen från Indonesien och Malaysia var försumbar under översynsperioden och att den sannolikt inte kommer att öka (se skäl 130) ansågs de kriterier som anges i artikel 3.4 i grundförordningen inte vara uppfyllda när det gäller importen från Malaysia och Indonesien. (134) När det gäller importen från Indien, Taiwan och Thailand bör det noteras att PET-plast är en råvarubaserad produkt med likartade kemiska och tekniska egenskaper oavsett ursprung. Därför bedömdes den PET-plast som importerades och den PET-plast som tillverkades i unionen vara utbytbara. Dessutom salufördes de i unionen under samma period. Således görs bedömningen att importerad PET-plast med ursprung i Indien, Taiwan och Thailand konkurrerade med PET-plast som tillverkas i unionen. (135) Mot bakgrund av ovanstående anses kriterierna i artikel 3.4 i grundförordningen därför vara uppfyllda när det gäller Indien, Taiwan och Thailand. Importen från dessa tre länder bedömdes därför sammantaget. Eftersom de kriterier som anges i artikel 3.4 i grundförordningen inte var uppfyllda för Malaysia och Indonesien granskades importen från dessa två länder individuellt. (136) Efter meddelandet av uppgifter invände en part mot att importen från Thailand kumulerades med importen från Indien och Taiwan medan importen från Malaysia och Indonesien inte kumulerades. Det påstods att Thailand befann sig i en situation som liknade Malaysias och Indonesiens situation och att landet därför borde ha behandlats på liknande sätt. Det erinras om att kriterierna i artikel 3.4 i grundförordningen uppfylldes med tanke på den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som konstaterades i Thailand (se skäl 118). Inga paralleller skulle ha kunnat dras mellan Thailand och Malaysia och Indonesien, eftersom de två senare länderna inte hade någon överskottskapacitet som var tillgänglig för export liknande den som konstaterades i Thailand. Partens invändning avvisades därför. 3. Import från Indien, Taiwan och Thailand 3.1. Importvolym, importens marknadsandel och importpriser (137) Trots de gällande åtgärderna närapå fördubblades importen från Indien, Taiwan och Thailand under skadeundersökningsperioden. Det berodde främst på att importen från Indien ökade från 46 313 ton 2008 till 96 678 ton under översynsperioden, av de totalt 109 633 ton som importerades från de tre berörda länderna. (138) Till följd av detta ökade marknadsandelen för import från Indien, Taiwan och Thailand från 2 % 2008 till 3,9 % under översynsperioden. Importen från Indien uppgick till en marknadsandel på 3,5 % under översynsperioden, vilket var en väsentlig ökning jämfört med vad som fastställdes vid den förra översynen vid giltighetstidens utgång (0,3 %). (139) Genomsnittspriset under översynsperioden var 1 290 euro/ton. Det motsvarar en ökning på 23 % under skadeundersökningsperioden, som uppnåddes efter en inledande minskning på 20 % under 2009. Tabell 2 Import från Indien, Taiwan och Thailand || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Importvolym från Indien, Taiwan och Thailand (i ton) || 57 178 || 54 173 || 90 154 || 109 633 Index (2008 = 100) || 100 || 95 || 158 || 192 Marknadsandel för import från Indien, Taiwan och Thailand || 2,0 % || 1,8 % || 3,1 % || 3,9 % Index (2008 = 100) || 100 || 93 || 155 || 196 Importpris (euro/ton) || 1 049 || 838 || 1 031 || 1 290 Index (2008 = 100) || 100 || 80 || 98 || 123 Källa: Eurostat. 3.2. Prisunderskridande (140) Eftersom inga taiwanesiska exporterande tillverkare var samarbetsvilliga, måste prisunderskridandet för importen från Taiwan fastställas på grundval av importstatistik (Eurostat). Även för importen från Thailand måste prisunderskridandet fastställas på grundval av importstatistik (Eurostat), eftersom den samarbetsvilliga thailändska exportören inte exporterade till unionen under översynsperioden. Beräkningen för Indien gjordes på grundval av uppgifter som samlats in och kontrollerats på plats. Unionsindustrins försäljningspriser beaktades på nivån för oberoende kunder, vid behov justerade till nivån fritt fabrik. Inget prisunderskridande under översynsperioden konstaterades för något av de berörda länderna. 4. Import från Malaysia och Indonesien 4.1. Importvolym, importens marknadsandel och importpriser (141) Importen från Malaysia fördubblades under skadeundersökningsperioden, trots en minskning med 70 % fram till 2010. Importen från Indonesien förblev försumbar. Importen från de båda länderna understeg miniminivån. (142) Malaysias marknadsandel ökade från 0,3 % till 0,6 %. Indonesiens marknadsandel låg nära 0 % under hela skadeundersökningsperioden. (143) Det genomsnittliga enhetspriset för Malaysia under översynsperioden var 1 299 euro/ton. Det avspeglar en ökning på 25 % under skadeundersökningsperiodens två sista år, efter en inledande nedgång på 28 % mellan 2008 och 2009. Det genomsnittliga enhetspriset för Indonesien under översynsperioden var 1 304 euro/ton. Det motsvarar en ökning på 34 % mellan 2009 och skadeundersökningsperioden. Indonesien exporterade inte till EU under 2008. Tabell 3 || Import från Malaysia || || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden || Importvolym (ton) || 8 213 || 2 028 || 308 || 16 628 || Index (2008 = 100) || 100 || 25 || 4 || 202 || Importpris (euro/ton) || 1 038 || 751 || 942 || 1 299 || Index (2008 = 100) || 100 || 72 || 91 || 125 || Importens marknadsandel || 0,3 % || 0,1 % || 0,0 % || 0,6 % || Källa: Uppgifter från Eurostat || || || || || || || || Tabell 4 || Import från Indonesien || || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden || Importvolym (ton) || - || 408 || 991 || 253 || Index (2009 = 100) || - || 100 || 243 || 62 || Importpris (euro/ton) || - || 973 || 1 222 || 1 304 || Index (2009 = 100) || - || 100 || 126 || 134 || Importens marknadsandel || - || 0,01 % || 0,03 % || 0,01 % || Källa: Uppgifter från Eurostat || || || || || 4.2. Prisunderskridande (144) Eftersom inga indonesiska exporterande tillverkare var samarbetsvilliga, måste prisunderskridandet för importen från Indonesien fastställas på grundval av importstatistik (Eurostat). Även för importen från Malaysia måste prisunderskridandet fastställas på grundval av importstatistik (Eurostat), eftersom de samarbetsvilliga malaysiska exportörerna inte exporterade till unionen under översynsperioden. Unionsindustrins försäljningspriser beaktades på nivån för oberoende kunder, vid behov justerade till nivån fritt fabrik. Inget prisunderskridande konstaterades för något av de båda länderna under översynsperioden. 5. Import från andra tredjeländer 5.1. Import från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (145) Importen från andra tredjeländer för vilka antidumpningsåtgärder tillämpas minskade med 69 % under skadeundersökningsperioden, trots en ökning på 49 % under 2009. Endast importen från Kina låg kvar på en stabil nivå. (146) De berörda ländernas marknadsandel minskade från 8,2 % 2008 till 2,6 % under översynsperioden och dominerades av Förenade Arabemiraten (1,7 % under översynsperioden) och Kina (0,6 % under översynsperioden). (147) Genomsnittspriset uppgick till 1 258 euro/ton under översynsperioden, vilket var 5,5 % lägre än enhetspriset i unionsindustrin. Det motsvarar en ökning på 24 % under skadeundersökningsperioden, vilken uppnåddes under översynsperioden efter en inledande minskning på 22 % under 2009. Tabell 5 Import från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Importvolym från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (ton) || 235 913 || 351 798 || 188 776 || 72 054 Index (2008 = 100) || 100 || 149 || 80 || 31 Marknadsandel för import från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan || 8,2 % || 12,0 % || 6,5 % || 2,6 % Index (2008 = 100) || 100 || 146 || 79 || 31 Importpris (euro/ton) || 1 016 || 789 || 949 || 1 258 Index (2008 = 100) || 100 || 78 || 93 || 124 Källa: Eurostat || || || || 5.2. Import från andra tredjeländer utan antidumpningsåtgärder (148) Importen från andra tredjeländer utan antidumpningsåtgärder, däribland Oman, Sydkorea, Ryssland, Mexiko och Saudiarabien, ökade med 59 % under skadeundersökningsperioden, efter att ha ökat med 71 % 2009. Mellan 2009 och översynsperioden blev Oman det land som hade den största exporten till unionen. (149) De berörda ländernas marknadsandel ökade från 9,7 % 2008 till 15,8 % under översynsperioden, främst till följd av att importen från Oman ökade med 4,3 %. Sydkoreas marknadsandel låg på 4 % under översynsperioden, vilket var 5 % lägre än landets högsta nivå 2009. (150) Genomsnittspriset uppgick till 1 273 euro/ton, vilket var 4,3 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset i unionsindustrin. Det motsvarar en ökning på 10 % under skadeundersökningsperioden, vilken uppnåddes 2010 och under översynsperioden efter en inledande minskning på 24 % under 2009. Genomsnittspriset på import från Oman uppgick till 1 310 euro/ton under översynsperioden, vilket var 1,5 % lägre än enhetspriset i unionsindustrin. Genomsnittspriset på import från Sydkorea uppgick till 1 294 euro/ton, vilket var 2,7 % lägre än enhetspriset i unionsindustrin. Tabell 6 Import från andra tredjeländer || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Volym på importen från andra tredjeländer (i ton) || 279 188 || 478 570 || 469 753 || 442 692 Index (2008 = 100) || 100 || 171 || 168 || 159 Marknadsandel för import från andra tredjeländer || 9,7 % || 16,3 % || 16,1 % || 15,8 % Index (2008 = 100) || 100 || 168 || 165 || 162 Importpris (euro/ton) || 1 156 || 879 || 997 || 1 273 Index (2008 = 100) || 100 || 76 || 86 || 110 Huvudexportörer (ton) Oman || 0 || 52 632 || 95 646 || 120 286 Sydkorea || 177 341 || 254 451 || 183 801 || 114 346 Ryssland || 546 || 546 || 3 || 50 427 Mexiko || 2 650 || 1 879 || 29 039 || 29 409 Saudiarabien || 230 || 20 454 || 50 108 || 24 756 Övriga || 98 422 || 148 609 || 111 156 || 103 468 Källa: Eurostat (151) Efter meddelandet av uppgifter hävdade vissa parter att kommissionen inte hade bedömt konsekvenserna av importen från Sydkorea. Det erinras om att åtgärderna beträffande Sydkorea upphörde att gälla under 2012. Innan tullarna hade avskaffats togs en tull på 0 % ut på över 99 % av importen från detta land. Av dessa skäl ingår importen från Sydkorea i analysen tillsammans med importen från övriga länder som inte omfattas av några åtgärder (se skälen 202 och 212). Påståendet avvisades som icke underbyggt. 6. Unionsindustrins ekonomiska situation (152) I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen granskades alla ekonomiska faktorer och index av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden. (153) Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer: – De makroekonomiska indikatorerna (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, dumpningsmarginalernas storlek och återhämtning från effekterna av tidigare dumpning) undersöktes sammantaget för hela unionsproduktionen och för samtliga unionstillverkare på grundval av de uppgifter som samlats in från unionsindustrin och hämtats från begäran om översyn eller offentligt tillgänglig statistik. – De mikroekonomiska indikatorerna (lager, genomsnittligt enhetspris, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) bedömdes på nivån för de unionstillverkare som ingick i stickprovet på grundval av deras egna uppgifter. (154) En av unionstillverkarna i stickprovet avyttrade en av sina tillverkningsanläggningar i juni 2010. Denna förvärvades av en annan unionstillverkare. Eftersom analysen av makroekonomiska indikatorer grundar sig på uppgifter som hämtats in från alla unionstillverkarna, påverkades varken skadeanalysens räckvidd eller de enskilda indikatorerna av avyttringen. (155) I samband med analysen är det viktigt att påpeka att vissa händelser i världsekonomin i slutet av 2010 och början av 2011 påverkade situationen på unionsmarknaden, särskilt priserna på och försäljningsvolymen för den likadana produkten. Under denna period minskade utbudet av bomull, vilket ledde till en ökad efterfrågan på polyesterfiber på den asiatiska marknaden. PET-plast och polyesterfiber är i ett tidigare produktionsled i stor utsträckning beroende av samma råvara, nämligen renad tereftalsyra (PTA). Den ökade efterfrågan på polyesterfiber resulterade i brist på PTA, vilket fick priserna på PET-plast att stiga. Eftersom PET-plasttillverkarna i Mellanöstern också är beroende av PTA från Asien, ledde bristen till att unionens import av PET-plast minskade. Samtidigt förklarade de främsta leverantörerna av PTA i unionen att det förelåg force majeure, vilket begränsade PET-plast-produktionen inom unionen ytterligare. 7. Parternas synpunkter (156) Vissa parter ifrågasatte skadeanalysen med hänvisning till att den grundades på bristfälliga uppgifter, vilket i sin tur även påverkade de berörda parternas rätt till försvar. Bland annat anfördes nedanstående argument. (157) Vissa parter hävdade att de uppgifter som samlats in från unionstillverkarna inte var förenliga med instruktionerna för frågeformuläret, som föreskrev att de begärda uppgifterna från olika företag inte fick läggas samman. De inhämtade uppgifterna påstods därför vara oriktiga och ofullständiga, eftersom sammanlagda siffror redovisades för varje enhet i urvalet. Det bör noteras att uppgifterna hade samlats in på rätt sätt och kontrollerats på plats. Det konstaterades att de uppgifter som hade samlats in gav en tillräckligt korrekt bild av unionsindustrin, varför påståendet ifråga måste avvisas. Efter meddelandet av uppgifter upprepade parterna sitt påstående. Inga nya argument eller bevis lades fram. Samma parter upprepade sitt påstående att de uppgifter som ett företag som ingick i urvalet hade lämnat var ofullständiga, eftersom de inte avsåg hela koncernen utan en viss enhet i koncernen. Denna synpunkt togs i enlighet med skäl 20 upp under stickprovsstadiet. (158) Samma parter hävdade att kommissionen försökte åtgärda de insamlade uppgifternas påstådda brister genom att skicka ut fler frågeformulär. För tydlighets skull bör påpekas att kommissionen mycket riktigt skickade ut fler frågeformulär, men endast till de unionstillverkare som inte ingick i urvalet och med syftet att samla in information om de makroekonomiska indikatorer som var relevanta för skadebedömningen och som skulle komplettera de uppgifter som lämnats av unionstillverkarna i urvalet. Efter meddelandet av uppgifter upprepade vissa parter påståendet utan att lägga fram några nya argument eller bevis. Parternas påstående avvisades därför. (159) Samma parter hävdade vidare att de uppgifter som lämnats av tillverkarna i urvalet också stred mot kraven i artikel 19 i grundförordningen genom att uppgifter som inte till sin natur var konfidentiella hade uppgetts vara konfidentiella och således uteslutits från den öppna akten. Det bör noteras att dessa uppgifter hade klassificerats som begränsade i enlighet med begäran från den klagande parten. På de berörda parternas begäran omprövades de lämnade uppgifternas ställning som konfidentiella och där så var lämpligt beslutades det att uppgifterna kunde lämnas ut till berörda parter för granskning efter samråd med och godkännande från de berörda företagen. Även detta påstående avvisades därför. (160) Vissa parter hävdade att metoden för skadebedömning stred mot artikel 11.9 i grundförordningen eftersom fastställandet av skada i den ursprungliga undersökningen som slutfördes 1999 grundades på en sammantagen bedömning av importen från sex länder, medan den aktuella bedömningen inte omfattar import från Sydkorea, som enligt parterna är den största leverantören till unionen och ett land som har större exportkapacitet och lägre exportpriser än de länder som berörs av denna översyn. (161) Det bör i detta sammanhang noteras att den icke dumpade importen från Sydkorea drogs ifrån redan i den översyn vid giltighetstidens utgång som slutfördes 2007, eftersom det konstaterades att denna import inte uppfyllde alla krav i artikel 3.4 i grundförordningen. Dessutom omfattas inte importen från Korea av denna översyn eftersom åtgärderna mot Sydkorea redan har upphört att gälla. Slutligen anses metoden inte ha förändrats eftersom det i denna översyn görs en samlad bedömning för all import från de länder som uppfyller kriterierna för en sådan bedömning i artikel 3.4 i grundförordningen. Parternas argument måste därför avvisas. 8. Makroekonomiska indikatorer 8.1. Produktion (162) I linje med unionsindustrins sjunkande marknadsandel (som diskuteras i skäl 164) minskade unionens produktion med 11 % mellan 2008 och översynsperioden. Den nedåtgående trenden för unionens produktion bröts först 2010, då produktionen ökade jämfört med 2009, men ändå låg kvar på en 4 % lägre nivå än 2008. Denna minskning fortsatte under översynsperioden. Tabell 7 Sammanlagd produktion i unionen || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Produktion (i ton) || 2 327 169 || 2 107 792 || 2 239 313 || 2 068 717 Index (2008=100) || 100 || 91 || 96 || 89 Källa: Svar på frågeformulär och begäran om översyn. || || 8.2. Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande (163) Unionsindustrins produktionskapacitet minskade med 23 % mellan 2008 och översynsperioden. Denna trend hänger samman med att flera tillverkningsanläggningar lades ner, vilket bara delvis kompenserades genom att nya fabriker togs i bruk. (164) Kapacitetsutnyttjandet ökade från 75 % 2008 till 86 % under översynsperioden. Det ökade kapacitetsutnyttjandet bör ses mot bakgrund av de omstruktureringar som unionsindustrin har genomfört och som beskrivs i skäl 124. Tabell 8 Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Produktionskapacitet (ton) || 3 118 060 || 2 720 326 || 2 625 244 || 2 393 516 Index || 100 || 87 || 84 || 77 Kapacitetsutnyttjande || 75 % || 77 % || 85 % || 86 % Index || 100 || 104 || 114 || 116 Källa: Svar på frågeformulär och begäran om översyn. 8.3. Försäljningsvolym (165) Unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden följde samma trend som produktionen och minskade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Tabell 9 Unionsindustrins sammanlagda försäljning i unionen || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Försäljning (i ton) || 2 288 283 || 2 047 305 || 2 169 423 || 2 160 807 Index || 100 || 89 || 95 || 94 Källa: Svar på frågeformulär och begäran om översyn. 8.4. Marknadsandel (166) Efter en inledande minskning på 13 % 2009 återtog unionsindustrin delvis de andelar av marknaden som Förenade Arabemiraten, Sydkorea, Iran och Pakistan förlorade, trots att importen från Indien, Oman och andra tredjeländer (Ryssland, Mexiko och Saudiarabien) ökade under samma period. Sammantaget minskade unionsindustrins marknadsandel med 3 % under skadeundersökningsperioden. Tabell 10 Unionsindustrins marknadsandel || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Unionsindustrins marknadsandel || 80 % || 70 % || 74 % || 77 % Index || 100 || 87 || 93 || 97 Källa: Svar på frågeformulär, begäran om översyn och Eurostat. 8.5. Tillväxt (167) Marknaden stagnerade under skadeundersökningsperioden och det fanns ingen tillväxt som unionsindustrin kunde dra nytta av. Tvärtom förlorade unionsindustrin trots omstruktureringsåtgärder ytterligare marknadsandelar till den ökande importen, i synnerhet från länder utan antidumpningsåtgärder. Den lilla minskningen av förbrukningen under översynsperioden bör ses mot bakgrund av att det tillfälligt rådde brist på råvaran (PTA) såväl i unionen som på världsmarknaden. 8.6. Sysselsättning och produktivitet (168) Sysselsättningsnivån i unionsindustrin minskade med 41 % mellan 2008 och översynsperioden. Minskningen pågick under hela skadeundersökningsperioden, även 2010 när produktionen ökade (se skäl 161). Med tanke på produktivitetsökningen var den minskade sysselsättningen ett resultat av de omstruktureringsåtgärder som flera unionstillverkare genomförde. (169) Produktiviteten hos de anställda i unionsindustrin, mätt som produktion (i ton) per anställd och år, ökade med 50 % under skadeundersökningsperioden. Detta återspeglar att tillverkningen minskade i lägre takt än sysselsättningen och är ett tecken på ökad effektivitet i unionsindustrin. Detta är särskilt tydligt för 2010 när tillverkningen ökade samtidigt som sysselsättningen minskade och produktiviteten var 37 % högre än under 2008. Tabell 11 Sysselsättning och produktivitet || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Antal anställda || 2 060 || 1 629 || 1 449 || 1 218 Index || 100 || 79 || 70 || 59 Produktivitet (i ton per anställd) || 1 130 || 1 294 || 1 545 || 1 698 Index || 100 || 115 || 137 || 150 Källa: Svar på frågeformulär och begäran om översyn. || || 8.7. Den faktiska dumpningsmarginalens storlek (170) Med hänsyn till priskänsligheten på marknaden för denna produkt kan den faktiska dumpningsmarginalens verkningar för unionsindustrin från import från de berörda länderna inte anses vara försumbara. Det bör noteras att denna indikator är mer relevant när man undersöker sannolikheten för återkommande skada. Om åtgärderna skulle upphöra att gälla är det troligt att den dumpade importen skulle återkomma i sådana volymer och till sådana priser att verkningarna av dumpningsmarginalens storlek skulle bli betydande. 8.8. Återhämtning från verkningarna av tidigare dumpning (171) Även om de ovan undersökta indikatorerna visar att det har skett en viss förbättring av vissa ekonomiska indikatorer inom unionsindustrin sedan de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna infördes 2000, är dessa indikatorer även ett bevis på att industrin fortfarande är sårbar. 9. Mikroekonomiska faktorer 9.1. Lager (172) Lagerhållningen var 24 % högre under översynsperioden än 2008. Som andel av produktionen har lagerhållningen dock legat kvar på tidigare nivåer, nämligen mellan 5 och 6 %. Tabell 12 Lager || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Utgående lager || 51 495 || 54 808 || 54 314 || 64 069 Index || 100 || 106 || 105 || 124 Källa: Svar på frågeformulär. 9.2. Prisutveckling (173) Efter en inledande prisnedgång 2009 (-16 %), som framför allt berodde på den ekonomiska krisen, steg priserna 2010 till nästan samma nivå som 2008. Det följdes av en kraftig ökning av det genomsnittliga enhetspriset under översynsperioden, som resulterade i en sammantagen prisökning på 25 % under skadeundersökningsperioden. (174) Den plötsliga prisökningen under översynsperioden bör ses i ljuset av den oväntade utvecklingen på bomullsmarknaden i slutet av 2010 och första kvartalet 2011. Såsom beskrivits ovan i skäl 153 ledde rekordhöga bomullspriser till en övergång till polyesterfiber, som konkurrerar om samma råvaror som PET. Den ökade efterfrågan på råvarorna, i synnerhet på PTA, fick priset på PET-plast att stiga i Asien och Mellanöstern, och det påverkade även priserna på PET-plast i unionen. Prisökningen i unionen vid den tidpunkten förstärktes dessutom av den tillfälliga brist på PTA som uppstod i unionen när en av unionens PTA-tillverkare uppgett att det förelåg force majeure. Tabell 13 Försäljningspris per enhet i unionen || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Försäljningspris per enhet i EU (euro/ton) || 1 066 || 891 || 1 045 || 1 330 Index (2008 = 100) || 100 || 84 || 98 || 125 Källa: Svar på frågeformulär. || || || || 9.3. Faktorer som påverkar försäljningspriserna (175) Försäljningspriset på PET-plast följer normalt pristrenderna för dess viktigaste råvaror (främst PTA och monoetylenglykol, MEG), eftersom dessa priser utgör upp till 90 % av den totala kostnaden för PET-plast. PTA är en produkt som framställs av olja och vars pris varierar med priserna på råolja. Det gör att priset på PET-plast kan svänga kraftigt. (176) Dessutom konkurrerar PET-plast om samma råvara som polyesterfiber, som i lika hög grad som PET-plast är beroende av tillgången på PTA. Eftersom polyesterfiber är ett alternativ till bomull för textilindustrin, påverkas därför priserna på PET-plast även av utvecklingen på bomullsmarknaden. 9.4. Löner (177) Genomsnittslönen sjönk med 7 % under skadeundersökningsperioden. Minskningen skedde under översynsperioden och bidrog till den produktivitetsökning som nämns i skäl 167. Tabell 14 Löner || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Lön (genomsnitt per anställd) || 54 512 || 56 014 || 54 876 || 50 784 Index || 100 || 103 || 101 || 93 Källa: Svar på frågeformulär. 9.5. Lönsamhet och räntabilitet (178) Lönsamheten och räntabiliteten förbättrades kraftigt mellan 2008 och översynsperioden. Vinsten på försäljningen på unionsmarknaden ökade från -7,9 % 2008 till 5,3 % under översynsperioden, medan räntabiliteten ökade från -9,6 % till 10,6 %. Siffrorna för 2008 påverkades av ett särskilt dåligt resultat för en tillverkare i unionen. Förbättringen av unionsindustrins ekonomiska situation under 2009 och 2010, när priserna var lägre än 2008, vittnar dock om att kopplingen mellan priserna och lönsamheten är svag. Däremot verkar det finnas ett starkt samband mellan lönsamheten och de förbättringar av kapacitetsutnyttjandet och produktiviteten som har noterats ovan. (179) Tack vare utvecklingen på världsmarknaden kring årsskiftet 2010/2011 och de omstruktureringsåtgärder och effektivitetsförbättringar som beskrivits ovan, kunde unionsindustrin förbättra sin lönsamhet under 2010, med följden att denna uppgick till 5,3 % under översynsperioden. (180) En av de berörda parterna hävdade att denna utveckling var oförutsedd och exceptionell och inte kunde betraktas som representativ för unionsindustrins situation i allmänhet. (181) I det sammanhanget bör noteras att unionsindustrin kunde dra nytta av prisökningen på PET-plast i slutet av 2011 och början av 2012, eftersom PTA-priset hade fastställts innan den nyss beskrivna utvecklingen på marknaden ägde rum. Enligt de statistikunderlag som parterna lämnat in avseende utvecklingen efter översynsperioden krympte PET-plasttillverkarnas vinstmarginaler kraftigt 2012. Det bekräftar att lönsamheten under 2011 (översynsperioden) mycket riktigt påverkades kraftigt av oväntade och tillfälliga händelser i världsekonomin (skäl 153) som troligen inte kommer att upprepas och som inte kan betraktas som permanenta och representativa för unionsindustrins situation. Tabell 15 Lönsamhet och räntabilitet || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Lönsamhet (försäljning i unionen) || -7,9 % || 1,6 % || 4,8 % || 5,3 % Index || 100 || 221 || 261 || 267 Räntabilitet || -9,6 % || 2,3 % || 8,9 % || 10,6 % Index || 100 || 224 || 292 || 310 Källa: Svar på frågeformulär. 9.6. Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga (182) Kassaflödet i unionsindustrin förbättrades kraftigt under perioden, som en följd av den goda lönsamhetsutvecklingen. Tabell 16 Kassaflöde || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Kassaflöde (i euro) || -59 419 394 || 40 940 883 || 96 614 649 || 103 761 169 Index (2008 = 100) || 100 || 269 || 363 || 375 I % av omsättningen || -5,9 % || 4,5 % || 8,3 % || 7,5 % Index (2008 = 100) || 100 || 176 || 242 || 229 Källa: Svar på frågeformulär. (183) Det fanns inget som tydde på att unionsindustrin skulle ha haft svårt att anskaffa kapital, i synnerhet som några av tillverkarna i unionen ingår i större koncerner. 9.7. Investeringar (184) Investeringsnivån föll totalt sett med 35 % under skadeundersökningsperioden. De inledande investeringarna 2008 skars ned kraftigt 2009 och de har inte återhämtat sig helt sedan dess. Tabell 17 Investeringar || 2008 || 2009 || 2010 || Översyns­perioden Investeringar (i tusen euro) || 72 341 598 || 5 404 705 || 15 994 659 || 47 217 003 Index || 100 || 7 || 22 || 65 Källa: Svar på frågeformulär. 10. Slutsats om unionsindustrins situation (185) Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visade att unionsindustrin minskade sin tillverkning och försäljning under skadeundersökningsperioden. Unionsindustrins marknadsandel har inte helt återhämtat sig från den inledande tillbakagången 2009 och minskade som helhet med 3 procentenheter under skadeundersökningsperioden (till 77 % under översynsperioden). Sysselsättnings- och kapacitetsminskningen är en följd av den pågående omstruktureringen och bör ses i ljuset av ett ökat kapacitetsutnyttjande och högre produktivitet. (186) Samtidigt visade de flesta relevanta mikroekonomiska indikatorer tecken på förbättring. Lönsamhet, räntabilitet och kassaflöde ökade markant, i synnerhet 2010 och under översynsperioden. Investeringsnivån föll däremot kraftigt 2009 och har inte återhämtat sig sedan dess. (187) På det hela taget har industrins ekonomiska situation förbättrats. Förbättringen har dock skett relativt nyligen och beror i viss mån på den oförutsedda och tillfälliga utvecklingen på marknaden kring årsskiftet 2010/2011 (se skäl 153). Denna iakttagelse tycks ha stöd i de tillgängliga uppgifterna om utvecklingen av unionsindustrins marginaler 2012 (se skäl 179) som visar en minskning jämfört med översynsperioden. (188) Mot bakgrund av ovanstående analys har unionsindustrins situation förbättrats och denna tycks inte vållas någon väsentlig skada. Trots en tydligt positiv utveckling för vissa skadeindikatorer och omfattande omstruktureringsåtgärder är unionsindustrin fortfarande bräcklig. (189) Efter meddelandet av uppgifter invände vissa parter mot slutsatsen att unionsindustrin fortfarande var bräcklig och hävdade att den befann sig i en god situation och i hög grad hade omvandlats sedan 1999. I enlighet med förklaringen i skäl 185 noteras det att inte alla ekonomiska indikatorer utvecklades i positiv riktning under skadeundersökningsperioden, trots den allmänna förbättringen och konsolideringen. Exempelvis sjönk produktionen, försäljningen och marknadsandelen. Förbättringarna hade dessutom skett ganska nyligen och när lönsamheten sjönk under 2012 framstod de som kortlivade. Mot denna bakgrund ansågs det att unionsindustrin fortfarande befann sig i en bräcklig situation, även om ingen väsentlig skada kunde bevisas existera under översynsperioden. Invändningen avvisades därför. (190) Efter meddelandet av uppgifter invände vissa parter mot användningen av uppgifter som hänförde sig till tiden efter översynsperioden för analysen av unionsindustrins ekonomiska situation. Som svar på detta bekräftas det att unionsindustrins situation bedömdes för skadeundersökningsperioden, och på denna grundval konstaterades ingen väsentlig skada. Utvecklingen av unionsindustrins lönsamhet efter översynsperioden är i detta fall av betydelse främst i samband med den exceptionella utvecklingen på världsmarknaden vid årsskiftet 2010/2011. Den illustrerar också de typiska svängningarna av vinstnivåerna för denna sektor (se skäl 260). Invändningen avvisades därför. F. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER 1. Den prognostiserade importvolymens och prisernas inverkan om åtgärderna skulle upphävas (191) Undersökningen har visat att den dumpade importen från Indien, Taiwan och Thailand har fortsatt och det finns inga tecken på att dumpningen skulle minska eller upphöra i framtiden. (192) Av en prognos för de sannolika exportvolymerna från Indien, Taiwan och Thailand framgår – med hänsyn till den överskottskapacitet som är tillgänglig för export (se skälen 55, 97 och 118), de inhemska priserna, prisnivåerna på tredjeländernas marknader och i unionen samt unionsmarknadens attraktionskraft – att importen från dessa länder sannolikt skulle öka till nivåer som sannolikt vållar skada och som ligger över de nivåer som nåddes under översynsperioden om åtgärderna skulle upphävas. Den planerade kapacitetsökningen i dessa tre länder gör att den sammanlagda överskottskapacitet som är tillgänglig för export i en nära framtid beräknas uppgå till 2,3–2,8 miljoner ton, dvs. mer än 83–87 % av unionsförbrukningen under översynsperioden. (193) När det gäller den förväntade utvecklingen av priserna på importen från Indien, Taiwan och Thailand förväntas importen från dessa tre länder att ske till dumpade priser om åtgärderna beträffande dessa länder upphävs. Eftersom exportörerna från dessa länder måste konkurrera med låga importpriser från andra tredjeländer kan det inte uteslutas att de måste sänka sina priser ytterligare för att öka sin marknadsandel på unionsmarknaden. (194) Det är således troligt att unionsindustrin kommer att utsättas för omfattande import från Indien, Taiwan och Thailand till dumpade priser som ligger under unionsindustrins genomsnittspris och därmed undergräver den förbättring av unionsindustrins ekonomiska situation som nyligen åstadkommits. Om åtgärderna mot Indien, Taiwan och Thailand skulle upphöra är det följaktligen troligt att unionsindustrin på nytt vållas väsentlig skada. 2. De berörda ländernas produktionskapacitet och överskottskapacitet som är tillgänglig för export (195) Såsom angetts ovan har de exporterande tillverkarna i Indien, Taiwan och Thailand möjlighet att öka sina exportvolymer till unionsmarknaden. Alla tre ländernas produktionskapacitet ökade avsevärt under skadeundersökningsperioden. Enligt marknadsprognoser förväntas glappet mellan inhemsk förbrukning och produktionskapacitet öka till 2,3–2,8 miljoner ton i en nära framtid. Denna överskottskapacitet som inom den närmaste framtiden är tillgänglig för export måste betraktas som betydande, eftersom den utgör mer än 83–87 % av för