[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 29.10.2008

KOM(2008) 430 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 vad gäller användning av antimikrobiella ämnen för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

I förordning (EG) nr 853/2004 fastställs särskilda hygienregler för animaliska livsmedel som livsmedelsföretagare måste följa. Där föreskrivs att livsmedelsföretagarna endast får använda vatten för att avlägsna ytkontaminering från produkter av animaliskt ursprung, såvida inte ämnets användning har godkänts i enlighet med den förordningen. Det föreskrivs vidare att användning av godkända ämnen inte ska påverka livsmedelsföretagarens skyldighet att uppfylla kraven i den förordningen.

I oktober 1998 och april 2003 utfärdade vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa sina vetenskapliga yttranden i denna fråga, där de drog slutsatsen att användning av antimikrobiella ämnen kan bidra till en minskning av antalet patogener i fjäderfä, förutsatt att man vid användningen av dessa ämnen tillämpar en integrerad kontrollstrategi för livsmedelskedjan.

Inom ramen för veterinäravtalet mellan EU och Förenta staterna har Förenta staterna överlämnat handlingar om användning av fyra antimikrobiella ämnen på slaktkroppar av fjäderfä. Dessa handlingar vidarebefordrades till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), som antog ett yttrande i december 2005. Efsa konstaterade att användning av dessa ämnen (klordioxid, surgjord natriumklorit, trinatriumfosfat och peroxisyror) enligt de angivna villkoren inte utgör någon risk för folkhälsan, och att användning av antimikrobiella lösningar inte ersätter behovet av goda hygieniska förhållanden under bearbetning av slaktkroppar av fjäderfä, i synnerhet under hantering. I ett andra yttrande i december 2005 påpekade emellertid Efsa att de uppgifter som fanns att tillgå om peroxisyror visade på en begränsad effektivitet, och att särskilda användningsvillkor därför bör fastställas.

I sitt vetenskapliga yttrande av den 6 mars 2008 om bedömningen av de fyra antimikrobiella behandlingsämnenas eventuella effekter på utveckling av antimikrobiell resistens konstaterar Efsa att det för närvarande inte finns publicerade rön som gör det möjligt att dra slutsatser om eventuellt förvärv av nedsatt känslighet för dessa ämnen när de används på slaktkroppar av fjäderfä och om utveckling av resistens mot terapeutiska antimikrobiella ämnen.

I sitt gemensamma vetenskapliga yttrande av den 31 mars 2008 om hur de fyra ämnen som används för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä påverkar miljön och antimikrobiell resistens, konstaterade slutligen vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker och vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker att det inte finns tillräckligt med tillgänglig information för att omfattande kvantitativa bedömningar ska kunna göras. Vidare uppgav dessa kommittéer att det ur miljöhänseende finns en oro för att mer resistenta stammar kan spridas eller selekteras och slutligen att en liten miljörisk hade uppskattats när det gäller förekomst av eventuella restsubstanser i slaktkroppar av fjäderfä.

Ett utkast till kommissionens förordning om godkännande av användning av fyra ämnen för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä och fastställande av villkor för denna användning lades därför fram för omröstning i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 2 juni 2008. Kommittén avgav ett yttrande mot förslaget: 26 medlemsstater röstade emot och en medlemsstat lade ner sin röst.

I enlighet med artikel 3.2 i förordning (EG) nr 853/2004 och i överensstämmelse med artikel 5 i rådets beslut 1999/468/EG, ändrat genom rådets beslut 2006/512/EG, lägger kommissionen därför fram ett förslag för rådet om de åtgärder som ska vidtas. Rådet har därefter tre månader på sig att fatta beslut med kvalificerad majoritet samt att informera parlamentet.

Detta förslag får inga finansiella konsekvenser för gemenskapens budget.

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 vad gäller användning av antimikrobiella ämnen för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung[1], särskilt artikel 3.2, och

av följande skäl:

(1) I förordning (EG) nr 853/2004 fastställs särskilda hygienregler för animaliska livsmedel som livsmedelsföretagare måste följa. Där föreskrivs att livsmedelsföretagarna endast får använda vatten för att avlägsna ytkontaminering från produkter av animaliskt ursprung, såvida inte ämnets användning har godkänts i enlighet med den förordningen.

(2) Det är därför lämpligt att godkänna användning av vissa antimikrobiella ämnen för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä.

(3) Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse[2] innehåller bestämmelser om rening och utsläpp av avloppsvatten från vissa industrisektorer.

(4) I rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)[3] fastställs minimikrav för att skydda arbetstagare på arbetsplatsen mot de risker som kemiska agenser kan innebära för deras säkerhet och hälsa.

(5) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen[4] föreskrivs åtgärder för att upptäcka och bekämpa salmonella och andra zoonotiska smittämnen i alla relevanta led inom produktion, bearbetning och distribution. I förordningen finns bestämmelser om nationella kontrollprogram, inriktade på specifika patogener, för att påvisa zoonoser och zoonotiska smittämnen i primärproduktionsledet.

(6) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd[5] fastställs allmänna krav för de offentliga kontroller som görs för att fastställa att bestämmelserna om att förhindra eller undanröja riskerna för människor och djur eller minska dem till en godtagbar nivå följs.

(7) Dessa rättsakter föreskriver vissa hygienkrav och andra skyldigheter för livsmedelsföretagarna samt de kontroller som den behöriga myndigheten ska göra. Det är emellertid nödvändigt att, utöver de som redan anges i den befintliga gemenskapslagstiftningen, fastställa ytterligare villkor och krav för livsmedelsföretagarna samt kompletterande kontroller som den behöriga myndigheten ska göra när det gäller användning av antimikrobiella ämnen för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä.

(8) Vid genomförandet av gemenskapens politik garanteras en hög skyddsnivå för människors hälsa. Gemenskapens åtgärder angående livsmedel och foder måste grundas på en lämplig bedömning av de eventuella riskerna för människors och djurs hälsa, och måste med beaktande av befintliga vetenskapliga rön behålla eller, om det finns vetenskapliga skäl för det, öka skyddsnivån för människors och djurs hälsa i gemenskapen. Det är emellertid omöjligt att i detta fall betrakta möjligheten att helt eliminera alla risker som ett realistiskt mål för riskhanteringsbeslutet. Det är riskhanterarens uppgift och ansvar att väga in alla aspekter av den vetenskapliga riskbedömningen och fastställa vilken risknivå som kan godtas.

(9) Vid genomförandet av gemenskapens politik garanteras dessutom en hög skyddsnivå för miljön, både genom åtgärder inom själva miljöpolitiken och genom integrering av miljöpolitiska krav vid fastställandet och genomförandet av annan gemenskapspolitik och andra gemenskapsaktiviteter.

(10) Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa lade den 30 oktober 1998 fram en rapport om fördelarna och begränsningarna med antimikrobiell behandling av slaktkroppar från fjäderfä, och rekommenderade att alla dekontamineringsmedel eller -tekniker måste bedömas innan de godkänns för användning.

(11) Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa antog även ett yttrande den 14–15 april 2003 om utvärdering av antimikrobiell behandling av slaktkroppar av fjäderfä, och konstaterade att dekontaminering kan minska antalet patogener ytterligare, förutsatt att det finns en integrerad kontrollstrategi genom hela livsmedelskedjan, däribland hygienåtgärder i primärproduktionen, vid transport och i slakt- och bearbetningsanläggningar.

(12) Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ( Efsa ) antog den 6 december 2005 ett vetenskapligt yttrande där den slår fast att behandling av slaktkroppar av fjäderfä med klordioxid, surgjord natriumklorit, trinatriumfosfat eller peroxisyror inte utgör någon säkerhetsrisk. Om man använder sprej minskar dessutom den exponering för restsubstanser och animaliska biprodukter som kan förekomma vid användning av antimikrobiella ämnen jämfört med doppning och nedsänkning i kylbad med återanvänt vatten.

(13) De toxikologiska effekterna av att använda mer än ett antimikrobiellt ämne samtidigt eller efter varandra för att avlägsna ytkontaminering från animaliska livsmedel har inte utvärderats ordentligt. Kombinationer av flera antimikrobiella ämnen bör därför inte användas.

(14) Efsa antog ett vetenskapligt yttrande den 6 mars 2008 om bedömningen av de fyra antimikrobiella behandlingsämnenas eventuella effekter på utveckling av antimikrobiell resistens. Efsa konstaterade att inga publicerade rön för närvarande bekräftar att användning av de fyra ämnen som avses i myndighetens yttrande av den 6 december 2005 skulle leda till att nedsatt känslighet förvärvas för dessa ämnen och till att resistens mot terapeutiska antimikrobiella ämnen utvecklas. Dessa resultat fick Efsa att uppmuntra till vidare forskning om sannolikheten för att sådan känslighet för dessa typer av ämnen utvecklas, och om möjligheten att de är resistenta mot terapeutisk antibiotika och andra antimikrobiella smittämnen.

(15) Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker och vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker antog den 18 mars 2008 och den 2 april 2008 ett gemensamt vetenskapligt yttrande om hur dessa fyra ämnen som används för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä påverkar miljön och antimikrobiell resistens, i vilka de konstaterar att det för närvarande inte finns tillräckligt med kunskap om eventuella negativa effekter av användning av olika bekämpningsmedel. Som svar på kommissionens mandat avseende de fyra ämnena konstaterade de att det inte finns tillräckligt med tillgänglig information för att omfattande kvantitativa bedömningar ska kunna göras. Ur miljöhänseende finns en oro för att mer resistenta stammar kan spridas eller selekteras och för att eventuella restsubstanser kan förekomma i slaktkroppar av fjäderfä. Både Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker och vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker anser emellertid att miljörisken är liten.

(16) Kommissionen anser i sin egenskap av riskhanterare med ansvar för att fastställa den acceptabla nivån för riskerna för människors och djurs hälsa och för miljön att man inte kan utesluta att de fyra antimikrobiella ämnena kan medföra en risk för antimikrobiell resistens eller miljöpåverkan. Mycket stränga villkor och krav avseende användning av dessa fyra ämnen, särskilt när det gäller exponeringstid, koncentration av ämnena och begränsning av användningen till endast ett ämne, bör därför fastställas i syfte att ytterligare minska eventuella risker.

(17) Många antimikrobiella ämnen som används för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä kan innebära en risk för vattenmiljön, en hälsorisk för personal som arbetar med avloppsvattensystem och en risk för avloppssystemens och/eller reningsverkens drift och prestanda. Användning av antimikrobiella ämnen som innehåller klor kan leda till att klororganiska föreningar bildas, av vilka många är långlivade, bioackumulerbara eller cancerframkallande. Fosforföreningar utgör även en källa till övergödning av Europas innanhav och ger upphov till ökad algtillväxt och andra icke önskvärda störningar av havsmiljön. Bestämmelser om lämpliga kontroller av hur dessa ämnen bortskaffas bör därför införas.

(18) Användning av antimikrobiella ämnen (ej dricksvatten) på slaktkroppar av fjäderfä bör anges i märkningen av slaktkroppar samt styckningsdelar och köttberedningar från sådana slaktkroppar så att konsumenten informeras om detta. Det är därför lämpligt att i denna förordning fastställa bestämmelser om sådan märkning.

(19) Ämnen som används för att avlägsna ytkontaminering från fjäderfäkroppar och inte för konservering påverkar inte definitionen av färskt kött i punkt 1.10 i bilaga I till förordning (EG) nr 853/2004.

(20) Den här förordningen bör emellertid tillämpas först efter det att man ändrat definitionen av fjäderfäkött i del B.II punkt 1 i bilaga XIV till rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”)[6]. Efter den ändringen skulle kött som har behandlats med antimikrobiella ämnen få släppas ut på marknaden och saluföras som fjäderfäkött.

(21) Det är lämpligt att godkänna användning av klordioxid, surgjord natriumklorit, trinatriumfosfat och peroxisyror för att avlägsna ytkontaminering från fjäderfäkroppar i avvaktan på att livsmedelsföretagarna i medlemsstaterna lämnar ytterligare vetenskapliga uppgifter om användningen av dessa ämnen. Dessa uppgifter bör innefatta eventuell miljöpåverkan och eventuell utveckling av antimikrobiell resistens. Livsmedelsföretagare i tredjeländer uppmanas att lämna uppgifter om det sistnämnda. Dessa uppgifter kommer att ligga till grund för översynen av godkännandena av dessa ämnen och villkoren för deras användning.

(22) Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa har avgett ett negativt yttrande över de åtgärder som föreslagits av kommissionen, och de åtgärder som föreskrivs i denna förordning måste därför antas av rådet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Godkända ämnen

De antimikrobiella ämnen som förtecknas i bilagan (nedan kallade godkända ämnen ) får användas för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä.

Artikel 2 Skyldigheter för livsmedelsföretagarna avseende användning av godkända ämnen

Livsmedelsföretagarna får endast använda de godkända ämnena på hela slaktkroppar av fjäderfä och inte på delar av kroppar eller styckningsdelar.

Livsmedelsföretagarna får endast använda de godkända ämnena enligt de villkor som anges i bilagan och i enlighet med följande krav:

a) Ett godkänt ämne får inte användas samtidigt med eller efter ett annat godkänt ämne på slaktkroppar av fjäderfä.

b) Om ett godkänt ämne används mer än en gång under produktionsprocessen får den sammanlagda kontakttiden inte överstiga den tid som anges i punkterna 2, 3 och 4 i bilagan.

c) Om ett godkänt ämne används i vattentankar för förkylning eller kylning ska lösningen med ämnet regelbundet bytas ut så att den föreskrivna koncentrationen av det godkända ämnet bibehålls.

d) Fjäderfäkroppen ska sköljas med dricksvatten, och de urtagna fjäderfäkropparna ska också sköljas invändigt, i ett lämpligt led i produktionsprocessen som följer efter användningen av det godkända ämnet för att avsiktligt avlägsna ämnet i sådan utsträckning att det inte har någon teknologisk effekt på slutprodukten.

e) Genom en lämplig fortgående övervakning måste det kunna vetenskapligt påvisas att sköljningen är så effektiv att den garanterar att inga restsubstanser av det godkända ämnet eller eventuella derivat av detta finns kvar i slutprodukten.

f) Användningen av det godkända ämnet och sköljningen måste ske i slaktlokalen innan fjäderfäkropparna placeras i sval- eller kylrummet.

Artikel 3 Livsmedelsföretagarnas skyldigheter att samla in uppgifter

1. Livsmedelsföretagarna ska samla in uppgifter för följande forskningsändamål:

a) Sannolikheten för att nedsatt känslighet för de godkända ämnena och resistens mot terapeutisk antibiotika utvecklas.

b) Miljökonsekvenserna av att använda lösningar av godkända ämnen och läckagevatten bortskaffas.

c) Möjligheten att resistenta stammar sprids eller selekteras i avloppsvattnet.

2. Så snart som kommissionen fastställt de tekniska föreskrifterna ska livsmedelsföretagarna göra de uppgifter som anges i punkt 1 tillgängliga för den behöriga myndigheten.

Artikel 4 Märkning

Om ett godkänt ämne har använts för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä ska livsmedelsföretagaren märka alla slaktkroppar av fjäderfä samt styckningsdelar och köttberedningar från sådana slaktkroppar på ett väl synligt, klart läsbart och outplånligt sätt så att det framgår att de antingen

a) behandlats med antimikrobiella ämnen, eller

b) dekontaminerats med kemikalier.

Artikel 5 Avloppsvatten

1. Livsmedelsföretagarna ska uppfylla följande kvalitetsstandarder för avloppsvatten om användningen av godkända ämnen innebär utsläpp av avloppsvatten i ledningsnät och reningssystem för avloppsvatten från tätbebyggelse eller utsläpp av renat industriavloppsvatten i vattendrag:

a) Kvaliteten på avloppsvatten som släpps ut i ledningsnät och reningssystem för avloppsvatten från tätbebyggelse:

total mängd klor (uttryckt som Cl2): 0,4 mg/l

klororganiska föreningar, uttryckta som absorberbara organiska halogenerade föreningar (AOX): 1,0 mg/l

b) Kvaliteten på avloppsvatten som släpps ut i ytvatten:

total mängd klor (uttryckt som Cl2): 0,4 mg/l

total mängd fosfor (uttryckt som P): 2,0 mg/l

klororganiska föreningar, uttryckta som absorberbara organiska halogenerade föreningar (AOX): 0,1 mg/l

2. Livsmedelsföretagarna ska åtminstone en gång i månaden ta flödesproportionella dygnsprover för att övervaka att de kvalitetsstandarder för avloppsvatten som fastställs i punkt 1 efterlevs.

Övervakningen av avloppsvattenkvaliteten ska bygga på de internationella standarderna ISO 7393-1:1985/2001, ISO 7393-2:1985, ISO 7393-3:1990, ISO 6878:2004 och ISO 9562:2004. Den behöriga myndigheten får dock tillåta att andra metoder används om det kan visas att de erhållna resultaten motsvarar de resultat som erhålls via ISO-metoderna.

Artikel 6 Offentlig kontroll

1. Om ett godkänt ämne används för att avlägsna ytkontaminering från slaktkroppar av fjäderfä

a) ska den behöriga myndigheten öka de offentliga kontrollernas frekvens och/eller längd, särskilt de offentliga kontroller som fastställs i artikel 10 i förordning (EG) nr 882/2004, och fästa särskild vikt vid livsmedelsföretagarnas skyldigheter enligt artikel 2 i den här förordningen,

b) får den behöriga myndigheten i varje enskilt fall fastställa ytterligare villkor för användning av detta ämne.

2. Den behöriga myndigheten ska utföra offentliga kontroller för att bedöma livsmedelsföretagarnas övervakning enligt artikel 5.2.

Artikel 7 Den behöriga myndighetens skyldigheter att samla in uppgifter

Var sjätte månad från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas ska den behöriga myndigheten till kommissionen överlämna de uppgifter som avses i artikel 3.

Artikel 8 Ikraftträdande, översyn och tillämpning

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den ska tillämpas från och med den dag då rådets förordning om ändring av definitionen av fjäderfäkött i del B.II punkt 1 i bilaga XIV till rådets förordning (EG) nr 1234/2007 börjar tillämpas.

Senast två år efter den dag då förordningen börjar tillämpas ska kommissionen se över denna förordning mot bakgrund av nya vetenskapliga rön om användningen av de ämnen som förtecknas i bilagan, och vid behov föreslå nödvändiga anpassningar av godkännandet.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordföranden

BILAGA

Förteckning över godkända ämnen och deras användningsvillkor (i enlighet med artikel 2)

1. Klordioxid:

a) Maximal restkoncentration av klordioxid på 3 mg/kg i vatten vid de steg i produktionsprocessen där det godkända ämnet används.

b) När det gäller vattenkylning där slaktkropparna kontinuerligt förs motströms, måste kontakttiden vara proportionell mot storleken på slaktkroppen och bedömas i förhållande till koncentrationen av den klordioxid som används.

2. Surgjord natriumklorit:

a) I processvatten som används vid förkylning eller kylning av slaktkropparna i en koncentration på 50–150 mg/kg natriumklorit tillsammans med en syra som får användas till livsmedel, så att lösningen får ett pH på 2,8–3,2; slaktkroppen ska doppas i lösningen i upp till 5–8 sekunder.

b) I processvatten som används som sprej i en koncentration på 500–1 200 mg/kg natriumklorit tillsammans med en syra som får användas till livsmedel, så att lösningen får ett pH på 2,3–2,9; lösningen ska sprejas på slaktkroppen i sammanlagt upp till 15 sekunder.

3. Trinatriumfosfat:

I processvatten i en koncentration på 80–120 g/kg. Slaktkroppar som inte har kylts ned ska doppas i eller sprejas med lösningen i sammanlagt upp till 15 sekunder.

4. Peroxisyror:

I processvatten kan en blandning av peroxiättiksyra, kaprylsyra, ättiksyra, väteperoxid, peroxikaprylsyra och 1-hydroxietan-1,1-difosfonsyra (HEDP) användas i en koncentration av högst 220 mg/kg peroxiättiksyra, 110 mg/kg väteperoxid och 13 mg/kg HEDP; slaktkropparna ska doppas i eller sprejas med lösningen i sammanlagt upp till 15 sekunder.

[1] EUT L 139, 30.4.2004, s. 55. Rättad i EUT L 226, 25.6.2004, s. 22. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1243/2007 (EUT L 281, 25.10.2007, s. 8).

[2] EGT L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

[3] EGT L 131, 5.5.1998, s. 11. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/30/EG (EUT L 165, 27.6.2007, s. 21).

[4] EUT L 325, 12.12.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1237/2007 (EUT L 280, 24.10.2007, s. 5).

[5] EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. Rättad i EUT L 191, 28.5.2004, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 301/2008 (EUT L 97, 9.4.2008, s. 85).

[6] EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 248/2008 (EUT L 76, 19.3.2008, s. 6).