Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Hållbara leveranskedjor och anständiga arbetsvillkor inom internationell handel

(förberedande yttrande)

(2020/C 429/25)

Föredragande: Tanja BUZEK (DE-II)

Remiss Tyska rådsordförandeskapet, 18.2.2020 Rättslig grund Artikel 32.1 i arbetsordningen Förberedande yttrande Ansvarig sektion Yttre förbindelser Antagande av sektionen 24.7.2020 Antagande vid plenarsessionen 18.9.2020 Plenarsession nr 554 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 216/2/3

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Globala leveranskedjor är centrala för ekonomiska verksamheter över hela världen och i den globala handeln mellan företag som i allt större utsträckning verkar över gränser. Multinationella företag är de globala leveranskedjornas främsta drivkrafter och små och medelstora företag utgör viktiga delar av dem. Globala leveranskedjor är komplexa, diversifierade och fragmenterade, med alla de möjligheter och risker som detta innebär. Trots ekonomisk tillväxt, nya arbetstillfällen och entreprenörskap är de omstridda eftersom det finns tecken som tyder på att vissa leveranskedjor har negativ inverkan på både arbetsvillkor och hållbarhet ( 1 )

1.2 Covid-19-krisen har avslöjat en oroväckande skörhet och betydande risker med anknytning till mycket fragmenterade och odiversifierade leveranskedjor. Den har blottat arbetstagarnas sårbarhet genom att visa på de kränkningar av de mänskliga rättigheterna och den negativa sociala, hälso- och säkerhetsmässiga påverkan som affärsverksamhet i dagens leveranskedjor har runt om i världen.

1.3 Covid-19-pandemin lär oss att de globala leveranskedjorna behöver bli mer motståndskraftiga, diversifierade och ansvarsfulla. Handeln måste spela en viktig roll för att främja en hållbar ekonomisk återhämtning som gör det möjligt för företag att återuppbygga och omorganisera sina brutna värdekedjor. Det behövs dock starkare instrument för att en socialt och miljömässigt ansvarsfull affärs-, handels- och investeringsagenda ska leda till resultat.

1.4 EESK uppmanar EU att samla in fler uppgifter om sårbara leveranskedjor, särskilt med avseende på riskerna för avbrott i den ekonomiska verksamheten och för att upptäcka kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Vi understryker även hur brådskande det är att på global nivå bedöma hur internationella arbetsnormer hanterar brister i fråga om anständiga arbetsvillkor inom globala leveranskedjor och att åtgärda identifierade brister i styrningen.

1.5 Covid-19-krisen lär oss också någonting om politik och genuina investeringar i hållbarhet. Det behövs ambitiösa åtgärder för att säkerställa att de globala leveranskedjorna bidrar till en rättvisare ekonomisk och social modell som bygger på hållbarhet och anständiga arbetsvillkor. Åtgärderna måste vara förenliga med internationella och europeiska principer, särskilt dem som omfattas av Parisavtalet, målen för hållbar utveckling, Internationella arbetsorganisationens (ILO) grundläggande konventioner, den europeiska gröna given och den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Dessa principer måste utgöra centrala delar i de globala, europeiska och nationella åtgärderna mot covid-19-krisen.

1.6 I FN:s agenda 2030 erkänns handel både som en drivkraft för ekonomisk tillväxt för alla och för fattigdomsminskning och som en bidragande faktor till främjandet av hållbar utveckling. Med de begränsningar av den globala handeln och investeringarna i globala leveranskedjor som covidkrisen har lett till och takten i fattigdomsminskningen, som började avta redan före krisen, finns det ett akut behov av att intensifiera reformerna, öka investeringarna, främja hållbar handel och globala leveranskedjor och ytterligare integrera utvecklingsländerna i en öppen global ekonomi, för en hållbar tillväxt för alla.

1.7 De mänskliga rättigheterna, hållbarhet och företagens sociala ansvar har blivit allt viktigare för näringslivet. Många företag tillämpar aktivt FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och andra relevanta statligt stödda instrument, särskilt organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) riktlinjer för multinationella företag och ILO:s deklaration om multinationella företag. Dessa frivilliga åtgärder har lett till vissa positiva förändringar i deras beteende med ökad respekt för de mänskliga rättigheterna, men det krävs förbättringar.

1.8 Det är mycket viktigt att EU och dess medlemsstater agerar konsekvent på nationell, europeisk och internationell nivå, genom att samordna initiativ och täppa till luckor som upptäcks. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) uppmanar kommissionen att i samförstånd med Europaparlamentet och rådet utarbeta en europeisk handlingsplan för de mänskliga rättigheterna, anständiga arbetsvillkor och hållbarhet i globala leveranskedjor, baserad på dialog mellan arbetsmarknadens parter och en flerpartsstrategi.

1.9 Handlingsplanen måste vara ambitiös, omfattande och övergripande för att kunna fungera som ett ändamålsenligt verktyg i olika situationer inom de globala leveranskedjorna. Dess huvudsakliga mål bör vara att främja ansvarsfullt företagande, säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna och EU:s sociala och miljömässiga mål i affärsverksamhet och leveranskedjor, stödja stora, små och medelstora företag när det gäller att anta strategier för ansvarsfullt företagande och säkerställa lika villkor för företag.

1.10 Som en allmän ram för både politiska initiativ och lagstiftningsinitiativ bör handlingsplanen erkänna de väsentliga, olika och kompletterande roller som innehas av de olika aktörerna på området, i synnerhet EU-institutionerna, medlemsstaterna, internationella organ, företag, arbetsmarknadens parter och berörda parter.

1.11 Målen i handlingsplanen bör genomföras i nationella handlingsplaner, och man bör kräva att de uppfyller miniminormerna för tillämpningen av FN:s vägledande principer.

1.12 Ibland behövs ambitiösa unilaterala åtgärder för att uppnå multilaterala framsteg. EESK anser att EU har en unik möjlighet att ta ledningen i arbetet med tillbörlig aktsamhet, särskilt med tanke på europeiska företags globala ledarskap. EESK uppmanar EU och dess medlemsstater att säkerställa mer ändamålsenliga och bindande internationella instrument, och bekräftar på nytt sitt stöd för ett bindande FN-fördrag om företagen och de mänskliga rättigheterna ( 2 ) samt efterlyser en ILO-konvention om anständiga arbetsvillkor i leveranskedjor ( 3 )

1.13 EESK lovordar kommissionen för att ha följt EESK:s uppmaning om att EU-lagstiftning om tillbörlig aktsamhet ( 4 ) bör stå i centrum för handlingsplanen. För att lika villkor ska skapas för europeiska företag bör ett bindande sektorsövergripande lagstiftningsinitiativ om tillbörlig aktsamhet i fråga om de mänskliga rättigheterna och ansvarsfullt företagande omfatta alla företag som är etablerade eller verksamma i EU samt den offentliga sektorn, och vara avpassat till små och medelstora företags särskilda behov och begränsningar.

1.14 Det kommer att vara avgörande inte bara för att kräva att företag inrättar ändamålsenliga mekanismer för tillbörlig aktsamhet som ett förebyggande tillvägagångssätt utan också för att säkerställa ändamålsenliga rättsmedel och tillgång till rättslig prövning samt faktisk kontroll av efterlevnaden, bland annat genom offentlig övervakning, kontroller och påföljder. En uppföljning av de enskilda delarna, däribland företagens ansvar, kommer att ske i form av ett särskilt EESK-yttrande ( 5 )

1.15 Arbetstagare och fackföreningar måste ingå i lösningen. Den tillbörliga aktsamheten bör uttryckligen omfatta fackföreningars och arbetstagares rättigheter, särskilt rätten till kollektiva förhandlingar och åtgärder, rättvisa arbetsvillkor och skälig ersättning, information och samråd samt hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Dessa grundläggande mänskliga rättigheter utgör en viktig del av de anständiga arbetsvillkoren.

1.16 Sociala dialoger på europeisk sektorsövergripande och sektoriell nivå samt på nationell nivå bör bidra till genomförandet av handlingsplanen, inbegripet gemensamma initiativ och projekt, riktlinjer, kapacitetsuppbyggnad, avtal, stöd till företag när det gäller att fullgöra skyldigheter i fråga om tillbörlig aktsamhet och till fackföreningar i samband med diskussioner och förhandlingar med företagsledningar.

1.17 För att dess övergripande och konsekventa strategi ska leda till resultat bör handlingsplanen också omfatta en ambitiös översyn av direktivet om icke-finansiell rapportering så att det omfattar alla företag, tar hänsyn till små och medelstora företags särskilda behov och begränsningar och innehåller specifika nyckelutförandeindikatorer och mål. Den bör också innehålla lagstiftningsåtgärder om att företagsstyrelser ska ha en skyldighet att på EU-nivå verka i alla berörda parters intresse och om att företagens verksamhet ska bidra till att sociala och miljömässiga mål uppnås.

1.18 Inom ramen för det nya återhämtningsinstrumentet Next Generation EU och annan EU-finansiering föreslår EESK att särskilda villkor och incitament kopplas till respekten för de mänskliga rättigheterna, anständiga arbetsvillkor och hållbarhetsmål i företagens verksamhet och leveranskedjor.

1.19 Medlemsstaterna bör se till att den sociala klausulen i direktiven om offentlig upphandling tillämpas och efterlevs fullt ut. Med nya förslag från kommissionen bör man se till att offentliga upphandlingsförfaranden faktiskt stöder och främjar tillbörlig aktsamhet i fråga om de mänskliga rättigheterna och ansvarsfullt företagande i företagens verksamhet och leveranskedjor, inbegripet anständiga arbetsvillkor.

1.20 Handlingsplanen bör även omfatta andra åtgärder än lagstiftning, bland annat initiativ för att öka medvetenheten hos konsumenter, investerare och andra berörda parter, incitament för ansvarsfulla företag som går längre än vad lagstiftningen kräver samt särskilt stöd till små och medelstora företag för att de ska införa strategier för tillbörlig aktsamhet.

1.21 De mål i handlingsplanen som rör handel bör återspeglas i den nya översynen av EU:s handelsstrategi. Handelsavtal och internationella investeringsavtal kan främja och säkerställa en mer enhetlig tillämpning av standarder av både investerare och regeringar. Utländska investerare bör ha en skyldighet att tillämpa tillbörlig aktsamhet innan de får dra nytta av ett internationellt investeringsavtal. Frihandelsavtal måste främja bästa praxis för hur miljömässiga och sociala kriterier ska inkluderas i offentlig upphandling och inte på något sätt begränsa tillämpningen av dem.

1.22 Den nya ansvariga för verkställighet av handelsavtal måste få starkare instrument för att se till att åtagandena om handel och hållbar utveckling efterlevs. En omorganiserad expertpanel bör ha möjlighet att utlösa en fördragsstadgad mellanstatlig tvistlösningsmekanism, med möjlighet till ekonomiska påföljder eller sanktioner och gottgörelse för den förfördelade parten ( 6 ) . Arbetet med att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i kapitlen om handel och hållbar utveckling bör kompletteras med ett oberoende arbetsmarknadssekretariat och en mekanism för kollektiva klagomål ( 7 ) . De inhemska rådgivargruppernas rekommendationer måste spela en mycket större roll vid utredningar av överträdelser av bestämmelser om handel och hållbar utveckling. Det behövs nya synsätt på arbetsmarknadskonflikter och man bör överväga rättsmedel mot företag som inte följer reglerna och ett system, liknande det för EU:s antidumpningsåtgärder, som täcker social dumpning.

1.23 Möjligheterna att säkra ratificeringar av ILO-konventioner är som störst under avtalsförhandlingarna och innan ett avtal ingås. Detta bör därför också synas i det undertecknade avtalet. Klausulen om ”väsentliga delar” bör utvidgas till att omfatta grundläggande och aktuella ILO-konventioner som ratificerats av alla EU-medlemsstater, och ILO bör involveras i övervakningen av tillämpningen av dessa konventioner i frihandelsavtal ( 8 ) . EESK föreslår att man kopplar tullsänkningar till en faktisk tillämpning av bestämmelserna om handel och hållbar utveckling.

2. Bakgrund

2.1 Det tyska EU-ordförandeskapet har uppmanat EESK att i detta förberedande yttrande lägga fram en rad initiativ för att förbättra hållbarheten och säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna och anständiga arbetsvillkor i globala leveranskedjor. Ordförandeskapet har tillhandahållit en detaljerad lista med frågor enligt följande: — Hur kan man utforma och genomföra en europeisk handlingsplan för att en övergripande och ambitiös strategi för anständiga arbetsvillkor i globala leveranskedjor ska ge resultat? Man bör särskilt utforska den roll den sociala dialogen och det civila samhället spelar och stödet till dessa. — Vilka bör de centrala inslagen vara i en EU-förordning om tillbörlig aktsamhet och hur kan man stärka tillgången till ändamålsenliga rättsmedel vid kränkningar av de mänskliga rättigheterna i de globala leveranskedjorna? — Hur kan man skapa lika villkor för europeiska företag, med hänsyn till deras utmaningar och fördelar, och stärka de globala leveranskedjornas motståndskraft mot kriser, såsom covid-19-pandemin? — Hur kan man främja ett gemensamt genomförande av målen för hållbar utveckling och FN:s vägledande principer, bland annat med hjälp av miniminormer i medlemsstaternas nationella handlingsplaner? — Hur kan man stärka främjandet av anständiga arbetsvillkor i hållbara leveranskedjor inom handelspolitiken? Man bör särskilt utforska möjligheterna att bättre kontrollera efterlevnaden av kapitlen om hållbarhet i frihandelsavtal.

2.2 EESK har redan lämnat flera relevanta bidrag i dessa frågor. Under 2016 uppmanade kommittén kommissionen att anta ”en omfattande och ambitiös strategi så att all dess inre (tillgång till EU:s offentliga upphandling, märkning etc.) och yttre (handel, utveckling, grannskapspolitik etc.) politik främjar arbete på skäliga villkor i globala leveranskedjor”. Kommittén rekommenderade att åtgärderna skulle ”omfatta både lagstiftnings- och icke-lagstiftningsåtgärder, bästa metoder, ekonomiska incitament, tillgång till utbildning och kapacitetsuppbyggnad för social dialog och fackföreningarna” ( 9 )

2.3 Under 2018 uppmanade EESK kommissionen ”att vara mer ambitiös i sitt tillvägagångssätt, särskilt när det gäller att stärka de faktiska möjligheterna att kontrollera efterlevnaden av åtagandena i kapitlen om handel och hållbar utveckling” ( 10 ) och betonade vikten av att grundläggande ILO-konventioner ratificeras innan ett handelsavtal ingås. När det gäller att stärka de arbetsrättsliga bestämmelserna rekommenderade kommittén att man särskilt skulle undersöka möjligheten att inrätta ett oberoende arbetsmarknadssekretariat och en mekanism för kollektiva klagomål.

2.4 Under 2019 uppmanade EESK EU-institutionerna att stödja det pågående arbetet med ett bindande FN-fördrag och att delta i förhandlingarna och ställde sig bakom det nödvändiga innehållet i ett bindande fördrag ( 11 )

2.5 Europaparlamentets utskott för rättsliga frågor bad nyligen EESK om ett yttrande om ”tillbörlig aktsamhet och företagens ansvar” ( 12 ) . Europaparlamentet har i flera resolutioner efterlyst bindande lagstiftning om tillbörlig aktsamhet och andra initiativ för att säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna i företagens verksamhet och i de globala leveranskedjorna.

2.6 Rådet har betonat vikten av faktisk tillgång till rättslig prövning för offer för kränkningar av de mänskliga rättigheterna vid tillämpning av tillbörlig aktsamhet, och erkänt att det är ”absolut nödvändigt för hållbar utveckling och uppnåendet av målen för hållbar utveckling” att företagen iakttar de mänskliga rättigheterna ( 13 ) . Det drog slutsatsen att ”ansvarsfull affärsverksamhet” i slutändan kan ”skapa en konkurrensfördel” ( 14 )

2.7 När generaldirektoratet för rättsliga frågor och konsumentfrågor presenterat studien åtog sig kommissionsledamot Didier Reynders i april 2020 att lägga fram ett bindande sektorsövergripande rättsligt initiativ om tillbörlig aktsamhet i fråga om de mänskliga rättigheterna och ansvarsfullt företagande, som skulle omfatta företagens leveranskedjor, inbegripet ansvar och sanktioner, och bygga på en bred definition av de mänskliga rättigheterna, inbegripet arbetstagares och fackföreningars rättigheter ( 15 )

3. Globala leveranskedjor: status quo och effekterna av covid-19-krisen

3.1 Verksamheten i de globala leveranskedjorna spelar en viktig roll i ekonomiska verksamheter över hela världen och i den globala handeln. Multinationella företag och deras leveranskedjor sysselsätter hundratals miljoner arbetstagare och dessa nätverk står för 80 % av den globala handeln ( 16 ) . Enligt uppgifter från ILO från 2013 var 453 miljoner arbetstillfällen, det vill säga mer än en femtedel av alla arbetstillfällen, kopplade till globala leveranskedjor, vilket innebär att de ökat med 53 % under det föregående årtiondet ( 17 ) . Digital teknik, miljöstyrning, samhällsstyrning och hållbarhetstrender kommer att få många olika effekter under det ”omvandlingens årtionde” som väntar den internationella produktionen ( 18 )

3.2 ”Internationell handel är en motor för ekonomisk tillväxt för alla och fattigdomsminskning, och bidrar till att främja hållbar utveckling ( 19 ) ”. Med tanke på de begränsningar för den globala handeln och investeringarna i globala leveranskedjor som covid-krisen gett upphov till och den redan före krisen avtagande takten i fattigdomsminskningen, finns det ett akut behov av att intensifiera reformerna, öka investeringarna och främja hållbar handel och globala leveranskedjor. Internationella organisationer och organ har lagt fram ytterligare belägg för den viktiga rollen i fattigdomsminskningen. Utvecklingsbanker har betonat handelns avgörande roll och att en fortsatt integrering av utvecklingsländerna i en öppen global ekonomi kommer att vara mycket viktigt för att uppnå målet att utrota extrem fattigdom senast 2030. Till exempel kan utveckling av landsbygdsmarknader och rättvis integrering av dem i globala marknader bli en allt viktigare inkomstkälla för de fattiga på landsbygden. Ytterligare belägg visar betydelsen av anständiga och produktiva arbetstillfällen, hållbara företag och ekonomisk omvandling för fattigdomsminskning.

3.3 Globala leveranskedjor är komplexa, diversifierade och fragmenterade – vissa multinationella företag har över 100 000 direktleverantörer. Globala leveranskedjor bär på möjligheter och risker. De har bidragit till ekonomisk tillväxt, jobbskapande och entreprenörskap och kan bidra till en övergång från den informella till den formella ekonomin ( 20 ) , vilket är gynnsamt för utvecklingsländer. När en allt större del av den globala handeln och de globala investeringarna sker genom globala leveranskedjor samt genom utkontraktering och genom att ledande företag samordnar den globala produktionen över gränserna, får affärsverksamhet betydande social påverkan ( 21 )

3.4 Längden på leveranskedjorna och varaktigheten i relationen med leverantörerna är mångfasetterade affärsval, som baseras på vilka affärsförbindelser som är mest intressanta, närheten till konsumentmarknader, logistik, kompetens osv. Systematisk användning av underleverantörer är dock också en bieffekt av konkurrensen och de ekonomiska drivkrafterna i en affärsmodell där de globala leveranskedjorna alltför ofta upprättas där kostnaderna är som lägst. Dessutom innebär denna strävan efter effektivitet beträffande arbetskostnaderna för företagen inte nödvändigtvis fördelar för ekonomier, arbetstagare, berörda parter och samhället i stort.

3.5 Den nuvarande ramen för affärsverksamhet och de mänskliga rättigheterna består främst av icke-bindande instrument. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna, inbegripet arbetstagarnas och fackföreningarnas rättigheter, förekommer fortfarande i företagens verksamhet, även i multinationella företags verksamhet och i deras leverans- och underleverantörskedjor. Det är dessutom svårt att spåra den negativa påverkan. Särskilda ansvarsramar för underleverantörskedjor finns redan i EU-lagstiftningen och har införts till exempel inom offentlig upphandling, utstationering av arbetstagare och migrationslagstiftning.

3.6 Covid-19-krisen har avslöjat en oroväckande skörhet och betydande risker med anknytning till mycket fragmenterade och odiversifierade leveranskedjor och blottat sårbarheten hos de arbetstagare som håller dem i drift. Storskaliga störningar har visat att de globala leveranskedjornas tillförlitlighet och motståndskraft behöver stärkas, särskilt i nyckelregioner och nyckelsektorer, både på EU:s inre marknad och tillsammans med regeringar i tredjeländer.

3.7 EESK föreslår att fler uppgifter om sårbara leveranskedjor samlas in eller behandlas, både med avseende på riskerna för avbrott i den ekonomiska verksamheten och för att upptäcka kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Den årliga rapporten om genomförandet av frihandelsavtalen skulle kunna fungera som plattform för regelbunden information.

3.8 FN:s generalsekreterare António Guterres har talat om covid-19-pandemin som en folkhälsokris som förvandlats till en ekonomisk och social kris samt ”en mänsklig kris som snabbt håller på att bli en människorättskris” ( 22 ) . ”Det civila samhället har blottlagt många regeringars misslyckande med att skydda sina medborgare och många företags misslyckande med att respektera de mänskliga rättigheterna i enlighet med FN:s vägledande principer. Arbetstagare tvingas rutinmässigt att arbeta utan tillräcklig utrustning som skyddar mot sjukdomen, nekas betald sjukledighet när de blir sjuka eller behöver självisolera sig och sägs upp utan förvarning eller ersättning” ( 23 ) . Risker har bland annat belysts när det gäller förekomsten av tvångsarbete i företag som är verksamma i leveranskedjor för tillverkning av handskar och annan personlig skyddsutrustning som köpts i Europa och i Förenta staterna ( 24 )

3.9 FN:s arbetsgrupp för företag och mänskliga rättigheter har i ett viktigt uttalande erkänt behovet av att sätta hållbarheten och människan i centrum för kampen mot covid-19. ”Den får inte leda till lägre standarder eller ens användas som förevändning av regeringar och näringslivsaktörer för att kringgå internationella åtaganden om mänskliga rättigheter”. Verkliga framsteg i tillämpningen av FN:s vägledande principer kommer att ”förbereda oss bättre för nästa kris, inte minst när vi tillsammans riktar blickarna på klimatkrisen och andra människorättsutmaningar som härrör från orättvisor och växande ojämlikheter” ( 25 )

3.10 EESK har begärt att återupprättandet av handelsflödena ska bygga på starka åtaganden om sociala och arbetsrättsliga normer och en faktisk kontroll av deras efterlevnad. Störningarna i leveranser och produktion har visat hur viktigt det är att arbetsmiljöåtgärder vidtas och faktiskt efterlevs samt att arbetstagarna hålls säkra och friska så att de kan förse världen med varor och tjänster. Ratificering, tillämpning och kontroll av efterlevnaden av ILO:s grundläggande konventioner om föreningsfrihet och kollektiva förhandlingar är en bra början för att säkerställa säkra och anständiga arbetsvillkor, tillsammans med alla grundläggande och aktuella ILO-konventioner ( 26 )

4. Utgångspunkt: De främsta nuvarande internationella instrumenten och definitionerna

4.1 Det finns flera internationella instrument som rör transnationella leveranskedjor. De innehåller definitioner av ansvarsfullt företagande, mekanismer för tillbörlig aktsamhet och företagens skyldigheter när det gäller deras leveranskedjor samt staternas roller, skyldigheter och åtaganden för att säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna, inbegripet ändamålsenliga förebyggande åtgärder, kontroller, rättsmedel och påföljder.

4.2 17 mål för hållbar utveckling utgör kärnan i FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling. De globala leveranskedjornas organisation och den privata sektorns roll är centrala för att främja och uppnå dessa mål, bland annat mål 8 om hållbar ekonomisk tillväxt och produktiv sysselsättning, mål 9 om att bygga inkluderande och hållbara industrier, mål 10 om minskade ojämlikheter, mål 12 om att säkerställa hållbar produktion och konsumtion samt mål 17 om stärkta partnerskap för hållbar utveckling. Mål 9 och 12 är särskilt inriktade på leveranskedjor och mål 17 på företags beteende.

4.3 FN:s vägledande principer från 2011 betonas ”staternas skyldighet att skydda befolkningen mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna inom det egna territoriet och/eller den egna jurisdiktionen” och ”vara tydliga med att de förväntar sig att alla företag som är etablerade inom det egna territoriet och/eller den egna jurisdiktionen respekterar de mänskliga rättigheterna i all verksamhet”. Företagens ansvar att respektera de mänskliga rättigheterna innebär att de ska ”undvika att orsaka eller bidra till en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna genom sin egen verksamhet” och ”försöka förhindra eller begränsa en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna som genom affärsförbindelserna står i direkt samband med företagets verksamhet, produkter eller tjänster, även om de inte själva har bidragit till denna negativa påverkan”. ”Företagen bör ha riktlinjer och processer”, inklusive ”en process för att genomföra en konsekvensanalys (due diligence) när det gäller de mänskliga rättigheterna för att identifiera, förhindra, begränsa och redogöra för hur de åtgärdar en påverkan på de mänskliga rättigheterna”, samt aktivt verka för ”att gottgöra en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna som de orsakar eller bidrar till”. Enligt kommentarerna till de vägledande principerna när det gäller fall där en negativ påverkan har inträffat som företaget inte har orsakat eller bidragit till, men som genom en affärsförbindelse är direkt kopplad till dess verksamhet, produkter eller tjänster ”kräver ansvaret att respektera de mänskliga rättigheterna inte att företaget på egen hand måste gottgöra kränkningen, men de kan ta på sig en roll i detta” från 2011 betonas ”staternas skyldighet att skydda befolkningen mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna inom det egna territoriet och/eller den egna jurisdiktionen” och ”vara tydliga med att de förväntar sig att alla företag som är etablerade inom det egna territoriet och/eller den egna jurisdiktionen respekterar de mänskliga rättigheterna i all verksamhet”. Företagens ansvar att respektera de mänskliga rättigheterna innebär att de ska ”undvika att orsaka eller bidra till en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna genom sin egen verksamhet” och ”försöka förhindra eller begränsa en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna som genom affärsförbindelserna står i direkt samband med företagets verksamhet, produkter eller tjänster, även om de inte själva har bidragit till denna negativa påverkan”. ”Företagen bör ha riktlinjer och processer”, inklusive ”en process för att genomföra en konsekvensanalys (due diligence) när det gäller de mänskliga rättigheterna för att identifiera, förhindra, begränsa och redogöra för hur de åtgärdar en påverkan på de mänskliga rättigheterna”, samt aktivt verka för ”att gottgöra en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna som de orsakar eller bidrar till”. Enligt kommentarerna till de vägledande principerna när det gäller fall där en negativ påverkan har inträffat som företaget inte har orsakat eller bidragit till, men som genom en affärsförbindelse är direkt kopplad till dess verksamhet, produkter eller tjänster ”kräver ansvaret att respektera de mänskliga rättigheterna inte att företaget på egen hand måste gottgöra kränkningen, men de kan ta på sig en roll i detta” ( 27 ) . Enligt kommentarerna till de vägledande principerna bör företag som genomför en konsekvensanalys dessutom ”inte ta för givet att de därmed, enbart på grund av detta, automatiskt och helt och hållet befrias från ansvar för att ha orsakat eller bidragit till kränkningar av de mänskliga rättigheterna” ( 28 ) . Den offentliga upphandlingens roll när det gäller att främja respekten för de mänskliga rättigheterna och möjligheten till ett ansvarsfullt avslutande av affärsförbindelser som en sista utväg betonas i de vägledande principerna som centrala i hanteringen av leveranskedjan.

4.4 Leveranskedjor och anständiga arbetsvillkor, inklusive medlemsstaternas och företagens ansvar, behandlas i flera ILO-instrument och ILO-initiativ. ILO:s koncept anständiga arbetsvillkor omfattar följande fyra strategiska mål: — Främja nya arbetstillfällen, kompetensutveckling och hållbara försörjningsmöjligheter. — Garantera rättigheter i arbetslivet, i synnerhet för missgynnade och fattiga arbetstagare. — Utvidga det sociala skyddet för män och kvinnor i syfte att säkerställa tillräcklig ersättning i händelse av förlorade eller minskade inkomster, och tillgång till adekvat hälso- och sjukvård. — Främja social dialog genom att involvera starka och oberoende arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer.

4.5 ILO:s resolution från 2016 om anständiga arbetsvillkor i globala leveranskedjor berör regeringarnas roll när det gäller att kräva att företag ska tillämpa förfaranden för tillbörlig aktsamhet i sina leveranskedjor, säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna och främja ansvarsfullt företagande, bland annat genom strategierna för offentlig upphandling.

4.6 På grundval av FN:s vägledande principer och deras förfarande för tillbörlig aktsamhet klargörs i trepartsdeklarationen om principer som rör multinationella företag och socialpolitik att man i förfarandet för tillbörlig aktsamhet bör ta hänsyn till den centrala roll som föreningsfrihet och kollektiva förhandlingar samt förhållandet mellan arbetsmarknadens parter och den sociala dialogen spelar som en pågående process.

4.7 OECD:s riktlinjer för multinationella företag , som är bindande för OECD:s medlemsländer, innehåller detaljerade riktlinjer för ansvarsfullt företagande och rekommendationer om riskbaserad tillbörlig aktsamhet. De innehåller också krav på att staterna inrättar nationella kontaktpunkter som ska verka för att riktlinjerna efterlevs, bland annat genom medvetandehöjande åtgärder och genom att ta klagomål vid överträdelser. EESK har tidigare uppmanat medlemsstaterna att se till att de nationella kontaktpunkterna är ”oberoende och organiserade på ett sätt som involverar arbetsmarknadens parter i egenskap av medlemmar i de nationella kontaktpunkterna eller de nationella kontaktpunkternas övervakningskommitté. De bör ges lämplig utbildning, personal och finansiering” , som är bindande för OECD:s medlemsländer, innehåller detaljerade riktlinjer för ansvarsfullt företagande och rekommendationer om riskbaserad tillbörlig aktsamhet. De innehåller också krav på att staterna inrättar nationella kontaktpunkter som ska verka för att riktlinjerna efterlevs, bland annat genom medvetandehöjande åtgärder och genom att ta klagomål vid överträdelser. EESK har tidigare uppmanat medlemsstaterna att se till att de nationella kontaktpunkterna är ”oberoende och organiserade på ett sätt som involverar arbetsmarknadens parter i egenskap av medlemmar i de nationella kontaktpunkterna eller de nationella kontaktpunkternas övervakningskommitté. De bör ges lämplig utbildning, personal och finansiering” ( 29 ) . Inom ramen för sina leveranskedjor bör företagen ”försöka förhindra eller begränsa en negativ påverkan när de inte har bidragit till den, när den trots det är direkt kopplad till företagets verksamhet, produkter eller tjänster genom en affärsförbindelse. Avsikten är inte att lägga över ansvaret från den verksamhet som orsakar den negativa påverkan på företaget som den har en affärsförbindelse med” ( 30 ) . ”Om företaget kommer fram till att det löper risk att orsaka en negativ påverkan i leverantörskedjan bör det vidta nödvändiga åtgärder för att upphöra med verksamheten som orsakar denna. Om företaget kommer fram till att det löper risk att bidra till en negativ påverkan bör det vidta nödvändiga åtgärder för att upphöra med verksamheten som bidrar till denna eller förhindra den och använda sitt inflytande till att begränsa den negativa påverkan i största möjliga utsträckning” ( 31 ) . Detta påverkar under alla omständigheter inte sådant ansvar som EU eller staterna fastställt att företag har för kränkningar av de mänskliga rättigheterna och annan negativ påverkan i sin verksamhet och i sina leverantörs- och underleverantörskedjor, inbegripet för överträdelser av skyldigheten att visa tillbörlig aktsamhet.

5. Att skapa lika villkor för europeiska företag

5.1 3 och Bettercoal. Europeiska företag har gott anseende utanför Europa när det gäller åtaganden och insatser för hållbar utveckling genom sin lokala närvaro. Dessa frivilliga åtgärder har dock inte lett till de fullständiga beteendeförändringar som krävs Många företag har åtagit sig och är engagerade i enskilda initiativ som har lett till beteendeförändringar med ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i den egna affärsverksamheten. Bland de sektorsspecifika initiativen kan följande nämnas: amfori, Together for Sustainability, Chemieoch Bettercoal. Europeiska företag har gott anseende utanför Europa när det gäller åtaganden och insatser för hållbar utveckling genom sin lokala närvaro. Dessa frivilliga åtgärder har dock inte lett till de fullständiga beteendeförändringar som krävs ( 32 )

5.2 status quo . Endast drygt en tredjedel av de företag som svarat anger att de har gjort åtaganden om tillbörlig aktsamhet när det gäller de mänskliga rättigheterna och miljöpåverkan, varav de flesta endast gäller primära leverantörer. I studien betonas behovet av en europeisk sektorsövergripande bindande lagstiftning om tillbörlig aktsamhet när det gäller de mänskliga rättigheterna och ansvarsfullt företagande. Den nuvarande krisen har till och med stärkt stödet för åtgärder. I en nyligen genomförd studie ( 33 ) från generaldirektoratet för rättsliga frågor presenteras en ändamålsenlig och heltäckande analys av. Endast drygt en tredjedel av de företag som svarat anger att de har gjort åtaganden om tillbörlig aktsamhet när det gäller de mänskliga rättigheterna och miljöpåverkan, varav de flesta endast gäller primära leverantörer. I studien betonas behovet av en europeisk sektorsövergripande bindande lagstiftning om tillbörlig aktsamhet när det gäller de mänskliga rättigheterna och ansvarsfullt företagande. Den nuvarande krisen har till och med stärkt stödet för åtgärder.

5.3 Med tanke på att europeiska företag har viktiga erfarenheter av att genomföra ändamålsenliga och ambitiösa strategier för tillbörlig aktsamhet, ofta på grundval av avtal som ingåtts med fackföreningar, skulle de mycket riktigt gynnas av att det skapades lika villkor och rättvis konkurrens, på grundval av gemensamma minimistandarder som även är tillämpliga på företag som är etablerade i tredjeländer och verksamma i EU. ”EU-varumärkets” goda anseende i fråga om att göra affärer är också baserat på de höga standarderna i EU:s regelverk.

5.4 Flera EU-lagar är relevanta för hanteringen av leveranskedjor och respekten för de mänskliga rättigheterna och anständiga arbetsvillkor, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/95/EU ( 34 ) om icke-finansiell rapportering, som berör rapportering från större företag av allmänt intresse om deras verksamhets påverkan och risker samt deras eventuella strategier för att minska dessa, inbegripet förfaranden för tillbörlig aktsamhet. När det gäller specifika sektorer har krav på tillbörlig aktsamhet för företagens leveranskedjor fastställts i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 ( 35 ) (timmerförordningen) och Europaparlamentets och rådets förordning 2017/821 ( 36 ) (konfliktmineralförordningen).

5.5 Tillbörlig aktsamhet har också nyligen införts i olika nationella lagar, inte minst i den franska lagen om företags skyldighet att vara vaksamma ( 37 ) . Denna lag utgör en ambitiös nationell rättslig ram med krav på att större företag fastställer, offentliggör och tillämpar en vaksamhetsplan för att identifiera och förhindra kränkningar av de mänskliga rättigheterna och negativ miljöpåverkan i sin egen verksamhet, i verksamheten i de företag som de direkt eller indirekt kontrollerar och i verksamheten hos underleverantörer och leverantörer med vilka de har en ”etablerad affärsförbindelse”. Lagen omfattar en ram för ansvar genom vilken företag hålls ansvariga för sådana överträdelser av deras skyldighet att tillämpa tillbörlig aktsamhet som leder till skada eller kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

5.6 Den nuvarande fragmenterade rättsliga ramen påverkar företagen negativt, eftersom den innebär att företagen måste följa olika regelverk. Företagen tvingas utstå illojal konkurrens, rättsosäkerhet och administrativa kostnader, vilket bör undvikas. Ett växande antal företag och investerare efterlyser därför bindande instrument för tillbörlig aktsamhet ( 38 )

5.7 Status quo belönar dessutom inte ansvarsfulla företag, eftersom det saknas gemensamma minimikrav, jämförbara förfaranden, lämpliga incitament från offentliga myndigheter, faktisk kontroll av efterlevnaden av befintliga regler och medvetenhet bland investerare, berörda parter och konsumenter.

6. En europeisk handlingsplan för de mänskliga rättigheterna och anständiga arbetsvillkor i globala leveranskedjor

6.1 Upprättande av ett ändamålsenligt regelverk

6.1.1 Anständiga arbetsvillkor och respekt för de mänskliga rättigheterna och hållbarhet i globala värde- och leveranskedjor står högt upp på globala, europeiska och nationella institutioners politiska dagordning och blir allt viktigare för näringslivet. För att uppnå dessa mål och främja globala och europeiska sociala och miljömässiga mål, rättvis konkurrens mellan ekonomiska aktörer och för att stödja europeisk ekonomisk verksamhet krävs dock skyndsamt ett mer ändamålsenligt och konsekvent regelverk.

6.1.2 På grundval av initiativ som redan tagits av många europeiska företag och som bekräftar deras globala ledarskap på området är det av yttersta vikt att man utvecklar en ambitiös, övergripande och heltäckande strategi som på ett ändamålsenligt sätt kopplar samman initiativ och täpper till identifierade luckor. ”Frivilliga och bindande åtgärder utesluter inte varandra, utan måste komplettera varandra” ( 39 )

6.1.3 En europeisk handlingsplan bör utformas som en allmän ram för lagstiftningsinitiativ och andra initiativ som rör de mänskliga rättigheterna, anständiga arbetsvillkor och hållbarhet i företagens verksamhet och leveranskedjor. Den bör erkänna de väsentliga, olika och kompletterande roller som innehas av de olika aktörerna på området, i synnerhet av EU-institutionerna, medlemsstaterna, internationella organ, företag, arbetsmarknadens parter och berörda parter. Handlingsplanen bör utarbetas på grundval av social dialog och en flerpartsstrategi, och för att den ska bli framgångsrik måste alla aktörer vara fullt delaktiga i att uppnå dess mål.

6.1.4 Huvudmålen bör vara att främja ansvarsfullt företagande, säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna och EU:s sociala och miljömässiga mål i affärsverksamhet och leveranskedjor, stödja stora, små och medelstora företag när det gäller att anta strategier för ansvarsfullt företagande och säkerställa lika villkor för företag. En förebyggande strategi för bindande tillbörlig aktsamhet bör leda till färre kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Om alla företag måste följa samma grundläggande regler blir förfarandena också jämförbara för konsumenterna.

6.1.5 De mänskliga rättigheterna bör definieras på ett brett sätt som omfattar arbetstagares och fackföreningars rättigheter, och som bygger på en rad internationella instrument som omfattar arbetstagares och fackföreningars rättigheter, och ( 40 ) , särskilt ILO:s konventioner. Dessa rättigheter omfattar bland annat föreningsfrihet och rätten till kollektiva förhandlingar och åtgärder, rätten till information, samråd och medverkan, anständiga arbetsvillkor, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, rättvisa löner och socialförsäkringsskydd. För att bekämpa barnarbete och tvångsarbete måste kommissionens nolltolerans för barnarbete följas av ändamålsenliga och ambitiösa åtgärder. Handlingsplanen bör också omfatta ansvarsfullt företagande i bredare bemärkelse, särskilt vad gäller social och miljömässig påverkan, företagsstyrning, korruptionsbekämpning, rättvis skattepolitik och skattetransparens. För att ta konkreta steg i riktning mot hållbara leveranskedjor är det viktigt att genomföra konkreta åtgärder på lokal nivå, där företagen åläggs att utvärdera den lokala lagstiftningen och de lokala avtalen när de är verksamma utanför EU. Om betydelsen av statlig kontroll av efterlevnaden av arbetsmarknadsreglerna, särskilt genom inspektioner, erkänns måste myndigheter på nationell och lokal nivå ta sitt fulla ansvar ( 41 )

6.1.6 Nationella handlingsplaner som ska utarbetas i samarbete med nationella arbetsmarknadsparter och det civila samhället bör vara nära kopplade till de nationella handlingsplanerna för tillämpningen av FN:s vägledande principer och erkänna den roll som OECD:s riktlinjer och nationella kontaktpunkter spelar. De nationella kontaktpunkterna bör vara ”oberoende och organiserade på ett sätt som involverar arbetsmarknadens parter i egenskap av medlemmar i de nationella kontaktpunkterna eller de nationella kontaktpunkternas övervakningskommitté. De bör ges lämplig utbildning, personal och finansiering” Samordning mellan EU-nivå och nationell nivå är avgörande.bör vara nära kopplade till de nationella handlingsplanerna för tillämpningen av FN:s vägledande principer och erkänna den roll som OECD:s riktlinjer och nationella kontaktpunkter spelar. De nationella kontaktpunkterna bör vara ”oberoende och organiserade på ett sätt som involverar arbetsmarknadens parter i egenskap av medlemmar i de nationella kontaktpunkterna eller de nationella kontaktpunkternas övervakningskommitté. De bör ges lämplig utbildning, personal och finansiering” ( 42 ) . Den europeiska handlingsplanen skulle också kunna innehålla miniminormer på olika områden för att säkerställa fullständig och faktisk nationell tillämpning av de relevanta internationella instrumenten. På kommissionsnivå krävs samstämmighet och samordning mellan de olika politikområdena och generaldirektoraten, särskilt dem som ansvarar för rättsliga frågor, finans, handel och sysselsättning, och Europeiska utrikestjänsten.

6.2 Upprättande av en bindande europeisk lagstiftning om tillbörlig aktsamhet

6.2.1 bindande sektorsövergripande lagstiftningsinitiativ om tillbörlig aktsamhet på människorättsområdet och om ansvarsfullt företagande bör ställas i centrum för en europeisk handlingsplan, med beaktande av resultaten av den studie som beställts av generaldirektoratet för rättsliga frågor och i linje med kommissionsledamot Didier Reynders åtagande. Kommittén gläder sig över att kommissionen följt dess rekommendation ( 43 ) om att föreslå EU-lagstiftning på detta område och anser att ettbör ställas i centrum för en europeisk handlingsplan, med beaktande av resultaten av den studie som beställts av generaldirektoratet för rättsliga frågor och i linje med kommissionsledamot Didier Reynders åtagande.

6.2.2 För att undvika illojal konkurrens och ojämna konkurrensvillkor bör lagstiftningsinitiativet omfatta alla företag som är etablerade eller verksamma i EU och deras verksamhet, inbegripet hela deras leverans- och underleverantörskedjor, samt den offentliga sektorn, och vara avpassat till små och medelstora företags särskilda behov och begränsningar. Detta ligger i linje med ambitionen i FN:s vägledande principer att omfatta ”alla företag, oavsett storlek, bransch, i vilken miljö verksamheten bedrivs, ägarförhållande och struktur” ( 44 ) . Företagen bör följa höga standarder för ansvarsfullt företagande som omfattar de mänskliga rättigheterna, miljömässig och social påverkan, företagsstyrning, korruptionsbekämpning och rättvis beskattning.

6.2.3 På grundval av de främsta stegen i förfaranden för tillbörlig aktsamhet , som identifieras i relevanta instrument från FN, ILO och OECD, bör företag åläggas att kartlägga och bedöma faktisk och potentiellt negativ påverkan, agera utifrån resultaten (upphöra med verksamhet som har negativ påverkan), utarbeta och genomföra en plan för tillbörlig aktsamhet för att förhindra eventuella risker och negativ påverkan, inrätta en mekanism för tidig varning, på ett ändamålsenligt och öppet sätt kontrollera och övervaka genomförandet av planerna för tillbörlig aktsamhet samt rapportera om genomförandet. Det förfarande för tillbörlig aktsamhet genom vilket företagen fullgör sina skyldigheter bör stå i proportion till hur allvarlig den potentiella påverkan är och i vilken miljö verksamheten bedrivs.

6.2.4 ändamålsenliga rättsmedel och tillgång till rättslig prövning för offer och deras ombud, inbegripet fackföreningar och människorättsförsvarare. Det är mycket viktigt med offentlig övervakning av företagens skyldigheter och rättsliga konsekvenser om skyldigheterna inte fullgörs. En uppföljning av de enskilda delarna, däribland företagens ansvar, kommer att ske i form av ett särskilt EESK-yttrande Det rättsliga instrumentet bör bygga på en förebyggande strategi, men samtidigt säkerställaför offer och deras ombud, inbegripet fackföreningar och människorättsförsvarare. Det är mycket viktigt med offentlig övervakning av företagens skyldigheter och rättsliga konsekvenser om skyldigheterna inte fullgörs. En uppföljning av de enskilda delarna, däribland företagens ansvar, kommer att ske i form av ett särskilt EESK-yttrande ( 45 ) . EU-initiativ på detta område får dock inte inverka negativt på eller begränsa mekanismer för solidariskt ansvar eller andra ramar för ansvar på internationell, europeisk eller nationell nivå.

6.3 Arbetsmarknadsparternas och det civila samhällets nyckelroller

6.3.1 Den sociala dialogen bör spela en central roll när det gäller tillbörlig aktsamhet och ansvarsfullt företagande, genom att säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna i företagens verksamheter och leverans- och underleverantörskedjor. Alla handlingsplaner och lagstiftningsinitiativ bör baseras på värdet av social dialog och kollektiva förhandlingar och säkerställa respekten för arbetstagarnas rätt till information och samråd. Dessa faktorer behandlas tyvärr inte i studien från generaldirektoratet för rättsliga frågor.

6.3.2 Företag och fackföreningar kan på relevant nivå förhandla om avtal för att fastställa den konkreta tillämpningen av skyldigheterna i direktivet. Detta visar den goda praxis som flera befintliga avtal om förfaranden för tillbörlig aktsamhet har lett till och det positiva bidrag de har lämnat. Arbetstagarrepresentanter bör dessutom informeras och rådfrågas om utformningen och tillämpningen av planen för tillbörlig aktsamhet.

6.3.3 Den sociala dialogen på europeisk sektorsövergripande och sektoriell nivå bör bidra till att åstadkomma förbättringar på dessa områden genom att inkludera gemensamma initiativ och projekt, riktlinjer, kapacitetsuppbyggnad och avtal.

6.3.4 Tidigare erfarenheter har visat hur initiativ baserade på social dialog kan leda till viktiga framsteg när det gäller anständiga arbetsvillkor i globala leveranskedjor. I maj 2013 undertecknades exempelvis ett avtal om brand- och byggnadssäkerhet i Bangladesh som ett rättsligt bindande avtal mellan över 200 mestadels europeiska klädmärken och återförsäljare och två globala fackföreningar, IndustriALL och UNI Global Union, samt flera lokala fackföreningar och vittnen.

6.3.5 Handlingsplanen bör även innehålla åtgärder för att öka medvetenheten bland konsumenter och investerare om betydelsen av företagens sociala och miljömässiga påverkan, främja instrument som gör det möjligt att jämföra företagens prestanda och bättre identifiera dem som lägger fram ändamålsenliga strategier för ansvarsfullt företagande. Alla initiativ bör baseras på deltagande av berörda parter, bland annat arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer, som kan fungera som informationsspridare och bidra till att öka medvetenheten om positivt och negativt uppförande.

6.4 Åtgärder som komplement till en europeisk handlingsplan

6.4.1 Översyn av direktivet om icke-finansiell rapportering. Stöd till en ambitiös översyn för att inkludera alla företag i det personliga tillämpningsområdet och ta hänsyn till små och medelstora företags särskilda behov och begränsningar. Det materiella tillämpningsområdet bör definieras bättre för att den icke-finansiella rapporteringen ska vara omfattande, jämförbar och ändamålsenlig. Med tanke på att rapporteringen är en viktig del av mekanismerna för tillbörlig aktsamhet bör den vara förenlig med det rättsliga initiativet i fråga och omfatta specifika nyckelutförandeindikatorer och mål (t.ex. på grundval av Parisavtalet och målen för hållbar utveckling), samt baseras på FN:s vägledande principer och andra relevanta internationella instrument.

6.4.2 Styrelsens uppgifter, hållbar företagsstyrning och bolagsrätt. Stöd till lagstiftningsåtgärder om att chefer ska ha en skyldighet att på EU-nivå verka i alla företagens berörda parters intresse och om att företagens verksamhet ska bidra till att sociala och miljömässiga mål uppnås. Andra lagstiftningsåtgärder och icke-lagstiftningsåtgärder bör också identifieras för att främja mer hållbar, framåtblickande och långsiktigt inriktad företagsstyrning och bolagsrätt.

6.4.3 Offentlig finansiering och offentligt stöd. Förslag på särskilda villkor och positiva incitament med koppling till respekten för de mänskliga rättigheterna, anständiga arbetsvillkor och hållbarhetsmål i företagens verksamheter och leveranskedjor för tillgång till finansiella medel och stöd från EU eller offentligt håll, särskilt inom ramen för de ekonomiska återhämtningsplanerna efter covid-19 på EU-nivå och nationell nivå.

6.4.4 Offentlig upphandling. Säkerställa att medlemsstaterna fullt ut tillämpar och kontrollerar efterlevnaden av den sociala klausulen i direktiven om offentlig upphandling och lägga fram förslag till förfaranden för offentlig upphandling för att på ett ändamålsenligt sätt stödja och främja de mänskliga rättigheterna, tillbörlig aktsamhet och ansvarsfullt företagande i affärsverksamhet och leveranskedjor, inbegripet anständiga arbetsvillkor. Detta skulle bland annat kunna uppnås genom en översyn av direktiven om offentlig upphandling, kapacitetsuppbyggnad för upphandlande myndigheter och utbyte av bästa praxis, inbegripet främjande av bästa praxis genom frihandelsavtal.

6.4.5 Incitament. Förslag på initiativ för att erbjuda stöd till företag som går längre än vad lagstiftningen kräver vad gäller ansvarsfullt företagande och positiv miljömässig och social påverkan. Dessa skulle exempelvis kunna omfatta stöd till utveckling av särskilda strategier och instrument, främjande av nätverk av hållbara företag och kapacitetsuppbyggnad för initiativ från arbetsmarknadens parter.

6.4.6 Samverkan med den internationella handels- och investeringsagendan. Utländska investerare bör ha en skyldighet att tillämpa tillbörlig aktsamhet innan de får dra nytta av ett internationellt investeringsavtal. På samma sätt bör parterna i ett frihandelsavtal säkerställa att företag som har sitt säte på deras territorier uppfyller kraven på tillbörlig aktsamhet. Exempelvis Kanada har stärkt sin strategi för företagens sociala ansvar genom att inrikta sig på hur kanadensiska företag uppför sig utomlands och har skapat ett rådgivande flerpartsorgan. I april 2019 utsågs den första kanadensiska ombudsmannen för ansvarsfulla företag. Ombudsmannen har i uppgift att se över och rapportera offentligt påtalade kränkningar av de mänskliga rättigheterna till följd av kanadensiska företags verksamhet inom gruv-, olje-, gas- och konfektionssektorerna utomlands och utfärdar även rekommendationer om handelsåtgärder för företag Utländska investerare bör ha en skyldighet att tillämpa tillbörlig aktsamhet innan de får dra nytta av ett internationellt investeringsavtal. På samma sätt bör parterna i ett frihandelsavtal säkerställa att företag som har sitt säte på deras territorier uppfyller kraven på tillbörlig aktsamhet. Exempelvis Kanada har stärkt sin strategi för företagens sociala ansvar genom att inrikta sig på hur kanadensiska företag uppför sig utomlands och har skapat ett rådgivande flerpartsorgan. I april 2019 utsågs den första kanadensiska ombudsmannen för ansvarsfulla företag. Ombudsmannen har i uppgift att se över och rapportera offentligt påtalade kränkningar av de mänskliga rättigheterna till följd av kanadensiska företags verksamhet inom gruv-, olje-, gas- och konfektionssektorerna utomlands och utfärdar även rekommendationer om handelsåtgärder för företag ( 46 )

6.4.7 Handlingsplanen bör utformas med hänsyn till ett bredare spektrum av faktorer, framför allt skattetransparens, inbegripet landsspecifik rapportering och rättvist skattebeteende, hållbara finanser och skyldigheter för investerare. Konfliktmineralförordningen och timmerförordningen skulle kunna utvärderas i syfte att avgöra om de behöver ses över eller förstärkas.

7. Handel för anständiga arbetsvillkor och faktisk kontroll av efterlevnad

7.1 Handeln utgör en viktig, genomgripande del av genomförandet av målen i en europeisk handlingsplan, genom att koppla handlingsplanen till tredjeländer och det multilaterala perspektivet. Det är mycket angeläget att detta återspeglas i den nya översynen av EU:s handelsstrategi. EU har det största handelsnätverket i världen, vilket ger bilaterala handelsavtal en särskilt viktig hävstångseffekt som måste användas på ett ändamålsenligt sätt innan avtalen ingås och under hela genomförandet och kontrollen av efterlevnaden.

7.2 Förhandlingarna mellan EU och Vietnam har visat vilka framsteg EU kan göra när det gäller att förbättra arbetsvillkor i samarbete med ett partnerland. I vissa partnerländer kan vi dock fortfarande, åratal efter det att frihandelsavtal ingåtts, inte konstatera några framsteg när det gäller efterlevnaden av åtagandena om handel och hållbar utveckling. Det ser vi framför allt i den arbetsrättsliga tvisten mellan EU och Sydkorea, som varat i åratal och handlar om att grundläggande och aktuella ILO-konventioner inte har ratificerats. Detta visar att möjligheterna att säkra ratificeringar av grundläggande ILO-konventioner är som störst under avtalsförhandlingarna och innan ett avtal ingås. Detta bör därför också synas i det undertecknade avtalet.

7.3 Handel är inte drivkraften i klimatpolitiken, men kan bli en viktig möjliggörande faktor. Att göra Parisavtalet till en väsentlig del i alla framtida övergripande handelsavtal, vilket innebär att handelsavtal som inte följer Parisavtalet tillfälligt upphävs, är en positiv åtgärd som bör utvidgas till att även omfatta grundläggande och aktuella ILO-konventioner som har ratificerats av alla EU-medlemsstater. Som det erkända organet på internationell nivå bör ILO involveras i övervakningen av tillämpningen av ILO:s konventioner i frihandelsavtal ( 47 )

7.4 EESK har tidigare rekommenderat dels att det bör finnas en särskild klausul för att främja målen för hållbar utveckling i alla framtida mandat i fråga om kapitel om handel och hållbar utveckling, dels att det för reformen av WTO bör fastställas regler som säkerställer att länder respekterar och genomför målen för hållbar utveckling. I detta sammanhang bör EU och dess medlemsstater använda sitt inflytande och sitt påverkansarbete i de olika WTO-kommittéerna, särskilt dem som täcker nya områden, såsom handel och anständiga arbetsvillkor.

7.5 Kapitlen om handel och hållbar utveckling är en allt viktigare del i alla nya EU-frihandelsavtal, men för att fullgöra åtagandena måste fokus nu läggas på den faktiska kontrollen av och möjligheterna till kontroll av efterlevnaden, inte minst för att säkerställa lika villkor för EU-företag utomlands. De inhemska rådgivargruppernas rekommendationer måste spela en betydligt starkare roll vid utredning av överträdelser av bestämmelser om handel och hållbar utveckling.

7.6 EESK uppmuntrar också kommissionen att undersöka nya strategier för att lösa arbetsrättsliga tvister som skulle göra det möjligt för en särskild internationell panel för tvistlösning att vidta åtgärder mot verksamheter som inte följer reglerna. För EU:s antidumpningsåtgärder finns det redan ett smidigt förfarande, och detta skulle kunna användas även vid social dumpning. I linje med förslagen i ett icke-officiellt dokument från Frankrike och Nederländerna ( 48 ) föreslår EESK att man generellt sett kopplar en faktisk tillämpning av bestämmelserna om handel och hållbar utveckling till ett successivt genomförande av tullsänkningar.

7.7 EESK efterlyser en översyn av den nuvarande mekanismen för expertpaneler för handel och hållbar utveckling, så att inte bara handelsjurister utan även experter på arbetsrätt, klimat och de mänskliga rättigheterna skulle kunna undersöka klagomål inom ramen för kapitlen om handel och hållbar utveckling. Om sådana paneler konstaterar överträdelser, bör en fördragsstadgad mellanstatlig tvistlösningsmekanism utlösas, med möjligheter till ekonomiska påföljder eller sanktioner och gottgörelse för den förfördelade parten ( 49 ) . I detta avseende har EESK också föreslagit ett oberoende arbetsmarknadssekretariat och en mekanism för kollektiva klagomål ( 50 )

7.8 Den nya ansvariga för kontrollen av efterlevnaden av handelsavtal måste inta en ledande roll i kontrollen av efterlevnaden av åtaganden, ”särskilt de som rör kapitlen om handel och hållbar utveckling samt sociala och miljömässiga frågor som uppstår i samband med andra kapitel i handels- och investeringsavtal”, och måste ”snabbt och effektivt” inleda ”utredningar som stöds med tillräckliga resurser, och inbegripa en tydlig roll för erkända intressenter, både för att lämna in klagomål och för att delta i eventuella efterföljande offentliga utfrågningar” ( 51 )

7.9 Företagen har en viktig uppgift när det gäller att säkerställa efterlevnad av arbetstagarrättigheter och sociala rättigheter, stödja och genomföra lagar som skyddar arbetstagarnas rättigheter och komma överens med fackföreningar om anständiga normer, både i den direkta verksamheten och i leveranskedjorna. EESK har uppmanat kommissionen att utarbeta klausuler om företagens sociala ansvar med fasta åtaganden och i linje med FN:s och OECD:s instrument ( 52 ) . Sådana klausuler skulle säkerställa att handelsavtalen stöder god företagspraxis och förhindra social dumpning och underminerande av sociala standarder.

7.10 Handelsavtal och internationella investeringsavtal har en särskilt viktig hävstångseffekt för en enhetlig tillämpning av dessa standarder av både investerare och regeringar. En färsk OECD-rapport ( 53 ) innehåller en förteckning över flera befintliga och framväxande initiativ på nationell och regional nivå. Denna mångfald av regelverk är en utmaning eftersom vissa är övergripande medan andra är specifika för en viss fråga. Regelverken påverkar företagen på olika sätt på grund av olika trösklar och omfattning. Även OECD-länderna har olika rapporteringsstandarder. Det finns tydliga argument för lika villkor: uppåtgående konvergens mellan alla tillämpliga standarder skulle säkerställa rättssäkerhet och rättvis konkurrens för alla.

8. Överbrygga styrningsklyftorna: vikten av EU:s globala ledarskap

8.1 En europeisk standard för tillbörlig aktsamhet är ett oumbärligt steg för att säkerställa respekten för och kontrollen av efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna och anständiga arbetsvillkor i leveranskedjor. En sådan standard skulle bidra till genomförandet av FN:s vägledande principer, ILO:s trepartsförklaring och OECD:s riktlinjer. Den skulle också komplettera de nationella initiativ som tagits för att uppnå målen för hållbar utveckling, särskilt när det gäller att utrota barnarbete och tvångsarbete.

8.2 Den skulle dessutom bidra till att skapa mer tillförlitliga, hållbara och välskötta leveranskedjor, vilket skulle öka motståndskraften och förvaltningseffektiviteten i kristider. Detta skulle vara särskilt viktigt för exempelvis hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.

8.3 EU:s åtgärder behöver kompletteras med förbättringar av den internationella normativa ramen för att global politisk samstämmighet ska uppnås. Ibland behövs ambitiösa unilaterala åtgärder för att uppnå multilaterala framsteg. EESK anser att EU har unik möjlighet att leda arbetet med tillbörlig aktsamhet, särskilt med tanke på europeiska företags globala ledarskap.

8.4 bindande FN-fördrag om företag och mänskliga rättigheter ILO-konvention om anständiga arbetsvillkor i leveranskedjor EESK uppmanar EU och dess medlemsstater att göra verkliga framsteg mot mer ändamålsenliga och bindande instrument på internationell nivå samt mot förnyade initiativ för att främja en faktisk tillämpning av de befintliga instrumenten och ramarna. Dessa måste omfatta stöd till ett ( 54 ) och en uppmaning om att fastställa en ( 55 ) , i linje med diskussionen vid 2016 års Internationella arbetskonferens och på grundval av grundläggande och aktuella ILO-konventioner och ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet. EESK ser ett brådskande behov av en global undersökning för att analysera hur internationella arbetsnormer hanterar brister i fråga om anständiga arbetsvillkor och av att åtgärda eventuella identifierade brister.

Bryssel den 18 september 2020. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) ILO, ”Decent Work in Global Supply Chains”, Rapport IV, 2016.

(2) EUT C 97, 24.3.2020, s. 9.

(3) EUT C 303, 19.8.2016, s. 17.

(4) EUT C 47, 11.2.2020.

(5) EESK:s yttrande ”Krav på tillbörlig aktsamhet” (förberedande yttrande – rådet/Europaparlamentet) (INT/911, september 2020), (se sidan 136 i detta nummer av EUT).

(6) Se fotnot 3.

(7) EUT C 227, 28.6.2018, s. 27.

(8) EESK:s yttrande ”Genomförandet av frihandelsavtalen 1 januari 2018–31 december 2018” (REX/525, juli 2020), (EUT C 364, 28.10.2020, s. 160).

(9) Se fotnot 3.

(10) Se fotnot 7.

(11) Se fotnot 2.

(12) Se fotnot 5.

(13) Rådets slutsatser (10254/16) av den 20 juni 2016 om företag och mänskliga rättigheter.

(14) Rådets slutsatser (8833/16) av den 12 maj 2016 om EU och ansvarsfulla globala värdekedjor.

(15) Anförande av kommissionsledamot Didier Reynders under det webbseminarium om tillbörlig aktsamhet som anordnades av Europaparlamentets arbetsgrupp för ansvarsfullt företagande den 29 april 2020.

(16) UNCTAD, ”World Investment Report” (2013).

(17) ILO ”World Employment and Social Outlook” (WESO) rapport från 2015.

(18) UNCTAD, ”World Investment Report” (2020).

(19) Agenda 2030 för hållbar utveckling, punkt 68.

(20) Se fotnot 1.

(21) Se fotnot 3.

(22) António Guterres, ”COVID-19 and Human Rights We are all in this together”, april 2020.

(23) ”What are the avenues for corporate liability for COVID-19-related human rights abuses?”, Business & Human Rights Resource Centre, 16 juni 2020.

(24) ”Malaysia medical glove manufacturers see surge in orders due to covid-19 amid forced labour concerns”, Business & Human Rights Resource Centre.

(25) Uttalande av FN:s arbetsgrupp för företag och mänskliga rättigheter, ”Ensuring that business respects human rights during the COVID-19 crisis and beyond: The relevance of the UN Guiding Principles on Business and Human Rights”.

(26) Se fotnot 6.

(27) FN:s vägledande princip 22, kommentar.

(28) FN:s vägledande princip 17, kommentar.

(29) Se fotnot 7.

(30) OECD:s riktlinjer, del II, punkt A.12.

(31) OECD:s riktlinjer, del II, kommentarerna 18 och 19.

(32) Se fotnot 15.

(33) ”Study on due diligence requirements through the supply chain”, 2020.

(34) EUT L 330, 15.11.2014, s. 1.

(35) EUT L 295, 12.11.2010, s. 23.

(36) EUT L 130, 19.5.2017, s. 1.

(37) Fransk lag 2017-399 av den 27 mars 2017 om tillbörlig aktsamhet för moderbolag och upphandlande företag.

(38) ”Call of investors representing USD 1.3 trillion” och ”List of public business statements & endorsements”, Business & Human Rights Resource Centre, 2019.

(39) Se fotnot 4.

(40) Bland annat det internationella regelverket för mänskliga rättigheter, den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och den europeiska sociala stadgan. Definitionen bör också bygga på EU-fördragen och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna samt på nationella instrument och nationell lagstiftning på de mänskliga rättigheternas område.

(41) Se fotnot 7.

(42) Se fotnot 7.

(43) Se fotnot 4.

(44) FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, punkt 14.

(45) Se fotnot 5.

(46) Se fotnot 4.

(47) Se fotnot 8.

(48) ”Non-paper from the Netherlands and France on trade social economic effects and sustainable development”, maj 2020.

(49) EESK:s yttrande ”En brådskande fråga för tiden efter covid-19: utformningen av en ny multilateral matris” (yttrande på eget initiativ) (REX/529, juli 2020) (EUT C 364, 28.10.2020, s. 53).

(50) Se fotnot 7.

(51) Se fotnot 7.

(52) Se fotnot 7.

(53) Rapport från OECD, 2020.

(54) Se fotnot 2.

(55) Se fotnot 3.