Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om komplettering beträffande animalieprodukter av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel"

(97/C 133/11)

Den 11 september 1996 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk och fiskeri, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 6 februari 1997. Föredragande var Jan Olsson.

Ekonomiska och sociala kommittén antog följande yttrande vid sin 343:e plenarsession den 26-27 februari 1997 (sammanträdet den 26 februari 1997) med 88 röster för, 2 emot och 17 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Kommittén välkomnar kommissionens förslag om att införa gemensamma regler för ekologisk animalieproduktion, men noterar samtidigt att förslaget är kraftigt försenat. Detta har lett till framväxten av för de europeiska konsumenterna svåröverskådliga nationella regler.

1.2. Den ekologiska produktionen ökar för närvarande till följd av ökad efterfrågan. Utvecklingen skiljer sig emellertid avsevärt mellan medlemsländerna. Denna nya marknad lockar också oseriösa producenter och distributörer.

1.3. Mot denna bakgrund anser kommittén att det är nödvändigt att både öka konsumenternas förtroende för ekologiska produkter och främja miljöanpassade metoder i jordbruket rent allmänt.

1.4. Det främsta skälet för konsumenten att köpa ekologiska animalieprodukter är ett medvetet ställningstagande för en produktionsform som baserar sig på ett naturligt kretslopp där ändliga resurser används så effektivt och skonsamt som möjligt. Ekologisk produktion skulle därmed kunna bli en spjutspets för en utveckling mot ett kretsloppssamhälle som präglas av "sustainable consumption".

1.5. Djuretiska skäl och omsorgen om djurs hälsa och välbefinnande är ett annat mycket viktigt skäl till att många konsumenter väljer ekologiska produkter.

1.6. För att konsumenterna skall ha förtroende för den ekologiska produktionen måste denna uppfylla vissa tydliga kriterier som är likartade i alla medlemsstater, samtidigt som kontrollen av att dessa kriterier tillämpas är tillförlitlig.

1.7. Konsumenterna har ett starkt intresse av ett ökat utbud av ekologiska produkter till rimliga priser. Den ekologiskt producerade maten skall kunna finnas på varje medborgares bord och inte vara en nischprodukt förbehållen ett litet antal konsumenter.

1.8. Kommittén vill därför framhålla att en förordning inom detta område inte bör lägga orimliga hinder i vägen för de jordbrukare som vill ställa om till ekologiskt jordbruk både vad avser regler och kostnader. Under avsnitt 2 återfinns förslag som syftar till att undanröja några av dessa hinder.

1.9. Vad beträffar förslaget till förordning konstaterar kommittén att bestämmelserna i många avseenden är alltför generella och inte avviker från regler och god praxis inom konventionell produktion.

1.10. Alltför oprecisa och allmänna regler vad avser den ekologiska produktionen innebär att förordningens rättsverkan blir svag.

1.11. Samtidigt anser kommittén att förordningen i några avseenden präglas av en alltför långtgående detaljeringsgrad. Ett exempel är reglerna om lägsta slaktålder.

1.12. Kommittén föreslår därför att förordningen och dess bilagor begränsas till att enbart fastställa minimiregler som karakteriserar den ekologiska produktionen och som denna måste uppfylla för att produkterna skall kunna saluföras med ekologisk hänvisning. Under avsnitt 2 preciserar kommittén dessa krav.

1.13. Kommittén är emellertid medveten om att de regionala skillnaderna inom EU är stora vad avser naturförutsättningar och klimat. Det finns också skillnader mellan olika djurarter. Detta omöjliggör en total harmonisering. Det måste därför finnas en viss flexibilitet som möjliggör för medlemsstaterna att införa nationella bestämmelser som inte står i strid med de väsentliga krav som fastställs för den ekologiska produktionen och som inte heller leder till att konkurrensen snedvrids. De nationella certifieringsorganen bör motsvara kraven för de europeiska standarden EN 45011 och 45012.

1.14. Kommittén anser att beslut om regler som grundar sig på sådana skillnader skall fattas av den nationella kontrollmyndigheten i samverkan med berörda producentorganisationer, kontrollorgan och företrädare för konsumenterna. Beslutet skall sedan anmälas till kommissionen och medlemsstaterna för eventuella invändningar och om sådana föreligger inleds en procedur i enlighet med artikel 14 i förordning (EEG) nr 2092/91.

1.15. En omarbetning av förordningen i enlighet med ovannämnda principer skulle vara ett steg mot en önskvärd förenkling av reglerna inom EUs jordbrukspolitik och skapa större förståelse och förtroende för denna hos konsumenter och allmänhet. Dessutom skulle en förenkling baserad på tydliga kriterier underlätta möjligheterna för EU att uppnå ett för både producenter och konsumenter tillfredsställande internationellt avtal vad avser handel med varor från ekologisk produktion som garanterar att likvärdiga konkurrensvillkor tillämpas för både importerade produkter och gemenskapsprodukter.

2. Specifika kommentarer

Mot bakgrund av ovanstående anser kommittén att ingressen och bilagan enbart bör innehålla de väsentliga krav som karakteriserar den ekologiska produktionen samt fastställa i vilka fall nationella undantag får göras. Allmänt hållna uttalanden som även gäller konventionell produktion utan någon rättsverkan kan rensas bort ur den föreslagna texten till förordning.

2.1. Allmänna principer

2.1.1. Kommittén menar att detta avsnitt först och främst bör fastställa ett antal väsentliga krav som den ekologiska produktionen skall uppfylla och därmed markera de skiljelinjer som finns till konventionell produktion.

2.1.2. Enligt kommitténs uppfattning är dessa väsentliga krav följande:

- Djuren skall huvudsakligen födas upp med vegetabiliska produkter som erhållits i enlighet med principerna för ekologisk odling.

- Djuren skall ha sådan rörelsefrihet och sådana levnadsvillkor att de kan tillfredsställa sina naturliga behov.

- Sjuka djur skall behandlas med allopatiska medel eftersom detta är i linje med normal djuromsorg och djurskyddslagstiftning.

- Antalet djur per areal skall begränsas så att alla former av föroreningar undviks och vara i överensstämmelse med nitratdirektivets bestämmelser, vilket motsvarar en högsta gräns på 2 enheter stor boskap per hektar. Nationell tillsynsmyndighet skall kunna att fastställa en lägre djurtäthet än vad direktivets maximala gräns för kvävetillförsel innebär (170 kg N/ha).

- De ekologiska uppfödare som inte har möjlighet att helt producera eget foder eller som inte har tillräcklig areal för spridning av gödsel måste samverka med andra ekologiska bönder inom ett rimligt geografiskt avstånd för att den ekologiska produktionen ska utgöra ett slutet kretslopp.

- Överflyttning av embryon, användning av syntetiska tillväxtfrämjande ämnen samt ingrepp av genteknologisk natur skall vara förbjudet.

- Genmodifierade organismer skall vara förbjudna i ekologisk produktion såväl i foder som i förädlade livsmedel.

- Konventionell uppfödning inom samma produktionsenhet skall enbart kunna tillåtas i samband med omställning och skall vara klart åtskild från den ekologiska uppfödningen. Denna period skall kunna utsträckas till högst fem år för att inte göra en omställning alltför kostsam för jordbrukaren.

- Ingrepp som innebär stympning av djur får enbart tillåtas om de syftar till att förbättra djurens hälsa och välbefinnande och hygien samt människans säkerhet. Nationell tillsynsmyndighet skall kunna medge kastrering samt avhorning om detta är nödvändigt för viss produktion.

- Ekologiskt uppfödda djur skall kunna identifieras vid slakt vilket bland annat kommer att underlättas av det system för märkning som nyligen föreslagits av EU-kommissionen. Djurens identitet skall följa samtliga delar av slaktkroppen för att möjliggöra för förädlande företag att använda råvara vid produktion av sammansatta ekologiska livsmedel.

2.2. Djurens ursprung

2.2.1. Kommittén anser, att förslaget att begränsa andelen konventionellt uppfödda djur som kan införlivas i existerande besättning till högst 10 procent yngre hondjur, är principiellt riktigt. Tillsynsmyndigheten skall dock endast i undantagsfall ha möjlighet att kunna utöka denna gräns till högst 30 procent för att möjliggöra en snabbare tillväxt av den ekologiska produktionen. I sådana fall skall de villkor som återges i kommissionsförslaget iakttas.

2.2.2. Kommittén accepterar kommissionens förslag avseende införlivande av konventionellt uppfödda varphöns, kycklingar, kalvar, smågrisar och bin men anser att övergångsperioden bör utsträckas till och med 31 december 2005.

2.3. Omställningsperiod

2.3.1. Kommittén menar att det foder som djur under omställning erhåller skall kunna komma från gräsmark och foderväxtodlingar som är under omställning till ekologiskt jordbruk.

2.3.2. Det innebär att omställning av djuren kan ske samtidigt som jordbruksföretaget genomför en omställning av sin vegetabiliska produktion.

2.3.3. Samtidigt kräver detta att även omställningsperioden som sådan skall omfattas av regelbunden kontroll.

2.3.4. Omställningsperioden för vegetabilisk produktion bör enligt kommittén fastställas till ett år. Denna möjlighet har den nationella tillsynsmyndigheten redan, men ett klart fastställande av en ettårsgräns gör reglerna tydligare och innebär inte minst att en för konsumenterna förvirrande märkning kan undvikas.

2.4. Utfodring

2.4.1. Även om huvudprincipen i förslaget är att djurfodret skall komma från samma jordbruksföretag menar kommittén att man måste ta särskild hänsyn till geografiska och klimatiska omständigheter och tillåta transport av ekologiskt foder, liksom utbyte av sådant foder mellan producenter, oavsett om det sker kommersiellt eller ej.

2.4.2. Kommittén uttalar sig för att intaget av ekologiskt foder bör uppgå till minst 70 procent per dag, dock minst 90 procent beräknat som årsgenomsnitt.

2.4.3. Kommittén accepterar kommissionens förslag om att andelen grovfoder skall minst utgöra 60 procent men anser att den nationella kontrollmyndigheten skall kunna medge 50 procent om detta är nödvändigt ut produktionssynpunkt.

2.4.4. I förordningens bilagor finns förteckningar över komplementfoder, godkända näringstillskott samt andra produkter som är godkända för ekologisk uppfödning.

2.4.5. Erfarenheterna visar att sådana positivlistor är komplicerade att fastställa och att ändra. Utveckling av nya produkter hindras samtidigt som förteckningarna inte tar tillräcklig hänsyn till skilda naturförutsättningar och traditioner i enskilda regioner.

2.4.6. I vissa regioner är det av klimatiska skäl nödvändigt att kunna använda foderkonserveringsmedel såsom formsyra och propionsyra om man vill upprätthålla en ekologisk produktion. För att ett sådant undantag ska accepteras bör medlemsstaten använda sig av den procedur som kommittén föreslagit i punkt 1.14.

2.4.7. Kommittén anser att det skall vara möjligt att använda fodermedel som innebär att gris och fågel erhåller ett för dessa djurarter naturligt och tillräckligt tillskott av animaliska proteiner. Alternativt skall syntetiska aminosyror kunna tillåtas vilket innebär att kväveläckaget till omgivande miljö blir mindre eftersom mindre arealer krävs för odling av proteinrika växter. Animaliska ekologiska livsmedel som producerats på detta sätt ska märkas.

2.4.8. Kommittén anser att kommissionen i första hand bör utarbeta mer preciserade kriterier för vilka krav som djurfoder och andra näringstillskott skall uppfylla för att uppföras på listan för komplementfoder. Genom den föreslagna proceduren i punkt 1.14 kan man ta hänsyn till de särskilda förutsättningar som gäller vissa regioner och vissa djurarter.

2.5. Förebyggande hälsovård och veterinärvård

2.5.1. Kommittén instämmer i kommissionens förslag att förebyggande allopatisk behandling skall vara förbjuden men anser att veterinära myndigheter skall kunna medge undantag för att skydda hälsan hos en hel besättning och för att hindra livshotande epidemier.

2.5.2. Kommittén vill understryka att sjuka djur måste erhålla adekvat behandling under veterinär kontroll i enlighet med existerande bestämmelser för djurskydd.

2.5.3. Kommittén instämmer i kommissionens förslag om att karenstiden efter behandling med syntetiska mediciner skall vara dubbelt så lång som i fråga om konventionell produktion.

Efter fler än två behandlingar per år skall enligt kommitténs mening produkten inte längre kunna säljas med ekologisk hänvisning och anser att berörd kontrollorganisation skall utreda orsaken till sjukdomsfallen och säkerställa att djurhållaren ser till att orsakerna avhjälps.

2.5.4. Förordningen förbjuder ämnen som stimulerar tillväxten. Kommittén vill understryka att detta förbud också ovillkorligen måste gälla hela besättningar oberoende av djurart.

2.5.5. Inga andra ämnen än myrsyra bör tillåtas i biodling.

2.6. Byggnader för uppfödning och utomhusvistelse, etc

Kommittén anser att kommissionens förslag om byggnader för uppfödning och utomhusvistelse samt anläggningar för förvaring av gödsel och ensilage fastställer en lämplig allmän ram. Uppfödningsförhållandena påverkar på ett avgörande sätt köttkvaliteten, och det behövs högt ställda krav för den ekologiska märkningen. Med tanke på bl.a. klimatskillnaderna mellan olika länder, bör medlemsländerna emellertid ges en viss handlingsfrihet, utan att det får leda till konkurrensstörningar.

Bryssel den 26 februari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag förkastades under debatten:

Punkt 2.1.2

Ersätt första strecksatsen med följande:

"Betesdjuren skall, så snart det är möjligt, födas upp på enbart vegetabiliska produkter som erhållits i enlighet med principerna för ekologisk odling."

Motivering

Med den tidigare formuleringen finns en risk att konsumentgarantierna inte är tillräckliga.

Resultat av omröstning

För: 33, emot: 39, nedlagda: 17.

Punkt 2.1.2

I fjärde strecksatsen ersätts "så att alla former av föroreningar undviks" med:

"så att föroreningarna reduceras"

Motivering

Det är inte alltid möjligt att undvika föroreningar men de kan reduceras.

Resultat av omröstning

För: 31, emot: 40, nedlagda 18.