RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen /* COM/2012/0588 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN om Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen Inledning Denna rapport läggs fram enligt artikel 24 i rådets förordning om inrättandet av en europeisk yrkesutbildningsstiftelse (nedan kallad stiftelsen), som säger att kommissionen vart fjärde år ska utvärdera genomförandet av förordningen och stiftelsens resultat och arbetsmetoder och presentera resultaten av utvärderingen för Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Den senaste externa utvärderingen gjordes 2006 och ledde till ett meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén[1]. Den här rapporten ger en översikt över stiftelsens arbete mellan 2006 och 2010[2]. Den tar hänsyn till förändringarna sedan 2006 när det gäller stiftelsens roll, geografiska täckning och verksamhet samt ramarna för EU:s utrikespolitik. Rapporten bygger på resultat, slutsatser och rekommendationer i den oberoende rapporten från den externa uppdragstagaren Public Policy and Management Institute (se avsnitt 2). Man har också beaktat kommissionens erfarenheter av och samarbete med stiftelsen samt kommissionens rekommendationer i dess meddelande från 2006. Rapporten har tagits fram gemensamt av alla de kommissionsavdelningar som arbetar med stiftelsen, det vill säga generaldirektoraten för utbildning och kultur (ansvarigt generaldirektorat), utvidgning samt utveckling och samarbete, och i samråd med utrikestjänsten. Rapporten tar upp följande: 1. Stiftelsens utveckling 2006–2010 2. Översikt över den externa utvärderingen 3. Den externa utvärderingens viktigaste rekommendationer 3.1 Förändringar av organisation, ämnesområden och metoder 3.2 Relevans 3.3 Samstämmighet 3.4 Effektivitet 3.5 Genomslag och mervärde 3.6 Ändamålsenlighet och kostnadseffektivitet 4. Slutsats 1. Stiftelsens utveckling 2006–2010 1.1. Rättslig grund Stiftelsen är en EU-byrå som inrättades genom rådets förordning (EEG) nr 1360/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av en europeisk yrkesutbildningsstiftelse. Förordningen trädde i kraft i oktober 1993 och Europeiska rådet beslutade då att stiftelsen skulle ha sitt säte i Turin. Stiftelsens uppgift är att inom ramen för EU:s utrikespolitik hjälpa länder med övergångsekonomier och utvecklingsländer att ta tillvara sitt humankapital genom att reformera utbildnings- och arbetsmarknadssystemen. År 2008 omformulerades stiftelsens uppdrag för att införa ett bredare perspektiv på utveckling av humankapital och livslångt lärande. EU-förordningen omarbetades[3] därför för att ge stiftelsen ett nytt uppdrag att arbeta med utveckling av humankapitalet. Stiftelsen ska nu inte bara arbeta med yrkesutbildning, utan även med t.ex. arbetsmarknadsbehov och företagsutveckling. Dessutom kan stiftelsens geografiska omfattning utvidgas vid behov. Den nya förordningen innehåller inte några programförvaltningsfunktioner för stiftelsen, utan befäster dess roll som expertcentrum inom utveckling av humankapital för EU:s utrikespolitik. Stiftelsen började därför 2008 att reformera sina interna strukturer. Den senaste omorganiseringen innebar att den operativa avdelningen delades upp i tre olika avdelningar – utveckling av tematisk expertis, geografiska insatser och evidensbaserat beslutsfattande. 1.2. Finansiering En väsentlig del av stiftelsens utveckling från 1997 till idag har varit nivån på och arten av dess finansiering. Pengarna anslås under kapitlet ”Yttre förbindelser” i EU:s budget och har sedan 2000 varit uppdelade på två budgetposter: en från GD Yttre förbindelser (B7-664) och en från GD Utvidgning (B7-033). Anslaget under B7-664 kommer från budgetanslagen till de tre program för yttre förbindelser som gäller de geografiska regioner som stiftelsen stöder, det vill säga västra Balkan, Östeuropa och Centralasien samt Medelhavsområdet. Den årliga anslagsnivån för perioden 2000–2004 planerades i november 2000 enligt styrelsens överenskommelse om budgeten på medellång sikt, med förbehåll för det årliga budgetförfarandet. Dessa medel utgör nästan alla stiftelsens inkomster och går till att betala stiftelsens personal (avdelning 1), dess infrastruktur och löpande kostnader och utgifter för dess lagstadgade uppgifter (avdelning 2) och driftskostnader i samband med särskilda uppdrag (avdelning 3). Tabellen nedan visar hur finansieringen utvecklades 1998–2012, bland annat hur anslaget flyttats från Phare till de övriga regionerna inom ramen för yttre förbindelser samt införandet i avdelning 15 ”Utbildning och kultur” (från 2006) och under rubrik 4 ”EU som global partner” (från 2008). I bilagorna 2 och 3 redovisas hela budgetutvecklingen (med anslagna, överförda och outnyttjade medel) samt de verksamhetsbaserade budgetarna för 2000–2004, för att tydligare visa hur medlen har fördelats. Budgeten för 1998–2007 är uppdelad i två budgetposter för EU:s politik och instrument för yttre förbindelser (det vill säga GD Yttre förbindelser och GD Utvidgning, även om posternas beteckning ändrats för 2006 och 2007). Från och med 2008 är de båda posterna direkt kopplade till fördelningen av stiftelsens anslag efter avdelning (15 02 27 01 för avdelningarna 1 och 2 och 15 02 27 02 för avdelning 3). Från och med 2006 börjar budgetposten för stiftelsens anslag med 15 xx, vilket motsvarar utbildning och kultur. Vad gäller personalen har antalet tillfälligt anställda i tjänsteförteckningen gradvis minskat sedan 2006 och kompenserats med fler kontraktsanställda. Det totala antalet tjänster ligger stadigt på 135. År || EU-budget || Personal – tillfälligt anställda 1998 || 15,4 miljoner euro || 119 1999 || 16,2 miljoner euro || 124 2000 || 16,2 miljoner euro || 119 2001 || 16,8 miljoner euro B7-664: 9,24 miljoner euro B7-033: 7,56 miljoner euro || 115 2002 || 16,8 miljoner euro B7-664: 12,8 miljoner euro B7-033: 4,0 miljoner euro || 105 2003 || 17,2 miljoner euro B7-664: 13,7 miljoner euro В7-033: 3,5 miljoner euro || 104 2004 || 17,6 miljoner euro B7-664: 15,1 miljoner euro B7-033: 2,5 miljoner euro || 104 2005 || 18,5 miljoner euro B7-664: 16 miljoner euro B7-033: 2,5 miljoner euro || 104 2006 || 19,45 miljoner euro 15-03-02: 2,95 miljoner euro 15-03-03: 16,5 miljoner euro || 105 2007 || 19,7 miljoner euro 15-03-27-01: 15,6 miljoner euro 15-03-27-02: 4,1 miljoner euro || 100 2008 || 17,98 miljoner euro 15-02-27-01: 14,59 miljoner euro 15-02-27-02: 3,39 miljoner euro || 96 2009 || 14,77 + 5,10 = 19,87 miljoner euro 15-02-27-01: 15,57 miljoner euro 15-02-27-02: 4,30 miljoner euro || 96 2010 || 18,28 + 0,71 = 19,99 miljoner euro 15-02-27-01: 15,93 miljoner euro 15-02-27-02: 4,06 miljoner euro || 96 2011 || 20,35 miljoner euro 15-02-27-01: 14,33 miljoner euro 15-02-27-02: 6,02 miljoner euro || 96 2012 || 20,04 miljoner euro 15-02-27-01: 15,08 miljoner euro 15-02-27-02: 4,96 miljoner euro || 96 2. Översikt över den externa utvärderingen I enlighet med artikel 24 i inrättandeförordningen från 2008 ska kommissionen övervaka och utvärdera stiftelsen med hjälp av externa experter och presentera resultaten i en rapport till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. I mars 2011 gav generaldirektoratet för utbildning och kultur Public Policy and Management Institute i uppdrag att göra en oberoende extern utvärdering av stiftelsen. Uppdraget grundades på den interna arbetsordning som kommissionen och styrelsen enats om. En styrgrupp inrättades under ledning av generaldirektoratet för utbildning och kultur med företrädare för generaldirektoraten för utbildning och kultur, yttre förbindelser, näringsliv, utveckling och samarbete och stiftelsen själv. Den externa utvärderaren använde flera metoder. Tre separata men kompletterande undersökningar gjordes som inriktades på två grupper av stödmottagare (partnerländerna och EU:s utrikestjänst/EU-kommissionen) och på experter från stiftelsen som erbjuder tjänster till stödmottagarna. En av frågorna handlade om att identifiera de viktigaste kontakterna när det gäller utveckling av humankapitalet. Med dessa uppgifter gjordes en analys av sociala nätverk för att konstruera ett nätverk av aktörer som arbetar med utveckling av humankapitalet på EU-nivå och i partnerländerna för att ge inblick i typen av kontakter mellan stiftelsen och stödmottagarna. Intervjuer hölls i partnerländerna och med personal från stiftelsen, EU-kommissionen och utrikestjänsten. Dessutom gjordes detaljerade studier i fyra länder som representerar de fyra regioner som får stöd från EU:s olika instrument inom politiken för yttre förbindelser och från stiftelsen. Slutligen användes en ny analysmetod för kostnadseffektiviteten som inriktades på stiftelsens omedelbara resultat och kostnader, utifrån särskilda indikatorer. Den externa utvärderaren lämnade in tre rapporter till kommissionen: Den inledande rapporten godtogs den 29 juni 2011, interimsrapporten den 3 oktober 2011 och slutrapporten den 8 februari 2012. Styrelsen diskuterade slutrapporten vid sitt möte den 26 juni 2012 och koncentrerade sig särskilt på sammanfattningen. 3. Den externa utvärderingens viktigaste rekommendationer Kommissionen uppmanar stiftelsen att analysera och följa upp utvärderarens samtliga rekommendationer. I det följande sammanfattar och analyserar kommissionen de av utvärderarens kommentarer, slutsatser och rekommendationer som bör uppmärksammas. Dessutom anges i vissa fall specifika uppgifter eller förslag på hur rekommendationerna ska genomföras. 3.1. Förändringar av organisation, ämnesområden och metoder Utvärderaren betonar att stiftelsen har genomgått betydande förändringar de senaste fem åren. Sedan 2008 års omarbetning av stiftelsens uppdrag har det gjorts betydande reformer av organisation och verksamhet. Den viktigaste förändringen är den nya Turinprocessen som ska hjälpa stiftelsen att exaktare och lättare kartlägga, ange och ta itu med frågor som rör utveckling av humankapitalet i partnerländerna och utveckla deras kapacitet att fatta evidensbaserade beslut. Utvärderingen bygger visserligen bara på ett års rapporter men utvärderaren anser att resultaten av Turinprocessen är positiva. 3.2. Relevans Utvärderaren fann att stiftelsens verksamhet var relevant för mottagarna både vad gäller innehåll och metoder och att den lyckats uppnå en god balans mellan flexibilitet och strategisk planering. Utvärderaren betonar emellertid att stiftelsen mer aktivt bör klargöra sin roll för samarbetspartnerna och förklara hur stiftelsen kan hjälpa till. Stiftelsen har visat mycket goda resultat när det gäller att ta fram en policy för hur humankapitalet kan utvecklas. Stödmottagarna är dock inte alltid medvetna om detta och borde informeras bättre om stiftelsens arbete, och t.ex. få en tydlig beskrivning av områden där stiftelsen kan hjälpa till. Stiftelsens roll är klart definierad på politisk nivå och gentemot statliga aktörer, men det är nödvändigt att klargöra dess roll för arbetsmarknadsparterna och icke-statliga organisationer. 3.3. Samstämmighet Utvärderaren fann att stiftelsens åtgärder är internt konsekventa och samstämmiga med bredare EU-mål, framför allt målen för EU:s yttre förbindelser, och med de flesta av partnerländernas mål. Det konstaterades emellertid att det inte finns någon tydlig koppling mellan strategiska och operativa mål på medellång sikt och de årliga arbetsprogrammen. Det rekommenderas därför att de årliga arbetsprogrammen och landsplanerna ringar in särskilda insatsområden (både tematiska och förfarandemässiga) och tydligt anger hur insatserna bidrar till stiftelsens bredare strategiska mål. 3.4. Effektivitet Utvärderaren fann att stiftelsen mycket effektivt utför sin viktigaste uppgift som är att tillhandahålla och sprida information, analyser och råd och bidra till kapacitetsuppbyggnad, nätverk och kunskapsöverföring. Informationsspridningen har utvecklats under utvärderingsperioden och man använder nu i större utsträckning sociala medier och webben. Alla känner dock inte till vilken typ av information och insatser som stiftelsen ansvarar för. Därför bör stiftelsen vara mer proaktiv, särskilt gentemot de grupper som nyligen börjat samarbeta med stiftelsen (dvs. arbetsmarknadsparter och icke-statliga organisationer), och bättre informera dessa grupper om insatsernas natur och omfattning. Stiftelsen har också effektivt bidragit till att utveckla kunskap och expertis som kan leda till större kapacitet i partnerländerna inom utveckling av humankapitalet. Det var dock svårt att avgöra hur effektiv stiftelsen varit när det gäller kapacitetsuppbyggnad, eftersom det saknas både en bild av hur insatserna bör bidra och en tydlig definition av vad kapacitetsuppbyggnad är. Stiftelsen bör därför fortsätta att samarbeta med partnerländerna för att utarbeta en strategi för hur dess insatser och kunskapsutveckling kan användas för att höja kapaciteten och öka partnerländernas egenansvar över policyprocessen. Slutligen betonade utvärderaren att stiftelsens bästa resultat gällde nätverkande och kunskapsöverföring, och att denna verksamhet var mycket uppskattad av stödmottagarna. Regionala nätverk utvärderades särskilt. I detta sammanhang kan omorganisationen och de nya separata tematiska och geografiska enheterna ytterligare stärka regionala initiativ för nätverkande och policylärande mellan aktörerna. Dessa regionala nätverk bör i största möjliga utsträckning fortsätta att utvecklas i framtiden. 3.5. Genomslag och mervärde Utvärderaren konstaterade att stiftelsen har gjort ett gott arbete, särskilt med tanke på dess breda mandat och begränsade resurser. Stiftelsen rekommenderas att upprätthålla kontinuiteten i sin verksamhet i partnerländerna och att se till att personalen har kompetens för de aktuella tematiska och geografiska områdena. De länderansvariga bör därför inte bytas ut för ofta så att de kan bygga upp tillräckliga kunskaper och kontakter i partnerländerna. 3.6. Ändamålsenlighet och kostnadseffektivitet Utvärderaren ansåg att stiftelsen har ett system med användbara resultatindikatorer som bör behållas så att man kan mäta framstegen under årens lopp. Indikatorerna är för tillfället dock enbart inriktade på omedelbara resultat. De bör därför utvidgas till att omfatta indikatorer för resultatnivå, t.ex. hur nöjda stödmottagare i partnerländerna är med stiftelsens tjänster. Det konstaterades att stiftelsen är kostnadseffektiv i sitt arbete. Trots dess breda tematiska uppdrag, omfattande geografiska område och relativt blygsamma budget, har stiftelsen kunnat erbjuda sitt stöd där EU-institutionerna och styrelsen ansåg det mest nödvändigt. 4. Slutsats Kommissionen anser att stiftelsen inom ramen för EU:s yttre förbindelser kan ge ett värdefullt bidrag som ett expertcentrum i alla fyra regioner som ingår i uppdraget. Kommissionen anser att stiftelsen har lyckats bra med att omorganisera och omprioritera sin verksamhet. Kommissionen delar utvärderarens allmänt positiva bedömning av effektiviteten i stiftelsens arbete med sin viktigaste uppgift, dvs. att tillhandahålla och sprida information, analyser och råd och bidra till kapacitetsuppbyggnad, nätverksarbete och kunskapsöverföring. Stiftelsen har också gjort betydande interna reformer enligt sitt nya uppdrag. Stiftelsen rekommenderas dock att tidigare sprida information till relativt nya aktörer. Inom kapacitetsuppbyggnad bör stiftelsen samarbeta nära med partnerländerna för att utveckla en strategi för hur stiftelsens insatser och kunskapsutveckling kan användas för att förbättra kapaciteten och öka partnerländernas egna ansvar för policyprocessen. Slutligen bör stiftelsen i ännu högre grad utveckla regionala nätverk. Kommissionen betonar också att stiftelsens verksamhet måste vara relevant för mottagarna, och håller med utvärderaren om att stiftelsens roll måste klargöras tydligare för aktörerna och gentemot arbetsmarknadsparter och icke-statliga organisationer. Stiftelsens insatser har varit samstämmiga, men kommissionen håller med utvärderaren om att man i de årliga arbetsprogrammen och landsplanerna måste förklara hur specifika åtgärder bidrar till stiftelsens bredare strategiska mål. Kommissionen instämmer i utvärderarens positiva bedömning av stiftelsens mervärde och kostnadseffektivitet, särskilt med tanke på dess breda uppgift och omfattande geografiska täckning. [1] KOM(2006) 832 slutlig, 19.12.2006. [2] Utvärderingen inleddes i slutet av 2010 och slutrapporten lades fram den 8 februari 2012. Den finns på http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/training/2012/ETF_en.pdf. [3] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1339/2008 av den 16 december 2008 om inrättande av Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen (omarbetning) (EUT L 354, 31.12.2008, s. 82).