KOMMISSIONENS MEDDELANDE ATT FÖRVERKLIGA EUROPEISKA UNIONENS MÖJLIGHETER: BEFÄSTA OCH UTVIDGA LISSABONSTRATEGIN - Europeiska kommissionens bidrag till Europeiska rådets vårmöte i Stockholm den 23-24 mars 2001

SAMMANFATTNING

Vid Europeiska rådets möte i Lissabon fastställdes en ambitiös utvecklingsstrategi: en strategi för att fram till år 2010 göra Europeiska unionen till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.

Vid Lissabonmötet uppmanades Europeiska rådet att varje år samlas till ett vårmöte för att diskutera ekonomiska och sociala frågor mot bakgrund av Europeiska unionens strategiska mål. Denna rapport har utarbetats i anslutning till detta uppdrag. Rapporten beskriver de framsteg som gjorts sedan toppmötet i Lissabon med utgångspunkt i de ekonomiska och sociala indikatorer som man kommit överens om med medlemsstaterna. I rapporten kartläggs de beslut och åtgärder som krävs under de kommande tolv månaderna för att befästa och utvidga Lissabonstrategin och för att åstadkomma resultat. I Stockholm blir det Europeiska rådets uppgift att ge de nödvändiga impulserna för att se till att dessa beslut fattas.

År 2000 var ett bra år för Europeiska unionens ekonomi. Regeringarna och näringslivet drog nytta av den höga tillväxten, den fortsatt låga inflationen och de sunda statsfinanserna. Cirka 2,5 miljoner nya arbetstillfällen skapades och av dessa gick mer än två tredjedelar till kvinnor.

Det var också ett år med påtagliga framgångar, eftersom kommissionens arbete fortskred på alla de områden som Lissabonmötet önskade. På vissa områden gick arbetet dock alltför långsamt. Av olika orsaker, inklusive bristande politisk vilja, kan därför viktiga förslag från kommissionen bli försenade eller urvattnade.

I slutet av året hade arbetslösheten sjunkit betydligt i hela Europeiska unionen, euron stärkts och ekonomin klarat sig igenom oljeprischocken och turbulensen på aktiemarknaderna. Tillväxten i ekonomin förefaller att kunna öka stadigt under de kommande åren. De sista förberedelserna inför införandet av euron håller på att göras och överenskommelsen om institutionella förändringar vid toppmötet i Nice har banat väg för utvidgningen. Allt detta tyder på att den plan som utarbetades i Lissabon var riktig.

Europeiska unionen har dock inte råd att slå sig till ro. Vår relativa ekonomiska styrka måste användas till att snarare påskynda - än att slå av på takten i - de svåra reformerna. Trots framgångarna krävs bestämda åtgärder för att uppnå följande strategiska mål för EU:

- Sysselsättning: Samtidigt som nya arbetstillfällen har skapats är fortfarande 14 miljoner personer för närvarande arbetslösa. Den totala sysselsättningen i hela Europeiska unionen ligger fortfarande långt ifrån de mål som fastställdes i Lissabon och tillräckliga åtgärder har inte vidtagits för att lägga fast motsvarande mål på nationell nivå. Det finns tecken på att det råder brist på arbetskraft och kompetens, vilket kan begränsa våra möjligheter till ytterligare tillväxt. Alltför många hinder försvårar för människor att träda in på arbetsmarknaden eller begränsar deras rörlighet när de väl kommit in på arbetsmarknaden.

- Ekonomiska reformer: I samband med de ökade ekonomiska reformerna måste insatserna påskyndas för att ytterligare öppna viktiga ekonomiska sektorer för konkurrens (telekommunikationer, energi, transporter, postväsende, upphandling). Ännu finns ingen inre marknad för tjänster. Statligt stöd (särskilt stöd och sektorstöd) är fortfarande alltför vanligt. Integreringen av finansmarknaderna och investeringarna över gränserna bromsas genom vårt omständliga sätt att reglera detta område. Tillgången på riskkapital motsvarar knappt till en tredjedel av vad som finns tillgängligt på annat håll och det är heller inte i tillräcklig utsträckning inriktat på utvecklingskapital.

- Forskning och innovation i kunskapssamhället: Näringslivet i Europeiska unionen investerar fortfarande mindre i ny teknik och i forskning än konkurrenterna i USA. Detta är en orsak till den lägre produktiviteten och bristen på innovation i Europeiska unionen, trots vår mycket goda tillgång på sakkunskap och begåvning. Patenteringen av goda idéer sker fortfarande inom nationalstatens hägn till alltför höga kostnader. Mer behöver göras för att sammanföra forskning, företagsverksamhet och finansiell kompetens, särskilt när det gäller avancerad teknologi. Den nya elektroniska ekonomin slår heller inte igenom tillräckligt snabbt i näringslivet, hos allmänheten och i den statliga förvaltningen.

- Social sammanhållning: Fattigdom och utslagning förekommer fortfarande i Europeiska unionen och de stora regionala skillnaderna när det gäller sysselsättning och levnadsstandard förvärrar problemet. De sociala trygghetssystemen måste moderniseras och förbättras. Med en allt äldre befolkning måste insatserna börja redan nu för att säkerställa trygga och stabila pensioner för framtiden och för att se till att hälso- och sjukvården kan tillgodose de förändrade vårdbehoven.

För att lösa dessa problem behöver åtgärder vidtas på tio viktiga områden.

De åtgärder som föreslås på varje område utgörs av integrerade åtgärder som ömsesidigt förstärker varandra. De bygger vidare på Lissabonstrategin under den kommande tioårsperioden. Åtgärderna innebär svåra beslut som kräver en politisk vilja och vision. Om Europeiska unionen kan gå vidare på alla dessa områden, kommer vi dock att bidra till att förverkliga och frigöra hela Europeiska unionens potential.

Tio beslutsområden för Stockholmsmötet

1. Fler och bättre arbetstillfällen

2. Nya europeiska arbetsmarknader som är öppna och tillgängliga för alla

3. Ekonomiska reformer för varor och tjänster

4. Integrerade finansmarknader

5. Ett ändamålsenligt regelverk

6. eEurope 2002

7. Kompetensbrist inom IT-sektorn

8. Forskning, innovation och företagsverksamhet

9. Avancerad teknologi

10. Effektiv social trygghet för en åldrande befolkning

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

SAMMANFATTNING

I LISSABON - ETT ÅR EFTERÅT

II DEN EKONOMISKA OCH SOCIALA BAKGRUNDEN

III VÄGEN FRAMÅT UNDER 2001

1. Fler och bättre arbetstillfällen

2. Nya europeiska arbetsmarknader som är öppna och tillgängliga för alla

3. Ekonomiska reformer för varor och tjänster

4. Integrerade finansmarknader

5. Ett ändamålsenligt regelverk

6. eEurope 2002

7. Kompetensbrist inom IT-sektorn

8. Forskning, innovation och företagsverksamhet

9. Avancerad teknologi

10. Effektiv social trygghet för en åldrande befolkning

IV FRÅN STOCKHOLM TILL GÖTEBORG: ATT TILLFÖRA EN DIMENSION AV LÅNGSIKTIG STABILITET

V ATT UPPRÄTTHÅLLA DYNAMIKEN

Bilaga 1: Framsteg i Lissabonstrategin

Bilaga 2: Strukturella indikatorer

I LISSABON - ETT ÅR EFTERÅT

För ett år sedan i Lissabon fastställde stats- och regeringscheferna och kommissionen en tioårig utvecklingsstrategi. Mot bakgrund av det nya kunskapssamhällets framväxt kom man överens om en gemensam syn på den framtida ekonomiska och sociala utvecklingen i Europeiska unionen: en vision om att omvandla ekonomin och samhället genom att ställa människor och idéer i centrum, en vision om innovation och företagande.

Kommissionen började omedelbart att genomföra denna strategi. Den har arbetat på alla de områden som begärdes [1]. Efter ett års arbete med Lissabonstrategin är vi på rätt väg. I denna rapport kartlägger kommissionen de områden där arbetet gått framåt med utgångspunkt i de indikatorer som fastställdes i Lissabon i samförstånd med rådet [2]. Rapporten belyser även de olika områden där åtgärderna måste påskyndas eller utvidgas. Detta gäller särskilt nya europeiska arbetsmarknader, integrerade finansmarknader och avancerad teknologi.

[1] En kort sammanställning av kommissionens nya policy- och lagstiftningsinitiativ återfinns i bilagorna, tillsammans med uppgifter om antagen lagstiftning och andra initiativ.

[2] Alla strukturella indikatorer återges i bilaga till denna rapport.

I centrum för Lissabonstrategin står målet att öka konkurrenskraften, sträva mot full sysselsättning och främja social sammanhållning, vilket skall tillföra ekonomisk dynamik och social förnyelse till den ekonomiska stabilitet som nu uppnåtts.

För att nå detta mål krävs ett integrerat tillvägagångssätt med parallella åtgärder på flera olika områden i växelverkan för att få till stånd en god utveckling och skapa fler och bättre arbetstillfällen, påskynda de ekonomiska reformerna, ta till sig innovation och kunskapssamhället samt öka den sociala sammanhållningen.

Detta var denna strategi som fastställdes i Lissabon. Nu krävs beslut för att befästa och utvidga denna strategi så att alla Europeiska unionens möjligheter kan förverkligas under den kommande tioårsperioden.

II DEN EKONOMISKA OCH SOCIALA BAKGRUNDEN

År 2000 var ett bra år för den europeiska ekonomin. Den gemensamma valutans realitet och dess effekter när det gäller behovet av en fastare samordning av den ekonomiska politiken börjar ge sig till känna. Ansträngningar görs för att stärka denna samordning så att den blir effektivare och kan bidra till utformningen av en lämplig strategi. De ekonomiska konjunkturerna sammanfaller i allt högre grad i Europeiska unionen.

Regeringarna och näringslivet har kunnat dra nytta av den starka tillväxten i ekonomin, den fortsatt låga inflationen och de sunda statsfinanserna. Cirka 2,5 miljoner nya arbetstillfällen har skapats och av dessa har mer än två tredjedelar gått till kvinnor. Europeiska unionen skördar frukterna av en integrerad inre marknad, en sund penning- och skattepolitik och en effektivare politik för sysselsättning och social sammanhållning.

Under förutsättning att medlemsstaterna når målen på medellång sikt att hålla nere inflationen och förbättra kvaliteten på statsfinanserna, kommer framstegen att fortsätta under kommande år. Att göra kvalitetsmässiga förändringar av statsfinanserna är en svår uppgift, men belöningen kan bli mycket stor [3]. I Stockholm måste Europeiska rådet se till att bibehålla och stärka de makroekonomiska ramarna så att de ytterligare bidrar till att skapa ett dynamiskt Europa för alla. De kommande allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2001 bör återspegla detta.

[3] Gemenskapens instrument för samordning av den ekonomiska politiken måste hjälpa medlemsstaterna att, utöver fortsatta ansträngningar för att minska statsskulden, även göra skatte- och förmånssystemen mer sysselsättningsfrämjande, stödja forskning och utveckling, innovation och IT-sektorn samt förbereda pensionssystemen för den allt äldre befolkningen.

Goda makroekonomiska förutsättningar har kompletterats med fortsatta ekonomiska och strukturella reformer, både på nationell och på europeisk nivå, och med det nya kunskapssamhället.

Effekterna av de nya åtgärder som vidtagits efter Lissabonmötet på Europeiska unionens ekonomiska utveckling kommer ännu inte att kunna bedömas. Det har dock redan konstaterats påtagliga framsteg på europeisk nivå samtidigt som arbetet på vissa områden har gått alltför långsamt.

VIKTIGA FRAMSTEG HAR GJORTS SEDAN LISSABONMÖTET...

- Viktiga ekonomiska och sysselsättningspolitiska instrument har fått en ny inriktning mot bakgrund av de mål som fastställdes i Lissabon, särskilt de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2000, rapporten om den inre marknadens funktionssätt (Cardiffrapporten) och sysselsättningsriktlinjerna för 2001.

- En överenskommelse har nåtts om ett allmänt regelverk för elektronisk handel, om bestämmelser för rättsliga tvister som berör flera länder och om vem som får ge ut elektroniska pengar. Reglerna för export av krypteringsprodukter inom och från Europeiska unionen har liberaliserats.

- Ökad konkurrens för lokala leverantörer av telekomtjänster kommer att bli resultatet av bestämmelserna om tillträde till lokala accessnät som skall börja införas i januari 2001. Detta kommer att minska kostnaderna för användning av Internet.

- Efter mer än 30 års förhandlingar har en överenskommelse nåtts om bestämmelser som gör det möjligt att driva företag i form av Europabolag, tillsammans med regler för arbetstagarinflytande i dessa företag. Bestämmelserna bör kunna antas formellt under våren.

- Viktiga framsteg har gjorts efter mödosamma förhandlingar om det s.k. skattepaketet.

- Kommissionen har aktualiserat sitt meddelande om tjänster i allmänhetens intresse från 1996 i syfte att klargöra de rättsliga förhållandena för berörda organisationer.

- Det första steget i avregleringen av järnvägstrafiken har inletts genom antagandet av bestämmelser som skall säkerställa att marknaden för internationella godstransporter är fullständigt öppen för konkurrens i hela det europeiska nätet senast 2008.

- EU:s socialpolitiska agenda antogs vid Europeiska rådets möte i Nice. Den innehåller en beskrivning av hur de sociala mål som fastställdes i Lissabon skall uppnås. Europeiska rådet antog även en strategi mot social utslagning som utvidgar den öppna samordningsmetoden till att omfatta detta område, särskilt genom att medlemsstaterna skall utarbeta nationella handlingsplaner senast i juni 2001.

- Framsteg har gjorts genom antagandet av två direktiv och en handlingsplan mot diskriminering och genom överenskommelserna om en ramstrategi och ett handlingsprogram för jämställdhet.

- Europeiska investeringsbanken har avsatt över 2 miljarder euro av de 12-15 miljarder euro man tillkännagav i sitt initiativ "Innovation 2000" för att leda över sin utlåningsverksamhet mot stöd till kunskapssamhället. På nationell nivå har minst omkring 6 miljarder euro av strukturfondsmedlen avsatts till investeringar med anknytning till kunskapssamhället och eEurope under de kommande sex åren.

- En tiodubbel ökning av näthastigheten för ledande forskningscentrum i 30 europeiska länder håller på att förverkligas med hjälp av 80 miljoner euro från gemenskapens medel för forskning.

MEN PÅ VISSA OMRÅDEN HAR ARBETET GÅTT ALLTFÖR LÅNGSAMT ...

- Diskussionerna i rådet har för närvarande avstannat när det gäller posttjänster och tillräckliga framsteg har inte gjorts om nya bestämmelser för distansförsäljning av finansiella tjänster. Förslaget om uppköpserbjudanden kan komma att fördröjas ytterligare.

- Trots ambitiösa förslag har framstegen varit otillräckliga när det gäller nya upphandlingsregler och gemenskapspatent, vilket innebär att de tidsfrister som fastställdes i Lissabon kan komma att överskridas.

- På grund av bristande politisk enighet har ingen överenskommelse uppnåtts om hur Galileoprojektet skall föras vidare in i sin andra utvecklingsfas.

- Avregleringen av gas- och elmarknaden har ännu inte genomförts fullt ut i vissa medlemsstater och bestämmelserna tillämpas där ännu inte i full utsträckning.

- Trots de framsteg som gjorts för att avreglera de internationella godstransporterna, återstår den viktiga frågan om persontransporter och inhemska godstransporter på järnväg.

- Otillräckliga framsteg har gjorts inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin när det gäller införandet av livslångt lärande, särskilt i fråga om att fastställa nationella mål.

Trots det övergripande positiva resultatet har vi inte tid att slå oss till ro. Europeiska unionens relativa ekonomiska styrka i förhållande till den avmattning i ekonomin som konstaterats i USA får inte ses som ett skäl till att dröja med de strukturella reformer som krävs.

Europeiska unionen måste fatta beslut nu för att skapa en högre tillväxt för kommande år samt använda det utrymme som en sund ekonomi innebär till att minska effekterna av reformerna. Det tidigare misstaget att slå av på takten i de ekonomiska reformerna när ekonomin är god får inte upprepas. Utan fortsatta åtaganden om strukturella och sociala förändringar, kommer framtidsprognoserna med en hållbar tillväxt på lång sikt, ytterligare minskad arbetslöshet och ökad sammanhållning att allvarligt undergrävas.

Att gå framåt på grundval av Lissabonstrategin under 2001 är också av mer övergripande betydelse. Det kommer att öka eurons genomslag i samband med att de slutliga förberedelserna görs för att införa valutan i länderna inom euroområdet. Det kan ge ytterligare impulser till utvecklingen av ett öppet och stabilt system för de globala handelsreglerna, som ett komplement till de ekonomiska och sociala reformerna i Europeiska unionen. I de handelspolitiska frågorna bör inspiration hämtas från de mål som fastställdes i Lissabon och lärdomar dras av de metoder som angavs vid detta toppmöte. En stark ekonomi kommer också att vara en väsentlig förutsättning för förberedelserna inför utvidgningen. Kandidatländerna måste också bli involverade i Lissabonstrategin och så långt som möjligt även ansluta sig till de mål som Europeiska unionen har ställt upp.

III VÄGEN FRAMÅT UNDER 2001

Vid Europeiska rådets möte i Stockholm kommer tillfälle att ges att göra en lägesbedömning, fastställa prioriteringar och ta itu med nya utmaningar. Europeiska rådet måste kartlägga de beslut som måste fattas under de kommande tolv månaderna för att föra Lissabonstrategin framåt.

Kommissionens tio prioriterade åtgärdsområden för 2001 innebär ett helhetsgrepp. De förstärker varandra ömsesidigt. Makroekonomisk stabilitet, ekonomiska och sociala reformer, integrerade finansmarknader, ett ändamålsenligt regelverk och en ökad användning av e-ekonomin skall skapa förutsättningar för forskning, innovation och företagsverksamhet: en miljö där idéer och ökade investeringar - särskilt i kunskapsekonomin - omvandlas till nya varor och tjänster som stimulerar produktiviteten, en miljö som verkar som en motor för tillväxt och konkurrenskraft, som skapar fler och bättre arbetstillfällen och som främjar social och regional sammanhållning.

De nya arbetstillfällena kommer att förbli outnyttjade om inte Europeiska unionen investerar mer i utbildning och kompetens, fortsätter att reformera sina skatte- och förmånssystem och stimulerar arbetskraftens rörlighet på de framväxande nya europeiska arbetsmarknaderna.

Utvecklingen av kunskapssamhället och den avancerade teknologin kommer att bromsas upp om inte kompetensbristen inom IT-sektorn åtgärdas, om inte fler investeringar görs i innovation och forskning och om det inte finns något regelverk som har allmänhetens förtroende och som stöds av en god tillgång på utvecklingskapital.

Åtgärder för att främja den sociala sammanhållningen och modernisera de sociala trygghetssystemen i syfte att tillgodose de behov som uppstår i samband med de ekonomiska förändringarna och den åldrande befolkningen kommer inte att kunna genomföras utan en stark ekonomi som kan betala dessa förändringar och utan långsiktigt stabila statsfinanser.

Kommissionen rekommenderar att Europeiska rådet fattar beslut på följande åtgärdsområden vid toppmötet i Stockholm:

1. Fler och bättre arbetstillfällen

Strävan mot full sysselsättning står i centrum för Lissabonstrategin. Det är en väsentlig förutsättning för att säkerställa ökad delaktighet i samhället. Europeiska unionen står inför en dubbel utmaning: Unionen måste öka den totala sysselsättningen, och särskilt sysselsättningen för kvinnor. Sysselsättningen är alltför låg jämfört med den bland unionens viktigaste konkurrenter. Unionen måste också fortsätta att minska arbetslösheten samt ta itu med utpräglade regionala skillnader och ungdomars och långtidsarbetslösas särskilda problem.

Samtidigt som cirka 2,5 miljoner arbetstillfällen har skapats varje år under de tre senaste åren är för närvarande 14 miljoner européer arbetslösa. EU:s genomsnittliga arbetslöshet på 8,1 % är dubbelt så hög som arbetslösheten i USA. Detta döljer dock det faktum att vissa medlemsstater uppvisar bättre resultat och ligger bland de främsta i världen.

EU måste ta itu med arbetslösheten och öka sysselsättningen...

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Samtidigt måste mer göras för att enskilda människor skall kunna träda in eller stanna kvar i arbetskraften [4]. Detta gäller särskilt kvinnor och personer i åldersgruppen 55-64 år, där endast 37 % var kvar i arbetskraften 1999. Det är också viktigt att öka sysselsättningsgraden för att kunna tillgodose de krav som en allt äldre befolkning ställer på den sociala tryggheten och hälso- och sjukvården i medlemsstaterna.

[4] De sex brister på sysselsättningsområdet (kön, tjänster, regionala skillnader, långtidsarbetslöshet, kompetens och ålder) som identifierades i kommissionens bidrag till Europeiska rådets möte i Lissabon gäller fortfarande idag (se http://europe.eu.int/comm/commissioners/prodi/lisbon_en.htm).

Nationella mål behövs, särskilt för äldre arbetstagare (55-64 år) och för kvinnor...

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

En del av detta arbete utgörs av fortsatta insatser för att utforma en aktiv sysselsättningspolitik som uppmuntrar till arbetskraftsdeltagande och inte tvärtom. Ändamålsenliga skatte- och förmånssystem kommer att vara ett viktigt bidrag för att vi åter skall kunna uppnå full sysselsättning i Europa. Samtidigt inriktas Lissabonstrategin även på kvaliteten på de befintliga arbetstillfällena. På detta område behövs ökade kunskaper och tydliga indikatorer.

ARBETSTILLFÄLLEN - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Europeiska rådet bör

komma överens om delmål för sysselsättningsgraden i hela EU för januari 2005, med en sysselsättningsgrad på 67 % totalt och på 57 % för kvinnor.

Rådet bör

* se till att dessa mål återspeglas i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2001 och i sysselsättningsriktlinjerna för 2002.

Medlemsstaterna bör

* i samråd med arbetsmarknadens parter och för att bidra till att uppnå målen på EU-nivå, fastställa nationella mål för att förverkliga Lissabonmålen, särskilt för att avsevärt öka antalet äldre (55-64 år) i arbetskraften,

* se till att de åtgärder som skall förverkliga dessa mål införs i de nationella sysselsättningsplanerna.

Arbetsmarknadens parter bör

* bidra till den europeiska sysselsättningsstrategin, särskilt när det gäller de åtgärder som syftar till att öka anställbarheten och anpassningsförmågan.

2. Nya europeiska arbetsmarknader som är öppna och tillgängliga för alla

Nya europeiska arbetsmarknader håller på att växa fram mot bakgrund av globaliseringen och kunskapsekonomin. Detta återspeglar det faktum att människor allt oftare utnyttjar den inre marknadens fördelar för att bosätta sig och arbeta i andra medlemsstater. Det är ett mycket konkret exempel på europeisk integration.

De offentliga myndigheternas uppgift är att se till att dessa arbetsmarknader är så öppna och tillgängliga som möjligt genom att undanröja de hinder som följer av byråkrati, skatte- och förmånssystem, pensioner och erkännandet av kvalifikationer. Genom att undanröja dessa hinder och genom att förbättra informationen om möjligheter till rörlighet över gränserna kan den europeiska arbetskraften lättare anpassa sig till förändringar. Det bör vara lättare att överföra kvalifikationer över gränserna och att matcha kvalificerad arbetskraft med efterfrågan.

Kompetens - från grundläggande utbildning till specialiserade affärs- eller yrkeskunskaper - är också av grundläggande betydelse för att de nya europeiska arbetsmarknaderna skall kunna öppnas för alla. Närmare 80 % av de nya arbetstillfällen som skapats har tillkommit inom områden som kräver högre utbildning (t.ex. chefer, specialister, tekniker). Lissabonindikatorerna visar dock att många ungdomar inte skaffar sig någon ytterligare utbildning utöver grundskoleutbildning. Mer behöver också göras för att det livslånga lärandet skall förverkligas och inte bara bli ett honnörsord.

Det livslånga lärandet (mätt efter antalet vuxna som deltog i allmän och yrkesinriktad utbildning under de fyra veckorna före undersökningen) går långsamt framåt i de flesta medlemsstater ... och många som slutar skolan skaffar sig ingen ytterligare utbildning ...

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

NYA EUROPEISKA ARBETSMARKNADER - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Europeiska rådet bör

* tillstyrka att kommissionen inrättar en särskild arbetsgrupp för högre kompetens och rörlighet över gränserna på grundval av sakkunskap från näringslivet, utbildningsväsendet och arbetsmarknadens parter för att undersöka drivkrafter, kännetecken och hinder på den europeiska arbetsmarknaden. Den särskilda arbetsgruppen bör lämna en rapport före Europeiska rådets vårmöte 2002.

Rådet och Europaparlamentet bör

* senast i juni 2001 anta rekommendationen om rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, unga volontärer, lärare och utbildare samtidigt som medlemsstaterna genomför handlingsplanen för ökad rörlighet,

* senast i juni 2001 anta förslag till modernisering av den sociala tryggheten för migrerande arbetstagare.

Kommissionen kommer

* att under 2002, till Europeiska rådets vårmöte, lägga fram en handlingsplan för utveckling och öppnande av nya europeiska arbetsmarknader senast 2005,

* att under 2002 lägga fram förslag till en mer enhetlig, öppen och flexibel ordning för erkännande av yrkesmeriter grundad på det befintliga allmänna systemet, tillsammans med olika möjligheter till ett ökat automatiskt erkännande,

* att före utgången av 2001 lägga fram ett förslag om överföring av kompletterande pensioner efter ett meddelande i mars 2001 om undanröjande av skattemässiga hinder för att utge kompletterande pension mellan olika länder,

* att arbeta tillsammans med nationella och lokala myndigheter, arbetsförmedlingar och andra relevanta aktörer i syfte att före utgången av 2001 undersöka möjligheterna att inrätta ett centralt organ för information om rörlighet över gränserna i Europa.

3. Ekonomiska reformer för varor och tjänster

Det krävs tydliga prioriteringar för ekonomiska och strukturella reformer under 2001 för att åstadkomma en konkurrenskraftig ekonomi som kan skapa tillväxt, arbetstillfällen och social sammanhållning. Lissabonindikatorerna visar att integreringen av de europeiska marknaderna får stora effekter genom en ökad prisutjämning i hela EU och en ökad handel mellan medlemsstaterna. Strategin för den inre marknaden, som grundas på tydliga mål och regelbunden översyn, har varit en viktig faktor för att åstadkomma detta.

Redan vid Lissabonmötet fastställdes det att förverkligandet av en inre marknad för tjänster - som står för omkring tre fjärdedelar av EU:s BNP - är en av Europeiska unionens högsta prioriteringar. De goda resultat som uppnåtts genom de tidigare reformerna inom tjänstesektorn bör vara en stark drivkraft till vidare åtgärder. Företagens och konsumenternas kostnader för telekommunikation och elektricitet har till exempel minskat betydligt till följd av effektivare konkurrens, samtidigt som förbättringar har skett när det gäller utbud och kvalitet. Samtidigt behöver medlemsstaterna vidta ytterligare åtgärder för att se till att de nuvarande bestämmelserna genomförs på ett enhetligt sätt i hela EU.

Mer konkurrens har i allmänhet positiva effekter på priser

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Källa: Eurostat [5] Källa: Kommissionen

[5] Elektricitet: Nominella priser per kWh, exklusive skatter och avgifter, i nationell valuta för en konsument som förbrukar 3 500 kWh. I EU-15 ingår en genomsnittlig prisrabatt. Telekommunikation: Nominella avgifter i nationell valuta, inklusive skatter och avgifter, för ett samtal med ett avstånd på 200 km en onsdag kl. 11.00. Samtalstiden är 10 min. I EU-15 ingår en genomsnittlig prisrabatt.

En tydlig tidsfrist krävs för ytterligare strukturella reformer på energi- och transportområdet. Konsumenter och företag förväntas kunna dra nytta av en ökad avreglering av marknaden för luft- och järnvägstransporter. De problem som nu finns, t.ex. ineffektivitet och försenade flyg inom lufttransportsektorn, beräknas medföra extra kostnader på 5 miljarder euro per år. Senare under tioårsperioden bör man också kunna dra nytta av att Galileosystemet - Europas eget satellitnavigeringssystem - införs. Prognoserna tyder på att det skulle kunna skapa över 140 000 arbetstillfällen fram till 2010.

Ett nytt engagemang krävs också när det gäller posttjänster och offentlig upphandling. I det vidare arbetet med att öppna offentliga tjänster för konkurrens måste full hänsyn tas till den vikt som läggs vid tjänster i allmänhetens intresse i Europeiska unionen.

De ekonomiska reformerna kommer att stimulera konkurrensen. Men en konkurrenskraftig marknad kräver också en förstärkt konkurrenspolitik på gemenskapsnivå och på nationell nivå, med utgångspunkt i de reformer som nu är på väg i EU:s konkurrensregler. Det statliga stödet i Europeiska unionen uppgår dessutom fortfarande till mer än 1 % av BNP. Det måste minskas ytterligare och mer insyn måste skapas i systemet. Uppmärksamheten bör särskilt inriktas på en ytterligare minskning av det statliga stödet (sektorstöd och särskilt stöd) så att det i minsta möjliga grad kan snedvrida konkurrensen och skapa importhinder.

EKONOMISKA REFORMER - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Europeiska rådet bör

* stödja kommissionens nyligen antagna strategi för tjänster på den inre marknaden,

* stödja ett fullständigt öppnande av el- och gasmarknaderna för näringslivet, senast 2003 respektive 2004, och för alla konsumenter senast 2005,

* stödja inrättandet av ett gemensamt europeiskt luftrum före utgången av 2004, på grundval av högnivågruppens rekommendationer, inklusive antagandet av gemensamma åtgärder inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.

Rådet och Europaparlamentet bör

* senast i maj 2001 komma överens om organisationsstrukturen för nästa steg i utvecklingen av satellitnavigeringssystemet Galileo,

* senast i juni 2001 komma överens om ett balanserat öppnande av postmarknaderna i Europeiska unionen för att möjliggöra ett slutligt antagande före utgången av 2001,

* senast i juni 2001 komma överens om upphandlingsregler så att de kan antas före utgången av 2001.

Medlemsstaterna bör

* förbinda sig att påskynda införlivandet av bestämmelserna för den inre marknaden,

* fortsätta att minska det statliga stödet (särskilt stöd och sektorstöd).

Kommissionen kommer

* att senast i mars 2001 föreslå nödvändiga åtgärder för att öppna energi- och transportmarknaderna, samt när det gäller energisektorn, föreslå åtgärder för att ge ramar för att utveckla effektiva energimarknader som fungerar över nationsgränserna och som stöds av en adekvat infrastruktur,

* att senast i juni 2001 lägga fram ett heltäckande förslag om översyn av reglerna för fördelning av ankomst- och avgångstider vid flygplatser,

* att senast i juni 2001 lägga fram ett andra åtgärdspaket för öppnande av de inhemska marknaderna för gods- och persontransport per järnväg,

* att se till att ett offentligt register över statligt stöd och en resultattavla finns tillgängliga via Internet senast i juli 2001 samt öka den strikta kontrollen av sektorstödet och det särskilda stödet.

4. Integrerade finansmarknader

En effektiv och integrerad europeisk finansmarknad kommer att bidra till ökad tillväxt och fler arbetstillfällen i en konkurrenskraftig ekonomi. Under det år som gått efter Lissabonmötet, och allt eftersom euron blir allt viktigare, har konsolideringen av den europeiska sektorn för finansiella tjänster fortsatt, vilket är särskilt påtagligt på de europeiska aktiebörserna. Samtidigt som marknaden förändras allt snabbare, kvarstår dock hindren för att skapa en inre marknad. I handlingsplanen för finansiella tjänster fastställdes 43 åtgärder som måste vidtas för att undanröja de hinder som följer av skilda nationella bestämmelser. Sådana bestämmelser innebär t.ex. att det är svårare och dyrare att anskaffa kapital och att avkastningen från pensionsfonderna minskar utan att det ökar tryggheten och att investerarnas förtroende minskar, vilket hindrar investeringar över nationsgränserna. Genom de nya tjänster som erbjuds via Internet tillkommer dessutom nya utmaningar.

Trots att man kan konstatera att sektorn i stor utsträckning har bidragit till ekonomin under den senaste tioårsperioden, är det uppenbart att det innebär en stor makroekonomisk kostnad att marknaden inte är integrerad i Europeiska unionen, nämligen lägre tillväxt och färre arbetstillfällen. Kostnaderna och fördelarna bör undersökas närmare, kvantifieras och offentliggöras på bred front.

En viktig fråga i Lissabon var att införa ett ändamålsenligt regelverk för finansmarknaderna senast 2005. Den högnivågrupp som leddes av Alexandre Lamfalussy har framhållit inkonsekvensen mellan våra ambitioner och den lagstiftning och det regelverk som står till Europeiska unionens förfogande. Det tar alltför lång tid för förslagen att gå från skrivbordet till att de genomförs eller anpassas när de väl har antagits. Lagstiftningen är dessutom ofta alltför tvetydig eller inkonsekvent genomförd.

Det krävs ett starkt politiskt engagemang för ett mer flexibelt och fullständigt öppet tillvägagångssätt när det gäller det finansiella regelverket, med iakttagande av EU-institutionernas olika uppgifter. En viktig förnyelse bör vara att inrätta en europeisk värdepapperskommitté som skall bistå kommissionen med att se till att Europeiska unionens lagstiftningsprocess uppfyller de krav som ställs av komplexa och snabbt föränderliga finansmarknader. En kommitté för tillsynsorgan på den europeiska värdepappersmarknaden bör också inrättas. När den har inrättats skulle den kunna medverka i utarbetandet av de tekniska detaljerna i förordningar och direktiv (som i framtiden bör vara mer inriktade på ramprinciper).

FINANSMARKNADER - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Europeiska rådet bör

* stödja Lamfalussy-rapportens övergripande tillvägagångssätt, särskilt behovet av ett nytt tillvägagångssätt för värdepappersmarknaderna för att ge marknaderna och investerarna den snabbhet och den säkerhet de kräver, samtidigt som den demokratiska insynen upprätthålls.

Rådet och Europaparlamentet bör

* påskynda arbetet med handlingsplanen för finansiella tjänster, särskilt förslagen om kompletterande pensionsskydd, internationella redovisningsstandarder och säkerheter så att handlingsplanen för finansiella tjänster är fullständigt genomförd senast 2005,

* så snart som möjligt anta den ramlagstiftning som krävs för det nya tillvägagångssättet och inrätta en europeisk värdepapperskommitté senast i början av 2002.

Kommissionen kommer

* att före utgången av 2001 lämna synpunkter på Lamfalussy-gruppens rekommendationer, inklusive om inrättandet av en kommitté för tillsynsorgan på den europeiska värdepappersmarknaden,

* att lägga fram de förslag som anges i handlingsplanen för finansiella tjänster samt förslag som rör kapitaltäckning, marknadsmissbruk, prospekt och globala investeringstjänster.

5. Ett ändamålsenligt regelverk

Näringslivet och medborgarna i Europeiska unionen behöver ett tydligt, effektivt och praktiskt regelverk för en global marknad i snabb utveckling. Detta är en väsentlig förutsättning för att Europeiska unionen skall kunna bli världens billigaste plats där det är enklast att bedriva affärsverksamhet.

Lissabonstrategin bidrar till detta, eftersom den lägger fast en klar tidsplan för vad som behöver göras. I detta avseende beslutades det förra året om viktiga bestämmelser - t.ex. om e-handel - som löste svåra sektoriella frågor som förr ledde till långa dröjsmål innan något gjordes.

Samtidigt måste regelverket ytterligare förenklas och förtydligas och de föreslagna bestämmelsernas effekter utvärderas på ett effektivare sätt.

I slutsatserna från Lissabonmötet framhölls det även att en formell reglering inte löser alla problem. Effektivare lösningar kan ibland åstadkommas genom andra medel, t.ex. samreglering, självreglering eller överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Det viktiga är att säkerställa en hög skyddsnivå och samtidigt undvika överreglering. Det är viktigt att förenkla och rationalisera befintliga regler på gemenskapsnivå, men för de flesta medborgare och företag är det ännu viktigare att detta görs på nationell och lokal nivå.

Att skapa ett ändamålsenligt regelverk ingår i de mer omfattande diskussionerna om hur Europeiska unionens institutioner fungerar. Kommissionen kommer inom kort att presentera en tydlig översikt över sitt tillvägagångssätt som kommer att utvecklas vidare i slutet av året. Den kommande vitboken om styrelseformer kommer att bidra till dessa diskussioner.

REGELVERKET - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Rådet och Europaparlamentet och medlemsstaterna bör

* fortsätta att se över, förenkla och modernisera regelverket på nationell och europeisk nivå.

Kommissionen kommer

* att före utgången av 2001 lägga fram en samordnad strategi för förenkling av regelverket på grundval av diskussionerna om kommissionens bidrag till Europeiska rådets möte i Stockholm.

6. eEurope 2002

Övergången till en kunskapsbaserad ekonomi är av väsentlig betydelse för konkurrenskraften och tillväxten. Näringslivet och medborgarna i Europeiska unionen har inte tagit till sig den nya ekonomin lika snabbt som i USA. Lissabonindikatorerna bekräftar att investeringar i utveckling och införande av ny teknik är lägre än i USA, även om de sedan i mitten av 1990-talet årligen beräknats ha bidragit med mellan 0,5 % och 0,7 % till EU:s ekonomiska utveckling. Effekterna av dessa investeringar kan skönjas i hela ekonomin. Arbetsproduktiviteten per timme har dock ökat långsammare i Europa sedan mitten av 1990-talet och i de flesta medlemsstater är den fortfarande lägre än i USA.

Att skapa bättre förutsättningar för den nya kunskapsekonomin är det främsta målet i handlingsplanen eEurope 2002. Insatserna för att nå dessa mål måste påskyndas och kandidatländernas åtgärder för antagandet av liknande planer bör stödjas.

Det viktigaste lagstiftningsmålet för 2001 måste vara att så snart som möjligt anta samtliga delar av det telekompaket som kommissionen föreslog i juni förra året. De bestämmelser som antas måste vara enhetliga i hela Europeiska unionen. Detta krävs för att undvika det lappverk som följer av olika nationella tolkningar av hur det befintliga ramverket skall tillämpas.

Bestämmelserna om distansförsäljning av finansiella tjänster och om upphovsrätt i informationssamhället måste antas så snabbt som möjligt. Arbetet på detta område ligger efter den tidsplan som fastställdes i Lissabon.

Lissabonmålet för bättre datakunskaper är en central del i handlingsplanen eEurope 2002. Det återspeglas i initiativet eLearning och i sysselsättningsriktlinjerna för 2001, där målet ställs upp att alla arbetstagare skall ha möjlighet att få datakunskaper senast 2003.

Internet kommer in i hem och skolor...

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Under år 2000 gjordes verkliga ansträngningar för att alla skolor i hela Europeiska unionen skall vara Internetuppkopplade. Mellan mars och oktober registrerades en ökning med 10 % av antalet hushåll med tillgång till Internet. Ungdomar skaffar sig dock fortfarande inte alltid de datakunskaper som krävs för att ta del av kunskapssamhället. Det räcker inte bara med en Internetanslutning i skolor. Det behövs även mål för en bättre och ökad tillgång och användning. Alla lärare måste vara utbildade senast i slutet av 2002.

Nya sätt att uppmuntra till Internetanvändning bör främjas, t.ex. samarbete mellan skolor via Internet i hela Europeiska unionen och i kandidatländerna.

Den långsamma övergången till e-handel inom näringslivet, särskilt i små och medelstora företag, liksom inom konsumentkretsar är oroväckande. Regelverket har dock förbättrats väsentligt och åtgärder har vidtagits för att öka konsumenternas förtroende för e-handel. Bara 66 % av de små och medelstora företagen har tillgång till Internet, jämfört med 76 % i de stora företagen. Men ett betydligt lägre antal använder Internet för att öka sin försäljning och bara 6 % kan bedriva verklig e-handel. Bristen på nya och jämförbara uppgifter om "den nya ekonomin" innebär dock att det inte är möjligt att kartlägga vilka åtgärder som bör vidtas för att råda bot på detta.

Konsumenterna avskräcks fortfarande från e-handel på grund av kostnader för att köpa en persondator och höga teleavgifter för Internet, samtidigt som man tvivlar på säkerheten och skyddet av privatlivet och är osäker på vilka rättigheter man har när det gäller Internet. Arbetet med alternativa sätt att lösa tvister över nationsgränserna och om säkerhet när det gäller transaktioner måste påskyndas. Myndigheterna måste vidta åtgärder tillsammans med näringslivet - genom fastställande av formella regler eller genom samreglering - för att se till att konsumenterna känner sig trygga när de använder Internet. Ett snabbt och strikt genomförande av direktivet om e-handel kommer att vara av avgörande betydelse.

Regeringarna och myndigheterna måste använda den nya tekniken till att modernisera den offentliga förvaltningen, förbättra sin service och öka EU-medborgarnas livskvalitet. Online-tjänster gör den löpande förvaltningen smidigare och mer tillgänglig för människor med funktionshinder samtidigt som de sparar pengar. Övergången till elektronisk upphandling inom den offentliga sektorn måste påskyndas. Regeringarna måste utnyttja de möjligheter som många privata företag redan har upptäckt.

eEurope 2002- ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Rådet och Europaparlamentet bör

* påskynda arbetet med samtliga delar av telekompaketet så att det kan antas så snart som möjligt under 2001,

* senast i juni 2001 anta förslaget om upphovsrätt i informationssamhället och före utgången av 2001 anta förslagen om distansförsäljning av finansiella tjänster, moms på elektronisk handel och elektronisk fakturering för momsändamål,

* fatta nödvändiga beslut för att se till att en eu-domänadress för Internet finns tillgänglig i god tid före Europeiska rådets möte i december 2001,

* före utgången av 2001, (tillsammans med kommissionen och medlemsstaterna), genomföra de riktlinjer för webbtillgänglighet som utarbetats av www-konsortiet för att funktionshindrade lättare skall kunna få tillgång till sina Internettjänster.

Kommissionen kommer

* att senast i juni 2001 lägga fram en plan för kandidatländerna som skall hjälpa dem att förverkliga målen i handlingsplanen eEurope 2002,

* att före utgången av 2001 föreslå ytterligare mål utöver Internetuppkoppling i skolor,

* att stödja eSchola, ett europeiskt projekt som skall främja användning av ny teknik och upprättande av samarbete mellan skolor via Internet,

* att lansera sitt initiativ Go Digital för att påskynda övergången till e-handel i små och medelstora företag,

* att före utgången av 2001 och med sikte på att öka konsumenternas förtroende för online-tjänster, lägga fram meddelanden om att främja system för tvistlösning via Internet och säkerhet i elektroniska nät, inklusive förslag till ett system för snabbt informationsutbyte mellan medlemsstaterna i händelse av virusangrepp eller andra omständigheter som kan äventyra nätsäkerheten.

7. Kompetensbrist inom IT-sektorn

I samband med den kraftiga utvecklingen av kunskapsekonomin kommer näringslivet och den offentliga sektorn att konkurrera om människor på många områden allteftersom tecken på kompetens- och arbetskraftsbrist börjar visa sig. Bristen på kvalificerad IT-personal är särskilt problematisk i en kunskapsbaserad ekonomi. I en nyligen genomförd undersökning av International Data Corporation visas att efterfrågan på IT-erfarenhet och datakunskaper förväntas öka från dagens 10 miljoner till 13 miljoner 2003, vilket innebär en kompetensbrist som motsvarar 1,7 miljoner arbetstillfällen.

När närmare hälften av den förvärvsarbetande befolkningen använder datorer i arbetet (andelen uppgår till 3/4 för tjänstemän) kan formell datautbildning i hemmet eller på arbetsplatsen vara av mycket stor betydelse för att öka IT-kompetensen. Mindre än 22 % av arbetsstyrkan har någon form av formell datautbildning. Antalet personer som fått denna utbildning betald av sin arbetsgivare är ännu lägre.

Åtgärder måste vidtas både på kort och på medellång sikt. För närmare en tredjedel av de lediga arbetena krävs att personerna i fråga har minst fem års yrkeserfarenhet efter sin examen. För datatekniker krävs en utbildning på mellan sex och tolv månader. Bristen på kompetens kan inte lösas på något enkelt sätt över en natt. Ansvaret för att lösa dessa problem ligger mer på näringslivet än på de offentliga myndigheterna.

Utöver målen att öka datakunskaperna enligt handlingsplanen eEurope 2002, har regeringarna även den betydelsefulla uppgiften att höja den allmänna kompetensnivån i Europeiska unionen. För det första måste regeringarna ta itu med de strukturella orsakerna till den bristande IT-kompetensen genom att främja aktiva utbildningsstrategier och livslångt lärande, stödja reell eller virtuell IT-utbildning och fortbildningscentrum samt snabbare undanröja de hinder som står i vägen för att specialister skall kunna flytta och arbeta inom Europeiska unionen. För det andra måste vi även, som en lösning på kort sikt, ta emot fler kvalificerade och skickliga människor från andra länder. Detta bör ske inom ramen för en gemensam invandringspolitik som tar hänsyn till behovet av att medlemsstaterna, ursprungsländerna och invandrarna själva skall kunna dra största möjliga nytta av den migration som sker av ekonomiska skäl.

KOMPETENSBRIST INOM IT-SEKTORN - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Medlemsstaterna bör

* ta itu med de strukturella orsakerna till kompetensbristen, särskilt genom utbildning och livslångt lärande, och

* fastställa kompetensbehoven på kort sikt och bedöma i vilken utsträckning de kan tillgodoses genom en liberalare invandringspolitik för personer med sådan kompetens.

Arbetsmarknadens parter bör

* bidra till att fylla kompetensbristen genom en fortsatt dialog om t.ex. livslångt lärande, kunskaper och informationsteknik.

Kommissionen kommer

* att fastställa ramar för utformningen av en invandringspolitik för gemenskapen i enlighet med kommissionens senaste meddelande i denna fråga.

8. Forskning, innovation och företagsverksamhet

Europeiska unionen måste göra mer för att stödja skickliga personer inom forskningen, finansväsendet och näringslivet för att se till att det är europeiska idéer som först dyker upp på den europeiska marknaden. Innovation, företagsverksamhet och kunskaper blir allt viktigare för konkurrenskraften och för att man skall nå framgång med Lissabonstrategin. Den särskilda inriktningen på små och medelstora företag bör kvarstå.

Ett källa till oro är dock att näringslivet och regeringarna i EU avsätter allt mindre medel till forskning och utveckling i förhållande till USA. Skillnaderna ökade från 40 miljarder euro per år i mitten av decenniet till 75 miljarder euro under 1999. Problemet förvärras av dubbelarbete, bristande samstämmighet och fragmentisering av forskningen inom EU samt av begränsad konkurrens inom vissa sektorer som minskar företagens incitament att finansiera forskning. Samtidigt blir forskningens tvärvetenskapliga dimension allt tydligare. Kartläggningen av människans gener är endast ett exempel på framsteg inom biovetenskapen som inte skulle ha varit möjligt utan motsvarande framsteg inom informations- och kommunikationsteknik.

Näringslivet avsätter alltför små belopp till forskning och utveckling ...

>Hänvisning till>

Därför är inrättandet av ett europeiskt område för forskningsverksamhet, som tillstyrktes i Lissabon, så viktigt för att stärka Europas forskningsbas. På så sätt bör unionen kunna kartlägga befintlig kompetens, stärka det europeiska samarbetet och göra tydligare och mer enhetliga prioriteringar för den offentliga forskningen. Det kommande sjätte ramprogrammet för forskning bör befästa detta nya, mer strategiska och samordnade tillvägagångssätt, mot bakgrund av den ökade tvärvetenskapliga inriktningen på forskning som rör avancerad teknologi. Det nya och ambitiösa tillvägagångssättet kommer att vara av avgörande betydelse för att förverkliga ett europeiskt forskningsområde.

Även andra faktorer är viktiga. Liksom på andra områden inom ekonomin finns det för det första kompetensbrist och problem med rörligheten över gränserna. Mer behöver göras för att vetenskapliga karriärer och forskningskarriärer skall bli attraktiva. Detta är främst näringslivets uppgift, men regeringarna har också en uppgift att fylla. Vidare är det viktigt att forskningen intar en mer central plats i den offentliga sektorns strategier, men också att allmänheten gör sin röst hörd i den fortlöpande debatten om forskningen och samhället. Slutligen bidrar även Lissabonstrategin till detta genom införandet av benchmarking och resultattavlor för forskning, innovation och företagsverksamhet. Detta kommer dock endast att tillföra något om medlemsstaterna lär av erfarenheten och omsätter dessa lärdomar i praktiken.

FORSKNING, INNOVATION OCH FÖRETAGSVERKSAMHET - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Rådet och Europaparlamentet bör

* senast i juni 2002 anta gemenskapens sjätte ramprogram för forskning på grundval av det förslag som kommissionen avser att lägga fram i februari 2001.

Kommissionen kommer

* att senast i juni 2001 lägga fram en särskild strategi för rörlighet inom det europeiska forskningsområdet och före utgången av 2001 lägga fram förslag för att främja samverkan mellan forskningen och samhället och för att öka intresset för forskarkarriärer, särskilt genom partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn,

* att senast i juni 2001 lägga fram den första europeiska resultattavlan för innovation och i december 2001 presentera de första resultaten av sin benchmarking av forskning och en kartläggning av forskningskompetens.

9. Avancerad teknologi

I Stockholm måste Europeiska unionen fånga in nästa våg av kunskapsteknik och ställa den till samhällets förfogande. Dagens avancerade teknologi kommer att vara morgondagens Internet-teknik. Genom att kombinera biovetenskap och materialteknik med framsteg på IT-området kommer nya tvärvetenskapliga forskningsfält att öppnas. På forskningsområden som proteomlära, bioinformationsteknik och nanoteknik och mer bekanta områden som nya bränslen och ren teknik, vilka kommer att bidra till att motverka miljöförstöringen, har Europa redan erkänd sakkunskap.

Dessa olika typer av teknik stöder framväxten av nya branscher. De kommer i framtiden att själva stå i centrum för ökad tillväxt och fler arbetstillfällen. De kommer att vara viktiga för att säkerställa en hållbar utveckling inom EU. Det som kännetecknar dessa branscher - liksom dagens informations- och kommunikationsteknik - är dock deras möjligheter att i grunden förändra andra industrisektorer och samhället i sig.

ETT SPECIFIKT FALL - BIOTEKNIK

Biotekniken är ett av de mest framstående exemplen på avancerad teknologi. Den håller på att omvandla läkemedelssektorn. Teknik som t.ex. användning av mikrober för att avlägsna föroreningar kan bidra till en bättre miljö. Biotekniken främjar bättre kostvanor och minskar behovet av kemikalier inom jordbruket. Den erbjuder energisnåla industriprocesser med låg föroreningsgrad. Den ger redan direkta effekter på marknaden och tar även upp olika frågor för samhället. Med detta följer ett krav på reglering som inte har någon motsvarighet inom någon annan avancerad teknologi.

Trots detta släpar EU:s bioteknikindustri efter bioteknikindustrin i USA när det gäller forskningsmedel, antalet godkända patent, riskkapitalinvesteringar och avsättning. Biotekniksektorn i USA uppskattas sysselsätta 160 000 personer, jämfört med omkring 50 000 i Europa, trots att det totala antalet företag är ungefär jämförbart. Denna situation förvärras av att det ännu inte finns något ändamålsenligt regelverk. Även på de områden där det finns bestämmelser, t.ex. om patent på biotekniska uppfinningar, har medlemsstaterna ännu inte fullt ut genomfört bestämmelserna i sina nationella lagstiftningar.

När det gäller vissa av dessa tekniker måste det först föras en öppen och medveten debatt innan de offentligt kan godkännas och användas, med hänsyn till deras vidare ekonomiska och sociala effekter, som ibland inbegriper etiska frågor som berör samhället som sådant.

I praktiken stöter bioteknikföretagen i mångt och mycket på samma hinder som den övervägande delen av den avancerade teknologin. Dessa hinder utgörs av höga utvecklingskostnader, företag som ofta bildas av unga akademiker med liten erfarenhet av företagsverksamhet, ett begränsat sammanförande av företags- och forskningserfarenhet och ett affärsklimat som inte i tillräckligt hög grad främjar innovation och risktagande.

Dessutom är bristen på ett heltäckande och ekonomiskt överkomligt patentskydd på EU-nivå fortfarande ett stort hinder när det gäller att hitta extern finansiering. Europeiska rådet i Nice banade väg för en överenskommelse om en ändamålsenlig institutionell struktur för att lösa tvister om patent. Verkliga ansträngningar behövs nu för att påskynda arbetet med ett gemenskapspatent så att ett beslut kan fattas före utgången av 2001.

Trots en bättre tillgång på riskkapital inom EU - en ökning med 70 % under 1999 - uppgår det knappt till en tredjedel av det riskkapital som finns tillgängligt i USA. Vidare utgjordes bara omkring en fjärdedel av det totala investerade riskkapitalet av utvecklingskapital, trots att riskkapitalinvesteringarna i högteknologiprojekt ökade med mer än 40 %.

För lite av det riskkapital som tillhandahålls ges i form av utvecklingskapital ...

>Hänvisning till>

Det är dock just detta utvecklingskapital som är så viktigt för att denna teknologi skall kunna lämna laboratoriet och introduceras på marknaden. Institutionella investerare har den väsentliga uppgiften att vända denna utveckling. Europeiska investeringsbankens initiativ "Innovation 2000" och Europeiska investeringsfondens arbete ger viktiga impulser. Dessa institutioner bör fortsätta att utveckla kreativa stödprogram som anpassas till den nya kunskapsinriktade ekonomin, särskilt för små och medelstora företag.

Myndigheterna och den offentlig forskningen kan också bidra till nya riskföretag, särskilt genom att undanröja marknadshinder som avhåller institutionella investerare. Det är dock nödvändigt att se till att den offentlig finansieringen inte leder till en snedvriden konkurrens.

AVANCERAD TEKNOLOGI - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Rådet och Europaparlamentet bör

* påskynda arbetet med gemenskapspatentet så att det kan antas före utgången av 2001.

Medlemsstaterna måste se till

* att snabbt genomföra direktivet om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar.

Europeiska kommissionen kommer

* att utforma sina kommande förslag till gemenskapens sjätte ramprogram för forskning så att det stärker Europas forskningsbas för utveckling av avancerad teknologi och så att den framhävs i kommissionens benchmarking av forskning och innovation,

* att före utgången av 2001 och på grundval av diskussionerna om de första riktlinjerna vid Europeiska rådets möte i Göteborg, lägga fram ett meddelande med en strategi för biovetenskap och bioteknik fram till 2010, med olika sätt att hantera etiska frågor,

* att senast i juni 2001 lägga fram riktlinjer för kommissionens tillämpning av reglerna om statligt stöd på åtgärder som skall öka tillgången på riskkapital samt före utgången av 2001 även aktualisera ramarna för statligt stöd till forskning och utveckling.

10. Effektiv social trygghet för en åldrande befolkning

Det är av avgörande betydelse att förbättra och modernisera den europeiska sociala modellen om den integrerade strategi som det beslutades om i Lissabon skall bli framgångsrik. Det innebär att man måste stärka den sociala sammanhållningen och se till att alla medborgare kan ta del av kunskapssamhället. Det innebär också att man måste se till att statsfinanserna är hållbara på lång sikt.

Fattigdom och social utslagning förekommer fortfarande i Europeiska unionen. På detta område råder dock brist på aktuell och jämförbar statistik. Flera av Lissabonindikatorerna kan endast beskriva den situation som rådde 1996. Detta måste förbättras om vi skall kunna utbyta erfarenheter och bedöma de sociala förändringarna.

Att förbättra och modernisera de sociala trygghetssystemen i Europeiska unionen är ett viktigt steg för att stärka den sociala sammanhållningen. Kommissionen och medlemsstaterna måste särskilt arbeta tillsammans med frågan om trygga och långsiktigt stabila pensionssystem med tanke på den allt äldre befolkningen.

Den åldrande befolkningen kommer att ställa nya krav på de europeiska samhällena. Europeiska unionen måste också finna nya sätt att utnyttja och aktualisera den allt äldre befolkningens kunskap och kompetens, särskilt med hänsyn till att det är just detta som premieras i en kunskapsbaserad ekonomi. De sociala trygghetssystemen och hälso- och sjukvården måste anpassas till de nya behov som måste tillgodoses för en äldre befolkning och till de förändrade familjestrukturerna. Antalet människor från 85 år och uppåt beräknas tredubblas från 7 miljoner 2000 till 19 miljoner 2050.

En väsentlig konsekvens av åldrandet är att förhållandet mellan den förvärvsarbetande och den icke förvärvsarbetande befolkningen (försörjningsbördan) kommer att förändras. År 2010 kommer befolkningen i arbetsför ålder att stabiliseras, men den kommer att vara något äldre och försörjningsbördan kommer inte att förändras nämnvärt. År 2020 kommer den förvärvsarbetande befolkningen att vara ungefär lika stor, men den kommer att vara äldre och inbegripa 16 miljoner fler människor över 50 år. Försörjningsbördan kommer också att förändras eftersom befolkningen över 65 år kommer att ha ökat med omkring 18 miljoner 2020.

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Dessa förändringar påverkar i hög grad de sociala trygghetssystemen. De långsiktiga effekterna när det gäller ökade utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård kan komma att motsvara mellan 5 och 8 % av BNP i de flesta länder. De ekonomiska konsekvenserna varierar i Europeiska unionen, men alla medlemsstater måste börja förbereda sig redan nu.

Om vi uppnår de mål för sysselsättningen som fastställdes i Lissabon - särskilt genom att uppmuntra äldre arbetstagare till att stanna kvar i arbetskraften - kommer detta dock att bidra till att minska dessa ytterligare kostnader. Medlemsstaterna behöver ett heltäckande tillvägagångssätt, som innebär att man vänder utvecklingen mot förtida uttag av pension, att man snabbare minskar statsskulden och utnyttjar räntebesparingarna för att finansiera pensionerna och hälso- och sjukvården, att man fullföljer pensionsreformerna samt att man låter de privata systemen för pensionssparande dra full nytta av den inre marknaden.

SOCIAL INTEGRERING/SOCIAL TRYGGHET - ÅTGÄRDSPUNKTER FÖR STOCKHOLMSMÖTET

Rådet och Europaparlamentet bör

* senast i juni 2001 besluta om förslaget till ett handlingsprogram för social integrering.

Medlemsstaterna bör

* öka sina ansträngningar för att motverka social utslagning i enlighet med den europeiska socialpolitiska agendan och före utgången av 2001 komma överens om indikatorer för social utslagning.

Kommissionen kommer

* att i september 2001 anta ett meddelande för att främja samarbete om pensionsfrågor på europeisk nivå.

IV FRÅN STOCKHOLM TILL GÖTEBORG: ATT TILLFÖRA EN DIMENSION AV LÅNGSIKTIG STABILITET

Sammantaget ställer Lissabonstrategin in vår kurs mot ett ökat samhällsdeltagande och en ökad ekonomisk tillväxt. Strategin kan dock misslyckas med att ge välstånd på lång sikt om den inte också kartlägger och tar itu med ohållbara utvecklingstendenser som kan undergräva Lissabonvisionen om ett konkurrenskraftigt, kunskapsbaserat samhälle för alla. Ökad rörlighet och mer sofistikerade transportsystem måste kompletteras med en väl avvägd användning av befintliga och nya energikällor och med en rationell markanvändning. Den allt äldre befolkningen kommer såsom visats ovan att ställa krav på de sociala trygghetssystemen och på hälso- och sjukvården, vilket också kan komma att minska handlingsutrymmet för budgetpolitiken.

Lissabonstrategins ekonomiska och sociala dimensioner måste kompletteras med en miljödimension som bidrar till Europeiska unionens strategi för hållbar utveckling: en strategi som inriktas på innovation och ökade investeringar med utnyttjande av de möjligheter som den avancerade teknologin erbjuder, en strategi som kan bygga på ytterligare marknadsreformer - inklusive särskild beskattning - med målet att åstadkomma riktiga priser som på ett bättre sätt återspeglar kostnaderna för miljöförstöringen och som ger incitament till förändring, en strategi som vilar på en stabil analytisk grund.

Det kommer att bli en uppgift för Europeiska rådet i Göteborg att definiera det övergripande tillvägagångssättet för en hållbar utveckling. Ett viktigt mål bör vara att vid Europeiska rådets vårmöte 2002 återkomma med en kartläggning av de beslut som måste fattas för att anpassa Lissabonstrategin till de mål som fastställs i Göteborg.

V ATT UPPRÄTTHÅLLA DYNAMIKEN

Den viktigaste frågan för Europeiska rådet i Stockholm är att fortsätta och utveckla den process för strukturella reformer som inleddes i Lissabon. Stockholmsmötet måste bygga vidare på det arbetssätt som inleddes i Lissabon. Kommissionen anser att de bästa förutsättningarna för ett framgångsrikt arbete ges genom att man använder gemenskapens metod för att ta itu med framtidens ekonomiska och sociala utmaningar. Hur fort vi kan gå framåt kan dock komma att variera på grund av de olika sätten att fatta beslut som gäller på de tio prioriterade områdena.

Vid Lissabonmötet gavs ytterligare ett kompletterande redskap: den öppna metoden för samordning. Metoden är ett sätt att utbyta erfarenheter och jämföra framsteg. Vi bör fortsätta med detta arbetssätt, men vi måste också dra lärdomar av erfarenheten. Bristerna i den europeiska statistiken måste åtgärdas för att framstegen skall kunna mätas på ett mer effektivt sätt i framtiden.

I Stockholm måste Europeiska unionen beslutsamt följa ett integrerat tillvägagångssätt för att skapa ett dynamiskt Europa för alla. Våra insatser måste återspegla den balans som uppnåddes i Lissabon mellan den rätta kombinationen av makro- och mikroekonomisk politik och det centrala åtagandet att investera i människor och deras idéer på väg framåt i den ekonomiska och sociala förnyelsen.

Om vi kan åstadkomma detta kommer Europeiska unionen efter hand att kunna förverkliga och frigöra hela sin potential.

Framsteg när det gäller Lissabonstrategin

Bilaga 1 till Stockholmsrapporten

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Strukturella indikatorer Bilaga 2 till Stockholmsrapporten

Denna bilaga till Europeiska kommissionens bidrag till Europeiska rådets möte i Stockholm, Att förverkliga Europeiska unionens möjligheter: Befästa och utvidga Lissabonstrategin, ger uppgifter om den fullständiga uppsättningen av strukturella indikatorer som man kommit överens om med medlemsstaterna.

Den bygger på kommissionens meddelande av den 27 september 2000, KOM(2000) 594 slutlig. För en mer detaljerad presentation av de indikatorer som ges nedan hänvisar vi till det meddelandet.

Allmänna ekonomiska bakgrundsindikatorer

a. BNP per capita (i köpkraftsstandard) och real BNP-tillväxt

b. Ekonomins energiintensitet

c. Arbetsproduktivitet (per anställd person och per arbetad timme)

d. Inflationstakt

e. Ökning av den reala enhetsarbetskostnaden

f. Konjunkturrensat saldo i de offentliga finanserna

g. Statens konsoliderade bruttoskuld

I. Sysselsättning

1. Sysselsättningsgrad

2. Sysselsättningstillväxt (totalt/män/kvinnor)

3. Sysselsättningsgrad för män och kvinnor

4. Sysselsättningsgrad för äldre arbetstagare (totalt/män/kvinnor)

5. Arbetslöshet (totalt/män/kvinnor)

6. Skattesats för låginkomstarbetstagare

7. Livslångt lärande (vuxna personers deltagande i utbildningar)

II. Innovation och forskning

1. Offentliga utgifter för utbildning

2. Utgifter för forskning och utveckling

3. Utgifter för informations- och kommunikationsteknik

4. Tillgång till Internet

5. Patent

6. Export av högteknologiska produkter

7. Riskkapital

III. Ekonomiska reformer

1. Handelsintegration

2. Investering i affärsverksamhet

3. Relativa prisnivåer och priskonvergens

4. Priser inom nätverksamhet

5. Statlig upphandling

6. Statligt stöd (sektoriellt och för särskilda ändamål)

7. Kapital som anskaffas på fondbörserna

IV. Social sammanhållning

1. Inkomstfördelning (förhållande mellan övre och nedre inkomstkvintil)

2. Andel av befolkningen under fattigdomsgränsen före och efter sociala transfereringar

3. Varaktig fattigdom

4. Hushåll där ingen har ett arbete

5. Regional sammanhållning (variationer i arbetslöshet för alla regioner)

6. Personer med endast grundskoleutbildning som inte befinner sig i vidareutbildning

7. Långtidsarbetslöshet

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>