*Följderna av utvidgningen

*Intern effektivitet och kommunikation

*Tillsynsmyndigheter

*Tekniskt bistånd inom Tempus

5 Slutsatser

2.Stiftelsens utveckling 1997-2002

2.1.Rättslig grund

Stiftelsen är ett av gemenskapens organ och inrättades genom rådets förordning (EEG) nr 1360/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av en europeiskt yrkesutbildningsstiftelse, vilken trädde i kraft i oktober 1993 när Europeiska rådet beslöt att stiftelsen skulle ha sitt säte i Turin. Organets allmänna mål, enligt artiklarna 1 och 2 i förordningen, är att bidra till utvecklingen av yrkesutbildningssystemen i de partnerländer som kan komma ifråga för stöd. Yrkesutbildning beskrivs i förordningen såsom omfattande grundutbildning och vidareutbildning samt omskolning av ungdomar och vuxna, inbegripet ledarutbildning.

Stiftelsen började sin verksamhet i Central- och Östeuropa, inbegripet de nuvarande kandidatländerna och flera av de nuvarande länderna i Västra Balkan. Rådets förordning om stiftelsen ändrades 1994 (genom rådets förordning 2063/94 av den 27 juli 1994) där den geografiska täckningen utvidgades till Tacis-länderna i Östeuropa och Centralasien, och återigen 1998 då Meda-länderna lades till (genom rådets förordning 1572/98 av den 17 juli 1998). I Västra Balkan utvidgade stiftelsen sin verksamhet till alla länderna i regionen först när förordningen om biståndsprogrammet CARDS antogs år 2000.

2.2.Utvecklingen av centrumet för sakkunskap

Under tiden 1997 ‑ 2000 var stiftelsens huvudsakliga verksamhet att tillhandahålla ledning, tekniskt stöd och tillsyn av projekt och program inom Phare och Tacis. I detta sammanhang tillhandahöll den även tekniskt stöd till Tempus.

Under 2000 ägde en omfattande strukturerad dialog rum mellan kommissionens avdelningar (generaldirektoraten för utbildning och kultur, yttre förbindelser, utvidgning) och stiftelsen. Dialogen orsakades av behovet att skissera mer bestämda prioriteringar för stiftelsen med tanke på en grundlig översyn av gemenskapens biståndsprogram inom yttre förbindelser gentemot tredje länder, och detta i ett klimat av budgetåtstramning. Det fanns också ett behov att tydligare fastställa mervärdet i stiftelsens verksamhet i enlighet med den nya kommissionens organisatoriska uppbyggnad som nu omfattade en ny aktör, nämligen Europeiska myndigheten för utvecklingssamarbete EuropeAid. Slutligen var det nödvändigt att se över stiftelsens roll i kandidatländerna med tanke på den väsentliga omläggningen av Phare-programmet, inbegripet decentraliseringen av ansvaret för förvaltning av medlen till länderna själva.

I detta sammanhang var det operativa målet för den strukturerade dialogen att fastställa en ram på medellång sikt för finans- och personalresurser, med ledning av en omorienterad roll och med en klar avgränsning av verksamheten och resurserna för var och en av de fyra regionerna. Detta uppnåddes i och med att stiftelsens styrelse i november 2000 antog Mid-term perspective on staff and financial resources ("Perspektiv för personal- och finansresurser efter halva tiden"). Enligt detta skulle stiftelsen ändra sin profil och koncentrera sig på att utvecklas som ett centrum för sakkunskap som stöder gemenskapens policy utåt, snarare än en tillhandahållare av förvaltningstjänster för programmen, med undantag för Tempus. Man fastställde också bidraget till stiftelsen och antalet anställda per regional avdelning. Detta ledde till att personalen minskades med nästan 25 % under fyraårsperioden, från 125 till 99; de anställdas profil anpassades också med tanke på den nya rollen som sakkunskapscentrum. Det skedde också en omfördelning av budget- och personalresurser från administrativa avdelningar, centrala tjänster och traditionell programförvaltning till de operativa avdelningarna med innehållsrelaterad och regional sakkunskap. I förhållande till regionerna skedde en förflyttning av resurser bort från avdelningen för kandidatländer till avdelningarna för övriga regioner, särskilt Meda (som tillkom först 1998 till den geografiska täckningen). Inom denna ram skulle det tekniska stödet till Tempus, som stiftelsen tillhandahöll kommissionen, fortsätta, men med färre anställda på grund av den planerade avslutningen av verksamheten i Phare-regionen år 2002.

2.3.Aktuella prioriteringar och insatser

Till följd av detta betydelsefulla beslut har stiftelsen utvecklat sin funktion som centrum för sakkunskap, anpassat sig till gemenskapens ändrade prioriteringar inom policyn utåt, och varit främst upptagen med reformen av yrkesutbildning som impuls för ekonomisk tillväxt, sysselsättning och social sammanhållning i partnerländerna i var och en av de fyra regionerna:

*Vad gäller kandidatländerna, så har förberedelserna inför den sannolika anslutningen stått i centrum för gemenskapens politik. Utvecklingen av mänskliga resurser är en viktig prioritering inom ramen för förberedelserna och uppbyggnaden av kapacitet för förvaltning av strukturfonderna; analyser av framstegen, bristerna och investeringsbehoven i yrkesutbildning, aktiva arbetsmarknadsåtgärder och arbetsförmedlingstjänster bidrar till detta. Genom Lissabonstrategin har gemenskapen ökat betydelsen av investering i mänskliga resurser i sitt mål att bli det mest konkurrenskraftiga och kunskapsbaserade samhället och detta återspeglas också i gemenskapens verksamhet.

*Huvudmålen för gemenskapens bistånd till länderna på västra Balkan, såsom de uttrycks i CARDS-programmet är återuppbyggnad och demokratisk stabilisering, utveckling av institutioner och lagstiftning, hållbar ekonomisk och social utveckling och främjande av regionalt samarbete. Reformer av yrkesutbildningssystemen, baserade på principen om livslångt lärande och som reagerar på lokala och globala socioekonomiska behov och demokratiska värderingar, bidrar till den demokratiska stabiliseringen och till hållbar ekonomisk och social utveckling. För att utveckla regionernas möjligheter till sysselsättning, stödja den ekonomiska omstruktureringen och främja social sammanhållning, prioriteras särskilt reformen av grundläggande yrkesutbildning, främjandet av demokratiska principer, möjligheter för alla till allmän och yrkesinriktad utbildning av hög kvalitet och omskolning av arbetskraften för att höja kvalifikationsnivån, anpassbarheten och företagarandan.

*Det övergripande målet för gemenskapens politik och insatser i Medelhavsregionen är att genom dialog och partnerskap utveckla ett gemensamt område för fred och välstånd. Denna integrationsprocess som stöds av den successiva aktiveringen av associeringsavtal med varje land, kan bara uppnås genom att man stärker tillverkningssektorernas konkurrenskraft och ökar arbetskraftens anställbarhet, alltmedan man samtidigt bibehåller en skör social jämvikt. I detta sammanhang måste yrkesutbildning som ett aktivt arbetsmarknadsredskap anpassas för att möta kravet på kostnadseffektivitet, genomslagskraft och relevans vid tillhandahållandet av de färdigheter som behövs i tillverkningssektorn och bibehållandet av social integrering. Dessa mål återfinns också bland dem som fastställts i den nyligen publicerade Arab Human Development Rapport som stöds av FN:s utvecklingsprogram (UNDP).

*Gemenskapens politik för regionen Östeuropa och Centralasien såsom den anges i dess partnerskap- och samarbetsavtal och i Tacis-programmet för 2000-2006 innehåller tre huvudsakliga prioriteringar för insatser, nämligen stöd till den institutionella och administrativa reformen i regionernas partnerländer, stöd till den privata sektorn och stöd till hanteringen av de sociala konsekvenserna av övergången (inbegripet åtgärder för att minska fattigdomen). Allmän och yrkesinriktad utbildning ses som ett centralt element för att stödja dessa prioriteringar, och särskilt yrkesutbildning som del i en aktiv arbetsmarknadspolitik anses vara en betydande faktor för ekonomisk utveckling och omstrukturering, med särskilt hänvisning till utbildning av ledningen och utbildning för små och medelstora företag. Åtgärder för utveckling av färdigheter ses också som viktiga sätt att skapa arbetstillfällen, generera inkomster och bidra till lokal utveckling, allt för att minska fattigdomen.

I enlighet med dessa prioriteringar tillhandahåller stiftelsen nu tjänster till fem av kommissionens generaldirektorat (utbildning och kultur, yttre förbindelser, EuropeAid, utvidgning samt sysselsättning och sociala frågor) och bidrar på så sätt till programmeringcykeln för programmen Phare, CARDS, Tacis och Meda genom att