Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1 Bakgrund

1.1 Regelverket

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna [1] ("postdirektivet") skapades följande:

[1] EGT L 15, 21.1.1998, s.14.

- ett harmoniserat regelverk för postsektorn inom gemenskapen.

- regler för beslutsfattandet i samband med en ytterligare konkurrensutsättning av posttjänsterna.

Regelverket definierar i huvudsak:

- minimikraven för samhällsomfattande posttjänster som skall garanteras av alla medlemsstater; dessutom definieras kvalitetsnormerna för de gränsöverskridande tjänsterna samt principerna för avgifterna och insynen i redovisningen.

- gemensamma maximigränser för sådana tjänster som varje medlemsstat får förbehålla den eller de som i den staten tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls (försändelser som väger mindre än 350 g och vilkas pris är lägre än fem gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen).

- de förfaranden som skall styra tillståndsgivningen för tillhandahållande av icke-monopoliserade posttjänster och på vilket sätt postsektorns tillsynsmyndigheter skall skiljas från dess driftsfunktion.

Medlemsstaternas arbete med att införliva postdirektivet, en åtgärd som skulle ha avslutats senast i februari 1999, håller nu på att slutföras. Trots detta återstår vissa problem. Främst handlar det om hur man skall säkerställa att postsektorns tillsynsmyndigheter på ett korrekt sätt är juridiskt fristående och ur driftssynpunkt oberoende av postoperatörerna och på vilket sätt inhemska postmonopol kan komma att utvidgas till att omfatta tjänster som innebär ett mervärde. Kommissionen arbetar för att lösa dessa problem. Kommissionen arbetar parallellt med att finna lösningar på specifika konkurrensproblem enligt de principer som framgår av postmeddelandet 98/C 39/02 [2].

[2] EGT C 39, 6.2.1998. Meddelande från kommissionen om tillämpningen av konkurrensreglerna inom postsektorn och om utvärderingen av vissa statliga åtgärder i samband med posttjänster.

Postdirektivet innebär en fortsättning av den gradvisa och kontrollerade konkurrensutsättningen av postsektorn som påbörjades genom rådets resolution av den 7 februari 1994 om utvecklingen av posttjänster inom gemenskapen [3]. Tidtabellen utgick från:

[3] EGT C 48, 16.2.1994, s. 3.

- att kommissionen senast den 31 december 1998 skulle lägga fram ett förslag om fortsatt gradvis liberalisering av postsektorn under kontrollerade former, särskilt i syfte att liberalisera gränsöverskridande post och direktreklam samt om ytterligare en översyn av pris- och viktgränserna,

- att rådet och Europaparlamentet senast den 1 januari 2000 skulle besluta om detta förslag, och

- att åtgärderna skulle träda i kraft den 1 januari 2003.

Kommissionens förslag har försenats främst till följd av att den föregående kommissionen avgick den 15 mars 1999 och den tillträdande kommissionen behövt tid för att sätta sig in i frågan.

Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars detta år ägnades denna fråga särskild uppmärksamhet från stats- och regeringschefernas sida, något som framgår av ordförandeskapets slutsatser. Unionen har fastställt ett nytt strategiskt mål för nästa decennium, nämligen: att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska, kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. Dessutom, med särskild betydelse för posttjänsterna, uppmanade stats- och regeringscheferna kommissionen, rådet och medlemsstaterna att inom ramen för sina respektive befogenheter vidta följande åtgärder:

- att före utgången av 2000 utarbeta en strategi för att undanröja hinder för posttjänster.

- att påskynda liberaliseringen på områden som posttjänster med syftet att åstadkomma en fullt ut fungerande inre marknad på dessa områden.

Det nu aktuella förslaget beaktar dessa slutsatser. Det bygger på en noggrann genomgång av sektorn där man gett intresserade parter möjlighet att yttra sig och bidra med fakta och där man, förutom tidigare undersökningar om sysselsättningstrender och följderna av elektronisk post, även inkluderat undersökningar av kostnaderna och finansieringsmöjligheterna för de samhällsomfattande tjänsterna samt undersökningar av de olika till buds stående möjligheterna att förenkla tillgången till postmarknaderna. [4]

[4] Dessa studier finns tillgängliga på följande webbplats: http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/post/en

Åtgärderna i detta förslag kommer, genom att ändra direktivet, att leda till ytterligare öppning av postmarknaderna inom gemenskapen på det stegvisa sätt som beskrivs i postdirektivets artikel 7.

1.2 Postsektorns status och utveckling

1.2.1 En viktig infrastruktur för sammanhållningen inom EU

Postsektorn befinner sig i skärningspunkten för tre marknader som är av avgörande betydelse för den europeiska ekonomin: kommunikation, marknadsföring och transport/logistik.

Dessa marknader är till stor del redan konkurrensutsatta och håller snabbt på att förändras genom marknadens krav och tekniska nyheter (gäller särskilt på telekommunikationsområdet).

Postsektorn, som utgör en viktig infrastruktur för kommunikation har stor ekonomisk och social betydelse, måste utvecklas i takt med de stora förändringar som sker på dessa marknader, annars kommer den att hamna på efterkälken och i allt större utsträckning arbeta med gårdagens teknik.

Posttjänsterna inom EU beräknas hantera 135 miljarder försändelser per år och ha en sammanlagd omsättningen på ca 80 miljarder euro, omkring 1,4 % av BNP. Omkring två tredjedelar av denna omsättning härrör från posttjänster, inklusive de tjänster som får omfattas av monopol. Återstoden genereras genom hantering av paket och tillhandahållande av expresstjänster, sektorer som redan är konkurrensutsatta.

1.2.2 Av avgörande betydelse för den inre marknaden

Om posttjänsterna inom EU är ineffektiva kommer varor och tjänster inte på ett optimalt sätt att kunna röra sig inom hela unionen vilket kommer att få negativa konsekvenser för ekonomi och sysselsättning. Den elektroniska handelns fördelar kommer heller inte att kunna maximeras om posttjänsterna inom EU - som är de viktigaste leverantörerna av försändelser till företagen och hushållen i Europa - inte är av högsta kvalitet. Det finns alltså starka skäl, både för konsumenter och för företag, att önska sig tillgång till en rad olika, högkvalitativa, tjänster och produkter från posten. Dessutom kan postmarknaden inte ses isolerat utan gränsar till, och konkurrerar med, andra former av kommunikation vilket gör det särskilt viktigt att den håller jämna steg med moderniseringen och den tekniska utvecklingen för att på så sätt kunna locka till sig investeringar och innovation.

1.2.3 Stor social betydelse

I EU som helhet uppskattas posttjänsterna direkt sysselsätta ca 1,7 miljoner människor, varav 1,3 miljoner är sysselsatta hos postoperatörer som bedriver samhällsomfattande tjänster. Sysselsättningen har, trots att den just nu är ganska stabil i de flesta medlemsstaterna, minskat i vissa länder och förväntas minska med omkring 0,8 % om året under de närmaste sju åren på grund av ökad produktivitet och konkurrens från andra kommunikationsformer. Detta kommer att ske oavsett vilket beslut som fattas om ökat tillträde till marknaden.

Postväsendet är dessutom av stor betydelse för den sociala sammanhållningen i EU, eftersom dess tjänster även når ut till avlägsna regioner. Posttjänster spelar en framträdande roll som symbol för solidaritet och samhörighet - särskilt i kommuner, byar, orter, regioner samt i unionens randområden. Brevmarknadens sociala dimension består i att man dagligen hämtar och delar ut brev på samtliga adresser.

Noteras bör i detta sammanhang att detta förslag varken ändrar skyldigheterna i samband med de samhällsomfattande tjänsterna som återfinns i postdirektivets kapitel 2 eller artiklarna 3 till 6 där man definierar begreppet samhällsomfattande tjänster, garanterar att de tillhandahålls, fastställer de villkor som skall uppfyllas och uppställer detaljerade specifikationer av den information som skall tillhadahållas om tjänsterna. Ingen medlemsstat har heller till kommissionen anmält några undantag eller avvikelser från de samhällsomfattande tjänsterna som beviljats den som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna pga. exceptionella omständigheter eller exceptionella geografiska förutsättningar.

Sysselsättningen inom postväsendet är av stor betydelse. Man bör observera att dessa arbetstillfällen på lång sikt bäst säkras genom att konkurrensen tillåts leda fram till nya, attraktivt prissatta produkter och tjänster som ökar efterfrågan på posttjänster och ger dem möjlighet att ta del av tillväxten på kommunikationsmarknaden. Det är också detta som behövs för att postoperatörerna skall ha möjlighet att expandera på andra områden så att de kan uppnå stordriftsfördelar. Om postväsendet inte följer med utvecklingen på kommunikationsmarknaden riskerar den att förlora den bas som dess sociala betydelse bygger på.

1.2.4 Ökad kvalitet på tjänsterna

Alla utom en av de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har lyckats nå det mål för leveranstid för gränsöverskridande post som uppställs i postdirektivet, nämligen att 85 % av de försändelser som sänds som "A prioritaire", skall vara framme inom tre dagar efter att de skickats och att 97 % av försändelserna skall vara framme inom fem dagar (det existerar dock fortfarande stora skillnader mellan de olika företagen och olika postvägar). Denna kvalitetsförbättring för gränsöverskridande post beror delvis på undertecknandet av REIMS II-avtalet om terminalavgifter [5] som undertecknats av de flesta europeiska organisationer som utför samhällsomfattande tjänster och där det avtalas att högre terminalavgifter endast får tas ut om det kan dokumenteras att det skett en kvalitetsförbättring av tjänsten.

[5] En internationell konvention om betalning av terminalavgifter, dvs. ersättningen för den slutliga utdelningen av försändelsen.

Det är svårare att mäta förbättringen av servicen för nationella försändelser eftersom det för tillfället saknas ett harmoniserat kvalitetsmätningssystem som kontrolleras av en oberoende enhet. Här kräver postdirektivet av de aktör med tidigare helt dominerande marknadsställning att dessa skall offentliggöra kvalitetsstandarder för tjänster och upplysa om huruvida dessa uppfyllts. Det ser ut som om det även skett en (mindre) förbättring i kvaliteten för nationella försändelser sedan postdirektivet antogs.

De avsevärda förbättringar som skett för servicekvalitet och produktivitet kommer att göra det möjligt för de enheter som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster att möta nya konkurrenter.

1.2.5 Omstrukturering inom postsektorn

Ny teknik får allt större betydelse för utvecklingen inom postsektorn.

Den tekniska utvecklingen, bl.a. den snabba utvecklingen på telekommunikations området, Internets explosionsartade tillväxt och den snabbt framväxande marknaden för e-handel, kan få stora konsekvenser för postsektorn och innebär potentiella hot men även nya möjligheter. Ny teknik får därför allt större betydelse för utvecklingen inom postsektorn. Utöver detta pågår en utveckling mot speciella eller skräddarsydda tjänster som går långt utöver de traditionella brevtjänsterna och som delvis kombinerar nya elektroniska kommunikationsmedel med posttjänster som innebär ett mervärde.

Marknaden för e-handel, som är baserad på den globala Internetinfrastrukturen, skapar behov av vittförgrenade och förstklassiga nätverk till fysisk distribution samt logistiktjänster. Denna utveckling kommer att förändra transport- och logistiksektorerna kraftigt och innebär stora affärsmöjligheter. Postoperatörerna måste snarast definiera sin roll och börja etablera sig i den nya ekonomin om de skall kunna utnyttja tillväxtmöjligheterna på denna marknad.

Oavsett förändringarna i regelverket är brevmarknaden redan föremål för ökande konkurrens. På marknaden för brevtjänster (som i allmänhet är en exklusiv rätt) kommer konkurrensen från alternativa kommunikationsformer (t.ex. fax, e-post, trådlös kommunikation och nu även Internet) och denna konkurrens kan komma att öka kraftigt i framtiden. Detta har redan skett i Kanada och USA där en väsentlig andel av posten inom finanssektorn har ersatts av internetbaserade transaktioner nu när användningen av Internet nått en kritisk massa.

Eftersom de traditionella brevtjänsterna redan är tvungna att anpassa sig till förändringarna som sker p.g.a. den tekniska utvecklingen är det viktigt att ha en ny, väl utvecklad lagstiftning som stöder dessa tjänster så att de kan bli effektivare och flexiblare. På så sätt kommer det att vara möjligt att upprätthålla och förbättra systemet med samhällsomfattande tjänster, som särskilt medborgare i mer avlägsna regioner är beroende av, och därigenom öka den sociala sammanhållningen.

Under senare år har många postoperatörer genomfört omfattande omstrukturerings- och moderniseringsprogram. Dessa har bl.a. omfattat en vidare användning av ny informations- och kommunikationsteknik som förbättrar effektiviteten på de existerande posttjänsterna och samtidigt gör det möjligt att tillhandahålla nya typer av tjänster. Som exempel kan nämnas verktyg för övervakning och spårning av försändelser, hybridtjänster och möjlighet för kunderna att beställa tilläggstjänster på olika nivåer inom postkedjan (t.ex. adressdatabaser, utskrift och behandling av post och hantering av kundsvar på förtryckta blanketter). På marknaden för e-handel är det ledande postoperatörer som satt igång utvecklingen.

Olika utvecklingstendenser i medlemsstaterna

Den moderniseringsprocess som beskrivits ovan har emellertid inte ägt rum i hela gemenskapen. Sju medlemsstater har öppnat marknaden mer än vad som krävs i postdirektivet. I Sverige och Finland finns inget postmonopol. I Tyskland, Nederländerna, Spanien, Italien och Danmark är det monopoliserade området redan mindre än det som tillåts enligt direktivet; i Tyskland är den nuvarande gränsen 200 gram för normalpost och 50 gram för direktreklam; i Nederländerna faller direktreklam (snävt definierat) utanför monopolet och vikt-/prisgränsen (som planeras införas i juni 2000) kommer att vara 100 gram; i Spanien faller all lokalpost och all direktreklam utanför monopolet; i Italien omfattas direktreklam heller inte av något monopol.

Dessa skillnader kan leda till att den inre marknaden snedvrids och destabiliseras. Det är därför nödvändigt att säkerställa ytterligare harmonisering mot en öppnare marknad och det är också den utveckling som ett stort antal medlemsstater följer.

Direkt konkurrens finns än så länge bara delvis på brevmarknaden

Genom postdirektivet öppnades marknaden endast för en mycket begränsad del av alla försändelser (brev över 350 g och försändelser vars pris är lägre än fem gånger den allmänna avgiften för första viktklassen). Direktivet skapade ingen verklig konkurrens på brevmarknaden eftersom det endast konkurrensutsatte i genomsnitt 3 % av postmonopolens intäkter. En stor del sköts härigenom fram till senare faser enligt den tidtabell som framgår av direktivet. Upprätthållandet av nationella bestämmelser som skiljer sig vad gäller det monopoliserade området leder till en situation där den inre marknaden ännu inte är fullbordad vad gäller rätten att tillhandahålla tjänster och etableringsrätten.

Den utveckling som skett efter det att postdirektivet antagits har visat att det fortfarande finns stora skillnader både mellan de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster och mellan olika medlemsstater. Dessa skillnader berör tre områden:

- den grad av monopol som tilldelats och som i många medlemsstater ligger väsentligt under den gräns på 350 gram som direktivet tillåter (Danmark, Tyskland, Spanien, Nederländerna, Italien, Sverige och Finland),

- möjligheten för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster att ingå samarbetsavtal med privata operatörer,

- skillnader i kvaliteten på tjänsterna, särskilt för nationella försändelser och för massförsändelser.

Ökad direkt och indirekt konkurrens och konsolidering inom sektorn

En rad operatörer har tagit avgörande steg mot företagsuppköp och för att expandera internationellt. De agerar redan som marknadsorienterade aktörer. Ovannämnda skillnader kan bli ännu större på grund av huvudaktörernas konsolidering av marknaderna för expresspaket, transport och logistik. De mindre aktörerna kan emellertid ingå regionala eller andra former av strategiska allianser. Dessa olika utvecklingstendenser medför ytterligare snedvridning av den inre marknaden och gör det absolut nödvändigt att anta ytterligare ändringar i regelverket för att harmonisera villkoren för tillhandahållandet av posttjänster.

Detta gäller i synnerhet eftersom det sedan postdirektivet antogs varit en våg av gränsöverskridande företagsuppköp på intilliggande konkurrensutsatta marknader av de mera aktiva företagen inom sektorn vilka tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Det är främst offentliga operatörer som i ökande omfattning har försökt köpa upp företag med deras verksamhet, expertis och internationella nätverk på express-, paket- och logistikmarknaderna, så att operatörerna skall kunna svara mot kundernas ökande efterfrågan på gränsöverskridande europeiska tjänster och kunna ta upp konkurrensen med privata företag.

Några tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har också utnyttjat sina nationella nätverk och det faktum att de är välkända på marknaden för att expandera sina aktiviteter till marknader i anslutning till den egentliga postverksamheten, t.ex. på områden med tilläggstjänster för e-post (som säker elektronisk överföring av krypterade dokument), finansiella tjänster och posthanteringstjänster för företag.

Av betydelse för detta förslag är också att flera tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster redan förbereder sig på öppnare nationella och internationella brevmarknader genom uppköp och allianser (t.ex. joint venture mellan TNT Post Group, postväsendet i Storbritannien och Singapore Post). Denna utveckling visar att sektorn, efter direktivets antagande, har förberett sig för den framtida utvecklingen på brevmarknaden och att utsikterna för en framtida öppning av marknaden varit ett av huvudkriterierna vid beslutsfattandet hos tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster.

Oro för ändrade konkurrensförhållanden

En ökning av de kommersiella aktiviteterna hos tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster i kombination med att större inhemska monopol fortsatt att existera har gett upphov till ökad uppmärksamhet om konkurrensförhållandena, bl.a. påståenden om att subventioner från det monopoliserade området utgått till den konkurrensutsatta delen av verksamheten. Det har inkommit ett växande antal klagomål från privata företag men även från tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster som rört påståenden om illojal konkurrens eller otillåtna statliga stöd. På medellång sikt är det inte möjligt att upprätthålla skyddet för en stor del av hemmamarknaderna för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster eftersom detta bygger på den mindre dynamiska delen av marknaden och regleringar baserade på postmonopolens historiska omfattning. Tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster håller dessutom i allt snabbare takt på att förbereda sig inför en konkurrensutsatt framtid på sina hemmamarknader och på de europeiska marknaderna.

Utvecklingen av sysselsättningen

Den pågående omstruktureringen inom postsektorn har medfört förändringar för sysselsättningen. Total sett har sysselsättningsnivån hos tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster i de flesta medlemsstaterna varit ganska konstant under de senaste åren, med individuella variationer på i genomsnitt 0,4 % per år under perioden 1995-1998. I två medlemsstater har det skett en kraftig nedgång i sysselsättningen hos tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster - i Tyskland har det genom frivilliga avgångar skett en minskning motsvarande 45 000 heltidsekvivalenter (17 %) mellan 1995 och 1998 och i Sverige har det under samma period skett en minskning med 4 000 heltidsekvivalenter (9 %). I ett fall; Nederländerna, har det skett en kraftig ökning av antalet arbetstillfällen (41 088 heltidsekvivalenter) pga. att den aktör som tidigare haft helt dominerande marknadsställning köpte upp TNT-gruppen.

Samtidig som ny teknik och ökad konkurrens medfört en minskning i sysselsättningen inom de traditionella tjänsterna som tillhandahålls av operatörer av samhällsomfattande tjänster, har nya arbetstillfällen skapats genom nya tjänster och hos privata operatörer. Som exempel kan nämnas att det i Tyskland, bara under 1999, skapades 5 000 heltids- och deltidsjobb och 11 000 andra deltidsjobb med särskilda anställningsvillkor genom att privata företag införde nya tjänster till följd av öppnare marknader. Att det hos de aktör som tidigare haft helt dominerande marknadsställning försvann ungefär samma antal arbetstillfällen berodde på ökad produktivitet och omstruktureringar.

1.3. Behovet av att ytterligare öppna marknaden för konkurrens

Förväntad utveckling

Effekterna av den fortskridande utvecklingen av e-post och elektronisk handel kommer att märkas på fyra områden. För det första kommer utvecklingen att innebära en minskning i antalet brev, framförallt p.g.a. att elektroniska banktjänster och utskick av elektronisk reklam blir allt vanligare när användningen av Internet når en kritisk massa. För det andra kommer det inom vissa områden att ske en ökning av hybridformer av gränsöverskridande e-post - något som i viss mån kan komma att begränsas av till följd av Citicorp-domen [6]. För det tredje kommer utvecklingen, på grund av den tilltagande e-handeln, att leda till ett ökat antal paket. För det fjärde kommer efterfrågan på tilläggstjänster som skräddarsys för vissa typer av kunder att öka.

[6] Av EG-domstolens dom av den 10 februari 2000 i de förenade målen C-147/97 och C-148/97 framgår att nationellt porto skall erläggas om posten elektroniskt förs över nationsgränsen för att sedan skickas tillbaka för att delas ut i ursprungslandet (förutsatt att avtal för kostnadstäckning saknas).

Detta är ännu en anledning för att förbättra både de grundläggande brev- och pakettjänsterna för att på så sätt begränsa och minimera e-postens negativa effekter på brevvolymerna och för att förtydliga skillnaderna mellan vanliga brevtjänster och tilläggstjänster (se avsnitt 2.9.2 nedan).

Ingen motsägelse mellan marknadsöppning och samhällsomfattande tjänster

Det finns avsevärda stordriftsfördelar på området posttjänster. Erfarenheten från avregleringen av postmarknader visar att det inte finns någon motsägelse mellan upprätthållande och förbättring av posttjänster och en gradvis konkurrensutsättning, förutsatt att de aktörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster kan visa flexibilitet vad avser verksamheten och prissättningen inom ramen för gällande konkurrensrätt. Det faktum att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster har allt bättre ekonomi, att de besitter omfattande resurser i form av erfarenhet och know-how samt att stora delar av deras verksamhet redan är lönsamma gör det möjligt att absorbera en stor del av de kostnader som uppstår för de samhällsomfattande tjänsterna. Dessutom öppnas möjligheten i postdirektivet att införa en kompensationsfond som skall kompensera eventuella extrakostnader som uppstår p.g.a. de samhällsomfattande tjänsterna och som inte omfattas av det nydefinierade monopoliserade området - en avgörande säkerhet i förslaget. Denna säkerhet finns även i det existerande direktivet.

En rad konsumentorganisationer har under en längre tid krävt att brevmarknaden skall konkurrensutsättas [7]. Framförallt Europeiska byrån för konsumentorganisationer förordar en fullständig upplösning av postmonopolen 2005 så att kosumenterna ges möjlighet att välja mellan olika posttjänster och konkurrensen ökar. Förslaget tar hänsyn både till dessa synpunkter och behovet av att ge dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster tillräcklig tid att anpassa sig samtidigt som nödvändig tid även ges för en översyn av systemet. När allt fler offentliga operatörer får en status som är mer oberoende av myndigheternas direkta inblandning i driftsmässiga och kommersiella frågor kommer de som tidigare haft helt dominerande marknadsställning att få ökad affärsmässig frihet och kunna förbereda sig på direkt konkurrens samtidigt som deras sociala roll bevaras och utvecklas.

[7] T.ex. Europeiska byrån för konsumentorganisationer den 6 januari 1999.

Endast om de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster blir mer effektiva och kapabla att konkurrera med alternativa kommunikationsmedel och dessutom får möjlighet att diversifiera verksamheten och gå in på intilliggande marknader kommer de att kunna uppfylla användarnas behov och på lång sikt säkerställa överlevnaden för sektorn i allmänhet och de samhällsomfattande tjänsterna i synnerhet.

Nya möjligheter

Framtida ändringar i regelverket måste ta hänsyn till den snabba tekniska utvecklingen och branschens struktur. Om detta inte sker kommer sysselsättningen inom sektorn att minska ytterligare utan att nya arbetstillfällen samtidigt skapas för att motverka detta.

De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har redan påbörjat, och måste fortsätta och t.o.m. påskynda, förändringsarbetet som kommer att göra det möjligt för att dem utnyttja den inre marknadens dynamik när denna vidareutvecklas.

Just nu, och för överskådlig framtid, växer brevmarknaden (omkring 2-3 % om året) men denna utveckling förväntas vid någon idag ännu okänd tidpunkt brytas genom att man med teknikens hjälp kommer att tillhandahålla ersättningstjänster. Under mellantiden uppstår nya affärsmöjligheter (t.ex. de som uppstår genom den framväxande e-handeln) och det finns därför nu en möjlighet att på ett avgörande sätt öppna den inre marknaden för posttjänster. Genom en sådan åtgärd kan tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster utnyttja tillväxten på marknaden för att genomföra de åtgärder som behövs för att möta konkurrensen.

Mot bakgrund av detta skall förslaget vara genomförbart och rimligt och ge nödvändig tid för anpassning.

2 Kommissionens Förslag

2.1 De föreslagna åtgärdernas syfte och räckvidd

Syftet med kommissionens förslag är att komma närmare ett fullbordande av den inre marknaden för posttjänster samtidig som de samhällsomfattande tjänsterna garanteras i överensstämmelse med postdirektivet och slutsatserna från toppmötet i Lissabon. Fördelarna med ökad konkurrens kommer att kunna förbättra servicenivån, både vad gäller kvaliteten och priserna för kunderna och samtidig bidra till att stärka EU:s ekonomi. Detta kan bäst ske genom att man avtalar om ett stort steg den 1 januari 2003 samtidig som man fastställer en tidtabell för ytterligare öppning av marknaden.

Kommissionen anser att steget 2003 helt klart bör kunna uppnås av medlemsstaterna och att fokuseringen framförallt bör gälla marknader där en öppning redan skett samt på de snabbväxande segment där effekterna av den ökade konkurrensen för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster kan uppvägas av att marknaden växer. Steget bör också vara stort nog för att skapa verklig konkurrens.

På samma sätt anser kommissionen att beslut om en ytterligare marknadsöppning 2003 i överensstämmelse med de krav som framställdes vid EU-toppmötet i Lissabon bör följas upp av ett ytterligare steg mot fullbordandet av den inre marknaden, något som skall ske genom ett förslag som lämnas före utgången av december 2004 efter en översyn av frågan tidigare under det året.

Mot denna bakgrund och med beaktande av de målsättningar som beskrivits ovan anser kommissionen att det är mycket viktigt att man i detta förslag fastställer en plan för en fortsättning av den moderniseringsprocess inom postsektorn som inletts genom postdirektivet. En sådan strategi står i överensstämmelse med målet att etablera en öppen och konkurrenskraftig inre marknad, ett mål som stöds av slutsatserna från EU-toppmötet i Lissabon. Den är också ett nödvändigt och rimligt svar på de utmaningar som användarna och hela den europeiska ekonomin står inför.

Förslaget innebär en ändring av postdirektivet för att staka ut en färdriktning och fastställer en tidsplan för en ytterligare öppning av EU:s postsektor. Detta skall dock ske på ett överlagt sätt för att ge marknaden som helhet, och de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i synnerhet, tillräcklig tid att slutföra moderniseringsprocessen och anpassa sig till den ökande konkurrensen under stabila och förutsägbara lagstiftningsmässiga förhållanden.

Den gradvisa och kontrollerade konkurrensutsättningen av den inre marknaden för posttjänster för konkurrens skall därför enligt förslaget genomföras i ytterligare två faser. Nästa fas, som skall träda i kraft den 1 januari 2003, består av en generell sänkning av de nuvarande vikt- och prisgränserna för de tjänster som även fortsättningsvis får omfattas av monopol samtidigt som alla vikt- och prisgränser i samband med utgående gränsöverskridande post och expresstjänster avskaffas.

Den andra fasen av marknadsöppningen skall träda i kraft den 1 januari 2007. Den kommer att innebära en ytterligare minskning av de återstående exklusiva rättigheterna som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har beviljats genom direktivets artikel 7, och endast sådana exklusiva rättigheter som krävs för att garantera de samhällsomfattande tjänsterna kommer sedan att beviljas. Omfattningen av de ytterligare stegen bör fastställas av Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2005 och baseras på ett förslag som kommissionen, efter en översyn av sektorn, skall lägga fram senast den 31 december 2004. Kommissionens översyn bör inrikta sig på hur de samhällsomfattande tjänsterna kan säkerställas i en konkurrensutsatt miljö.

2.2 Det första steget skall genomföras 2003 - sänkningar av pris-/viktgränsen

Det föreslås att de i postdirektivet fastställda maximigränserna för sådana posttjänster, som medlemsstaterna får reservera för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna kan finansieras, skall sänkas den 1 januari 2003 från den nuvarande nivån på 350 g och fem gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen till: 50 gram respektive 2,5 gånger (två och en halv) den allmänna avgiften för såväl försändelser inom landet som inkommande gränsöverskridande försändelser och direktreklam och att denna gräns samtidigt skall vara 0 gram för utgående gränsöverskridande post. För utgående gränsöverskridande post och expresstjänster skall den nuvarande prisgränsen avskaffas.

Viktgränsen på 50 gram har valts av följande skäl:

Det nuvarande maximiområde som de tillhandahållare av samhällsomfattande tjänsterna kan få ensamrätt till enligt postdirektivet utgör inom EU i genomsnitt 70 % av intäkterna som de operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet. Försändelser på mellan 50 gram och 350 gram utgör inom EU i genomsnitt 16 % av intäkterna som de operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet. Ett sådant steg står därför i överensstämmelse med en gradvis och kontrollerad strategi för att minska vikt- och prisgränserna. Samtidig är steget tillräckligt stort för att uppmuntra de offentliga operatörerna att anpassa sig till förändringarna på marknaden.

På grund av de investeringar och den tid som behövs för att etablera parallella distributionsnätverk kommer endast en liten del av de 16 % som öppnas för konkurrens att vara tillgängliga för nya marknadsaktörer. Med utgångspunkt i erfarenheterna från postmarknader som redan konkurrensutsatts kan man räkna med att de som tidigare haft helt dominerande marknadsställning på medellång sikt kommer att behålla 80-90 % av den marknad som konkurrensutsatts.

Den direkta följden av marknadsöppningen som detta förslag förordar skulle bli att personalen inom den offentliga sektorn, utöver pågående personalminskningar inom ramen för moderniseringsåtgärder, skulle minska med ytterligare 2,5 %. En mer begränsad marknadsöppning, som t.ex. att viktgränsen sätts vid 100 gram, skulle medföra en marknadsöppning på 9 %, samtidigt som personalminskningarna bara skulle uppgå till hälften. Denna skillnad i sysselsättningen hos de offentliga operatörerna skulle inte rättfärdiga valet av 100-gramsgränsen eftersom den inte skulle öka konkurrensen tillräckligt och samtidigt garantera att bättre sysselsättningsperspektiv på medellång sikt erbjuds i den privata och den offentliga postsektorn sammantaget (se även avsnitt 2.8 nedan).

50 gram är en standardvikt som används i de flesta medlemsstaterna och som därför inte bör leda till några omfattande tekniska förändringar av verksamheten. Den är tillräckligt hög för att inte utgöra något praktiskt problem genom kringgående av det monopoliserade området genom en konstgjord ökning av de enskilda försändelsernas vikt.

2.3 Områden där vikt-/prisgränserna skall avskaffas

Enligt artikel 7 i postdirektivet skulle kommissionen vid genomgång av postsektorn inför framtagandet av detta förslag även undersöka möjligheten att konkurrensutsätta marknaderna för gränsöverskridande post och direktreklam från och med den 1 januari 2003.

- Direktreklam

I samband med direktreklam är följande punkter av betydelse:

Direktreklam med en vikt på mellan 0 och 50 gram [8] utgör inom EU i genomsnitt 8 % av intäkterna som de operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet, vilket innebär att ett sådant förslag uppfyller kraven på en gradvis och kontrollerad marknadsöppning.

[8] Direkreklam på mellan 50 och 350 gram är redan konkurrensutsatta genom gränsen på 50 gram.

Direktreklam är ett snabbt växande och lönsamt segment (med en årlig volym- och intäktsökning på 5 %) som redan konkurrerar med alternativa kommunikationsmedel. Sex medlemsstater har redan öppnat detta segment helt eller delvis för konkurrens. Den faktiska och förutspådda tillväxten för direktreklamen (en årlig volym- och intäktsökning på 5 % under de närmaste sju åren) speglar det faktum att mängden direktreklam per invånare i Europa är mindre än hälften av vad den är i USA. Det finns således redan gott om plats för konkurrenter att ta en andel av denna växande marknad utan att detta skulle innebära kraftigt minskade intäkter för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Detta steg kommer att innebära ökad volym och förbättrad kvalitet inom direktreklambranschen som helhet och kommer att stärka den i konkurrenskampen mot alternativa medier.

Kommissionen anser dock att sänkningen till 50 gram som föreslagits redan innebär ett avsevärt steg. Dessutom kommer ca en tredjedel av de 16 % av intäkterna som tillhandahållare av allmän posttjänster har, och som öppnas genom 50 grams gränsen, från direktreklam. Kommissionen har förståelse för att vissa medlemsstater som ännu inte öppnat denna marknad även fortsättningsvis kan vilja reservera direktreklam under den föreslagna viktgränsen i den utsträckning som behövs för att de samhällsomfattande tjänsterna skall kunna garanteras. Med anledning av detta, och för att säkerställa att steget 2003 är "gradvis och kontrollerat" kommer kommissionen vid denna tidpunkt inte med något förslag om att konkurrensutsätta även återstoden av marknaden för direktreklam.

- Utgående gränsöverskridande post

Kommissionen anser att tjänster för utgående gränsöverskridande post, som i praktiken är liberaliserade i de flesta medlemsstaterna, kommer att ge existerande och nya postoperatörer möjlighet att ingå allianser med operatörer i utlandet för att på så sätt kunna leverera gränsöverskridande posttjänster i medlemsstaterna och även kunna dra nytta av en eventuell nationell marknadsöppning för försändelser understigande 50 gram. Kommissionen föreslår därför att inkludera liberalisering för all utgående gränsöverskridande post (som utgör omkring 3 % av de sammanlagda intäkter som de operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet) skall inkluderas i nästa fas av marknadsöppningen 2003.

- Inkommande gränsöverskridande post

När det gäller inkommande gränsöverskridande post har kommissionen dels beaktat argumentet att liberaliseringen av inkommande gränsöverskridande post kan vara svårare att reglera på grund av svårigheterna att kontrollera försändelsernas faktiska ursprung, och dels har kommissionen beaktat att det med tiden skulle kunna leda till en geografisk omfördelning av en del av avsändandet av nationella massförsändelser (som utgör omkring 30 % av den nationella postvolymen) vilket försvårar bedömningen av vilka konsekvenser detta skulle få. Dessutom måste man beakta att mängden av inkommande gränsöverskridande post i vissa medlemsstater (särskilt i Luxemburg, Irland och Grekland) ligger över genomsnittet och att följderna av en marknadsöppning vid denna tidpunkt därför skulle kunna bli oproportionerligt stora för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i dessa medlemsstater. Kommissionen avser därför inte att föreslå att marknaden för inkommande gränsöverskridande post skall öppnas under nästa steg 2003.

- Expresstjänster

Erfarenheterna har visat att kriteriet om mervärde som tillämpas på gränsen för expresstjänster utanför det monopoliserade området inte är helt okontroversiellt. Kommissionen har uppmärksammat ett flertal fall där denna punkt medfört problem. I ett begränsat antal fall har sådana tjänster också visat sig kunna tillhandahållas under prisgränsen. Kommissionen föreslår därför att prisgränsen för expresstjänster tas bort. Denna åtgärd beräknas inte beröra mer än 1 % av de sammanlagda intäkter som de operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har.

2.4 Förväntade följder av den föreslagna marknadsöppningen

Sammantaget kommer dessa åtgärder att innebära ett framåtskridande av den marknadsöppningsprocess som föreskrivs i postdirektivet samtidigt som det monopoliserade området kommer att få behålla en stor andel av sina nuvarande intäkter. Inom EU kommer, efter antagandet av den nya viktgränsen på 50 gram och fullständig marknadsöppning för utgående gränsöverskridande post och expresstjänster, 50 % av de sammanlagda intäkterna som operatörerna som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet även fortsättningsvis att ligga innanför det område där monopol får meddelas, samma andel är just nu 70 %.

Detta innebär att de föreslagna åtgärderna motsvarar en ytterligare marknadsöppning på 20 % (mätt i omsättning) i förhållande till det föregående direktivet och att de innebär ett rimligt, lämpligt och genomförbart steg som kommer ge alla de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster tillräckligt med tid (fem år) för att förbereda sig inför ännu ett stort steg på vägen mot genomförandet av den inre marknaden för posttjänster. Åtgärderna kommer därför inte, med utgångspunkt i tillgängliga ekonomiska uppgifter, att hota den finansiella ställningen hos de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster.

2.5 Vikten av att fortsätta marknadsöppningsprocessen

Nästa steg i marknadsöppningen påbörjas den 1 januari 2007:

Både med hänsyn till det långsiktiga målet att förverkliga den inre marknaden för posttjänster och med hänsyn till den fortsatta tillväxten och utvecklingen inom postsektorn som helhet är det viktigt att redan nu fastställa en tidsplan. Målet att garantera en fullt funktionsduglig och konkurrenskraftig inre marknad för posttjänster inom EU omfattar:

- att den nödvändiga dynamiken skapas inom alla delar av unionen för en fortsatt utveckling av ett modernt och effektivt postväsende genom innovation och genom konkurrensens dynamiska effekter på tjänsterna som hela tiden förändras. Såsom marknadens utveckling på senare tid visat, kan utsikterna av en marknadsöppning i sig själv vara en katalysator för förändring, förutsatt att utsikterna är verkliga och övertygande. Det är viktigt att samtliga operatörer av samhällsomfattande tjänster anpassar sig till en mer affärsmässig och konkurrensutsatt miljö.

- att möjlighet ges för att alla eventuella extrakostnader som uppstår p.g.a. de samhällsomfattande tjänsterna, och som inte kan täckas genom större service- och prisflexibilitet, kan täckas genom en kompensationsfond och/eller ett tillståndssystem som garanterar de samhällsomfattande tjänsterna i framtiden.

- att nya investeringar och utveckling av nya tjänster inom sektorn främjas, både hos de befintliga postoperatörerna och hos nya aktörer på marknaden, något som inte skulle ske om en fast tidtabell saknades.

- att de bästa villkoren för posttjänsternas samspel med andra tjänster i framtiden skapas, så att postsektorn kan integreras helt och fullt i informationssamhället samtidig som den bibehåller sin marknadsandel på kommunikations- och logistikmarknaderna i vidare bemärkelse.

- hjälp för att säkerställa att postoperatörerna i de olika delarna av unionen, oavsett om de är offentligt eller privat ägda, kan erbjuda sina tjänster under samma villkor så att operatörer som är etablerade i medlemsstater som har öppnat sin nationella postmarknad för konkurrens inte får den konkurrensmässiga nackdelen av att de på sina hemmamarknader skall konkurrera med operatörer från andra delar av EU där marknaderna är skyddade genom ett monopoliserat område.

- stöd till de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster att förbättra konkurrenskraften i sin kärnverksamhet för att kunna möta den ökande konkurrensen från alternativa, icke-fysiska (dvs. elektroniska) leveransmetoder.

- att risken för konkurrensproblem minimeras när de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster utnyttjar sin dominerande ställning (som bottnar i monopolet) på angränsande marknader som t.ex. finansiella tjänster eller tjänster, där fysisk befordran kombineras med andra funktioner än posttjänster t.ex. logistik- och lagringstjänster eller hybrid-posttjänster.

- att det är möjligt för företag som agerar på hela den europeiska marknaden att anlita en enda postpartner för alla de posttjänster som företaget har behov av.

- att den inre marknaden för posttjänster inom EU kan genomföras inom rimlig tid så att alla medborgare och företag har tillgång till en operatör som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster med konstant hög kvalitet under jämförbara villkor oavsett var inom EU de är bosatta.

Marknadsöppningen kommer därför att ha en positiv effekt på all ekonomisk aktivitet samt bidra till ekonomisk integration och social sammanhållning inom EU.

Av dessa skäl föreskrivs enligt detta förslag att ytterligare ett steg mot marknadsöppning skall tas senast den 1 januari 2007. Omfattningen av de ytterligare stegen bör fastställas av Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2005 och baseras på ett förslag som kommissionen, efter en översyn av sektorn, skall lägga fram senast den 31 december 2004. Kommissionens översyn bör inrikta sig på hur de samhällsomfattande tjänsterna kan säkerställas i en konkurrensutsatt miljö.

2.6 Sannolikt resultat av ytterligare marknadsöppning för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster

Om man utgår från att några ytterligare förändringar i regelverket inte sker, förväntas det huvudsakliga arbetsområdet för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster inom det för närvarande monopoliserade området växa, i fråga om såväl mängd som intäkter, med i genomsnitt 2.2 % per år under perioden 2000 till 2007.

Även om förändringarna i regelverket under mellantiden skulle omfatta en fullständig marknadsöppning 2007 (och en 50 grams gräns 2003) visar beräkningar att de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster ändå under samma period kommer att få en intäktsökning på 2,3 % per år.

Detta visar att de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster totalt sett kommer att se tillväxt i sin verksamhet även om en fullständig marknadsöppning skulle ske 2007. Sådana prognoser måste jämföras med en sammanlagd tillväxt på brevmarknaden på ca 3 % per år under de senaste 3 åren.

2.7 Garantier för att de samhällsomfattande tjänsterna tillhandahålls

Kostnaderna för att utföra samhällsomfattande tjänster, främst den extra börda det innebär att tillhandahålla tjänster på områden som inte är kommersiellt intressanta, beräknas i genomsnitt motsvara 5 % av de intäkter som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har. Det är inte riktigt att anta att det är omöjligt att få täckning för en stor del av de kostnader som uppstår genom tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster i ett kommersiellt sammanhang. Ersättning för eventuella ytterligare kostnader för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster som inte omfattas av det monopoliserade området kan fås via kompensationsfonden.

Under senare år har de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster uppvisat kraftigt förbättrade ekonomiska resultat. Alla operatörer utom en uppvisar minst ett nollresultat och några uppvisar stora vinster som t.o.m. ger dem möjlighet att genomföra större uppköp i andra medlemsstater. Denna utveckling kommer att fortsätta i framtiden i takt med att de ökar produktiviteten och höjer servicenivån såsom förutses i det befintliga direktivet. Den stadigt växande marknaden för posttjänster och det förbättrade ekonomiska läget för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster vilket bottnar i produktivitetsökningar, kommer även i fortsättningen att göra det möjligt att tillhandahålla åtminstone en väsentlig del av de samhällsomfattande tjänsterna på affärsmässiga villkor.

Det är dessutom viktigt att inte glömma bort de fördelar som de aktörer som med tidigare helt dominerande markandsställning har vad gäller erfarenhet, nätverk, stordriftsfördelar, know-how, märkesimage och kundlojalitet - faktorer som är svåra för konkurrenterna att snabbt etablera. Särskilt ett omfattande postnätverk är en avgörande fördel ur konkurrenssynpunkt, i synnerhet som det är svårt att bygga upp ett liknande nät - detat utgör alltså ett hinder som nya aktörer måste passera om de vill vinna marknadsandelar.

Den grad av marknadsöppning som krävs fr.o.m. den 1 januari 2003 kommer fortfarande att göra det möjligt för de medlemsstater som så önskar att för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster reservera ett ganska stort område som kompensation för de eventuella kostnader som uppstår p.g.a. de samhällsomfattande tjänsterna och för vilka täckning inte kan erhållas på marknaden så att organisationen får tid att förbereda sig inför en ytterligare marknadsöppning.

Erfarenheterna från de medlemsstater som redan gått vidare med konkurrensutsättningen av brevmarknaden visar att ett modernt och effektivt postväsende, i en konkurrensutsatt miljö, på egen hand klarar av att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster på en sådan nivå som krävs i postdirektivet enbart genom att utnyttja de inneboende fördelarna av att vara ett nätverk för samhällsomfattande tjänster och sin höga igenkänningsgrad nationellt. Det finns heller inget belägg för att för att en omfattande öppning av marknaden skulle äventyra postdirektivets krav på "överkomliga avgifter". Enhetliga avgifter kan i vissa fall på ett enkelt sätt omvandlas till "enhetliga avgiftsstrukturer" för att ta hänsyn till olika kategorier av användare, något som normalt redan sker gentemot företagskunder.

Under alla omständigheter är medlemsstaterna enligt det nuvarande postdirektivet skyldiga att fastställa sina avgifter på så sätt att de i högre utsträckning avspeglar kostnaderna, något som är ett av de grundläggande kraven i direktivet. Erfarenheterna från Sverige (där postmarknaden öppnades helt för konkurrens 1994) och Spanien (som alltid har haft liberaliserad lokalpost) visar att de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster fram till dags dato bibehållit enhetliga avgifter gentemot individuella kunder trots att marknaden är helt eller i hög grad konkurrensutsatt. Det finns inga krav på enhetliga avgifter gentemot alla kunder i postdirektivet, och detta förslag avspeglar detta. Det förtjänar att påpekas att den största delen av intäkterna på postområdet kommer från företagskunder som får stora rabatter.

Alla operatörer av samhällsomfattande tjänster inom EU utom en har nyligen ingått ett avtal om ersättning för utdelning av gränsöverskridande post som kommissionen enligt fördragets artikel 86.3 undantagit från konkurrensbestämmelserna. En följd av avtalet är, eller kommer i vissa fall att bli, att tidigare enhetliga avgifter för både nationell och gränsöverskridande post inom EU försvinner. På detta sätt försöker en rad aktörer att fastställa avgifterna så att dessa bättre speglar kostnaderna på den inre marknaden. Det vore därför ologiskt att låta det nationella monopoliserade området styras av andra principer.

Medlemsstaterna behöver heller inte nödvändigtvis tillämpa de allra snävaste gränserna på de samhällsomfattande tjänsterna. De kan tillämpa en lägre och mindre kostsam gräns, förutsatt att den ligger på, eller över, den avtalade garanterade servicenivån som fastställts i postdirektivet. En medlemsstat kan t.ex. just nu ha en högre viktgräns för de samhällsomfattande tjänsterna än vad som krävs eller ha mer än en utdelningsomgång per dag.

Postkunderna (både konsumenter och företag) önskar i ökande omfattning pålitligare grundläggande tjänster och mer skräddarsydda tilläggstjänster som är bättre anpassade till deras behov. Vidareutvecklingen av sådana tilläggstjänster, t.ex. övervakning och spårning av försändelser eller garantier för att försändelserna når fram på en bestämd dag och tidpunkt, kommer att medföra att mängden post och därmed intäkterna ökar hos dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. På så sätt kan den bidra till att täcka de ytterligare kostnader som uppstår genom tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna.

Postdirektivet anger redan nu olika möjligheter att garantera de samhällsomfattande tjänsterna som alla är mindre restriktiva ur konkurrenssynpunkt än ett monopoliserat område, som dock fortfarande kommer att vara tillåtet om det finns goda skäl för detta. Främst har medlemsstaterna möjlighet att inrätta en kompensationsfond om de anser att de samhällsomfattande tjänsterna utgör en orättvis ekonomisk belastning för den som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna eller också kan de i samband med tillståndsgivning för posttjänster ställa som krav att samhällsomfattande tjänster utförs av den operatör som söker tillstånd. Medlemsstaternas möjlighet att kunna skapa en kompensationsfond som andra operatörer med tillstånd kan anmodas bidra till, utgör ytterst en garanti för att de samhällsomfattande tjänsterna även i fortsättningen kommer att utföras, oavsett vad som händer med operatörernas marknadsandel.

För att kompensationsfonderna eller villkoren för tillståndsgivningen inte skall försvåra för eller t.o.m. hindra konkurrenter från att etablera sig på marknaden innehåller detta förslag en bestämmelse enligt vilken kommissionen skall undersöka informationen om de tidigare kostnader som bestämmelserna om bidrag till redan existerande eller planerade kompensationsfonder är baserade på, och fatta beslut om dessa kan godkännas eller eventuellt måste ändras.

Den tidtabellen för den vidare marknadsöppningen som uppställs i detta förslag ger medlemsstaterna gott om tid för att genomföra de nödvändiga förändringarna, både avseende driftsmässiga och lagstiftningsmässiga aspekter, så att den finansiella överlevnaden för operatörer av samhällsomfattande tjänster garanteras på lång sikt genom ökad konkurrenskraft.

2.8 Sociala frågor och frågor som rör arbetsmarknaden

De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster sysselsätter för ögonblicket 1,3 miljoner arbetstagare och ytterligare omkring 400 000 personer är sysselsatta hos privata postoperatörer.

Sannolikt kommer den gradvisa minskningen i sysselsättningen inom sektorn under de senaste åren att fortsätta fram till 2007, eftersom effektivitetsförbättringarna väger upp tillväxten i branschen. Det finns beräkningar som visar att sysselsättningen inom sektorn som helhet kommer att minska med omkring 8,4 % mellan 1997 och 2007, oavsett om någon ytterligare öppning av marknaden sker eller ej.

Av de fem faktorer som initierar förändringar (efterfrågan, elektroniska ersättningstjänster, organisatoriska förändringar, automatisering/ny teknik och liberalisering) kommer konkurrensutsättningen sannolikt att ha mindre effekt på sysselsättningen än de övriga faktorerna. De fördelar som uppnås med en modernisering, dvs. att arbetstillfällen bevaras, måste jämföras med de kostnader som uppstår om inget eller endast litet görs, vilket skulle innebära fortsatt stagnation och till sist oåterkallelig nedgång.

Detta beror delvis på att de andra faktorer inom sektorn som initierar förändringar redan har spelat en viktig roll vid omstruktureringen av postsektorn, och även fortsättningsvis kommer att göra det, oavsett om en ytterligare marknadsöppning sker eller ej.

Om man ser på utvecklingen hos operatörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster som t.ex. TNT Post Group och Deutsche Post AG, två operatörer som båda har genomfört omfattande omstruktureringar och moderniseringar under de senaste åren, ser man att det i det första exemplet faktiskt skedde en ökning av sysselsättningen och att det i det andra exemplet, trots en minskning i sysselsättningen, inte fanns någon som blev uppsagd mot sin vilja.

Den tidtabell för gradvis marknadsöppning som fastställs i detta förslag, och som innebär att det först sker en kontrollerad och begränsad marknadsöppning fr.o.m. 1 januari 2003 och därefter en fortsatt marknadsöppning 2007, kommer att ge operatörerna av samhällsomfattande tjänster den ytterligare tid de behöver för att förbereda sina arbetstagare på den nya, konkurrensutsatta miljön, vilket bl.a. kommer att innebära omfattande utbildning av personalen och omplaceringar av de anställda så att dessa kan svara mot marknadens framtida behov av posttjänster och angränsande verksamhet som faller inom postoperatörernas verksamhetsområde.

Det måste understrykas att det, om omstrukturerings- och moderniseringsarbetet som inletts pga. marknadsöppningen inte fortsätter inom den offentliga sektorn, kommer att finnas en icke ringa risk för att kundernas efterfrågan på traditionella posttjänster vid någon tidpunkt i framtiden plötsligt för gott kommer att minska kraftigt. Istället skulle man söka sig till andra kommunikationsformer och främst skulle de växande sektorerna reklam, företagspost och bankkorrespondens drabbas. Konsekvensen av att inte göra något alls, eller endast lite, just nu skulle alltså bli att grunden läggs för en snabbare minskning av sysselsättningen inom de traditionella posttjänsterna.

På medellång och lång sikt kan endast dynamiska, flexibla och kostnadseffektiva posttjänster garantera att sektorn kan överleva och vidareutvecklas när den står inför de utmaningar som den tekniska utvecklingen medför. Denna kontinuerliga anpassningsprocess, som stimuleras genom konkurrens, kommer att garantera att moderna och effektiva posttjänster på alla sätt kan delta i informationssamhället och skapa nya arbetstillfällen samtidigt som existerande arbetstillfällen säkras.

2.9 Relaterade frågor

2.9.1 Medlemsstaterna får öppna sina marknader snabbare

Man bör komma ihåg att den tidtabell för marknadsöppningen som finns i detta förslag är den maximala tid som medlemsstaterna har till sitt förfogande för att öppna sina postmarknader för att bemöta den ökande konkurrensen från alternativa kommunikationsmedel. Av postdirektivet (särskilt artikel 26.1), men även fördraget, framgår klart att medlemsstaterna kan öppna sina postmarknader i större utsträckning och snabbare än vad som krävs av EU-bestämmelserna, något som redan skett i många medlemsstater. Tidtabellen i detta förslag skall därför uppfattas som den längsta tillåtna tidsperiod inom vilken marknadsöppningen skall ske även hos de som behöver god tid för att förbereda sig.

2.9.2 Speciella tjänster

Under de senaste åren har det vuxit fram olika speciella tjänster, tjänster som skiljer sig från de normala brevtjänsterna och som tillgodoser särskilda kundbehov (t.ex. expresstjänster eller speciella tjänster som erbjuder ett mervärde av något slag som de traditionella posttjänsterna inte erbjuder). Sådana tjänster håller i vissa fall låga priser som blivit möjliga genom att tjänsterna är starkt fokuserade och specialiserade. Dessa exempel visar att priset per enhet för en bestämd tjänst inte längre behöver vara en rättvisande indikator för om denna tjänst innebär ett mervärde.

Speciella tjänster, dvs. vilken tjänst som helst som klart skiljer sig från de standardiserade allmänna brevposttjänsterna och som tillgodoser särskilda kundbehov som de traditionella posttjänsterna inte erbjuder kan inte betecknas som "samhällsomfattande" och får därför enligt detta direktiv inte heller inkluderas i det monopoliserade området, oavsett pris- och viktgränserna. Med tanke på utvecklingen av marknaden är det önskvärt att förtydliga denna skillnad genom att införa en definition för sådana speciella (okonventionella) tjänster i det nya direktivet, inklusive expresstjänster. I direktivets artikel 2 föreslås därför en ändring som avspeglas i den nya ordalydelsen i direktivförslagets artikel 7.

2.9.3 Kompensationsfonder

Postdirektivet ger medlemsstaterna möjlighet att inrätta en kompensationsfond, om de anser att de samhällsomfattande tjänsterna enligt artikel 3 utgör en orättvis ekonomisk belastning för den som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Eftersom en sådan fond, eller eventuella andra statliga resurser för detta ändamål, kan innehålla inslag av statligt stöd, innehåller detta direktiv ett skäl som hänvisar till informationsplikten i samband med sådana stödåtgärder enligt fördragets artiklar 87.1 och 88.3.

2.9.4 Särskilda arrangemang avseende avgifter

Med tanke av de specialavgifter som operatörerna av samhällsomfattande tjänster ger många stor- och företagskunder men även förmedlare med anledning av kostnader som operatören kunnat spara in, och med tanke på de klagomål som inkommit om detta mot vissa operatörer med tidigare helt dominerande ställning på marknaden, finns det behov av att klargöra att principerna om insyn och icke-diskriminering alltid skall följas vid tillämpningen av dessa specialavgifter och alla villkor i samband därmed. Dessa principer skall självklart även gälla andra tjänster som tillhandahålls av operatörer av samhällsomfattande tjänster som använder sådana avgifter. Direktivet innehåller därför ett uttryckligt krav på att principerna skall följas. Det kräver också att alla eventuella specialavgifter skall gälla även för privatkunder som postar på liknande sätt.

2.9.5 Korssubventionering

Eftersom operatörerna av samhällsomfattande tjänster ger sig in på konkurrensutsatta områden, främst genom uppköp och samarbetsavtal, eftersom det monopoliserade området minskar och eftersom det under senare år inkommit klagomål mot vissa operatörer med tidigare helt dominerande ställning på marknaden, är det nödvändigt att upprätthålla en tydlig åtskillnad mellan redovisningen av tjänster innanför och tjänster utanför det monopoliserade området och det bör därför klart anges vilka ytterligare kostnader som uppstått för att tillhandahålla de samhällsomfattande tjänsterna.

En operatör av samhällsomfattande tjänster måste uppnå kostnadstäckning för den del av verksamheten som är konkurrensutsatt - en korssubventionering av den konkurrensutsatta delen av verksamheten med medel från det monopoliserade området är förbjuden. Korssubventionering av sådana tjänster inom konkurrensutsatta områden som är en del av de samhällsomfattande tjänsterna, får bara ske om detta är nödvändigt för att täcka de extrakostnader som uppstår för de samhällsomfattande tjänsterna. En sådan bestämmelse i direktivet, vilken står i överensstämmelse med kommissionens ovannämnda meddelande, kan bidra till att minska de konkurrensfarhågor som yttrats i flera klagomål riktade till kommissionen under senare tid. Kommissionen föreslår därför även en ändring av direktivets artikel 12 med detta innehåll och att de nationella tillsynsmyndigheterna skall införa regler om detta och informera kommissionen härom.

2.9.6 Förfaranden för kundernas reklamationer

Av detta förslag framgår, i den ändrade artikeln 19, att förfarandena för reklamationer som står till förfogande för användarna av de samhällsomfattande tjänsterna skall tillämpas lika på användare av posttjänster utanför de samhällsomfattande tjänsterna.

2.9.7 Postdirektivet slutar gälla om något beslut om nästa steg i marknadsöppningen inte tas

Enligt artikel 27 i detta förslag slutar postdirektivet att gälla 31 december 2006, om annat inte beslutas, i enlighet med det tillvägagångssätt som beskrivs i den ändrade artikeln 7. Mot bakgrund av detta är det lämpligt att de existerande bestämmelserna i postdirektivet uppdateras.

2.9.8 Genomgång av, och rapportering om, genomförandet av postdirektivet år 2000

Av artikel 23 i postdirektivet framgår att kommissionen, senast den 31 december 2000, till Europaparlamentet och rådet skall överlämna en rapport om hur det ursprungliga direktivet genomförts, inklusive relevant information om utvecklingen inom sektorn, i synnerhet med avseende på de ekonomiska, sociala, sysselsättningsmässiga- och tekniska aspekterna samt tjänsternas kvalitet. Denna genomgång av direktivet kommer att ge möjlighet till utvärdering av erfarenheterna av tillämpningen av postdirektivet i dess nuvarande form och att undersöka eventuella ytterligare regleringstekniska frågor som måste behandlas på EU-nivå för att garantera att den inre marknaden fungerar effektivt.

3 Sammanfattning av förslagets innehåll

Artikel 1 ändrar postdirektivet enligt följande:

a) Artikel 2 ändras så att den kommer att innehålla en definition av speciella tjänster som inte är en del av de grundläggande posttjänsterna och som därför faller utanför det monopoliserade området.

b) Artikel 7 ersätts av en ny artikel där de nya pris- och viktgränserna anges tillsammans med de tjänster vilka även i fortsättningen omfattas av dem, dessutom anges att en ytterligare marknadsöppning skall genomföras i två steg enligt följande:

i) Från och med den 1 januari 2003 skall maximigränserna för sådana posttjänster som medlemsstaterna får fortsätta att reservera för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster sänkas från den nuvarande nivån (i princip ett pris som är lägre än fem gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen inom den snabbaste normalkategorin och en vikt understigande 350 g) till 2,5 gånger den allmänna avgiften respektive 50 gram för normala försändelser och direktreklam samtidigt som denna gräns avskaffas helt för utgående gränsöverskridande post och alla expresstjänster, och

ii) ett beslut om ytterligare marknadsöppning av postmarknaden från och med den 1 januari 2007 skall tas av Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2005 och vara grundat på ett förslag från kommissionen som skall läggas fram före utgången av 2004 efter en översyn av sektorn som skall inrikta sig på hur de samhällsomfattande tjänsterna kan säkerställas i en konkurrensutsatt miljö. Postdirektivet kommer att sluta gälla 31 december 2006 om något sådant beslut ej fattas.

c) Artikel 9 ändras genom att en ny punkt 6 läggs till där det framgår att operatörerna av samhällsomfattande tjänster, när de använder sig av specialavgifter t.ex. gentemot stor- och företagskunder men även förmedlare av post från olika kunder, skall tillämpa principerna om insyn och icke-diskriminering både vad gäller specialavgifterna och övriga villkor i samband därmed. Ändringen innebär dessutom att speciella avgifter skall fastställas med hänsyn till de kostnader som sparats in och att de tillsammans med tillhörande villkor bör tillämpas lika på jämförbara tjänster som tillhandahålls av operatören av samhällsomfattande tjänster. Slutligen framgår av denna punkt även att alla sådana specialavgifter skall gälla även för privatkunder som postar på liknande sätt.

d) Artikel 12 ändras genom att en ny strecksats läggs till av vilken framgår att de nationella tillsynsmyndigheterna för postväsendet skall införa regler som säkerställer att operatörerna av samhällsomfattande tjänster, inom området för samhällsomfattande tjänster, inte korssubventionerar till den icke-monopoliserade delen från den monopoliserade delen i andra fall än då sådan korssubventionering är absolut nödvändigt för att utföra de specifika samhällsomfattande tjänster som införts på det konkurrensutsatta området. Enligt artikeln skall dessa regler meddelas kommissionen.

e) Artikel 19 ändras genom att en mening läggs till första punkten av vilken framgår att de förfaranden för kundernas reklamationer som skall tillhandahållas även skall gälla för de som utnyttjar posttjänster som inte omfattas av de samhällsomfattande tjänsterna.

Artikel 2 innehåller standardanvisningar för hur direktivet skall införlivas i medlemsstaternas nationella lagstiftning och föreskriver att detta skall ha skett senast den 1 januari 2003.

Av artikel 3 framgår när detta direktiv träder i kraft.

Av artikel 4 framgår att detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

2000/0139 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [9],

[9] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [10],

[10] EGT C

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [11],

[11] EGT C

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget [12],

[12] EGT C

och av följande skäl:

(1) I sin resolution av den 7 februari 1994 om utvecklingen av posttjänster inom gemenskapen [13] uttalar rådet att ett av huvudmålen för gemenskapens politik inom postsektorn skall vara att, samtidigt som man långsiktigt garanterar tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster, gradvis liberalisera och konkurrensutsätta postsektorn under kontrollerade former.

[13] EGT C 48, 16.2.1994, s. 3.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna [14] skapar ett harmoniserat regelverk för postsektorn inom gemenskapen, inklusive åtgärder för att garantera samhällsomfattande posttjänster, uppställer maximigränserna för sådana posttjänster som medlemsstaterna får fortsätta att reservera för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster med målsättningen att bevara de samhällsomfattande tjänsterna samt uppställer en tidtabell för de beslut som skall fattas för en ytterligare marknadsöppning med målet att skapa en inre marknad för posttjänster.

[14] EGT L 15, 21.1.1998, s.14.

(3) Av fördragets artikel 16 framgår den betydelse som tjänster av allmänt intresse har för unionens gemensamma värderingar och den roll som dessa tjänster spelar när det gäller att främja social och territoriell sammanhållning. Av samma artikel framgår också att det är viktigt att sörja för att sådana tjänster utförs på grundval av principer och villkor som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter.

(4) I Europaparlamentets resolutioner av den 14 januari 1999 om europeiska posttjänster [15] och dess resolution av den 18 februari 2000, även den om europeiska posttjänster [16], understryks posttjänsternas sociala och ekonomiska betydelse och behovet av samhällsomfattande tjänster som håller hög kvalitet.

[15] EGT C 104, 14.4.1999, s. 134.

[16] B5-0116/2000, ännu inte offentliggjord i EGT.

(5) Såsom framgår av ordförandeskapets slutsatser fattade Europeiska rådets möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 två beslut som rör posttjänsterna, enligt vilka kommissionen, rådet och medlemsstaterna inom ramen för sina respektive befogenheter skall vidta följande åtgärder: dels före utgången av 2000 utarbeta en strategi för att undanröja hinder för tjänster, t.ex. posttjänster, dels påskynda liberaliseringen på områden som posttjänster. Syftet är att skapa en fullt ut fungerande inre marknad för posttjänster.

(6) Kommissionen har gjort en noggrann genomgång av postsektorn inom gemenskapen, vilken omfattar bl.a. studier av den ekonomiska, sociala och tekniska utvecklingen på området, och har även gett intresserade parter goda möjligheter att yttra sig.

(7) Gemenskapens postsektor behöver ett modernt regelverk vars målsättning är att främja den inre marknaden för posttjänster för att ge sektorn möjlighet att konkurrera med alternativa kommunikationsformer och på så sätt uppfylla kundernas nya och växande behov.

(8) Målsättningen, att långsiktigt garantera samhällsomfattande tjänster som uppfyller de kvalitetskrav som uppställs i direktiv 97/67/EG och som kontinuerligt tillhandahålls i hela gemenskapen, kan uppnås genom förbättrad effektivitet som garanteras genom rätten att tillhandahålla tjänster inom detta område.

(9) De konkurrensmässiga fördelar som följer av ett samhällsomfattande postnät, som är effktivt och lyhört gentemot kundernas behov, kan uppväga de eventuella extra kostnader som uppstår på grund av skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster för vilka kostnadstäckning inte kan erhållas på marknaden.

(10) Erfarenheten visar att användningen av prisgränsen som enda sätt att fastställa mervärdet hos expressbefordran inte längre är ändamålsenlig eftersom det nu finns expresstjänster som innebär ett mervärde men som ligger under prisgränsen.

(11) Med anledning av detta är det ändamålsenligt att skapa en kategori som omfattar "speciella tjänster" som uppfyller särskilda kundbehov. Denna kategori bör omfatta alla tjänster med ett mervärde. Dessa tjänster bör inte kunna omfattas av det monopoliserade området, oavsett sådana försändelsers vikt eller pris. Att skicka post elektroniskt till en annan ort för tryckning bör dock inte anses tillföra ett sådant mervärde att posten enbart därigenom faller utanför det monopoliserade området.

(12) Den ökade efterfrågan på posttjänster som förväntas på medellång sikt kommer att hjälpa till att uppväga den förlust av marknadsandelar som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster kan komma att drabbas av till följd av en ytterligare marknadsöppning, och kommer på så sätt att vara en ytterligare garanti för bevarandet av de samhällsomfattande tjänsterna.

(13) Av de förändringsfaktorer som har betydelse för sysselsättningen inom postsektorn är den tekniska utvecklingen och marknadens krav på ökad effektivitet de viktigaste. Av övriga förändringsfaktorer kommer marknadsöppningen att spela en mindre framträdande roll. Marknadsöppningen kommer att leda till att postmarknaderna totalt sett blir större. Eventuella personalminskningar hos de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster vilka kan bli följden av sådana åtgärder (eller förväntningen på dem) kommer sannolikt att vägas upp av de personalökningar som sker hos privata operatörer och nya marknadsaktörer.

(14) Det är därför lämpligt att på gemenskapsnivå fastställa en sådan tidtabell för den gradvisa liberaliseringen av brevsektorn under kontrollerade former att den ger alla dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster tillräckligt med tid för att vidta ytterligare moderniseringsåtgärder och genomföra omstruktureringar så att deras finansiella överlevnad på lång sikt garanteras även under de nya marknadsvillkoren. Medlemsstaterna behöver också tillträckligt med tid för att anpassa sin lagstiftning till en friare marknad. Den ytterligare marknadsöppningen bör därför ske stegvis, i den första omgången sker en avsevärd men kontrollerad marknadsöppning följt av en översyn samt ett förslag till ytterligare steg.

(15) Det är lämpligt att säkerställa att nästa fas av marknadsöppningen blir av betydande omfattning samtidigt som den i praktiken kan uppnås av medlemsstaterna.

(16) En minskning av viktgränserna för sådana tjänster som varje medlemsstat får reservera för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster till 50 gram kombinerat med en fullständig konkurrensutsättning av marknaderna för utgående gränsöverskridande post och för expresstjänster innebär en relativt enkel och kontrollerad nästa fas som ändå är betydande.

(17) Normala brevförsändelser på mellan 50 och 350 gram utgör inom gemenskapen i genomsnitt ca 16 % av de sammanlagda intäkterna som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet. Utgående gränsöverskridande post och expresstjänster under prisgränsen utgör inom gemenskapen i genomsnitt ytterligare ca 4 % av de sammanlagda intäkterna som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster får från postverksamhet.

(18) En prisgräns för de tjänster som kan omfattas av monopol på 2,5 gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen inom den snabbaste normalkategorin är rimlig i kombination med en viktgräns på 50 gram.

(19) En viktgräns på 50 gram för normala inrikes brevförsändelser är ändamålsenlig eftersom det är en tillräckligt hög gräns för att inte leda till problem med kringgående genom en konstgjord ökning av vikten på de enskilda försändelserna, de flesta försändelser väger nämligen mindre än 20 gram.

(20) Direktreklam är i de flesta medlemsstaterna redan en dynamisk och växande marknad med goda tillväxtutsikter, i de övriga medlemsstaterna finns en betydande tillväxtpotential. I sex medlemsstater är marknaden för direktreklam redan i stor utsträckning öppen för konkurrens. Den ökade flexibiliteten avseende tjänsterna och prissättningen till följd av ökad konkurrens kommer att ge direktreklamen bättre förutsättningar i förhållande till alternativa kommunikationsmedel, vilket i sin tur sannolikt kommer att leda till nya former av försändelser som kan stärka postsektorns ställning totalt sett. I den utsträckning som är nödvändig för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls bör dock även fortsättningsvis direktreklam få omfattas av monopol inom vikt- och prisgränsen på 50 gram respektive 2,5 gånger den allmänna avgiften.

(21) Utgående gränsöverskridande post är de facto redan öppen för konkurrens i de flesta medlemsstaterna och den behövs inte för att säkerställa de samhällsomfattande tjänsterna eftersom den i genomsnitt endast utgör 3 % av postväsendets intäkter. Om de rättsliga hindren avlägsnas för att denna del av marknaden öppnas fullt ut skulle olika postoperatörer få möjlighet att insamla, sortera och befordra all utgående gränsöverskridande post och leverera den i medlemsstater förutsatt att de nationella reglerna i den aktuella medlemsstaten tillåter detta.

(22) Om inkommande gränsöverskridande post öppnas för konkurrens skulle det bli möjligt att kringgå viktgränsen på 50 g genom att omfördela en del av avsändandet av nationella massförsändelser, vilket försvårar bedömningen av vilka konsekvenser detta skulle få. Svårigheterna med att kontrollera försändelsernas faktiska ursprung skulle kunna medföra ytterligare problem. En viktgräns på 50 gram för normala inkommande gränsöverskridande brevförsändelser och direktreklam är, på samma sätt som för normala inrikes brevförsändelser, ändamålsenlig eftersom det är en tillräckligt hög gräns för att inte leda till problem med kringgående på detta sätt eller genom en konstgjord ökning av de enskilda försändelsernas vikt.

(23) Både med hänsyn till de samhällsomfattande tjänsternas överlevnad på lång sikt och med hänsyn till den fortsatta tillväxten och utvecklingen av en modern och effektiv postsektor är det viktigt att redan nu fastställa en tidsplan för nästa steg mot målet att förverkliga den inre marknaden för posttjänster.

(24) Det är lämpligt att fastställa ytterligare en period under vilken medlemsstaterna får fortsätta att reservera vissa posttjänster för den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Den ytterligare perioden kommer att ge dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster möjlighet att slutföra sitt arbete för att anpassa sin verksamhet och personal till den ökande konkurrensen utan att detta hotar deras finansiella ställning och därigenom även de samhällsomfattande tjänsterna.

(25) Det är ändamålsenligt både att fastställa de nya pris- och viktgränserna, tillsammans med de tjänster som omfattas av dem, och att stadga om en förnyad översyn och ytterligare beslut om ytterligare marknadsöppning.

(26) Åtgärder som antagits av en medlemsstat, inklusive inrättandet av en kompensationsfond, ändringar i dess verksamhet eller utbetalningar från den kan innehålla direkta eller indirekta inslag av statligt stöd från medlemsstaten i den betydelse som avses i fördragets artikel 87.1 vilket i så fall aktualiserar informationsplikten i enligt med fördragets artikel 88.3.

(27) Medlemsstaternas möjlighet till tillståndsgivning för de samhällsomfattande tjänsterna kan kombineras med krav på sådana licensinnehavare att bidra till tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster.

(28) Medlemsstaterna bör förena tillståndsgivning med krav på alla licensinnehavare att tillhandahålla öppna, enkla och icke kostsamma förfaranden för behandling av konsumenternas reklamationer oavsett om dessa gäller den eller de som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna, eller operatörer som har tillstånd, däribland individuella licensinnehavare. Dessa förfaranden bör dessutom stå öppna för alla användare av posttjänster, oavsett om de är samhällsomfattande tjänster.

(29) Tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster erbjuder normalt tjänster, t.ex. till stor- och företagskunder men även förmedlare av post från olika kunder, vilka ger dem möjlighet att gå in i postkedjan i olika led och på andra villkor jämfört med vad som gäller för vanliga brevtjänster. När detta sker bör tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster tillämpa principerna om insyn och icke-diskriminering både mellan olika tredje parter och mellan tredje part och tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster av motsvarande slag. Med tanke på reglerna om icke-diskriminering måste sådana tjänster finnas tillgängliga även för privatkunder som postar på liknande sätt.

(30) Med tanke på de klagomål som på senare år inkommit mot vissa operatörer med tidigare helt dominerande ställning på marknaden bör medlemsstaterna anmodas att vidta åtgärder som säkerställer att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster inte korssubventionerar tjänster utanför den icke-monopoliserade delen med inkomster från tjänster innanför det monopoliserade området i andra fall än då sådan korssubventionering är absolut nödvändigt för att utföra de specifika samhällsomfattande tjänsterna. De nationella tillsynsmyndigheterna bör anta bestämmelser om detta och sedan meddela kommissionen innehållet i dessa.

(31) Mot bakgrund av ändringarna är det lämpligt att skjuta upp det datum då direktiv 97/67/EG kan upphöra att gälla till 31 december 2006.

(32) Direktiv 97/67/EG bör ändras i enlighet med detta.

(33) Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av fördragens bestämmelser om konkurrens och frihet att tillhandahålla tjänster, som beskrivs i kommissionens meddelande om tillämpningen av konkurrensreglerna inom postsektorn och om utvärderingen av vissa statliga åtgärder i samband med posttjänster [17].

[17] EGT C 39, 6.2.1998, s. 2.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Direktiv 97/67/EG ändras på följande sätt:

1) I artikel 2 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till:

"20. Speciella tjänster är tjänster som klart skiljer sig från de samhällsomfattande tjänsterna, som uppfyller särskilda kundbehov och som erbjuder tilläggstjänster som de traditionella posttjänsterna inte erbjuder. Sådana tilläggstjänster kan t.ex. vara att försändelserna levereras efter överenskommelse, att möjlighet ges att ändra destination och adressat under befordran eller om den första adressaten inte är anträffbar, övervakning och spårning av försändelser, utdelning på förutbestämd tid, mer än ett försök att dela ut post eller leverans i av kunden angiven prioritetsordning eller ordningsföljd.

Hämtning hos avsändaren utan några sådana kännetecken utgör inte en speciell tjänst.

Elektronisk överföring till och/eller elektronisk mottagning hos operatören för sortering, utskrift och/eller förberedning av post skall inte anses utgöra en speciell tjänst enligt första stycket.

Expresstjänster är en speciell tjänst som, förutom att den är snabbare och mer pålitlig vad gäller hämtning, befordran och utdelning, kännetecknas av en eller flera av följande tilläggstjänster: hämtning hos avsändaren, personlig utdelning till adressaten eller av honom anvisat ombud, garanterad utdelning på en fastställd dag, möjlighet att ändra destination och adressat under befordran, bekräftelse till avsändaren på att försändelsen mottagits, övervakning och spårning av försändelserna, personlig service till kunderna och vid behov tillhandahållande av särskild service."

2) Artikel 7 skall ersättas av följande:

"Artikel 7

1. I den utsträckning som är nödvändig för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls kan medlemsstaterna även fortsättningsvis låta vissa grundläggande tjänster omfattas av monopol för den eller dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. Dessa tjänster skall vara begränsade till insamling, sortering, transport och överlämnande av vanliga inrikes brevförsändelser och inkommande gränsöverskridande brevförsändelser inom både de vikt- och prisgränser som framgår nedan. Viktgränsen skall vara 50 gram. Viktgränsen gäller inte om priset är lika med eller mer än två och en halv gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen inom den snabbaste kategorin.

När det gäller den kostnadsfria posttjänsten för blinda och synskadade personer får undantag från vikt- och prisbegränsningar tillåtas.

I den utsträckning som är nödvändig för att säkerställa att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls får direktreklam även fortsättningsvis omfattas av monopol inom de pris- och viktgränser som anges i första stycket.

2. Försändelser med utgående gränsöverskridande post, utväxling av dokument och speciella tjänster (inklusive expresstjänster) får inte omfattas av monopol.

Post som elektroniskt skickas till annan ort enbart för att tryckas där och på så sätt kringå monopolet på inkommande gränsöverskridande post skall inte anses utgöra speciella tjänster.

3. Som ett ytterligare steg mot fullbordandet av den inre marknaden för posttjänster skall Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2005 besluta om en fortsatt liberalisering av postsektorn med verkan från och med den 1 januari 2007.

I det syftet skall kommissionen efter en översyn av sektorn senast den 31 december 2004 lägga fram ett förslag som skall inrikta sig på hur de samhällsomfattande tjänsterna på ett lämpligt sätt kan säkerställas i en miljö präglad av konkurrens.

På begäran av kommissionen skall medlemsstaterna lägga fram alla de upplysningar som är nödvändiga för att denna översyn skall kunna avslutas."

3) I artikel 9 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till:

"6. När tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster använder sig av specialavgifter t.ex. gentemot stor- och företagskunder men även förmedlare av post från olika kunder, skall de tillämpa principerna om insyn och icke-diskriminering både på specialavgifterna och tillhörande villkor. Avgifterna skall ta hänsyn till de kostnader som sparats in jämfört med standardtjänster som erbjuder hela utbudet av tjänster för insamling, sortering, transport och utdelning av enskilda försändelser och skall, tillsammans med de tillhörande villkoren, tillämpas lika såväl mellan olika tredje parter som mellan tredje part och tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster av motsvarande slag.

Sådana avgifter skall också gälla för privatkunder som postar på liknande sätt."

4) I artikel 12 skall följande strecksats läggas till:

"- Korssubventionering av tjänster utanför den monopoliserade området med inkomster från tjänster innanför det monopoliserade området skall vara förbjudet utom i fall där det kan visas att korssubventioneringen är absolut nödvändigt för att säkra skyldigheten till specifika samhällsomfattande tjänster som införts på det konkurrensutsatta området. Bestämmelser med detta innehåll skall antas av de nationella tillsynsmyndigheterna som även skall meddela kommissionen alla sådana åtgärder."

5) I artikel 19 skall följande mening läggas till i första stycket:

"Medlemsstaterna skall säkerställa att denna princip även gäller för dem som utnyttjar posttjänster som inte omfattas av de samhällsomfattande tjänsterna."

6) I artikel 27 skall datumet "31 december 2004" ersätts av datumet "31 december 2006".

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning, när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisninge skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. ÅTGÄRDENS BETECKNING

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen.

2. BERÖRD BUDGETPOST

Ingen, endast administrativa utgifter.

3. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i dess lydelse enligt Amsterdamfördraget.

4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

4.1 Allmänt mål

I postdirektivet 97/67//EG, som antogs av rådet, Europaparlamentet och kommissionen den 15 december 1997, anges i artikel 7 en tidsplan för en fortsatt gradvis liberalisering av postsektorn under kontrollerade former, särskilt i syfte att liberalisera gränsöverskridande post och direktreklam samt ytterligare en översyn av pris- och viktgränserna, vilka skall träda i kraft den 1 januari 2003.

Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars i år uppställdes två mål som rör posttjänsterna, enligt vilka kommissionen, rådet och medlemsstaterna inom ramen för sina respektive befogenheter skall vidta åtgärder. Dessa mål är dels att "före utgången av 2000 utarbeta en strategi för att undanröja hinder för tjänster" (inklusive posttjänster), dels att "påskynda liberaliseringen på områden som posttjänster. Syftet är att åstadkomma en fullt ut fungerande inre marknad på dessa områden."

Marknadsutvecklingen under de senaste månaderna och åren visar att det finns ett mycket stort behov av beslut om en ytterligare liberalisering. Operatörerna av samhällsomfattande tjänster ger sig in på konkurrensutsatta marknader genom uppköp och allianser, vilket har lett till att man på marknaden är mycket tveksam till vissa operatörers fortsatta monopolställning. De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster inför för närvarande även moderniseringar som behöver stödjas genom konkurrensbefrämjande åtgärder.

En avsevärd marknadsöppning krävs för att målet om att komma närmare ett fullbordande av den inre marknaden för posttjänster skall uppfyllas, i överensstämmelse med slutsatserna från toppmötet i Lissabon vilka nämns ovan. Detta kommer att förbättra servicenivån, kvaliteten och priserna för kunderna i hela unionen på ett sätt som säkrar de samhällsomfattande tjänsterna utan att tillhandahållarnas finansiella ställning hotas.

Utkastet till förslag innehåller åtgärder i två steg. I en första omgång, som skall genomföras före den 1 januari 2003, sätts gränserna för den del som högst får reserveras för dem som tillhandahåller omfattande tjänster till 50 gram eller 2,5 gånger den allmänna avgiften för alla normala försändelser, samtidigt som a) utgående gränsöverskridande post och b) expresstjänster konkurrensutsätts helt. Detta öppnar en marknad som motsvarar i genomsnitt 20 % av de intäkter som de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har och lämnar kvar 50 % av sådana intäkter för det monopoliserade området (jämfört med för närvarande 70 %).

Det andra steget i förslaget är att Europaparlamentet och rådet 2005 skall besluta om vilka framtida åtgärder som skall tas med i kommissionens förslag 2004. Detta förslag skall läggas fram efter en genomgång av hur de samhällsomfattande tjänsterna kan säkras i en konkurrensutsatt miljö.

Dessutom innehåller förslaget ett antal kompletterande åtgärder för att ta hänsyn till hur marknaden och konkurrenssituationen har utvecklats sedan det senaste direktivet. Sådana åtgärder anses vara en förutsättning för att en effektiv och rättvis marknadsöppning skall kunna ske år 2003. I dessa åtgärder ingår en definition av speciella tjänster som skiljer sig avsevärt från standardtjänster genom att de tillgodoser särskilda kundbehov (t.ex. expresstjänster) och som ligger utanför det monopoliserade området. De omfattar även övervakning av eventuella kompensationsfonder vars verksamhet omfattas av reglerna för statligt stöd för att säkerställa att dessa fonder står i rimligt förhållande till kostnaderna för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. Dessutom skall tillämpningen av specialavgifter på ett icke-diskriminerande sätt garanteras, inklusive tjänster som tillhandahålls av enheter som hör samman med operatören av samhällsomfattande tjänster, och kontroll skall ske av att korssubventionering inte förekommer.

Förslaget innebär att hela postdirektivet (i dess ändrade lydelse) kan fortsätta gälla efter den 31 december 2004 (när det skulle ha upphört att gälla såvida inte något nytt beslut enligt artikel 7.3 fattats senast den 31 december 2006).

Förslaget ovan kommer att leda till en mycket öppnare och mer konkurrenskraftig postsektor, som kommer att kunna tillgodose användarnas behov på ett bättre sätt och stärka unionen ekonomiskt, samtidigt som väsentliga sociala mål, främst de samhällsomfattande tjänsterna, säkras.

4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse

1 januari 2001-31 december 2006.

5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

7. BUDGETSKONSEKVENSER (DEL B)

Inga.

8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET

9.1 Särskilda och kvantifierbara mål. Målgrupp

Syftet med direktivförslaget är att underlätta den inre marknadens funktion på området för posttjänster. Marknadsöppningen torde leda till ett ökat antal försändelser, större intäkter och bättre service samtidigt som nya och alltmer skräddarsydda tjänster skapas. En sådan utveckling kommer att stärka postsektorns ställning i förhållande till ny teknik och göra det möjligt för huvudaktörerna att dra nytta av de möjligheter som den framväxande e-handeln kommer att skapa för den europeiska ekonomin. Detta gäller särskilt för dem som sänder stora postmängder, t.ex. finansinstitut, den allmännyttiga sektorn och postorderföretag.

9.2 Skäl för åtgärden

Direktivet tar hänsyn till att posttjänsterna har stor betydelse både ur ett socialt och regionalt perspektiv och för sysselsättningen. Direktivet är därmed ett led i den "gradvisa liberaliseringen av postsektorn under kontrollerade former" med särskild fokusering på de delar av marknaden som växer kraftigt eller som redan i viss utsträckning är konkurrensutsatta. De marknadsandelar som operatörerna av de samhällsomfattande tjänsterna förlorar kan därigenom vägas upp av den totala ökningen på marknaden. Det anger riktningen mot fullbordandet av den inre marknaden, samtidigt som vägen fortfarande hålls öppen för kommande steg. Denna pragmatiska hållning kommer att göra det möjligt att utvärdera erfarenheterna av de åtgärder som vidtas 2003 innan nya förslag utarbetas 2004. Enligt direktivförslaget kan dessutom en kommitté även fortsättningsvis bistå kommissionen, varvid samrådet är obligatoriskt (artikel 21).

9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden

Enligt artikel 7 i förslaget till direktiv för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen skall kommissionen lägga fram ytterligare ett förslag före utgången av 2004. Detta skall ske efter en översyn av sektorn som skall inrikta sig på hur de samhällsomfattande tjänsterna kan säkras i en miljö präglad av konkurrens. Kommissionen skall förelägga parlamentet och rådet en rapport före utgången av 2004.

10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (AVSNITT III DEL A I BUDGETEN)

Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att baseras på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket antal tjänster och vilka ytterligare medel som beviljas av budgetmyndigheten.

10.1 Konsekvenser för antalet tjänster

>Plats för tabell>

* END = Expert natinaux détachés

10.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personal

3,5 x 108 000 euro (enhetskostnad) x 6 år ; budgetposterna A1, A2, A4, A5 och A7.

10.3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden

(euro)

>Plats för tabell>

De utgifter som redovisas i tabellen under budgetpost A-7 kommer att täckas av medel ur de totala anslagen för GD Inre marknaden.

(euro)

>Plats för tabell>

KONSEKVENSANALYS

FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG, SÄRSKILT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Beteckning på förslaget: Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen

Dokumentets referensnummer: 99004

Förslaget

1. Varför behövs det, med tanke på subsidiaritetsprincipen, gemenskapslagstiftning på detta område, och vilka är huvudmålen-

Förslaget är en ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna ("postdirektivet"), i enlighet med artikel 7 i det direktivet, för att fastställa en tidtabell och minimikrav för en fortsatt gradvis liberalisering av gemenskapens postsektor under kontrollerade former med en första omgång åtgärder 2003 och en tidtabell för en ytterligare öppning 2007.

En samordning av liberaliseringen på gemenskapsnivå krävs för att komma närmare fullbordandet av den inre marknaden för posttjänster, för att ge företagen (vars post ofta är en viktig del av verksamheten) tillgång till posttjänster av hög kvalitet på lika villkor inom hela gemenskapen (särskilt när de skall erbjuda sina produkter över nationsgränserna), för att se till att postoperatörerna inom gemenskapen har lika möjligheter och för att bidra till social och ekonomisk sammanhållning genom att garantera alla medborgare, oavsett var de bor, samhällsomfattande tjänster på lika villkor.

Konsekvenser för företagen

2. Vilka påverkas av förslaget-

Alla användare, särskilt företagen, påverkas av förslaget till åtgärder, eftersom de kommer att få tillgång till mer konkurrenskraftiga tjänster och ett större utbud av tillhandahållare av posttjänster.

Både befintliga och nya postoperatörer, inklusive små och medelstora företag, kommer också att få större möjligheter att utveckla sina egna tjänster och få tillträde till nya områden på marknaden efter den öppning som föreslås. I synnerhet små och medelstora företag kommer att kunna tillhandahålla tjänster lokalt och regionalt.

De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster och för närvarande har en monopolställning när det gäller tjänster som enligt detta förslag skall konkurrensutsättas kommer att behöva förbereda sina organisations- och affärsstrukturer för att driva verksamheten i konkurrens med andra, i realiteten har dock dessa förberedelser redan pågått under flera år.

3. Vilka åtgärder måste företagen vidta för att följa förslaget-

Postoperatörerna kommer att behöva anpassa sig till den mer konkurrensutsatta postsektor som uppstår efter genomförandet av de föreslagna åtgärderna. Enligt postdirektivet får medlemsstaterna redan nu inrätta förfaranden för licensgivning till postoperatörer och dessa förfaranden kan även komma att omfatta verksamhet inom marknadssegment som liberaliseras till följd av detta förslag. Detta kan, under vissa omständigheter, inbegripa finansiella bidrag till en kompensationsfond som inrättats för att garantera att en samhällsomfattande tjänst tillhandahålls, om monopolet på detta område anses otillräckligt i detta hänseende.

4. Vilka ekonomiska verkningar förväntas förslaget få-

De föreslagna åtgärderna kommer att främja både tillgången till och efterfrågan på posttjänster, förbättra företagens möjligheter att komma in på postmarknaderna och vara ett incitament för operatörerna att planera för framtida investeringar. Åtgärderna kommer, med hänsyn till den förväntade ökningen på marknaden, att bidra till att de samhällsomfattande tjänsterna tillhandhålls på varaktig basis och till att sysselsättningen i sektorn bibehålls i och med att de traditionella posttjänsterna stärks när de ställs inför de utmaningar som anpassningen till den nya tekniken innebär.

Användarna, inklusive små och medelstora företag, kommer att få bättre service, lägre avgifter och mer kundanpassade posttjänster.

5. Innehåller förslaget åtgärder för att ta hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation (inskränkningar, skillnader i kraven el. dyl.)-

Eftersom förslaget till åtgärder kommer att innebära att små och medelstora företag får möjlighet att bli mer aktiva på postmarknaderna krävs inga särskilda åtgärder. Små och medelstora företag kommer även att kunna dra nytta av att nya aktörer på marknaden medför att fokuseringen skärps på de behov som finns inom den egna marknadsnischen.

Rådfrågade

6. Detta förslag läggs fram med anledning av det mandat som ges i postdirektivet, vilket var ett resultat av en omfattande rådfrågning. Förberedelserna inför förslaget har främst bestått i en rad undersökningar av hur situationen i postsektorn ser ut och vilka eventuella effekter som uppstår av den marknadsöppning som föreslås. Omfattande rådfrågning av skett bland berörda parter.

Uppföljning och granskning

7. De åtgärder som genomförs med anledning av detta förslag kommer att omfattas av det regelverk som inrättas för postsektorn genom postdirektivet. Kommissionen gör en löpande uppföljning av detta regelverk och fler förslag kan läggas fram av kommissionen om eventuella ytterligare åtgärder som kan behövas till följd av antagandet och genomförandet av detta förslag.

Kontaktpu