Kommissionens arbetsdokument Följedokument till Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén - Strategisk plan för asylpolitiken: ett integrerat grepp på skyddsfrågor över hela EU - Sammanfattning av konsekvensbedömningen {KOM (2008) 360 slutlig} {SEK (2008) 2029} /* SEK/2008/2030 slutlig */





SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 17.6.2008 SEK(2008) 2030 KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT Följedokument till MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN STRATEGISK PLAN FÖR ASYLPOLITIKEN: ETT INTEGRERAT GREPP PÅ SKYDDSFRÅGOR ÖVER HELA EU Sammanfattning av konsekvensbedömningen {KOM (2008) 360 slutlig} {SEK (2008) 2029} 1. INLEDNING Kommissionen lade i juni 2007 fram en grönbok KOM (2007) 301. för att ställa samman de möjliga alternativen i utformningen av det gemensamma europeiska asylsystemets andra fas. Det offentliga samrådet gav bl.a. upphov till 89 bidrag från en rad olika berörda parter De 89 bidrag som mottogs finns tillgängliga på följande adress: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . De frågor som väcktes och de förslag som lades fram under samrådet har utgjort basen för föreliggande strategiska plan och dess konsekvensbedömning.[1][2] KOM (2007) 301. De 89 bidrag som mottogs finns tillgängliga på följande adress: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm Kommissionen har beställt en extern studie för att få understöd i förberedelserna av konsekvensbedömningen. Den externa studien utgör det huvudsakliga underlaget till föreliggande rapport tillsammans med en analys av bidragen till grönboken och redan gjorda utvärderingsrapporter rörande EG:s asylinstrument Rapport om utvärderingen av Dublinsystemet (KOM (2007) 299) och Rapport om direktivet om mottagningsvillkor (KOM (2007) 745). .[3] Rapport om utvärderingen av Dublinsystemet (KOM (2007) 299) och Rapport om direktivet om mottagningsvillkor (KOM (2007) 745). Möten har arrangerats mellan december 2007 och mars 2008 med experter från universitetsvärlden, medlemsstaterna, icke-statliga organisationer och FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) samt ledamöter i Europaparlamentet för att efterhöra deras åsikter om den framtida utvecklingen av vissa delar av det gemensamma europeiska asylsystemet. Kommissionens konsekvensbedömningsnämnd konsulterades angående utkastet till slutlig konsekvensbedömningsrapport och avgav sitt yttrande den 21 april 2008 Yttrandet kommer att göras tillgängligt på följande adress: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . Nämndens rekommendationer togs vederbörligen under beaktande.[4] Yttrandet kommer att göras tillgängligt på följande adress: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm Flertalet enskilda åtgärder i den strategiska planen kommer att bli föremål för särskilda konsekvensbedömningar. I synnerhet kommer ändringarna av direktivet om mottagningsvillkor, direktivet om förutsättningarna för att anses vara i behov av skydd och direktivet om förfaranden samt ändringarna av Dublin- och Eurodacförordningarna att bygga på konsekvensbedömningar. 2. NULÄGET OCH PROBLEMSTÄLLNINGARNA Följande problemställningar har ringats in på asylområdet: · Legitima åtgärder och praxis mot olaglig invandring kan i vissa fall hämma tillgången till skydd i EU för asylsökare. · Invandrare som inte är i behov av skydd missbrukar asylsystemet för att resa in i och uppehålla sig i EU. · Sekundära migrationsrörelser av asylsökande som ansöker om internationellt skydd i fler än en medlemsstat skapar en orättvis belastning på de nationella förvaltningarna och de asylsökande själva. · Asylsystemen i vissa medlemsstater är överbelastade. · Människor söker allt oftare skydd av andra orsaker än de som förutses i det traditionella flyktingregelverket (Genèvekonventionen) och beviljas olika typer av skyddsstatus med lägre garantier. · Divergerande nationell praxis leder till extrema skillnader i erkännandet av skydd i medlemsstaterna och skapar ojämlikhet i fråga om skyddsnivån över hela EU. · Personer i behov av skydd möter särskilda integrationsproblem och vissa av dem befinner sig i sårbara situationer. · Globalt sett stannar de flesta flyktingarna i regioner som ligger nära ursprungsländerna, vilket innebär att de har dåliga framtidsutsikter och blir en tung börda för fattiga utvecklingsländer. I konsekvensbedömningen undersöks hur situationen skulle kunna utvecklas om inga åtgärder alls vidtas på EU-nivå. Slutsatsen är att de nuvarande problemen skulle bestå och att de finns starka skäl för EU att agera. Konsekvensbedömningen tar upp ändringarna av det rättsliga regelverket i och med Lissabonfördraget och slutsatsen är att den nya artikeln om asyl möjliggör och kräver en högre grad av ambition än den nuvarande. Vad gäller de grundläggande rättigheterna innebär införandet av stadgan i det nya fördraget också större synlighet för vissa rättig heter som berör asyl, bl.a. rätten till ”non-refoulement”. 3. POLITISKA MÅL De generella målen för den andra fasen av det gemensamma europeiska asylsystemet är att, med hjälp av ett heltäckande grepp på skyddsfrågor i hela EU erbjuda en skälig status på likvärdiga villkor till alla medborgare från tredjeland som behöver internationellt skydd och att se till att principen om ”non-refoulement” uppfylls. Politiken ska särskilt inrikta sig på följande specifika mål: I) Se till att asylförfarandena är tillgängliga för skyddssökande personer och snabbt och effektivt handskas med dem som är i behov av skydd. II) Sörja för högre gemensamma skyddsnormer. III) Stärka ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella asylförvaltningar genom att främja praktiskt samarbete. IV) Gynna uppkomsten av solidaritetsmekanismer mellan medlemsstater och mellan EU och tredjeländer för hanteringen av personer som är i behov av skydd. V) Underlätta integrationen av personer som beviljats skydd. VI) Förhindra ”asylshopping” och sekundära migrationsrörelser. 4. POLICYALTERNATIV 4.1. Alternativ A: Ingen åtgärd Den nuvarande utvecklingen i medlemsstaterna skulle fortsätta inom den befintliga rättsliga regelramen, som skulle förbli oförändrad. Pågående verksamhet skulle fortsätta. Befintliga normativa rättsakter skulle alla införlivas i medlemsstaternas lagstiftning och deras genom förande övervakas av kommissionen. 4.2. Alternativ B: Fullständig harmonisering av EU-lagstiftningen Detta alternativ skulle göra EU:s asylsystem sammanhängande och heltäckande och se till att det erbjuder de högsta normer eftersom det siktar mot en fullständig harmonisering och mot att råda bot på de brister som uppstod när den minsta gemensamma nämnaren antogs i den första fasen av det gemensamma europeiska asylsystemet. Detta mål skulle uppnås bl.a. genom att man · fastställer adekvata mottagningsvillkor för asylsökande, · erbjuder en adekvat skyddsnivå för personer i behov av skydd, · inför ett enhetligt och ändamålsenligt asylförfarande, · åstadkommer mer solidaritet och ansvarstagande bland medlemsstaterna, och mellan EU som helhet och tredjeländer. 4.3. Alternativ B2: Vidareutveckling av EU-lagstiftningen Detta alternativ skulle koncentreras på att fortsätta arbetet med att öka harmoniseringen av nationella asylregler, dock utan att nå fullständig harmonisering på alla områden, och att sörja för skyddsnormer som ligger på en hög nivå. Detta alternativ skulle bestå av vissa insatser i fråga om mottagningsvillkoren såsom · förbättrade bestämmelser gällande de materiella mottagningsvillkoren, · lättare tillgång till arbetsmarknaden för asylsökande, som inte hindras av ytterligare nationella begränsningar, · regler som ser till att internering inte är godtycklig, · kartläggning av hälsobehov och materiella behov bland sårbara personer och personer med särskilda behov, bl.a. även med beaktande av genusaspekter. Följande centrala element som rör förutsättningarna för att anses vara i behov av skydd skulle komma att införas: · Införande av två enhetliga statustyper: en för flyktingar och en för personer som beviljats subsidiärt skydd. · Utvidgning av gemenskapens regler om rätten till familjeåterförening till att omfatta personer som beviljats subsidiärt skydd. · Undersökning av möjligheterna att inrätta en verkningsfull mekanism för överföring av skydd. Ett nytt element i fråga om förfarandena skulle komma att införas: · Fastställande av ett enda förfarande genom harmonisering av gemensamma garantier (tillgång till förfaranden, överklaganden som hindrar verkställighet, rättsligt bistånd, tidsfrist för beslut i sak i första instans, förbättrad jämställdhet mellan kvinnor och män) för alla typer av befintliga nationella förfaranden. Följande huvudsakliga insatser när det gäller solidaritets- och ansvarsfrågor skulle komma att införas: · Flera bestämmelser i Dublin- och Eurodac för ordningarna skulle förstärkas och förtydligas för att förbättra effektiviteten och för att medlemsstaterna ska efterleva dem bättre och tillämpa dem enhetligare (särskilt bestämmelserna om den humanitära klausulen och suveränitetsklausulen och de som gäller samman hållning av familjer) samt möjlig heten att i vissa fall skjuta upp tillämpningen av Dublinreglerna (”frysa återsändandet av personer”) för att bistå överbelastade medlems stater. · Genomförande av principen om ekonomisk solidaritet i vissa fall som ska tillämpas för att stödja medlemsstater som är utsatta för ovanligt asyltryck. · Införande av ett frivillig vidarebosättningssystem för att stödja tredjeländer med stora flyktingbefolkningar. · Tillnärmning av olika typer av nationella förfaranden för skyddad inresa. 4.4. Alternativ C: Samarbete och utbyte av bästa praxis Detta alternativ skulle fokusera på att gynna uppkomsten av praktiskt samarbete mellan medlemsstaterna att och göra tillämpningen av befintliga normativa rättsakter mer enhetlig i alla medlemsstater (för att undvika olikheter och följaktligen skillnader i det faktiska skydd som beviljas). Det praktiska samarbetet skulle även ge en del fördelar som kan understödja den externa dimensionen av EU:s asylpolitik. Detta syfte skulle uppnås genom införandet av någon typ av strukturellt och permanent stöd, eventuellt i form av en europeisk byrå för stöd till samarbete i asylfrågor, som skulle bildas på grundval av en EU-förordning eller ett EU-beslut, och som skulle ha ansvaret för en del eller samtliga följande verksamhetsområden: Information gällande ursprungsland, utbildning och kapacitetsuppbyggnad, praktisk assistans till medlemsstaterna, den externa dimensionen, utvärdering och övervakning. 4.5. Alternativ D: Ett övergripande, heltäckande rättsligt asylinstrument samt inrättandet av en europeisk asylmyndighet · En övergripande rättslig ändring av EU:s lagstiftning gällande asyl för att konsolidera olika befintliga normativa rättsakter. Innehållsmässigt skulle de punkter som anges i alternativ B1 följas nästan helt, men till formen skulle detta alternativ leda till att man antar ett enda instrument med EU:s hela asyllagstiftning (som ersätter den nuvarande upp sättningen av direktiv och förordningar), dvs. en harmonisering och konsolidering på en och samma gång. · Bildandet av en europeisk asylmyndighet som ansvarar för att sköta och samordna EU:s gemensamma asylpolitik. En sådan myndighet skulle också utformas som en byrå men skulle inte bara samordna de praktiska samarbetsåtgärder (”Europeiska byrån för stöd till samarbete i asylfrågor”), utan skulle även ersätta nationella administrativa och rättsliga organ som fattar beslut angående asylansökningar. Myndigheten skulle därför bli en gemensam europeisk ”översta instans” som centraliserar alla asylbeslut och har befogenheter att fatta beslut. Detta alternativ representerar därför det mest långtgående sättet att säkerställa en gemensam tillämpning av EU:s asyllagstiftning överallt i hela EU. 5. EN JÄMFÖRELSE MELLAN POLICYALTERNATIVEN 5.1. Jämförelse av uppskattningar, resultat samt viktning Policyalternativ A: Ingen förändringPolicyalternativ BPolicyalternativ B2Policyalternativ CPolicyalternativ DDet policyalternativ som föredras (B2+C)RelevansSe till att asylförfarandena är tillgängliga för personer som söker skydd och snabbt och effektivt kan handskas med dem som är i behov av det0√√√√√√√√√√√√√√√Säkerställa högre gemen samma skydds normer 0√√√√√√√√√√√√√√√√Stärka ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella asylförvaltningar genom att främja praktiskt sam arbete000√√√√√√√√√√√√√Gynna uppkomsten av solidaritetsmekanismer för hanteringen av personer som är i behov av skydd, mellan medlems stater och mellan EU och tredje länder0√√√(√)√√√√√√√√√√√√Underlätta integrationen av personer som beviljats skydd0√√√√√√√√√√√√√√√√Förhindra ”asylshopping” och sekundära migrations rörelser0√√√√√√√√√√√√√√Genom förbarhetGenomförbarhet i fråga om införlivandet- Enligt det nuvarande fördraget-Enligt det nya fördraget00√√√√√0√√(√)0√(√)√√√(√)√√√√√√√√√Ekonomisk genomförbarhet0-√√√√-√√(√)-√√-√√√√-√√(√)EffekterSociala effekter på EU-nivå och i medlems staterna0√√√√√√√√√√√√Ekonomiska effekter på EU-nivå och i medlems staterna0√√√√0(√)√√√√Effekt på människor som är i behov av internationellt skydd0√√√√√√√√√√√√√√√√Effekt på tredjeländer0√√√√√√√√√√√√√√Grundläggande rättigheter0√√√√√√√√√√√√√√√√√|||Policyalternativ A: Ingen förändring|Policyalternativ B|Policyalternativ B2|Policyalternativ C|Policyalternativ D|Det policyalternativ som föredras (B2+C)|Relevans|Se till att asylförfarandena är tillgängliga för personer som söker skydd och snabbt och effektivt kan handskas med dem som är i behov av det|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Säkerställa högre gemen samma skydds normer |0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√||Stärka ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella asylförvaltningar genom att främja praktiskt sam arbete|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√||Gynna uppkomsten av solidaritetsmekanismer för hanteringen av personer som är i behov av skydd, mellan medlems stater och mellan EU och tredje länder|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√||Underlätta integrationen av personer som beviljats skydd|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Förhindra ”asylshopping” och sekundära migrations rörelser|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√|Genom förbarhet|Genomförbarhet i fråga om införlivandet- Enligt det nuvarande fördraget-Enligt det nya fördraget|||||||||0|0|√√|√√√|0|√√(√)|||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√||Ekonomisk genomförbarhet|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)|Effekter|Sociala effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√√|√√|√|√√√|√√√||Ekonomiska effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√|√√|0(√)|√√|√√||Effekt på människor som är i behov av internationellt skydd|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√||Effekt på tredjeländer|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√|Grundläggande rättigheter|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Policyalternativ A: Ingen förändring|Policyalternativ B|Policyalternativ B2|Policyalternativ C|Policyalternativ D|Det policyalternativ som föredras (B2+C)| Relevans|Se till att asylförfarandena är tillgängliga för personer som söker skydd och snabbt och effektivt kan handskas med dem som är i behov av det|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Säkerställa högre gemen samma skydds normer |0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Stärka ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella asylförvaltningar genom att främja praktiskt sam arbete|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Gynna uppkomsten av solidaritetsmekanismer för hanteringen av personer som är i behov av skydd, mellan medlems stater och mellan EU och tredje länder|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Underlätta integrationen av personer som beviljats skydd|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Förhindra ”asylshopping” och sekundära migrations rörelser|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Genom förbarhet|Genomförbarhet i fråga om införlivandet- Enligt det nuvarande fördraget-Enligt det nya fördraget||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Ekonomisk genomförbarhet|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Effekter|Sociala effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Ekonomiska effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Effekt på människor som är i behov av internationellt skydd|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Effekt på tredjeländer|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Grundläggande rättigheter|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Policyalternativ A: Ingen förändring|Policyalternativ B|Policyalternativ B2|Policyalternativ C|Policyalternativ D|Det policyalternativ som föredras (B2+C)| Relevans|Se till att asylförfarandena är tillgängliga för personer som söker skydd och snabbt och effektivt kan handskas med dem som är i behov av det|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Säkerställa högre gemen samma skydds normer |0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Stärka ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella asylförvaltningar genom att främja praktiskt sam arbete|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Gynna uppkomsten av solidaritetsmekanismer för hanteringen av personer som är i behov av skydd, mellan medlems stater och mellan EU och tredje länder|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Underlätta integrationen av personer som beviljats skydd|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Förhindra ”asylshopping” och sekundära migrations rörelser|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Genom förbarhet|Genomförbarhet i fråga om införlivandet- Enligt det nuvarande fördraget-Enligt det nya fördraget||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Ekonomisk genomförbarhet|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Effekter|Sociala effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Ekonomiska effekter på EU-nivå och i medlems staterna|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Effekt på människor som är i behov av internationellt skydd|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Effekt på tredjeländer|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Grundläggande rättigheter|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| 5.2. Det alternativ som föredras Det alternativ som är att föredra valdes i huvudsak efter jämförelser av policyalternativ B1 (även i kombination med C) och D som har nästan samma nivå när det gäller de positiva effekterna som det sistnämnda men medför färre svårigheter i fråga om införlivandet och kostnaderna i ekonomiskt och genomförandemässigt hänseende. Alternativ B1 ger ett antal fördelar och liknar på många sätt B2, men det sistnämnda ger en något lägre grad av harmonisering på vissa områden och har därför bättre chanser att införlivas och genomföras med framgång. Alternativ D har en huvudsaklig nackdel: överföringen av suveränitet från medlemsstaterna till den föreslagna europeiska asylmyndigheten har för närvarande inte någon chans att bli godtagen av majoriteten av medlemsstaterna. De huvudsakliga fördelarna med det föredragna alternativet är de följande: · Det ger relevanta resultat i fråga om att främja ett integrerat och heltäckande grepp på asyl frågorna, och utgör en garant för detta mål genom högre gemensamma skyddsnormer och stöd till praktiska samarbetsåtgärder. · Det sörjer för förbättrad tillgång till skydd genom att det blir startskottet för arbetet med att tillnärma nationella förfaranden för skyddad inresa och genom att det ändrar direktivet om förfaranden för att göra det mer känsligt när det gäller tillgång. · Det fastställer högre gemensamma normer på asylområdet genom förbättrade åtgärder i fråga om mottagningsvillkoren (dvs. lättare tillgång till arbetsmarknad och sjukvård), förfaranden (gemensamt förfarande med starka garantier), förutsättningarna för att anses vara i behov av skydd (dvs. en gemensam definition av två internationella typer av skyddsstatus). · Det stärker ett skyndsamt och effektivt stöd till nationella förvaltningar genom att förbättra konvergensen i beslutsfattandet i medlemsstaterna via bildandet av en europeisk byrå för stöd till samarbete i asylfrågor som skulle samordna och övervaka olika åtgärder. · Det gynnar uppkomsten av ett verkligt ansvar liksom solidariteten mellan medlemsstaterna och mellan EU och tredjeländer genom att förbättra Dublinsystemet och genom ett frivilligt EU-vidare bosättningsprogram och en vidareutveckling av kapacitets uppbyggnads programmen och de regionala skyddsprogrammen i tredje länder. · Det främjar integrationen av personer som beviljats skydd och speciellt personer som innehar subsidiärt skydd genom att höja nivån på de rättigheter som åtföljer deras status. I fråga om effekterna kan följande nämnas: · Det skapar mer av gemensamma spelregler över hela EU, vilket gör det möjligt att på ett effektivare sätt handskas med flyktingströmmar mellan medlemsstater, med större chans att integrera personer som beviljats skydd i de mottagande samhällena. · Genom att förbättra tillgången till arbetsmarknaden för asylsökande har det potentialen att i någon mån minska den olagliga tillgången till arbetskraft och fylla marginella kompetens luckor på medlemsstaternas arbetsmarknader. · Det ger ökat skydd åt människor i behov av internationellt skydd eftersom det på ett bättre sätt tar sig an mer sårbara gruppers behov, bl.a. tillbörlig lyhördhet för de särskilda svårigheter och begränsningar som kvinnliga asylsökande kan stå inför när de lämnar in sina ansökningar. · Det har överlag många positiva effekter på tredjeländer genom att delvis befria dem från ett eventuellt asyltryck genom EU:s frivilliga vidarebosättningsprogram och sätter dem i stånd att höja sina asylhanteringskapaciteter genom därför avsedda kapacitets uppbyggnadsprogram. · Det förbättrar de grundläggande rättigheterna för asylsökande och personer som beviljats internationellt skydd genom att ge dem stärkta villkor med vilka de kan utnyttja sig av sina rättigheter. Beträffande kostnaderna skulle det mindre bindande draget som kännetecknar det policyalternativ som föredrags medföra lägre finansiella och administrativa kostnader i jämförelse med en fullskalig harmoniseringsprocess . · Det finns dock vissa åtgärder, t.ex. utvidgningen av mottagningsvillkoren till att också gälla personer som söker subsidiärt skydd och starkare garantier i samband med förfarandena, som oundvikligen leder till högre ekonomiska och administrativa kostnader jämfört med dagens gemensamma europeiska asylsystem , även om den förenklade tillgången till arbetsmarknaden för asylsökande något skulle kunna dämpa de totala ekonomiska effekterna. · Praktiska samarbetsåtgärder kommer att medföra extra kostnader på grund av behovet att underbygga de olika samarbetsåtgärderna med tillräckligt ekonomiskt stöd (dvs. delat ekonomiskt stöd till projekt och utbildning samt finansiering av kapacitets upp byggnadsprogram i tredjeländer). · De administrativa kostnaderna har också en benägenhet att växa med anledning av den utökade användningen av asylpersonal som behövs för att klara av de planerade samarbetsåtgärderna. Bildandet av en europeisk byrå för stöd till samarbete i asylfrågor skulle dock på lång sikt hjälpa de nationella förvaltningar att dämpa ökningen av de administrativa kostnaderna. 6. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING Övervakningen och utvärderingen av genomförandet av det föredragna alternativet blir viktigt för att den strategiska planen ska få verkan. Kommissionen kommer att se till att det finns lämpliga mekanismer för att övervaka genomförandet av den strategiska planen och kommer att spela en framträdande roll i övervakningsprocessen. Den kommer också vaka över att skyddsnormerna för de grundläggande rättigheterna i dess förslag inte försvagas under lagstiftningsprocessen. Bl.a. följande indikatorer kan tas upp vad gäller bedömningen av hur väl det föredragna alternativet fungerar och hur effektivt det är när det gäller att uppnå de politiska målen: · Antalet nya ansökningar om asyl. · Antalet avslag och positiva beslut som beviljar flyktingstatus eller subsidiär skyddsstatus. · Antalet asylsökande i jämförelse med den bofasta befolkningen och BNP. · Antalet framställningar och överföringar i enlighet med Dublinförordningen. · Antalet genomförda regionala skyddsprogram, och resurser som avsatts för dessa. · Antalet vidareflyttade flyktingar från tredjeländer. · Nivån på de ekonomiska resurser som avsätts till Europeiska flyktingfonden. Nivån på de ekonomiska resurser som avsätts för praktiska samarbetsåtgärder, inklusive bildandet av en europeisk byrå för stöd till samarbete i asylfrågor. [1] KOM (2007) 301. [2] De 89 bidrag som mottogs finns tillgängliga på följande adress: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm [3] Rapport om utvärderingen av Dublinsystemet (KOM (2007) 299) och Rapport om direktivet om mottagningsvillkor (KOM (2007) 745). [4] Yttrandet kommer att göras tillgängligt på följande adress: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 17.6.2008 SEC(2008) 2030 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN Documento que acompaña a la COMUNICACIÓN DE LA COMISIÓN AL PARLAMENTO EUROPEO, AL CONSEJO, AL COMITÉ ECONÓMICO Y SOCIAL EUROPEO Y AL COMITÉ DE LAS REGIONES PLAN DE POLÍTICA DE ASILO UN PLANTEAMIENTO INTEGRADO DE LA PROTECCIÓN EN TODA LA UE Resumen de la evaluación de impacto {COM(2008) 360 final} {SEC(2008) 2029} 1. INTRODUCCIÓN En junio de 2007, la Comisión presentó un Libro Verde COM(2007) 301. con el fin de determinar posibles opciones para el diseño de la segunda fase del SECA. La respuesta a la consulta pública contó con 89 contribuciones de una amplia variedad de partes interesadas Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . Las cuestiones planteadas y las sugerencias presentadas durante la consulta han proporcionado la base para la elaboración de este Plan de Política de Asilo y para la evaluación de su impacto.[1][2] COM(2007) 301. Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm La Comisión encargó un estudio externo para obtener apoyo en la preparación de la evaluación del impacto. El estudio externo es la base principal del presente informe junto con el análisis de las contribuciones al Libro Verde y los informes de evaluación disponibles de los instrumentos de la CE en materia de asilo Informe sobre la evaluación de sistema de Dublín -COM(2007) 299; Informe sobre la evaluación de la Directiva sobre condiciones de acogida - COM(2007) 745. .[3] Informe sobre la evaluación de sistema de Dublín -COM(2007) 299; Informe sobre la evaluación de la Directiva sobre condiciones de acogida - COM(2007) 745. Entre diciembre de 2007 y marzo de 2008 se organizaron reuniones con expertos de mundo académico, los Estados miembros, las ONG, el ACNUR y diputados del Parlamento Europeo para recabar su opinión sobre el desarrollo futuro de determinados elementos del SECA. Se consultó sobre el informe final del proyecto de evaluación de impacto al Comité de Evaluación de Impacto (CEI), que emitió su dictamen el 21 de abril de 2008 Este dictamen estará disponible en: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . Las recomendaciones del CEI se tuvieron debidamente en cuenta.[4] Este dictamen estará disponible en: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm La mayor parte de las medidas individuales propuestas en el Plan de Política de Asilo serán objeto de evaluaciones específicas de impacto. En particular, las modificaciones de las Directivas relativas a las condiciones de acogida, la cualificación y los procedimientos, así como los Reglamentos de Dublín y de EURODAC, se basarán en evaluaciones de impacto. 2. PROBLEM AS Y SITUACIÓN ACTUAL En material de asilo se han identificado los siguientes problemas: · Las medidas y prácticas legítimas contra la inmigración irregular pueden en algunos casos obstaculizar el acceso de los solicitantes de asilo al sistema de protección en la UE. · Los inmigrantes que no necesitan protección abusan del sistema de asilo para entrar y permanecer en la UE. · Los movimientos secundarios de solicitantes de asilo que solicitan protección internacional en más de un Estado miembro imponen una presión innecesaria en las administraciones nacionales y en los propios solicitantes de asilo. · Los sistemas de asilo de algunos Estados miembros están sobrecargados. · Cada vez más personas buscan protección por razones no previstas en el régimen tradicional aplicable a los refugiados (Convención de Ginebra) y se les está concediendo un estatuto de protección con garantías inferiores · Prácticas nacionales divergentes dan lugar a disparidades excesivas en el reconocimiento del derecho a protección en los Estados miembros y a desigualdades en el grado de protección a través de la UE. · Las personas que necesitan protección se enfrentan a problemas particulares de integración y algunas de ellas están en situaciones de la vulnerabilidad. · En todo el mundo, la mayoría de los refugiados permanecen en regiones cercanas a sus países de origen, con escasas perspectivas de futuro y suponiendo una carga para países pobres en desarrollo. La evaluación de impacto analiza la posible evolución de la situación si no se adoptan medidas a nivel de la UE y concluye que los problemas actuales persistirían y que hay sólidas razones para que actúa la UE. La evaluación de impacto considera los cambios aportados al marco jurídico por el Tratado de Lisboa y concluye que el nuevo artículo sobre asilo permite y requiere unas miras más altas que las actuales. Desde el punto de vista de los derechos fundamentales, la inclusión de la Carta de Derechos en el nuevo Tratado también da una mayor visibilidad a determinados derechos relacionados con el asilo, incluido el derecho a la no devolución. 3. OBJETIVOS DE LA POLÍTICA DE ASILO El objetivo global de la segunda fase del SECA es ofrecer, mediante un enfoque global de la protección en toda la UE, ofrecer un estatuto adecuado, en condiciones de igualdad, a cualquier nacional de n tercer país que necesite protección internacional, y garantizar el cumplimiento del principio de no devolución. En particular, esta política debe perseguir los siguientes objetivos específicos: I) Garantizar procedimientos accesibles a las personas que buscan protección y que permitan resolver rápida y eficazmente las solicitudes de las personas que no la necesitan. II) Garantizar normas comunes y más estrictas de protección. III) Aumentar el apoyo rápido y eficaz a las administraciones nacionales de asilo, fomentando la cooperación práctica. IV) Fomentar mecanismos de solidaridad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países para ocuparse de las personas que necesiten protección. V) Facilitar la integración de las personas protegidas. VI) Impedir que los solicitantes de asilo «vayan de compras» para encontrar el país que ofrezca mejores condiciones ( asylum shopping ) y los movimientos secundarios. 4. OPCIONES ESTRATÉGICAS 4.1. Opción estratégica A: statu quo Se mantiene la situación actual en los Estados miembros, dentro del marco jurídico actual, que permanece inalterado. Prosiguen las actividades en curso. Los instrumentos legislativos vigentes se incorporan a la legislación de los Estados miembros y la Comisión supervisa su aplicación. 4.2. Opción estratégica B1: Completa a rmonización de la legislación de la UE Esta opción garantiza un sistema de asilo de la UE coherente, completo y con normas muy estrictas plenamente armonizadad para eliminar las carencias de la primera fase del SECA que se adoptaron según el principio del mínimo común denominador. Este objetivo se lograría, entre otras cosas, mediante: · la definición de las condiciones adecuadas de acogida de los solicitantes de asilo; · el reconocimiento de un nivel adecuado de protección a las personas que la necesitan; · la instauración de un procedimiento uniforme y eficaz del asilo; · la instauración de una mayor solidaridad y responsabilidad entre los Estados miembros, y entre la UE y terceros países. 4.3. Opción estratégica B2: Aportar mejoras a la legislación de la UE Esta opción se centra en la continuación de los esfuerzos para establecer normas nacionales de asilo más armonizadas, sin llegar, no obstante, a una completa armonización en todos los ámbitos, y garantizando normas muy estrictas de protección. Bajo esta opción se introducen algunas medidas relativas a las condiciones de acogida: · la mejora de las disposiciones relativas a las condiciones materiales de acogida; · una mayor facilidad de acceso al mercado laboral para los solicitantes de asilo, sin impedimentos impuestos por restricciones nacionales adicionales; · el establecimiento de normas para garantizar que la retención o internamiento no sea arbitrario; · la identificación efectiva de las necesidades materiales y sanitarias de las personas vulnerables y de las personas con necesidades especiales, con atención a las consideraciones de género. Con respecto a la cualificación, se introduen los principales elementos siguientes: · la instauración de dos únicos estatutos uniformes: uno para los refugiados y otro para los beneficiarios de una protección subsidiaria; · la ampliación a los beneficiarios de una protección subsidiaria de la aplicación de las normas comunitarias sobre el derecho a la reunificación familiar; · el examen de las posibilidades de establecer una transferencia efectiva del mecanismo de protección. Se introduce un nuevo elemento en los procedimientos: · se sustituyen todos los tipos de procedimientos nacionales existentes por un único procedimiento armonizando con garantías comunes vinculadas al mismo (acceso a los procedimientos, recurso con efecto suspensivo, asistencia letrada, plazo para la decisión sobre la sustancia en primera instancia, mejora del respeto de la igualdad de género). Intervenciones principales relacionadas con la solidaridad y la responsabilidad: · mejora y clarificación de diversas disposiciones de los Reglamentos de Dublín y de EURODAC para aumentar su eficacia y garantizar su mejor cumplimiento y su aplicación uniforme por los Estados miembros (en particular las disposiciones relativas a la cláusula humanitaria y de soberanía y las referentes a la unidad de la familia) así como la posibilidad de suspender («congelación del retorno») en determinados casos la aplicación de las normas de Dublín para reducir la congestión en Estados miembros con una sobrecarga de demandas; · la aplicación del principio de solidaridad financiera excepcional se prone en práctica para apoyar a Estados miembros en situaciones de especial presión; · instauración de un sistema voluntario de reasentamiento para apoyar a terceros países con grandes poblaciones de refugiados; · aproximación de los diversos tipos de procedimientos nacionales de entrada protegida. 4.4. Opción estratégica C: Cooperación e intercambio de las mejores prácticas Esta opción se centra en el fomento de la cooperación práctica entre los Estados miembros: aplicación más uniforme por todos los Estados miembros de los instrumentos legislativos existentes (para evitar divergencias y por lo tanto disparidades en el nivel de protección concedido). Esta cooperación práctica también presentaría algunos beneficios para sustentar la dimensión exterior de la política de la UE en cuestiones de asilo. Este objetivo se alcanzaría mediante el establecimiento de un algún tipo de apoyo permanente y estructural, posiblemente en forma de una Oficina Europea de Apoyo al Asilo, que se crearía mediante un Reglamento o Decisión de la Comisión y sería responsable de todos o algunos de los siguientes sectores de actividad: información sobre el país de origen; formación y desarrollo de capacidades; asistencia práctica a los Estados miembros; dimensión exterior; evaluación y seguimiento. 4.5. Opción estratégica C: un instrumento jurídico global en materia de asilo y la creación de una Autoridad Europea de Asilo · Una intervención legislativa global en la legislación de la UE sobre asilo destinada a consolidar los diversos instrumentos legislativos actuales. En cuanto a su contenido, los elementos indicados en la opción B1 se mantendrían casi enteramente, pero la modalidad que se propone en la presente opción supone la adopción de un único instrumento que incluya toda la legislación europea sobre asilo (sustituyendo al actual conjunto de directivas y reglamentos), consiguiéndose así simultáneamente su armonización y su consolidación. · La creación de una Autoridad Europea de Asilo encargada de gestionar y coordinar la política común de asilo de la UE. Dicha Autoridad sería asimismo una organismo pero no sólo coordinaría las actividades prácticas de cooperación enumeradas con respecto a la Oficina Europea de Apoyo al Asilo, sino que también sustituiría a los cuerpos administrativos y judiciales nacionales que adoptan las decisiones sobre las demandas de asilo. La Autoridad, por lo tanto, actuaría como juez europeo común que centralizaría todas las decisiones de asilo y tendría poderes de decisión. Por consiguiente, esta opción supone la forma más extrema de asegurar la aplicación común de la legislación de la UE en materia de asilo en toda la Unión. 5. COMPARACIÓN DE LAS OPCIONES ESTRATÉGICAS 5.1. Comparación de la valoración, resultado de la ponderación Opción estratégica AOpción estratégica B1Opción estratégica B2Opción estratégica COpción estratégica DOpción estratégica preferida (B2+C)Pertinencia:Garantizar procedimientos accesibles a las personas que buscan protección y que permitan resolver rápida y eficazmente las solicitudes de las personas que no la necesitan0√√√√√√√√√√√√√√√Garantizar normas comunes y más estrictas de protección0√√√√√√√√√√√√√√√√Aumentar el apoyo rápido y eficaz a las administraciones nacionales de asilo, fomentando la cooperación práctica000√√√√√√√√√√√√√Fomentar mecanismos de solidardiad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países para ocuparse de las personas que necesiten protección0√√√(√)√√√√√√√√√√√√Facilitar la integración de las personas protegidas0√√√√√√√√√√√√√√√√Impedir el «asylum shopping» y los movimientos secundarios0√√√√√√√√√√√√√√Viabilidad:Viabilidad de transposición- Con arreglo al Tratado actual- Con arreglo al nuevo Tratado00√√√√√0√√(√)0√(√)√√√(√)√√√√√√√√√Viabilidad financiera0-√√√√-√√(√)-√√-√√√√-√√(√)ImpactoImpacto social en la UE y en los Estados miembros0√√√√√√√√√√√√Impacto económico a escala nacional y de la UE0√√√√0(√)√√√√Impacto sobre las personas que necesitan protección internacional0√√√√√√√√√√√√√√√√Impacto sobre terceros países0√√√√√√√√√√√√√√Derechos fundamentales00√√√√√√√√√√√√√√|||Opción estratégica A|Opción estratégica B1|Opción estratégica B2|Opción estratégica C|Opción estratégica D|Opción estratégica preferida (B2+C)|Pertinencia:|Garantizar procedimientos accesibles a las personas que buscan protección y que permitan resolver rápida y eficazmente las solicitudes de las personas que no la necesitan|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Garantizar normas comunes y más estrictas de protección|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√||Aumentar el apoyo rápido y eficaz a las administraciones nacionales de asilo, fomentando la cooperación práctica|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√||Fomentar mecanismos de solidardiad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países para ocuparse de las personas que necesiten protección|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√||Facilitar la integración de las personas protegidas|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Impedir el «asylum shopping» y los movimientos secundarios|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√|Viabilidad:|Viabilidad de transposición- Con arreglo al Tratado actual- Con arreglo al nuevo Tratado|||||||||0|0|√√|√√√|0|√√(√)|||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√||Viabilidad financiera|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)|Impacto|Impacto social en la UE y en los Estados miembros|0|√√√|√√|√|√√√|√√√||Impacto económico a escala nacional y de la UE|0|√√|√√|0(√)|√√|√√||Impacto sobre las personas que necesitan protección internacional|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√||Impacto sobre terceros países|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√|Derechos fundamentales|0|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√| ||Opción estratégica A|Opción estratégica B1|Opción estratégica B2|Opción estratégica C|Opción estratégica D|Opción estratégica preferida (B2+C)| Pertinencia:|Garantizar procedimientos accesibles a las personas que buscan protección y que permitan resolver rápida y eficazmente las solicitudes de las personas que no la necesitan|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Garantizar normas comunes y más estrictas de protección|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Aumentar el apoyo rápido y eficaz a las administraciones nacionales de asilo, fomentando la cooperación práctica|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Fomentar mecanismos de solidardiad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países para ocuparse de las personas que necesiten protección|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Facilitar la integración de las personas protegidas|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Impedir el «asylum shopping» y los movimientos secundarios|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Viabilidad:|Viabilidad de transposición- Con arreglo al Tratado actual- Con arreglo al nuevo Tratado||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Viabilidad financiera|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Impacto|Impacto social en la UE y en los Estados miembros|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Impacto económico a escala nacional y de la UE|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Impacto sobre las personas que necesitan protección internacional|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Impacto sobre terceros países|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Derechos fundamentales|0|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√| ||Opción estratégica A|Opción estratégica B1|Opción estratégica B2|Opción estratégica C|Opción estratégica D|Opción estratégica preferida (B2+C)| Pertinencia:|Garantizar procedimientos accesibles a las personas que buscan protección y que permitan resolver rápida y eficazmente las solicitudes de las personas que no la necesitan|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Garantizar normas comunes y más estrictas de protección|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Aumentar el apoyo rápido y eficaz a las administraciones nacionales de asilo, fomentando la cooperación práctica|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Fomentar mecanismos de solidardiad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países para ocuparse de las personas que necesiten protección|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Facilitar la integración de las personas protegidas|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Impedir el «asylum shopping» y los movimientos secundarios|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Viabilidad:|Viabilidad de transposición- Con arreglo al Tratado actual- Con arreglo al nuevo Tratado||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Viabilidad financiera|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Impacto|Impacto social en la UE y en los Estados miembros|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Impacto económico a escala nacional y de la UE|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Impacto sobre las personas que necesitan protección internacional|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Impacto sobre terceros países|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Derechos fundamentales|0|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√| 5.2. Opción preferida La opción preferida se ha determinado principalmente comparando la opción estratégica B1 (también en combinación con C) y la opción D, ya que, manteniendo casi el mismo nivel de impactos positivos que esta última, implica menores dificultades de transposición y menores costes financieros y de aplicación. La opción B1 presenta varias ventajas y es en muchos aspectos similar a la B2, pero esta última implica un nivel ligeramente más bajo de armonización en algunos ámbitos y tiene por lo tanto más posibilidades de ser incorporada al Derecho nacional y ejecutada con éxito. La opción D tiene una desventaja principal: la transferencia de la soberanía de los Estados miembros a la propuesta Autoridad Europea de Asilo no tiene actualmente posibilidades de ser aceptada por la mayoría de los Estados miembros. Las principales ventajas de la opción preferida son: · Logra resultados pertinentes para fomentar un planteamiento integrado y completo de las cuestiones de asilo, garantizando este objetivo mediante normas comunes de protección más rigurosas y el apoyo de actividades de cooperación práctica. · Garantiza un mejor acceso a la protección al abordar las tareas de aproximación de los procedimientos nacionales de entrada protegida y la modificación de la Directiva relativa a los procedimientos para hacerla más «sensible al acceso». · Establece normas comunes más rigurosas en materia de asilo mediante la mejora de las medidas relativas a las condiciones de acogida (es decir, facilitando más el acceso al mercado laboral y a la atención sanitaria), a los procedimientos (procedimiento común con mayores garantías), a la cualificación (es decir, la definición común de dos estatutos internacionales de protección). · Mejora el apoyo a las administraciones nacionales para hacerlo más rápido y eficaz, así como la convergencia de los procesos de toma de decisiones en los Estados miembros a través de la creación de una Oficina Europea de Apoyo al Asilo que coordinaría y supervisaría diversas actividades. · Fomenta la verdadera responsabilidad y solidaridad entre los Estados miembros y entre la UE y terceros países aportando mejoras al sistema de Dublín, así como un sistema voluntario de reasentamiento de la UE y la ampliación de los programas de desarrollo de capacidades y los programas regionales de protección en terceros países. · Fomenta la integración de las personas protegidas y, en particular de las personas que disfrutan de una protección subsidiaria, mejorando el nivel de los derechos vinculados a su estatuto. Por lo que se refiere al impacto : · Crea condiciones más equitativas en la UE, permitiendo una gestión más eficaz de los flujos de refugiados entre los Estados miembros, con mayores oportunidades para la integración de las personas protegidas en las comunidades de acogida. · Al mejorar el acceso de los solicitantes de asilo al mercado laboral, tiene el potencial de reducir ligeramente el suministro de mano de obra ilegal y colmar carencias marginales de cualificaciones en los mercados laborales de los Estados miembros. · Garantiza una mayor protección a las personas que necesitan protección internacional, respondiendo mejor a las necesidades de los grupos más vulnerables, así como una mayor sensibilidad ante las dificultades y obstáculos particulares a que las mujeres solicitantes de asilo femenino pueden enfrentarse al presentar su solicitud. · Tiene un elevado impacto positivo global en terceros países, aliviándolos en parte de posibles presiones de asilo mediante el sistema voluntario de reasentamiento de la UE, y permite que aumenten sus capacidades de gestión del asilo mediante los correspondientes programas de desarrollo de capacidades . · Mejora el respeto de los derechos fundamentales de los solicitantes de asilo y los beneficiarios de una protección internacional, proporcionando condiciones mejoradas que les permitan beneficiarse de tales derechos. Con respecto a los costes, la modalidad menos gravosa de la opción estratégica preferida supondría costes financieros y administrativos inferiores a los de un proceso completo de armonización . · Hay sin embargo medidas, como la de ampliar las condiciones de acogida a los solicitantes de una protección subsidiaria y las mayores garantías en materia de procedimientos, que inevitablemente implican costes financieros y administrativos más elevados con respeto al SECA actual , aunque el acceso más fácil al mercado laboral de los solicitantes de asilo pudiera diluir ligeramente el impacto financiero global. · Las medidas de la cooperación práctica implicarán costes adicionales a causa de la necesidad de respaldar las diversas medidas de cooperación con un apoyo financiero adecuado (es decir, apoyo financiero compartido para proyectos y formación, financiación de programas para el desarrollo de capacidades en terceros países). · Los costes administrativos tienen asimismo tendencia a aumentar habida cuenta de la necesidad de más personal para ocuparse de las cuestiones de asilo y responder a las medidas de cooperación previstas. No obstante, l a creación de la Oficina Europea de Apoyo al Asilo ayudaría a las administraciones nacionales a moderar a largo plazo el aumento de los costes administrativos. 6. SUPERVISIÓN Y EVALUACIÓN La supervisión y evaluación de la aplicación de la opción preferida serán elementos importantes para garantizar la eficacia del Plan de Política de Asilo. La Comisión garantizará la disponibilidad de mecanismos apropiados para supervisar la aplicación de dicho Plan y desempeñará un papel prominente en los procesos de supervisión. Velará igualmente por el mantenimiento de los niveles de protección de los derechos fundamentales previstos en sus propuestas, con el fin de que no se desvirtúen durante el proceso legislativo. En cuanto a que los indicadores para evaluar los avances y la eficacia de la opción preferida con respecto a la consecución de los objetivos estratégicos, pueden considerarse, entre otros, los siguientes: · Número de nuevas solicitudes de asilo · Número de rechazos y de decisiones positivas que conceden el estatudo de refugiado o una protección subsidiaria · Número de solicitantes de asilo en comparación con la población residente y el PIB · Número de solicitudes y transferencias con arreglo al sistema de Dublín · Número de programas regionales de protección ejecutados y de recursos asignados a estos programas · Número de refugiados reasentados procedentes de terceros países · Nivel de recursos financieros asignados al Fondo Europeo para los Refugiados · Tasa de de recursos financieros asignados a actividades de cooperación práctica, incluida la creación de una Oficina Europea de Apoyo al Asilo [1] COM(2007) 301. [2] Las 89 contribuciones recibidas se pueden consultar en: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm [3] Informe sobre la evaluación de sistema de Dublín -COM(2007) 299; Informe sobre la evaluación de la Directiva sobre condiciones de acogida - COM(2007) 745. [4] Este dictamen estará disponible en: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel 17.6.2008 SEK(2008) 2030 KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud dokumendile: KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE VARJUPAIGAPOLIITIKA KAVA ÜHTNE LÄHENEMISVIIS KAITSE ANDMISELE EUROOPA LIIDUS Mõjuhinnangu kokkuvõte {KOM(2008) 360 lõplik} {SEK(2008) 2029} 1. SISSEJUHATUS 2007. aasta juunis avaldas komisjon rohelise raamatu, KOM(2007) 301. mille eesmärk oli välja selgitada varjupaigasüsteemi kujundamise võimalused selle teisel etapil. Avaliku arvamusküsitluse tulemusel laekus 89 vastust erinevatelt huvirühmadelt Kõik 89 vastust on kättesaadavad aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . Arutelu käigus tõstatatud probleemid ja tehtud ettepanekud moodustavad käesoleva poliitikakava ja selle mõjuhinnangu aluse.[1][2] KOM(2007) 301. Kõik 89 vastust on kättesaadavad aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm Mõjuhinnangu väljatöötamise huvides tellis komisjon ka välisuuringu. Käesoleva aruande koostamisel on kasutatud eeskätt välisuuringut, rohelise raamatu alusel läbi viidud arvamusküsitluse tulemusel laekunud vastuseid ja EÜ varjupaika käsitlevate õigusaktide hindamise aruandeid Dublini süsteemi hindamisaruanne (KOM(2007) 299); varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõudeid käsitleva direktiivi kohaldamise aruanne (KOM(2007) 745). .[3] Dublini süsteemi hindamisaruanne (KOM(2007) 299); varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõudeid käsitleva direktiivi kohaldamise aruanne (KOM(2007) 745). Ajavahemikus detsember 2007 – märts 2008 korraldati kohtumisi akadeemiliste asjatundjate, liikmesriikide, valitsusväliste organisatsioonide ja ÜRO pagulaste ülemvoliniku ning Euroopa Parlamendi liikmetega, et saada teada nende seisukohti küsimuses, kuidas arendada varjupaigasüsteemi teatavaid osi. Mõjuhinnangu aruande eelnõu kohta paluti arvamust komisjoni mõjuhindamise komiteelt, kes esitas selle 21. aprillil 2008 Arvamus on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . . Nõukogu soovitusi on nõuetekohaselt arvestatud.[4] Arvamus on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . Poliitikakavas esitatud üksikmeetmeid käsitlevate ettepanekute kohta viiakse läbi eraldi mõju hindamine. Mõju hindamise tulemusi võetakse arvesse eriti vastuvõtutingimuste, miinimumnõuete ja varjupaigamenetluste direktiivi ning Dublini ja EURODACi määruste muutmisel 2. HETKESEIS JA PROBLEEMID Varjupaigavaldkonna probleemid on järgmised: · ebaseadusliku sisserände vastased õiguspärased meetmed ja tavad võivad teatavatel juhtudel kahjustada varjupaigataotlejate võimalusi saada ELis kaitset; · kaitset mittevajavad sisserändajad kasutavad varjupaigasüsteemi ELi sisenemiseks ja sinna jäämiseks; · mitmes liikmesriigis rahvusvahelist kaitset taotlevate varjupaigataotlejate edasiliikumine teistesse liikmesriikidesse asetab ametiasutustele ja varjupaigataotlejatele enestele ebaõiglaselt suure koorma; · teatavate liikmesriikide varjupaigasüsteem kannatab ülekoormuse käes; · üha rohkem inimesi taotleb varjupaika põhjusel, mis ei ole ette nähtud tavapärase varjupaigakorraldusega (Genfi konventsioon), ja saavad madalama tasemega kaitse, millega kaasneb vähem tagatisi; · liikmesriikidel on erinevad tavad, millest tuleneb kaitsevajaduse lausa vastandlik hindamine, mille tulemusel liikmesriigid pakuvad kaitset erineval määral; · kaitset vajavatel isikutel esineb probleeme integreerumisega ja osa neist jääb kaitsetuks; · enamik maailma pagulasi jääb päritoluriigi naabrusesse. Nende tulevikuväljavaated on halvad ja nad muutuvad vastuvõtvate vaeste arengumaade jaoks koormaks. Mõjuhinnangus käsitletakse küsimust, milliseks võib olukord kujuneda juhul, kui ELi tasandil meetmeid ei võeta. Järeldatakse, et sel juhul jäävad probleemid püsima ning seega on olemas kõik põhjused võtta meetmeid ELi tasandil. Mõjuhinnangus käsitletakse ka küsimust, kuidas Lissaboni lepingu sõlmimine on muutnud õigusraamistikku , ning järeldatakse, et uus varjupaigaküsimusi käsitlev artikkel võimaldab ja nõuab ulatuslikumate eesmärkide seadmist võrreldes varasemate sätetega. Mis puutub põhiõigustesse, siis põhiõiguste harta lisamine uude lepingusse suurendab tähelepanu teatavate varjupaigaõiguste suhtes. Muu hulgas suureneb tähelepanu tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte rakendamise suhtes. 3. POLIITIKA EESMÄRGID Varjupaigasüsteemi teise etapi üldeesmärk on tervet ELi hõlmava igakülgse käsitlusviisi kaudu anda rahvusvahelist kaitset vajavatele kolmandate riikide kodanikele võrdsetel tingimustel nende olukorrale vastav seisund ning tagada tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte rakendamine. Varjupaigapoliitikal on järgmised konkreetsed eesmärgid: I. tagada, et varjupaigamenetlused on kättesaadavad kõikidele kaitse taotlejaile ning kaitset vajavate isikute taotlused vaadatakse läbi kiiresti ja tõhusalt; II. muuta kaitse andmisel kohaldatavad ühised nõuded rangemaks; III. praktilise koostöö süvendamise teel parandada liikmesriikide varjupaigaasutuste toetamise kiirust ja tulemuslikkust; IV. tugevdada liikmesriikidevahelisi ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi solidaarsusmehhanisme kaitset vajavate isikute kohtlemisel; V. soodustada kaitse saanud isikute integreerimist; VI. vältida meelepärase varjupaiga otsimist ja varjupaigataotlejate edasiliikumist teistesse liikmesriikidesse. 4. POLIITILISED VALIKUVÕIMALUSED 4.1. Valikuvõimalus A. Olukorra muutmata jätmine Liikmesriigid lähtuvad ka edaspidi oma endi õigusraamistikust, mida ei muudeta. Tegevus jätkub muutmatult. Liikmesriigid võtavad oma õigustikku üle olemasolevad õigusaktid ja komisjon jälgib nende rakendamist. 4.2. Valikuvõimalus B1. ELi õigusaktide täielik ühtlustamine Selle valikuvõimaluse puhul muudetakse ELi varjupaigasüsteem sidusaks ja kõikehõlmavaks ning nõuded muudetakse võimalikult rangeks. Selleks ühtlustatakse õigusaktid täielikult ning kõrvaldatakse puudused, mis tulenevad varjupaigasüsteemi esimeses etapis rakendatud väikseima ühisnimetaja põhimõtte kasutamisest. Selle eesmärgi saavutamisele aitaks muu hulgas kaasa: · varjupaigataotlejate vastuvõtuks piisavate tingimuste kindlaksmääramine; · kaitset vajavatele isikutele pakutava kaitse piisava taseme kindlaksmääramine; · ühtse ja tõhusa varjupaigamenetluse kehtestamine; · liikmesriikide omavahelise ning ELi ja kolmandate riikide vahelise solidaarsuse ja vastutuse suurendamine. 4.3. Valikuvõimalus B2. ELi õigusraamistiku edasiarendamine Selle valikuvõimaluse puhul keskendutakse riikide varjupaigaeeskirjade edasisele ühtlustamisele, siiski taotlemata täielikku sarnasust kõikides valdkondades, ning kaitse andmisel kohaldatavate ühiste nõuete rangemaks muutmisele. Selle valikuvõimaluse puhul võetakse vastuvõtutingimuste valdkonnas järgmisi meetmeid: · vastuvõtmise materiaalseid tingimusi käsitlevate sätete täiustamine; · varjupaigataotlejate tööturule juurdepääsu tingimuste lihtsustamine ja liikmesriikide täiendavate piirangute kaotamine; · meelevaldset kinnipidamist vältivate eeskirjade kehtestamine; · kaitsetute ja erivajadusega isikute tervise- ja materiaalsete vajaduste väljaselgitamine, sealhulgas vajadused, mis tulenevad isiku soost. Ühiste nõuete küsimuses lähtutakse eeskätt järgmisest: · kehtestatakse kaks ühtset seisundit: pagulasseisund ja täiendava kaitse saaja seisund; · perekonna taasühinemist käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamist laiendatakse täiendava kaitse saajatele; · uuritakse võimalusi kehtestada toimiv kaitse üleandmise mehhanism. Lisatakse uus menetlus: · ühtne menetlus, mis töötatakse välja kõikide liikmesriikide menetluste puhul rakendatavate tagatiste (menetluste kättesaadavus, võimalus esitada otsuse täitmist peatava toimega kaebus, õigusabi kättesaadavus, esimese astme kohtu suhtes kehtiv otsuse tegemise tähtaeg, soolise võrdõiguslikkuse süvendamine) ühtlustamise teel. Solidaarsuse ja vastutuse kindlaksmääramise küsimustes tehakse järgmise sammud: · muudetakse rangemaks mitu Dublini ja EURODACi määruse sätet, et parandada nende tõhusust ning saavutada, et liikmesriigid järgiksid neid täielikumalt ja ühetaolisemalt (eeskätt puudutab see humanitaar- ja suveräänsusklauslit ning perekonna ühtsuse klauslit), ja tagada, et teatavatel juhtudel oleks võimalik Dublini eeskirjade täitmine (tagasisaatmine) peatada, et kergendada ülekoormatud liikmesriikide olukorda; · õigusaktides nähakse ette rahandusliku solidaarsuse põhimõte, mida kohaldatakse erilise surve all olevate liikmesriikide toetamiseks; · rajatakse vabatahtliku ümberasumise süsteem, millega toetatakse kolmandaid riike, kus on palju pagulasi; · lähendatakse liikmesriikide erinevaid kaitstud sisenemise menetlusi. 4.4. Valikuvõimalus C. Koostöö tegemine ja hea tava levitamine Selle valikuvõimaluse puhul keskendutakse liikmesriikide praktilise koostöö süvendamisele, et liikmesriigid ühtlustaksid kehtivate õigusaktide kohaldamist, mis edendaks ühetaolisust ja seega vähendaks liikmesriikide pakutava kaitse erinevusi. Praktilisest koostööst oleks kasu ka ELi varjupaigaküsimuste poliitika välismõõtme seisukohalt. Varjupaigapoliitika välismõõtme eesmärkidele aitaks kaasa pideva struktuurse abi keskuse asutamine. Selleks võiks ELi määruse või otsusega asutada varjupaigaküsimuste Euroopa tugiamet, mille ülesannete hulka võiksid kuuluda mõned või kõik järgmised küsimused: teave päritoluriigi kohta, koolitus ja suutlikkuse suurendamine, praktilise abi osutamine liikmesriikidele, välistegevus, hindamine ja järelevalve. 4.5. Valikuvõimalus D. Võetakse vastu varjupaigavaldkonda üldiselt ja igakülgselt reguleeriv õigusakt ning asutatakse Euroopa varjupaigaamet · Vaadatakse läbi ja konsolideeritakse ELi varjupaigaküsimusi käsitlevad õigusaktid . Sisulisest küljest järgitakse enamikku valikuvõimaluse B1 puhul esitatud põhimõtteid, kuid sellel on vormiline erinevus – vastu võetakse üksainus õigusakt, milles sätestatakse kõik Euroopa varjupaigaõiguse aspektid ja mis asendab senised direktiivid ja määrused. Selle valikuvõimalusega saavutatakse nii ühtlustamine kui ka konsolideerimine. · Luuakse Euroopa varjupaigaasutus , mille ülesanne on juhtida ja koordineerida ELi ühise varjupaigapoliitika elluviimist. Asutus võiks olla amet ja selle ülesanded oleksid laiemad kui eespool nimetatud varjupaigaküsimuste Euroopa tugiameti ülesanded. Amet võiks üle võtta varjupaigataotluste kohta otsuste vastuvõtmise alased ülesanded, mis praegu kuuluvad liikmesriikide haldus- ja kohtuasutustele. Ta oleks ühine Euroopa instants, kelle pädevusse kuuluvad kõik varjupaigaküsimused ja kellel on õigus vastu võtta otsuseid. Pidades silmas ELi varjupaigaõiguse kohaldamise ühtlustamist terves ELis, oleks see kõige kaugemale ulatuvam lahendus. 5. VALIKUVÕIMALUSTE VÕRDLUS 5.1. Kriteeriumide osakaal vastavalt hindamise tulemusele Valiku võimalus A: olukorra muutma ta jätmineValiku võimalus B1Valiku võimalus B2Valiku võimalus CValiku võimalus DEelista tav valiku võimalus (B2+C)Asja kohasusTagada, et varjupaigamenetlused on kättesaadavad kõikidele kaitse taotlejaile ning kaitset vajavate isikute taotlused vaadatakse läbi kiiresti ja tõhusalt0√√√√√√√√√√√√√√√Muuta kaitse andmisel kohaldatavad ühised nõuded rangemaks0√√√√√√√√√√√√√√√√Praktilise koostöö süvendamise teel parandada liikmesriikide varjupaigaasutuste toetamise kiirust ja tulemuslikkust000√√√√√√√√√√√√√Tugevdada liikmesriikide vahelisi ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi solidaarsus mehhanisme kaitset vajavate isikute kohtlemisel0√√√(√)√√√√√√√√√√√√Soodustada kaitse saanud isikute integreerimist0√√√√√√√√√√√√√√√√Vältida meelepärase varjupaiga otsimist ja varjupaigataotlejate edasiliikumist0√√√√√√√√√√√√√√Teos tata vusÕigusaktide ülevõtmise võimalikkus- kehtiva lepingu raames- uue lepingu raames00√√√√√0√√(√)0√(√)√√√(√)√√√√√√√√√Teostatavus rahalisest seisukohast0-√√√√-√√(√)-√√-√√√√-√√(√)MõjuSotsiaalne mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele0√√√√√√√√√√√√Majanduslik mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele0√√√√0(√)√√√√Mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele0√√√√√√√√√√√√√√√√Mõju kolmandatele riikidele0√√√√√√√√√√√√√√Põhiõigused0√√√√√√√√√√√√√√√√√|||Valiku võimalus A: olukorra muutma ta jätmine|Valiku võimalus B1|Valiku võimalus B2|Valiku võimalus C|Valiku võimalus D|Eelista tav valiku võimalus (B2+C)|Asja kohasus|Tagada, et varjupaigamenetlused on kättesaadavad kõikidele kaitse taotlejaile ning kaitset vajavate isikute taotlused vaadatakse läbi kiiresti ja tõhusalt|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Muuta kaitse andmisel kohaldatavad ühised nõuded rangemaks|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√||Praktilise koostöö süvendamise teel parandada liikmesriikide varjupaigaasutuste toetamise kiirust ja tulemuslikkust|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√||Tugevdada liikmesriikide vahelisi ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi solidaarsus mehhanisme kaitset vajavate isikute kohtlemisel|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√||Soodustada kaitse saanud isikute integreerimist|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Vältida meelepärase varjupaiga otsimist ja varjupaigataotlejate edasiliikumist|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√|Teos tata vus|Õigusaktide ülevõtmise võimalikkus- kehtiva lepingu raames- uue lepingu raames|||||||||0|0|√√|√√√|0|√√(√)|||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√||Teostatavus rahalisest seisukohast|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)|Mõju|Sotsiaalne mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√√|√√|√|√√√|√√√||Majanduslik mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√|√√|0(√)|√√|√√||Mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√||Mõju kolmandatele riikidele|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√|Põhiõigused|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Valiku võimalus A: olukorra muutma ta jätmine|Valiku võimalus B1|Valiku võimalus B2|Valiku võimalus C|Valiku võimalus D|Eelista tav valiku võimalus (B2+C)| Asja kohasus|Tagada, et varjupaigamenetlused on kättesaadavad kõikidele kaitse taotlejaile ning kaitset vajavate isikute taotlused vaadatakse läbi kiiresti ja tõhusalt|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Muuta kaitse andmisel kohaldatavad ühised nõuded rangemaks|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Praktilise koostöö süvendamise teel parandada liikmesriikide varjupaigaasutuste toetamise kiirust ja tulemuslikkust|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Tugevdada liikmesriikide vahelisi ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi solidaarsus mehhanisme kaitset vajavate isikute kohtlemisel|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Soodustada kaitse saanud isikute integreerimist|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Vältida meelepärase varjupaiga otsimist ja varjupaigataotlejate edasiliikumist|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Teos tata vus|Õigusaktide ülevõtmise võimalikkus- kehtiva lepingu raames- uue lepingu raames||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Teostatavus rahalisest seisukohast|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Mõju|Sotsiaalne mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Majanduslik mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Mõju kolmandatele riikidele|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Põhiõigused|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Valiku võimalus A: olukorra muutma ta jätmine|Valiku võimalus B1|Valiku võimalus B2|Valiku võimalus C|Valiku võimalus D|Eelista tav valiku võimalus (B2+C)| Asja kohasus|Tagada, et varjupaigamenetlused on kättesaadavad kõikidele kaitse taotlejaile ning kaitset vajavate isikute taotlused vaadatakse läbi kiiresti ja tõhusalt|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Muuta kaitse andmisel kohaldatavad ühised nõuded rangemaks|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Praktilise koostöö süvendamise teel parandada liikmesriikide varjupaigaasutuste toetamise kiirust ja tulemuslikkust|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Tugevdada liikmesriikide vahelisi ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelisi solidaarsus mehhanisme kaitset vajavate isikute kohtlemisel|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Soodustada kaitse saanud isikute integreerimist|0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Vältida meelepärase varjupaiga otsimist ja varjupaigataotlejate edasiliikumist|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Teos tata vus|Õigusaktide ülevõtmise võimalikkus- kehtiva lepingu raames- uue lepingu raames||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Teostatavus rahalisest seisukohast|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Mõju|Sotsiaalne mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Majanduslik mõju ELile tervikuna ja liikmesriikidele|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Mõju kolmandatele riikidele|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Põhiõigused|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| 5.2. Eelistatav valikuvõimalus Eelistatava võimaluse väljaselgitamiseks võrreldi eeskätt valikuvõimalusi B1 (sealhulgas koostoimes võimalusega C) ja D, kusjuures võimalusega B1, millel on enam-vähem sama suur positiivne mõju kui võimalusel D, kaasnevad väiksemad ülevõtmisraskused ning rahaline ja rakenduskulu. Valikuvõimalustel B1 ja B2 on mitu ühesugust eelist ja mitu sarnast aspekti, kuid viimane tagab teatavates valdkondades veidi madalama ühtlustamise määra, mille tõttu seda on lihtsam üle võtta ja rakendada. Valikuvõimalusel D on üks suur puudus – on vähetõenäoline, et enamik liikmesriike nõustuks oma pädevuse üleandmisega Euroopa varjupaigaametile. Eelistataval valikuvõimalusel on järgmised tugevad küljed: · see võimaldab saavutada soovitud tulemusi varjupaigaküsimustele tervikliku ja igakülgse lähenemisviisi kaudu, tagades eesmärkide saavutamise kaitse andmisel kohaldatavate ühiste nõuete muutmisega rangemaks ja praktilise koostöö toetamise kaudu; · see tagab kaitse kättesaadavuse paranemise, kuna alustatakse liikmesriikide kaitstud sisenemise menetluste ühtlustamist ja muudetakse varjupaigamenetluste direktiivi selliselt, et selles arvestataks paremini kättesaadavust; · sellega muudetakse rangemaks varjupaigavaldkonnas kehtivaid ühiseid nõudeid , eeskätt arendades edasi vastuvõtutingimuste (tööturule ja tervishoiule juurdepääsu lihtsustamine), menetluste (tugevate tagatistega ühine menetlus) ja kaitset vajava isiku seisundi andmiseks esitatavate miinimumnõuete (kahe rahvusvahelise kaitse ühismääratluse vastuvõtmine) alaseid meetmeid; · sellega võimaldatakse riikide ametiasutustele anda abi kiiremini ja tõhusamalt, asutades tegevuse koordineerimiseks ja järelevalveks varjupaigaküsimuste Euroopa tugiameti ja lähendades seega liikmesriikide otsuste tegemise korda; · Dublini süsteemi täiustamise, ELi vabatahtliku ümberasustamiskava vastuvõtmisega ning kolmandate riikide suutlikkuse arendamise programmide ja piirkondlike kaitseprogrammide edasiarendamisega süvendatakse liikmesriikide omavahelist ning liikmesriikide ja kolmandate riikide solidaarsust ja vastutust; · sellega süvendatakse kaitse saanud isikute, eeskätt täiendava kaitse saanud isikute integreerimist, kuna nende seisundiga kaasneb rohkem õigusi. Mõjud on järgmised: · sellega ühtlustatakse eeskirju terves ELis, mis võimaldab liikmesriikidel tõhusamalt juhtida pagulaste voogu ning suureneb pagulasi vastuvõtvatesse piirkondadesse integreerumise tõenäosus; · parandades varjupaigataotlejate juurdepääsu tööturule, võib mõnevõrra väheneda ebaseadusliku tööjõu sissevool ning paraneda vähe levinud oskustega tööjõu pakkumine liikmesriikide tööturul; · sellega parandatakse rahvusvahelist kaitset vajavate isikute kaitsmist, kuna kõige kaitsetumate rühmade vajadusi arvestatakse paremini. See hõlmab naiste teatavaid probleeme ja piiranguid varjupaiga taotlemisel; · see avaldab üldiselt märkimisväärset soodsat mõju kolmandatele riikidele , kuna ELi vabatahtlik ümberasumiskava aitab mõnevõrra vähendada neis riikides varjupaiga taotlemist ning suutlikkuse arendamise programmid aitavad suurendada nende suutlikkust lahendada varjupaigaküsimusi; · paraneb varjupaigataotlejate ning rahvusvahelise kaitse saajate põhiõiguste järgmine, kuna täiustatakse tingimusi, mille alusel neil on õigus kaitset saada. Mis puudutab kulusid, siis arvestades, et kõnealuse valikuvõimaluse puhul võetakse vähem kohustusi, jääb rahaline ja halduskoormus väiksemaks kui täieliku ühtlustamise puhul. · Kuid osa meetmeid, nagu vastuvõtutingimuste kohaldamise laiendamine täiendava kaitse saajatele ning tugevamad menetluslikud tagatised, tingivad siiski rahalise ja halduskulu kasvu võrreldes praeguse varjupaigasüsteemiga , kuigi rahalist mõju võib veidi leevendada varjupaigataotlejate tööturule juurdepääsu lihtsustamine . · Kulusid suurendavad ka praktilise koostöö meetmed , kuna koostöömeetmeid on vaja piisavalt rahaliselt toetada, näiteks tuleb ühiselt kanda projektide ja koolituskulud ning rahastada kolmandate riikide suutlikkuse arendamise programme. · Halduskulud võivad kasvada ka seetõttu , et koostöö süvenedes on vaja rohkem varjupaigaküsimustega tegelevaid töötajaid. Varjupaigaküsimuste Euroopa tugiameti asutamine võib seevastu aidata kaasa liikmesriikide asutuste kulude vähendamisele pikemas perspektiivis. 6. SEIRE JA HINDAMINE Et poliitikakava rakendataks tulemuslikult, tuleb selle üle teostada järelevalvet ja seda hinnata. Komisjon tagab käesoleva poliitikakava elluviimiseks vajalike järelevalvemehhanismide rakendamise ning talle jääb järelevalve teostamisel juhtiv roll. Ta jälgib hoolega, et tema ettepanekutes ettenähtud põhiõiguste kaitse õigusaktide vastuvõtmise käigus ei nõrgeneks. Mis puutub kriteeriumidesse, mille alusel hinnatakse eelistatava valikuvõimaluse rakendamise käiku ja selle tulemuslikkust poliitiliste eesmärkide saavutamisel, siis kaalutakse muu hulgas järgmiste kriteeriumide kasutamist: · uute varjupaigataotluste arv; · tagasilükatud ja rahuldatud pagulasseisundi või täiendava kaitse saamiseks esitatud taotluste arv; · varjupaigataotlejate arvu ning rahvaarvu ja SKT suhe; · Dublini määruse kohaste taotluste ja üleandmiste arv; · elluviidud piirkondlike kaitseprogrammide arv ning neile kulunud vahendite suurus; · ümberasunud kolmandate riikide pagulaste arv; · Euroopa Pagulasfondile eraldatud rahaliste vahendite määr; · praktilisele koostööle, sh varjupaigaküsimuste Euroopa tugiametile eraldatud rahaliste vahendite määr. [1] KOM(2007) 301. [2] Kõik 89 vastust on kättesaadavad aadressil: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm [3] Dublini süsteemi hindamisaruanne (KOM(2007) 299); varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõudeid käsitleva direktiivi kohaldamise aruanne (KOM(2007) 745). [4] Arvamus on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . FR (...PICT...)|COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES| Bruxelles, le 17.6.2008 SEC(2008) 2030 . DOCUMENT DE TRAVAIL DES SERVICES DE LA COMMISSION accompagnant la COMMUNICATION DE LA COMMISSION AU PARLEMENT EUROPÉEN, AU CONSEIL, AU COMITÉ ÉCONOMIQUE ET SOCIAL EUROPÉEN ET AU COMITÉ DES RÉGIONS Plan d'action en matière d'asile: Une approche intégrée de la protection au niveau de l’Union RÉSUMÉ DE l’ANALYSE D’IMPACT {COM(2008) 360 final} {SEC(2008) 2029} 1. INTRODUCTION En juin 2007, la Commission a présenté un livre vert COM(2007) 301. qui avait pour objectif de déterminer les options envisageables en vue d'entamer la seconde phase de création du régime d'asile européen commun. En réponse à la consultation publique, 89 contributions ont été envoyées par un large éventail d’acteurs de ce domaine Les réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . . Les questions soulevées et les suggestions avancées au cours de la consultation ont fourni le matériau pour élaborer le présent plan d’action et réaliser son analyse d’impact.[1][2] COM(2007) 301. Les réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . La Commission avait commandité une étude externe afin de disposer d’éléments pour préparer l’analyse d'impact. Cette étude constitue le principal fondement du présent rapport, conjointement à une analyse des contributions au livre vert, et aux rapports d’évaluation existants sur les instruments communautaires en matière d’asile Rapport sur l'évaluation du système de Dublin [COM(2007) 299]; rapport sur l'évaluation de la directive sur les conditions d’accueil [COM(2007)745]. .[3] Rapport sur l'évaluation du système de Dublin [COM(2007) 299]; rapport sur l'évaluation de la directive sur les conditions d’accueil [COM(2007)745]. Des réunions ont été organisées entre décembre 2007 et mars 2008 avec des experts universitaires, les États membres, des ONG, le HCRNU et des membres du Parlement européen, en vue de recueillir leur avis sur l’évolution future de certains aspects du régime d'asile européen commun (RAEC). Le Comité d'analyses d'impact (CAI) de la Commission a été consulté sur le projet de rapport final de l’analyse et a rendu son avis le 21 avril 2008 L’avis pourra être consulté à l’adresse suivante: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . . Ses recommandations ont été dûment prises en compte.[4] L’avis pourra être consulté à l’adresse suivante: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . La plupart des mesures individuelles proposées dans le plan d’action feront l’objet d'analyses d’impact spécifiques, notamment la modification des directives relatives aux conditions d’accueil, aux conditions requises et aux procédures, et des règlements Dublin et Eurodac. 2. ÉTAT DES LIEUX ET PROBLÈMES Les problèmes suivants ont été recensés en matière d’asile : · des mesures et pratiques légitimes visant à lutter contre l’immigration illégale empêchent parfois les demandeurs d'asile d’avoir accès à la protection dans l'UE; · des immigrants n’ayant pas besoin d’une protection abusent du régime d’asile pour entrer et séjourner dans l’UE; · les mouvements secondaires de demandeurs d'asile demandant une protection internationale dans plusieurs États membres exercent une pression inéquitable sur les administrations nationales et sur les demandeurs d'asile eux-mêmes; · les systèmes d’asile de certains États membres sont surchargés; · de plus en plus souvent, des personnes demandent une protection pour des motifs non prévus par le régime d’asile traditionnel (convention de Genève) et reçoivent une protection assortie de garanties inférieures; · les divergences entre pratiques nationales font que la reconnaissance de la protection varie extrêmement d’un État membre à l’autre, et créent des inégalités de niveau de protection à travers l’Union; · les personnes ayant besoin d’une protection rencontrent des problèmes d’intégration particuliers et certaines d’entre elles se trouvent en situation de vulnérabilité; · partout dans le monde, la plupart des réfugiés restent dans des régions proches de leur pays d’origine, offrant peu de perspectives, et créent une charge pour les pays pauvres en développement. L’analyse d’impact examine comment la situation est susceptible d’évoluer si aucune mesure n’est prise au niveau européen. Elle conclut que les problèmes actuels persisteraient et qu’une intervention au niveau européen est tout à fait justifiée. L’analyse considère les changements apportés au cadre juridique par le traité de Lisbonne et conclut que le nouvel article consacré à l’asile permet, et impose, de relever les ambitions. Du point de vue des droits fondamentaux, l’intégration de la Charte dans le nouveau traité donne également une meilleure visibilité à certains droits liés à l’asile, notamment le droit au non refoulement. 3. OBJECTIFS DE L’ACTION L’objectif général de la seconde phase du RAEC est d’offrir, grâce à une approche globale de la protection dans l’ensemble l’Union, un statut approprié, à des conditions égales, à tout ressortissant de pays tiers ayant besoin d’une protection internationale, et d’assurer le respect du principe de non-refoulement. L’action poursuivra notamment les objectifs spécifiques suivants: I) garantir que les procédures d’asile soient accessibles aux personnes demandant une protection et traitent rapidement et efficacement les cas des personnes qui n’en ont pas besoin; II) assurer des normes de protection communes plus élevées; III) apporter un soutien rapide et efficace aux services d’asile nationaux , en encourageant la coopération pratique; IV) favoriser les mécanismes de solidarité destinés à aider les personnes ayant besoin d’une protection, entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers; V) faciliter l’intégration des personnes protégées; VI) prévenir le phénomène d'«asylum shopping» et les mouvements secondaires. 4. OPTIONS D’ACTION 4.1. Option A: Statu quo Les évolutions en cours dans les États membres se poursuivraient dans le cadre juridique existant, qui demeurerait inchangé. Les activités en cours se poursuivraient. Les instruments législatifs existants devraient tous être transposés par les États membres et leur mise en œuvre surveillée par la Commission. 4.2. Option B1: Harmonisation intégrale de la législation européenne Grâce à cette option, visant une harmonisation complète et l’élimination des carences dues à l’adoption du plus petit commun dénominateur dans la première phase du RAEC, le régime d’asile européen deviendrait cohérent, global et offrirait les normes les plus élevées. Cet objectif serait atteint, notamment, par : · la définition de conditions d’accueil adéquates pour les demandeurs d’asile; · la reconnaissance d’un niveau de protection approprié pour les personnes ayant besoin d'une protection; · l’instauration d’une procédure de demande d’asile uniforme et efficace; · l’établissement d’une plus grande solidarité et d’une responsabilité accrue entre les États membres, et entre l’UE dans son ensemble et les pays tiers. 4.3. Option B2: Poursuite du développement de la législation européenne Cette option serait axée sur la poursuite des efforts tendant à harmoniser progressivement les règles nationales en matière d’asile, sans toutefois atteindre une harmonisation complète dans tous les domaines, et sur l’adoption de normes élevées de protection. Cette option consisterait à intervenir dans le domaine des conditions d’accueil pour: · améliorer les dispositions relatives aux conditions matérielles d’accueil, · faciliter l’accès du marché du travail aux demandeurs d’asile, sans entraves dues à des restrictions nationales supplémentaires, · élaborer des règles prévenant toute rétention arbitraire, · identifier correctement les besoins sanitaires et matériels des personnes vulnérables et des personnes ayant des besoins particuliers, y compris compte tenu de leur sexe. S’agissant des conditions requises, introduire les principaux éléments suivants: · établir deux statuts uniformes uniques: l’un pour les réfugiés, l’autre pour les bénéficiaires de la protection subsidiaire, · étendre aux bénéficiaires de la protection subsidiaire les règles communautaires relatives au droit au regroupement familial, · examiner la possibilité d’instaurer un mécanisme efficace de transfert de protection. Introduire un nouvel élément en matière de procédure: · définir une seule procédure, en harmonisant les garanties communes afférentes (accès à la procédure, recours suspensif, aide judiciaire, délai pour prendre la décision sur le fond en première instance, égalité renforcée entre hommes et femmes) pour tous les types de procédures nationales existantes. En matière de solidarité et de responsabilité, intervenir sur les questions suivantes: · renforcer et clarifier plusieurs dispositions des règlements Dublin et Eurodac pour en améliorer l’efficacité et garantir un plus grand respect et une application uniforme par les États membres (en particulier, les dispositions sur la clause humanitaire et la clause de souveraineté et celles relatives à l’unité familiale), et la possibilité de suspendre l’application des règles de Dublin dans certains cas («geler les retours»), pour soulager les États membres surchargés, · mettre en œuvre le principe de solidarité financière exceptionnelle qui sera adopté pour aider les États membres en cas de pression inhabituelle, · instaurer un système volontaire de réinstallation pour aider les pays tiers hébergeant de larges populations de réfugiés, · rapprocher les différents types de procédures nationales d’entrée protégée. 4.4. Option C: Coopération et échange des meilleures pratiques Cette option serait axée sur le renforcement de la coopération pratique entre les États membres, en uniformisant davantage l’application des instruments législatifs existant dans les États membres (afin d’éviter les disparités et, partant, les écarts de niveau de protection effectif). Cette coopération pratique offrirait également certains avantages bénéfiques à la dimension extérieure de la politique européenne en matière d’asile. Cet objectif serait atteint en instituant une forme de soutien structurel et permanent, par exemple un bureau européen d’appui, qui serait créé par un règlement ou une décision de l’UE et serait chargé de certains ou de tous les domaines suivants: informations sur le pays d’origine; formation et renforcement des capacités; assistance pratique aux États membres; dimension extérieure; évaluation et suivi. 4.5. Option D: Un instrument juridique global sur l’asile et la création d’une autorité européenne en matière d’asile · Une initiative législative globale dans le droit européen de l’asile, destinée à fusionner les différents instruments législatifs existants. Sur le fond, l’orientation indiquée dans l’option B1 serait presque entièrement suivie alors que, sur la forme, cette option aboutirait à l’adoption d’un instrument unique rassemblant toute la législation européenne sur l’asile (qui remplacerait les actuels directives et règlements), réalisant ainsi simultanément une harmonisation et une consolidation. · La création d’une autorité européenne en matière d’asile chargée de gérer et de coordonner la politique européenne commune dans ce domaine. Cette autorité prendrait également la forme d’une agence mais ne coordonnerait pas uniquement les mesures de coopération pratique énumérées («bureau européen d’appui»): elle remplacerait en outre les organismes administratifs et judiciaires nationaux qui prennent les décisions relatives aux demandes d’asile. Elle deviendrait donc l'instance européenne commune centralisant toutes les décisions sur l’asile et investie de pouvoirs décisionnels. Cette option représente dès lors le moyen le plus extrême d’assurer l’application commune de la législation européenne sur l’asile dans toute l’Union. 5. COMPARAISON DES OPTIONS 5.1. Comparaison des évaluations, résultats de l’examen des options Option A: Statu QuoOption B1Option B2Option COption DOption privilégiée (B2+C)PertinenceGarantir que les procédures d’asile soient accessibles aux personnes demandant une protection et traitent rapidement et efficacement les cas des personnes qui n’en ont pas besoin;0√√√√√√√√√√√√√√√Assurer des normes de protection communes plus élevées0√√√√√√√√√√√√√√√√Apporter un soutien rapide et efficace aux services d’asile nationaux , en encourageant la coopération pratique000√√√√√√√√√√√√√Favoriser les mécanismes de solidarité destinés à aider les personnes ayant besoin d’une protection, entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers0√√√(√)√√√√√√√√√√√√Faciliter l’intégration des personnes protégées 0√√√√√√√√√√√√√√√√Prévenir le phénomène d'«asylum shopping» et les mouvements secondaires0√√√√√√√√√√√√√√FaisabilitéFaisabilité de la transposition- avec le traité existant- avec le nouveau traité00√√√√√0√√(√)0√(√)√√√(√)√√√√√√√√√Faisabilité financière0-√√√√-√√(√)-√√-√√√√-√√(√)ImpactsImpact social aux niveaux de l’UE et des EM0√√√√√√√√√√√√Impact économique aux niveaux de l’UE et des EM0√√√√0(√)√√√√Impact sur les personnes ayant besoin d’une protection internationale0√√√√√√√√√√√√√√√√Impact sur les pays tiers0√√√√√√√√√√√√√√Droits fondamentaux0√√√√√√√√√√√√√√√√√|||Option A: Statu Quo|Option B1|Option B2|Option C|Option D|Option privilégiée (B2+C)|Pertinence|Garantir que les procédures d’asile soient accessibles aux personnes demandant une protection et traitent rapidement et efficacement les cas des personnes qui n’en ont pas besoin;|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Assurer des normes de protection communes plus élevées|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√||Apporter un soutien rapide et efficace aux services d’asile nationaux , en encourageant la coopération pratique|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√||Favoriser les mécanismes de solidarité destinés à aider les personnes ayant besoin d’une protection, entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√||Faciliter l’intégration des personnes protégées |0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√||Prévenir le phénomène d'«asylum shopping» et les mouvements secondaires|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√|Faisabilité|Faisabilité de la transposition- avec le traité existant- avec le nouveau traité|||||||||0|0|√√|√√√|0|√√(√)|||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√||Faisabilité financière|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)|Impacts|Impact social aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√√|√√|√|√√√|√√√||Impact économique aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√|√√|0(√)|√√|√√||Impact sur les personnes ayant besoin d’une protection internationale|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√||Impact sur les pays tiers|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√|Droits fondamentaux|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Option A: Statu Quo|Option B1|Option B2|Option C|Option D|Option privilégiée (B2+C)| Pertinence|Garantir que les procédures d’asile soient accessibles aux personnes demandant une protection et traitent rapidement et efficacement les cas des personnes qui n’en ont pas besoin;|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Assurer des normes de protection communes plus élevées|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Apporter un soutien rapide et efficace aux services d’asile nationaux , en encourageant la coopération pratique|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Favoriser les mécanismes de solidarité destinés à aider les personnes ayant besoin d’une protection, entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Faciliter l’intégration des personnes protégées |0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Prévenir le phénomène d'«asylum shopping» et les mouvements secondaires|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Faisabilité|Faisabilité de la transposition- avec le traité existant- avec le nouveau traité||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Faisabilité financière|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Impacts|Impact social aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Impact économique aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Impact sur les personnes ayant besoin d’une protection internationale|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Impact sur les pays tiers|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Droits fondamentaux|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| ||Option A: Statu Quo|Option B1|Option B2|Option C|Option D|Option privilégiée (B2+C)| Pertinence|Garantir que les procédures d’asile soient accessibles aux personnes demandant une protection et traitent rapidement et efficacement les cas des personnes qui n’en ont pas besoin;|0|√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Assurer des normes de protection communes plus élevées|0|√√√√|√√√|√|√√√√√|√√√| |Apporter un soutien rapide et efficace aux services d’asile nationaux , en encourageant la coopération pratique|0|0|0|√√√√|√√√√√|√√√√| |Favoriser les mécanismes de solidarité destinés à aider les personnes ayant besoin d’une protection, entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers|0|√√√(√)|√√√|√√|√√√√|√√√| |Faciliter l’intégration des personnes protégées |0|√√√√|√√√|√√|√√√√|√√√| |Prévenir le phénomène d'«asylum shopping» et les mouvements secondaires|0|√√√|√√√|√|√√√√|√√√| Faisabilité|Faisabilité de la transposition- avec le traité existant- avec le nouveau traité||||||| ||0|0|√√|√√√|0|√√(√)| ||0|√(√)|√√√(√)|√√√√|√|√√√√| |Faisabilité financière|0|-√√√√|-√√(√)|-√√|-√√√√|-√√(√)| Impacts|Impact social aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√√|√√|√|√√√|√√√| |Impact économique aux niveaux de l’UE et des EM|0|√√|√√|0(√)|√√|√√| |Impact sur les personnes ayant besoin d’une protection internationale|0|√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| |Impact sur les pays tiers|0|√√√|√√|√√|√√√√|√√√| Droits fondamentaux|0|√√√√|√√√|√√|√√√√√|√√√| 5.2. Option privilégiée L’option privilégiée a été dégagée après une comparaison avec les options B1 (également combinée à C) et D, qui a montré qu'elle a presque le même impact positif que ces dernières mais entraîne moins de difficultés de transposition et moins de coûts financiers et de réalisation. L’option B1 présente divers avantages et est, à maints égards, similaire à l’option B2, mais celle-ci requiert un peu moins d’harmonisation dans certains domaines et a donc davantage de chances d’être transposée et appliquée avec succès. L’option D a un inconvénient majeur: le transfert de souveraineté des États membres à l’autorité européenne en matière d’asile envisagée n’a aucune chance, à ce stade, d’être accepté par la majorité des États membres. Les principaux avantages de l’option privilégiée sont les suivants: · elle produit les résultats recherchés en favorisant une approche intégrée et globale des questions d’asile, garantissant cet objectif par des normes de protection communes supérieures et le soutien des mesures de coopération pratique; · elle assure un meilleur accès à la protection, en amorçant les travaux sur le rapprochement des procédures nationales d’entrée protégée et en modifiant la directive sur les procédures pour qu’elle facilite cet accès; · elle fixe des normes communes plus élevées en matière d'asile , grâce à des mesures renforcées concernant les conditions d'accueil (accès facilité au marché du travail et aux soins de santé), les procédures (procédure commune assorties de garanties solides), les conditions requises (définition commune de deux statuts de protection internationale); · elle favorise un soutien rapide et efficace aux administrations nationales en augmentant la convergence dans les processus décisionnels des États membres, grâce à la création d’un bureau européen d’appui qui coordonnerait et suivrait les diverses mesures; · elle favorise une réelle responsabilité et solidarité entre les États membres et entre l’UE et les pays tiers , en améliorant le système de Dublin et en prévoyant un dispositif européen volontaire de réinstallation et l'évolution des programmes de développement des capacités et des programmes de protection régionaux , dans les pays tiers; · elle encourage l’intégration des personnes protégées et, plus particulièrement, des personnes bénéficiant de la protection subsidiaire, en accroissant les droits attachés à leur statut. S’agissant des impacts : · elle rétablit un équilibre dans toute l’Union, permettant une gestion plus efficace des flux de réfugiés entre les États membres, avec de meilleures chances d’intégrer les personnes protégées dans les communautés d’accueil; · en facilitant l’accès des demandeurs d’asile au marché du travail, elle a le potentiel de diminuer légèrement l’offre de main-d’œuvre illégale et de remédier aux pénuries ponctuelles de compétences sur les marchés du travail des États membres; · elle offre une meilleure protection aux personnes ayant besoin d’une protection internationale, en répondant mieux aux besoins des groupes plus vulnérables, notamment en tenant compte des difficultés et contraintes particulières que les femmes demandant l’asile peuvent rencontrer lorsqu’elles présentent leur demande; · dans l’ensemble, elle a un fort impact positif sur les pays tiers en les soulageant partiellement des pressions que peuvent générer les demandes d’asile, grâce au programme européen volontaire de réinstallation , et elle leur permet d’augmenter leur capacité de gestion des procédures d’asile par des programmes de développement des capacités adaptés; · elle conforte les droits fondamentaux des demandeurs d’asile et des bénéficiaires de la protection internationale en prévoyant des conditions renforcées grâce auxquelles ils peuvent faire valoir ces droits. S’agissant des coûts, l’aspect moins contraignant de l’option privilégiée entraînerait des coûts financiers et administratifs inférieurs à ceux d’un processus d’harmonisation intégrale . · Il y a cependant des mesures, telles que l’extension des conditions d’accueil aux personnes demandant la protection subsidiaire ainsi que les garanties renforcées en matière de procédure, qui augmenteront inévitablement ces coûts financiers et administratifs, par rapport au RAEC actuel , quoique l’accès plus aisé des demandeurs d’asile au marché du travail pourrait légèrement atténuer l’impact financier global. · Les mesures de coopération pratique généreront des coûts supplémentaires , du fait de la nécessité de les doter de moyens financiers suffisants (concours financier à des projets et formations, financement de programmes de développement des capacités dans les pays tiers). · Les coûts administratifs ont également tendance à augmenter en raison du recours accru au personnel des services d’asile nécessaire pour répondre aux mesures de coopération prévues. La création du bureau européen d’appui aiderait toutefois les administrations nationales à modérer la hausse des coûts administratifs à long terme. 6. SUIVI ET ÉVALUATION Le suivi et l’évaluation de la mise en œuvre de l'option privilégiée constitueront un facteur déterminant du succès du plan d’action. La Commission veillera à ce que les dispositifs appropriés destinés à surveiller son application soient mis en place et jouent un rôle central dans ce processus de suivi. Elle sera également vigilante afin que les normes de protection des droits fondamentaux énoncées dans ses propositions ne soient pas réduites au cours de la procédure législative. En ce qui concerne les indicateurs mesurant les progrès et l’efficacité de l’option privilégiée pour atteindre les objectifs de la politique, les éléments suivants peuvent être pris en considération, entre autres: · nombre de nouvelles demandes d’asile · nombre de rejets et nombre de décisions positives octroyant le statut de réfugié ou la protection subsidiaire · nombre de demandeurs d’asile par rapport à la population résidente et au PIB · nombre de demandes et transferts «Dublin» · nombre de programmes de protection régionaux réalisés, et ressources qui y sont affectées · nombre de réfugiés réinstallés originaires de pays tiers · niveau de moyens financiers alloués au FER · niveau de moyens financiers alloués aux mesures de coopération pratique, notamment pour la création d’un bureau européen d’appui. [1] COM(2007) 301. [2] Les réponses à la consultation peuvent être consultées à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . [3] Rapport sur l'évaluation du système de Dublin [COM(2007) 299]; rapport sur l'évaluation de la directive sur les conditions d’accueil [COM(2007)745]. [4] L’avis pourra être consulté à l’adresse suivante: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 17.6.2008 SEC(2008) 2030 BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM amely a következő dokumentumot kíséri: A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE AZ EURÓPAI PARLAMENTNEK, A TANÁCSNAK, AZ EURÓPAI GAZDASÁGI ÉS SZOCIÁLIS BIZOTTSÁGNAK ÉS A RÉGIÓK BIZOTTSÁGÁNAK POLITIKAI TERV A MENEKÜLTÜGYRŐL AZ UNIÓ ORSZÁGAIBAN BIZTOSÍTOTT VÉDELEM ÖSSZEHANGOLT MEGKÖZELÍTÉSE A hatásvizsgálat összefoglalása {COM(2008) 360 végleges} {SEC (2008) 2029} 1. BEVEZETÉS A Bizottság 2007 júniusában zöld könyvet COM(2007) 301. adott ki azzal a céllal, hogy meghatározza, melyek a KEMR második szakasza kialakításának lehetséges módjai. A nyilvános konzultációra válaszul 89 észrevétel érkezett az érdekeltek széles köréből A beérkezett 89 hozzájárulást a következő honlapon lehet elérni: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm . A konzultáció során felvetett kérdések és felmerült javaslatok képezték e politikai terv és a hozzá tartozó hatásvizsgálat kiindulási alapját.[1][2] COM(2007) 301. A beérkezett 89 hozzájárulást a következő honlapon lehet elérni: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/gp_asylum_system/news_contributions_asylum_system_en.htm A Bizottság külső tanulmányt rendelt meg, hogy segítséget kapjon a hatásvizsgálat elkészítéséhez. Ez a jelentés elsősorban a külső tanulmányra támaszkodik, a zöld könyvre érkezett észrevételek és a közösségi menekültügyi eszközökről készült értékelő jelentések Jelentés a dublini rendszer értékeléséről – COM(2007) 299; jelentés a befogadási feltételekről szóló irányelv értékeléséről – COM(2007) 745. mellett.[3] Jelentés a dublini rendszer értékeléséről – COM(2007) 299; jelentés a befogadási feltételekről szóló irányelv értékeléséről – COM(2007) 745. 2007 decembere és 2008 márciusa között megbeszélésekre került sor tudományos szakértők, tagállamok, nem kormányzati szervek és az ENSZ Menekültügyi Főbiztossága, valamint az Európai Parlament tagjainak részvételével, hogy kikérjük véleményüket a KEMR egyes elemeinek jövőbeli fejlesztéséről. A hatásvizsgálatról szóló zárójelentés-tervezetről kikérték a Bizottság hatásvizsgálati testületének véleményét, amely ezt 2008. április 21-én véleményezte A vélemény a következő internetes oldalon lesz közzétéve: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm . A testület ajánlásai kellően figyelembe vették.[4] A vélemény a következő internetes oldalon lesz közzétéve: http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2008_en.htm A politikai tervben javasolt egyedi intézkedések nagy részéről külön hatásvizsgálat fog készülni. Különösen az alábbi jogi aktusok módosításait előzi meg hatásvizsgálat: a befogadási feltételekről szóló irányelv, az elismerésről szóló irányelv, a menekültügyi eljárásról szóló irányelv, a dublini rendelet és az Eurodac-rendelet. 2. A JELENLEGI HELYZET ÉS A