EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 11.09.1995 
KOM(95) 418slutlig 
RAPPORT FRÄN KOMMISSIONEN 
över tillämpningen i Spanien och Portugal 
av direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 
(läget i december 1994) 

INLEDNING 
4?n • Avsikten med direktiv 79/7/EEG är att successivt införa principen om lika 
behandling av män och kvinnor inom området för social trygghet och socialhjälp. 
Direktivets ändamål är att undanröja alla former av direkt eller indirekt 
diskriminering baserad på kön i de lagstadgade system som ger ett skydd vid 
sjukdom, invaliditet, ålderdom, olycksfall i arbetet, yrkessjukdom eller 
arbetslöshet, samt i bestämmelserna för sådan socialhjälp som är avsedd att 
komplettera eller ersätta de lagstadgade systemen. 
Direktivet utgör inget hinder för speciella bestämmelser om skydd för kvinnor på 
grund av moderskap, och ur dess räckvidd utesluts en rad förmåner som medges 
enligt regler där det för närvarande råder diskriminering i flera medlemsstater. 
2. I enlighet med artikel 8 i direktivet skall medlemsstaterna inom en tidsperiod på 
6 år sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa 
direktivet. 
Kommissionen har sammanställt en interimsrapport (KOM(83)793, 6.1.1984) för 
att underlätta för medlemsstaterna att fullfölja sina åtaganden. 
3. I artikel 9 i direktivet anges att medlemsstaterna inom 7 år efter dagen för 
anmälan av direktivet till kommissionen skall översända all information som 
kommissionen behöver för att sammanställa en rapport om tillämpningen av 
direktivet för överlämnande till rådet och föreslå de ytterligare åtgärder som kan 
krävas för att genomföra principen om lika behandling. 
Ett frågeformulär har upprättats och sänts till regeringarna med begäran om att 
vidarebefordra det till arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer samt till i de 
flesta av medlemsstaterna befintliga kvinnoorganisationer. 
På de områden som direktivet avser skulle svaren täcka verksamheten inom den 
offentliga sektorn och inom områden närstående den offentliga sektorn, 
förvärvsarbetande vars verksamhet avbrutits av sjukdom, olycksfall eller ofrivillig 
arbetslöshet och personer som söker anställning - samt pensionerade eller 
invalidiserade arbetstagare. 
En andra rapport har sammanställts av kommissionen på grundval av svaren från 
regeringarna i kombination med information från organisationer och kommittéer 
för lika behandling. Rapporten beskriver situationen i de tio medlemsstaterna av 
den 22 december 1988. 
4. Eftersom Spanien och Portugal anslöt sig till Europeiska gemenskaperna först den 
1 januari 1986 har inte situationen i de länderna beträffande tillämpningen av 
principen om lika behandling av män och kvinnor kunnat granskas i 
kommissionens två rapporter. 
Dessa två stater är emellertid från och med inträdet bundna att tillämpa 
gemenskapens lagstiftning och därför har kommissionen sänt ett detaljerat 
frågeformulär till de spanska och portugisiska regeringarna, till arbetsgivar- och 
arbetstagarorganisationer i de länderna samt till kvinnoorganisationer inrättade på 
nationell nivå. 
På grundval av insända svar och information som kommissionen fått på annat sätt 
beskriver föreliggande rapport hur direktivet genomförts i Spaniens och Portugals 
nationella lagstiftning till december 199^ 
KAPITEL I: ÖVERFÖRING AV DIREKTIVET TILL NATIONELL 
LAGSTIFTNING 
I enlighet med vad som sägs i direktivets artikel 8 skall regeringarna till kommissionen 
överlämna texten i de lagar och andra författningar som antagits eller redan satts i kraft 
i syfte att genomföra direktivet. 
På grundval av den information som regeringarna överlämnar är det intressant att 
undersöka om genomförande skett genom införande av en generellt tillämplig lag eller 
genom punktvis genomförda ändringar i befintliga lagar och bestämmelser. 
I den spanska författningen av 1978 fastställs i artikel 14 principen att ingen 
diskriminering skall förekomma på grund av kön. Därefter har ett stort antal åtgärder 
vidtagits i syfte att åstadkomma lika behandling av män och kvinnor - även på de 
områden som uteslutits ur direktivets räckvidd. Enligt regeringsrapporten förekommer 
därmed ingen könsdiskriminering i lagar och bestämmelser. 
I den portugisiska författningen av den 2 maj 1976 befästs i artikel 13 principen om 
medborgarnas likhet inför lagen, vilket innebär att ingen kan gynnas eller missgynnas på 
grund av sitt kön. 
Enligt regeringsrapporten överensstämmer således den portugisiska lagstiftningen om 
social trygghet med direktiv 79/7/EEG. 
KAPITEL II: GRANSKNING AV SITUATIONEN I MEDLEMSSTATERNA 
I den här rapporten kommer en granskning att ske av de åtgärder som vidtagits i Spanien 
och Portugal för att undanröja direkt och indirekt diskriminering på området social 
trygghet och socialhjälp, av den direkta och indirekta diskriminering som finns kvar, av 
de åtgärder som vidtagits för att säkerställa rätten att besvära sig samt frågan om 
undantagen från direktivets räckvidd. 
Som bekant gäller för kommissionen en förmodan om indirekt diskriminering när en till 
synes neutral åtgärd faktiskt övervägande berör arbetstagarna av ett visst kön även om 
ingen avsikt att diskriminera kan fastslås1. Det ankommer på initiativtagaren till den 
diskriminerande åtgärden (staten) att bevisa att åtgärden är sakligt befogad och nödvändig 
för att nå ett syfte med socialpolitiken. 
I. SPANIEN 
Spanien har vidtagit ett flertal åtgärder i syfte att genomföra lika behandling av män och 
kvinnor - även på de områden som uteslutits ur direktivets räckvidd. 
1. Direkt diskriminering 
1.1. Social trygghet 
Enligt regeringsrapporten kvarstår ingen direkt diskriminering på området social 
trygghet varken vad gäller räckvidd, villkor för tillgång till den, skyldighet att 
betala för den eller beräkning av avgifterna. 
1.2. Räckvidd 
Män och kvinnor är berättigade till lagstadgade sociala trygghetsförmåner 
oberoende av deras äktenskapliga status eller familjestatus under förutsättning att 
de uppfyller villkoren som ger rättighet till dem. 
För egna företagare gäller emellertid att den som utövar en yrkesverksamhet inom 
sin makes/makas företag omfattas, om han eller hon uppfyller nödvändiga villkor, 
av det sociala trygghetssystemet via de speciella system som gäller för egna 
företagare. Han eller hon har rätt till samma sociala skydd som sin make/maka. 
Inom det speciella systemet för anställda i hemmet finns bestämmelser som ger 
skillnader i behandling av män och kvinnor. Personer som är släkt (make/maka, 
släktingar i uppåtstigande led, avkomlingar och andra släktingar) med 
egenföretagaren i egentlig mening (företagare, handelsman, etc) kan uteslutas ur 
det speciella systemet för anställda i hemmet. I dekret nr 2346 av den 25 
september 1969 klargörs att personer av kvinnligt kön som bor tillsammans med 
en ogift präst eller tillhör hans familj inte kan uteslutas ur systemets 
tillämpningsområde på grund av släktskap. 
Det speciella systemet för sjöfolk har en räckvidd som i begreppet egenföretagare 
även lägger make/maka som regelmässigt arbetar tillsammans med sin hustru eller 
man i företaget och som uppfyller nödvändiga villkor. 
Domar i Europeiska gemenskapernas domstol av den 13 maj 1986 i mal 170/84 BILK.A-
KAUFHAUS, av den 11 juni 1967 i mål 30/85 TEULING, av den 13 juli 1989 i mål 171/88 
Rinner-Kiihn samt av den 8 maj 1991 i mål 229/89 Kommissionen mot Belgien. 
Systemet för jordbrukare har en räckvidd som i begreppet egenföretagare även 
lägger make/maka till ägaren av ett jordbruksföretag under förutsättning att den 
förtjänst maken/makan gör bidrar till familjens försörjning och att maken/makan 
sg" ~— sammanbor med och är ekonomiskt beroende av ägaren till jordbruket. Men 
maken/makan kan omfattas av systemet i egenskap av förvärvsarbetande för 
annans räkning om han/hon kan förete bevis på sin ställning som avlönad 
arbetskraft. I sin nuvarande utformning kan det här systemet innebära en av 
direktivet 79/7/EEG förbjuden indirekt diskriminering. 
Enligt systemets bestämmelser kan man anställa avlönad arbetskraft och utan att 
detta utgör något hinder försäkra de anställda som oavlönad arbetskraft på villkor 
att ingen är fast anställd eller att ingen arbetar så många dagar per år som en 
person med fast anställning gör. Inskränkningen gäller inte om innehavaren av 
jordbruket är en man som är oförmögen att arbeta eller en kvinna som är änka 
eller oförmögen att arbeta. 
1.3. Villkor för tillgång 
Det sociala trygghetssystemet omfattar alla arbetstagare utan åtskillnad på grund 
av kön, civilstånd eller yrke på villkor att de bor och normalt utövar sin 
verksamhet på spanskt territorium. Män och kvinnor har tillgång till förmåner av 
de lagstadgade systemen på samma villkor och utan någon diskriminering baserad 
på kön. I avsnitt 1.2 anges de enda undantagen. 
Vad beträffar hemmavarande makes/makas eventuella rättigheter medger inte den 
spanska lagstiftningen att arbetstagarens make/maka tar del av det sociala 
trygghetssystemet. 
Med avseende på rätten till barnbidrag finns ett beslut av den 2 oktober 1985 som 
ger rätten till barnbidrag, i det fall då familjen bor tillsammans, till modern eller 
till fadern under förutsättning att kraven för att få bidraget är uppfyllda. 
14. Skyldighet att bidra med avgifter och avgiftsberäkning 
I den spanska lagstiftningen finns ingen diskriminering kvar mellan män och 
kvinnor när det gäller skyldigheten att betala avgifter till de sociala 
trygghetssystemen. 
Ingen könsbaserad diskriminering förekommer heller vid fastställande av 
avgifternas storlek eller i beräkningssättet för avgifterna. 
1.5. Beräkning a v i\ imiiiner 
a) Förmån till enskild 
I regeringsrapporten nämns ingen könsdiskriminering vare sig när det gäller sättet 
att beräkna förmåner, deras varaktighet, minimibelopp eller längden på perioden 
efter att avgiftsbetalning upphört med bibehållen rätt. 
b) Beräkningsgrund för familjer (beräkningssätt beroende på familjesituation) 
Förmåner beräknas enligt spansk rätt efter hur mycket innehavaren till 
förmånsrätten eller den som föranleder förmånsrätten har erlagt i avgifter. 
Ett pensionstillägg för ekonomiskt beroende make/maka betalas ut utan 
könsdiskriminering och utan speciell beräkning när maken/makan bor tillsammans 
med den som har pensionen, är ekonomiskt beroende av denne/denna och varken 
uppbär lön, pension eller periodiskt bidrag. Maken/makan betraktas som 
ekonomiskt beroende när hushållets inkomster, oberoende av källa, är mindre per 
månad än den officiella minimilönen. 
Hur många ekonomiskt beroende barn som finns i familjen har betydelse för hur 
arbetslöshetsersättningen beräknas. Antalet avgör vilken procentsats som skall 
användas för att räkna ut maximalt belopp att utbetala. När båda makarna är 
arbetslösa kan rätten till tillägget tillfalla endera av dem oberoende av 
äktenskaplig status. 
1.6. Socialhjälp 
a) Räckvidd 
Enligt regeringsrapporten finns ingen diskriminering baserad på kön kvar på 
området socialhjälp. 
b) Beräkning av bidrag 
Socialhjälpsbidrag kan variera i storlek beroende på bidragets natur men betalas 
alltid ut i form av ett fast belopp. 
Arbetslösa som har försörjningsansvar för familj och har nått slutet på perioden 
med rätt till arbetslöshetsersättning kan på villkor som är lika för män och kvinnor 
erhålla ett arbetslöshetsbidrag2, vilket uppgår till ett belopp som också är lika för 
män och kvinnor. 
1.7 Områden som uteslutits i enlighet med artikel 3.2 
I Spanien finns det ingen skillnad i behandlingen vad gäller efterlevandepension 
till överlevande make/maka. Både änkan och änklingen har rätt till 
efterlevandeförmåner på villkor att de stadigvarande har levt tillsammans. I fall 
2 Delta arbetslöshetsbidrag är en förmån utan avgiftsbetalning. 
av skilsmässa eller separation fördelas pensionen mellan de efterlevande makarna 
eller de partner som juridiskt erkänts som förmånstagare i proportion till hur länge 
var och en har bott tillsammans med den avlidne. 
Familjeförmåner för ekonomiskt beroende barn beviljas både fadern och modern 
utan diskriminering (se punkt 1.3). 
2. Indirekt diskriminering 
2.1. Allmänt 
I den nationella rättstraditionen finns ingen definition av begreppet indirekt 
diskriminering. Praktisk tillämpning och teoribildning på det rättsliga området ger 
en tolkning av begreppet som ansluter till kommissionens3. 
2.2. Tillämpning: sociala trygghetsförmåner eller socialhjälp 
a) Räckvidd 
Enligt regeringsrapporten utesluts ingen från de lagstadgade systemens räckvidd 
på grund av äktenskaplig status eller familjestatus. 
b) Tillägg för ekonomiskt beroende make/maka 
Man eller kvinna uppbär utan diskriminering tillägg för ekonomiskt beroende 
make/maka. 
c) Begreppet familjeöverhuvud 
Begreppet kan i den spanska lagstiftningen användas lika väl om en kvinna som 
om en man. 
Den sociala verkligheten är emellertid annorlunda: kvinnorna är ännu inte 
tillräckligt inlemmade i arbetslivet och männen har oftast ställning som 
förmånstagare i systemet. Detta förhållande kan inte enligt regeringsrapporten 
betraktas som en diskriminerande bestämmelse. Det är emellertid själva begreppet 
"familjeöverhuvud" som utgör en svårighet i en rättsordning där syftet är att 
åstadkomma jämställdhet mellan makar. 
d) Varaktighet för rätten till medicinsk vård efter det att arbetet avbrutits på grund 
av sjukdom 
Tidsperioden med bibehållen rätt till medicinsk vård efter det att arbetstagaren 
upphört att arbeta på grund av sjukdom varierar från fall till fall men 
3 Interimsrapport över tillämpningen av direktiv 79/7/EEG KOM(83) 793. 
arbetstagaren har alltid en längre period med bibehållen rättighet än de som 
tillerkänns rättigheten genom honom/henne. Detta är en åtgärd som direkt drabbar 
maken/makan, i de flesta fall kvinnan. 
e) Karenstid 
Det speciella systemet för anställda i hemmet ger rätt till ekonomisk ersättning för 
arbetsoförmåga från och med den 29:e dagen efter påbörjad sjukfrånvaro (i det 
allmänna systemet ges ersättning efter 4 dagar). I regeringsrapporten påpekas att 
de inbetalda avgifterna i de olika systemen inte är lika men att skillnaden inte 
motiverar en karenstid på 29 dagar. 
2.3. Deltidsarbete 
a) Andel kvinnor och män i procent som är deltidsanställda 
Enligt regeringsrapporten bestod 10,59 % av den yrkesverksamma befolkningen 
av deltidsanställda 1986. Av dessa var 6,02 % av kvinnligt kön. Samma år avsåg 
58,9 % av samtliga slutna deltidskontrakt kvinnliga arbetstagare. 
b) Tillämpningsområde för det sociala trygghetssystemet 
Deltidsanställda arbetstagare omfattas av de lagstadgade sociala trygghetssystemen 
och åtnjuter samma förmåner som heltidsanställda arbetstagare (exempelvis: 
pensionsförmån, invaliditetsförmån, arbetslöshetsförmån, etc). 
Ett anställningskontrakt för deltidsarbete är i egentlig mening ett kontrakt enligt 
vilket en person arbetar antingen ett bestämt antal timmar per dag eller vecka, 
eller ett bestämt antal dagar per vecka eller månad, vilka timmar eller dagar i båda 
fallen understiger 2/3 av hel arbetstid. 
c) Minimilängd på perioder med avgiftsbetalning och beräkningsgrunder för förmåner 
Vissa säregna drag finns. Den kortaste möjliga perioden med avgiftsbetalning som 
krävs för rätt till förmåner bildas genom att räkna i realiteten arbetade timmar, 
varefter ett teoretiskt antal dagar erhålls genom att antalet arbetade timmar delas 
med det antal timmar som utgör en heltidsdag i den yrkesverksamhet som avses. 
Skillnader i behandling kvarstår mellan reglerna om arbetstagarnas rättigheter 
(artiklar 12 och 36) och den allmänna lagen om social trygghet (artikel 74). 
Reglerna om arbetstagarnas rättigheter (artikel 12) bestämmer att deltidsanställda 
arbetstagare har rätt till en ersättning som står i proportion till antalet arbetade 
timmar och dagar och att en minimiarbetstid (en tredjedels dag) och en 
maximiarbetstid (tvåtredjedels dag) skall respekteras. Artikel 74 i den allmänna 
lagen om social trygghet bestämmer däremot att minsta belopp till grund för 
avgiftsberäkning utgörs av hela den officiella minimilönen, som vid varje given 
tidpunkt är satt till en bestämd nivå, oavsett antalet arbetade timmar. Enligt spansk 
teori på rättsområdet har artikel 12 i reglerna om arbetstagarnas rättigheter 
uttryckligen företräde framför artikel 74 i den allmänna lagen om social trygghet. 
På grundval av regeringsrapporten skulle man kunna anta att det kan föreligga 
=f ~— indirekt diskriminering till nackdel för kvinnorna. 
Vid ersättning för tillfällig oförmåga att arbeta på grund av moderskap bör 
minimilängden på tidsperioden som ger rätt till ersättningen rymmas inom den 18-
månaders period som föregår inledningen på det nödvändiga eller frivilliga 
arbetsuppehållet. Beräkningsgrunden för tillfällig oförmåga att arbeta utgörs av 
erlagd genomsnittsavgift per månad, vilken erhålls genom att summan erlagda 
avgifter delas med tolv månader. 
d) Varaktighet 
Deltidsanställda arbetstagare tilldelas förmåner under samma tidslängd som 
heltidsanställda. 
3. Besvärsrätt inför domstol 
a) Enligt regeringsrapporten säkerställs besvärsrätten genom artikel 53 i 
författningen. Var och en som är medborgare har rätt att överklaga till de 
allmänna domstolarna och i förekommande fall att överklaga enskilt till 
författningsdomstolen. 
b) Rätten att besvära sig är knuten till individen. Men när flera personer för talan i 
samma sak är det möjligt att inför arbetsdomstolen agera gemensamt. 
c) Arbetstagarnas fackliga organisationer och arbetsgivarnas branschorganisationer 
kan inte utöva besvärsrätten i den förfördelade personens namn. 
Det bör påpekas att det finns en möjlighet att anföra besvär mot att lagar och 
författningar inte är författningsenliga. En sådan talan formuleras av regeringens 
ordförande, 50 deputerade, 50 senatorer samt de autonoma regionernas 
exekutivorgan och parlament. Därutöver finns möjligheten för en rättslig instans 
att resa en preliminär fråga inför författningsdomstolen. 
4. Undantag från direktivets räckvidd i enlighet med artikel 7.1 
4.1. Undantagna frågor 
Frågor som kan vara föremål för sådant undantag som avses i direktivets artikel 
7 ger enligt regeringsrapporten inte upphov till någon olikhet i behandlingen av 
män och kvinnor. 
4.2. Pensionsålder 
Kvinnor och män pensioneras vid samma ålder. 
4.3. Fördelar för personer som har fostrat barn 
Inga fördelar i fråga om ålderspensionsförsäkring beviljas i spansk rätt personer 
af ^ som har fostrat barn. 
4.4. Hustruns avledda rättigheter 
Rätten till ålders- och invaliditetsförmåner tillkommer arbetstagaren personligen. 
Det förekommer alltså inga avledda rättigheter. 
4.5. Tillägg för ekonomiskt beroende make/maka (ålders-, invaliditets- eller 
arbetsskadeförmåner) 
Pensionstillägg för ekonomiskt beroende make/maka utbetalas utan diskriminering 
mellan män och kvinnor. 
IL PORTUGAL 
I regeringsrapporten ges uttryck för åsikten att direktiv 79/7/EEG kan genomföras med 
hjälp av befintliga bestämmelser i den portugisiska lagstiftningen på området social 
trygghet. 
I den portugisiska författningen stadfästs i artikel 13 alla medborgares likhet inför lagen 
och därmed kan ingen gynnas eller missgynnas på grund av sitt kön. Dessa juridiskt 
tvingande bestämmelser är direkt tillämpliga och bindande för lagstiftande, verkställande 
och dömande myndigheter. 
1. Direkt diskriminering 
1.1. Social trygghet 
Enligt regeringsrapporten kvarstår ingen direkt diskriminering på området social 
trygghet varken vad gäller räckvidd, villkor för tillgång till den, skyldighet att 
betala för den eller beräkning av avgifterna. 
1.2. Räckvidd 
Det finns ingen diskriminering baserad på kön varken vad gäller arbetstagare, 
egenföretagare eller anställda inom offentlig sektor. 
Det bör noteras att sedan den 1 januari 1994 har alla makar till egenföretagare 
som på permanent basis arbetar hos de senare omfattats av bestämmelserna om 
social trygghet för egenföretagare enligt artikel 6 c i dekretlag nr 328/93 av den 
25 september 1993. 
1.3. Villkor för tillgång 
10 
Villkoren för inskrivning i de lagstadgade sociala trygghetssystemen är desamma 
för män och kvinnor. 
f~A Diskriminering till kvinnornas fördel förekommer i fråga om ålderspension för 
arbetstagare och egna företagare. 
I regeringsrapporten medges att ett system som åsyftar jämlikhet är önskvärt 
eftersom de sociala förhållandena har förändrats och antalet yrkesverksamma 
kvinnor har ökat. 
I portugisisk lagstiftning tillfaller inga rättigheter arbetstagarens hemmavarande 
hustru i kraft av hans yrkesverksamhet. 
Principen om lika behandling respekteras på området avseende familjebidrag, vilka 
betalas ut till endera av makarna efter att bevis på att den andre inte redan 
kvitterat ut bidraget presenterats. 
1.4. Skyldighet att bidra med avgifter och avgiftsberäkning 
På dessa två områden finns ingen direkt diskriminering på grund av kön varken 
för arbetstagare, egna företagare eller anställda inom offentlig sektor. 
1.5. Beräkning av förmåner 
a) Förmåner till enskild 
Enligt regeringsrapporten innehåller lagstiftningen varken för arbetstagare, egna 
företagare eller anställda inom den offentliga sektorn någon diskriminering baserad 
på kön när det gäller beräkningsgrunder för förmåner, dessa förmåners varaktighet, 
minimibelopp eller perioder jämställda med perioder då betalning av avgifter till 
det sociala trygghetssystemet skett. 
b) Beräkningsgrund för familjer 
För arbetstagare och egna företagare gäller att man endast på vissa områden tar 
med i beräkningen familjens sammansättning. 
Storleken på det socialbidrag som beviljas på grund av arbetslöshet beror på hur 
många personer som är ekonomiskt beroende av den förmånstagande mannen eller 
kvinnan. 
I familjebidraget ingår ett tillägg från och med det tredje barnet under 
förutsättning att vissa villkor relaterade till tillgångar uppfylls. 
I efterlevandepensionen för barn ingår ett tillägg för barn som förlorat båda 
föräldrarna. 
11 
Det kan understrykas att ett tillägg, med ett fast belopp, för ekonomiskt beroende 
make/maka enligt vissa villkor relaterade till tillgångar beviljades den som erhöll 
en invaliditets- eller ålderspension. Detta tilläggsbelopp avskaffades enligt 
s? ~~ dekretlag nr 328/93 av den 25 september 1993. Dock föreskrivs i artikel 100 i 
samma dekretlag att de tilläggsbelopp som beviljats enligt tidigare lagstiftning 
skall utbetalas även i fortsättningen. Avskaffandet av detta tillägg strider inte mot 
bestämmelserna i direktiv 79/7/EEG. Det som är av betydelse är att dessa tillägg 
beviljas utan diskriminering baserad på kön, utom när det rör sig om tillägg för 
den ekonomiskt beroende maken/makan för långvariga ålders- eller 
invaliditetsförmåner eller förmåner för olycksfall i arbetet eller yrkessjukdomar. 
I enlighet med artikel 7.1 d i direktiv 79/7/EEG har i detta fall medlemsstaterna 
rätt att bevilja dessa tillägg till ett av de två könen och särskilt till mannen till den 
ekonomiskt beroende hustrun, även om förslaget till direktiv av den 23 oktober 
19874 om komplettering av genomförandet av principen om likabehandling av 
kvinnor och män i fråga om de lagstadgade eller yrkesbaserade systemen för 
social trygghet inte har antagits av rådet. 
Vid beräkning av familjebidrag för anställda inom den offentliga sektorn tas det 
från och med det tredje barnet hänsyn till familjens sammansättning eftersom 
inget bidrag för ekonomiskt beroende make/maka existerar i systemet. 
1.6. Socialhjälp 
Villkoren som ligger till grund för tilldelning av socialhjälpsbidrag och sättet att 
arbeta vid myndigheter som beviljar socialhjälpsbidrag uppvisar inte någon direkt 
diskriminering mellan män och kvinnor. 
Inom den offentliga sektorn omfattar förmånerna inte alla och är inte lika för alla 
men de beviljas i princip utan könsdiskriminering. 
1.7 Undantag från direktivets räckvidd i enlighet med artikel 3.2 i direktivet 
Betalning av efterlevandepension enligt det lagstadgade sociala trygghetssystemet 
till personer som har bott tillsammans regleras av dekretlag nr 322/90 av den 18 
oktober 1990 och genomförandedekret nr 1/94 av den 18 januari 1994. 
Enligt dessa bestämmelser har ogifta personer (som bor tillsammans) eller 
personer som är lagligt skilda från sin make/maka vid tidpunkten för den senares 
död rätt till en efterlevandepension om de hade levt tillsammans med den avlidne 
partnern under minst två år på samma sätt som personer som är lagligt gifta. 
Utbetalning av en efterlevandepension sker under förutsättning att det sker ett 
juridiskt godkännande av personens rättighet till sådan ersättning enligt 
socialskyddslagstiftning (vanligen för de fall när personerna bor tillsammans utan 
EGTnr C 309, 19.11.1987, s. 13. 
12 
att vara gifta) eller på grundval av personernas juridiska status som förmånstagare 
vilken följer automatiskt av deras familjestatus. 
-p -^a Det bör noteras att dessa nya bestämmelser endast gäller för efterlevande partner 
i de fall när dödsfallet inträffade efter ikraftträdandet av dekretlag nr 322/90. 
Enligt regeringsrapporten förekommer vad gäller familjeförmåner till personer som 
ansvarar för barnets uppväxt ingen diskriminering (se ovan punkt 1.3 sista 
stycket). 
2. Indirekt diskriminering 
2.1. Allmänt 
Inom nationell teori och praxis på det rättsliga området ges ingen definition av 
indirekt diskriminering. 
Regeringen ansluter sig till den tolkning som ges av kommissionen5. 
2.2. Tillämpning: sociala trygghetsförmåner och socialhjälp 
a) Räckvidd 
Enligt regeringsrapporten förekommer det i de lagstadgade systemen inga 
undantag baserade på äktenskaplig status eller familjestatus. 
Arbetstagare med tillfällig anställning (personer som utför arbeten vid hög 
belastning och säsongsanställda) och volontärer (personer som arbetar på frivillig 
basis och som ibland får mycket liten ersättning) omfattas inte av det sociala 
trygghetssystemet enligt en rapport som ej härrör från regeringen6. Eftersom en 
stor andel av dem är kvinnor bör denna icke-typiska arbetssituation ägnas särskild 
uppmärksamhet. 1 regeringsrapporten framhålls att personer med tillfällig 
anställning omfattas av det allmänna sociala trygghetssystemet, på grund av att de 
är arbetstagare. För volontärerna är enligt rapporten situationen en annan eftersom 
dessa omfattas (eller kan omfattas) av ett annat mindre gynnsamt system (frivillig 
socialförsäkring). 
b) Tillägg för ekonomiskt beroende make/maka 
Arbetstagare och egna företagare beviljas ett tillägg för ekonomiskt beroende 
make/maka utan diskriminering. 
5 Intcrimsrapport över tillämpningen av direktiv 79/7/EEG KOM(83) 793. 
Rapport frän kommissionens nätverk av oberoende experter om tillämpningen av direktivet om 
likabchandling av kvinnor och män. 
13 
I praktiken är det emellertid oftast mannen som tilldelas tillägget. Inom ramen för 
det förberedande arbetet med den allmänna lagen om social trygghet avser 
regeringen avskaffa detta tillägg och på nytt fastställa beräkningsgrunden för 
Ä pensionerna. 
c) Begreppet familjeöverhuvud 
Begreppet är avskaffat genom författningen. 
d) Det belopp som betalas ut i efterlevandepension (änkepension) till make/maka till 
arbetstagare och egna företagare är mindre än det pensionsbelopp som den avlidne 
innehavaren av rättigheten mottog. Summan av de pensioner som tillfaller 
samtliga efterlevande kan emellertid ibland nå upp till det pensionsbelopp som den 
avlidne pensionären åtnjöt. 
14 
2.3. Deltidsarbete 
a) Andelen kvinnor och män i procent som är deltidsanställda framgår av tabellen 
^•~~ nedan (i tusental). 
Totalt Kvinnor Män 
Antal anställda personer 4 190,1 1 722,2 2 467,8 
Antal personer med en 157,3 99,2 58,1 
arbetstid per vecka som 
understiger heltid 
däribland 
med yrkesverksamhet under 52,4 35,3 17,0 
20 tim/vecka 
med yrkesverksamhet över 104,9 63,9 41,1 
20 tim/vecka 
Källa: Sysselsättningsutredning/INE 
Av yrkesverksamma kvinnor i Portugal är 5,7 % anställda på deltid medan 
motsvarande siffra för yrkesverksamma män är 2,3 %. 
b) Tillämpningsområde för det sociala trygghetssystemet 
Arbetstagare och egna företagare omfattas ifall de är anställda på deltid av de 
sociala trygghetssystemen på samma villkor som om de varit anställda på heltid. 
De ersättningar som utbetalas i händelse av inkomstbortfall beräknas emellertid 
på grundval av i realiteten uppburna inkomster, och följaktligen är 
ersättningsbeloppen lägre än för heltidsanställda arbetstagare. 
Arbete på deltid förekommer endast i liten omfattning i Portugal: endast 3,7 % av 
den yrkesverksamma befolkningen är sysselsatt på deltid. Av dessa är emellertid 
63 % kvinnor och 37 % män och procentsatsen kvinnor förblir högre än 
procentsatsen män oberoende av om arbetstiden överstiger 20 timmar per vecka 
eller inte. 
I det system som gäller för deltidsanställda arbetstagare inom den offentliga 
sektorn bibehålls rätten till de sociala trygghetsförmånerna. I de två system som 
är tillämpliga vid arbete på deltid anges uttryckligen vilka rättigheter 
tjänstemännen kan åtnjuta. 
15 
c) Förmånerna beviljas inte deltidsanställda arbetstagare på grundval av principen om 
proportionerlig tilldelning utan vissa ersättningsbelopp kan variera i storlek 
eftersom de beräknas utifrån arbetstagarens genomsnittslön. 
?<? 
Enligt en rapport som inte härrör från regeringen7 arbetar ett stort antal kvinnor 
på deltid och har ett socialt skydd mot arbetslöshet som är mycket sämre än det 
männen åtnjuter. Existerande system som ger skydd mot arbetslöshet har villkor 
för tillgång som är särskilt svåra för kvinnorna att uppfylla. Kvinnorna sköter sitt 
arbete i bostaden eller har visstidskontrakt och deras arbeten är osäkra, mindre 
kvalificerade och sämre betalda. Förutom den specifika frågan om diskriminering 
är detta ett mera allmänt sociologiskt problem som förtjänar större 
uppmärksamhet. 
d) Ersättningar till arbetstagare med deltidsarbete beviljas under lika lång tid som till 
arbetstagare med heltidsarbete. 
3. Besvärsrätt inför domstol 
a) En hierarkisk besvärsrätt och en civilrättslig besvärsrätt inför 
förvaltningsdomstolarna och de civila domstolarna finns. 
b) Rätten att besvära sig kan endast utövas personligen av den som rätten direkt 
tillfaller. 
c) Ingen organisation har rätt att föra talan i den förfördelade personens namn8. 
4. Undantag från direktivets räckvidd i enlighet med artikel 7.1 
4.1. Undantagna frågor 
Den portugisiska regeringen har nyligen antagit ny lagstiftning som syftar till att 
successivt åstadkomma jämlikhet mellan de två könen när det gäller pensionsålder. 
4.2. Pensionsålder 
Den ålder vid vilken, ålderspension utbetalas till arbetstagare och egna företagare 
kommer att vara 65 år för båda könen från och med 1999. 
4.3. Fördelar för personer som har fostrat barn 
Rapport från kommissionens nätverk av oberoende experter om tillämpningen av direktivet om 
likabehandling av kvinnor och män. 
Lagen om rättegångsförfarande i förvaltningsdomstol som trädde i kraft under maj månad 1992 medger 
att organisationer träder i den förfördelade partens ställe. 
16 
Rätten till en speciell barnledighet på två år kan utövas av fadern eller modern. 
Ledigheten betraktas vid beräkning av ålders- och invaliditetsförmåner som en 
arbetsperiod. 
Ledigheten för moderskap eller faderskap jämställs med en period med betalning 
av avgifter. 
4.4. Hustruns avledda rättigheter 
I portugisisk rätt har hustrun inga avledda rättigheter till ålders- och 
invaliditetsförmåner. 
4.5. Tillägg för ekonomiskt beroende make/maka 
Enligt portugisisk lag föreskrevs sådana tillägg fram till 1993. Enligt dekretlag nr 
328/93 av den 25 september 1993 avskaffades dock dessa tillägg förutom för de 
personer som redan mottog dem, vilka personer fortsätter att åtnjuta denna 
rättighet enligt artikel 100 i dekretlagen. 
KAPITEL UI: SLUTSATSER 
1. ÖVERFÖRING TILL NATIONELL RATT 
Själva innehållet i direktivet medför vissa svårigheter när det skall genomföras: det rör 
sig dels om den grad av ändring medlemsstaterna antas företa i den nationella 
lagstiftningen för att få den att överensstämma med direktivet, dels om olika svårigheter 
vad gäller tolkningen och exakta gränser för direktivets räckvidd. 
Varken Spanien eller Portugal har behövt göra genomgripande förändringar i den 
nationella lagstiftningen, eftersom båda staterna redan hade skrivit in principen om lika 
behandling av män och kvinnor i författningen. 
Betydelsefulla framsteg har gjorts men en del återstår fortfarande att göra. 
IL DIREKT DISKRIMINERING 
I rapporten upprättas en mer eller mindre omfattande lista över de förändringar 
medlemsstaterna genomfört i sina lagar i syfte att undanröja direkt diskriminering. Med 
viss försiktighet försöker man i rapporten uppskatta överensstämmelsen mellan staternas 
lagstiftning och direktivet. 
I Spanien hade intentionerna i direktivet till stor del redan omsatts i verklighet. En ny 
författning antogs 1978 och principen om lika behandling av män och kvinnor skrevs då 
in i författningen. Huvudparten av lagstiftningen på området social trygghet var i 
17 
överensstämmelse med författningen. Vid tidpunkten för Spaniens inträde i den 
Europeiska gemenskapen den 1 januari 1986 fanns emellertid fortfarande vissa brister: 
skalan över ersättningsbelopp till icke invalidiserade, permanent arbetsoförmögna personer 
^iltfear en åtskillnad mellan män och kvinnor tills en förordning av den 1 maj 1988 
avskaffade denna direkta diskriminering med retroaktiv verkan till dagen för 
genomförande av direktivet (1 januari 1986) i Spanien och Portugal. Sedan dess förefaller 
det inte finnas någon direkt diskriminering, utom möjligen de skillnader mellan män och 
kvinnor som finns i Spanien i det speciella systemet för anställda i hemmet. 
Portugal har också en ung författning som befäster allas likhet inför lagen och i synnerhet 
på området social trygghet. Den portugisiska lagstiftningen innehöll emellertid ännu 1986 
bestämmelser som innebar direkt diskriminering mellan män och kvinnor, huvudsakligen 
till fördel för kvinnorna: efterlevandepension beviljades efterlevande make/maka efter den 
förmansberättigade ålders- eller invaliditetspensionärens franfälle, eller att 
efterlevandepension till följd av ett dödsfall förorsakat av en olycka i arbetet eller av en 
yrkessjukdom beviljades enligt snävare villkor för män än för kvinnor. 
I Portugal genomfördes förändringar punktvis redan 1986. Således fastställdes lika 
behandling vid beviljande av efterlevandepension av dekretlag nr 322 av den 18 oktober 
1990. De diskriminerande bestämmelserna i fråga om olycksfall i arbetet och 
yrkessjukdom har förklarats icke författningsenliga och därmed avskaffats. I dekretlag nr 
79-A av den 13 mars 1989 har systemet för skydd åt arbetslösa omarbetats så att tillgång 
till olika förmåner underlättats, i synnerhet för deltidsanställda arbetstagare. 
Kommissionen påminner om att det i enlighet med domstolens praxis9 är möjligt för dem 
som omfattas av direktivet att opponera sig mot tillämpning av icke anpassade lagar i 
kraft av artikel 4 i direktivet som äger direkt tillämplighet. 
EJ. INDIREKT DISKRIMINERING 
Begreppet indirekt diskriminering definieras inte i direktivet men i artikel 4 anges att 
ingen som helst diskriminering på grund av kön, vare sig direkt eller indirekt, får 
förekomma. 
Kommissionen har försökt tydliggöra begreppet indirekt diskriminering: man anser att det 
finns en förmodan om indirekt diskriminering när en till synes neutral åtgärd faktiskt 
Dom av den 4 december 1986 (mal 7/85 FN V), praxis som bekräftas av domarna av den 24 mars 1987 
(mål 286/85 McDermott och Cotter) och av den 24 juni 1987 (mål 384/85 Borrie Clarke) och i alla 
domar i därpå följande mål, särskilt domen av den 8 maj 1988 (mål 80/87 Dik), domen av den 11 juni 
1987 (mål 30/85 Teuling), domen av den 13 december 1989 (mål 102/88 Ruzius-Wilbrink), domen av 
den 21 november 1990 (mål 373/89 Caisse d'Assurances sociales pour Travailleurs Indépendants 
"Integrity" mot Rouvroy), domen av den 13 mars 1991 (mål 377/89 McDermott och Cotter 2), domen 
av den 11 juli 1991 (mål 31/90 Johnson), domen av den 20 juli 1991 (mål 208/90 Emmott), domen 
av den 19 november 1992 (mål C-226/91 Molenbroek), domen av den 30 mars 1993 (mål C-328/91 
Thomas m.fl.) samt domen av den 1 juli 1993 (mål C-l54/92 Van Cant). 
övervägande berör arbetstagarna av ett visst kön. Det ankommer på initiativtagaren till 
den diskriminerande åtgärden att bevisa att det inte föreligger någon avsikt att 
diskriminera och att åtgärden är sakligt befogad. 
Genomgången av svaren från regeringarna ger vid handen att varken Spanien eller 
Portugal har någon definition av begreppet indirekt diskriminering i sin nationella 
lagstiftning. 
Problemet med indirekt diskriminering uppstår vanligen i samband med förmåner knutna 
till begreppet "familjeöverhuvud", med tillägg för ekonomiskt beroende make/maka samt 
med arbete på deltid. 
Även om begreppet "familjeöverhuvud" i Spanien är tillämpligt på de två könen medger 
regeringen att mannen i praktiken oftast står som förmånstagare, men den vägrar 
samtidigt dra slutsatsen att det skulle kunna föreligga en förmodan om indirekt 
diskriminering. Tilläggen för ekonomiskt beroende make/maka beviljas däremot utan 
åtskillnad mellan könen och kan dessutom betraktas som ett sätt att garantera det 
förmånstagande hushållet ett minimum av tillgångar. 
Inom området för deltidsarbete, där det finns många kvinnor, kan man möjligen urskilja 
två exempel på bestämmelser som skulle kunna ligga till grund för åsikten att indirekt 
diskriminering till nackdel för kvinnorna förekommer. Det första exemplet är det speciella 
systemet för anställda i hemmet med en karenstid på 29 dagar efter påbörjad sjukfrånvaro 
innan ekonomisk ersättning för tillfällig arbetsoförmåga beviljas (i det allmänna systemet 
uppbärs sjukersättning efter 4 dagars karens). (I Portugal betalas sjukersättning efter tre 
dagars karens.) Det andra exemplet utgörs av beräkningsgrunden beträffande avgifter att 
betala för deltidsanställda arbetstagare. 
I portugisisk rätt har stora framsteg gjorts och det omstridda begreppet 
"familjeöverhuvud" är avskaffat. Vid en granskning av situationen rörande deltidsarbete 
framkommer några fall av ojämlikhet. De sociala trygghetssystemen omfattar 
deltidsanställda arbetstagare i samma utsträckning som heltidsanställda men flera luckor 
finns10 och då särskilt när det gäller villkoren för beviljande av arbetslöshetsersättning, 
sämre ersättningsnivå vid vissa förmåner, vilka luckor tyder på ett sämre socialt skydd 
och en förmodan om indirekt diskriminering, eftersom det i synnerhet är kvinnor som har 
den här typen av sämre avlönad, mindre kvalificerad och mindre säker anställning. 
En rapport som inte härrör från regeringen11 anger som indirekt diskriminering det faktum 
att anställda med visstidstjänst i den offentliga sektorn är uteslutna ur de lagstadgade 
sociala trygghetssystemens tillämpningsområde. Anställda med visstidstjänst är 
huvudsakligen kvinnor. 
10 
11 Rapport från kommissionens nätverk av oberoende experter om tillämpningen av direktivet om 
likabehandling av kvinnor och män. 
Rapport från kommissionens nätverk av oberoende experter om tillämpningen av direktivet om 
likabehandling av kvinnor och män. 
Det bör dock noteras att i de fall när man kan förmoda att indirekt diskriminering 
förekommer i det att en till synes neutral åtgärd övervägande berör arbetstagarna av ett 
visst kön, kan denna olikhet i behandlingen tillåtas enligt gemenskapens lagstiftning så 
jtängjfe som åtgärden bedömd enligt objektiva kriterier inte avser att diskriminera endera 
könet. 
IV. BESVARSRATT INFOR DOMSTOL 
Rätten att besvära sig fanns i den nationella lagstiftningen före direktivet och är både i 
Spanien och i Portugal en rättighet som tillkommer individen och som utövas inför de 
allmänna domstolarna av den förfördelade personen själv, utan att fackliga organisationer 
eller branschorganisationer har möjlighet att agera ställföreträdare. 
UNDANTAG 
Enligt direktivet ges medlemsstaterna möjlighet att utesluta vissa frågor från direktivets 
räckvidd. 
I Spanien har man inte använt sig av den möjligheten eftersom man anser att det i de 
frågor som skulle kunna uteslutas inte finns någon diskriminering på grund av kön i 
spansk lagstiftning. 
I Portugal har man ändrat lagstiftningen genom dekretlag nr 329 av den 25 december 
1993 och inrättat en ålder för beviljande av ålderspension som är lika för män och för 
kvinnor och som är 65 år. Utjämningen sker successivt eftersom tidigare lagstiftning 
angav olika pensionsålder beroende på kön (62 år för kvinnor, 65 år för män). Den 
successiva höjningen av kvinnornas pensionsålder sker med sex månader varje år. På 
detta vis når man jämlikhet 1999. 
SLUTSATSER 
På grundval av insamlad information är det i föreliggande rapport möjligt att konstatera 
att Spanien och Portugal genomfört en systematisk granskning av den lagstiftning som 
omfattas av räckvidden för direktiv 79/7/EEG. 
Överföringen till nationell lagstiftning har inneburit att merparten direkt diskriminerande 
åtgärder undanröjts i de två länderna på ett tillfredsställande sätt. 
Vad beträffar indirekt diskriminering bör de två staterna genomföra förbättringar och 
elimineringar. 
Därför kommer kommissionen att ägna särskild uppmärksamhet åt arbetet med att 
eliminera indirekt diskriminering och eventuellt inleda överträdelseprocedurer mot 
medlemsstater som bibehåller obefogad diskriminering. Kommissionen kommer vidare 
20 
att stödja och stimulera initiativ som tas av och i medlemsstaterna för att utbilda, 
medvetandegöra och ge råd till hela den berörda allmänheten. 
^pkftfegen vill kommissionen påminna om att direktiv 79/7/EEG bara är. en första etapp 
på vägen mot genomförande av principen om lika behandling på området social trygghet. 
En andra etapp tillryggalades i och med att man antog direktiv 86/378/EEG som utökar 
principen till att gälla även inom företags- eller yrkesbaserade system. Ytterligare en 
etapp utgjordes av att man antog direktiv 86/613/EEG, som syftar till att genomföra 
principen om lika behandling av män och kvinnor bland vissa yrkeskategorier som är 
egna företagare. Slutligen utgörs en sista etapp av ett förslag till direktiv från 1987 
(KOM(87) 494 slutl.) av den 23 oktober 1987, som fortfarande diskuteras och som 
kompletterar de föregående direktiven i avsikt att fylla luckor och avsluta programmet för 
lika behandling av män och kvinnor på området social trygghet. Trots att 
Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén avgett ett gynnsamt yttrande 
behandlas förslaget fortfarande av rådet, eftersom flera medlemsstater har svårigheter med 
att anta ett direktiv som behandlar komplicerade frågor som pensionsålder och förmåner 
till efterlevande. 
Med hänsyn till utvecklingen av samhällets och familjens strukturer och den rättsliga 
utvecklingen på det praktiska området rörande företags- och yrkesbaserade sociala 
trygghetssystem12 är det hög tid att fylla luckorna på området lika behandling vid socialt 
skydd och därmed avsluta den process som påbörjades 1978. 
I detta sammanhang kan det hänvisas till gemenskapens stadga om arbetstagares 
grundläggande sociala rättigheter (punkt 16) och till det tredje medelfristiga programmet 
för lika möjligheter (1991-1995), som förordar utveckling av lika möjligheter på området 
för socialt skydd, där medlemsstaterna fortfarande måste ta ett stort steg framåt för att 
införa full juridisk jämlikhet på området. 
Europaparlamentets resolution av den 14 december 1991 och dess rapport på eget initiativ 
(rapporten Oomen-Ruijten) pekar i samma riktning. 
Slutligen ägnas i Europeiska unionens fördrag flera bestämmelser åt det sociala området 
och åt jämlikhet mellan män och kvinnor. Fördraget innehåller numera ett protokoll (nr 
14) om socialpolitiken, i kraft av vilket elva medlemsstater slutit ett avtal om 
Genom sin dom av den 17 maj 1990 i mal 262/88 Barber och i efterföljande förhandsavgöranden 
bekräftade domstolen att förmåner som beviljats i kraft av de företags- eller yrkesbaserade systemen 
för social trygghet ingår i begreppet ersättning såsom det tillämpas enligt artikel 119 i Romfördraget. 
Följaktligen blir undantagen i direktiv 86/378/EEG från principen om lika behandling verkningslösa 
vad beträffar arbetstagare. Avsikten var därför att förslaget från 1987 [förslag till rådets direktiv om 
komplettering av genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om de 
lagstadgade eller yrkesbaserade systemen för social trygghet - KOM (87) 494 slutl. av den 23 oktober 
1987 och EGT nr C 309, 19.11.1987, s. 10] endast skulle inriktas mot luckorna i de lagstadgade 
systemen samt, vad beträffar de företags- eller yrkesbaserade systemen, endast luckorna i systemen för 
egna företagare. Det bör noteras att kommissionen den 16 maj 1995 lade fram ett förslag till direktiv 
om ändring av direktiv 86/378/EEG för att få direktivet att överensstämma, med artikel 119 i fördraget 
så som den tolkats av domstolen i ovannämnda domar [KOM (95) 186]. 
21 
socialpolitiken, vilket öppnar för nya möjligheter. I artikel 2 i avtalet anges att 
gemenskapen skall understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet inom flera 
områden, däribland området för lika behandling av män och kvinnor vad gäller deras 
j&efögheter på arbetsmarknaden och hur de behandlas på arbetet. 
Europeiska unionen måste fortsatt agera för att genomföra principen om lika behandling 
av män och kvinnor, särskilt vad beträffar socialt skydd, och dess agerande måste syfta 
till att en grundläggande gemensam rättsprincip överförs till gällande rätt. 
22 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 418 slutlig 
DOKUMENT 
SV 01 05 06 
Katalognummer : CB-CO-95-460-SV-C 
ISBN 92-77-93122-1 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
*5