KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS)

1. bakgrund

Den 30 oktober 1998 antog kommissionen ett förslag till rådets förordning om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning, [KOM(1998)622 - 1998/0303 (COD)], som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 22 december 1998.

Kommissionen överlämnade förslaget till rådet den 30 oktober 1998 och till Europaparlamentet den 30 oktober 1998.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav ett i allmänhet positivt yttrande om förslaget vid sitt plenarsammanträde den 26 maj 1999. Regionkommittén beslöt den 28 juni 1999 att inte yttra sig om förslaget.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 15 april 1999.

I enlighet med artikel 250.2 i fördraget godkände kommissionen 18 av Europaparlamentets 59 ändringsförslag och antog ett ändrat förslag den 23 juni 1999, vilket överlämnades till rådet.

Rådets gemensamma ståndpunkt antogs enhälligt den 28 februari 2000.

Kommissionen ställde sig bakom den gemensamma ståndpunkten i sitt meddelande till Europaparlamentet, antaget den 10 mars 2000.

Den 16 mars 2000 meddelade Europaparlamentets ordförande att den gemensamma ståndpunkten mottagits och överlämnats till utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor. Den 6 juli 2000 antog Europaparlamentet vid andra behandlingen 27 ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt.

I detta yttrande redogörs för kommissionens ställningstagande till Europaparlamentets ändringsförslag i enlighet med artikel 251.2 c i EG-fördraget.

2. Syftet med kommissionens förslag

Syftet med förslaget är att förbättra EMAS bidrag till miljöskyddet genom en omarbetning av rådets förordning 1836/93 av den 29 juni 1993.

Genom förslaget utvidgas EMAS så att ordningen omfattar alla ekonomiska sektorer, vilket ger dem möjlighet att ständigt förbättra sin miljöprestanda.

I förslaget eftersträvas uttryckligen att de anställda skall ta del i ordningen för att man skall uppnå dessa ständiga förbättringar av miljöprestandan.

Överensstämmelsen mellan EMAS och den internationella standarden ISO 14001 förbättras också genom att ISO 14001 införs som miljöledningssystem i EMAS. Genom detta är det möjligt att klart fastställa de områden där EMAS går längre än ISO 14001, närmare bestämt när det gäller iakttagande av miljölagstiftningen, förbättrad miljöprestanda, extern kommunikation och arbetstagarnas delaktighet.

Genom förslaget främjas små och medelstora företags deltagande i EMAS genom lämpliga stödmekanismer.

Enligt förslaget skall affärsvärldens synbara deltagande i EMAS ökas genom att man inför en logotyp, och dessutom skall ordningens trovärdighet och enhetlighet på gemenskapsnivå säkras.

3. Kommissionens ställningstagande till europaparlamentets ändringsförslag

3.1 Sammanfattning av kommissionens ställningstagande

Kommissionen kan fullt ut godta 2 ändringsförslag (1 och 2) och kan delvis eller i princip godta 7 ändringsförslag [3, 16, 19 (andra och tredje delen), 25, 30 (första delen), 32 och 33 (andra delen)]. De övriga ändringsförslagen kan inte godtas.

3.2 Europaparlamentets ändringsförslag vid andra behandlingen

Ändringsförslag som kan godtas helt eller delvis

Ändringsförslag 1 (Utbildning av kontrollanter) (skäl 13)

Ändringsförslaget bidrar till kompetenssäkring och kompetensutbyggnad hos miljö kontrollanterna. Därmed säkras EMAS trovärdighet.

Ändringsförslag 2 (Sporre för organisationer) [skäl 14a (nytt)]

Enligt detta ändringsförslag skall medlemsstaterna uppmanas att uppmuntra organisationer att delta i EMAS, vilket bekräftar den gemensamma ståndpunkten, eftersom EMAS görs mer attraktivt för potentiella deltagare.

Ändringsförslag 19 (andra delen) (Avgifter för deltagande i EMAS) (artikel 11.1 sista strecksatsen)

Rimliga registreringsavgifter kommer att bidra till att göra EMAS mer attraktivt för potentiella deltagare.

Ändringsförslag som kan godtas i princip

Ändringsförslag 3 (Stöd till kandidatländer) [skäl 14b (nytt)]

Enligt detta ändringsförslag skall de länder som kandiderar till EU-medlemskap få hjälp när det gäller EMAS. Detta ingår redan i strategin inför anslutningen, som ju omfattar tekniskt stöd, men får inte innebära att mer specifika resurser ägnas åt processen. Det får framför allt inte innebära direkt ekonomiskt stöd till kandidatländerna, utan bör begränsas till följande formulering: "Kommissionen bör med tekniskt stöd bistå de länder som är kandidater till ett EU-medlemskap att inrätta nödvändiga strukturer för tillämpningen av EMAS".

Ändringsförslag 16 (Informationsutbyte mellan de lokala behöriga organen) (artikel 7.2)

Subsidiaritetsprincipen är ett av de viktigaste rättesnörena i den gemensamma ståndpunkten, enligt vilken medlemsstaterna skall kunna utse nationella, regionala eller lokala enheter som EMAS-behöriga organ. Ändringsförslaget bygger på samma princip, eftersom det uppmuntrar till kommunikation mellan organen. Utbytet bör gälla information i största allmänhet, inte bara enstaka uppgifter ("exchange of information" i stället för "data exchanges" i den engelska språkversionen [båda översatta till "informationsutbyte"; anm. av övers.]).

Ändringsförslag 19 (tredje delen) (Minskning av den administrativa belastningen för företag) (artikel 11.1 andra stycket)

Det är önskvärt att minska den administrativa belastningen i samband med deltagandet i EMAS, särskilt för små och medelstora företag. Ordalydelsen måste dock väljas med omsorg så att inte EMAS-kraven på små och medelstora företag sänks ("Systemet skall läggas upp så att man undviker onödig administrativ belastning av deltagarna, särskilt för små organisationer").

Ändringsförslag 25 (Införande av hela texten i avsnitt 4 i EN ISO 14001:1996) (bilaga I.A)

Enligt detta ändringsförslag skall hela texten i avsnitt 4 i Europeisk standard för miljöledningssystem, EN ISO 14001:1996, införas i bilaga I.A, vilket skulle bidra till att tydliggöra EMAS-kraven. Man bör dock lägga till en fotnot för att förklara var ordalydelsen har hämtats och var den fullständiga texten återfinns och för att undvika att kommissionen i rättsligt hänseende bryter mot villkoren i avtalet med CEN (Europeiska standardiseringsorganisationen). Fotnoten bör lyda enligt följande: "Ordalydelsen av den nationella standarden i denna bilaga återges med tillstånd av CEN. Den fullständiga texten kan köpas av de nationella standardiseringsorganen som finns förtecknade i denna bilaga."

Ändringsförslag 30 (första delen) (Information om ständig förbättring i miljöredovisningen) (bilaga III.3.1 första stycket)

En formell hänvisning till redovisningen av den förbättrade miljöprestandan ligger i linje med det åtagande avseende öppenhet som EMAS står för. Man bör dock sörja för terminologisk överensstämmelse med artikel 2 b när det gäller "ständiga förbättringar av miljöprestanda", vilket är den ordalydelse som bör användas.

Ändringsförslag 32 (Miljöindikatorer) (Bilaga III.3.3 inledningen)

Det är viktigt att de miljöuppgifter som lämnas i miljöredovisningen är klara och jämförbara. Miljöindikatorer kan bidra till detta. Det får dock inte leda till någon orimlig belastning för företagen, särskilt inte för små företag, genom att man kräver att de skall definiera sådana miljöindikatorer. Området i fråga är fortfarande under utveckling, och det kan inte vara EMAS uppgift att kräva en definition av dessa indikatorer ("Därför får organisationerna använda de relevanta miljöindikatorer som finns ...")

Ändringsförslag 33 (andra delen) (Garanterad tillgång till miljöredovisningen för allmänheten) (bilaga III.3.6)

Ett av EMAS viktigaste mål är att se till att berörda parter får tillgång till miljöredovisningen. Detta bör dock inte leda till att EMAS-registrerade organisationer utsätts för betungande förfaranden. De åtgärder som vidtas för att garantera öppenhet bör vara rimliga ("garanteras" ersätts med "ges").

Ändringsförslag som inte kan godtas

Ändringsförslag 9 (Definition av organisation) (artikel 2 s andra stycket)

Detta ändringsförslag står i motsats till den ansvarskedja som föreskrivs i den gemensamma ståndpunkten och som syftar till att på ett lämpligt sätt fastställa vilka organisationer som skall EMAS-registreras. Det behöriga organet ingriper inte i detta skede men kan bli verksamt i samband med registrerings förfarandet, om den organisation som bestämts inte uppfyller kraven i EMAS-förordningen. Enligt ändringsförslaget skall man dessutom stryka en flexibilitetsbestämmelse som möjliggör hänsyn till särskilda omständigheter i fråga om minsta möjliga storlek på enheter som kan EMAS-registreras.

Ändringsförslag 11 (Miljöredovisningens omfattning) (artikel 3.2 c)

I den gemensamma ståndpunkten fastställs särskilt vilken terminologi som skall användas i hela texten. Förordningen måste innehålla enhetliga begrepp och krav, om den skall kunna begripas av potentiella deltagare, vilket inte är fallet med ändringsförslag 11. Dessutom innehåller detta ändringsförslag punkter som redan tas upp på andra ställen i den gemensamma ståndpunkten och som därför skulle skada den logiska strukturen av EMAS-registreringens olika steg.

Ändringsförslag 12 (Iakttagande av miljölagstiftning) [artikel 3.2 (ny punkt h)]

Enligt detta ändringsförslag måste en organisation uppfylla miljölagstiftningen för att kunna registreras. Syftet med EMAS är att hjälpa organisationer att gå längre än minimikraven. Detta syfte beaktas redan i den gemensamma ståndpunkten både inom ramen för miljöpolitikens genomförande och kontrollen av efterlevnaden av gällande lag (bilaga V.5.4.3). EMAS-ordningen är frivillig. I ändringsförslag 12 riskerar man att ändra på detta genom att låta ordningen ersätta de miljökontroller som utförs av medlemsstaternas behöriga tillsynsmyndigheter.

Ändringsförslag 13 (Frekvens för godkännande av miljöredovisningen) (artikel 3.3 b)

Enligt ändringsförslag 13 skall den uppdaterade miljöredovisningen godkännas regelbundet. Enligt den ursprungliga formuleringen skulle detta ske årligen. Genom ändringsförslaget försämras EMAS-förfarandets öppenhet och trovärdighet. Miljöredovisningen är den del av EMAS tillämpning som syns utåt. Att upprätthålla miljöredovisningens trovärdighet kräver därför en kontinuerlig ansträngning. Det bör också påpekas att krav på godkännande frekvensen är förvirrande för organisationerna. I den nya artikel 3.3 b talas det om "regelbundna" uppdateringar enligt kraven i punkt 5.6 i bilaga V. Den där fastställda frekvensen är just ett år.

Ändringsförslag 15 (Kontroll genom "besökande" kontrollanter) (artikel 4.5)

Enligt artikel 4 i den gemensamma ståndpunkten får miljökontrollanter som är ackrediterade i en medlemsstat kontrollera miljöredovisningar i alla andra medlemsstater. För tillämpligheten hänvisas till bilaga V. I ändringsförslag 15 upprepas vissa och ändras andra bestämmelser i bilaga V. Detta skulle äventyra hela EMAS-förordningens enhetlighet.

Ändringsförslagen 18 och 20 (Rapport till Europaparlamentet) (artikel 10.2 andra stycket och artikel 11.3)

Det vore bättre att koncentrera resurserna på EMAS-arbetet än att utarbeta en sådan rapport. Uppgifter till parlamentet kan förstås tillhandahållas på begäran.

Ändringsförslag 19 (första delen) (Prioritering av tillgång till offentliga institutioner) (artikel 11.1 första strecksatsen)

Enligt detta ändringsförslag skall EMAS-organisationer lättare få tillgång till "offentliga institutioner". Kravet är vagt och oklart och därför inte genomförbart.

Ändringsförslag 21 (Kanaler för EMAS-information) (artikel 12.1 andra stycket)

Om man vill att en frivillig ordning som EMAS skall lyckas, krävs det information. En föreskrift om att informationen om EMAS måste gå via organisationerna skulle dock eventuellt begränsa informationens omfattning och ta för liten hänsyn till lokala förhållanden.

Ändringsförslag 23 (Samförståndsavtal om sanktioner) [artikel 13 andra stycket (nytt)]

Enligt detta ändringsförslag skall medlemsstaterna enas om ett "samförståndsavtal" om sanktioner. Kravet är vagt och oklart och därför inte genomförbart.

Ändringsförslag 24 (Kommittéförfarande) (artikel 14.2)

För att ändringar i kommittébeslut skall få rättslig verkan är det nödvändigt att uppgifterna enligt artikel 14 i den gemensamma ståndpunkten uppfylls av en föreskrivande kommitté och inte av en förvaltningskommitté.

Ändringsförslagen 27, 29 och 41 (De anställdas delaktighet) (bilaga I.B.4; bilaga II.2.6 f och artikel 1.2 d)

Här gäller det frågan om de anställdas (eller arbetarnas) och deras företrädares delaktighet i EMAS-arbetet. Principen om de anställdas delaktighet är redan inskriven i den gemensamma ståndpunkten. I ändringsförslagen föreskrivs dessutom genom vilka kanaler och med vilka hjälpmedel detta skall ske. Krav av detta slag begränsar eventuellt de anställdas delaktighet, eftersom det förekommer stora skillnader både i organisationerna, branscherna och medlemsstaterna. Det bästa sättet att lösa problemet är att sprida information om bästa praxis via vägledningsdokument framtagna av kommissionen tillsammans med en arbetstagarorganisation.

Ändringsförslag 30 (andra delen) (Tryckt version av miljöredovisningen) (bilaga III.3.1 första stycket)

Här stryks kravet på att organisationerna skall tillgängliggöra sina miljöredovisningar på papper för dem som inte kan tillägna sig informationen på annat sätt. Detta ändringsförslag bryter mot principen om öppenhet som är en av EMAS viktigaste.

Ändringsförslag 33 (första delen) (Tillgång till miljöredovisningen) (bilaga III.3.6)

Öppenhet är ett av EMAS viktigaste kännetecken. Detta får dock inte bli en alltför stor belastning för organisationerna. Enligt ändringsförslag 33 (första delen) skall miljöredovisningen läggas fram för allmänheten i stället för att bara göras allmänt tillgängligt. Detta skulle leda till en ökad arbetsbörda för företagen, vilket framför allt skulle drabba små och medelstora företag.

Ändringsförslag 35 (Krav på miljökontrollanters kompetens) (bilaga V.5.2.1 b, c och d)

I bilaga V till den gemensamma ståndpunkten fastställs den kompetens som miljökontrollanter måste ha för att kunna uppfylla sina uppgifter enligt EMAS-förordningen. Denna kompetens är därför lämplig och rimlig med tanke på EMAS syften. De krav på miljökontrollanter som ställs i ändringsförslag 35 går utöver de mål som satts upp för EMAS.

Ändringsförslag 36 (Kontrollfrekvens) (bilaga V.5.6)

Det är inte riktigt klart huruvida ändringsförslag 36 skulle förbättra EMAS-kontrollernas trovärdighet. I vilket fall som helst kan kontrollfrekvensen inte vara beroende av resultaten av den föregående miljöredovisningen. För det första kan detta tolkas olika (resultat av organisationens miljöarbete eller av miljöledningssystemet). För det andra utgörs ett av ordningens viktigaste element av att man genom lämplig kontroll fastställer om miljöledningssystemet fungerar väl eller inte.

Ändringsförslag 37 (Kriterier för bedömning av miljöpåverkan) (bilaga VI.6.1 första stycket)

I ändringsförslag 37 införs element som inte hänger ihop med bedömningen av miljöpåverkan enligt definitionen i bilaga VI.6.4 till den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslagen 38/46 (Frekvens för godkännande av miljöredovisningen) [artikel 3.3a (ny)]

Enligt ändringsförslagen 38/46 skall det vara möjligt att på grundval av fem kriterier förlänga frekvensen för godkännande av miljöredovisningen från 12 till högst 36 månader. Detta skulle försämra EMAS-förfarandets öppenhet och trovärdighet. För det första är det oklart om kriterierna är kumulativa eller inte. För det andra är erfarenhet med miljöledningssystem (EMS) snarare ett kriterium för fastställande av kontrollfrekvensen än av frekvensen för godkännande av externa rapporter. För det tredje avser ett kriterium små och medelstora företag som alltså har högst 250 anställda. Det finns inget samband mellan antalet anställda och miljöpåverkan. En organisation med stor miljöpåverkan men med bara tre anställda skulle sålunda bara behöva rapportera vart tredje år. Detta skulle skada EMAS trovärdighet. Det sista kriteriet strider mot EMAS logiska struktur. En EMAS-registrerad organisation är stadd i förbättring. Vissa år kan förändringen vara liten, men att det inte förekommer några förändringar alls är mycket osannolikt. Den föreslagna ändringen skulle uppmuntra organisationerna till passivitet.

Ändringsförslag 49 (Införande av miljöpolitik) (artikel 1.2 a och 1.2 b)

Enligt ändringsförslag 49 skall man införa en miljöpolitik innan man upprättar ett miljöledningssystem. En sådan miljöpolitik ingår dock redan i den allmänna tanken bakom miljöledningssystem såsom anges i bilaga I.A. Ändringsförslaget skulle därför skada den logiska strukturen av EMAS-registreringens olika steg.

3.3. Ändrat förslag

Med beaktande av artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag enligt vad som anges ovan.