Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen och om ersättning av förordning (EG) nr 617/2010 /* COM/2013/0153 final - 2013/0082 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Kommissionen föreslår denna nya förordning för Europaparlamentet och rådet efter EG-domstolens dom om att ogiltigförklara rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen och att beslutet ska ha fortsatt verkan till dess att en ny förordning har antagits med stöd av lämplig rättslig grund, nämligen artikel 194.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Räckvidden för denna föreslagna förordning är identisk med den för den ogiltigförklarade förordningen. Medlemsstaterna är skyldiga att vartannat år till kommissionen anmäla uppgifter och information om investeringsprojekt avseende produktion, lagring och transport av olja, naturgas, el (inklusive el från förnybara källor), biobränslen och avskiljning och lagring av koldioxid. Investeringar som ska anmälas till kommissionen innefattar planerade projekt och projekt under uppförande, omvandling av befintlig infrastruktur samt avvecklingsprojekt av en viss storlek under en tidsperiod på fem år, på medlemsstaters territorium, inklusive sammankopplingar med tredjeländer. De berörda företagen bör vara skyldiga att anmäla medlemsstaten dessa uppgifter och denna information. Domstolens dom av den 6 september 2012 beslutades efter att Europaparlamentet vidtog rättsliga åtgärder mot rådet i oktober 2010 genom att bestrida den rättsliga grund som använts för antagande av förordning 617/2010 och begära att rådet ogiltigförklarar den (mål C-490/10). Rådet använde artiklarna 337 i FEUF och 187 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen som en rättslig grund, med motiveringen att förordningen avser verksamhet för inhämtande av allmän information. Efter Europaparlamentets krav ogiltigförklarade rådet förordning 617/2010, men vidhöll att förordningen skulle ha fortsatt verkan till dess att en ny förordning hade antagits på ett formellt riktigt sätt inom rimlig tid. För att följa domstolens dom och för att garantera kontinuitet vad gäller övervakningen av investeringsprojekt i energiinfrastruktur föreslår kommissionen en förordning med samma innehåll som den ogiltigförklarade förordningen och föreslår ett par anpassningar som är strikt nödvändiga på grund av det nya lagstiftningsförfarandet. Dessa ändringar avser det nya lagstiftningsförfarandet (ordinarie lagstiftningsförfarande), datumet för prövning av akten den 31 december 2016 i stället för den 23 juli 2015 och datumet för rapporteringen. Efter domstolens dom ska förordningen ha fortsatt verkan till dess att en ny förordning har antagits. Även om vi förväntar oss ett snabbt antagande av den nya förordningen under 2013 är det knappast troligt att den nya förordningen kommer att antas före juli 2013, vilket är nästa tidsfrist för medlemsstaterna att anmäla sina investeringar i enlighet med den ogiltigförklarade förordningen. Nästa rapportering 2013 bör därför fortfarande vara baserad på den ogiltigförklarade förordningen. I den nya föreslagna förordningen bör anmälan av uppgifter göras från och med den 1 januari 2015 och därefter vartannat år. Formen för och de tekniska bestämmelserna i anmälan till kommissionen av uppgifter och information om investeringsprojekt inom energiinfrastruktur ska fastställas i bilagan till kommissionens förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 om genomförande av den ogiltigförklarade rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010. Kommissionens förordning 833/2010 kommer fortfarande att vara tillämplig, till dess revidering, som följer på antagandet av denna föreslagna förordning. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Eftersom i) en riktig konsekvensbedömning och ett samråd med de berörda parterna genomfördes när förordning 617/2010 föreslogs och ii) innehållet i den föreslagna förordningen är samma som i förordning 617/2010 har kommissionen inte genomfört någon ny konsekvensbedömning och inte heller inlett något nytt samråd med de berörda parterna. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Genom den föreslagna förordningen inrättas gemensamma ramar för anmälan till kommissionen av uppgifter och information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom olje-, naturgas-, el- och biobränslesektorerna och om investeringsprojekt som avser koldioxid som produceras i dessa sektorer. Medlemsstaterna eller de enheter de delegerar denna uppgift till skulle vartannat år behöva samla in och vidarebefordra uppgifter och information om investeringsprojekt som rör produktion, transport och lagring. För att minska den administrativa bördan införs två bestämmelser som ska bidra till flexibilitet och förenkling: – Om inte medlemsstaterna beslutar något annat är företagen skyldiga att förse dem eller den behöriga enheten med uppgifter om sina investeringsprojekt, inbegripet projekt för avveckling. – Medlemsstater kan undantas från rapportering om de redan ger jämförbar information till kommissionen inom ramen för energisektorsspecifik EU-lagstiftning. Samma sak gäller om de organ som ansvarar för utvecklingsplaner för gas- och elnäten samlar in de berörda uppgifterna. I så fall ska de delge kommissionen dessa uppgifter, i förekommande fall med medlemsstaternas kommentarer. De uppgifter och den information som samlats in (investeringstyp, planerad kapacitet och största hinder...) kommer att ge en bild av de viktigaste utvecklingstendenserna i EU:s enegiinfrastruktur. Systemet är avsett att garantera att de uppgifter och den information som delges kommissionen uppfyller allmänt vedertagna standarder. Att uppgifterna och informationen tas emot, lagras och behandlas med lämpliga IT-hjälpmedel och i överensstämmelse med de rättsliga ramarna för skydd av personuppgifter. Insamlade uppgifter kommer att offentliggöras såvida de inte är kommersiellt känsliga. Utgående från de uppgifter och den information som erhållits kommer kommissionen regelbundet att tillhandahålla en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen och framtidsutsikterna för EU:s energisystem och andra specifika analyser som kan komma att behövas. Därigenom upptäcks potentiella framtida luckor i försörjning och efterfrågan, och investeringshinder. Med dessa analyser kommer kommissionen lättare att kunna främja bästa praxis och införa större öppenhet och insyn för marknadsaktörerna. I syfte att utveckla gemensamma synsätt i dessa frågor skulle resultaten av sådana analyser diskuteras med berörda parter och offentliggöras. Rättslig grund Den rättsliga grunden för förslaget är artikel 194 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Subsidiaritetsprincipen Detta förslagsutkast syftar till att stärka ramarna för insamling av uppgifter och information för kommissionens verksamhet. Bättre data skulle ge kommissionen, och inte minst dess observationsgrupp för energimarknaden, bättre möjligheter att övervaka utvecklingen av EU:s energisystem i ett sektorsövergripande perspektiv och på EU-nivå, och att upptäcka potentiella problem som kan försena eller hindra investeringsprojekt. Med tanke på kopplingarna mellan energimarknadens delsegment (t.ex. el och gas) och i ljuset av den inre marknaden blir den EU-övergripande dimensionen allt mer viktig, vilket motiverar EU-institutionernas, och särskilt kommissionens, roll i sammanhanget. Proportionalitetsprincipen Förslaget överensstämmer med proportionalitetsprincipen. Detta förslag går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen. Medlemsstaterna kommer även fortsättningsvis att ha betydande spelrum i sitt val av datainsamlingsmetoder. Val av regleringsform Det föreslagna instrumentet är en förordning, eftersom en förordning ska ersättas. 4. BUDGETKONSEKVENSER Antagande av förslaget får begränsade konsekvenser för gemenskapens budget. Det handlar främst om att täcka utgifter för IT och, om kommissionen så beslutar, utgifter för data, inköp av data och avlöning av experter. Förslaget borde inte medföra någon direkt större konsekvens för medlemsstaternas budget. 5. ÖVRIGT Förenklingar Genom att det beaktar befintliga mekanismer för övervakning och rapportering innebär detta förslag ingen onödig administrativ börda, utan den del av förslaget som avser rapportering är endast tillämplig i de fall där inga jämförbara uppgifter tillhandahålls inom ramen för den sektorsspecifika lagstiftningen. Översyn Senast den 31 december 2016 kommer kommissionen att se över den mekanism för rapportering och övervakning som fastställs i den nya förordningen. 2013/0082 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen och om ersättning av förordning (EG) nr 617/2010 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 194, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) Att skapa en övergripande bild av hur investeringarna i unionens energiinfrastruktur utvecklas är avgörande för att kommissionen ska kunna utföra sina uppgifter på energiområdet. Tillgång till regelbundna, aktuella uppgifter och regelbunden, aktuell information bör ge kommissionen möjlighet att göra nödvändiga jämförelser och bedömningar och att föreslå de åtgärder som behövs på grundval av korrekta siffror och analyser, exempelvis avseende den framtida jämvikten mellan tillgång och efterfrågan på energi. (2) Under senare år har situationen på energiområdet inom och utanför unionen förändrats radikalt och investeringar i energiinfrastruktur är därför avgörande för att trygga unionens energiförsörjning, för att den inre marknaden ska fungera och för att den övergång till ett koldioxidsnålt energisystem som unionen har påbörjat ska kunna genomföras. (3) Den nya situationen på energiområdet kräver stora investeringar i alla typer av infrastruktur i alla energisektorer, men också utveckling av nya typer av infrastruktur och spridning av ny teknik på marknaden. Liberaliseringen av energisektorn och den fortsatta integreringen av den inre marknaden ger de ekonomiska aktörerna en mer framträdande roll när det gäller investeringar. Samtidigt kommer nya politiska krav, t.ex. mål i fråga om bränsleblandning, att förändra medlemsstaternas politik när det gäller att främja ny och/eller modernare energiinfrastruktur. (4) I detta sammanhang bör investeringarna i unionens energiinfrastruktur beaktas i högre grad, inte minst om man vill kunna förutse problem, främja bästa praxis och införa större öppenhet och insyn i fråga om den framtida utvecklingen av unionens energisystem. (5) Därför bör kommissionen, och särskilt dess observationsgrupp för energimarknaden, ha tillgång till korrekta uppgifter och korrekt information om investeringsprojekt, inbegripet projekt för avveckling, för de viktigaste delarna av unionens energisystem. (6) Uppgifter och information om den förväntade utvecklingen av produktions-, överförings- och lagringskapacitet och om projekt inom olika energisektorer är av intresse för unionen och av vikt för framtida investeringar. Det är därför nödvändigt att se till att kommissionen underrättas om investeringsprojekt där arbetet med uppförande eller avveckling redan har inletts eller för vilka ett slutgiltigt investeringsbeslut har tagits. (7) Enligt artiklarna 41 och 42 i Euratomfördraget är företag skyldiga att anmäla sina investeringsprojekt. Sådan information måste särskilt kompletteras med regelbunden rapportering om genomförandet av investeringsprojekt. Denna kompletterande rapportering påverkar inte tillämpningen av artiklarna 41–44 i Euratomfördraget. (8) För att ge kommissionen en samstämmig bild av utvecklingen av unionens energisystem som helhet behövs harmoniserade rapporteringsregler för investeringsprojekt, grundade på uppdaterade kategorier för de officiella uppgifter och den information som medlemsstaterna ska översända. (9) I detta syfte bör medlemsstaterna underrätta kommissionen om uppgifter och information om investeringsprojekt avseende energiinfrastruktur som rör produktion, lagring och transport av olja, naturgas, el, inklusive el producerad från förnybara energikällor, och biobränslen eller avskiljning och lagring av koldioxid och som planeras eller håller på att genomföras inom deras territorium, inklusive när det gäller sammankoppling med tredjeländer. De berörda företagen bör vara skyldiga att underrätta medlemsstaten om dessa uppgifter och denna information. (10) Med tanke på tidsaspekterna för investeringsprojekt inom energisektorn bör rapportering vartannat år vara tillräcklig. (11) I syfte att undvika oproportionella administrativa bördor och för att minimera kostnaderna för medlemsstaterna och företagen, inte minst små och medelstora företag, bör denna förordning ge möjlighet att undanta medlemsstater och företag från rapporteringsskyldigheten om jämförbar information redan delges kommissionen enligt unionsrättsakter som är specifika för energisektorn, som antagits av unionens institutioner, och som syftar till att uppnå målen att skapa konkurrenskraftiga energimarknader i unionen och att göra unionens energisystem hållbart och att trygga energiförsörjningen i unionen. All överlappning i fråga om den rapporteringsskyldighet som anges i det tredje paketet om den inre marknaden för el och naturgas bör därför undvikas. (12) För att underlätta uppgiftsbehandlingen samt för att förenkla och säkerställa anmälan av uppgifterna bör kommissionen, och särskilt dess observationsgrupp för energimarknaden, ha möjlighet att vidta alla lämpliga åtgärder i detta syfte, i synnerhet användning av integrerade it-redskap och it-förfaranden. (13) Skyddet av enskilda personer med avseende på medlemsstaternas behandling av personuppgifter regleras av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG[1] och skyddet av enskilda personer med avseende på kommissionens behandling av personuppgifter regleras av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001[2]. Denna förordning påverkar inte de bestämmelserna. (14) Medlemsstaterna, eller de enheter som de delegerat uppgiften till, och kommissionen ska behandla kommersiellt känsliga uppgifter och kommersiellt känslig information konfidentiellt. Därför bör medlemsstaterna eller de enheter som de delegerat uppgiften till, med undantag för uppgifter och information rörande gränsöverskridande överföringsprojekt, sammanställa sådana uppgifter och sådan information på nationell nivå innan de överlämnas till kommissionen. Vid behov ska kommissionen sammanställa uppgifterna i ytterligare steg så att inga detaljer om enskilda företag och anläggningar avslöjas eller indirekt kan härledas. (15) Kommissionen, och i synnerhet dess observationsgrupp för energimarknaden, bör regelbundet tillhandahålla en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen av och framtidsutsikterna för unionens energisystem och i förekommande fall en mer detaljerad analys av vissa aspekter av detta energisystem. Denna analys bör särskilt bidra till att identifiera eventuella luckor i infrastruktur och investeringar, i syfte att uppnå jämvikt mellan tillgång och efterfrågan på energi. Analysen bör även utgöra ett bidrag till en diskussion om energiinfrastruktur på unionsnivå och bör därför vidarebefordras till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och göras tillgänglig för berörda parter. (16) Kommissionen kan bistås av experter från medlemsstaterna eller andra kvalificerade experter i syfte att utveckla ett gemensamt sätt att se på potentiella infrastrukturluckor och därmed förknippade risker och främja öppenhet och insyn i fråga om framtida utveckling. (17) Denna förordning ersätter rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 av den 24 juni 2010, som ogiltigförklarades av Europadomstolen den 6 september 2012 och som har fortsatt verkan till dess att en ny förordning har antagits[3]. (18) Formen för och de tekniska bestämmelserna i anmälan till kommissionen av uppgifter och information om investeringsprojekt inom energiinfrastruktur ska fastställas i bilagan till kommissionens förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 om genomförande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010. Kommissionens förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 kommer fortfarande att vara tillämplig, till dess revidering, som följer på antagandet av denna förordning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde 1. Genom denna förordning inrättas gemensamma ramar för anmälan till kommissionen av uppgifter och information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom sektorerna för olja, naturgas, el, däribland el från förnybara källor, och biobränsle och om investeringsprojekt som avser avskiljning och lagring av koldioxid som produceras i dessa sektorer. 2. Denna förordning ska vara tillämplig på investeringsprojekt av de typer som förtecknas i bilagan, där arbetet med uppförande eller avveckling redan har inletts eller för vilka ett slutgiltigt investeringsbeslut har tagits. Medlemsstaterna får dessutom lämna in eventuella uppskattade uppgifter eller preliminär information om investeringsprojekt av de typer som anges i bilagan där arbetet med uppförande enligt planeringen ska inledas inom fem år och om sådana som enligt planeringen ska avvecklas inom tre år men där inget slutgiltigt investeringsbeslut har tagits. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: 1. infrastruktur: alla slag av anläggningar och delanläggningar som används inom produktion, överföring och lagring. 2. investeringsprojekt: projekt som syftar till att i) bygga upp ny infrastruktur, ii) omvandla, modernisera, bygga ut eller minska kapacitet hos befintlig infrastruktur, iii) helt eller delvis avveckla befintlig infrastruktur. 3. slutgiltigt investeringsbeslut: beslut fattat på företagsnivå om att definitivt öronmärka medel för ett projekts investeringsfas, varvid med investeringsfas menas fasen för uppförande eller avveckling då kapitalkostnader uppstår. Investeringsfasen omfattar inte planeringsfasen under vilken genomförandet av projektet förbereds och som när det är lämpligt inbegriper en genomförbarhetsstudie, förberedande och tekniska utredningar, erhållande av licenser och tillstånd samt uppkomsten av kapitalkostnader. 4. investeringsprojekt under uppförande: investeringsprojekt vars uppförande har påbörjats och för vilka kapitalkostnader uppstått. 5. avveckling: det skede då infrastruktur permanent tas ur bruk. 6. produktion: elproduktion och bränslebearbetning, däribland biobränslen. 7. överföring: transport av energikällor, produkter eller koldioxid via ett nät, framför allt i) via rörledningar, andra än tidigare led i rörledningsnätet och andra än den del av rörledningarna som i första hand används för lokal distribution, eller ii) genom sammanlänkade system med extra hög spänning och högspänning förutom system som i första hand används för lokal distribution. 8. lagring: permanent eller tillfällig förvaring av energi eller energikällor i infrastruktur eller geologiska områden ovan eller under markytan eller inneslutning av koldioxid i geologiska formationer under markytan. 9. företag: fysisk eller juridisk person, privat eller offentlig, som beslutar om eller genomför investeringsprojekt. 10. energikällor: i) primära energikällor som olja, naturgas eller kol, ii) omvandlade energikällor som elektricitet, iii) förnybara energikällor, däribland vattenkraft, energi från biomassa och biogas, vindkraft, solenergi, tidvattenenergi, vågkraft och geotermisk energi, och iv) energiprodukter som raffinerade petroleumprodukter och biobränslen. 11. särskilt organ: organ som i enlighet med en unionsrättsakt som är specifik för energisektorn fått i uppdrag att utarbeta och anta unionsomfattande fleråriga utvecklingsplaner och investeringsplaner avseende energiinfrastruktur, till exempel det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (Entso-E) i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel[4] och det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för gas (Entso-G) i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten[5]. Artikel 3 Anmälan av uppgifter 1. Utan att insamlings- och rapporteringsbördan får bli oproportionell ska medlemsstaterna, eller de enheter som de delegerat uppgiften till, sammanställa alla uppgifter och all information som specificeras i denna förordning från och med den 1 januari 2015 och därefter vartannat år. De ska anmäla de uppgifter och den relevanta projektinformation som specificeras i denna förordning till kommissionen under 2015, som är det första rapporteringsåret, och därefter vartannat år. Anmälan ska ske i sammanställd form, utom när det gäller uppgifter och relevant information om projekt som avser överföring över gränserna. Medlemsstaterna, eller de enheter som uppgiften delegerats till, ska anmäla sammanställda uppgifter och relevant projektinformation senast den 31 juli det aktuella rapporteringsåret. 2. Medlemsstater, eller de enheter som uppgiften delegerats till, ska undantas från de skyldigheter som anges i punkt 1, förutsatt att, och i den mån som, följande villkor uppfylls i överensstämmelse med unionsrätten för energisektorn eller Euratomfördraget: a) Berörda medlemsstater, eller de enheter som uppgiften delegerats till, har redan anmält uppgifter eller information till kommissionen som motsvarar kraven i denna förordning och angett anmälningsdatumet och den specifika lagstiftningsakt som berörs, eller b) ett särskilt organ har fått i uppgift att utarbeta en flerårig investeringsplan för energiinfrastruktur på EU-nivå och sammanställer för detta ändamål uppgifter och information som motsvarar kraven i denna förordning. I detta fall och enligt denna förordning ska det särskilda organet anmäla alla relevanta uppgifter och all relevant information till kommissionen. Artikel 4 Datakällor De berörda företagen ska före den 1 juni varje rapporteringsår anmäla de uppgifter eller den information som avses i artikel 3 till de medlemsstater inom vars territorium de avser att verkställa investeringsprojekt, eller till de enheter som uppgiften delegerats till. De uppgifter eller den information som anmäls ska återspegla läget för investeringsprojekt per den 31 mars det aktuella rapporteringsåret. Första stycket är dock inte tillämpligt på företag om den berörda medlemsstaten beslutar att tillämpa andra metoder för att tillhandahålla kommissionen uppgifter och information i enlighet med artikel 3. Artikel 5 Anmälans innehåll 1. I fråga om investeringsprojekt av de typer som förtecknas i bilagan ska den anmälan som avses i artikel 3 när det är lämpligt omfatta a) volymen för den planerade kapaciteten eller kapaciteten under uppförande, b) typ och väsentliga egenskaper avseende infrastruktur eller kapacitet på planeringsstadiet eller under uppförande, inklusive, i tillämpliga fall, platsen för projekt som avser överföring över gränserna, c) sannolikt år för idrifttagning, d) typ av energikälla, e) vilka anläggningar som kan sättas in vid energiförsörjningskriser, till exempel utrustning för omvänt flöde eller bränslebyte, och f) utrustning med system för avskiljning av koldioxid och ombyggnadsmekanismer för avskiljning och lagring av koldioxid. 2. När det gäller föreslagen avveckling av kapacitet ska den anmälan som föreskrivs i artikel 3 omfatta följande uppgifter, nämligen a) berörd infrastrukturs egenskaper och kapacitet, och b) sannolikt avvecklingsår. 3. Alla anmälningar i enlighet med artikel 3 ska i förekommande fall inbegripa den totala volymen för den installerade produktions-, överförings- och lagringskapacitet som är tillgänglig vid ingången av det aktuella rapporteringsåret eller som varit ur drift längre än tre år. Medlemsstaterna, den enhet som uppgiften delegerats till eller de särskilda organ som avses i artikel 3.2 b kan komplettera rapporteringen med relevanta kommentarer, däribland kommentarer om förseningar eller hinder som rör genomförandet av investeringsprojekt. Artikel 6 Uppgifters kvalitet och offentliggörande av dem 1. Medlemsstaterna, den enhet som uppgiften delegerats till eller, i förekommande fall, de särskilda organen ska ha som mål att säkerställa att de uppgifter och den information som de anmäler till kommissionen är av hög kvalitet, relevanta, korrekta, klara, aktuella och samstämmiga. När det gäller särskilda organ kan de uppgifter och den information som anmäls åtföljas av relevanta kommentarer från medlemsstaterna. 2. Kommissionen får offentliggöra uppgifter och information som lämnats i enlighet med denna förordning, framför allt när det gäller analyser av det slag som avses i artikel 10.3, förutsatt att uppgifterna och informationen offentliggörs i sammanställd form och att inga detaljer om enskilda företag och anläggningar avslöjas eller kan härledas. 3. Medlemsstaterna, kommissionen eller de enheter som de delegerat uppgiften till ska samtliga behandla kommersiellt känsliga uppgifter och kommersiellt känslig information som de förfogar över på ett konfidentiellt sätt. Artikel 7 Tillämpningsbestämmelser Inom de gränser som fastställs genom denna förordning ska kommissionen, inom två månader från ikraftträdandet av denna förordning, anta de bestämmelser som erfordras för dess tillämpning när det gäller formen och andra tekniska detaljer som avser anmälan av de uppgifter och den information som avses i artiklarna 3 och 5. Fram till dess är kommissionens förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 av den 21 september 2010 om genomförande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 fortfarande tillämplig. Artikel 8 Databehandling Kommissionen ska ansvara för utveckling, hantering och underhåll av samt värdskap för de it-resurser som krävs för att ta emot, lagra och eventuellt behandla uppgifter och information om energiinfrastruktur som anmäls till kommissionen i enlighet med denna förordning. Artikel 9 Skydd av enskilda personer vid behandling av personuppgifter Denna förordning påverkar inte tillämpningen av unionsrätten och ändrar framför allt inte medlemsstaternas skyldigheter när det gäller behandlingen av personuppgifter i enlighet med direktiv 95/46/EG eller de skyldigheter som åligger unionsinstitutionerna och unionsorganen enligt förordning (EG) nr 45/2001 när det gäller deras behandling av personuppgifter i tjänsten. Artikel 10 Övervakning och rapportering 1. Kommissionen ska på grundval av de uppgifter och den information som lämnats och, i förekommande fall, andra uppgiftskällor – däribland uppgifter som kommissionen köpt – och med beaktande av relevanta analyser, exempelvis de fleråriga utvecklingsplanerna för gas- och elnäten, till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vidarebefordra och vartannat år offentliggöra en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen och framtidsutsikterna för unionens energisystem. Denna analys ska framför allt syfta till a) identifiering av potentiella framtida skillnader mellan efterfrågan och tillgång på energi som är av betydelse när det gäller unionens energipolitik, b) identifiering av investeringshinder och främjande av bästa praxis för att komma till rätta med dem, och c) ökad insyn för marknadsaktörer och potentiella marknadsaktörer. På grundval av dessa uppgifter och denna information kan kommissionen också tillhandahålla särskilda analyser som anses vara nödvändiga eller lämpliga. 2. Kommissionen kan vid utarbetandet av de analyser som avses i punkt 1 bistås av experter från medlemsstaterna och/eller andra experter samt av yrkesorganisationer med särskild sakkunskap inom det aktuella området. Kommissionen ska ge alla medlemsstater möjlighet att kommentera utkasten till analyser. 3. Kommissionen ska diskutera analyserna med berörda parter, t.ex. Entso-E, Entso-G, gruppen för samordning av gasförsörjningen och gruppen för oljeförsörjning. Artikel 11 Översyn Senast den 31 december 2016 ska kommissionen se över tillämpningen av denna förordning och lägga fram en rapport om resultaten av denna översyn för Europaparlamentet och rådet. I översynen ska kommissionen bland annat utreda en eventuell utvidgning av tillämpningsområdet till att omfatta utvinning av gas, olja och kol. Artikel 12 Upphävande Rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 ska upphävas från och med dagen för ikraftträdandet av denna förordning. Artikel 13 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlaments vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA INVESTERINGSPROJEKT 1. OLJA 1.1. Raffinering – Destillationsanläggningar med en kapacitet på minst 1 miljon ton per år. – Utvidgning av destillationskapaciteten till mer än 1 miljon ton per år. – Omvandlings- och krackningsanläggningar med en lägsta kapacitet på 500 ton per dag. – Anläggningar för avsvavling av restbränsleolja/gasolja/råmaterial/andra petroleumprodukter. – Kemiska anläggningar som inte producerar bränsleolja och/eller motorbränsle, eller som producerar dem enbart som biprodukt, omfattas inte. 1.2. Transporter – Rörledningar för råolja med en kapacitet på minst 3 miljoner ton per år, och utvidgning eller förlängning av sådana rörledningar som är minst 30 kilometer långa. – Rörledningar för petroleumprodukter med en kapacitet på minst 1,5 miljoner ton per år, och utvidgning eller förlängning av sådana rörledningar som är minst 30 kilometer långa. – Rörledningar som utgör en väsentlig länk i nationella eller internationella sammanlänkade nät samt rörledningar och projekt av gemensamt intresse som anges i de riktlinjer som upprättats i enlighet med artikel 171 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Rörledningar för militärt bruk och sådana rörledningar som försörjer anläggningar som inte faller inom tillämpningsområdet för punkt 1.1 omfattas inte. 1.3. Lagring – Lagringsanläggningar för råolja och petroleumprodukter (anläggningar med en kapacitet på 150 000 m3 eller mer, eller när det gäller tankar, med en kapacitet på minst 100 000 m3). Tankar för militärt bruk och sådana tankar som försörjer anläggningar som inte faller inom tillämpningsområdet för punkt 1.1 omfattas inte. 2. GAS 2.1. Överföring – Gastransportledningar, däribland rörledningar för transport av naturgas och biogas, som ingår i ett nät som i huvudsak består av högtrycksrörledningar, med undantag för rörledningar som ingår i tidigare led i rörledningsnätet och för den del av högtrycksrörledningarna som huvudsakligen används för lokal distribution av naturgas. – Rörledningar och projekt av gemensamt intresse som anges i de riktlinjer som fastställs enligt artikel 171 i EUF-fördraget. 2.2. Terminaler för flytande naturgas (LNG) – Terminaler för import av flytande naturgas, med en återförgasningskapacitet på 1 miljard m3 per år eller mer. 2.3. Lagring – Lagringsanläggningar anslutna till sådana gastransportledningar som avses i punkt 2.1. Gasledningar, gasterminaler och gasanläggningar för militärt bruk och sådana som försörjer kemiska anläggningar som inte producerar energiprodukter, eller som producerar dem endast som biprodukt, omfattas inte. 3. ELEKTRICITET 3.1. Produktion – Värmekraftverk och kärnkraftverk (generatorer med en kapacitet på 100 MWe eller mer). – Anläggningar för framställning av elkraft ur biomassa, biovätskor eller avfall (med en kapacitet på 20 MW eller mer). – Kraftvärmeverk med parallell generering av elektricitet och nyttiggjord värme (anläggningar med en el-kapacitet på 20 MW eller mer). – Vattenkraftverk (anläggningar med en kapacitet på 30 MW eller mer). – Vindkraftparker med en kapacitet på 20 MW eller mer. – Anläggningar för koncentrerad solenergi och jordvärme (med en kapacitet på 20 MW eller mer). – Anläggningar för solcellsenergi (med en kapacitet på 10 MW eller mer). 3.2. Överföring – Luftledningar, om de är utformade för det volttal som allmänt används på nationell nivå för sammankopplingsledningar förutsatt att de är utformade för ett volttal på 220 kV eller mer. – Markkablar och sjökablar, om de är utformade för ett volttal på 150 kV eller mer. – Projekt av gemensamt intresse som anges i de riktlinjer som upprättats enligt artikel 171 i EUF-fördraget. 4. BIOBRÄNSLE 4.1. Produktion – Anläggningar för produktion eller raffinering av biobränsle (anläggningar med en kapacitet på 50 000 ton/år eller mer). 5. KOLDIOXID 5.1. Transporter – Rörledningar för koldioxid som är kopplade till sådana produktionsanläggningar som avses i punkterna 1.1 och 3.1. 5.2. Lagring – Lagringsanläggningar (lagringsplatser eller lagringskomplex med en kapacitet på 100 kt eller mer). Lagringsanläggningar avsedda för forskning eller teknisk utveckling omfattas inte. [1] EUT L 281, 23.11.1995, s. 31. [2] EUT L8, 12.1.2001, s.1. [3] Mål C-490/10, Europaparlamentet mot Europeiska unionens råd [EUT C 331, 27.10.2012]. [4] EUT L 211, 14.8.2009, s. 15. [5] EUT L 211, 14.8.2009, s. 36.