EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 26.07.1995 
KOM(95)411 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
Europa och Förenta staterna: vägen framåt 

Europa och Förenta staterna: vägen framåt 
INLEDNING 
RELATIONERNA MELLAN EU OCH FÖRENTA STATERNA IDAG 
Nästan allting som inträffar i världen idag är av intresse för EU och Förenta statenia. Bägge 
är globala ekonomiska och politiska aktörer. De är också intimt förbundna genom 
säkerhetsmässiga band och genom ett gemensamt intresse av ett effektivt hanterande av en 
lång rad politiska och säkerhetsmässiga frågor i världen. De har i stora drag samma 
värderingar, tron på demokrati, mänskliga rättigheter och marknadsekonomi, och har ett 
gemensamt intresse av att möta globala utmaningar såsom hot mot säkerhet och stabilitet, 
spridning av vapen, arbetslöshet, miljöförstöring, narkotika, brottslighet och terrorism liksom 
andra frågor som storstadsproblem, stigande genomsnittsålder etc. Vidare har bägge ett 
gemensamt intresse av att utveckla en sammanhängande strategi för att främja en stabil 
ekonomisk utveckling i världen och, i synnerhet stimulera stabiliteten i de internationella 
ekonomiska, finansiella och monetära systemen, liksom integrationen av 
utvecklingsländerna. 
Hur var och en av parterna bestämmer sig för att hantera alla de globala utmaningar som de 
möter och huruvida de väljer att göra detta tillsammans eller var för sig kommer 
oundvikligen att färga och påverka deras bilaterala relationer, men oenighet i vissa frågor 
behöver dock inte tyda på försämrade relationer. Olika synsätt har i det förgångna speglat en 
kraftfull beslutsamhet från bägge sidor att spela en aktiv roll på det internationella planet. 
Detta har inte underminerat den grundläggande styrkan i relationerna eller deras 
gemensamma syften. Trots förbättrade relationer på andra håll är relationerna mellan EU och 
Förenta staterna centrala för bägge parter och bör så förbli, både ur bilateral synvinkel och 
vad beträffar deras bidrag till ekonomisk och politisk stabilitet i världen. 
Relationerna mellan EU och Förenta staterna är både bilaterala och multilaterala. De 
inbegriper samarbete i många internationella forum för att driva gemensamma frågor. Den 
bilaterala relationen formaliserades i den transatlantiska deklarationen i november 1990 som 
fastställer gemensamma mål för partema och principer för samarbetet samt innehåller ett 
institutionellt ramverk att falla tillbaka på. Relationerna är med nödvändighet komplexa. 
Deras djup och räckvidd kan dock illustreras med hjälp av ett par nyckeluppgifter och -
siffror: 
Politik. EU:s relationer till Förenta staterna är omfattande och av största vikt. Pä varje nivå, 
från toppmöten varje halvår till genomgångar av arbetsgrupper, är kontakterna täta och 
intensiva. På grund av sin politiska och ekonomiska tyngd är EU och Förenta staterna 
närvarande i krisområden i hela världen (t.ex. fredsprocessen i Mellersta Östern, bidrar till 
omvandlingen av länderna i Central- och Östeuropa och f.d. Sovjetunionen), ofta agerar de 
tillsammans, ibland är de oense, men alltid i nära kontakt för att utbyta synpunkter och 
information samt för att agera gemensamt där så behövs. 
&~-
Säkerhet. Det finns 100 000 amerikanska soldater i Europa och genom NATO spelar Förenta 
staterna en viktig roll när det gäller att vidmakthålla stabilitet i Europa. 
Ekonomi. EU svarar för över 50% av alla utländska direktinvesteringar i Förenta staterna, 
medan de amerikanska investeringarna i Europa utgör 40% av Förenta staternas totala 
direktinvesteringar i utlandet. Runt tre miljoner arbetstillfällen på bägge sidor av Atlanten är 
beroende av dessa investeringar. 1994 gick 17,6% (95 miljarder ecu) av EU:s export till 
Förenta staterna och 17,3% (93 miljarder ecu) av ÈU:s import kom därifrån. Förenta 
staternas export till EU utgjorde 22% (83 miljarder ecu) av Förenta staternas totala export 
och importen från EU uppgick till nästan 16,4% (87 miljarder ecu) av Förenta statenias totala 
import. 
Kalla krigets slut har självfallet påverkat relationernas karaktär. Det finns inte längre någon 
enskild, gemensam fiende och behovet av att säkerställa militär säkerhet är inte längre 
relationernas allt överskuggande drag. I vår nya flerpoliga värld utvecklar både EU och 
Förenta staterna nya relationer med andra parter, Förenta staterna inom Ekonomiskt 
samarbete för Asien och Stillahavsområdet (APEC) och med Sydamerika. EU med Central-
och Östeuropa och Medelhavsområdet. Dessa intressesfärer är emellertid inte de enda. EU är 
närvarande och aktiv i Asien, Afrika och Latinamerika på samma sätt som Förenta staterna är 
djupt engagerade i Central- och Östeuropa och i Mellersta Östern. Bägge parter har intressen 
i alla delar av världen. 
Det finns ingen återvändo till den epok då politiska och ekonomiska frågor var underordnade 
de centrala säkerhetsfrågorna; Av skäl som har mer att göra med framtiden än med det 
gemensamma arvet, är det idag nödvändigt att på nytt visa varför detta unika partnerskap är 
giltigare än någonsin. Under flera decennier har de båda viktigaste politiska partienia i 
Förenta staterna stöttat europeiska integrationssträvanden. I varje ny politisk generation på 
bägge sidor av Atlanten -är det nödvändigt att bibehålla enigheten beträffande betydelsen av 
relationerna mellan EU och Förenta staterna. Förändringarna inom EU under de senaste åren 
såsom tillkomsten av den gemensamma marknaden, Maastrichtfördraget och utsikterna till 
en europeisk valutaunion liksom EU:s växande internationella roll att stödja övergångs- och 
utvecklingsekonomier har gjort det allt möjligare och nödvändigare för Europa att svara upp 
mot den utmaning det innebär att vara en fullödig och likvärdig partner till Förenta staterna. 
Hur kan vi säkerställa att relationenia uppfyller partenias fortlöpande behov så att dessa 
relationerna förblir den stabila och centrala kärnan för relationerna till omvärlden? Syftet 
med detta meddelande är att granska relationernas viktigaste inslag - säkerhet, politik och 
ekonomi - och föreslå områden att studera som sedan kan sammanställas till ett nytt ramverk. 
För att vara komplett går detta meddelande utöver kommissionens traditionella 
kompetensområden, som t.ex. handel, och föreslår hur samtliga aspekter av relationerna kan 
utvecklas. Meddelandet ger förslag som tar hänsyn till de förändringar som ägt ruin inom EU 
och i Europa i dess helhet, sedan den transatlantiska deklarationen antogs 1990. Det kommer 
naturligtvis att ta tid att anpassa relationerna mellan EU och Förenta staterna till framtida 
behov och delvis måste institutionella förändringar inväntas, som de som 
regeringskonferensen kommer att leda till och omprövningen av NATO:s och WEU:s roller. 
Mycket kan dock beslutas inom de närmaste månaderna som kommer att förbättra och 
förstärka relationerna samt jämna marken för de framtida beslut. Det är inte möjligt att göra 
en ordentlig bedömning av relationernas framtid utan att göra en omfattande analys. På så 
sätt skulle klartecken ges på högsta nivå till att EU och Förenta Staterna erkänner behovet av 
en översyn av relationerna och till att en trovärdig process påbörjas för att uppnå detta mål. 
INSLAGEN I EN NY RELATION 
I vår moderna värld blir det allt svårare att bibehålla en uppdelning mellan politiska områden 
såsom försvar och säkerhet, politiskt samarbete och ekonomiska relationer. För att ge nytt liv 
åt relationerna mellan EU och Förenta staterna är det nödvändigt att studera hela fältet av 
potentiella samarbetsområden och sambanden mellan dess säkerhetsmässiga. politiska och 
ekonomiska aspekter. 
SÄKERHET 
Såväl Europeiska unionen som Förenta staterna fäster stor vikt vid internationell säkerhet och 
stabilitet i det turbulenta tillstånd som världen befinner sig i sedan kalla krigets slut. 
Intressena kan gå isär i enskilda frågor men det finns ett stort mått av enighet angående de 
grundläggande principerna och de övergripande målen. EU:s och Förenta staternas insatser 
för internationell säkerhet och stabilitet kompletterar i stor utsträckning varandra tack vare 
parternas olika struktur och geografiska belägenhet. 
Förenta staternas långvariga engagemang i europeisk säkerhet utgör ett värdefullt inslag av 
förtroende och kontinuitet i en snabbt föränderlig värld. Europeiska unionen har hjälpt till att 
motverka känslan av osäkerhet i Central- och Östeuropa under en period då villkoren för 
internationell säkerhet har definierats. Detta har bidragit till en anmärkningsvärt fredlig 
övergång till system som är baserade på politisk och ekonomisk frihet, bortsett från tragiska 
konflikter i Bosnien och i delar av f.d. Sovjetunionen. Även i dessa fall har samarbetet 
mellan Förenta staterna och Europeiska unionen bidragit till att undvika upptrappning av 
vissa konflikter. 
Hittills har Europeiska unionens bidrag till internationell säkerhet till största delen varit 
indirekt. Dess nät av överenskommelser med länderna i Central- och Östeuropa, som 
omfattar politiska såväl som ekonomiska frågor liksom utsikter till medlemskap i unionen, 
utgör ett incitament tor de associerade länderna att samarbeta och övervinna tänkbara orsaker 
till spänning. Dess partnerskapsavtal med Ryssland, Ukraina och andra länder i f.d. 
Sovjetunionen utgör en länk till en vidare europeisk integrationsprocess. Unionen har också 
bidragit till europeisk säkerhet på multilateral väg, särskilt genom initiativet till 
säkerhetspakten och Organisationen för försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete (OSCE), 
till vilken säkerhetspakten numera har överförts. Förenta staternas medverkan i dessa 
ramverk har visat sig vara värdefull för deras framgång. 
Europeiska unionen är också en stabiliserande faktor i Medelhavsområdet, en region där 
Förenta staterna också har säkerhetsintressen. Unionens överenskommelser med länderna 
utefter Medelhavets södra och östra kuster, och särskilt dess nära förhållande till Cypern. 
Malta och Turkiet vilka nu understöds av det betydelsefulla finansiella stödpaket som 
beslöts vid Europeiska rådets möte i Cannes, kan bidra till att skapa stöd för de principer på 
vilka internationell fred och internationellt samarbete vilar och motverka tendenser till hot 
mot den internationella stabiliteten. 
Europeiska unionen kan också samarbeta intimt med Förenta staterna i vissa delar av Afrika 
där de har en gemensam syn på konfliktsituationer och kan bidra till att utveckla mekanismer 
för lösning av konflikter. I detta syfte bör EU och Förenta statenia utbyta information 
angående utvecklingen i regionen och stödja gemensamma initiativ för att främja politisk 
dialog och humanitärt stöd liksom gemensamma insatser vid återuppbyggnadsbehov. 
Gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) i Fördraget om Europeiska unionen 
förbättrar avsevärt unionens förmåga att, tillsammans med Förenta staterna och andra parter, 
bidra till europeisk och internationell säkerhet. Genom att skapa de medel med vilka unionen 
kan verka gemensamt och genom att ställa olika instrument till dess förfogande, gör GUSP 
EU till en mer gripbar partner för Förenta staterna. Det krävs naturligtvis politisk vilja för att 
GUSPrs fulla potential skall bli verklighet. 1996 års regeringskonferens kommer att leta efter 
sätt att förbättra den politiska analysen, förenkla beslutsfattandet och ge unionen effektivare 
former för extern representation. 
Beträffande säkerhets- och försvarsfrågor pekar Fördraget om Europeiska unionen mot att 
Västeuropeiska unionen (WEU) kommer att utvecklas som EU:s försvarsdel och som ett 
medel att stärka den europeiska delen av Atlantpakten. Även om WEU operativt sett befinner 
sig på ett tidigt stadium, har den redan visat sig vara ett värdefullt instrument när det gäller 
att genomföra EU:s principbeslut, särskilt vid genomdrivandet av embargot mot Serbien och 
Montenegro på Donau och, tillsammans med NATO, på Adriatiska havet. WEU spelar också 
en viktig roll i säkerhetsfrågorna i samband med £U:s förvaltning av staden Mosnar i 
Bosnien. WEU beslöt vid sitt möte i Petersberg i Tyskland i juni 1992 att fredsbevarande 
verksamhet och krishantering skall prioriteras i de framtida aktionerna. 
Regeringskonferensen kommer att diskutera hur relationerna mellan WEU och EU kan 
utvecklas i ett slutligt perspektiv av integration i EU. En annan viktig fråga är hur 
relationerna mellan NATO och WEU, där NATO fortsätter att ansvara för gemensamma 
försvarsfrågor medan WEU utvecklar en särskild operativ förmåga inom områden som 
fredsbevarande verksamhet, krishantering och humanitär verksamhet. WEU har också en 
potentiellt viHig uppgift i att driva europeiska intressen utanför NATO-området. Denna 
utveckling kommer på ett betydelsefullt sätt att öka EU:s förmåga att agera som Förenta 
staternas partner på säkerhetsrelaterade områden. 
Rekommendation 
Regeringskonferensen 1996 liksom utvidgningen av Europeiska unionen och NATO, väcker 
många säkerhetsrelaterade frågor som bör vara föremål för en regelbunden dialog mellan 
unionen och Förenta staterna. I avvaktan på kommande framsteg i relationerna mellan EU, 
WEU, NATO och speciellt OSCE beträffande Europas övergripande säkerhet och med 
beaktande av NATO:s speciella roll i de transatlantiska säkerhetsrelationerna, bör EU och 
Förenta staterna också koncentrera sin dialog på specifika frågor där var och en kan bidra 
med någonting särskilt. Dessa frågor kan omfatta: 
utvidgning av EU och NATO 
icke-spridning av mas sfär stör elsevapen 
förebyggande av illegal försäljning av kärnmaterial 
kontroll av internationell vapenhandel 
exportkontroll (produkter med flera användningsområden), 
identifiering av konflikter på ett tidigt stadium, 
förebyggande diplomati, 
övervakning av mänskliga rättigheter och minoritetsproblem. 
UTRIKESPOLITIK 
Målsättningarna för Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och 
Förenta staternas utrikespolitik är i stora drag desamma även om man beaktar skillnader i 
struktur och geografiskt läge. Dessa målsättningar, som för EU:s del anges i artikel J. 1 i 
fördraget, omfattar bevarande av fred och stärkande av internationell säkerhet i 
överensstämmelse med FNs stadgar, Helsingforsslutakten och Parisstadgan, befrämjande av 
internationellt samarbete och utveckling och befästande av demokrati och rättssamhälle, samt 
respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Denna breda enighet avseende 
grundläggande värderingar och målsättningar avspeglas i Transatlantiska deklarationen från 
1990. 
Den viktigaste utmaningen i utvecklingen av relationerna mellan EU och Förenta statenia på 
det utrikespolitiska området, är att formulera specifika riktlinjer med utgångspunkt från dessa 
breda målsättningar och enas om en effektiv form för samarbete. Toppmötet mellan EU och 
Förenta staterna i Washington den 14 juni 1995 gav vägledning i betydelsefulla frågor där 
framsteg kan nås genom ett nännare samarbete. Dessa omfattar: ' 
mänskliga rättigheter, 
kärnenergisäkerhet, 
medsponsor till "Federationens vänner" mellan Bosnien och Kroatien, 
bistånd till palestinierna, 
miljöfrågor i Central- och Östeuropa, 
stöd åt nya demokratier i deras kamp mot brottslighet, 
rättssystemet på Haiti. 
EU och Förenta staterna bör utveckla konkreta projekt för gemensamt agerande på dessa 
områden före 1995 års utgång. Andra fruktsamma områden för utrikespolitiskt samarbete är 
humanitärt bistånd och utvecklingsstöd. 
Humanitärt bistånd. Tillsammans står EU och Förenta staterna för 86% av all offentlig 
humanitär hjälp (EU:s medlemsstater 31%, EG 27%, Förenta staterna 28%). Även om endast 
15% av det utländska biståndet (utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd) gär via 
kommissionen, administreras nästan 50% av EU:s humanitära bistånd av kommissionen. 
Detta gör EU till Förenta staternas främsta samtalspartner på det här området och förklarar 
det intima förhållande som har utvecklats. Synpunkter på allmänna och operativa frågor 
utbyts regelbundet. Sedan slutet av 1993 utbyter Gemenskapens kontor för humanitärt 
bistånd (ECHO) och den amerikanska Byrån för katastrofhjälp (OFDA) information och 
utför gemensamma utvärderingsuppdrag. Personal från ECHO har deltagit i utbildning i 
katastrofkunskap på uppdrag av den amerikanska regeringen och den Amerikanska byrån för 
internationell utveckling (USAID) har numera eh representant vid Förenta statemas 
representation i Bryssel. Ett nytt ECHO-USAID-möte är planerat till september. 
Utvecklingssamarbete. Förenta staterna och Europeiska unionen är även betydande aktörer 
inom utvecklingssamarbetet. 1994 var Förenta staterna den näst störste bidragsgivaren efter 
gemenskapen och dess medlemsstater. I förhållande till BNP är dock Förenta staternas 
utlandsbistånd tor närvarande det lägsta av alla offentliga bidrags- givares - 0,15%. 
Denna situation kommer sannolikt att förvärras ytterligare under de kommande åren eftersom 
det amerikanska offentliga utvecklingsbiståndet är utsatt för hård press i kongressen pä grund 
av ansträngningarna att minska budgetunderskottet. En betydande minskning av 
utvecklingsbiståndet kan följaktligen förutses under de närmaste fem åren. 
Den amerikanska regeringen arbetar för alt förstärka samordningen med Europeiska unionen 
på detta område och har tagit ett flertal initiativ för att: 
bibehålla sitt inflytande inom utvecklingssamarbetet och 
visa Förenta staternas betydande roll på detta område för den amerikanska allmänheten och 
kongressen. 
Europeiska unionen har ett starkt intresse av att förstärka samarbetet med Förenta staterna. 
Att stödja den amerikanska regeringens ansträngningar att behålla utvecklingsbiståndet på 
den politiska dagordningen, ligger i vårt ömsesidiga egenintresse som bidragsgivare och 
handelspartner till utvecklingsländerna. Ett stärkande av samarbetet med Förenta staterna 
skulle också möjliggöra för EU att ytterligare förbättra sin möjlighet att påverka 
biståndspolitiken. 
Kommissionen planerar för sin del att formalisera och aktivera samarbetet med den 
amerikanska regeringen inom utvecklingsbiståndet i syfte att: 
förbättra samarbetsmetoderna med den amerikanska regeringen inom prioriterade områden, 
gemensamt utvärdera sätt att förbättra resultaten och effektiviteten i utvecklingsbiståndet. 
Den andra utmaningen i utvecklingssamarbetet består i att utveckla effektiva mekanismer för 
samråd och dialog. 
Under årens lopp har en lång rad av samrådsmeknismer växt fram för att skapa dialog och 
tillfredsställa olika behov. Dessa kontakter formaliserades i Transatlantiska deklarationen 
1990. De utgår från ett antal gemensamma målsättningar och fastställer: 
överläggningar varje halvår mellan ordförandena i rådet och kommissionen, och Förenta 
staternas utrikesminister, 
överläggningar varje halvår mellan EU:s utrikesministrar, kommissionen och Förenta 
staternas utrikesminister, 
ad-hoc överläggningar mellan ordförandelandets utrikesminister, eller trojkan och Förenta 
staternas utrikesminister, 
överläggningar varje halvår på kanslinivå mellan kommissionen och den amerikanska 
regeringen, 
orienteringar av ordförandelandet för de amerikanska företrädarna om europeiska politiska 
samarbetsmöten på ministernivå, 
ytterligare en rad kontakter mellan trojkan på politisk nivå och expertnivå. Det 
hålls också regelbundna möten på tjänstemannanivå mellan kommissionen och den 
amerikanska regeringen. Även Europaparlamentet har fortlöpande kontakt med den 
amerikanska kongressen. 
Det breda spektrum av samråd i utrikes- och säkerhetsfrågor som har växt frarn under senare 
år behöver nu ses över för att ta hänsyn till de politiska förändringar som ägt rum inom EU 
sedan Maastrichtfördraget trädde i kraft och för att säkerställa att det utgör det mest effektiva 
och praktiska sättet att uppnå målsättningarna. Det finns nu så många olika möten mellan EU 
och Förenta staterna där ett så pass vitt fält av frågor diskuteras att det är svårt att få en 
uppfattning om de övergripande prioriteringarna. Det bör allvarligt övervägas om inte färre 
och bättre fokuserade möten skulle leda till bättre uppföljning och ett överskådligare och 
mera lyhört gensvar på en del av de utmaningar som EU och Förenta staterna just nu möter. 
Före årets slut bör kommissionen tillsammans med rådet och den amerikanska regeringen gå 
igenom de nuvarande kontaktmekanismernas funktion och undersöka möjligheterna till 
rationalisering och effektivisering. Exempelvis kunde periodiciteten för vissa i förväg 
planerade möten ändras och överläggningar kunde förläggas på ett sådant sätt att resurserna 
utnyttjades effektivare etc. 
Dialogen skulle även kunna förbättras strukturellt. Trots att intensiva kontakter fortlöpande 
äger rum finns det nästan inga mekanismer för samordning mellan de olika nivåenia. Varje 
nivå upprättar sålunda sin egen dagordning utan att ta hänsyn till de problem som uppstår på 
lägre nivå och ofta utan tillräcklig samordning mellan å ena sidan ekonomiska frågor och 
handelsfrågor och å andra sidan frågor rörande andra och tredje pelaren. 
0 
Det behövs ett mer sammanhållet förhållningssätt som kan binda samman de olika 
relationerna. På toppmötet mellan EU och Förenta staterna i Berlin 1994 beslöts att bilda tre 
arbetsgrupper för att studera olika sätt att samarbeta rörande bistånd till Central- och 
Östeuropa på områden inom GUSP och tredje pelaren. Dessa grupper rapporterade sina 
resultat i juni 1995 och upplöstes därefter. På toppmötet mellan EU och Förenta staterna i 
juni 1995 beslöts att inrätta en grupp på hög nivå för att utvärdera framstegen vad gäller 
stärkandet och vidareutvecklingen av relationerna och studera diskussionsämnen inför 
toppmötet mellan EU och Förenta staterna i december 1995. 
Trots att samarbetet utvecklas på allt högre nivåer, är Förenta staterna kritiska till att EU inte 
alltid kan tala med en röst och har begränsad eller ingen möjlighet att hantera frågor där 
Förenta staterna önskar en dialog med EU. Exempelvis har försök att påbörja ett 
informationsutbyte inom tredje pelaren fram till idag hållits tillbaka genom tveksamhet från 
EU:s sida. Oförmåga att tala ined en röst begränsar EU:s inflytande och kan även, åtminstone 
ibland, skada EU:s intressen. 
Icke desto mindre kan den politiska dialogen med Förenta staterna förbättras. Detta kan 
uppnås geno"! att fortsätta arbetet med att identifiera områden av ömsesidigt intresse som är 
lämpade för samarbete, samordning eller gemensamma initiativ. Det är nu viktigt att gå 
utöver bekräftandet av gemensamma målsättningar som befrämjandet av demokratiska 
värderingar och ekonomiskt välstånd i världen, till konkreta åtgärder som t. ex. gemensamma 
åtgärder gentemot vissa länder, samarbete inom humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd 
och i internationella organisationer som FN och OSCE. Det är också nödvändigt att finna sätt 
att angripa frågor där EU och Förenta staterna har olika ståndpunkter (tex. Kuba, Iran etc). 
Rekommendationer 
Intensifiera dialogen och samarbetet inom ett antal områden, däribland humanitär hjälp och 
utvecklingsbistånd förutom de områden som fastställdes på toppmötet mellan EU och 
Förenta staterna i juni 1995. 
I rationaliserings- och ejfektiviseringssyfte granskade nuvarande formerna för 
överläggningar med Förenta staterna i utrikespolitiska frågor. 
EKONOMI OCH HANDEL 
Det finns en hög grad av ömsesidigt beroende mellan den europeiska ekonomin och den 
amerikanska beträffande arbete, inkomster, investeringar och teknisk utveckling. Varje 
marknad erbjuder den andra en omfattande bas med liknande utvecklings- och köpkraftsnivå. 
I bilaga I beskrivs de ekonomiska relationerna i detalj. Som en följd av fullbordandet av 
Uruguayrundan är dessutom de genomsnittliga industritullarna mellan partema låga och en 
hög andel av handeln redan tullbefriad. Bortsett frjin enstaka handelstvister löper det mesta 
av handeln problemfritt. Handeln och de ekonomiska relationerna kan emellertid ytterligare 
underlättas på många sätt, t.ex. genom att undanröja återstående hinder. Somliga kan 
angripas bilateralt medan andra bäst hanteras multilateralt. Tullar är på intet sätt de viktigaste 
av de kvarvarande hindren. 
Relationerna mellan EU och Förenta staterna påverkas av att de är världens två största 
ekonomier. Den politik som förs i respektive ekonomi utövar ett betydande inflytande på den 
andra och på utsikterna för global tillväxt Bägge parter ansvarar för att deras strategier tar 
hänsyn till dessa effekter för att bidra till internationell ekonomisk stabilitet. Detta 
säkerställer en dialog som inte bara bör omfatta det traditionella handelsområdet utan även 
makroekonomiska frågor. Det innefattar också deltagande i och uppföljning av 
internationella initiativ rörande frågor av globalt intresse såsom tillväxt, miljö och 
befolkningsutveckling. 
Dagordningen för multilateral handel 
Genom att gemensamt arbeta för att fullborda Uruguayrundan, har EU och Förenta staterna 
visat att de kan nå betydande framgång när de kan samarbeta och sikta mot samma mål. EU:s 
och Förenta statenias gemensamma engagemang när det gäller att upprätthålla en multilateral 
process och etablera WTO på fast grund, är avgörande för ett framtida system med öppen 
världshandel och utgör grundvalen för sunda bilaterala ekonomiska relationer. Bägge parter 
behöver samarbeta för att bygga upp WTO till ett starkt, objektivt och handlingskraftigt 
organ. EU är bekymrat över Förenta statemas tendens att föredra unilaterala och särskilda, 
bilaterala uppgörelser framför multilaterala, och måste utnyttja sina relationer med Förenta 
staterna till att framhålla fördelama för bägge sidor med det multilaterala förhållningssättet 
och den skada som orsakas av unilaterala åtgärder eller hot om sådana. EU kommer därtor att 
fortsätta att motsätta sig unilaterala åtgärder. EU har redan förbundit sig att förbli öppet 
gentemot omvärlden och samtidigt utveckla handelsrelationer med sina grannar i öst och väst 
som är förenliga med WTO liksom med viktiga partner längre bort. Vid ingåendet av nya 
regionala överenskommelser måste både EU och Förenta staterna se till att de är förenliga 
med WTO-reglerna och därtill inte riskerar att underminera det multilaterala 
handelssystemet. 
EU och Förenta staterna bör nu koncentrera sig på att hålla den multilaterala processen i gång 
och tillsammans utarbeta en ny dagordning för ytterligare avreglering av världshandeln. Den 
törsta prioriteten är att avsluta ofullbordade frågor från Uruguayrundan på områden som 
telekommunikationer och sjöfart. EU måste också försöka skapa ett nytt engagemang från 
Förenta staternas sida i det multilaterala arbetet med att uppnå en omfattande 
överenskommelse om finansiella tjänster. Därutöver finns de frågor som redan tagits fram av 
kommissionen som prioriteringar för vidare arbete - investeringar, förhållandet mellan handel 
och konkurrens, miljö och sociala frågor. Den överenskommelse som nåddes mellan OECD-
ländernas ministrar i maj om att påbörja förhandlingarna om en multilateral 
investeringsöverenskommelse och starta förhandlingarna i WTO, utgör en viktig start på en 
ny avregleringsfas. 
Utöver denna fulltecknade dagordning finns det andra områden som EU och Förenta staterna 
skulle kunna utforska i syfte att upprätthålla avregleringstakten och att ytterligare stimulera 
världshandeln. Dessa omfattar ytterligare sänkning av tullar, harmonisering och förenkling 
av ursprungsregler, inbegripet ytterligare förhandlingar om immaterialrätten, offentlig 
upphandling, förstärkning av regler för subventioner och främjande av avreglering. EU och 
Förenta staterna kan agera som motor för internationell förändring och väsentligt bidra till 
den multilaterala processen. Bägge parter bör också gemensamt arbeta för att få med länder 
som Ryssland och Kina i WTO. Som G7-mötet uttryckte behöver vi utarbeta en anspråksfull 
dagordning kring dessa huvudlinjer inför WTOs ministermöte i december 1996 i Singapore. 
Ett annat område som bör ägnas fortsatt uppmärksamhet är Förenta staternas inblandning i 
Europeiska energistadgan, ett multilateralt fördrag för att uppmuntra handel, investeringar 
och samarbete inom energisektorn. Sammanlagt 49 stater, däribland samtliga medlemsstater 
liksom Japan och Australien, har undertecknat fördraget. Trots att Förenta staterna har 
deltagit i alla förhandlingar har de ännu inte undertecknat det. 
Rekommendationer 
Tillsammans med Förenta staterna göra en samordnad framstöt under nästa år för att 
fastställa omfattningen av fortsatt världsomfattande liberalisering och avreglering. 
Bygga upp WTO genom att fullfölja oavslutadefrågor, utveckla ett nytt arbetsprogram och 
samarbeta i frågor som Rysslands och Kinas anslutning till WTO. 
Motsätta sig unilaterala åtgärder med Förenta staterna 
Säkerställa att alla nya regionala överenskommelser är förenliga med WTO och effektivt 
stärker det multilaterala handelssystemet. 
Dagordningen för bilateral handel 
Utan att på något sätt avvika från EU:s och Förenta staternas samarbete på det multilaterala 
planet som förblir en central och fullständig beståndsdel i det bilaterala förhållandet, finns 
det transatlantiska ekonomiska verksamhetsområden där handels- och investeringsflödena 
skulle kunna underlättas av att ändamålsenliga beslut fattades på bilateral basis mellan EU 
och Förenta statenia. Näringslivet bör medverka i arbetet med att fastställa områden i behov 
av åtgärder. Ett antal aktuella problem behöver lösas och utvecklingen av ett system för tidig 
varning bör ytterligare påskyndas. Det pågår för närvarande en rad bilaterala förhandlingar, 
som anses vara av inskränkt betydelse, begränsade till vissa sektorer och områden, och inte 
fullt uppskattas i vidare bemärkelse som en del av en stark och ständigt pågående relation 
mellan EU och Förenta staterna. 
En ny bedömning av relationerna mellan EU och Förenta staterna borde medföra att detta 
sammanförs till ett övergripande synsätt där en klar tidsram fastställs för slutförandet av 
förhandlingar och där tillräcklig politiskt kraft och styrka ges åt att dra till sig 
uppmärksamhet från allmänheten, politiken och näringslivet. En sådan process är värdefull i 
sig själv men kan också skapa byggstenar för tänkbara framtida initiativ när tillräckliga 
politiska och tekniska överväganden har gjorts beträffande formen och inriktningen för 
intimare ekonomiska relationer. Graden av öppenhet som redan existerar i de ekonomiska 
relationerna mellan EU och Förenta staterna och utsikterna till att ytterligare förbättra 
relationerna och undanröja hinder, innebär att det inte är för ambitiöst att förutse nya 
betydelsefulla initiativ i de ekonomiska relationerna mellan EU och Förenta staterna. 
Mot ett transatlantiskt ekonomiskt samarbetsområde: att skapa byggstenar 
Det behövs ett nytt koncept för att sammanföra alla dessa inslag: ett transatlantiskt 
ekonomiskt samarbetsområde. Detta skulle skapa ett övergripande ramverk där existerande 
och nya initiativ blir en del av en lyhörd, politisk drivkraft mot intimare ekonomiska 
relationer. Vad som nu behövs är att exakt fastställa på vilka områden det är realistiskt att nå 
bilaterala överenskommelser som skulle undanröja resterande hinder eller på annat sätt 
befrämja transatlantisk ekonomisk verksamhet. På så sätt kan byggstenar skapas för ett 
transatlantiskt ekonomiskt samarbetsområde. 
Det finns många aktuella och potentiella samarbetsområden som skulle kunna dra nytta av 
dessa metoder, t.ex. tullsamarbete, teknik och vetenskap, infonnationssamhället, 
immaterialrätt, flyg, sjöfart, stål, offentlig upphandling, bioteknik, konkunenspolitik etc. På 
grund av Unionens och Förenta staternas storlek skulle emellertid ett sådant 
samarbetsområde såväl påverka utvecklingen av det multilaterala handelssystemet - och 
handeln med utvecklingsländerna - som omvärldens reaktion på deras överen.- nnmelse. 
Ett av de handelshinder som oftast nämns av näringlivet på bägge sidor av Atlanten, är 
frånvaron av ett ömsesidigt erkännande av normer, intyg etc. EU och Förenta staterna har 
ofta olika inställningar till samma frågor vilket leder till olika regleringsmässiga resultat och 
komplicerar naturligtvis affärsverksamheter som bedrivs på bägge marknaderna. Som ett 
första steg mot en lösning av en del av dessa problem enades man nyligen på ett möte på 
departementsnivå om principer för regleringsmässigt samarbete. Syfte' är att främja - eller 
där så behövs att etablera - samarbete i tekniska frågor om regler av gemensamt intresse och 
att bättre utnyttja varandras tekniska kunskaper för att på ett tidigt stadium upptäcka 
avvikande eller oförenliga regleringsinitiativ som kan påverka handeln. Inom ett antal 
sektorer pågår förhandlingar för att nå ömsesidigt erkännande av enhetliga regler. Detta 
skulle inte innebära ändrade normer på någon sida av Atlanten men göra det möjligt att 
ansöka om godkännande enligt både europeiska och amerikanska normer hos lokala 
myndigheter. Förhandlingarna omfattar för närvarande bl. a. telekommunikationer, elektriska 
säkerhetsfrågor, läkemedel och medicinska instrument. Ansträngningar bör göras för att 
avsluta dessa förhandlingar före utgången av 1995. Samma principer och tekniker kan sedan 
utsträckas till att gälla på många andra områden såsom skillnader i rättslig och kommersiell 
praxis. 
Under perioden fram till slutet av december 1995 föreslår kommissionen ett samarbete med 
den amerikanska regeringen för att upprätta en förteckning över särskilda mål att uppnå inom 
en klart angiven tidsfrist på ett antal områden som nämnts ovan. Dessa skulle sedan kunna 
hänskjutas till rådet för politiskt godkännande av målen och det överenskomna 
handlingsprogrammet kunna tas upp av toppmötet mellan EU och Förenta staterna i 
december 1995. 
Av ovanstående framgår att det finns många olik -i alternativ när det gäller att välja hur ett 
transatlantiskt ekonomiskt samarbetsområde ska byggas upp. Möjligheten att inkludera ett 
frihandelsområde i det transatlantiska samarbetsområdet är ytterligare ett alternativ som har 
fördelar men också ett antal nackdelar och som därför kräver fortsatt, mer ingående 
utvärdering. 
Frihandelsområden som omfattar undanröjande av tullar och andra restriktiva regleringar föv 
i princip all handel mellan partema kan vara ett sätt att främja ytterligare avreglering av den 
internationella handeln, förutsatt att det är förenligt med WTOs regler. Kommissionen har 
nyligen fastställt, sin syn på frihandelsområden i ett meddelande till rådet1. Mot bakgrund av 
den nyligen i slutade Uruguayrundan återstår att se huruvida det finns realistiskt utrymme 
1 SEC (95) 322. 
12 
för ytterligare sänkningar av tullar mellan EU och Förenta staterna. Inget informellt politiskt 
beslut kan fattas om huruvida ett transatlantiskt frihandelsområde någon gång i framtiden 
skall genomföras, utan att först göra en detaljerad ekonomisk analys av gällande tullnivåer, 
troliga vinster och förluster av deras undanröjande, inverkan på olika sektorer och 
möjligheten att undanta dessa från ett eventuellt frihandelsområde, liksom att fastställa 
sannolika handelsskapande och handelsbegränsande effekter och vilken inverkan ett så pass 
stort frihandelsområde skulle få på det multilaterala handelssystemet. 
Kommissionen genomför för närvarande en teknisk studie som ska se nödvändigt underlag 
för en politisk bedömning av de berörda frågorna. En liknande studie genomförs också i 
Förenta staterna. För att säkerställa enighet beträffande gmndläggande fakta skulle en 
gemensam genomförbarhetsstudie mellan EU och Förenta staterna under 1996 angående 
fördelar och nackdelar med ett transatlantiskt frihandelsområde, kunna övervägas. En sådan 
studie skulle också kunna undersöka möjligheterna att göra medlemskap i ett 
frihandelsområde öppet för tredje land. 
Det blir allt viktigare att säkerställa att transatlantiska konkunensregler inte tillämpas på 
olika sätt. Konkurrensavtalet som nyligen slöts mellan EU och Förenta staterna utgör ett 
viktigt steg mot närmare samarbete. Man bör också överväga att bygga vidare på detta 
samarbete i syfte att uppnå bättre överensstämmelse mellan regelsystemen på de europeiska 
och amerikanska marknaderna. En konsekvens av ett transatlantiskt ekonomiskt 
samarbetsområde skulle bli att tillämpningen av antidumping- och utjämningstull åtgärder 
mellan partema undan för undan blev överflödig. Detta är ett långsiktigt mål. Det är värt att 
notera att antidumping- och utjämningstullar har behållits inom Amerikansk-kanadensiska 
frihandelsområdet och Nordamerikanska frihandelssammanslutningen (NAFTA). 
Konceptet med ett transatlantiskt frihandelsområde berör också nya tjänster i 
informationssamhället. Informationsmotorvägarna är sådana att geografiska gränser inte 
längre kommer att utgöra naturliga hinder för handeln med tjänster. Eftersom EU:s och 
Förenta staternas ekonomier är tjänsteinriktade, är det viktigt att principen om ömsesidigt 
erkännande tillämpas på området för reglering av tjänster för att de ekonomiska fördelarna 
med infoiTnationsamhället ska kunna uppnås. 
Rekommendationer 
Försöka lösa aktuella, problem och att stärka systemet med varning på ett tidigt stadium för 
att förebygga uppkomsten av framtida problem. 
Identifiera potentiella byggstenar för att skapa ett transatlantiskt ekonomiskt 
samarbetsområde. 
Göra så snabba framsteg som möjligt när de skapas, särskilt i de pågående bilaterala 
förhandlingarna. 
13 
Ytterligare överväga möjligheten att lägga till ett frihandelsområde som ett in ig genom en 
gemensam genomförbarhets studie som ska genomföras under 1996. 
Ytterligare utveckla samarbetet rörande konkurrensregler. 
Påbörja bilaterala diskussioner om ömsesidigt erkännande av reglering av tjänster. 
Makroekonomiska frågor 
Det finns åtminstone tre skäl till att stärka dialogen i makroekonomiska frågor mellan EU 
och Förenta staterna så snart som möjligt. 
Ett makroekonomiskt ramverk som hjälper till att undvika överdrivna och oförutsebara 
fluktuationer på de finansiella marknaderna och valutamarknadenia skulie bidra till en 
harmonisk utveckling av handeln mellan EU och Förenta staterna. På G7:s toppmöte i 
Halifax pekades ut vilka risker sådana fluktuationer innebär för en varaktig, icke-
inflationsdrivande tillväxt liksom för en fortsatt expansion av världshandeln. Det ligger i 
EU:s och Förenta staternas intresse att mer intimt tillsammans arbeta för ett sådant ramverk. 
* 
Utvecklingen av EMU och införandet av en gemensam valuta kommer vidare att få 
långtgående konsekvenser för det internationella valutasystemet. Det ligger i EU:s och 
Förenta staternas intresse att säkerställa att införandet av en gemensam valuta bidrar till 
stabiliteten i det internationella valutasystemet. De inriktningar som valts för budgetpolitiken 
i medlemsstaterna och i Förenta staterna utövar dessutom ett ömsesidigt inflytande på den 
ekonomiska utvecklingen i dessa länder och är av största betydelse för den internationella 
makroekonomiska jämvikten. Sedan Maastrichtfördraget trädde i kraft har de breda 
riktlinjerna för medlemsstatemas ekonomiska politik efter diskussioner på statschefsnivå 
antagits av rådet. Vidare är inriktningen av medk msstaternas budgetpolitik föremål för 
gemenskapsregler. Sammantaget gör dessa faktorer att det är tillrådligt för EU och Förenta 
staterna att, på lämplig nivå, ha en dialog om deras respektive inriktningar av den 
makroekonomiska politiken. 
Fler och fler strukturfrågor av medellångsiktig karaktär, dyker upp på den internationella 
dagordningen, inbegripet gemenskapsdagordningen. De två mest framträdande frågorna är. 
sysselsättning och behovet av att förena tillväxt med miljöhänsyn. På bägge områdena 
förbereder kommissionen för närvarande politiska initiativ. Beträffande sysselsättning, där en 
bilateral dialog redan har påbörjats inom ramen för arbetet under kanslierna, håller 
medlemsstate na på att upprätta fleråriga program som skall fastställas av kommissionen i 
samverkan med rådet före årets slut. Förhållandet mellan tillväxt och miljö och de'ss politiska 
effekter, diskuteras för närvarande av Ecofinrådet med utgångspunkt av ett meddelande till 
kommissionen. En intensivare dialog med Förenta staterna angående de ekonomiska 
aspekterna på dessa båda frågor och deras effekter på den ekonomiska politiken skulle bidra 
till att fördjupa det gemensamma förståendet för dessa frågor. 
14 
Förenta staterna och EU tillämpar en omfattande ekonomisk och finansiell strategi i sina 
relationer med tredje land. Bägge parter är djupt inblandade i Central- och Östeuropa, i det 
forna Sovjetunionen och i Medelhavsområdet. Unionens och dess medlemsstaters politik, 
liksom Förenta statemas, har ofta ett avgörande inflytande på den utvecklingsstrategi som 
tillämpas av tredje land. Bägge parter använder ett brett urval av åtgärder: handelspolitik, 
makrofinansiellt bistånd, budgetstöd, åtgärder inom ramen för Bretton Woods-organen i syfte 
att förbättra stabiliteten i det internationella finansiella systemet och förstärka 
övervakningsmekanismerna, deltagande i regionala utvecklingsbanker och 
fmansieiingsinstitut. Det är därför lämpligt att den pågående dialogen mellan EU och Förenta 
staterna som på detta stadium huvudsakligen är koncentrerad till politiska frågor, utsträcks 
till att omfatta även makroekonomiska och makrofinansiella frågor. 
Rekommendationer 
Utsträcka dagordningen för toppmötet mellan EU och Förenta staterna till att omfatta även 
makroekonomiska och makrofinansiella frågor. 
Planera en dialog på ministernivå mellan det amerikanska finansdepartementet och unionen, 
företrädd av ordföranden i Eco finrådet och kommissionen. 
Återupprätta dialogen mellan det amerikanska finansdepartementet och kommissionen i syfte 
att, bland annat, förbereda kontakter på politisk nivå mellan Förenta staterna och EU. 
Övriga samarbetsområden 
Raden av frågor som påverkar EU och Förenta staterna är så stort att ett mycket stort antal av 
EU:s handlingsprogram är tänkbara för samarbete med Förenta staterna. En del av dessa 
faller inom ramen för EU-fördragen, andra är frågor som medlemsstaterna också är ansvariga 
för. Snarare än att försöka upprätta en uttömmande förteckning över områden där samarbete 
äger eller bör äga mm, bör man överväga att belysa ett begränsat antal sådana områden som 
kan röna tillräckligt allmänt intresse. Syftet med ett sådant angreppssätt vore inte att ge dessa 
områden högre prioritet utan att visa allmänheten hur relationerna mellan EU och Förenta 
staterna direkt kan påverka deras liv och genom samarbete ge bättre resultat än om partema 
agerar var för sig. Ett antal områden där detta angreppssätt skulle kunna tillämpas är 
följande: 
Miljön 
Miljöskydd är en dubbel angelägenhet för relationerna mellan EU och Förenta staterna. För 
det första behöver varje part sträva efter högsta möjliga standard i sin inhemska politik men 
också försöka ta hänsyn till den andres intressen vid utformningen och tillämpningen av 
politiken. För att uppfylla denna strävan har de årliga högnivåöverläggningarna om 
15 
miljöfrågor mellan EU och Förenta staterna skapat ett forum för utbyte av information och 
idéer, presentation av strategier och utfonnning av gemensamma ställningstag 'iden i ett 
antal viktiga frågor. Dialogen har varit särskilt fruktsam inom områden som luftföroreningar, 
kemikalier och bioteknik där tekniska grupper har regelbundna diskussioner. Genom att 
upprätthålla denna dialog på regelbunden basis och på ett tidigt stadium göra varandra 
uppmärksamma på nya initiativ - av vilka många har klar inverkan på handeln - kan 
miljöregleringar göras mer förenliga och bli ett bättre skydd för den globala miljön samt 
också avfärda potentiella handelskonflikter. 
För det andra behöver EU och Förenta staterna samarbeta för att bistå världen i stort inför 
den globala utmaning som hänsynen till miljön innebär. Behovet av nära samarbete mellan 
EU och Förenta staterna är mest märkbart i internationella förhandlingar om globala 
miljöfrågor. Ett gemensamt agerande av EU och Förenta staterna i internationella 
organisationer kan vara avgörande. Detta omfattar ett antal energianknutna frågor såsom 
växthuseffekten och kärnenergisäkerheten i Östeuropa och länderna i det forna 
Sovjetunionen. Ett stärkande av samarbetet på dessa områden skulle kunna ge betydelsefulla 
resultat särskilt i förhandlingarna rörande kommissionens framtida arbete för varaktig 
utveckling (CSD), den mellanstatliga panelen för skogar, i förhandlingarna om Kommittén 
för handel och miljö inom WTO och Berlingruppen, som kommer att förhandla om 
ytterligare åtaganden inom FN:s ramkonvention om klimatförändringar. 
I den normala dialogen mellan EU och Förenta staterna om miljöfrågor har en ömsesidig 
förståelse etablerats i bilaterala frågor och i internationella forum. Eftersom den strategiska 
betydelsen av miljömässiga överväganden ökar i den internationella politiken är handel och 
miljö ett träffande exempel. Denna ömsesidiga dialog behöver ytterligare förstärkas. 
Rekommendationer 
Stärka det nuvarande ramverket för regleringsmässigt samarbete på miljöområdet och ta 
vederbörlig hänsyn till kostnads- och effektivitetsaspekter när nya program fastställs. 
Utvidga samarbetet på kemikalieområdet genom att inkludera ytterligare aspekter 
särskilt frågan om förhandsmedgivande. 
Påbörja en ny samarbetsfas på bioteknikområdet. 
Undersöka möjligheterna att hitta jämförbara avgastestmetoder och normer för 
personbilar, lastbilar och andra utsläppskällor från fordon vilket så småningom skulle kunna 
leda till liknande tekniska krav inom fler och fler sektorer inom typbesiktningen, och att 
inkludera gemensamt arbete i internationella organ (UNECE) som ett sätt att minska 
utsläppen från alla typer av fordonskällor. 
Regelbundet samråda före internationella möten på toppnivå och att samordna 
förhandlingspositionerna för att öka framstegen på multilateral nivå. 
Informationssamhället, informationsteknik och' telekommunikationer 
Utvecklingen av avancerad informations- och kommunikationsteknik leder världen mot ett 
globalt informationssamhälle. I framtiden kommer detta att bli ryggraden i ekonomin. EU 
och Förenta staterna inser bägge vikten av att förbättra den globala anslutningen till och 
driften av informationsnätverk och informationstjänster. G7:s konferens i Bryssel den 24-25 
februari 1995 och de två dialogmötena om inforniationssamhället i november 1994 och juli 
1995 har bidragit till att förstärka synen på och jämna marken för ytterligare samarbete inom 
internationella forum gentemot OECD, GATS, NGBT etc. 
För nyckelfrågor som internationellt påverkar telekommunikationerna, behövs emellertid 
mer samarbete snarare än det unilaterala tillvägagångssätt som Förenta staterna hittills har 
tillämpat. 
Rekommendationer 
Stärka samarbetet i regleringsmässiga frågor som. har global inverkan, t. ex. satelliter. 
Stärka samarbetet på områdena för normer och forskning om den viktiga samverkan 
mellan nätverk, tjänster och informationsteknik. 
Samarbete för att få ut så mycket som möjligt av OECD:s arbete pä området. 
17 
Socialpolitik och sysselsättning 
Kommissionen (generaldirektorat 2 och 5 i .samarbete) har haft kontakt med de i amerikanska' 
regeringen sedan G7:s toppmöte i Detroit. En telefonkqnferens hölls i april 1995 för att 
diskutera finansiella incitament för att skapa sysselsättning. Under de senaste årens möten 
mellan Förenta statemas president och ordföranden i kommissionen, har sociala frågor och i 
synnerhet sysselsättning diskuterats. På G7:s toppmöte i Halifax upprepades den höga 
prioriteten att skapa högkvalitativa arbetstillfällen och minska arbetslösheten. Det finns 
uppenbarligen utrymme för vidare bilaterala kontakter med Förenta staterna inom ramen för 
vitboken om tillväxt och sysselsättning och vitboken om socialpolitik. 
På bägge sidor av Atlanten har frågan om industriella relationer väckt mycket 
uppmärksamhet både vad gäller ekonomiska och institutionella fördelar och säkerhets- och 
hälsofrågor i arbetslivet inom ramen för den inre marknaden samt sociala frågor som 
offentlig sjukvård, sociala skyddssystem, lika rättigheter etc. 
Ett speciellt exempel är problemet med den stigande genomsnittsåldern i samhället. Att 
hantera denna förändring ger många möjligheter och utmaningar. Effekten på hälso- och 
sjukvård, offentliga finanser, transport, sysselsättning och informationsteknik hör till de mer 
uppenbara områden där EU och Förenta staterna systematiskt utbyter information angående 
problemens art och metoder som ska utvecklas för att handskas med dem samt Överväger 
möjligheterna till samarbete i särskilda fall. Den stigande genomsnittsåldern hos 
befolkningen kommer vidare att få återverkningar på jämvikten i de offentliga finanserna, i 
EU lika väl som i Förenta staterna, och följaktligen på förhållandet mellan investeringar och 
sparandet i världen. Det ligger därför i bägge parters intresse att samarbeta i förberedelserna 
av politiska åtgärder rörande denna utveckling. 
Rekommendationer 
Fortsätta utbytet av information och diskussioner med Förenta staterna på 
sysselsättningsområdet. 
Med Förenta staterna vidare undersöka möjligheterna att utveckla ett mera systematiskt 
informationsutbyte och fastställa områden för vidare samarbete om sociala frågor. 
Undersöka användbarheten av en med Förenta staterna gemensam studie om den ökande 
genomsnittsåldern hos befolkningen och att samarbeta för att få ut så mycket som möjligt av 
OECD.s arbete på området. 
Justifie- och inrikespolitik 
Fömtom att bygga vidare på det initiativ till samarbete i kampen mot organiserad brottslighet 
och narkotika som lanserades vid toppmötet mellan EU och Förenta staterna i Berlin i juli 
18 
1994, skulle EU och Förenta staterna också kunna undersöka möjligheterna till samarbete 
inom immigrations- och asylfrågor. Inom dessa områden har EU och dess medlemsstater å 
ena sidan, och Förenta staterna å den andra, delat intressen, ansvar och olika erfarenheter 
grundade på bland annat historia och geografi. Att jämföra dessa erfarenheter, liksom att 
samordna förhållningssätt till ny utveckling, kunde vara av verklig nytta för bägge sidor. 
Rekommendationer 
Undersöka möjligheterna till samarbete i kampen mot organiserad brottslighet och 
narkotikamissbruk liksom i immigrations- och asylfrågor. 
Teknik och vetenskap 
EU och Förenta staterna har under många år samarbetat inom området teknik och vetenskap. 
Inledningsvis var samarbetet begränsat till kärnenergiforskning. Det utvidgades senare till att 
omfatta andra områden, som fönyelsebara energikällor, mineralteknik och bioteknik, men 
tyngdpunkten ligger fortfarande på kärnenergiområdet. Samarbete sker inom ramen för ett 
antal bilaterala överenskommelser samt genom informella kontakter och utbyte av 
information. 
Under årens lopp har bägge sidor känt behovet av att förbättra samarbetet och ge det en bättre 
struktur. Detta ledde till grundandet av Gemensamma samrådsgruppen för teknik och 
vetenskap i november 1990. 
Bägge sidor fortsätter emellertid att känna behov av att utvidga samarbetsområdena och av 
en klarare situation beträffande ömsesidigt tillträde, immateiialrätt, lika behandling etc. I maj 
1994 föreslog det amerikanska utrikesdepartementet kommissionen förhandlingar om ett 
ramavtal för tekniskt och vetenskapligt samarbete. Detta förslag är fortfarande föremål för 
sonderingar mellan de bägge sidorna. 
Rekommendationer 
Fortsätta samtalen om ett omfattande tekniskt och vetenskapligt samarbetsavtal, 
inbegripet undersökning av de eventuella fördelarna för EU, områden som. skall ingå samt 
metoder och villkor för samarbetet. 
Under tiden vidareutveckla samarbetet under existerande särskilda samarbetsavtal och 
förnya de som har löpt ut. 
Undersöka och utnyttja möjligheter till samarbete på det multilaterala planet. 
19 
Utbildning 
Som ett resultat av en tvåårig sonderingsfas rörande samarbete inom högre ul nininj har ett 
utkast till avtal om samarbete inom högre utbildning och yrkesutbildning förhandlats fram 
och är nu framlagt inför rådet och parlamentet för beslut. Den föreslagna huvudverksamheten 
är inrättandet av verksamhet för idéskapande på konkurrensmässiga villkor för ett begränsat 
antal gemensamma projekt. Syftet är att förbättra den ömsesidiga förståelsen och tordela 
nyttan till bägge sidor genom stimulans av innovativa former för samarbete och utbyte av 
erfarenheter. Andra åtgärder i utkastet fastställer ramar för utveckling av kompletterande 
sam arbetsmetoder inom utbildning. 
Transporter 
Såväl flyg- som sjöfartssektom erbjuder möjligheter för närmare samarbete mellan EU och 
Förenta staterna. 
Inom sjöfartssektom har Förenta staterna ett avsevärt intresse och EU:s flotta är fortfarande 
stor globalt sett. EU och Förenta staterna har gemensamma intressen, särskilt inom områden 
som säkerhet, besättningsutbildning och marknadstillträde. 
Förenta staterna har redan visat intresse för att förhandla med EU inom flygsektorn. 1992 
reste över 30 miljoner passagerare mellan EU och Förenta staterna. För närvarande regleras 
denna verksamhet av ett nät av bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och Förenta staterna. 
Kommissionen har redan föreslagit ett flygavtal mellan EU och Förenta staterna så att 
medlemsstaterna skall kunna dra nytta av fördelarna med att agera gemensamt inom denna 
sektor. Målet är att uppnå fullständigt och likvärdigt tillträde till amerikanska och europeiska 
marknader för amerikanska och europeiska flygbolag. Detta skulle medföra fördelar tor både 
passagerare och flygbolag på bägge sidor av Atlanten och skulle kunna vara ett första steg 
mot betydligt närmare förbindelser mellan EU (k <i Förenta staterna på detta område. 
Information och kultur 
Att informera allmänheten om framsteg i EU och Förenta staterna liksom om de ömsesidiga 
tordelarna med närmare relationer, är en viktig del av dialogen. Exempelvis behöver 
beslutsfattare och opinionsbildare i Förenta staterna vara medvetna om den europeiska 
integrationsprocessen och dess inverkan på internationell säkerhet och ekonomi. 
Kommissionen förbereder tor närvarande en kommunikationsstrategi pä medellång sikt 
gentemot Förenta staterna som skall utformas för att uppfylla en del av dessa behov. Större 
förståelse kan också uppnås genom en intensifiering av de kulturella aktiviteterna och 
förbindelserna mellan människor på bägge sidor av Atlanten. 
Storstadsproblem 
20 
Mot bakgrund av den betydelse som storstadsproblemen utgör för EU och Förenta staterna 
och som har gett upphov till utveckling av omfattande program för att lösa problem i 
krisområden, liksom den tilltagande betydelsen av storstadsföreteelsen i EU:s program som 
miljö-, energi-, transport- och socialpolitik, föreslås att ett system inrättas för att skapa ett 
mera systematiskt utbyte av erfarenheter mellan EU och Förenta staterna. Detta kan ske i 
form av ett årligt forum med deltagande av berörda myndigheter från EU och Förenta 
staterna och utomstående experter på hög nivå. 
ÖVRIGA FÖRBINDELSER 
Det är viktigt att ett brett urval av deltagare medverkar från bägge sidor av Atlanten av ett 
antal viktiga orsaker. För det första för att klargöra att EU och Förenta staterna har seriösa 
avsikter att förbättra relationerna. För det andra för att förse både EU och Förenta staterna 
med nya idéer av praktiskt värde som kan användas under processens gång. För det tredje 
kan meningsfulla framsteg inte göras utan en omfattande icke-offentlig inblandning. 
Näringslivet, parlaments- och kongressintressen, den akademiska världen och stöne stiftelser 
hör till de samhällssektorer som bör medverka i denna process. 
Parlamentariska förbindelser 
Som avsnittet om politisk dialog i detta meddelande visar, finns det arrangemang för 
omfattande samråd mellan EU och Förenta staterna på minister- och departementsnivå. Det 
finns emellertid också ett behov av att involvera de folkvalda i diskussionerna om hur 
relationerna skall stärkas och om dagsaktuella frågor. Den nya generationen folkvalda i 
Europa och i EU är mindre benägen att tro på vikten av relationerna mellan EU och Förenta 
staterna och en mer regelbunden kontakt mellan de bägge sidorna skulle bidra till bättre 
förståelse. En del formella förbindelser förekommer redan. Exempelvis diskuterar 
Nordatlantiska rådet NATO-relaterade frågor. En delegation. Europaparlamentet träffar 
regelbundet representanthusets internationella utskott, och en del nationella parlament har 
sina egna kontakter. Det verkar emellertid finnas behov av ett forum som samlar senaten, 
representanthuset, ledamöter av Europaparlamentet och representanter från EU:s nationella 
parlament för att diskutera samtliga relationer mellan EU och Förenta staterna. Detta är 
framförallt ett beslut som parlamenten själva måste ta men det finns ingen orsak varför EU 
och den amerikanska regeringen inte skulle kunna samråda med parlamentariker på bägge 
sidor för att undersöka om det vore användbart att skapa ett sådant forum, och diskutera hur 
det skulle kunna kopplas till att förbättra relationerna mellan EU och Förenta staterna. 
Näringslivets deltagande 
21 
Det finns många organisationer som främjar kontakter mellan näringslivet i EU och Förenta 
staterna och dessa bidrar regelbundet till att identifiera områden som är i behov av åtgärder. 
Sonderingar som gjorts på senare tid på bägge sidor av Atlanten avslöjar en önskan bland 
företagsledare om ett forum där kommissionen, den amerikanska regeringen och 
företagsledare deltar och där utvecklingen av de transatlantiska näringslivet kan diskuteras. 
Som ett resultat av dessa önskemål har kommissionen och den amerikanska regeringen 
beslutat att inrätta en transatlantisk näringslivsdialog som kommer att anordna sin första 
konferens under hösten 1995. Dialogen kommer att ge företagsledare tillfälle att identifiera 
möjligheter och problem som bör åtgärdas av myndigheterna. Den höga graden av 
samstämmighet på bägge sidor av Atlanten om ett preliminärt fastställande av 
åtgärdsområden har redan visat sig vara värdefullt för respektive regeringar när det gäller att 
göra prioriteringar i sin egen och i den bilaterala dagordningen. 
Rekommendationer 
Samråda med Europaparlamentet, EU:s nationella parlamentariker och kongressledamöter 
angående deras intresse av att skapa ett gemensamt forum och, om gensvaret är positivt, 
diskutera hur ett sådant forum skulle kunna bidra till den pågående förbättringen av 
relationerna mellan EU och Förenta staterna. 
Gå vidare med den transatlantiska näringslivsdialogen hösten 1995 och öveiväga hur 
dialogen skall kunna vidareutvecklas efter denna konferens. 
Tillsammans med Förenta staterna överväga möjligheten att utveckla nya forum för 
transatlantisk dialog i den akademiska världen och. andra samhällssektorer. 
På längre sikt 
Som redan påpekats kommer en del inslag i den förbättrade relationen mellan EU och 
Förenta staterna att ta tid att utvecklas, särskilt inom säkerhetspolitiken. Därtor kan inte 
någon övergripande formalisering av relationerna förutses inom den närmaste framtiden. 
Inom EU måste exempelvis under alla omständigheter regeringskonferensen avslutas innan 
utformningen av en sådan formalisering på allvar kan övervägas. Först när de olika inslagen i 
en ny relation fastställts kommer det emellertid att vara möjligt att bedöma om det är 
lämpligt att de ingår i ett enda avtal, som t. ex. ett transatlantiskt fördrag. 
SLUTSATS 
Relationerna mellan EU och Förenta staterna är komplexa och föränderliga. De behöver 
finna nya vägar för samarbete och nya sätt att bli uppfattade av allmänheten som något 
ändamålsenligt och som berikar livet för medborgarna på bägge sidor av Atlanten. Som 
förklaras i detta meddelande föreslår kommissionen att rådet, kommissionen och, uär så är 
il 
lämpligt, den amerikanska regeringen, under de sex kommande månaderna skall arbeta för 
att skapa nya ramar för relationenia mellan EU och Förenta staterna. En del av inslagen har 
redan identifierats och framsteg kan göras nu, medan andra kan beslutas först under 
kommande år. Målsättningen bör emellertid vara att toppmötet mellan EU och Förenta 
staterna i december 1995 skall ta upp den politiska profilen av relationerna och besluta att 
uppdatera alla aspekter av relationerna samt presentera praktiska åtgärder. Ett sådant beslut 
kan vara starten på en process som kommer att säkerställa att relationerna mellan EU och 
Förenta staterna under nästa århundrade fortsätter att spela den roll och uppfylla de löften 
som de har gjort under 1900-talet 
Detta meddelande började med att uttrycka åsikten att relationerna mellan EU och Förenta 
staterna förblir centrala för var och en av parterna och för världen, oavsett om bedömningen 
görs i politiska, ekonomiska eller säkerhetsmässiga tenner. Relationerna kan emellertid inte 
förväntas fungera i framtiden på en grundval av strukturer och prioriteringar som är 
anpassade till kalla krigets dagar. Därför är det i gemensamt intresse som EU och Förenta 
staterna behöver investera tid och ansträngningar för att bygga upp det ramverk som kommer 
att säkerställa att relationerna fortsätter att fungera och vidareutvecklas i framtiden. 
Detta meddelande innehåller förslag på alla huvudområden i relationerna och speglar 
kommissionens, parlamentets och rådets institutionella ansvar. Vart och ett av förslagen vore 
värda att driva var för sig. För att effektivt förbättra relationerna är det nödvändigt att samla 
alla förslag under samma tak, och därigenom visa att i de syften som både EU och Förenta 
staterna har seriösa syften med dessa viktiga frågor. Det föreslås därför att Europeiska rådets 
möte i december 1995 formellt bör slå fast EU:s önskan att förbättra och stärka relationerna 
till Förenta staterna inom ramarna för ett strukturerat partnerskap som täcker de områden 
som beskrivs i detta meddelande. Under perioden fram till december 1995 kommer 
kommissionen, rådet och, där så är lämpligt, den amerikanska regeringen att arbeta för att 
utveckla de förslag som presenteras i detta meddelande i syfte att åstadkomma en 
handlingsplan som skall bifogas ett gemensamt uttalande som ska antas på toppmötet mellan 
EU och Förenta statenia i december 1995. 
Rekommendationer 
Europeiska rådet i december skall formel It fastställa EU: s önskan att förbättra och stärka 
relationerna med Förenta staterna inom ramen för ett strukturerat samarbete och godkänna 
en handlingsplan som baseras på förslagen i detta meddelande. 
Denna handlingsplan skall läggas fram vid nästa toppmöte mellan EU och. Förenta staterna 
för att antas tillsammans med ett politiskt uttalande om ett stärkande av relationerna. 
23 
Bilaga 
Ämne: Nyckeluppgifter för handeln mellan EU och Förenta staterna 
Den aktuella situationen i den transatlantiska handeln 
EU och Förenta staterna iir ledande aktörer i det internationella handelssystemet. Deras tyngd 
och öppenhet i den globala handeln är ungefär likvärdig: bägge har 15-20% av världshandeln 
och bägge har en expoit/BNP-kvot om ungefär 10%. 
För Europeiska unionen är Förenta staterna den enskilt viktigaste handelspartnern. 1994 gick 
17,6% av EU:s export till Förenta statema och 17,3% av EU:s import kom därifrån. Ingen 
annan av EU:s handelspartner hade en export- eller importandel som översteg 10%. 
EU.s export 1994 EU12:s import 1994 
Ovi iqo 
Baserat på 10 månaders* Central- och Östeuropa + OSS Baserat på 10 månaders * Central- och Östeuropa + OSS 
statistik statistik 
För Förenta statema kommer handeln med EU p andra plats efter Kanada. 1994 gick 21.8% av 
Förenta staternas export till EU och 16,4% av importen kom från EU. 
USA:s export 1994 USA:s import 1994 
* Central- och Östeuropa + OSS Central- och Östeuropa + ()> 
24 
Aktuella trender i handeln mellan Förenta staterna och EU 
EU har tappat mark som exportör till Förenta statema under senare år. Japans och Kanadas export har 
växt betydligt snabbare sedan 1990 vilket innebär att EU har flyttats ner från första till tredje plats bland 
exportörerna. I relativa tenner har Kina och Sydostasiatiska frihandelssammanslutningen (ASEAN) 
visat den snabbaste växande exporten till Förenta statema med en ökning i andelen varor från 8,7% 
1990 till 13% 1993. Om denna trend håller i sig, kommer denna grupp att vara den tredje största 
exportören till Förenta staterna om ungefär tre år. 
Exporten från Förenta staterna uppvisar en liknande nedgång i förhållande till EU. Den andel av Förenta 
staternas export som går till EU har fallit från 25% 1990 till 21% 1993. Kanada och Latinamerika har 
däremot ökat sina andelar av Förenta staternas export och 1993 blev Kanada Förenta staternas största 
exportmarknad med 21,6%. Med nuvarande utveckling kommer Latinamerika också att inom två år gå 
om EU som avnämare. 
Dessa handelssiffror visar, till viss del. en relativ övergång från mellanregional handel till inomregional 
i Förenta staternas fall. För EU:s del existerar den här trenden endast på exportsidan och är mindre 
påtaglig än för Förenta staterna. 
Den bilaterala handelsbalansen 
Handeln mellan EU och Förenta statema visar inga tecken på påtaglig eller strukturell obalans. De 
transatlantiska handelsflödena beträffande varor uppgick 1994 till ca 95 miljarder ecu i varje riktning. 
Detta i kontrast till Förenta statemas påtagliga strukturella underskott i den bilaterala handeln med 
Japan (60 miljarder ecu 1994). 
„ Handeln EU-USA 
!IU:s»-.X|K.rl | Il U:s Import » Bulans 
Sektoriella handelssiffror visar att den enskilt viktigaste kategorin i handeln mellan EU och Förenta 
staterna är "maskiner, elektrisk utrustning, optiska och fotografiska instrument" som motsvarade 41% 
25 
av den bilaterala handeln 1994. Förenta statema hade ett betydande bilateralt överskott i denna kategori 
med en export som översteg importen med 28% (9,4 miljarder ecu). Förenta staterna noterade också ett 
överskott för jordbruksprodukter med en export som översteg importen med ca 30%. EU hade överskott 
inom transportutrustning, textil och skor samt trä, mineraler och basmetaller. 
Bilateral handel enligt produktgrupper, 1994, miljarder ECU 
Jordbruk + Livsmedelsindustri 
Mineralprodukter inkl. olja 
Kemiska produkter och plastprodukter 
Textil, skor och diverse tillverkning 
Trä, mineraler och basmetaller 
Maskiner o. elektr. utr. / Optiska o. fotogr, instrument 
Fordon, flygplan & iransportutrustning 
Övrigt 
TOTALT EU:s export till 
USA 
5,1 
3,0 
12,8 
7,2 
13,5 
33,6 
15,4 
4,3 
94,9 EU:s import 
från USA 
6,7 
2,5 
12,8 
3,3 
9,6 
43,0 
9,8 
5,4 
93,1 EU:s 
handclsövcr-
skott med 
USA 
-1.6 
0,5 
0,0 
3,9 
3,9 
-9,4 
5,6 
-1,1 
1.8 
gAdiamoceVpublicXcomswecl 
26 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 411 slutlig 
DOKUMENT 
SV il 
Katalognummer : CB-CO-95-449-SV-C 
ISBN 92-77-92898-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg