YTTRANDE FRÅN EKSG:s RÅDGIVANDE KOMMITTÉ OM ATT FORTSÄTTA DEN STRUKTURERADE DIALOGEN INOM KOL OCH STÅL EFTER ÅR 2002

(1999/C 130/03)

(antaget, en nej-röst och två nedlagda röster, vid det 344:e sammanträdet den 25 mars 1999)

Inledning

Motivering

Förslaget att bibehålla ett samrådsforum i stil med EKSG:s rådgivande kommitté efter år 2002 har sin grund i en önskan att föra de positiva erfarenheterna av EKSG vidare. Med hänvisning till den pågående debatten inom gemenskapsinstitutionerna om hur viktigt det är att förbättra dialogen med aktörerna inom alla näringsgrenar syftar detta yttrande till att erinra om dessa positiva erfarenheter och, framför allt, att betona att man måste skapa forutsättningar för en fortsättning efter det att EKSG-fördraget löper ut.

Alla industrigrenar förändras kontinuerligt och förhållandet mellan kolindustri och stålindustri är inte längre detsamma som när EKSG-fördraget tillkom. Därför bör den strukturerade dialogen anpassas till den nuvarande situationen. Det är emellertid lämpligt att behålla trepartsstrukturen med representanter för producenter, arbetare samt användare och uppköpare, liksom det mesta av kommitténs arbetssätt.

Definition

Med strukturerad sektorsdialog menar man dialogen inom kol- och stålnäringarna mellan å ena sidan producenter, arbetare, användare och uppköpare och å andra sidan EU-organen. I Memorandum om de aspekter som hör samman med att EKSG-fördraget löper ut år 2002(1) från den 28 juni 1995 rekommenderas en fortsättning på denna typ av "gemensamt, samtidigt, öppet och strukturerat samråd" efter år 2002. Att behovet finns anges för övrigt tydligt av Europeiska kommissionen i meddelandet av den 8 oktober 1997 där en särskild rådgivande kommitté nämns i anslutning till en fortsättning efter 2002 på forskningssamarbetet inom kol och stål (jfr. nedan).

Skäl

Samrådet med kol- och stålnäringarna inom ramen för den rådgivande kommittén utgör sedan mer än 45 år ett enastående exempel på en fruktbar sektorsdialog mellan Europeiska kommissionen och industrin. Vid konflikter mellan olika intressen finns här en gemensam plattform som tillåter alla ekonomiska aktörer (producenter, arbetare, användare och uppköpare) att samtala såväl sinsemellan som med EU:s företrädare.

Sektorsdialogen, i den form den bedrivs genom EKSG:s rådgivande kommitté, har visat att den är effektiv på alla de områden som intresserar industrin och arbetarna, nämligen

- industripolitiken,

- förändringar på marknaden,

- socialpolitiska ingripanden,

- teknisk och social forskning.

Det intressantaste och mest nyskapande inslaget i EKSG är och förblir förmågan att förverkliga gemenskapens industripolitik i sektorn genom fortlöpande dialog med de berörda parterna. Därför var Europeiska kommissionens politik i fas med verkligheten. Kontakterna med alla berörda parter var särskilt betydelsefulla, framför allt när det var lågkonjunktur och man tvingades lösa många problem på det socialpolitiska området.

Genom diskussionerna i EKSG:s rådgivande kommitté har man kunnat påverka besluten i gemenskapsinstitutionerna, med stöd av samsyn från direkt berörda parter. Dialogen med industrin har vidare bidragit avsevärt till social fred i Europa och har gjort politiken öppnare i medborgarnas ögon.

Genom den kontinuerliga verksamheten i detta samtalsforum har något som man skulle kunna kalla för en EKSG-modell vuxit fram. Den utgör ett värdefullt allmänintresse som kan överföras till industrigrenar uppströms eller nedströms i produktionskedjan jämfört med EKSG-området eller användas i andra industrier.

EKSG-modellen skulle också kunna vara en viktig etapp i de öst- och centraleuropeiska ländernas integreringsprocess. I de länderna är ju kol- och stålindustrierna stora branscher.

Till följd av att ekonomin fortlöpande globaliseras kommer EU att ställas inför nya sektorsomstruktureringar med vad därtill hör av sociala insatser för att hantera konsekvenserna. Därför bör man skapa organ på EU-nivå med tillräckliga och fastabudgetanslag. När det gäller kol- och stålindustrin bör dessa organ vara en fortsättning på EKSG:s rådgivande kommittés verksamhet.

Ministerrådet har uppmanat kommissionen att lägga fram förslag när det gäller andra aspekter på att EKSG-fördraget upphör än de ekonomiska(2). EKSG:s rådgivande kommitté vill gärna härvidlag bidra genom att erinra om att alla aspekter knutna till att EKSG-fördraget löper ut år 2002 har behandlats i det memorandum av den 28 juni 1995 som nämndes ovan.

Sammanfattningsvis är alla berörda parter överens om att det är nödvändigt att föra den strukturerade sektorsdialogen mellan EU-organen och de berörda ekonomiska aktörerna, samt mellan dessa aktörer, vidare efter det att EKSG-fördraget löper ut år 2002. Dialogen skulle kunna bedrivas i ett rådgivande organ enligt de linjer som redovisas nedan.

Rättslig grund

En lämplig grundakt för en fortsatt strukturerad dialog skulle kunna vara en sekundärrättsakt som ger ett fristående organ behörighet att samråda officiellt på området kol- och stål samt initiativrätt.

Som stöd för förslaget hänvisas till Europeiska kommissionens meddelande till rådet EKSG-fördragets utgång - Finansiell verksamhet(3), vilken presenterades av kommissionen för rådgivande kommittén vid det 337:e sammanträdet i Dresden den 10 oktober 1997. I detta meddelande finns tanken på en "särskild kommitté bestående av personer som valts av rådet, som EKSG:s rådgivande kommitté".

En rättsakt om ett forum för en strukturerad dialog bör föreskriva rådfrågningsplikt för kommissionen i ett antal fall, däribland följande:

- Teknisk och social forskning (EKSG:s reservmedel och andra öronmärkta medel).

- Industripolitik för båda näringsgrenarna.

- Förändringar på marknaden på kort och lång sikt.

- Krisingripanden (strukturfonderna, efter det att de reformerats i sektorsorienterad riktning).

- Socialpolitiska frågor (Europeiska socialfonden, efter det att den reformerats i sektorsorienterad riktning).

- Miljö- och resursfrågor inom råvaru- och energihantering, även mänskliga resurser.

Förbindelser med EU-organen och omvärlden

Även efter år 2002 bör den strukturerade dialogen syfta till att ge EU-organen baskunskaper om förhållandena i den kol- och stålmiljö som EU:s rättsliga bestämmelser riktar sig till. Det handlar om att till institutionerna förmedla "reaktioner från företagsledaren på kontoret, gruvarbetaren i gruvan, stålarbetaren i verkstaden och hela skaran av användare" med Jean Monnets ord(4)).

Ställningstaganden och åsikter från företrädare för de berörda branscherna kommer att förmedlas till Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, Europaparlamentet, Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén. Yttrandena skulle dessutom kunna offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Initiativrätten bör, liksom tidigare, omfatta en möjlighet att inom förfarande- och budgetmässiga ramar organisera möten om särskilda frågor, antingen med de andra institutionerna eller med utomstående.

Den föreslagna samrådsgruppens sammansättning och storlek

Gruppen bör vara sammansatt som EKSG:s rådgivande kommitté (tre kategorier med samma antal företrädare för producenter, arbetare respektive användare och uppköpare). Men man bör ta hänsyn till näringsgrenarnas utvidgade verksamhetsområde, särskilt brunkol när det gäller kol samt branscherna nedströms och uppströms när det gäller stål.

Det tillvägagångssätt som nu används för att utnämna ledamöter och ange vilka organisationer som skall ha rätt att utse ledamöter bör tjäna som modell. Det gäller att åstadkomma en så representativ grupp som möjligt med hög kompetens, men samtidigt måste ledamöterna verkligen vara disponibla och ha tillgång till en ordinarie suppleant samt, vid de förberedande sammanträdena, en biträdande expert.

För att trygga kontinuiteten bör mandatperioden förlängas från nuvarande två år till tre år eller mer. Vidare bör gruppens sammansättning och fördelning på länder, branscher eller delbranscher ses över vid i förväg fastställda intervall för fortlöpande lägesanpassning, varvid lika antal för var och en av de tre kategorierna dock skall upprätthållas och varje aktör garanteras en minsta representation.

Den nya samrådsgruppen bör ha ett antal ledamöter som är tillräckligt stort för att ge kol- och stålnäringarna, deras underbranscher, intresseföreningar eller medlemsstaterna i Europeiska unionen möjlighet att företräda sina intressen på ett lämpligt sätt. Detta med hänsyn tagen till utvidgningen av verksamhetsområdet till att omfatta sektorer uppströms och nedströms om de sektorer som för närvarande anges i EKSG-fördraget. En alltför kraftig bantning av antalet ledamöter jämfört med EKSG:s rådgivande kommitté idag skulle äventyra den strukturerade sektorsdialogens möjligheter att nå framgång.

Driftsbudget och sekretariat

För att kunna fungera behöver den strukturerade sektorsdialogen följande:

- En viss kontinuitet när det gäller samtalspartner i EU:s olika organ.

- Ett fast sekretariat bestående av opartiska EU-tjänstemän.

- En driftsbudget i nivå med den som rådgivande kommittén har idag för att ge alla ledamöter möjlighet att fullfölja sitt uppdrag på ett tillfredsställande sätt.

- Ett samrådsforum som skall vara inrättat i så god tid att en fortsättning på EKSG:s rådgivande kommittés arbete kan följa utan avbrott.

(1) EGT C 206, 11.8.1995.

(2) EGT C 247, 7.8.1998.

(3) KOM(97) 506, slutlig.

(4) Tal av Jean Monnet vid EKSG:s första sammanträde (26.1.1953).