EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 23.2.2021 COM(2021) 87 final 2021/0048(NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av gemensamma företag inom ramen för Horisont Europa {SEC(2021) 100 final} - {SWD(2021) 37 final} - {SWD(2021) 38 final}



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET ·Motiv och syfte med förslaget Horisont Europa – EU:s nya ramprogram för forskning och innovation (2021–2027) – syftar till att öka effekterna av EU:s forskning och innovation genom att kombinera europeiska partnerskapsinvesteringar med ytterligare medel från den privata och offentliga sektorn på områden där forsknings- och innovationsresursernas omfattning och skala kan bidra till att uppnå EU:s prioriteringar för Horisont Europa, särskilt dess andra pelare – globala utmaningar och europeisk industriell konkurrenskraft. I [artikel 8.1 c] i Horisont Europa-förordningen föreskrivs det att institutionaliserade europeiska partnerskap på grundval av artiklarna 185 och 187 i EUF-fördraget ska genomföras endast om andra delar av Horisont Europa-programmet, inklusive andra former av europeiska partnerskap, inte skulle uppfylla målen eller skapa de nödvändiga förväntade effekterna, och om det kan motiveras i ett långsiktigt perspektiv och med hög grad av integration. I Horisont Europa-förordningen har medlagstiftarna också fastställt åtta prioriterade områden för möjliga institutionaliserade europeiska partnerskap på grundval av artikel 185 eller 187 i EUF-fördraget. På grundval av detta identifierades tolv initiativ som kandidater som var föremål för en samordnad konsekvensbedömning. Detta förslag omfattar nio institutionaliserade europeiska partnerskap på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget och inrättar enskilda gemensamma företag för att genomföra dem. Dessutom antog Europeiska kommissionen också ett förslag till ett institutionaliserat europeiskt partnerskap för högpresterande datorsystem, baserat på artikel 187 i EUF-fördraget [COM(2020) 569 final] och den planerar att anta ett förslag till ett europeiskt partnerskap för metrologi på grundval av artikel 185 i EUF-fördraget [lägg till hänvisning]. Två initiativ – ett om samverkande, uppkopplad och automatiserad rörlighet och ett om innovativa små och medelstora företag – hörde också till de ursprungliga förslagen till institutionaliserade europeiska partnerskap. I konsekvensbedömningsprocessen drogs dock slutsatsen att en annan typ av intervention skulle vara lämpligare. · Förenlighet med befintliga politiska bestämmelser inom politikområdet Som en del av den fleråriga budgetramen för 2021–2027 kommer Horisont Europa att bli mer verkningsfullt med starkt fokus på att skapa europeiskt mervärde. Det kommer också att genomföras mer ändamålsenligt och effektivt, särskilt genom att säkerställa samstämmighet, samordning och komplementaritet inom Horisont Europa samt om det är relevant med andra EU-initiativ, lokala, regionala, nationella och, i förekommande fall, internationella initiativ och med tillhörande finansieringskällor. Horisont Europa syftar till att bemöta de globala utmaningar som EU står inför, vilket kräver ”en radikal ny strategi för att utveckla och sprida ny teknik och innovativa lösningar för medborgarna och planeten i en omfattning och i en hastighet som aldrig har uppnåtts tidigare och att anpassa vår politik och våra ekonomiska ramar för att omvandla globala hot till nya möjligheter för vårt samhälle och vår ekonomi, våra medborgare och företag”. Horisont Europa fortsätter insatserna för att stärka EU:s vetenskapliga och tekniska grund och främja konkurrenskraften men det intar ett mer strategiskt och effektbaserat synsätt på EU:s forskning och innovation. Målen för Horisont Europa understryker därför behovet av att ”förverkliga unionens strategiska prioriteringar och bidra till förverkligandet av EU:s mål och politik, bidra till att ta itu med globala utmaningar, inklusive målen för hållbar utveckling genom att följa principerna i Agenda 2030 och Parisavtalet”. Europeiska partnerskap är centrala metoder i Horisont Europa. De kompletterar den befintliga politiska ramen genom att ta itu med de globala utmaningar och EU-prioriteringar som kräver en kritisk massa och en långsiktig vision som respektive sektorer har kommit överens om och engagerat sig för. Utmaningarna i samband med klimatförändringar och miljöförändringar, att uppnå europeiskt tekniskt ledarskap och öppet strategiskt oberoende samt att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning kräver att spridda forsknings- och innovationsinsatser riktas in mot en gemensam vision om den nödvändiga omvandlingsprocessen. Genom att samarbeta med både den offentliga och den privata sektorn bidrar europeiska partnerskap till att påskynda nya lösningar, särskilt sådana som kan minska utsläppen av växthusgaser fram till 2030 i enlighet med målen i den europeiska gröna given och bidra till att uppnå den gröna och digitala omställningen. De möjliggör ett systematiskt samarbete med en rad olika intressenter och slutanvändare, däribland standardiseringsorgan och internationella partner, för att se till att dessa lösningar används och i slutändan att de ambitiösa målen kan uppnås. De bidrar dessutom till att stärka det europeiska forskningsområdet genom att samordna forsknings- och innovationsagendorna, förbättra kompetensen och öka de europeiska företagens absorptionsförmåga. De nio institutionaliserade europeiska partnerskap som grundar sig på artikel 187 i EUF-fördraget är helt i linje med Horisont Europas nya effektstyrda politiska strategi för europeiska partnerskap. De utgör en del av portföljen med 49 föreslagna europeiska partnerskap vilket säkerställer ett sammanhängande landskap. Som en del av den strategiska planeringen beslutades att institutionaliserade europeiska partnerskap skulle användas för de mål och effekter som inte kunde uppnås genom andra former av europeiska partnerskap och för dessa prioriteringar med ett långsiktigt perspektiv och en hög grad av integration. ·Förenlighet med unionens politik inom andra områden Som en del av den fleråriga budgetramen 2021–2027 kommer Horisont Europa – EU:s nya ramprogram för forskning och innovation – att spela en central roll när det gäller att leda de sociala, ekonomiska och miljömässiga omställningar som krävs för att uppnå EU:s politiska prioriteringar. Inom ramen för Horisont Europas strategiska planeringsprocess har den första strategiska planen för 2021–2024 utarbetats. De viktigaste strategiska riktlinjerna för stöd till forskning och innovation, som utformats tillsammans med berörda parter, ligger helt i linje med EU:s prioriteringar. Åtgärderna inom Horisont Europas andra pelare ”globala utmaningar och europeisk industriell konkurrenskraft” kommer därför att riktas in mot utvalda teman med stor genomslagskraft som i hög grad kan bidra till att uppfylla EU:s politiska prioriteringar. De europeiska partnerskapen är fast förankrade inom ramen och strukturen för Horisont Europa, samhällsutmaningar som utgör Horisont Europas prioriteringar för forskning och innovation inom den andra pelaren. De kommer att spela en viktig roll för att uppnå kommissionens strategiska mål, det vill säga att påskynda övergången till ett grönt, klimatneutralt och digitalt Europa och samtidigt stärka den europeiska industrins resiliens och konkurrenskraft. De nio institutionaliserade europeiska partnerskap som omfattas av förslaget bidrar till EU:s prioriteringar på följande sätt: Ett cirkulärt, biobaserat Europa Detta partnerskap bidrar avsevärt till klimatmålen för 2030, banar väg för klimatneutralitet senast 2050 och ökar hållbarheten och cirkulariteten i produktions- och konsumtionssystemen i linje med den europeiska gröna given. Syftet är att utveckla och utvidga hållbar anskaffning och omvandling av biomassa till biobaserade produkter genom att fokusera på flerskalig bioraffinering och genom att tillämpa strategier för cirkulär ekonomi, till exempel användning av biologiskt avfall från jordbruk, industri och kommunala sektorer. Det syftar också till att stödja spridningen av biobaserad innovation på regional nivå med aktivt deltagande av lokala aktörer och för att blåsa nytt liv i landsbygds-, kust- och randområden. Ren luftfart Detta partnerskap placerar luftfarten på vägen mot klimatneutralitet genom att påskynda utvecklingen, integrationen och valideringen av främst banbrytande forsknings- och innovationslösningar så att de kan tas i bruk så snart som möjligt. Det syftar också till att utveckla nästa generation av ultraeffektiva flygplan med låga koldioxidutsläpp och med nya kraftkällor, motorer och system, som kommer att bli resultatet av forsknings- och demonstrationsfasen med hög teknisk mognadsgrad. Stöd till forskning och innovation inom luftfarten förbättrar konkurrenskraften och sysselsättningen inom luftfartssektorn vilket kommer att vara särskilt viktigt för återhämtningen. Vissa mål som ska uppnås senast 2030 är följande: Demonstrera banbrytande tekniska innovationer för flygplan som kan minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 % fram till 2030 jämfört med 1990 års nivåer och visa ett sätt att uppnå klimatneutralitet senast 2050. Förnybar vätgas Detta partnerskap kommer att påskynda utvecklingen och införandet av en europeisk värdekedja för förnybar vätgasteknik och bidra till ett hållbart, koldioxidsnålt och helt integrerat energisystem och till meddelandet om ”en vätgasstrategi för ett klimatneutralt Europa” (COM(2020) 301 final). Fokus ligger på produktion, distribution och lagring av förnybar vätgas och på att försörja sektorer som är svåra att fasa ut fossila bränslen inom, till exempel tunga industrier och tillämpningar för tunga transporter. Målen fram till 2030 är bland annat följande: Producera förnybar vätgas för cirka 1,5–3 euro/kg, vilket kommer att kräva att man når målen för 2030 när det gäller att förbättra effektiviteten och sänka kapitalutgifterna. Dessutom förutsätter detta att el från förnybara energikällor finns tillgänglig till förmånliga priser, att det blir möjligt att ta sig in på massmarknader och att distributionskostnaderna minskas till mindre än 1 euro/kg vätgas i stor skala.

Europas järnvägar Detta partnerskap kommer att påskynda utvecklingen och spridningen av innovativ teknik (särskilt digital teknik och automatisering) för att förverkliga den radikala omvandlingen av järnvägssystemet och uppnå målen i den europeiska gröna given, till exempel genom att flytta en betydande del av de 75 % av de inre godstransporterna som i dag sker på väg till transporter på järnväg och inre vattenvägar. Partnerskapet kommer att utveckla lösningar som får brett stöd i hela EU vilket kommer att leda till en marknadspenetration på upp till 75 % fram till 2030, förbättra järnvägens konkurrenskraft och stödja det europeiska tekniska ledarskapet på järnvägsområdet. Global hälsa EDCTP3 Detta partnerskap kommer att leda till nya lösningar för att minska bördan av infektionssjukdomar i Afrika söder om Sahara och stärka forskningskapaciteten för att förbereda och reagera på nya infektionssjukdomar i Afrika söder om Sahara och över hela världen. Målet är att senast 2030 ha gjort framsteg med att licensiera minst två nya medicinska tekniker för att bekämpa infektionssjukdomar och att ha stött minst 100 forskningsinstitut i 30 länder för att möjliggöra effektiva och snabba forskningsinsatser för att utveckla medicinsk teknik mot nya epidemier. Initiativet för innovativ hälsa Detta initiativ kommer att bidra till att skapa ett EU-omfattande ekosystem för forskning och innovation på hälsoområdet som gör det lättare att omsätta vetenskaplig kunskap i konkreta innovationer. Det kommer att stödja utvecklingen av säkra, effektiva, människocentrerade och kostnadseffektiva produkter och tjänster som inriktas på viktiga icke tillgodosedda folkhälsobehov och driva sektorsövergripande hälsoinnovation för en globalt konkurrenskraftig europeisk hälso- och sjukvårdsindustri. Det kommer att omfatta förebyggande, diagnostik, behandling och sjukdomshantering. Några av dess mål för 2030 skulle omfatta minst 30 storskaliga sektorsövergripande projekt med inriktning mot hälsoinnovationer och genomförbarhet när det gäller att integrera hälso- och sjukvårdsprodukter eller hälso- och sjukvårdstjänster. Initiativet kommer att bidra till att uppnå målen i EU:s plan mot cancer, den nya industristrategin för EU och läkemedelsstrategin för EU. Viktig digital teknik Viktig digital teknik omfattar elektroniska komponenter, konstruktion, tillverkning och integrering av dem i system och den programvara som definierar hur de fungerar. Det övergripande målet för detta partnerskap är att stödja den digitala omvandlingen av alla ekonomiska sektorer och samhällssektorer, se till att omställningen fungerar för Europa och stödja den europeiska gröna given. Målet för 2030 är att EU:s ledarskap inom viktig digital teknik ska stärka de industriella drivkrafterna efter att ha utnyttjat nya möjligheter att skapa teknisk suveränitet och stärka konkurrenskraften. Single European Sky ATM Research (Sesar) Initiativet syftar till att digitalt förändra flygledningstjänsten, göra det europeiska luftrummet till det mest effektiva och miljövänliga luftrummet i världen och stödja konkurrenskraften och återhämtningen inom Europas luftfartssektor efter covid-19-krisen. Målen är bland annat följande: Förbättrad konnektivitet, integration och automatisering mellan mark och flygplan, ökad flexibilitet och skalbarhet i luftrumsplaneringen och säker integrering av obemannade flygplan. Målet är att senast 2030 ha levererat de lösningar som identifierats i huvudplanen för den europeiska flygledningstjänsten för fas D vid teknisk mognadsgrad 6. Smarta nät och tjänster Detta partnerskap kommer att stödja teknisk suveränitet för smarta nät och tjänster i linje med den nya industristrategin för EU och EU:s verktygslåda för 5G-säkerhet. Syftet är att bidra till att lösa samhällsutmaningar och möjliggöra den digitala och gröna omställningen. När det gäller covid-19-krisen kommer det att stödja teknik som svarar mot både hälsokrisen och den ekonomiska återhämtningen. Partnerskapet kommer att göra det möjligt för europeiska aktörer att utveckla den tekniska kapaciteten för 6G-system som en grund för framtida digitala tjänster fram till 2030. Det kommer att hjälpa till att leda marknaderna för 5G-infrastruktur i Europa genom att samordna utvecklingen av 5G med fonden för ett sammanlänkat Europa – Digitalt (FSE). 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN ·Rättslig grund Dessa förslag till institutionaliserade europeiska partnerskap grundar sig på artikel 187 i EUF-fördraget, enligt vilken EU får bilda gemensamma företag eller andra organisationer som krävs för att effektivt genomföra EU:s program för forskning, teknisk utveckling och demonstration. ·Subsidiaritet (för icke exklusiv befogenhet) Forskning är enligt EUF-fördraget en delad befogenhet mellan EU och dess medlemsstater. I artikel 4.3 anges att EU på områdena forskning, teknisk utveckling och rymden kan bedriva särskild verksamhet, inklusive att fastställa och genomföra program utan att detta påverkar medlemsstaternas frihet att agera på samma områden. De föreslagna initiativen är inriktade på områden där det finns ett påvisbart mervärde med att agera på EU-nivå på grund av skalan, hastigheten och omfattningen av de insatser som krävs för att EU ska kunna uppfylla sina långsiktiga fördragsmål och uppfylla sina strategiska politiska prioriteringar och åtaganden. De föreslagna initiativen bör också komplettera och förstärka nationella och subnationella åtgärder på samma område. Eftersom europeiska partnerskap bygger på en gemensam långsiktig strategisk forsknings- och innovationsagenda är de väl lämpade för att hantera komplexa gränsöverskridande utmaningar. De kan åtgärda en rad systemiska, marknadsrelaterade och omdanande misslyckanden vilket är en förutsättning för att påskynda utvecklingen och spridningen av innovationer. De fokuserar på följande: ·Stärka samarbete och kunskapsutbyte mellan nyckelaktörer i det europeiska forsknings- och innovationssystemet, inklusive tvärvetenskapligt och sektorsövergripande samarbete och förbättrad integrering av värdekedjor och ekosystem. ·Säkerställa anpassning och integrering av europeiska, nationella/regionala och industriella forsknings- och innovationsstrategier, program och investeringar enligt överenskomna riktlinjer. ·Skapa kritiska skalor för investeringar i gemensamma prioriteringar och öka privata investeringar i forskning och innovation. ·Minska de risker och osäkerhetsmoment för industrin som är kopplade till investeringar i forsknings- och innovationsverksamhet och ny teknik/nya lösningar genom att dela risker och skapa förutsägbarhet när det gäller investeringar. Åtgärder på nationell nivå eller av industrin ensam kan inte uppnå den skala, snabbhet och omfattning som krävs för att EU ska kunna uppnå sina långsiktiga fördragsmål, förverkliga sina strategiska politiska prioriteringar (inklusive de klimat- och energimål som fastställs i Parisavtalet och den europeiska gröna given) och bidra till att ta itu med globala utmaningar och uppnå målen för hållbar utveckling. ·Proportionalitet Proportionalitetsprincipen ligger till grund för hela den strategi som ledde fram till detta förslag. Det politiska och rättsliga sammanhanget har förändrats sedan de nuvarande partnerskapen upprättades. Det finns nu ett större fokus på behovet av att rationalisera EU:s viktigaste politiska prioriteringar och se till att de har mätbara effekter. Med tanke på den nya situationen är det viktigt att välja ett europeiskt partnerskap endast när det finns ett verkligt och påvisbart mervärde. Varje institutionaliserat europeiskt partnerskap måste därför visa sitt mervärde – särskilt att dess mål inte kan uppnås på ett effektivare sätt med enklare medel, inklusive standardmetoden i traditionella Horisont Europa-ansökningsomgångar eller enklare partnerskapsformer, till exempel ”samprogrammerade partnerskap”.

De föreslagna partnerskapens proportionalitet bedömdes enligt följande tvåstegslogik: (1)Motivering av användningen av en partnerskapsstrategi inom ett visst område (inklusive överväganden om additionalitet, direktanpassning och en koppling till strategiska prioriteringar) i stället för andra former av insatser som är tillgängliga inom ramen för Horisont Europa. (2)Om partnerskapsstrategin bedöms vara lämplig vägleddes proportionalitetsbedömningen av vilken typ av partnerskap (samprogrammerat, samfinansierat eller institutionaliserat partnerskap) som skulle vara mest effektivt när det gäller att uppnå de avsedda målen. ·Val av instrument Syftet med detta förslag är att bilda nio gemensamma företag på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget. För denna typ av struktur krävs enligt artikel 188.1 i EUF-fördraget att en rådsförordning antas. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR ·Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten för befintlig lagstiftning Slutsatserna från tidigare utvärderingar beaktades grundligt vid utvecklingen av Horisont Europa. Dessa resultat har också format den nya effektbaserade strategin för partnerskap och har bidragit till att operationalisera kriterierna för urval, genomförande, övervakning och utfasning. Enligt bilaga 5 till Horisont Europas konsekvensbedömning var följande områden värda att förbättra: ·I interimsutvärderingen av Horisont 2020 drogs slutsatsen att det övergripande partnerskapslandskapet hade blivit alltför komplext och fragmenterat. Även om det totala antalet forsknings- och innovationspartnerskap i Horisont 2020 är omkring 100 utgör de i genomsnitt cirka 25 % av den tillgängliga budgeten för Horisont 2020 och offentlig-privata partnerskap står för omkring 17,5 % av budgeten för Horisont 2020. I interimsutvärderingen identifierades behovet av att rationalisera det övergripande europeiska forsknings- och innovationspartnerskapet, förbättra deras partnerskaps öppenhet och transparens och koppla dem till EU:s framtida strategiska prioriteringar för forskning och innovation och Horisont Europa-uppdrag. ·Utvärderingen av artikel 187 visade att offentlig-privata partnerskap måste anpassas till EU:s politik samt till nationell och regional politik. Den rekommenderade en översyn av de centrala resultatindikatorerna samt att ett bredare spektrum av intressenter skulle inkluderas i styrningsstrukturerna eller i inlämnade förslag. I rapporten betonades också behovet av att förbättra och stärka kommunikationen, särskilt för att säkerställa en effektiv spridning av projektresultaten. För enskilda initiativ förklaras i de tematiska delarna av varje konsekvensbedömning som åtföljer detta förslag hur lärdomar från tidigare utvärderingar, både positiva och negativa, också har tillämpats. ·Samråd med berörda parter Detta förslag och de åtföljande konsekvensbedömningarna var föremål för ett brett samråd med berörda parter, både under utarbetandet av förslaget om Horisont Europa och senare för alla europeiska partnerskapskandidater enligt följande: –Medlemsstaterna rådfrågades genom Horisont Europa-programkommitténs ”Shadow Strategic Configuration”. –Ett öppet offentligt samråd om kandidater till institutionaliserade partnerskap på grundval av artikel 185 och 187 i EUF-fördraget hölls mellan den 11 september och den 6 november 2019 och gav upphov till över 1 600 svar. –Riktade samråd hölls för att förbereda konsekvensbedömningarna för 12 föreslagna institutionaliserade partnerskap. För varje kandidat intervjuade en extern konsult ett representativt urval av berörda parter och frågade dem om behovet av och mervärdet av EU-åtgärder. Resultaten av alla samråd med berörda parter har integrerats i de enskilda konsekvensbedömningar som åtföljer de föreslagna partnerskapen och har bidragit till att fastställa vilket genomförandesätt som föredras. ·Insamling och användning av sakkunskap För att förbereda konsekvensbedömningen av detta förslag bad kommissionen en extern uppdragstagare att genomföra en studie om de föreslagna institutionaliserade partnerskapen och att utveckla en gemensam metod för att bedöma initiativens ändamålsenlighet, effektivitet, samstämmighet och mervärde för unionen för att säkerställa jämförbarhet. Den externa studien finns tillgänglig för allmänheten i EU Bookshop och nämns i konsekvensbedömningarna för varje initiativ. Kommissionen använde de uppgifter som samlats in för studien, särskilt om yttranden från berörda parter, resultat av efterhandsutvärderingar, identifiering av de problem som skulle åtgärdas och de förväntade effekterna av de politiska alternativen men gjorde också en egen analys av denna information mot bakgrund av de senaste politiska förändringarna och ytterligare bevis som blev tillgängliga efter studiens slut. ·Konsekvensbedömning

När de föreslagna institutionaliserade europeiska partnerskapen identifierades inleddes konsekvensbedömningsprocessen för att identifiera det lämpligaste genomförandearrangemanget för varje initiativ utifrån följande politiska alternativ: Alternativ 0 – Grundalternativ – Traditionella ansökningsomgångar inom ramprogrammet. Alternativ 1 – Samprogrammerat europeiskt partnerskap. Alternativ 2 – Samfinansierat europeiskt partnerskap. Alternativ 3 – Institutionellt partnerskap. ·Delalternativ 3a institutionaliserade partnerskap på grundval av artikel 185 i EUF-fördraget. ·Delalternativ 3b institutionaliserade partnerskap på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget. Den jämförande bedömningen av varje alternativs förtjänster omfattade en analys av åtgärdens relevans, proportionalitet och effektivitet när det gäller att uppnå de avsedda målen. Detta ledde till att en skräddarsydd strategi föreslogs för varje kandidat, från administrativt enklare former av samarbete till institutionaliserade samarbetsformer, beroende på de avsedda policymålen, specifika utmaningar och önskat resultat som fastställts för varje kandidat. De enskilda konsekvensbedömningarna lades fram för nämnden för lagstiftningskontroll vid tre separata utfrågningar mellan mars och juni 2020. Två konsekvensbedömningar fick ett positivt yttrande vid den första behandlingen, sex fick ett positivt yttrande med reservationer och fyra fick ett negativt yttrande och måste lämnas in på nytt till nämnden. Huvudkritiken för de ärenden som fick ett negativt yttrande gällde följande: Det föreslagna initiativets omfattning, behovet av att klargöra de problem och mål som det föreslagna initiativet på ett effektivt sätt skulle kunna ta itu med inom ramen för nästa ramprogram, effekterna av att avsluta ett redan befintligt initiativ (i tillämpliga fall) och, i vissa fall, skillnaden mellan det rekommenderade alternativet och andra alternativ. De fyra konsekvensbedömningarna med ett negativt yttrande från första behandlingen lades fram på nytt. Tre av dem fick ett positivt yttrande med reservationer och den fjärde fick ett positivt yttrande. ·Lagstiftningens lämplighet och förenkling De föreslagna initiativen svarar mot behovet av att förenkla den strategi för partnerskap som läggs fram i förslaget om Horisont Europa. Parlamentet och rådet ställde sig bakom detta behov. Till följd av detta enades man om att Horisont Europa skulle stödja följande tre typer av partnerskap: Samfinansierade, samprogrammerade och institutionaliserade (på grundval av artikel 187 eller 185 i EUF-fördraget och EIT:s KI-grupper). Detta ligger i linje med andan i programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit). I den konsekvensbedömning som åtföljer detta förslag behandlas alla initiativ separat, men där finns också en övergripande strategi där man identifierar olika sätt att öka effektiviteten och samstämmigheten och därmed maximera varje partnerskaps genomslagskraft. Den identifierar gemensamma inslag som kommer att hjälpa alla initiativ att uppnå sina mål samtidigt som kostnaderna minskas, till exempel genom att anpassa styrformerna för att säkerställa samstämmighet med andra initiativ. Detta tillvägagångssätt ligger helt i linje med ramen för bättre lagstiftning och förenklingsarbetet. Den gemensamma grundläggande rättsakten bidrar till målet att rationalisera EU:s finansiering av forskning och innovation och till en strategisk och effektstyrd strategi för europeiska partnerskap. Horisont Europa-förordningen innehåller flera gemensamma krav för inrättande och genomförande av europeiska partnerskap. Genom att anta ett modulärt tillvägagångssätt gör den gemensamma grundläggande rättsakten det möjligt att omsätta de gemensamma bestämmelserna för alla gemensamma företag på ett enhetligt sätt (i del I) vilket ger tillräcklig flexibilitet för att tillgodose de särskilda behoven hos vart och ett av företagen (i del II). ·Grundläggande rättigheter Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheter som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. De flesta av de föreslagna initiativen har ingen direkt inverkan på de grundläggande rättigheterna. När de gör det ingår en särskild bedömning i avsnitt 6 i varje konsekvensbedömning. 4.BUDGETKONSEKVENSER Unionens maximala ekonomiska bidrag till de gemensamma företagen ska vara 9 600 miljoner euro, inklusive Efta-bidrag, som betalas från de anslag i unionens allmänna budget som avsatts för det särskilda programmet Horisont Europa för genomförande av ramprogrammet Horisont Europa. Detta bidrag kommer att ges från den andra pelaren ”Globala utmaningar och industriell konkurrenskraft”. De medel som unionen ställer till förfogande för att täcka driftskostnaderna ska åtminstone motsvaras av bidrag från andra medlemmar än unionen. De gemensamma företagens administrativa kostnader får inte överstiga 501,174 miljoner euro under de gemensamma företagens löptid. Dessa kostnader kommer att täckas genom finansiella bidrag från unionen och andra medlemmar än unionen.

5.ÖVRIGA INSLAG ·Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Partnerskapen kommer att övervakas och utvärderas i enlighet med artiklarna 45 och 47 och bilaga III till Horisont Europa-förordningen. Interims- och efterhandsutvärderingarna kommer att stödjas av externa uppdragstagare och ingå i de övergripande utvärderingarna av Horisont Europa. I enlighet med de kriterier som fastställts för europeiska partnerskap kommer utvärderingarna att bedöma det effektivaste sättet att vidta politisk intervention för framtida åtgärder liksom möjligheten att förnya partnerskapet inom det övergripande europeiska partnerskapslandskapet. Om ingen förlängning sker kommer lämpliga åtgärder att utarbetas för att säkerställa utfasningen av ramprogrammets finansiering i enlighet med de villkor och den tidsplan som överenskommits med partnerna i partnerskapet. ·Närmare redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget De institutionaliserade europeiska partnerskapen är utformade för att öka samstämmigheten och maximera effekterna i ett föränderligt forsknings- och innovationslandskap. Förslaget till rådets förordning består av följande tre delar: ·Del I innehåller bestämmelser som är gemensamma för alla gemensamma företag i syfte att rationalisera och harmonisera de rättsliga gränsvillkoren och tillhandahålla ett modulärt tillvägagångssätt som enskilda gemensamma företag kan basera sin operativa arkitektur på. ·Del II innehåller bestämmelser som är specifika för enskilda gemensamma företag som möjliggör den flexibilitet som krävs för att ta hänsyn till operativa och politiska behov. ·Del III innehåller slutbestämmelser som är tillämpliga på alla gemensamma företag. ·Artikel 4 Målen och principerna för gemensamma företag är fast förankrade inom Horisont Europas mål och struktur och är nära kopplade till uppnåendet av EU:s policymål. En uppsättning gemensamma mål har fastställts på grundval av den samordnade konsekvensbedömningen. ·Artikel 5 Operativa mål och uppgifter – dessa bestämmelser återspeglar kraven och kriterierna för genomförandet av europeiska partnerskap, inklusive behovet av att säkerställa en systematisk strategi för att uppnå målen, tillgång till resultat, övervakning för att följa framstegen mot policymålen, främjande av delaktighet gentemot berörda parter och involvering av små och medelstora företag. ·Artikel 7 Här fastställs en gemensam process för att välja ut nya medlemmar och därigenom säkerställa transparens och öppenhet i hela initiativet i linje med Horisont Europa-förordningen. ·Artikel 11 Här tillhandahålls en ram för att säkerställa partnernas bidrag under initiativets hela löptid och att kostnaderna delas mellan EU och andra partner än unionen vilket är ett centralt villkor för en partnerskapsstrategi. I denna artikel föreskrivs att bidragen och åtagandena måste öka på ett kvalitativt och kvantitativt sätt i linje med Horisont Europa-förordningen. Här fastställs en systematisk strategi för bidrag från näringslivspartner i alla initiativ enligt artikel 187 i EUF-fördraget som är ansvarsskyldiga, stöder öppenhet i initiativen och är konsekventa, transparenta och rättvisa samtidigt som det säkerställs att initiativet är attraktivt för nya medlemmar. ·Utfasning Bestämmelserna är nära kopplade till uppnåendet av specifika mål. Enligt artikel 16.2 y ska styrelsen utarbeta en realistisk plan för att fortsätta initiativet utanför ramen för ett institutionaliserat partnerskap senast i slutet av 2022 i god tid för att kunna bidra till interimsutvärderingen av Horisont Europa. Detta bör säkerställa att informationsspridningen fortsätter efter det att unionens deltagande har upphört och att kopplingar till industripolitik och annan politik görs för att gå över från forskning och innovation till spridning. ·Bestämmelser om styrning Harmonisera de olika organens funktion i de gemensamma företagen. Varje gemensamt företag stöds av rådgivande grupper för att få vetenskaplig rådgivning och expertrådgivning, samråda med berörda parter och involvera medlemsstaterna (om de inte är partner). Det finns dock flexibilitet för gemensamma företag att använda befintliga konfigurationer för rådgivande funktioner eller att inrätta en konfiguration som betjänar mer än en av dem. ·Samstämmighet och synergier (artiklarna 5, 16, 18 och 24) I Horisont Europa-förordningen föreskrivs följande: ”Samordning och/eller gemensam verksamhet med andra relevanta forsknings- och innovationsinitiativ för att säkerställa optimal sammanlänkningsnivå och säkerställa effektiva synergier”. I enlighet med detta anges i del I hur gemensamma företag förväntas samarbeta med andra partnerskap och samverka med det bredare ekosystemet, särskilt när det gäller deras och styrelsens uppgifter, rollen för gruppen av staters företrädare och rapporteringen via den årliga verksamhetsrapporten. I del två förtecknas vissa prioriterade europeiska partnerskap med vilka enskilda gemensamma företag förväntas upprätta ett formellt och regelbundet samarbete. 2021/0048 (NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av gemensamma företag inom ramen för Horisont Europa EUROPEISKA UNIONENS RÅD,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 187 och artikel 188 första stycket, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och av följande skäl: (1)För att unionsfinansieringen ska få största möjliga effekt och så effektivt som möjligt bidra till unionens policymål fastställdes genom Europaparlamentets och rådets förordning [XXXX] (Horisont Europa-förordningen) policyramen och den rättsliga ramen för europeiska partnerskap med privata och/eller offentliga partner. Europeiska partnerskap är ett centralt inslag i den politiska strategin för Horisont Europa. De inrättas för att genomföra de unionsprioriteringar som Horisont Europa riktar in sig på och säkerställa tydliga effekter för EU och dess medborgare som kan uppnås mer effektivt i partnerskap genom en strategisk vision som delas av partner och som de engagerar sig för snarare än av unionen ensam. (2)I synnerhet spelar europeiska partnerskap inom pelaren ”Globala utmaningar och europeisk industriell konkurrenskraft” i Horisont Europa en viktig roll för att uppnå de strategiska målen, till exempel att påskynda övergången till mål för hållbar utveckling samt ett grönt och digitalt Europa och bör bidra till återhämtningen från den aldrig tidigare skådade covid-krisen. Europeiska partnerskap tar itu med komplexa gränsöverskridande utmaningar som kräver en integrerad strategi. De gör det möjligt att ta itu med de omvandlings-, system- och marknadsmisslyckanden som beskrivs i de konsekvensbedömningar som åtföljer denna förordning genom att sammanföra ett brett spektrum av aktörer i värdekedjorna och ekosystemen för att arbeta för en gemensam vision och omsätta den i konkreta färdplaner och samordnat genomförande av verksamheten. De gör det dessutom möjligt att koncentrera insatserna och resurserna på gemensamma prioriteringar för att lösa de komplexa utmaningarna. (3)För att uppnå resultat när det gäller prioriteringar och effekter bör europeiska partnerskap utvecklas genom ett brett deltagande av relevanta intressenter i hela Europa, däribland näringslivet, forskningsorganisationer, organ med offentliga förvaltningsuppgifter på lokal, regional, nationell eller internationell nivå och det civila samhällets organisationer som stiftelser som stöder och/eller bedriver forskning och innovation. De bör också vara en av åtgärderna för att stärka samarbetet mellan partner inom den privata och/eller offentliga sektorn på internationell nivå, bland annat genom att sammanföra forsknings- och innovationsprogram och gränsöverskridande investeringar i forskning och innovation som ger ömsesidiga fördelar för människor och företag samtidigt som man säkerställer att unionen kan hävda sina intressen på strategiska områden. (4)Interimsutvärderingen av Horisont 2020 visade att en betydande repertoar av partnerskapsinstrument och partnerskapsinitiativ har införts med tiden, med sju genomförandeformer och nästan 120 partnerskapsinitiativ inom Horisont 2020. Utöver den komplexitet som spridningen av instrument och initiativ ger upphov till har det bedömts att deras förmåga att bidra till relaterad politik på unionsnivå och nationell nivå som helhet inte är tillräcklig trots att de har flera positiva effekter när det gäller att uppnå sina mål, till exempel genom att fastställa långsiktiga agendor, strukturera forsknings- och innovationssamarbete mellan annars spridda aktörer och mobilisera ytterligare investeringar. I konsekvensbedömningen av Horisont Europa identifieras därför behovet av att ta itu med och rationalisera unionens finansieringslandskap för forskning och innovation, särskilt när det gäller partnerskap samt att omorientera partnerskapen mot större effekt och resultat när det gäller unionens prioriteringar. (5)För att ta itu med sådana problem och uppnå den högre ambitionsnivån för europeiska investeringar bör Horisont Europa lägga fram en omfattande förenkling och reform av kommissionens politik för forsknings- och innovationspartnerskap. För att återspegla dess systemiska karaktär som syftar till att bidra till unionsomfattande ”omvandlingar” i riktning mot hållbarhetsmålen bör Horisont Europa använda dessa partnerskap på ett mer strategiskt, konsekvent och effektstyrt sätt. (6)I förordning (EU) 2020/852 fastställs den allmänna ramen för att avgöra om en ekonomisk verksamhet kan anses vara miljömässigt hållbar i syfte att definiera hållbara investeringar. Det skapar en gemensam referens som investerare, banker, industri och forskare kan använda när de investerar i projekt och ekonomisk verksamhet som har en betydande positiv inverkan på klimatet och miljön och som inte medför någon betydande skada för någon av dem. Det är referenspunkten för gröna investeringar i unionen. (7)I förekommande fall bör partnerskapen beakta kriterier för teknisk granskning enligt artikel 3 och principen om att inte orsaka betydande skada från och med artikel 17 i förordning (EU) 2020/852 som ett instrument för att förbättra projektens beredskap och tillgång till grön finansiering vilket kommer att vara avgörande för marknadslansering och bredare spridning av den innovativa teknik och de innovativa lösningar som de kommer att leverera. Vetenskapliga belägg utgör kärnan i de tekniska granskningskriterierna. Forskning och innovation, som eftersträvas av partnerskapen, bör spela en viktig roll för att hjälpa ekonomiska aktörer att nå eller överträffa de standarder och tröskelvärden som fastställs i förordningen och hålla de tekniska granskningskriterierna uppdaterade och förenliga med målen i den europeiska gröna given. (8)På grundval av Horisont Europa-förordningen bör det vara möjligt att inrätta europeiska partnerskap med hjälp av tre olika former, nämligen ”samfinansierade”, ”samprogrammerade” och ”institutionaliserade”. Inrättandet av institutionaliserade partnerskap bör inbegripa ny unionslagstiftning och inrättandet av särskilda genomförandestrukturer i enlighet med artikel 185 eller artikel 187 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). (9)I Horisont Europa-förordningen fastställs åtta prioriterade områden där institutionaliserade partnerskap skulle kunna föreslås. Inom dessa prioriterade områden har flera initiativ för institutionaliserade partnerskap lagts fram och nio av dem omfattas av denna förordning. (10)Forsknings- och innovationsverksamhet som bedrivs av de gemensamma företagen bör finansieras genom Horisont Europa. För att uppnå största möjliga effekt bör de gemensamma företagen utveckla nära synergier med andra unionsprogram och finansieringsinstrument, särskilt med sådana som stöder införandet av innovativa lösningar, utbildning och regional utveckling för att öka den ekonomiska och sociala sammanhållningen och minska obalanserna. (11)Den nya policystrategin för europeiska partnerskap och i synnerhet de institutionaliserade europeiska partnerskapen kräver ett nytt sätt att fastställa den rättsliga ram inom vilken de fungerar. Bildandet av gemensamma företag på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget för Horisont 2020 har visat sig vara effektivt när det gäller genomförandet men det är nödvändigt att intensifiera det. Därför syftar denna förordning till att öka samstämmighet, effektivitet, ändamålsenlighet och effektinriktning i genomförandet genom att omsätta bestämmelserna i Horisont Europa och erfarenheterna från programgenomförandet inom Horisont 2020 till gemensamma bestämmelser för de gemensamma företagen på ett harmoniserat sätt. Det syftar till att underlätta skapandet av samarbete och synergier mellan europeiska partnerskap och därigenom fullt ut utnyttja deras sammanlänkningar på organisationsnivå. Gemensamma företag bör söka möjligheter att involvera företrädare för andra europeiska partnerskap i diskussionerna under utarbetandet av sina arbetsprogram, identifiera de områden där kompletterande eller gemensamma verksamheter skulle kunna hantera utmaningarna på ett mer effektivt och ändamålsenligt sätt, undvika överlappningar, anpassa tidsplaneringen för sin verksamhet och säkerställa tillgång till resultat och andra relevanta metoder för kunskapsutbyte. (12)När synergieffekter har identifierats mellan de gemensamma företagen bör de sträva efter att fastställa budgetandelar som bör användas för kompletterande eller gemensamma verksamheter mellan gemensamma företag. Dessutom syftar denna förordning till att förbättra effektiviteten och harmoniseringen av reglerna genom intensifierat operativt samarbete och genom att utforska stordriftsfördelar, inklusive inrättandet av ett gemensamt back office som bör tillhandahålla övergripande stödfunktioner till de gemensamma företagen. Detta gemensamma back office bör göra det lättare att uppnå större effekt och harmonisering på gemensamma punkter samtidigt som man behåller en viss flexibilitet för att tillgodose varje gemensamt företags särskilda behov. Strukturen bör fastställas med hjälp av tjänstenivåavtal som ska ingås tillsammans av de gemensamma företagen. Den gemensamma back office-funktionen bör omfatta stödfunktioner för samordning och administration på områden där granskningen har visat sig vara effektiv och kostnadseffektiv och bör ta hänsyn till efterlevnaden av kravet på ansvarsskyldighet för varje enskild utanordnare. Den rättsliga strukturen bör utformas så att den på bästa sätt tillgodoser de gemensamma företagens gemensamma behov, säkerställer ett nära samarbete och utforskar alla möjliga synergieffekter mellan de europeiska partnerskapen och följaktligen mellan de olika delarna av Horisont Europa-programmet samt mellan de andra program som förvaltas av de gemensamma företagen. (13)Konsekvensbedömningarna för varje gemensamt företag som inrättats genom denna förordning har gett belägg som motiverar genomförandet av partnerskap i enlighet med Horisont Europa-förordningen endast om andra delar av Horisont Europa-programmet, inklusive andra former av europeiska partnerskap, inte skulle uppnå målen eller inte skulle ge de förväntade effekter som krävs varför ett sådant genomförande motiveras av ett långsiktigt perspektiv och hög grad av integration. (14)Horisont Europa inför en mer strategisk, konsekvent och effektstyrd strategi för europeiska partnerskap som bygger på erfarenheterna från interimsutvärderingen av Horisont 2020. I linje med den nya ambitionen syftar denna förordning till en effektivare användning av institutionaliserade europeiska partnerskap, särskilt genom att fokusera på tydliga mål, utfall och effekter som kan uppnås senast 2030 och genom att säkerställa ett tydligt bidrag till unionens relaterade politiska prioriteringar och politik. Ett nära samarbete och synergier med andra relevanta initiativ på unionsnivå, nationell nivå och regional nivå, särskilt med andra europeiska partnerskap, är avgörande för att uppnå större genomslagskraft och säkerställa att resultaten utnyttjas. Vid bedömningen av den samlade effekten bör man ta hänsyn till bredare investeringar som går utöver bidragen från partner och som utlöses av de gemensamma företag som bidrar till att uppnå deras mål. (15)Denna förordning bygger på de principer och kriterier som fastställs i Horisont Europa-förordningen, inklusive öppenhet och transparens, en stark hävstångseffekt och långsiktiga åtaganden från alla berörda parter. Ett av syftena med denna förordning är att säkerställa att initiativen är öppna för ett brett spektrum av enheter, däribland nya aktörer. Partnerskapen bör vara öppna för alla enheter som är villiga och kapabla att arbeta för det gemensamma målet och främja ett brett och aktivt deltagande av intressenter i deras verksamhet, medlemskap och styrning och säkerställa att resultaten skulle vara till nytta för alla européer, särskilt genom en bred spridning av resultat och förberedande verksamhet i hela unionen.

(16)För åtgärder som rör unionens strategiska tillgångar, intressen, autonomi eller säkerhet bör de åtgärder som anges i [artikel 16] i Horisont Europa-förordningen tillämpas på gemensamma företags arbetsprogram. (17)[Bilaga III] till Horisont Europa-förordningen kräver att de finansiella bidragen och/eller naturabidragen från andra partner än unionen ska uppgå till minst 50 % och får uppgå till 75 % av det europeiska partnerskapets aggregerade budgetåtaganden. I denna förordning bör därför det bidrag som krävs från medlemmarna i gemensamma företag fastställas på samma nivå eller högre än unionens bidrag. Unionen bör kunna minska sitt bidrag om andra medlemmar än unionen inte uppfyller sina åtaganden. (18)I linje med ambitionerna i Horisont Europa-förordningen är en av förutsättningarna för att inrätta institutionaliserade partnerskap att säkerställa partnernas bidrag under initiativens hela löptid. I detta sammanhang bör privata partner lämna en betydande del av sina bidrag i form av naturabidrag till det gemensamma företagets driftskostnader. Gemensamma företag bör kunna söka åtgärder för att underlätta dessa bidrag genom sina arbetsprogram, särskilt genom att sänka finansieringsnivåerna. Dessa åtgärder bör grunda sig på ett gemensamt företags särskilda behov och den underliggande verksamheten. I motiverade fall bör det vara möjligt att införa ytterligare villkor som kräver deltagande av en medlem i det gemensamma företaget eller deras ingående eller anknutna enheter med inriktning på verksamheter där det gemensamma företagets industripartner kan spela en nyckelroll, till exempel storskaliga demonstrationer och flaggskeppsprojekt, och bidra mer genom lägre finansieringsnivåer. Nivån på medlemmarnas deltagande bör övervakas av den verkställande direktören för att ge styrelsen befogenhet att vidta lämpliga åtgärder och säkerställa en balans mellan åtaganden från partner och öppenhet. I vederbörligen motiverade fall kan kapitalutgifterna för t.ex. storskaliga demonstrationer eller flaggskeppsprojekt betraktas som en stödberättigande kostnad i enlighet med den tillämpliga rättsliga ramen. (19)I enlighet med principen om rättvis fördelning av bidragen mellan medlemmarna i gemensamma företag bör finansiella bidrag till de gemensamma företagens administrativa kostnader fördelas lika mellan unionen och andra medlemmar än unionen. Avvikelser från denna princip bör endast övervägas i vederbörligen motiverade undantagsfall, till exempel när storleken på eller medlemskapets struktur för en annan medlem i det gemensamma företaget än unionen skulle leda till bidrag per ingående enhet eller anknuten enhet, särskilt små och medelstora företag, på en så hög nivå att de allvarligt skulle äventyra incitamentet att bli eller förbli en enhet som ingår i eller är anknuten till medlemmen i det gemensamma företaget. I så fall bör den lägsta procentandelen av det årliga ekonomiska bidraget till det gemensamma företagets administrativa kostnader från andra medlemmar än unionen vara 20 % av de totala årliga administrativa kostnaderna och bidragen från små och medelstora företag bör vara betydligt lägre än bidragen från större ingående enheter eller anknutna enheter. När en kritisk massa av medlemskap som möjliggör ett bidrag som överstiger 20 % av de totala årliga administrativa kostnaderna har uppnåtts, bör de årliga bidragen per ingående enhet eller anknuten enhet bibehållas eller ökas i syfte att gradvis öka andelen andra medlemmar än unionen i det gemensamma företagets totala bidrag till de årliga administrativa kostnaderna. Andra medlemmar i det gemensamma företaget än unionen bör sträva efter att öka antalet ingående eller anknutna enheter för att maximera bidraget till 50 % av det gemensamma företagets administrativa kostnader under dess livstid. (20)Enligt Horisont Europa-förordningen ska partnerna visa sitt långsiktiga engagemang, inklusive en minimiandel offentliga och/eller privata investeringar. Följaktligen är det nödvändigt för unionen att i denna förordning identifiera grundande medlemmar som är etablerade i medlemsstater, länder som är associerade till Horisont Europa-programmet eller internationella organisationer. Vid behov bör det dock vara möjligt att utvidga medlemsbasen för gemensamma företag efter att de bildats, med associerade medlemmar som valts ut genom öppna och transparenta förfaranden med särskild hänsyn tagen till ny teknisk utveckling eller associering av ytterligare länder till Horisont Europa-programmet. Rättsliga enheter som är intresserade av att stödja de gemensamma företagens mål inom sina specifika forskningsområden, utan att bli medlemmar, bör också erbjudas möjligheten att bli bidragande partner i dessa gemensamma företag. (21)Bildandet av ett gemensamt företag säkerställer ett offentlig-privat partnerskap som är till ömsesidig nytta för de berörda medlemmarna bland annat genom att främja säkerhet om stora budgetanslag för de berörda industrierna under en sjuårsperiod. Genom att bli grundande medlem eller associerad medlem, eller en av deras ingående eller anknutna enheter kan man få inflytande i det gemensamma företagets styrelse antingen direkt eller genom företrädare för industrin. Styrelsen är det beslutsfattande organet i det gemensamma företaget som beslutar om partnerskapets långsiktiga strategiska inriktning och dess årliga prioriteringar. Grundande medlemmar och associerade medlemmar som i tillämpliga fall företräder sina ingående enheter bör därför kunna bidra till det gemensamma företagets dagordning och prioriteringar genom antagande och eventuell ändring av den strategiska forsknings- och innovationsagendan liksom genom antagande av det årliga arbetsprogrammet, inklusive innehållet i ansökningsomgångarna, den tillämpliga finansieringsgraden per ämne i ansökningsomgången och tillhörande regler för inlämning, utvärdering, urval, tilldelning och översyn. (22)Det är lämpligt att andra medlemmar än unionen åtar sig att genomföra denna förordning genom ett skriftligt åtagande. Dessa skriftliga åtaganden bör vara rättsligt giltiga under initiativets hela löptid och noga övervakas av det gemensamma företaget och kommissionen. Gemensamma företag bör skapa en rättslig och organisatorisk miljö som gör det möjligt för medlemmarna att fullgöra sina åtaganden och samtidigt säkerställa kontinuerlig öppenhet i initiativet och transparens under genomförandet, särskilt när det gäller fastställande av prioriteringar och deltagande i ansökningsomgångar. (23)Ytterligare förenkling är en hörnsten i ramprogrammet Horisont Europa. I detta sammanhang bör det finnas en förenklad rapporteringsmekanism för partner som inte längre är skyldiga att rapportera om icke stödberättigande kostnader. Naturabidrag till den operativa verksamheten bör redovisas enbart på grundval av stödberättigade kostnader. Detta möjliggör en automatisk beräkning av naturabidrag till operativ verksamhet via Horisont Europas it-verktyg, minskar den administrativa bördan för partner och gör rapporteringsmekanismen för bidrag effektivare. Naturabidrag till den operativa verksamheten bör övervakas noga av de gemensamma företagen och regelbundna rapporter bör utarbetas av styrelsens verkställande direktör för att fastställa om framstegen mot att uppnå målen för naturabidrag är tillräckligt tillfredsställande. Styrelsen bör bedöma både de insatser som gjorts och de resultat som uppnåtts av de ledamöter som bidrar till den operativa verksamheten samt andra faktorer, till exempel de små och medelstora företagens deltagande och initiativets attraktionskraft för nykomlingar. Vid behov bör den vidta lämpliga avhjälpande och korrigerande åtgärder med beaktande av principerna om öppenhet och insyn. (24)De gemensamma företagen bör ge andra medlemmar än unionen en systematisk möjlighet och ett incitament att kombinera sin forsknings- och innovationsverksamhet med den verksamhet som bedrivs av det gemensamma företaget. Ytterligare verksamhet bör inte få ekonomiskt stöd från det gemensamma företaget. Den kan dock redovisas som medlemmarnas naturabidrag när de bidrar till det gemensamma företagets mål och är direkt kopplade till dess verksamhet. Denna koppling kan fastställas genom utnyttjande av resultat från indirekta åtgärder som finansieras av det gemensamma företaget respektive dess tidigare initiativ eller genom att påvisa ett betydande mervärde för unionen. Denna förordning bör innehålla mer specifika bestämmelser om omfattningen av ytterligare verksamheter för varje gemensamt företag, i den mån det är nödvändigt för att uppnå önskad inriktning och effekt. Det bör vidare beslutas av de gemensamma företagens styrelser om det för värderingen av bidragen är nödvändigt att använda förenklade metoder som schablonbelopp eller enhetskostnader för att uppnå förenkling, kostnadseffektivitet och en lämplig skyddsnivå för konfidentiella affärsuppgifter. (25)Styrningen av gemensamma företag bör säkerställa att deras beslutsprocesser är anpassade till snabbt föränderliga socioekonomiska och tekniska förhållanden och globala utmaningar. Gemensamma företag bör dra nytta av sakkunskap, råd och stöd från alla relevanta intressenter för att effektivt genomföra sina uppgifter och säkerställa synergier på unionsnivå och nationell nivå. Gemensamma företag bör därför ges befogenhet att inrätta rådgivande organ i syfte att ge dem expertråd och utföra andra rådgivande uppgifter som är nödvändiga för att uppnå de gemensamma företagens mål. När de rådgivande organen inrättas bör gemensamma företag säkerställa en balanserad representation av experter inom ramen för det gemensamma företagets verksamhet även när det gäller en jämn könsfördelning. De råd som tillhandahålls av dessa organ bör omfatta såväl vetenskapliga perspektiv som nationella och regionala myndigheters och andra intressenters perspektiv. (26)Gemensamma företag bör kunna inrätta ett rådgivande organ med vetenskaplig rådgivande funktion. Organet eller dess medlemmar bör kunna tillhandahålla oberoende vetenskaplig rådgivning och stöd till respektive gemensamt företag. De vetenskapliga utlåtandena bör särskilt avse årliga arbetsplaner, ytterligare verksamheter samt vid behov andra aspekter av de gemensamma företagens uppgifter. (27)Gemensamma företag bör säkerställa att medlemsstaterna är tillräckligt informerade om de gemensamma företagens verksamhet, kan tillhandahålla aktuell information om verksamhet som bedrivs i medlemsstaterna och har möjlighet att bidra till förberedelse- och beslutsprocesserna. En sådan dialog med medlemsstaterna är särskilt viktig när det gäller synergier och behovet av att säkerställa en anpassning av insatser och verksamheter på nationell, regional, unions- och europeisk nivå för att skapa större genomslagskraft. Gemensamma företag utan direkt eller indirekt deltagande av medlemsstaterna som partner bör inrätta en grupp med staternas företrädare i syfte att anpassa de gemensamma företagens verksamhet till den politik som förs och de åtgärder som vidtas på nationell och regional nivå. (28)För att säkerställa att gemensamma företag är medvetna om de ståndpunkter och åsikter som intressenter från hela värdekedjan har inom sina respektive områden bör gemensamma företag kunna inrätta sina respektive rådgivande intressentgrupper som ska rådfrågas om övergripande frågor eller specifika frågor enligt behoven i varje gemensamt företag. Sådana grupper bör vara öppna för alla offentliga och privata intressenter, inklusive organiserade intressegrupper och internationella intressegrupper från medlemsstater, associerade länder och andra länder, som är verksamma inom det gemensamma företagets område. (29)De gemensamma företagen bör bedriva sin verksamhet på ett öppet och transparent sätt och i god tid tillhandahålla all relevant information till sina behöriga organ samt marknadsföra sin verksamhet för allmänheten, bland annat genom informations- och spridningsverksamhet. (30)De gemensamma företagen bör genomföras med hjälp av en struktur och regler som ökar effektiviteten och säkerställer förenkling. För att uppnå detta bör de gemensamma företagen anta finansiella regler som är specifika för deras behov i enlighet med artikel 71 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046. (31)Genomförandet av de gemensamma företagen bör baseras på de kriterier som fastställs för institutionaliserade partnerskap i Horisont Europa-förordningen. Den bör stödjas genom användning av elektroniska medel som förvaltas av kommissionen. Information om indirekta åtgärder som finansieras av de gemensamma företagen, inklusive resultat, är nödvändig för att utveckla, genomföra, övervaka och utvärdera unionens politik eller program. Gemensamma företag bör därför säkerställa att unionens institutioner och unionens organ, kontor eller byråer har tillgång till all information som rör de indirekta åtgärder som de finansierar, inklusive resultat från stödmottagare som deltar i indirekta åtgärder. Sådan nyttjanderätt bör begränsas till icke-kommersiell och icke-konkurrenspräglad användning och bör vara förenlig med tillämpliga sekretessregler. Personal vid unionens institutioner och unionens organ, kontor eller byråer bör beviljas tillgång till denna information med förbehåll för lämpliga standarder för it-säkerhet, informationssäkerhet och i enlighet med nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna. (32)Deltagande i indirekta åtgärder som finansieras av de gemensamma företagen inom ramen för Horisont Europa bör följa reglerna i Horisont Europa-förordningen. De gemensamma företagen bör säkerställa en konsekvent tillämpning av dessa regler på grundval av relevanta åtgärder som antagits av kommissionen. De gemensamma företagen bör använda den mall för bidragsavtal som utarbetats av kommissionen. När det gäller den period för att invända mot överföring av äganderätt till resultat som avses i [artikel 36.4] i Horisont Europa-förordningen bör varaktigheten för innovationscyklerna inom de områden som omfattas av respektive gemensamma företag beaktas. (33)Ett av huvudsyftena med gemensamma företag är att främja unionens ekonomiska kapacitet och i synnerhet dess vetenskapliga och tekniska suveränitet. Återhämtningen efter pandemin visar dessutom på behovet av att investera i viktig teknik som 5G, AI, moln, cybersäkerhet, grön teknik och att utnyttja denna teknik i unionen. Resultat som genereras av alla deltagare kommer att spela en viktig roll i detta avseende och alla deltagare kommer att få unionsfinansiering genom de resultat som genereras i projektet och åtkomsträttigheter till dessa, även de deltagare som inte har fått unionsfinansiering. För att skydda unionens intressen bör därför de gemensamma företagens rätt att motsätta sig överföring av äganderätt till resultat eller beviljande av en exklusiv licens för resultat också gälla deltagare som inte har erhållit unionsfinansiering. Vid utövandet av denna rätt att invända mot det gemensamma företaget bör man göra en rättvis avvägning mellan unionens intressen och skyddet av de grundläggande rättigheterna när det gäller deltagarnas resultat utan finansiering i enlighet med proportionalitetsprincipen med beaktande av att dessa deltagare inte fick någon unionsfinansiering för den åtgärd som resultaten genererats från. (34)Unionens ekonomiska bidrag bör förvaltas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning och reglerna om indirekt förvaltning i förordning (EU, Euratom) 2018/1046. (35)I förenklingssyfte bör den administrativa bördan minskas för alla parter. Dubbel revision och oproportionerliga mängder dokumentation och rapportering bör undvikas. Revisioner av mottagare av unionsmedel enligt denna förordning bör utföras i enlighet med Horisont Europa-förordningen och andra relevanta unionsfinansieringsprogram.

(36)Unionens och de övriga medlemmarnas ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder under hela utgiftscykeln, inklusive förebyggande, upptäckt och utredning av oriktigheter, återkrav av belopp som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt och, i tillämpliga fall, administrativa och ekonomiska sanktioner i enlighet med förordning (EU, Euratom) 2018/1046. Med tanke på den särskilda karaktären hos de åtgärder som genomförs av vissa av de gemensamma företag som kräver att de fasas ut över flera år bör det vara möjligt att dela upp fleråriga budgetåtaganden från kommissionen och det berörda gemensamma företaget i årliga delbetalningar. I detta avseende får budgetåtaganden för de gemensamma företag som anges i artikel 3.1 b, d och h delas upp i årliga delbetalningar. Fram till och med den 31 december 2024 får det sammanlagda beloppet av dessa budgetåtaganden inte överstiga 50 % av det högsta unionsbidrag som anges i artiklarna 10 och 145. Från och med den 1 januari 2025 ska minst 20 % av den sammanlagda budgeten för de återstående åren inte täckas av årliga delbetalningar. (37)Med tanke på de gemensamma företagens särskilda karaktär och nuvarande status bör de även i fortsättningen omfattas av ett separat förfarande för beviljande av ansvarsfrihet. Revisionen av räkenskaperna och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet bör genomföras av revisionsrätten. (38)I enlighet med [artikel 8.2 c] i Horisont Europa-förordningen bör gemensamma företag ha en tydlig livscykelstrategi. För att på lämpligt sätt skydda unionens ekonomiska intressen bör gemensamma företag bildas för en period som löper ut den 31 december 2031 så att de kan utöva sina skyldigheter när det gäller genomförandet av bidrag till dess att de sista indirekta åtgärder som inletts har slutförts. (39)Inom ramen för kommissionens prioritering ”En europeisk grön giv” som stöds av unionens reviderade bioekonomistrategi, EU:s strategi för biologisk mångfald, meddelandet En ren jord åt alla, handlingsplanen för den cirkulära ekonomin och det nya meddelandet Från jord till bord bör den europeiska biobaserade sektorn, inklusive små och medelstora företag, regioner och primärproducenter, bli klimatneutral, mer cirkulär och mer hållbar och samtidigt förbli konkurrenskraftig på global nivå. Ett starkt, resurseffektivt och konkurrenskraftigt biobaserat innovationsekosystem kan minska beroendet av och påskynda ersättandet av icke-förnybara fossila råvaror och mineralresurser. Den kan utveckla förnybara biobaserade produkter, material, processer och näringsämnen från avfall och biomassa genom hållbarhet och cirkulationsdriven innovation. Ett sådant ekosystem kan också skapa värde från lokala råvaror – inklusive avfall, restprodukter och sidoströmmar – för att skapa arbetstillfällen, ekonomisk tillväxt och utveckling i hela unionen, inte bara i stadsområden utan även i landsbygds- och kustområden där biomassa produceras och som ofta är perifera regioner som sällan drar nytta av industriell utveckling. (40)Det gemensamma företaget för biobaserad industri, som inrättades inom ramen för Horisont 2020, har fokuserat på hållbar resursanvändning, särskilt inom resursintensiva och högeffektiva sektorer som jordbruk, textiltillverkning och byggverksamhet, särskilt med inriktning på lokala aktörer, tillverkare, anläggningar och fabriker. Dess interimsutvärdering som offentliggjordes i oktober 2017 omfattade en uppsättning på 34 tungt vägande rekommendationer som återspeglas i utformningen av det gemensamma företaget för ett cirkulärt, biobaserat Europa som inrättats genom denna förordning. Det gemensamma företaget för ett cirkulärt, biobaserat Europa är inte en direkt fortsättning på det gemensamma företaget för biobaserad industri utan snarare ett program som bygger på föregångarens resultat och åtgärdar dess brister. I linje med rekommendationerna bör det gemensamma företaget för ett cirkulärt, biobaserat Europa involvera ett bredare spektrum av intressenter, inklusive primärsektorn (jordbruk, vattenbruk, fiske och skogsbruk) samt leverantörer av avfall, restprodukter och sidoströmmar, regionala myndigheter och investerare för att förhindra marknadsmisslyckanden och ohållbara biobaserade processer. För att uppnå sina mål bör fonden endast finansiera projekt som respekterar principerna om cirkularitet, hållbarhet och planetens gränser. (41)Det gemensamma företaget för ett cirkulärt, biobaserat Europa bör inrätta genomförandegrupper som bör fungera som rådgivande organ och aktivt delta i de strategiska diskussioner som fastställer strategin för partnerskapet. Det är av avgörande betydelse att dessa rådgivande organ inkluderas i styrningsstrukturen för att säkerställa ett bredare deltagande och större privata investeringar i den cirkulära biobaserade sektorn. Genomförandegrupperna bör särskilt stödja de strategiska styrelsesammanträdena där industriledare och företrädare för intressenter tillsammans med företrädare på hög nivå från kommissionen ansluter sig till den permanenta styrelsen för att diskutera och fastställa partnerskapets strategiska inriktning. (42)Huvudsyftet med det gemensamma företaget för ren luftfart bör vara att bidra till att minska luftfartens ekologiska fotavtryck genom att påskynda utvecklingen av klimatneutral luftfartsteknik så att den kan tas i bruk så snart som möjligt och därmed avsevärt bidra till de ambitiösa målen för begränsning av miljöpåverkan i den europeiska gröna given, dvs. en utsläppsminskning på 55 % fram till 2030 jämfört med 1990 års nivåer och klimatneutralitet senast 2050. Detta mål kan endast uppnås genom att man påskyndar och optimerar forsknings- och innovationsprocesserna inom flygteknik och förbättrar den globala konkurrenskraften för unionens luftfartsindustri. Det gemensamma företaget för ren luftfart bör också se till att renare luftfart förblir säker, trygg och effektiv för lufttransport av passagerare och gods. (43)Det gemensamma företaget för ren luftfart bygger på erfarenheterna från de gemensamma företagen Clean Sky och Clean Sky 2. Det nya partnerskapet bör vara mer ambitiöst genom att fokusera på att utveckla banbrytande demonstratorer. I linje med resultaten av interimsutvärderingen av det gemensamma företaget Clean Sky 2 bör ett nytt initiativ säkerställa att varje demonstrator bygger på en ”nyttokalkyl” för att den teknik som utvecklas verkligen ska kunna användas så snabbt som möjligt, vilket är en nyckelprioritering. Därför bör det nya initiativet inriktas på att öka synligheten för dess individuella utnyttjandemål och på att stärka det gemensamma företagets övervaknings-, lednings- och rapporteringskapacitet för att återspegla komplexiteten i de forsknings- och innovationsinsatser som krävs för att partnerskapet ska nå sina mål. (44)Det gemensamma företaget för ren luftfart bör bygga på en mångsidig medlemsbas som sammanför ett brett spektrum av intressenter och idéer. För att identifiera de mest lovande strategierna och de enheter som är kapabla att följa dem utlyste kommissionen en inbjudan att uttrycka idéer och av potentiella medlemmar. Styrelsen bör ha rätt att välja associerade medlemmar på grundval av resultaten av denna inbjudan för att möjliggöra en snabb utvidgning av gruppen av medlemmar. (45)För att maximera och påskynda effekterna av den forsknings- och innovationsverksamhet som bedrivs av de gemensamma företagen för ren luftfart och Sesar 3 när det gäller effektiv utsläppsminskning och digitalisering av luftfartsindustrin bör de eftersträva ett nära samarbete med Europeiska unionens byrå för luftfartssäkerhet (Easa) i partnerskapets arbete för att säkerställa ett tidigt utbyte av kunskap om ny teknik som utvecklats. Detta kommer att vara avgörande för att påskynda marknadslanseringen genom att underlätta certifieringsprocessen för resulterande produkter och tjänster i enlighet med förordning (EU) 2018/1189. (46)För att maximera synergieffekterna mellan program på unionsnivå, nationell nivå och regional nivå bör medlemmarna i gruppen med staternas företrädare i det gemensamma företaget för ren luftfart undersöka möjligheterna att ge ekonomiskt stöd på nationell nivå till utmärkta förslag som inte valts ut för finansiering av det gemensamma företaget för ren luftfart på grund av överteckning. (47)Europa står inför utmaningen att behöva spela en ledande roll när det gäller att internalisera samhällskostnaderna för utsläpp av växthusgaser i affärsmodellen för lufttransporter samtidigt som man fortsätter att säkerställa lika villkor för europeiska produkter på den globala marknaden. Därför bör det gemensamma företaget för ren luftfart stödja de europeiska företrädarna i samband med internationell standardisering och internationell lagstiftning. (48)Intresset för vätgas har utvecklats dramatiskt under de senaste fem åren och alla medlemsstater har undertecknat och ratificerat Parisavtalet (COP21). I slutet av 2019 presenterade kommissionen den europeiska gröna given som syftar till att omvandla unionen till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi där det inte finns några nettoutsläpp av växthusgaser 2050. Prioriterade områden är förnybar vätgas, bränsleceller, andra alternativa bränslen och energilagring. Väte är framträdande i meddelanden om en vätgasstrategi för ett klimatneutralt Europa och en EU-strategi för integrering av energisystem från juli 2020 samt i lanseringen av alliansen för ren vätgas som sammanför alla intressenter för att identifiera teknikbehov, investeringsmöjligheter och rättsliga hinder för att bygga upp ett rent vätgasekosystem i unionen. (49)Särskild forsknings- och innovationsverksamhet med anknytning till vätgastillämpningar har fått stöd sedan 2008, främst genom de gemensamma företagen för bränsleceller och vätgas (de gemensamma företagen FCH och FCH 2) inom FP7 och Horisont 2020 samt genom traditionella samarbetsprojekt som omfattar alla steg/områden i värdekedjan för vätgas. Det gemensamma företaget för förnybar vätgas bör stärka och integrera unionens vetenskapliga kapacitet för att påskynda utvecklingen och förbättringen av avancerade tillämpningar för förnybar vätgas som är färdiga för marknaden för slutanvändare inom energi-, transport-, byggnads- och industrisektorerna. Detta kommer endast att vara möjligt i kombination med en förstärkning av konkurrenskraften i unionens värdekedja för förnybar vätgas, särskilt små och medelstora företag. (50)För att uppnå vetenskapliga målen av det gemensamma företaget för förnybar vätgas bör alla sektorer som berörs av vätgasekonomin ges möjlighet att delta i utarbetandet och genomförandet av dess strategiska forsknings- och innovationsagenda. Den offentliga sektorn bör också involveras, särskilt regionala och nationella myndigheter, där de sistnämnda ansvarar för att fastställa klimatstrategier och åtgärder med anknytning till marknadsmekanismer, för att fylla luckorna mellan utveckling av teknik som är färdig för marknaden och storskalig spridning. (51)Eftersom vätgas kan användas som bränsle, energibärare och för lagring av energi är det viktigt att partnerskapet för förnybar vätgas inrättar ett strukturerat samarbete med många andra Horisont Europa-partnerskap, särskilt för slutanvändning. Partnerskapet för förnybar vätgas bör särskilt samverka med väg- och vattenvägstransporter med nollutsläpp, Europas järnvägar, ren luftfart, processer för planeten och partnerskap för rent stål. För detta ändamål bör det inrättas en struktur för rapportering till styrelsen för att säkerställa samarbete och synergier mellan dessa partnerskap på vätgasområdet. Initiativet för förnybar vätgas skulle vara det enda partnerskap som är inriktat på att ta itu med teknik för vätgasproduktion. Samarbetet med partnerskap för slutanvändning bör särskilt inriktas på demonstration av tekniken och gemensamma specifikationer. (52)Järnvägar bidrar till det gemensamma europeiska transportområdet och utgör ett grundläggande inslag i unionens långsiktiga strategi för hållbar utveckling. När det gäller den ekonomiska storleken uppgår den europeiska järnvägssektorns direkta bruttoförädlingsvärde till 69 miljarder EUR och det indirekta värdet till 80 miljarder EUR. 1,3 miljoner personer var direkt anställda inom järnvägssektorn och mer än en miljon indirekt. (53)Den europeiska gröna given syftar till att omvandla unionen till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi där det inte finns några nettoutsläpp av växthusgaser senast 2050 och där den ekonomiska tillväxten är frikopplad från resursanvändningen. Bland de prioriterade områdena ingår att påskynda övergången till hållbar och smart mobilitet. (54)I kommissionens meddelande En ny industristrategi för Europa (mars 2020) betonas att hållbara och smarta mobilitetsindustrier, till exempel järnvägsindustrin, har både ansvar och potential att driva på den digitala och gröna omställningen, stödja Europas industriella konkurrenskraft och förbättra konnektiviteten. Därför bör alla väg-, järnvägs-, luftfarts- och vattenvägstransporter bidra till en minskning av transportutsläppen med 90 % fram till 2050. En prioritering bör vara att en betydande del av de 75 % av de inre godstransporter som i dag fraktas på väg flyttas över till järnväg och inre vattenvägar. (55)Det gemensamma företaget Shift2Rail bildades 2014 för att förvalta forsknings-, utvecklings- och valideringsverksamheten inom Shift2Rail-initiativet genom att kombinera finansiering från den offentliga och privata sektorn från dess medlemmar och genom att utnyttja interna och externa tekniska resurser. Nya former av samarbete, som är förenliga med konkurrensreglerna, har inrättats mellan intressenter från hela värdekedjan för järnvägen och utanför den traditionella järnvägssektorn och har bidragit till Europeiska järnvägsbyråns erfarenhet och sakkunskap i frågor som rör driftskompatibilitet och säkerhet.

(56)Målet för det gemensamma företaget för Europas järnvägar bör vara att skapa ett integrerat europeiskt järnvägsnät med hög kapacitet genom att undanröja hinder för driftskompatibilitet och tillhandahålla lösningar för fullständig integration som omfattar trafikledning, fordon, infrastruktur och tjänster. Detta bör utnyttja digitaliseringens och automatiseringens enorma potential för att minska järnvägarnas kostnader, öka kapaciteten och öka dess flexibilitet och tillförlitlighet och bör baseras på en solid struktur för referenssystem som delas av sektorn i samordning med Europeiska unionens järnvägsbyrå. (57)Det gemensamma företaget för Europas järnvägar bör i sin huvudplan definiera sin prioriterade forsknings- och innovationsverksamhet, övergripande systemarkitektur och en harmoniserad operativ strategi, inklusive storskalig demonstrationsverksamhet, som krävs för att påskynda införandet av integrerade, driftskompatibla och standardiserade tekniska innovationer som krävs för att stödja det gemensamma europeiska järnvägsområdet. (58)Järnvägen är ett komplext system med mycket nära samverkan mellan infrastrukturförvaltare, järnvägsföretag (tågoperatörer) och deras respektive utrustning (infrastruktur och rullande materiel). Det är omöjligt att skapa innovation utan gemensamma specifikationer och strategier i hela järnvägssystemet. Därför bör systempelaren i det gemensamma företaget för Europas järnvägar göra det möjligt för sektorn att konvergera till ett enda operativt koncept och en enda systemarkitektur, inklusive definitionen av de tjänster, funktionella block och gränssnitt som utgör grunden för driften av järnvägssystemet. Den bör tillhandahålla en övergripande ram för att säkerställa att forskningen inriktas på kundernas krav och operativa behov som är gemensamt överenskomna samt gemensamma kundkrav och operativa behov. Styrningsmodellen och beslutsprocessen för det gemensamma företaget för Europas järnvägar bör återspegla kommissionens ledande roll när det gäller att förena och integrera Europas järnvägssystem, särskilt när det gäller att snabbt och effektivt genomföra det gemensamma operativa konceptet och systemarkitekturen samtidigt som privata partner involveras i rådgivande och tekniska stödfunktioner. (59)För att säkerställa att resultaten av forskning med låg teknisk mognadsgrad används på ett effektivt sätt vid högre tekniska mognadsgrader och i synnerhet av det gemensamma företaget för Europas järnvägar bör programkontoret för det gemensamma företaget för Europas järnvägar genomföra sådan verksamhet. (60)För att säkerställa en snabb övergång och utvidgning av medlemskapet bör styrelsen för det gemensamma företaget för Europas järnvägar vid behov ha rätt att välja associerade medlemmar på grundval av resultaten av en inbjudan att anmäla intresse som utlysts av kommissionen. (61)Inom ramen för kommissionens prioriteringar för FN:s mål för hållbar utveckling, särskilt mål 3 för hållbar utveckling, och meddelandet Mot en övergripande strategi för Afrika, har unionen åtagit sig att bidra till att säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla, bygga upp ett ännu starkare partnerskap mellan våra båda kontinenter och stödja utvecklingen av forsknings- och innovationskapacitet i Afrika. Det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 bör ta itu med bristen på lämpliga diagnoser, behandlingar och vacciner, bland annat så kallad medicinsk teknik, för att hantera infektionssjukdomar som hiv, malaria och tuberkulos men även andra fattigdomsrelaterade och försummade infektionssjukdomar som är vanliga i Afrika, särskilt i Afrika söder om Sahara. Covid-19-pandemin har visat att infektionssjukdomar snabbt kan spridas över hela världen på grund av den ökade konnektiviteten i olika regioner i världen, genom världshandeln och turismen. Att utveckla medicinsk teknik är därför avgörande för att begränsa spridningen av infektionssjukdomar och bekämpa dem när de väl har spridit sig, för att skydda medborgarnas hälsa i de berörda länderna och i unionen. För att uppnå ett starkare globalt ledarskap på hälsoområdet än det nuvarande EDCTP2-initiativet bör partnerskapets tillämpningsområde utvidgas till att omfatta insatser mot nya hot i form av infektionssjukdomar, de ökande problemen med antimikrobiell resistens, icke-överförbara sjukdomar och samsjuklighet. (62)För att ta itu med infektionssjukdomar som drabbar Afrika söder om Sahara med moderna tekniska verktyg krävs ett stort antal aktörer och långsiktiga åtaganden. Det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 bör förmedla produktiva och hållbara nätverk och samarbete mellan nord–syd och syd–syd samt bygga upp förbindelser med flera organisationer inom den privata och offentliga sektorn för att stärka samarbetet mellan projekt och institutioner. Programmet bör också bidra till att upprätta nya nord–syd- och syd–syd-samarbeten för att genomföra studier i flera länder och på många olika platser i Afrika söder om Sahara. Dessutom bör en regelbunden internationell konferens, EDCTP-forumet, utgöra en plattform för forskare och relevanta nätverk från Europa, Afrika och andra länder för att utbyta resultat och idéer och upprätta samarbetsförbindelser. (63)Det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 bör bygga vidare på erfarenheterna från EDCTP- och EDCTP2-programmen och uppnå resultat genom att utnyttja investeringar från unionen, medlemsstaterna, associerade länder och afrikanska länder som inte skulle ha kunnat uppnås enbart av enskilda länder eller genom unionens ramprogram för forskning. EDCTP-sammanslutningen, som företräder de stater som deltar i programmet, bör bidra ekonomiskt och med ytterligare verksamhet till EDCTP3-programmet och dess genomförande. Den bör ge länderna söder om Sahara ett meningsfullt deltagande och delta i beslutsprocessen, vilket är avgörande för att hantera sjukdomsbördan i länder söder om Sahara. Initiativet bör omfatta andra internationella forskningsfinansiärer, till exempel filantropiska verksamheter, läkemedelsindustrin och andra tredjeländer, som bör bidra till partnerskapet som bidragande partner på ad hoc-basis. För att öka programmets effekt bör det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 dessutom ha möjlighet att för särskilda ansökningsomgångar identifiera rättsliga enheter som kan delta i indirekta åtgärder. Det bör vara möjligt att i arbetsprogrammet föreskriva att sådana rättsliga enheter inte skulle vara berättigade till finansiering från det gemensamma företaget. (64)Det är viktigt att den forskningsverksamhet som finansieras av det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 eller på annat sätt omfattas av dess arbetsprogram är helt förenlig med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och dess tilläggsprotokoll, etiska principer som ingår i Världsläkarförbundets Helsingforsdeklaration från 2008, de standarder för god klinisk sed som antagits av den internationella konferensen om harmonisering av tekniska krav för registrering av humanläkemedel, relevant unionslagstiftning och lokala etiska krav i de länder där forskningen ska bedrivas. Dessutom bör det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 kräva att de innovationer och insatser som utvecklas på grundval av resultaten av de indirekta åtgärder som stöds genom programmet är överkomliga och tillgängliga för utsatta befolkningsgrupper. (65)För att det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 ska lyckas och uppmuntra till deltagande i partnerskapet bör det gemensamma företagets finansiering begränsas till rättsliga enheter som är berättigade till finansiering inom ramen för Horisont Europa-programmet och som är etablerade i de stater som ingår i sammanslutningen för partnerskap mellan Europa och utvecklingsländerna inom området klinisk prövning (EDCTP). Enheter som är etablerade i andra av unionens medlemsstater, associerade länder och länder i Afrika söder om Sahara bör fortfarande kunna delta i ansökningsomgångarna utan att få finansiering. Dessutom bör det vara möjligt för enheter som är etablerade i andra länder än EDCTP3-partnerskapets medlemmar att vara berättigade till finansiering i särskilda ämnen eller att lämna förslag för att hantera ett hot mot folkhälsan vid en inbjudan om detta föreskrivs i arbetsprogrammet. Det gemensamma företaget för global hälsa EDCTP3 bör vidta alla lämpliga åtgärder, även avtalsmässiga, för att skydda unionens ekonomiska intressen. Man bör sträva efter att ingå vetenskapliga och tekniska avtal med tredjeländer. Om enheter som är etablerade i ett tredjeland utan ett sådant avtal deltar med finansiering i en indirekt åtgärd bör alternativa åtgärder för att skydda unionens intressen vidtas av det gemensamma företaget EDCTP3 innan sådana avtal ingås enligt följande: Åtgärdens ekonomiska samordnare bör vara etablerad i en medlemsstat eller ett associerat land och förfinansieringsbeloppet och bidragsavtalets bestämmelser om ansvar bör anpassas så att de finansiella riskerna beaktas på lämpligt sätt. (66)Mot bakgrund av kommissionens prioriteringar ”En ekonomi som fungerar för människor” och ”Ett Europa rustat för den digitala tidsåldern” bör den europeiska industrin, inklusive små och medelstora företag, bli grönare, mer cirkulär, mer digital och samtidigt förbli konkurrenskraftig på global nivå. Kommissionen har betonat den roll som medicintekniska produkter och digital teknik spelar för att hantera nya utmaningar och användningen av e-hälsotjänster för att tillhandahålla hälso- och sjukvård av hög kvalitet tillsammans med en uppmaning om att säkerställa tillgången på läkemedel till överkomliga priser för att tillgodose unionens behov samtidigt som den stöder en innovativ och världsledande europeisk läkemedelsindustri. Det gemensamma företaget för initiativet för innovativ hälsa syftar till att bidra till att stärka konkurrenskraften för unionens hälso- och sjukvårdsindustri som är en hörnsten i unionens kunskapsbaserade ekonomi, till ökad ekonomisk aktivitet i utvecklingen av medicinsk teknik, särskilt integrerade hälsolösningar, och därmed fungera som ett verktyg för att öka den tekniska suveräniteten och främja den digitala omvandlingen av våra samhällen. Sådana politiska prioriteringar kan uppnås genom att man sammanför de viktigaste aktörerna som är följande: Den akademiska världen, företag av olika storlek och slutanvändare av hälsoinnovationer, inom ramen för ett offentlig-privat partnerskap inom forskning och innovation på hälsoområdet. Det gemensamma företaget för initiativet för innovativ hälsa bör bidra till att uppnå målen i ”Europas cancerplan” och den europeiska One Health-handlingsplanen mot antimikrobiell resistens. Det gemensamma företaget för initiativet för innovativ hälsa bör anpassas till den nya industristrategin för EU, läkemedelsstrategin för EU och strategin för små och medelstora företag för ett hållbart och digitalt Europa. (67)Det gemensamma företaget för initiativet för innovativ hälsa bygger på erfarenheterna från det gemensamma företaget för initiativet för innovativa läkemedel 2 (det gemensamma företaget IMI2), inklusive det arbete som utförts inom ramen för detta initiativ för att bekämpa covid-19-pandemin. I linje med rekommendationerna i interimsutvärderingen av det gemensamma företaget IMI2 måste ett efterföljande initiativ göra det möjligt för andra industrisektorer att aktivt engagera sig i läkemedelsindustrin för att dra nytta av deras sakkunskap när det gäller att utveckla nya hälso- och sjukvårdsinterventioner. Därför måste industrisektorerna omfatta den biofarmaceutiska läkemedelssektorn, biotekniska och medicintekniska sektorn, inklusive företag som är verksamma på det digitala området. Initiativet bör omfatta förebyggande åtgärd, diagnos, behandling och sjukdomshantering och måste fastställas med vederbörlig hänsyn till den stora bördan för patienterna och/eller samhället på grund av sjukdomens allvar och/eller antalet drabbade personer samt sjukdomens stora ekonomiska konsekvenser för patienterna samt hälso- och sjukvårdssystemen. De finansierade åtgärderna måste tillgodose unionens folkhälsobehov och stödja utvecklingen av framtida hälsoinnovationer som är säkra, människocentrerade, effektiva, kostnadseffektiva och överkomliga för patienter samt hälso- och sjukvårdssystem. (68)För att säkerställa bästa möjliga tillfälle att generera nya vetenskapliga idéer och framgångsrik forsknings- och innovationsverksamhet bör huvudaktörerna i det gemensamma företaget för initiativet för innovativ hälsa vara forskare från olika typer av enheter, både offentliga och privata. Samtidigt bör slutanvändare som unionsmedborgare, hälso- och sjukvårdspersonal och vårdgivare bidra till initiativets strategiska utformning och verksamhet och se till att det tillgodoser deras behov. Dessutom bör unionsomfattande och nationella tillsynsmyndigheter, organ för utvärdering av medicinsk teknik och vårdbetalare också på ett tidigt stadium bidra till partnerskapets verksamhet samtidigt som man ser till att inga intressekonflikter uppstår för att öka sannolikheten för att resultaten av finansierade åtgärder uppfyller de krav som är nödvändiga för att få genomslag och därmed uppnå de förväntade effekterna. Alla dessa indata bör bidra till att bättre rikta forskningsinsatserna mot områden där behoven inte tillgodosetts. (69)Dagens utmaningar och hot mot hälsan är globala. Därför bör initiativet vara öppet för deltagande av internationella akademiska, industriella och reglerande aktörer för att dra nytta av bredare tillgång till data och expertis, reagera på nya hälsorisker och uppnå nödvändiga samhällseffekter, särskilt förbättrade hälsoresultat för unionens medborgare. Samtidigt bör större delen av partnerskapets verksamhet bedrivas i unionens medlemsstater och i länder som är associerade till Horisont Europa. (70)Partnerskapets mål bör inriktas på området före det konkurrensutsatta stadiet och därigenom skapa en säker plats för effektivt samarbete mellan företag som är verksamma inom olika medicinska tekniker. För att spegla initiativets integrerande karaktär, bidra till att bryta barriärerna mellan de olika sektorerna inom hälso- och sjukvårdsindustrin och stärka samarbetet mellan industrin och den akademiska världen bör de flesta av de projekt som finansieras genom initiativet vara sektorsövergripande. (71)Termen viktig digital teknik avser elektroniska komponenter och system som ligger till grund för alla viktiga ekonomiska sektorer. Kommissionen betonade behovet av att behärska denna teknik i Europa, särskilt i samband med genomförandet av europeiska politiska prioriteringar som autonomi när det gäller digital teknik. Områdets betydelse och de utmaningar som intressenterna i EU står inför kräver skyndsamma åtgärder för att undanröja de svaga länkarna i de europeiska innovations- och värdekedjorna. En mekanism på unionsnivå bör därför inrättas för att kombinera och fokusera medlemsstaternas, unionens och den privata sektorns tillhandahållande av stöd till forskning och innovation om elektroniska komponenter och system. (72)Det gemensamma företaget för viktig digital teknik bör ta upp tydligt definierade ämnen som skulle göra det möjligt för europeiska industrier i stort att utforma, tillverka och använda den mest innovativa tekniken i elektroniska komponenter och system. Strukturerat och samordnat finansiellt stöd på europeisk nivå är nödvändigt för att hjälpa forskarlag och europeiska industrier att behålla sina nuvarande starka sidor i en mycket konkurrensutsatt internationell miljö och överbrygga klyftan i teknik som är avgörande för en digital omvandling i Europa som återspeglar unionens grundläggande värden som integritet och förtroende, säkerhet och trygghet. Samarbete mellan berörda parter i ekosystemet, som representerar alla delar av värdekedjorna, är avgörande för utvecklingen av ny teknik och en snabb spridning av innovation på marknaden. Öppenhet och flexibilitet för att integrera relevanta intressenter, särskilt små och medelstora företag, inom framväxande eller angränsande teknikområden eller inom båda är också av avgörande betydelse. (73)Det gemensamma företaget för viktig digital teknik bör kombinera de finansiella och tekniska medel som är nödvändiga för att hantera den ökande innovationstakten på detta område, skapa betydande spridningseffekter för samhället och dela risktagande genom att anpassa strategier och investeringar till ett gemensamt europeiskt intresse. Därför bör medlemmarna i det gemensamma företaget för viktig digital teknik vara unionen, medlemsstaterna och de länder som är associerade till Horisont Europa på frivillig basis och sammanslutningar som privata medlemmar som företräder deras ingående företag [och andra rättsliga enheter som är verksamma på området elektroniska komponenter och system i Europa]. Medlemsstaternas deltagande kommer dessutom att underlätta en enhetlig anpassning till nationella program och strategier, minska överlappningar och fragmentering av insatserna och samtidigt säkerställa synergier mellan intressenter och verksamheter. (74)I enlighet med [artikel 8.1 c] i Horisont Europa-förordningen bör deltagande stater anförtro det gemensamma företaget för viktig digital teknik genomförandet av sina bidrag till sina nationella deltagare i indirekta åtgärder. Stödmottagarna bör underteckna ett enda bidragsavtal med det gemensamma företaget i enlighet med reglerna för Horisont Europa, inklusive respektive ram för immateriella rättigheter beroende på vilket unionsprogram som stöder motsvarande bidragsverksamhet. Det gemensamma företaget för viktig digital teknik bör behandla ersättningsanspråken och verkställa betalningarna till stödmottagarna. (75)Vid genomförandet av de deltagande staternas bidrag till sina nationella deltagare i indirekta åtgärder bör det gemensamma företaget för viktig digital teknik ta hänsyn till att de deltagande staterna måste följa strikta nationella budgetregler. I detta avseende bör deltagande stater och det gemensamma företaget ingå rättsligt bindande avtal som ålägger deltagande stater att betala hela sitt bidrag till indirekta åtgärder under initiativets hela löptid. Sådana avtal bör ingås inom ramen för det årliga budgetförfarandet och det gemensamma företagets programplanering. Styrelsen bör anta det årliga arbetsprogrammet med vederbörlig hänsyn till dessa avtal. Först därefter och i enlighet med det gemensamma företagets finansiella bestämmelser bör utanordnaren göra budgetmässiga och rättsliga åtaganden för dessa indirekta åtgärder.

(76)Som en fortsättning på den praxis som etablerats i det gemensamma företaget Ecsel är det nödvändigt med ett undantag från [artikel 30] i Horisont Europa-förordningen för att möjliggöra olika ersättningsnivåer beroende på typ av deltagare, dvs. små och medelstora företag och icke vinstdrivande rättsliga enheter samt typen av åtgärd, som alltid ska tillämpas för alla stödmottagare från samtliga deltagande stater. Detta bör säkerställa rätt balans mellan intressenternas deltagande i de åtgärder som finansieras av det gemensamma företaget för viktig digital teknik och främja ett större deltagande av små och medelstora företag i enlighet med rekommendationerna i interimsutvärderingen av det gemensamma företaget Ecsel. (77)Unionens rättsliga ram för det gemensamma europeiska luftrummet syftar till att reformera det europeiska systemet för flygledningstjänst (ATM) genom institutionella, operativa, tekniska och regleringsmässiga åtgärder i syfte att förbättra dess prestanda i fråga om kapacitet, säkerhet, effektivitet och miljöpåverkan. (78)Forsknings- och utvecklingsprojektet för flygledningstjänster i det gemensamma europeiska luftrummet (Sesar-projektet) syftar till att modernisera flygledningstjänsten och kombinera teknisk och operativ innovation till stöd för det gemensamma europeiska luftrummet. Syftet är att tillhandahålla tekniska lösningar för en högpresterande flygledningstjänst senast 2035 för att möjliggöra en obelastad, ännu säkrare och miljövänligare funktion inom luftfartssektorn. Sesar-projektet omfattar tre sammanhängande, kontinuerliga och föränderliga samarbetsprocesser som definierar, utvecklar och inför innovativa tekniska system och operativa förfaranden som ligger till grund för det digitala europeiska luftrummet enligt huvudplanen för den europeiska flygledningstjänsten. (79)Huvudplanen för det europeiska nätet för flygledningstjänst är planeringsverktyget för modernisering av flygledningstjänsten i hela Europa som kopplar samman forsknings- och innovationsverksamhet inom flygledningstjänsten med scenarier för verksamhet för att införa och därigenom uppnå prestationsmålen för det gemensamma europeiska luftrummet. (80)Det gemensamma företaget Sesar bildades för första gången 2007 med målet att förvalta Sesar-projektets utformnings- och utvecklingsfaser genom att kombinera finansiering från den offentliga och privata sektorn från dess medlemmar och genom att utnyttja interna och externa tekniska resurser samt att vid behov verkställa och uppdatera huvudplanen för den europeiska flygledningstjänsten. En ny och effektiv form av samarbete mellan berörda parter i en sektor där framsteg endast är möjliga om alla berörda parter genomför nya lösningar på ett synkroniserat sätt infördes. Med tanke på det framgångsrika inrättandet av Sesar-varumärket bör det nya gemensamma företaget Sesar 3 fortsätta att använda det. (81)Det gemensamma företaget Sesar 3 bör bygga vidare på erfarenheterna från det gemensamma företaget Sesar och fortsätta sin samordnande roll för forskning om flygledningstjänster i unionen. Huvudmålen för det gemensamma företaget Sesar 3 bör vara att stärka och ytterligare integrera forsknings- och innovationskapaciteten i Europa, bidra till att påskynda digitaliseringen av sektorn och göra den mer motståndskraftig och anpassningsbar till variationer i trafiken. Det bör genom innovation stärka konkurrenskraften för bemannade och obemannade lufttransporttjänster och flygledningstjänster för att stödja ekonomisk återhämtning och tillväxt. Det bör utveckla och påskynda spridningen på marknaden av innovativa lösningar för att inrätta det gemensamma europeiska luftrummet som det mest effektiva och miljövänliga luftrummet att flyga i över hela världen. (82)Det nya gemensamma företaget Sesar 3 bör kunna utveckla och validera tekniska underlag som bistår kommissionen med regleringsverksamhet inom flygledningstjänsten, t.ex. utarbeta all teknisk dokumentation för de gemensamma projekt som startats enligt förordningen om ett gemensamt europeiskt luftrum, genomföra tekniska studier eller stödja standardiseringsverksamhet. Det bör också säkerställa förvaltningen av huvudplanen för den europeiska flygledningstjänsten som godkänts genom rådets beslut 2009/320/EG, inklusive övervakning, rapportering och uppdatering av denna. Dessutom bör kommissionen ha röster i proportion till unionens bidrag till budgeten och minst 25 % av rösterna. Denna struktur säkerställer att kommissionen har en stark förmåga att ur ett politiskt perspektiv styra det arbete som utförs av det gemensamma företaget i samband med dessa uppgifter genom de förstärkta övervakningsmekanismer som inrättats för sådana organ. (83)Deltagandet i det gemensamma företaget Sesar 3 bör vara öppet för bredast möjliga urval och representation av intressenter från alla medlemsstater och länder som är associerade med Horisont Europa, inklusive små och medelstora företag genom olika former av deltagande. Deltagandet bör särskilt säkerställa en lämplig balans mellan utrustningstillverkare för både bemannad och obemannad luftfart, luftrummets användare, leverantörer av flygtrafiktjänster, flygplatser, militära organisationer och yrkesorganisationer och erbjuda möjligheter för små och medelstora företag, den akademiska världen och forskningsorganisationer. För att identifiera de mest lovande strategierna och de enheter som är kapabla att följa dem utlyste kommissionen en inbjudan att anmäla intresse för potentiella medlemmar. Styrelsen bör ha rätt att välja associerade medlemmar på grundval av resultaten av denna inbjudan för att möjliggöra en snabb utvidgning av gruppen av medlemmar. (84)Undervägsavgifterna bärs helt och hållet av luftrummets användare som indirekt bidrar till forsknings- och utvecklingsinsatser som finansieras av viktiga aktörer inom flygledningstjänsten, t.ex. leverantörer av flygtrafiktjänster eller tillverkningsindustrin som bygger och utrustar de flygplan som används av luftrummets användare. Luftrummets användare bör därför ges lämplig representation i styrelsen för det gemensamma företaget Sesar 3. (85)För att säkerställa att resultaten av den förberedande forskningen om flygledningstjänster (låg teknisk mognadsgrad) verkligen används på högre teknisk mognadsgrad och i synnerhet av det gemensamma företaget Sesar 3 bör det gemensamma företagets programkontor leda sådan verksamhet. (86)Eurocontrols verkställande organ har lämplig infrastruktur och nödvändiga stödtjänster för administration, it, kommunikation och logistik. Det gemensamma företaget Sesar 3 bör dra nytta av sådan infrastruktur