[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 7.6.2007

KOM(2007) 308 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Rapport till Europaparlamentet och rådet: Utvärdering av den integrerade förvaltningen av kustområden i Europa

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

Rapport till Europaparlamentet och rådet: Utvärdering av den integrerade förvalt ningen av kustområden i Europa

Inledning

I Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 30 maj 2002 om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa[1] uppmanas kommissionen att se över genomförandet av rekommendationen och lägga fram en utvärderingsrapport inför Europaparlamentet och rådet[2].

Detta meddelande utgör kommissionens rapport enligt den rekommendationen. Rapporten grundar sig främst på följande:

- En extern utvärderingsrapport[3] i vilken främst medlemsstaternas genomförande av rekommendationen undersöks.

- En rapport från Europeiska miljöbyrån[4] med en samordnad bedömning av den fysiska planeringen av Europas kustområden.

- En rapport från arbetsgruppen för indikatorer och data i vilken man undersöker användningen av indikatorer i de nationella rapporter som utarbetas i enlighet med rekommendationen[5].

I oktober 2005 antog kommissionen sin temainriktade strategi för skydd och bevarande av den marina miljön, som även omfattade ett förslag till direktiv om en marin strategi[6]. Genom att den innehåller ett förslag till rättsliga ramar för att uppnå en god miljöstatus i havsmiljön stärker den tematiska strategin den befintliga EU-politiken och –lagstiftningen om kustområdenas landdel, och främjar därmed genomförandet av integrerad förvaltning av kustområden.

Den marina strategin och EU:s strategi för en integrerad förvaltning av kustområden måste dessutom ses mot bakgrund av EU:s mer omfattande havspolitik, som inleddes i juni 2006 genom antagandet av kommissionens grönbok Unionens framtida havspolitik: En europeisk vision för haven och oceanerna[7]. Eftersom den havspolitik som föreslås i grönboken omfattar kustområdena i sitt geografiska tillämpningsområde spelar den integrerade förvaltningen av kustområden en roll i den föreslagna strategin. Med tanke på att kustområdena är särskilt sårbara för de tänkbara följderna av klimatförändringen är dessutom det andra europeiska klimatförändringsprogrammet[8], och då inte minst de delar som berör följder och anpassningsmöjligheter, samt den föreslagna grönboken om anpassningen till klimatförändringarna[9], av avgörande betydelse för Europas kustområden.

Vid utvecklingen av strategiska alternativ som uppföljning av utvärderingen av efterlevnaden av rekommendationen kommer man att behöva ta hänsyn till den pågående interinstitutionella debatten om det föreslagna direktiv om en marin strategi, resultaten av det samråd med allmänheten som inletts genom grönboken om havspolitik och som kommer att pågå till juni 2007, samt EU:s framväxande politik för anpassning till klimatförändringen. Dessutom kommer man att behöva beakta utvecklingen av en hållbar, säker och konkurrenskraftig energipolitik för Europeiska unionen, med tanke på vilken övergripande roll en sådan politik spelar.

BAKGRUNDEN TILL STRATEGIN FÖR INTEGRERAD FÖRVALTNING AV KUSTOMRÅDEN I EUROPA OCH MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTER OM SÅDANINTEGRERAD FÖRVALTNING

EU:s rekommendation om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa

Kustområdena har en mycket viktig roll att spela i Europeiska unionen. En stor andel av EU:s befolkning bor vid kusten, och kusterna är en viktig källa för livsmedel och råvaror, men också en omistlig länk för transport och handel. Kusterna omfattar många av våra mest värdefulla naturliga livsområden och är ytterst populära mål för fritidssysselsättningar[10]. Därigenom ökar emellertid trycket på kustområdena ständigt: resurserna överexploateras, och bristen på utrymme leder till konflikter mellan olika användare. Dessutom varierar befolkningen och sysselsättningen kraftigt med årstiderna, och de naturliga ekosystem som utgör grunden för kustområdena håller på att förstöras. Kustområdena är särskilt hotade, något som förvärras av klimatförändringens tänkbara följder. Om havsytan stiger ökar sannolikheten för översvämningar vid stormfloder, och risken för kusterosion och översvämning stiger. Saltvatten tränger längre in i landet och naturliga buffertar som våtmarker hotas. Bland de sektorer som är mest utsatta för tänkbara klimatförsämringar märks viktiga branscher som turism, fiske och jordbruk[11]. De system som människan skapat i kustområdena, men också de naturliga systemen, har blivit allt mer sårbara genom fortskridande utbyggnader och ingrepp direkt invid stränderna, bristen på plats för att fånga upp stigande vattennivåer och den kroniskt dåliga sedimenteringsbalansen[12].

Det är mot denna bakgrund som man i rekommendationen efterlyser en strategi för planering och förvaltning i kustområdena som kan leda till en hållbar utveckling. Hittills har politik och lagstiftning för kustförvaltning i stort sett utvecklats var och en för sig, på en rent sektorsinriktad grund. Detta kan leda till motstridiga prioriteringar, bristande klarhet och en allmänt splittrad hantering av politik och lagstiftning. Genom ett mer samstämmigt och samordnat grepp på kustplanering och –förvaltning bör man lättare kunna dra fördel av synergier, få bukt med inkonsekvenser och på längre sikt lättare och på ett effektivare sätt uppnå hållbar utveckling. Det är detta som menas med integrerad förvaltning av kustområden, och som är målet för EU:s rekommendation.

I EU:s rekommendation anges åtta principer som ska ligga till grund för en hållbar förvaltning av kustområdena. Grundläggande för en sådan förvaltning är samordning mellan alla sektorer och styrelsenivåer, men också delaktighet och kunskapsbaserat beslutsfattande. Utgående från de åtta principerna uppmanas kustmedlemsstaterna i rekommendationen att utarbeta nationella strategier för genomförandet av en integrerad förvaltning av sina kuster. Med tanke på att mycket som händer i kustområdena är av gränsöverskridande natur behövs dessutom samordning och samarbete med grannländer och i regionalhavsregionerna.

Medlemsstaternas rapporter om genomförandet av rekommendationen

I EU:s rekommendation om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa uppmanas kustmedlemsstaterna att till kommissionen rapportera om de framsteg de gjort i genomförandet av rekommendationen, och i synnerhet i fråga om utvecklingen av en nationell strategi för främjandet av integrerad kustförvaltning. Rapporterna skulle ha lämnats in senast i slutet av februari 2006. Av de 20 kustmedlemsstaterna lämnade 14 in officiella rapporter till kommissionen[13]. Detta motsvarar 65 % av EU:s kustmedlemsstater och över 70 %[14] av EU:s kustlinje.

Rapporterna behandlar ofta mycket olika förhållanden, som nya nationella strategier, en ny fas i en sedan länge pågående nationell process för att genomföra integrerad kustförvaltning, resultaten av lägesanalyser eller första förslag till kuststrategier. Undersökningar visar att alla EU:s kustmedlemsstater reglerar användningen och utvecklingen av sina kustområden på något sätt. Under perioden 2000-2005 togs initiativ för mer samordnad planering och förvaltning, men det är fortfarande sällsynt att finna en mogen och väl fungerande kustområdesförvaltning som omfattar alla styrelsenivåer[15]. Denna bild ändras inte heller avsevärt om man tar med de båda kustmedlemsstater som anslöt sig till EU den 1 januari 2007[16].

UTVÄRDERINGSRESULTAT OCH RIKTLINJER FÖR FORTSATT FRÄMJANDE AV INTEGRERAD FÖRVALTNING AV KUSTOMRÅDEN I EUROPA

Av de tillgängliga rapporterna drar kommissionen följande slutsatser om hur en integrerad förvaltning av kustområdena bör se ut i framtiden.

Utvärderingsresultat avseende genomförandet av EU:s rekommendation om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa

Genomförandet av en integrerad kustområdesförvaltning är ett tidskrävande och långsiktigt projekt. De flesta nationella strategier enligt EU-rekommendationen antogs under 2006, och de har precis bara börjat genomföras. I de flesta medlemsstaterna är genomförandet av rekommendationen del av en långsam, men ständigt pågående utveckling mot en mer samordnad planering och förvaltning av kustområdena. Rekommendationen utgör ett stöd för dessa processer och har tydligt bidragit till ökad medvetenhet och aktivare insatser för att uppnå en hållbar planering och förvaltning av kustområdena. I de flesta fall är insatserna fortfarande sektorsbundna, men nationella strategier bör så småningom leda till er långsiktiga och samordnade ramar. Rekommendationen är fortfarande en viktig grundsten för dessa samordningsprocesser. Eftersom flertalet kustmedlemsstater har besvarat rekommendationen och de flesta nationella strategierna först infördes under 2006, och eftersom man kan vänta sig ytterligare utvecklingar till följd av direktivet om en marin strategi och grönboken om EU:s framtida havspolitik och uppföljningen av dessa, anser kommissionen att det i dagsläget inte behövs några specifika rättsakter för att främja en integrerad kustförvaltning. Denna bedömning kommer att ses över i samband med uppföljningen av EU:s framtida havspolitik och slutförandet av den interinstitutionella debatten om direktivet om en marin strategi, som väntas äga rum under 2008.

Kommissionen noterar emellertid att de nationella rapporterna endast ger begränsade upplysningar om konkreta genomförandemekanismer. Om strategierna ska kunna omsättas i verkligheten och den integrerade förvaltningen av Europas kustområden verkligen ska kunna få fart behövs fortsatta konkreta genomförandeinsatser. En del av uppgiften är att få fram tillräckliga medel för att finansiera strategierna. Ett större problem är att få långsiktigt stöd och engagemang för samordning i en omgivning som i huvudsak präglas av sektorsbundna förvaltningar. En integrerad förvaltning av kustområdena omfattar också mer miljörelaterade aspekter, men strategierna måste dessutom ta hänsyn till hållbar ekonomisk utveckling och sociala aspekter.

En av de viktigaste effekterna av EU:s rekommendation har varit att fastställa gemensamma principer för sund planering och förvaltning av kustområden. Utvärderingen bekräftar betydelsen av dessa principer, men genomförandet av rekommendationen visar också att medlemsstaterna har olika tolkningar av integrerad kustförvaltning. I syfte att uppnå ett mer samstämmigt och effektivt genomförande av rekommendationen måste principerna göras mer användbara och förklaras bättre. Eftersom kustområdena skiljer sig åt kraftigt mellan olika regioner, och eftersom det finns stora skillnader mellan de olika förvaltningssystemen både inom och mellan medlemsstaterna, finns det inte heller någon enkel lösning som fungerar för alla. I stället behövs en mer systematisk jämförelse mellan system och länder, och ett ökat utbyte av erfarenheter över hela Europa.

Visserligen har det gjorts stora framsteg mot ett gemensamt bedömningssätt för integrerad kustförvaltning[17], men endast få länder och regioner har konkret börjat samla in och analysera särskilda kustområdesindikatorer. Det saknas fortfarande metoder för att koppla insatserna för integrerad kustförvaltning till tendenser i fråga om hållbarhet. Det har gjorts framsteg med att utveckla metoder för att bedöma EU-politikens inverkan på den fysiska planeringen[18], men luckorna i tillgången till uppgifter och avsaknaden av konkreta system för informationsutbyte är fortfarande ett hinder för att bedömningen ska kunna användas på ett mer allmänt och föregripande sätt i beslutsprocesserna.

För att genomföra en integrerad kustförvaltning kommer det att krävas större investeringar i kapaciteten för informationsinsamling, för analys av denna information, och för dess spridning till berörda beslutsfattare och till allmänheten. Det nyligen antagna Inspire-direktivet[19] utgör den rättsliga ramen för en effektivare infrastruktur för användning och spridning av geografisk information. Det gemensamma miljöinformationssystemet, som utvecklas i samarbete mellan kommissionen, Europeiska miljöbyrån och medlemsstaterna inom ramen för Inspire bör vara till hjälp för att underlätta tillgången till information om kustområdena.

Prioriterade teman för ytterligare främjande av integrerad kustförvaltning: anpassning till klimatförändringen och andra risker, och förvaltning av gränssnittet mellan land och hav samt av havsområdena

De europeiska kusternas mångfald innebär att frågorna och deras vikt kan variera kraftigt, men ett gemensamt problem för alla kustområden i Europa är den ökande exponeringen för klimatförändringens risker och potentiella följder. Samtidigt kan kustområdena spela en viktig roll i utvecklingen av vissa typer av förnybar energi, och därigenom vara till hjälp vid utvecklingen av en hållbar, säker och konkurrenskraftig energipolitik i Europeiska unionen. Men detta innebär också ytterligare behov av plats och ännu en potentiell orsak till konflikter mellan hur kust- och havsområdena används och värderas. De förändrade klimatförhållandena förväntas påverka möjligheterna för och hoten mot kustområdenas viktigaste näringsgrenar mer allmänt.

För att få bukt med dessa och andra problem och bättre kunna förbereda sig för och reagera på tänkbara olyckor behövs ett samstämmigt, sektorövergripande och områdesinriktat tillvägagångssätt. Eftersom dagens planer och program kommer att utgöra ramen för insatserna under många år framöver är det mycket viktigt att de planerings- och investeringsbeslut som fattas nu tar hänsyn till de risker som klimatförändringens tänkbara effekter kan medföra. Integrerad kustförvaltning skulle bidra till att skapa lämpliga ramar för omfattande riskminskning och anpassningsstrategier i kustområdena, utgående från befintliga instrument och från resultaten av EU-forskningen[20]. Kommissionens grönbok om anpassningen till klimatförändringarna[21], som ska läggas fram under 2007, och den integrerade strategi för katastrofförebyggande verksamhet inom EU som anmälts för 2008[22] kommer ytterligare att bidra till anpassningen till tänkbara risker med bland annat klimatförändringen i Europas kustområden.

När kommissionen lade fram sin strategi för genomförande av EU-rekommendationen om en integrerad förvaltning av kustområdena[23] påpekade man särskilt att kustområdena mer än några andra områden kräver ett samordnat, områdesbaserat tillvägagångssätt, men att gott områdesbaserat styre naturligtvis i princip är viktigt för alla områden som utsätts för en mångfald av belastningar och motstridiga intressen. Det gäller i allt större utsträckning även för haven och oceanerna[24]. Oberoende av att behovet av integrerad förvaltning kvarstår på land måste ytterligare insatser göras för att införa en integrerad förvaltning utöver land-havsgränsen och över regionala vattensammanhang. Grunden för ett bättre regionalt samarbete i havsrelaterade frågor har redan lagts, bland annat i form av de maritima områden för gränsöverskridande och internationellt samarbete som ingår i sammanhållningspolitikens samarbetsmål[25]. Och framför allt införs enheter för förvaltning och –planering till havs genom det föreslagna direktivet om en marin strategi, i form av marina regioner och delregioner[26]. För Medelhavet håller man slutligen på att utveckla rättsliga ramar för integrerad kustförvaltning som protokoll till Barcelona-konventionen, i vilken EU är avtalspart[27].

Det föreslagna direktivet om en marin strategi kommer att innehålla de miljönormer som krävs för att skydda havsmiljön och de resurser som denna omfattar. Direktivet fastställer också en rumslig och tidsmässig fördelning av de åtgärder som krävs för att uppnå det övergripande målet för en god miljöstatus[28]. Med andra ord kommer fysisk planering i havsområdena att ingå i strategin för ett framgångsrikt genomförande av det föreslagna direktivet. Detta har redan tagits i beaktande i vissa regionala havskonventioner, som kommer att spela en viktig roll i samordningen av genomförandet av direktivet på regionalvattennivå. Helsingforskonventionen om skydd av Östersjön, Oslo- och Pariskonventionerna om skydd av Nordostatlanten samt Barcelonakonventionen om skydd av Medelhavet har nyligen tagit betydande steg mot integration av fysisk planering i kust- och havsområden i sina pågående och planerade aktiviteter. Detta kommer att vara en hörnsten för allt vidare arbete med fysisk planering till havs inom ramen för det föreslagna direktivet om en marin strategi.

Utgående från dessa åtgärder och andra pågående initiativ på gemenskapsnivå, i regionala sammanhang och på nationell nivå kommer man inom ramen för EU:s framtida havspolitik att i enlighet med den grönbok som antogs i juni 2006 överväga införandet av ett system för fysisk planering i kust- och havsområden. Hållbar utveckling av EU:s hav och oceaner kan kräva mer omfattande planering och förvaltning för att lösa konflikterna kring användningen av havsresurser och plats. Bland de viktigaste uppgifterna är att finna de bästa placeringarna för ekonomisk verksamhet och samtidigt undvika konflikt med andra användare, att använda den begränsade platsen så effektivt som möjligt och att förvalta utvecklingen till havs och på stränderna på bästa sätt.

Eftersom den integrerade kustförvaltningen, inom ramen för en omfattande havspolitik för hela EU, ger ett avsevärt mervärde i jämförelse med många traditionella, stelare planerings- och förvaltningssystem kan detta uppnås. Integrerad kustförvaltning skulle dessutom öka samstämmigheten mellan olika strategier, planer och program på olika nivåer. Det förblir en enorm utmaning att agera i olika skalor och över administrativa och sektoriella gränser, men detta är en förutsättning för att uppnå verklig integration. Det kommer att leda till större klarhet, säkerhet och förutsägbarhet i politik och beslutsprocesser, och därigenom underlätta en hållbar utveckling av havsrelaterade ekonomier och göra kustsamhällen mer livskraftiga.

Utvecklingen av EU:s politik och lagstiftning som påverkar kustområdena

I Europeiska kommissionens meddelande “Om integrerad förvaltning av kustområden: en gemenskapsstrategi”[29] påpekas att de flesta, om inte alla, av EU:s strategier och instrument har någon form av inverkan på kustområdena. Kommissionen kommer även framledes att försöka se till att dessa strategier och instrument är samstämmiga och underlättar genomförandet på lägre förvaltningsnivå. Sedan 2001, då vitboken om styrelseformerna i EU[30] lades fram, har kommissionen genomfört en rad strukturella åtgärder för att öka öppenhet och insyn, delaktighet, redovisningsskyldighet, effektivitet och samstämmighet i beslutsprocesserna och i genomförandet av EU-politiken (t.ex. genom allmänt tillgängliga arbetsprogram, konsekvensbedömning av politiken och systematiskare samråd med allmänheten). EU:s framtida havspolitik – i vilken direktivet om en marin strategi utgör en hörnsten – skall vara en plattform för att ytterligare bygga ut samordningen och synergierna mellan EU:s många strategier och instrument som påverkar kustområdena.

Utöver de strategiskt viktiga initiativ i havsmiljön som nämns ovan har även utvecklingen av andra, specifika instrument som berör viktiga kustproblem fortskridit sedan 2000. Med tanke på att kustresurserna fortfarande överexploateras och allt fler naturliga områden går förlorade är dessa instrument en viktig del av en övergripande insats för att uppnå hållbar förvaltning av Europas kustområden. Bland de viktigaste instrumenten kan nämnas ramdirektivet om vatten[31], som antogs 2000, habitatdirektivet och fågeldirektivet[32] samt handlingsplanen ”Att stoppa förlusten av biologisk mångfald till 2010 - och därefter”[33] och 2001 års direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan[34] som gäller planer och program. Vad gäller särskilda risker vid kusterna omfattas översvämningar av det föreslagna direktivet om bedömning och hantering av översvämningar[35], jordskred och markförsegling (t.ex. genom urbanisering) omfattas av det föreslagna direktivet om inrättande av rambestämmelser för markskydd[36].När det gäller vattenbrist och torka har vissa diskussioner redan förts i rådet, och kommer så småningom, under loppet av 2007, att behandlas i ett meddelande från kommissionen[37]. Med tanke på turismens betydelse för kustområdena förtjänar kommissionens initiativ för att göra turismen i EU hållbarare också att nämnas[38].

Riktlinjer för fortsatt främjande av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa

Utgående från det som sägs ovan anser kommissionen att det krävs fortsatta insatser på EU-nivå för att främja en integrerad förvaltning av kustområdena. Därför föreslås följande:

- Kustmedlemsstaterna uppmuntras att genomföra sina nationella strategier för integrerad kustförvaltning eller att utveckla sådana strategier om de ännu inte har börjat genomföra EU-rekommendationen. Målet bör vara en välavvägd miljömässig, social, ekonomisk och kulturell utveckling, i samarbete med berörda parter.

- För att uppnå en mer samstämmig tolkning och tillämpning av integrerad kustförvaltning i alla medlemsstater behövs riktlinjer som förklarar de principer som ligger till grund för sund kustområdesplanering och -förvaltning, och metoder för att tillämpa dessa principer.

- Eftersom det föreslagna direktivet om en marin strategi och det tillhörande arbetet i de regionala havskonventionerna är av avgörande betydelse för utvecklingen av ett allomfattande grepp i fråga om hållbar utveckling av EU:s hav och oceaner måste strategierna för en integrerad kustförvaltning utvecklas i nära samordning och samarbete med dessa instrument. Därigenom kan integrerad kustförvaltning även bli en viktig del i EU:s framtida havspolitik.

- Det krävs ytterligare stöd för genomförandet av integrerad kustförvaltning på land, men samarbetet på regionalhavsnivå måste också förstärkas, inte minst för att uppnå samstämmigare planer, program och förvaltning av både land- och havsområdena vid våra kuster. Det föreslagna direktivet om en marin strategi och tillhörande arbete i de regionala havskonventionerna kommer att utgöra viktiga instrument i detta sammanhang.

- Med tanke på kustområdenas sårbarhet för klimatförändringens tänkbara effekter bör man utveckla och genomföra strategier för att anpassa sig till dessa risker: Detta bör stämmas av med strategierna för integrerad kustförvaltning och med de instrument som berör särskilda naturliga eller tekniska risker.

- Det krävs ytterligare insatser i form av jämförelser och spridning av bästa praxis avseende integrerad kustförvaltning, inte minst mellan olika kustregioner. Dessutom måste datainsamling och effektiv informationsspridning och -användning i beslutsprocesserna främjas. Arbetet med att utveckla gemensamma indikatorer och ramar för att bedöma hur den integrerade kustförvaltningen fungerar i praktiken kommer också att fortsättas.

EU:s framtida havspolitik och dess miljörelaterade stöttepelare, EU:s marina strategi, är exempel på ett integrerat grepp för beslutsprocessen, som gör det möjligt att komma en bra bit på väg mot genomförandet av den agenda som beskrivs ovan.

EU:s sammanhållningspolitik kommer att vara en viktig källa för direkt stöd till genomförandet av en integrerad kustförvaltning från och med 2007, inte minst genom samarbetsmålet och initiativet Regioner för ekonomisk förändring[39], där kustförvaltning ingår som tema. Dessutom har Europeiska fiskerifonden[40] ett avsnitt om integrerad och hållbar utveckling av områden som är beroende av fiske. Det EU-understödda initiativet Encora[41], som inleddes 2006, kommer att vara inriktat på att strukturera de uppsplittrade insatserna i fråga om EU:s forskning och utbildning i kustfrågor[42].

SLUTSATSER

Utvärderingen av EU:s rekommendation om integrerad förvaltning av kustområdena har visat att rekommendationen har haft positiva effekter och drivit på utvecklingen mot mer samordnad planering och förvaltning av kustområdena i Europa. Den framtida havspolitiken och dess miljörelaterade stöttepelare, EU:s marina strategi, kommer att blåsa nytt liv i vår strategi för integrerad kustförvaltning och ytterligare förbättra dess genomförande under de närmaste åren.

I syfte att hantera de bestående problemen med miljöförstörelse i kustområdena har en rad särskilda instrument föreslagits eller antagits sedan EU:s rekommendation lades fram. Kommissionen kommer även framöver att se till att EU:s olika strategier och instrument som berör kustområdena är samstämmiga och ger synergieffekter.

Möjligheter att främja genomförandet av en integrerad kustförvaltning ges bland annat inom ramen för sammanhållningspolitiken, Europeiska fiskerifonden och ramprogrammet för forskning.

I detta sammanhang förblir EU:s rekommendation om integrerad förvaltning av kustområdena relevant vad gäller stöd till genomförandet av nationella strategier och vidareutveckling av en integrerad kustförvaltning i Europa.

[1] 2002/413/EG, EGT L148, 6.6.2002, s.24.

[2] Ibid. Avsnitt VI.3.

[3] An evaluation of integrated coastal zone management (ICZM) in Europe (Utvärdering av den integrerade förvaltningen av kustområden i Europa), 1.12.2006, http://ec.europa.eu/environment/iczm/home.htm.

[4] The changing faces of Europe's coastal areas (De europeiska kustområdenas förändrade ansikte), EEA:s rapport nr 6/2006, ISSN 1725-9177, http://reports.eea.europa.eu/eea_report_2006_6/en/.

[5] Report on the use of the ICZM indicators from the WG-ID (Rapport från arbetsgruppen för indikatorer och data om användningen av indikatorer för integrerad förvaltning av kustområden ), september 2006, http://ec.europa.eu/environment/iczm/pdf/report_wgid.pdf.

[6] KOM(2005) 504 och 505, 14.10.2005.

[7] KOM(2006) 275 slutlig, 7.6.2006.

[8] KOM(2005) 35, 9.2.2005: http://ec.europa.eu/environment/climat/eccp_impacts.htm.

[9] 2006/ENV/012, kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2006, KOM(2005) 531 slutlig, 25.10.2005.

[10] KOM(2000) 547 slutlig, 27.9.2000.

[11] KOM(2005) 35, 9.2.2005.

[12] Se fotnot 4.

[13] Den 31 december 2006 hade rapporter kommit in från Belgien, Cypern, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Lettland, Litauen, Malta, Nederländerna, Portugal, Spanien, Storbritannien och Tyskland. Utkast och annan dokumentation hade kommit in från Polen, Slovenien och Sverige. Estland, Irland och Italien hade inte skickat några nationella bidrag alls.

[14] Kustlinjens längd enligt definition i EUrosionsprojektet (2004).

[15] Se fotnot 4.

[16] I EU:s rekommendation ingår ingen uppmaning till Rumänien eller Bulgarien att lämna rapporter, men Rumänien lämnade ändå in utkast och andra bidrag till den 31 december 2006 (Bulgarien har inte lämnat några formella bidrag).

[17] Arbetsgruppen för indikatorer och data, WG-ID http://ec.europa.eu/environment/iczm/home.htm#zone6, DEDUCE-projektet (Interreg) http://www.gencat.net/mediamb/sosten/deduce/deduce.htm.

[18] The changing faces of Europe's coastal areas, EEA-rapport nr 6/2006, ISSN 1725-9177; European Spatial Planning Observatory Network (Observationsorgan i samverkan för europeisk regional utvecklingsplanering) http://www.espon.eu/.

[19] Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG, EGT L 108, 25.04.2007.

[20] T.ex. det föreslagna direktivet om bedömning och hantering av översvämningar, KOM(2006) 15, 18.1.2006 och det föreslagna ramdirektivet om inrättande av rambestämmelser för markskydd, KOM(2006) 232, 22.9.2006. Dessutom rådets beslut om inrättande av ett finansiellt instrument för civilskydd, 2007/162/EG, Euratom, 5.3.2007 och åtgärdspaketen för sjösäkerhet: http://ec.europa.eu/transport/maritime/safety/index_en.htm, samt EUrosionstudien: www.eurosion.org; och ARMONIA (applied multi-risk mapping for impact assessment): www.armoniaproject.net.

[21] Se fotnot 9.

[22] Årlig politisk strategi för 2008, KOM(2007) 65 slutlig, 21.2.2007.

[23] KOM(2000) 547 slutlig, 27.9.2000.

[24] Grönboken "Unionens framtida havspolitik: En europeisk vision för oceanerna och haven", KOM(2006) 275 slutlig, 7.6.2006.

[25] Rådets förordning (EG) nr 1083/2006, EUT L210, 31.7.2006, s.25.

[26] Se fotnot 6, artikel 3.

[27] Konvention om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion, Barcelona 1976, ändrad 1995: http://www.pap-thecoastcentre.org/.

[28] Se fotnot 6. Bilaga V.

[29] Se fotnot 10.

[30] KOM(2001) 428 slutlig, 25.7.2001, http://ec.europa.eu/governance/governance/index_en.htm.

[31] Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, EGT L327, 22.12.2000.

[32] Rådets direktiv 92/43/EEG (EGT L 206, 22.07.1992) senast ändrat genom direktiv 79/409/EG (EGT L 103, 25.04.1979).

[33] KOM(2006) 216 slutlig, 22.5.2006.

[34] Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG, EGT L 197, 21.07.2001.

[35] KOM(2006) 15 slutlig, 18.11.2006

[36] KOM(2006) 232 slutlig, 22.9.2006.

[37] Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2007, KOM(2006) 629 slutlig, 24.10.2006.

[38] http://ec.europa.eu/enterprise/services/tourism/tourism_sustainability_group.htm.

[39] Regioner för ekonomisk förändring, KOM(2006) 675 och SEK(2006) 1432, 8.11.2006.

[40] Europeiska fiskerifonden, rådets förordning (EG) nr 1198/2006, EUT L223, 15.08.2006, s.1.

http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/structural_measures/arrangements_2007_2013_en.htm.

[41] ENCORA http://www.encora.eu/.

[42] Antagandet av det finansiella instrumentet för miljön, LIFE+, är ännu inte avslutat (kommissionens förslag KOM(2004) 621, 29.9.2004).