Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av kimrök avsedd för gummi med ursprung i Arabrepubliken Egypten och Ryska federationen

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Den 21 december 2001 inledde kommissionen en antidumpningsundersökning avseende import till gemenskapen av kimrök avsedd för gummi med ursprung i Egypten och Ryssland.

Undersökningen gav vid handen att det förekom skadevållande dumpning. Eftersom vissa aspekter när det gällde orsakssamband och gemenskapens intresse behövde undersökas ytterligare, infördes det inga provisoriska antidumpningsåtgärder beträffande kimrök avsedd för gummi med ursprung i Egypten och Ryssland.

Det bifogade förslaget till rådets förordning grundar sig på de slutgiltiga undersökningsresultaten som bekräftade förekomsten av dumpning och skada och påvisade ett orsakssamband mellan dumpning och skada. Undersökningen av alla inblandade intressen, framför allt hos gemenskapsindustrin, de icke-närstående importörerna och användarna, ledde till slutsatsen att det inte stred mot gemenskapens intresse att vidta slutgiltiga åtgärder.

Rådet föreslås därför anta bifogade förslag till förordning, som bör offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning senast den 20 mars 2003.

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av kimrök avsedd för gummi med ursprung i Arabrepubliken Egypten och Ryska federationen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 [1] om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 11.2 och 11.3 i denna,

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1972/2002, EGT L 305, 7.11.2002, s. 1.

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1. Inledande

(1) Kommissionen meddelade den 21 december 2001 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning att det skulle inledas ett antidumpningsförfarande beträffande import till gemenskapen av kimrök avsedd för gummi med ursprung i Egypten och Ryssland [2].

[2] EGT C 367, 21.12.2001, s. 16.

(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs i november 2001 av Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) (nedan kallat "den klagande"), som företräder tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 75 % [3], av gemenskapens sammanlagda produktion av kimrök avsedd för gummi. Klagomålet innehöll sådan bevisning om dumpning av den nämnda produkten och om därav vållad väsentlig skada som ansågs vara tillräcklig för att motivera inledandet av ett antidumpningsförfarande.

[3] Av konfidentialitetsskäl kan det inte lämnas någon mer exakt uppgift.

(3) Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkarna och de importörer som den visste var berörda samt deras intresseorganisationer, företrädare för de berörda exporterande länderna, de klagande gemenskapstillverkarna och den andra gemenskapstillverkaren, samt användarna, om att förfarandet skulle inledas. Berörda parter gavs tillfälle att inom tidsfristen i tillkännagivandet lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda.

(4) Ett antal exporterande tillverkare i de berörda länderna samt tillverkare, användare och importörer i gemenskapen lämnade skriftliga synpunkter. Alla parter som inom den ovannämnda tidsfristen begärde att bli hörda och visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.

1.2. Frågeformulär

(5) För att ge de exporterande tillverkarna i Ryssland möjlighet att, om de så önskade, begära behandling som företag som är verksamma under marknadsekonomiska förhållanden (nedan kallat "marknadsekonomisk status") [4] eller individuell behandling sände kommissionen ut blanketter för ansökan om marknadsekonomisk status respektive om individuell behandling till de ryska företag som den visste var berörda.Kommissionen sände även ut frågeformulär till alla gemenskapstillverkare, alla exportörer/tillverkare, alla importörer och alla användare som den visste var berörda och till alla andra parter som gav sig till känna inom de tidsfrister som angetts i tillkännagivandet om inledande. Frågeformulär sändes även ut till handlare i länder utanför gemenskapen när det stort klart att samarbetet med dem skulle vara av värde vid fastställandet av den faktiska exporten (med avseende på volym och pris) till gemenskapen.

[4] Det bör noteras att detta förfarande inleddes innan rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 ändrades genom rådets förordning (EG) nr 1972/2002 av den 5 november 2002.

(6) Svar erhölls från tre klagande gemenskapstillverkare, en icke-klagande gemenskapstillverkare, sju tillverkare/exportörer i de berörda länderna, fyra handlare i länder utanför EU och två gemenskapsimportörer som var närstående och fem gemenskapsimportörer som inte var närstående tillverkare/exportörer. Kommissionen erhöll slutligen ansökningar om marknadsekonomisk status/individuell behandling från två ryska exporterande tillverkare och ansökningar om individuell behandling från två andra ryska tillverkare/exportörer av den berörda produkten.

(7) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för att fastställa dumpning och skada samt gemenskapens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande företag:

Gemenskapstillverkare:

- Cabot Europe Ltd., Frankrike.

- Columbian Chemicals Europa GmbH, Tyskland.

- Degussa AG, Tyskland.

- Deutsche Gasrusswerke GmbH & Co, Tyskland.

Icke-närstående importörer i gemenskapen:

- CIE s.r.l., Italien.

- C.D.M.A. S.A., Frankrike.

- Lehmann & Voss & Co, Tyskland.

Exportörer/tillverkare i Ryssland:

- Omskij Zavod Technitjeskogo Ugleroda OAO, Omsk.

- Jaroslavskij Technitjeskij Uglerod OAO, Jaroslavl.

- Tujmasytechuglerod OAO, Tujmasy.

- Ivanovskij Techuglerod I Resina OAO, Michalevo.

- Techuglerodeksport ZAO, Moskva, och Jejune Trade Ltd., handlare för Tujmasytechuglerod och Ivanovskij Techuglerod. (Kontrollen hos Jejune Trade Ltd. ägde rum i Moskva även om företaget är registrerat på Cypern.)

Exportör/tillverkare i Egypten:

- Alexandria carbon Black Co. S.A.E.(ACB), Alexandria.

Importörer som är den egyptiska exporterande tillverkaren närstående:

- ACB (UK) Ltd., Wolverhampton, Förenade kungariket.

- ACB Belgium BVBA, Rumst, Belgien.

Handlare:

- Taurus Carbonpack KFT, Ungern.

- Carbon Black Ltd., Ungern.

Jämförbart land:

- Columbian Tiszai Carbon Ltd., Ungern.

Användare:

- Goodyear Dunlop Tyres Europe B.V., Belgien.

- Nokian Tyre plc., Finland.

- Manufacture Française des Pneumatiques Michelin, Frankrike.

- Continental AG, Tyskland.

- Bridgestone / Firestone Europe S.A., Belgien.

- Pirelli Pneumatici S.p.A., Italien.

- Vredestein NV, Nederländerna.

- Cooper-Avon Tyres Ltd, Cooper Standard Automotive France SA och Cooper Standard Automotive UK sealing Ltd, Förenade kungariket och Frankrike.

1.3. Undersökningsperiod

(8) Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 oktober 2000 till och med den 30 september 2001 (nedan kallad "undersökningsperioden" eller "UP"). Undersökningen av hur de faktorer utvecklades som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från 1997 till slutet av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden").

1.4. Tullbehandling

(9) Den berörda produkten importeras tullfritt till gemenskapen.

1.5. Provisoriska åtgärder

(10) Eftersom vissa aspekter när det gällde orsakssamband och gemenskapens intresse behövde undersökas ytterligare, infördes det inga provisoriska antidumpningsåtgärder beträffande kimrök avsedd för gummi med ursprung i Egypten och Ryssland.

1.6. Påföljande förfarande

(11) Den 20 september 2002 underrättades alla samarbetsvilliga parter om kommissionens preliminära bedömning av fallet och kunde lämna synpunkter. Där så varit lämpligt har kommissionens undersökningsresultat ändrats i enlighet med dessa.

(12) Kommissionen begärde ytterligare uppgifter från praktiskt taget alla samarbetsvilliga parter och fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten. Framför allt genomfördes ytterligare undersökningar på plats hos två användare så att besök avlades hos samtliga samarbetsvilliga användare.

(13) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa slutgiltiga antidumpningstullar. Det fastställdes även en tidsfrist inom vilken parterna kunde lämna synpunkter sedan uppgifterna meddelats. Parternas skriftliga och muntliga synpunkter har tagits under övervägande, och undersökningsresultaten har där så varit lämpligt ändrats i enlighet med dessa.

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1. Berörd produkt

(14) Den berörda produkten är kimrök avsedd för gummi, en kolbaserad kemikalie som till följd av dess förstärkande egenskaper används som fyllnadsmedel i gummiprodukter, med ursprung i Egypten och Ryssland (nedan kallad "den berörda produkten"), som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2803 00 10 och ex 2803 00 80.

(15) Den berörda produkten framställs i olika kvaliteter. Vid undersökningen fastställdes att de förstärkande egenskaperna hos kimrök avsedd för gummi kan variera avsevärt mellan olika kvaliteter. Det konstaterades att vissa så kallade "icke-aktiva" kvaliteter inte alls har några förstärkande egenskaper och att de inte fungerar som fyllnadsmedel i gummiblandningar. Det konstaterades även att vissa kvaliteter som har förstärkande egenskaper ibland också kan användas i andra produkter än gummi, t.ex. bläck- och plastprodukter. Slutsatsen drogs att alla kvaliteter av produkten, i den mån de har förstärkande egenskaper och därför kan verka som fyllnadsmedel i gummiblandningar, bör anses falla inom ramen för den berörda produkten, oavsett deras faktiska användning. Bortsett från ovannämnda "icke-aktiva" kvaliteter, som inte har några förstärkande egenskaper, bör därför alla kvaliteter av kimrök avsedd för gummi betraktas som berörd produkt i denna undersökning. De olika kvaliteter i vilka produkten framställs och som har förstärkande egenskaper har dessutom samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och kan därför anses utgöra en och samma produkt.

(16) Undersökningen gav vid handen att tre grundläggande uppgifter om en produkts egenskaper samtidigt är både nödvändiga och tillräckliga för att identifiera en produkt såsom kimrök avsedd för gummi med förstärkande egenskaper, nämligen den specifika ytarean, strukturen och tryckhållfastheten hos pelleten. Dessa egenskaper kan mätas med olika testmetoder. I detta förfarande användes ASTM [5]-testmetoder eftersom dessa är de internationellt mest använda. Efter det att de berörda parternas synpunkter beaktats drogs slutsatsen att det mest lämpliga sättet att fastställa huruvida kimrök avsedd för gummi har förstärkande egenskaper och därför kan betraktas som den berörda produkten i detta förfarande, är att studera ytområdet med hjälp av testmetoden "jodadsorption", produktens struktur med hjälp av testmetoden dibutylftalatabsorption (nedan kallad "DBP-absorption") och tryckhållfastheten hos pelleten med hjälp av testmetoden automatiserad kontroll av pellets hårdhet (Automated Individual Pellet Hardness).

[5] ASTM är en förkortning för "American Society for Testing and Materials".

(17) Jodadsorptionen, DBP-absorptionen och kontrollen av pellets hårdhet mäts med ASTM:s standardtestmetoder. Dessa standarder betecknas på följande sätt: ASTM D1510-02a för jodadsorptionen, ASTM D2414-02a för DBP-absorptionen och ASTM D5230-00e1 för automatiserad kontroll av pellets hårdhet.

(18) Därefter konstaterades det att all kimrök avsedd för gummi, för vilken värdena från jodadsorptionen, DBP-absorptionen och den automatiserade kontrollen av pellets hårdhet inte understeg vissa minimivärden och, i fallet med DBP-absorptionstestet, inte översteg ett visst maximivärde enligt dessa tre standardtestmetoder, har förstärkande egenskaper och därför bör anses utgöra den berörda produkten. Följande värden erhölls:

>Plats för tabell>

(19) Två ryska tillverkare hävdade att deras produkter inte omfattades av förfarandet. Undersökningen gav vid handen att den produkt som exporterades av en av dessa tillverkare faktiskt inte innefattades av ovannämnda värden och den ansågs därför inte omfattas av förfarandet. När det gäller den andra tillverkaren avvisades påståendet eftersom produkten omfattas av produktdefinitionen ovan.

2.2 Likadan produkt

(20) Det fastställs att den kimrök avsedd för gummi enligt definition ovan som framställs av gemenskapstillverkarna och säljs på gemenskapsmarknaden liknar den kimrök avsedd för gummi som framställs i Egypten och Ryssland och exporteras till gemenskapen samt de produkter som säljs på den inhemska marknaden i dessa länder, eftersom det inte råder några skillnader i de grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaperna och användningarna. Samma sak gäller för den kimrök avsedd för gummi som framställs och säljs för export till gemenskapen i förhållande till den produkt som framställs och säljs i Ungern, som för Ryssland valdes ut som tredjeland med marknadsekonomi. Alla dessa produkter anses därför utgöra likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen").

3. DUMPNING

3.1. EGYPTEN

3.1.1. Normalvärde

(21) För den enda egyptiska exporterande tillverkaren måste normalvärdet konstrueras, eftersom dess sammanlagda inhemska försäljning av den likadana produkten under undersökningsperioden motsvarade mindre än 5 % av exportförsäljningen till gemenskapen. I enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen konstruerades normalvärdet genom att ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst lades till exportörens produktionskostnad. Eftersom den inhemska försäljningen av den berörda produkten inte var representativ och eftersom det inte fanns någon annan lämplig bas fastställdes för undersökningen av dumpning det skäliga beloppet för försäljnings- och administrationskostnaderna, de andra allmänna kostnaderna och vinsten i enlighet med artikel 2.6 c i grundförordningen på grundval av uppgifter som lämnats av den samarbetsvilliga tillverkaren i Ungern, som valts ut till med Ryssland jämförbart land.

(22) Den egyptiska exporterande tillverkaren påstod att den vinstmarginal som kommissionen använde var onormalt hög och att kommissionen inte kontrollerat vilken vinst andra exportörer eller tillverkare vanligtvis gjorde på försäljning i Egypten inom samma allmänna kategori. När det gäller nivån på vinstmarginalen bör det beaktas att det belopp som lades till exportörens produktionskostnad inte bara innefattade vinst utan även försäljnings- och administrationskostnader samt andra allmänna kostnader och sålunda motsvarade bruttomarginalen för produkten i fråga. Vinstbeloppet kan inte bedömas självständigt eftersom det är en funktion av bl.a. försäljnings- och administrationskostnader samt andra allmänna kostnader. I fallet med detta företag är försäljnings- och administrationskostnaderna samt de andra allmänna kostnaderna begränsade eftersom företaget är ett tillverkande dotterbolag inom en större koncern. Det bör dessutom noteras att bruttomarginalen för tillverkaren i det jämförbara landet stämmer överens med bruttomarginalen för en ledande tillverkare av kimrök i Förenta staterna. Exportörens bevisning hänförde sig slutligen inte till företag som tillverkar kimrök eller produkter inom samma allmänna kategori. Av alla dessa skäl avvisades påståendet.

(23) Gemenskapsindustrin begärde att de inhemska priserna skulle användas för att beräkna normalvärdet. Eftersom försäljningsvolymerna till inhemska icke-närstående kunder underskred tröskeln enligt artikel 2.2 i grundförordningen och det inte fanns några belägg för att de inhemska priserna var representativa för den berörda marknaden måste normalvärdet dock konstrueras.

3.1.2. Exportpris

(24) I vissa fall exporterades den berörda produkten till oberoende kunder i gemenskapen och exportpriset fastställdes därför i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, nämligen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

(25) I andra fall exporterades den berörda produkten till två närstående importörer i gemenskapen. I dessa fall konstruerades exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna första gången såldes vidare till en oberoende köpare. För att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid gemenskapens gräns gjordes justeringar för alla kostnader som uppkommit mellan import och återförsäljning. För en närstående importör innefattade inte de kostnader som rapporterats samtliga uppkomna kostnader. Eftersom inga ytterligare uppgifter lämnats av den importören, gjordes därför en justering på grundval av tillgängliga fakta. Den vinstsats som tillämpades (5 %) grundade sig på uppgifter om oberoende handlare i gemenskapen.

3.1.3. Jämförelse

(26) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes fritt fabrik. I syfte att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs det i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen genom justeringar hänsyn till olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet. I enlighet med detta togs det i tillämpliga fall hänsyn till belagda skillnader i kostnader när det gäller rabatter, avdrag, transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, förpackning och krediter.

3.1.4. Dumpningsmarginal

(27) Dumpningsmarginalen fastställdes på grundval av en jämförelse av ett vägt genomsnittligt normalvärde med ett vägt genomsnitt av exportpriser i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.

(28) Denna jämförelse gav vid handen att det förekom dumpning, och dumpningsmarginalen var lika med det belopp med vilket normalvärdet översteg exportpriset. Dumpningsmarginalen är, uttryckt i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns, före tull, för

- Alexandria Carbon Black: 6,6 %

(29) Eftersom den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren erkänns vara den enda exporterande tillverkaren av den berörda produkten i Egypten fastställs den övriga dumpningsmarginalen för detta land till detta företags nivå.

3.2. RYSSLAND

3.2.1. Grad av samarbete

(30) Graden av samarbete var hög. Tre exporterande tillverkare som står för mer än 85 % av exporten till gemenskapen samarbetade i förfarandet.

3.2.2. Marknadsekonomisk status

(31) Eftersom Ryssland när förfarandet inleddes fortfarande betraktades som ett land som inte var en marknadsekonomi [6] kunde normalvärdet fastställas i enlighet med artikel 2.1-2.6 i grundförordningen [7] endast för de tillverkare som befanns uppfylla kriterierna i artikel 2.7 c, dvs. att marknadsekonomiska förhållanden råder när det gäller framställningen och försäljningen av den berörda produkten.

[6] Se artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 1972/2002.

[7] Grundförordningen innan den ändrades genom rådets förordning (EG) nr 1972/2002.

(32) Två exporterande tillverkare i Ryssland ansökte om marknadsekonomisk status i enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen, eller om individuell behandling för det fall undersökningen gav vid handen att de inte uppfyllde alla förutsättningarna för marknadsekonomisk status, och besvarade blanketten för ansökan om marknadsekonomisk status för exporterande tillverkare.

(33) Kommissionen inhämtade alla uppgifter den ansåg vara nödvändiga och kontrollerade alla de uppgifter som lämnats i ansökan om marknadsekonomisk status på plats hos företagen i fråga.

(34) Båda företagen befanns ha en enda uppsättning räkenskaper som var föremål för oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer. De båda företagens produktionskostnader och ekonomiska situation var inte föremål för några betydande snedvridningar på grund av det tidigare statshandelssystemet och båda företagen omfattades av lagar om konkurs och egendom. Valutaomräkningar skedde till marknadskurser. När det gäller beslut om priser, kostnader och insatsvaror befanns dessa ha fattats som svar på signaler från marknaden utan någon betydande inblandning från statens sida. När det gäller marknadsvärden noterades det att priserna på olja (råvaror) och energi fortfarande kan behöva anpassas till mer lämpliga marknadsnivåer om det under undersökningens gång konstateras att dessa priser inte är helt tillförlitliga.

(35) Därför drogs slutsatsen att kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllda och att därför båda företagen borde beviljas marknadsekonomisk status.

(36) De berörda företagen och den klagande gavs tillfälle att lämna sina synpunkter på ovanstående resultat. Den klagande påstod att marknadsekonomisk status inte borde beviljas eftersom energipriserna i Ryssland påverkas kraftigt av statlig inblandning och inte återspeglar marknadsvärdena. Detta påstående avvisades eftersom den allmänna nivån på energipriserna i Ryssland som sådana inte kan betraktas som ett tecken på otillbörlig statlig inblandning i företagens affärsbeslut i den mån, vilket är fallet här, en snedvridning kan korrigeras vid fastställandet av normalvärdet med hjälp av en lämplig justering. Förekomsten av eventuella snedvridningar vid fastställandet av normalvärde och kostnader kan alltid beaktas i enlighet med artikel 2.3 och 2.5 i grundförordningen.

3.2.3. Individuell behandling

(37) I enlighet med artikel 9.5 i grundförordningen för institutionen en konsekvent politik när det gäller att beräkna en eventuell landsomfattande tull för länder som omfattas av artikel 2.7, utom i sådana fall där företagen kan visa att deras exportpriser och exportvolymer samt försäljningsvillkor fastställs fritt, valutaomräkningar sker till marknadskurser och att eventuell statlig inblandning inte medger att åtgärder kringgås om exportörer ges olika tullsatser. Om dessa förutsättningar är uppfyllda kan detta berättiga att man frångår ett fastställande av en enda landsomfattande tull.

(38) Två närstående ryska exporterande tillverkare ansökte om individuell behandling. Frågan om individuell behandling blev irrelevant för en av de sökande eftersom det fastställdes att denne inte exporterade den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa huruvida den andra sökande var berättigad till individuell behandling. Det konstaterades att exportpriserna, exportmängderna och försäljningsvillkoren fastställdes fritt, att valutaomräkningar skedde till marknadskurser och att företaget var tillräckligt oberoende av statlig inblandning. Slutligen drogs slutsatsen att det inte fanns någon risk för att åtgärderna skulle kringgås om exportören beviljades individuell behandling i detta fall. Därför drogs slutsatsen att individuell behandling borde beviljas företaget.

3.2.4. Jämförbart land

(39) I enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen fastställdes normalvärdet för företag som inte kunde beviljas marknadsekonomisk status eller inte ansökt om marknadsekonomisk status på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett jämförbart land.

(40) I tillkännagivandet om förfarandets inledande angav kommissionen att den avsåg att använda Ungern som jämförbart land vid fastställandet av normalvärdet för Ryssland och uppmanade berörda parter att lämna sina synpunkter på detta.

(41) Vissa ryska exportörer och andra berörda parter föreslog att Polen skulle vara ett lämpligare val, framför allt eftersom detta lands marknad var större än Ungerns, konkurrensen större, och det påstods att importen av den berörda produkten till Ungern var försumbar. Det fastställdes dock att den ungerska marknaden var tillräckligt stor för att anses vara representativ i förhållandet till volymen rysk export av den berörda produkten till EU. Det konstaterades även att importvolymen och olika kunders närvaro på den ungerska marknaden innebar att konkurrensen på denna marknad var tillräcklig och inte mindre än i Polen. Det beaktades även att den ungerska tillverkaren var betydligt större än de två polska tillverkarna tillsammans och låg mycket närmare storleken på de ryska företag som står för det mesta av den ryska exporten till gemenskapen. Detta gjorde att mer lämpliga uppgifter blev tillgängliga, t.ex. när det gäller stordriftsfördelar. Kommissionen bekräftade därför valet av Ungern som jämförbart land.

3.2.5. Dumpning

3.2.5.1. Normalvärde i det jämförbara landet

(42) I enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen fastställdes normalvärdet för den ryska tillverkare som beviljades individuell behandling på grundval av kontrollerade uppgifter som erhållits från tillverkaren i det jämförbara landet.

(43) Det konstaterades att den kvalitet som exporterades av denna tillverkare varken framställdes eller såldes av den samarbetsvilliga tillverkaren i det jämförbara landet. Normalvärdet konstruerades därför på grundval av kostnaden för framställning av de mest liknande kvaliteter som tillverkades av det samarbetsvilliga företaget i det jämförbara landet. Denna produktionskostnad justerades för att beakta värdet på skillnaden i jodadsorption mellan de båda kvaliteterna. Till produktionskostnaden som fastställts enligt ovan lades ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinstmarginal. Detta belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinstmarginal grundade sig på det ungerska företagets genomsnittliga belopp i sin försäljning på sin inhemska marknad.

3.2.5.2. Normalvärde för företag som beviljats marknadsekonomisk status

(44) För båda företagen stod den inhemska försäljningen överlag för mer än 5 % av den volym av den berörda produkten som såldes till gemenskapen.

(45) Därefter beaktades huruvida denna försäljning skett inom ramen för normal handel. I detta sammanhang bör det noteras att priserna på elektricitet och gas inte befanns vara fullständigt tillförlitliga och därför inte ansågs medge en korrekt bedömning av alla kostnader i samband med tillverkningen och försäljningen av den berörda produkten. En jämförelse av de priser som de båda företagen betalat för dessa kostnadsposter med priserna inom jämförbara poster i OECD-länderna gav faktiskt vid handen att de förstnämnda var betydligt lägre, och det gavs inte någon uttömmande förklaring till denna skillnad. För båda de exporterande tillverkarna justerades därför produktionskostnaden med hänsyn till priserna på elektricitet och gas. Dessa justeringar gjordes på grundval av det nettopris före skatt som betalats av de industriella användarna av elektricitet och gas i Ungern, enligt uppgifter från Internationella energibyrån (IEA). Dessa priser befanns vara nästan identiska med det ryska exportpris som offentliggjorts av samma byrå.

(46) När det gäller oljan gjorde kommissionen inte några justeringar av de kostnader som angetts av företagen. Eftersom priset på petrokemisk olja i Ryssland motsvarade nästan 80 % av det pris som användes som grund för analysen, verkade det faktiskt som om skillnaden på 20 % i huvudsak kunde bero på de särskilda fördelar som Ryssland åtnjuter på denna marknad. Det har inte heller gjorts några justeringar när det gäller karbokemisk olja eftersom det inte fanns något belägg för någon onormal avvikelse i pris mellan Ryssland och andra länder och eftersom det pris som betalats för den andra oljan, petrokemisk olja (vars tillförlitlighet kan beläggas), ansågs vara godtagbart.

(47) Båda de exporterande tillverkarna anförde invändningar mot de justeringar som gjorts av priset på elektricitet och gas och lämnade ett antal synpunkter i samband med detta.

(48) Först och främst hävdade de att varje jämförelse mellan ryska priser och internationella gas- och elektricitetspriser vore orättvis eftersom Ryssland åtnjuter en komparativ ekonomisk fördel på grund av sina betydande gas-, olje- och kolresurser. Denna invändning måste avvisas eftersom de priser som de två exporterande tillverkarna betalade för elektricitet och gas befanns vara onormalt låga, vilket framgår av att de inhemska priserna i Ryssland befanns uppgå till mellan 15 % och 30 % av motsvarande ungerska priser. Ännu viktigare är konstaterandet att Rysslands inhemska energimarknader regleras av offentliga myndigheter som fastställer priserna.

(49) De två exporterande tillverkarna hävdade vidare att kommissionen inte begärt att de ryska energitillverkarna skulle lämna uppgifter till kommissionen för att den skulle kunna fastställa att leverantörerna gjorde vinst på sin försäljning. Detta påstående avvisades såsom irrelevant. Även om leverantörerna i fråga gick med vinst på sin inhemska försäljning förringar detta faktiskt inte det faktum att priserna sätts av offentliga myndigheter och är fullständigt oproportionerliga i jämförelse med de priser som tas ut på andra håll, vilket innebär att de inte rimligen kan betraktas som tillförlitliga.

(50) Båda företagen påstod att de priser som de betalat för råvaror var korrekt återgivna i deras räkenskaper. Detta påstående avvisades eftersom de priserna, även om kommissionen kontrollerat att de belopp avseende gas och elektricitet som angavs i räkenskaperna faktiskt betalats av tillverkarna, fortfarande inte ansågs återspegla ett värde som ens låg i närheten av marknadsvärdet.

(51) De två exporterande tillverkarna hävdade vidare att kommissionen i detta fall borde ha inlett en antisubventionsundersökning i enlighet med artikel 7.10 i rådets förordning (EG) nr 3284/94. Kommissionen avvisade detta påstående eftersom situationer som följer av förekomsten av subventioner kan undersökas inom ramen för en antidumpningsundersökning. Enligt den sista meningen i artikel 14.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen får dumpning till följd av subventionering undersökas.

(52) De två exporterande tillverkarna påstod även att kommissionen, vid det preliminära fastställandet av jämförbart land, inte samrått med dem angående möjligheten att använda ungerska energipriser för att justera deras energikostnader. Kommissionen avvisade detta påstående eftersom företagen beviljats marknadsekonomisk status och Ungern därför inte användes som jämförbart land för att fastställa normalvärdet för dem utan endast som ersättning, eftersom just dessa ryska priser inte kunde användas.

(53) De två exporterande tillverkarna påstod vidare att det om ungerska gaspriser användes för att justera de ryska priserna hur som helst borde tas hänsyn till skillnaden i transportkostnader. Detta påstående godtogs i sak men eftersom de siffror som lämnades inte var tillräckligt väl underbyggda, gjorde kommissionen en egen bedömning av den justering som borde göras. Det påstods även att gaspriset borde nedsättas med ett belopp motsvarande skillnaden mellan de skatter som tagits ut på exportpriset för gas och dem som tillämpats på det inhemska priset. Påståendet godtogs eftersom det var vederbörligen underbyggt.

(54) Ett företag framförde slutligen invändningar mot metoden för justering av produktionskostnaden i förhållande till kostnaden för återvunna råvaror. Detta påstående avvisades eftersom den metod som föreslagits av företaget inte kunde kontrolleras. I stället godtogs en annan underbyggd begäran rörande beräkningen av justeringen för kostnaderna för elektricitet.

(55) För ett företag befanns den inhemska försäljningen av varje kvalitet, om denna var representativ, ske inom ramen för normal handel även efter det att produktionskostnaden justerats och därför kunna användas för beräkningen av normalvärdet. För de två kvaliteter för vilka den inhemska försäljningen inte var representativ konstruerades normalvärdet på grundval av (den justerade) produktionskostnaden för varje kvalitet, till vilken lades det genomsnittliga beloppet för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och (justerad) vinstmarginal på företagets inhemska försäljning av den berörda produkten, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen.

(56) För det andra företaget var den inhemska försäljningen representativ endast för en kvalitet. För denna kvalitet stod dock de vinstbringande inhemska transaktionerna för mindre än 10 % av den sammanlagda volym som såldes på den inhemska marknaden av den kvaliteten. För alla kvaliteter konstruerades därför normalvärdet på grundval av (den justerade) produktionskostnaden för varje kvalitet, till vilken lades ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst, vilket motsvarade de genomsnittliga försäljnings- och administrationskostnaderna, andra allmänna kostnader och vinst på de transaktioner som skett inom ramen för normal handel med inhemsk försäljning av den likadana produkten, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen.

3.2.5.3. Exportpris

(57) Den tillverkare som beviljats individuell behandling sålde den berörda produkten till gemenskapen via två närstående handlare verksamma i Ryssland, av vilka den ena dock var registrerad på Cypern, och via en icke-närstående handlare i Bulgarien, som inte var samarbetsvillig.

(58) När det gäller en av de exporterande tillverkare som beviljats marknadsekonomisk status exporterades den berörda produkten till gemenskapen antingen direkt till en oberoende kund i gemenskapen eller indirekt via oberoende handlare i Polen och Ungern. När det gäller det andra företag som beviljades marknadsekonomisk status exporterades den berörda produkten till gemenskapen endast via oberoende handlare i Schweiz och Ungern.

(59) För de tre företagen fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, nämligen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas av antingen den första oberoende kunden i gemenskapen eller de oberoende handlarna i ovannämnda länder. I det senare fallet användes de uppgifter som lämnats av respektive oberoende handlare som tillgängliga uppgifter för att fastställa vilka av de produkter som sålts av de två exporterande tillverkarna som faktiskt transporterats till gemenskapen.

3.2.5.4. Jämförelse

(60) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes fritt fabrik. I syfte att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs det i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen genom justeringar hänsyn till olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet. Lämpliga justeringar gjordes i alla fall där de befanns vara rimliga, korrekta och väl underbyggda. I enlighet med detta togs det i tillämpliga fall hänsyn till belagda skillnader i kostnader när det gäller transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, förpackning och krediter.

3.2.5.5. Dumpningsmarginal

(61) Dumpningsmarginalen fastställdes på grundval av en jämförelse av ett vägt genomsnittligt normalvärde med ett vägt genomsnitt av exportpriser i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.

(62) Denna jämförelse gav vid handen att det förekom dumpning, och dumpningsmarginalen var lika med det belopp med vilket normalvärdet översteg exportpriset. Dumpningsmarginalen uttrycktes sedan i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns. I vissa fall måste importpriset cif vid gemenskapens gräns fastställas på grundval av uppgifter som lämnats av de oberoende handlare i Schweiz, Polen och Ungern som samarbetade i förfarandet. Följande dumpningsmarginaler fastställdes:

a) Företag som beviljats marknadsekonomisk status

- Omskij Zavod Technitjeskogo Ugleroda OAO: 20,5 %.

- Jaroslavskij Technitjeskij Uglerod OAO: 54,8 %.

b) Företag som beviljats individuell behandling

- Tujmasytechuglerod OAO: 35 %.

(63) Eftersom exportvolymerna från de samarbetsvilliga ryska exportörerna/tillverkarna stod för 85 % av de importuppgifter som registrerades av Eurostat under undersökningsperioden anses det att samarbetsnivån varit tillräckligt hög, dvs. att alla exporterande tillverkare faktiskt samarbetade i undersökningen. Den övriga dumpningsmarginalen för Ryssland fastställs därför till den högsta nivå som beräknats för en samarbetsvillig tillverkare, dvs. 54,8 %.

4. SKADA

4.1. Definition av gemenskapsindustrin

(64) De tre klagande gemenskapstillverkarna besvarade frågeformulären och samarbetade till fullo i undersökningen. Under undersökningsperioden stod de för mer än 75 % av tillverkningen i gemenskapen.

(65) Den fjärde och återstående gemenskapstillverkaren, Deutsche Gasrusswerke GmbH & Co. (DGW) tillhörde inte de klagande och varken stödde eller motsatte sig klagomålet men samarbetade i undersökningen. Företaget står för återstoden av tillverkningen i gemenskapen och kontrolleras till 50 % av en klagande gemenskapstillverkare och till 50 % av användare av den berörda produkten, dvs. tillverkare av gummivaror. På grund av DGW:s särskilda ställning anses företaget vara skyddat mot konkurrens från de andra gemenskapstillverkarna eller från importörer på den fria marknaden för kimrök avsedd för gummi. Ännu viktigare är att DGW, i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen, står användare nära som också importerar den berörda produkten från de berörda länderna. Av dessa skäl kan dess tillverkning inte tillskrivas den berörda gemenskapstillverkaren.

(66) Därför anses de tre klagande gemenskapstillverkarna utgöra gemenskapsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

4.2. Förbrukningen i gemenskapen

(67) Förbrukningen i gemenskapen fastställdes på grundval av gemenskapsindustrins försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden, den andra gemenskapstillverkarens "försäljning" på gemenskapsmarknaden, de uppgifter som lämnats av den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Egypten och uppgifter från Eurostat om importen från Ryssland och de andra tredjeländerna, uppgifterna vid behov justerade.

(68) På grundval av detta ökade förbrukningen i gemenskapen med 6 % mellan 1997 och undersökningsperioden.

(69) Förbrukningen i gemenskapen av kimrök avsedd för gummi ökade kraftigt mellan 1997 och 1998 och var därefter förhållandevis stabil fram till 2000 innan den under undersökningsperioden minskade något, med 2 %. Den ökning som noterades 1998 berodde på det goda affärsklimat som vid den tidpunkten rådde i ekonomin som helhet men särskilt i bil- och däckindustrin. Det bör noteras att de olika aktörerna på gemenskapsmarknaden inte på samma sätt drog nytta av denna utveckling 1998. Gemenskapsindustrins försäljning ökade med 4 %, den fjärde gemenskapstillverkarens "försäljning" ökade med 5 %, importen från Egypten och Ryssland ökade kraftigt med 59 % och importen från andra länder ökade med 33 %.

>Hänvisning till>

4.3. Import från de berörda länderna

4.3.1. Sammantagen bedömning av den berörda importens verkan

(70) Kommissionen undersökte huruvida importen från de berörda länderna borde bedömas sammantaget på grundval av de kriterier som fastställs i artikel 3.4 i grundförordningen.

(71) Den dumpningsmarginal som fastställdes för vart och ett av de berörda länderna översteg miniminivån, importvolymen från vart och ett av dessa länder var inte försumbar och en sammantagen bedömning ansågs vara lämplig med tanke på konkurrensvillkoren mellan importen från de berörda länderna och den likadana gemenskapsprodukten. Att liknande konkurrensvillkor rådde framgick av det faktum att den kimrök avsedd för gummi som importerades från de berörda länderna och den som tillverkades och såldes av gemenskapsindustrin på gemenskapsmarknaden liknade varandra och distribuerades via samma handelskanaler. Alla importvolymer var dessutom betydande, resulterade i betydande marknadsandelar, som ökade mellan 1997 och undersökningsperioden, och importen skedde till priser som avsevärt underskred gemenskapsindustrins priser.

(72) Därför dras slutsatsen att det bör göras en sammantagen bedömning av importen med ursprung i de två berörda länderna.

4.3.2. Den berörda importens volym och marknadsandel

(73) Importen av kimrök avsedd för gummi från de berörda länderna till gemenskapen ökade volymmässigt från 23 000 ton 1997 till 98 000 ton under undersökningsperioden, dvs. med 332 %. Motsvarande marknadsandel ökade från 2,1 % 1997 till 8,7 % under undersökningsperioden, dvs. med 6,6 procentenheter, vilket motsvarar en ökning med omkring 300 %.

>Hänvisning till>

(74) Den egyptiska exporterande tillverkaren och andra parter påstod att importen från Egypten borde bedömas tillsammans med importen från Thailand. De påstod att importen från Egypten, på grund av ett affärsbeslut fattat av det indiska moderbolaget till både den egyptiska exporterande tillverkaren och ett thailändskt företag som tillverkar kimrök om att ändra uppdelningen av transporterna av kimrök till Västeuropa mellan den egyptiska exporterande tillverkaren och det thailändska företaget, bara ersatt importen från Thailand.

(75) Även om detta påstående vore giltigt stöds det inte av fakta. Även om man beaktar länderna sammantaget liknar faktiskt utvecklingen av importen från Thailand och Egypten mellan 1997 och undersökningsperioden importen från bara Egypten. Utvecklingen av importen skulle därför inte te sig avsevärt annorlunda om man utgick från de nämnda parternas påstående.

4.3.3. Priser på dumpad import

4.3.3.1. Prisutveckling

(76) Det vägda genomsnittliga priset på import med ursprung i de berörda länderna ökade med 17 % under skadeundersökningsperioden, dvs. från 441 euro/ton 1997 till 516 euro/ton under undersökningsperioden. Undersökningen gav vid handen att prisutvecklingen för kimrök avsedd för gummi hänger samman med oljeprisets utveckling (se skäl 88) och allmänt följde den prisutveckling som iakttagits på gemenskapsmarknaden som helhet. 1998 var ett undantag (se skäl 69). Under detta år, då oljepriserna var låga och fallande, steg priserna på kimrök avsedd för gummi från de berörda länderna medan gemenskapsindustrins och andra tredjeländers priser föll (se skäl 105). Gemenskapsindustrins priser fortsatte dock att överstiga priset på importen från de berörda länderna under hela skadeundersökningsperioden.

>Hänvisning till>

4.3.3.2. Prisunderskridande

(77) Kommissionen har undersökt huruvida de exporterande tillverkarna i de berörda länderna underskred gemenskapsindustrins priser under undersökningsperioden. För denna analys justerades de exporterande tillverkarnas priser cif med avseende på kostnader efter import och jämfördes, i samma handelsled, med gemenskapstillverkarnas priser fritt fabrik. Alla priser jämfördes netto efter alla rabatter och avdrag.

(78) De marginaler för prisunderskridandet som härigenom konstaterades uppgår, uttryckt i procent av gemenskapstillverkarnas priser, till mellan 4 % och 8 % när det gäller den egyptiska tillverkaren och mellan 17,2 % och 31,2 % när det gäller de ryska tillverkarna.

(79) Det bör noteras att dessa marginaler för prisunderskridandet inte till fullo återspeglar den dumpade importens verkan på gemenskapsindustrins priser eftersom priserna både sjönk och hölls nere. Detta framgår av den låga vinstmarginal som gemenskapsindustrin uppnådde under undersökningsperioden (se skäl 89), en nivå betydligt lägre än den normala vinst som gemenskapsindustrin hade kunnat uppnå om inte dumpning förekommit.

4.4. Gemenskapsindustrins situation

(80) Skadeanalysen riktades in enbart på de tre klagande gemenskapstillverkarna. När det gäller den fjärde gemenskapstillverkaren (DGW) kan dess tillverkning, som nämnts ovan, inte tillskrivas gemenskapsindustrin och dess situation beaktas därför inte vid bedömningen av den skada gemenskapsindustrin lidit.

4.4.1. Tillverkning

(81) Gemenskapsindustrins tillverkning var förhållandevis stabil mellan 1997 och undersökningsperioden. Efter en ökning med cirka 6 % mellan 1997 och 1998, dvs. från cirka 925 000 ton till cirka 983 000 ton, minskade tillverkningen sedan stadigt fram till undersökningsperioden, då den återgick till 1997 års nivå. Den ökning som skedde 1998 berodde på det goda ekonomiska klimatet, vilket också omsattes i ett högt kapacitetsutnyttjande (se skäl 81).

>Hänvisning till>

4.4.2. Kapacitet

(82) Den del av gemenskapsindustrins faktiska sammanlagda produktionskapacitet som uteslutande användes för tillverkning av den berörda produkten minskade med 2 % under skadeundersökningsperioden. Först ökade den gradvis och nådde sin topp under 2000 för att sedan minska med 7 % under undersökningsperioden. Denna minskning berodde på att en gemenskapstillverkare lade ned två produktionsenheter i Frankrike och Förenade kungariket på grund av låg förväntad efterfrågan och lönsamhet. Detta ledde till en omfattande förlust av arbetstillfällen.

>Hänvisning till>

4.4.3. Kapacitetsutnyttjande

(83) Kapacitetsutnyttjandet utvecklades förhållandevis ojämnt. Det uppgick till 85 % 1997, som mest 90 % under 1998 på grund av den stora efterfrågan, föll sedan tillbaka till 84 % under 1999 och 2000 och ökade därefter igen till 87 % under undersökningsperioden. Denna ökning av kapacitetsutnyttjandet hänger samman med den kapacitetsminskning som nämnts ovan. Det bör noteras att det med tanke på beskaffenheten hos den berörda industrin, som är kapitalintensiv, är viktigt att upprätthålla ett högt kapacitetsutnyttjande.

>Hänvisning till>

4.4.4. Försäljningsvolym i gemenskapen

(84) Trots en ökning av förbrukningen minskade gemenskapsindustrins försäljningsvolym mellan 1997 och undersökningsperioden med 2,7 %, från cirka 855 000 ton till cirka 832 000 ton. Den utvecklades positivt under 1998 jämfört med 1997 och ökade med 4 % (se skäl 69), var därefter förhållandevis stabil mellan 1999 och 2000 för att slutligen minska under undersökningsperioden. Detta ska ses mot bakgrund av den utveckling av importen som beskrivs i skäl 73.

>Hänvisning till>

4.4.5. Lager

(85) Lagren är inte särskilt relevanta när det gäller att fastställa skadan i detta fall eftersom denna industri arbetar på grundval av avtal med de största kunderna där förutsägbarhet är av vikt för båda parterna. Avtalen kan löpa över ett kvartal, ett år eller ibland flera år. Lagren, vilka motsvarar cirka 7 % av EG:s försäljningsvolymer, består huvudsakligen av varor som tillverkats på beställning men ännu inte avsänts. Lagerutvecklingen analyseras dock för helhetens skull. Lagernivån minskade mellan 1997 och undersökningsperioden med cirka 6 %, från cirka 62 000 ton till cirka 58 000 ton. Den ökade först med 2 % mellan 1997 och 1998 och minskade därefter kontinuerligt för att sedan öka något under undersökningsperioden.

>Hänvisning till>

4.4.6. Marknadsandel

>Hänvisning till>

(86) Gemenskapsindustrins marknadsandel minskade mellan 1997 och undersökningsperioden med 6,9 procentenheter, från 80,5 % till 73,6 %. Under samma period ökade de berörda ländernas marknadsandel med 6,6 procentenheter, från 2,1 % 1997 till 8,7 % under undersökningsperioden. Den fjärde gemenskapstillverkaren förlorade 0,3 procentenheter och importen från andra länder än de berörda länderna ökade sin marknadsandel med blott 0,6 procentenheter.

4.4.7. Gemenskapsindustrins försäljningspriser

(87) Gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris per enhet ökade med 11 % under skadeundersökningsperioden. Mer exakt minskade det med 7 % mellan 1997 och 1999, från 528 euro/ton till 492 euro/ton. Det ökade sedan med 12 % under 2000 och med ytterligare 6 % under undersökningsperioden.

>Hänvisning till>

(88) Denna utveckling av försäljningspriserna måste ses mot bakgrund av att priset på kimrök avsedd för gummi är mycket starkt beroende av oljepriset, vilket under undersökningsperioden stod för 45 % av de sammanlagda produktionskostnaderna (jämfört med 32 % 1997). Den viktigaste råvaran som används för tillverkning av kimrök avsedd för gummi är tung eldningsolja. Oljepriset steg verkligen avsevärt under 1999 och 2000 (med en mer än trefaldig ökning jämfört månad mot månad), vilket direkt påverkade produktionskostnaden och följaktligen försäljningspriserna från 1999 och framåt. Priserna kunde dock inte höjas tillräckligt för att täcka de ökade kostnaderna. Det bör också noteras att prisutvecklingen, med undantag för 1998, låg i linje med prisutvecklingen på importen från de berörda länderna.

(89)

>Hänvisning till>

I detta sammanhang tog kommissionen även ställning till varför produktionskostnaden per enhet mellan 2000 och undersökningsperioden, till skillnad från tidigare, ökade något samtidigt som oljekostnaden marginellt minskade (se diagram). För det första sker förbrukningen av oljan med två månaders fördröjning efter det att den köpts. För det andra har vissa andra kostnadsposter rört sig i motsatt riktning jämfört med oljekostnaden. Detta är framför allt fallet med naturgas, som normalt följer utvecklingen av oljepriset med ungefär sex månaders fördröjning. Gasen stod för 8 % av de sammanlagda produktionskostnaderna under undersökningsperioden.

4.4.8. Lönsamhet och räntabilitet

(90) Lönsamheten, uttryckt i procent av nettoförsäljningen, minskade mellan 1997 och undersökningsperioden med mer än 9 procentenheter. Medan gemenskapsindustrin uppnådde vinstnivåer på 9,7 % 1997, 16 % 1998 och 10 % 1999 noterades under 2000 och undersökningsperioden en kraftig minskning med vinst-/förlustnivåer på -1,7 % respektive 0,4 %. Den prisökning som skedde mellan 1999 och 2000 och beskrivs i avsnitt 4.4.7 var faktiskt inte tillräcklig för att täcka den ännu större kostnadsökning som förorsakats av ökningen av oljepriset. Den marginella förbättring av vinsterna som iakttogs under undersökningsperioden jämfört med 2000 beror på både kostnadsnedskärningar (t.ex. stängningen av två produktionsenheter) och en begränsad höjning av prisnivåerna under undersökningsperioden. Det senare uppnåddes dock på bekostnad av marknadsandelen, som minskade med ytterligare 0,7 procentenheter.

(91) Räntabiliteten följde i stort sett lönsamhetskurvan under skadeundersökningsperioden. Den minskade från 21 % 1997 och 33 % 1998 till -3 % 2000 och 1 % under undersökningsperioden.

>Hänvisning till>

4.4.9. Kassaflöde

(92) I likhet med flertalet andra indikatorer ökade det kassaflöde som genererats av försäljningen av den berörda produkten först 1998 jämfört med 1997. Det minskade sedan kraftigt från 112 miljoner euro 1998 till 20 miljoner euro 2000 innan det återhämtade sig något och ökade till 31 miljoner euro under undersökningsperioden.

>Hänvisning till>

4.4.10. Förmåga att anskaffa kapital

(93) Inget av de nämnda företagen nämnde några svårigheter med att anskaffa kapital. Det bör i detta sammanhang beaktas att de tre klagande gemenskapstillverkarna tillhör stora koncerner, i två fall multinationella koncerner, med god kreditvärdighet. De enskilda företagen inom koncernerna måste dock visa att de kan ge rimlig avkastning för att motivera ytterligare investeringar. Om försämringen av kassaflödet fortsätter, kan denna situation därför förändras.

4.4.11. Sysselsättning och löner

(94) Antalet anställda som var direkt knutna till eller avsatts för tillverkningen av kimrök avsedd för gummi minskade stadigt med 13 % under skadeundersökningsperioden. Antalet anställda minskade från 1 903 1997 till 1 656 under undersökningsperioden.

(95)

>Hänvisning till>

Lönerna följde överlag samma mönster som antalet anställda. Genomsnittslönen per anställd ökade gradvis under skadeundersökningsperioden, med undantag för undersökningsperioden då den minskade jämfört med 2000. Mellan 1997 och undersökningsperioden uppgick den totala ökningen till cirka 11 %. Denna siffra överstiger den konsumentprisinflation som iakttagits i gemenskapen under samma period (7 %) men ligger fortfarande under ökningstakten i den genomsnittliga nominella lön per anställd (12 %) som under samma period iakttagits i gemenskapen (alla sektorer).

4.4.12. Produktivitet

(96) Produktiviteten ökade avsevärt under skadeundersökningsperioden, från 486 ton per anställd 1997 till 559 ton per anställd under undersökningsperioden. Detta motsvarar en total ökning på 15 % under skadeundersökningsperioden, vilket återspeglar rationaliseringen av produktionen.

>Hänvisning till>

4.4.13. Investeringar

(97) Investeringarna låg kvar på ungefär samma nivå under skadeundersökningsperioden och uppgick till cirka 59 miljoner euro under undersökningsperioden. Dessa investeringar bestod huvudsakligen i förnyelse eller förbättringar av befintlig utrustning.

>Hänvisning till>

4.4.14. Tillväxt

(98) Medan förbrukningen i gemenskapen mellan 1997 och undersökningsperioden ökade med 7 %, minskade gemenskapsindustrins försäljningsvolym med 2,7 % och dess marknadsandel med 7 procentenheter. Gemenskapsindustrin kunde därför inte dra nytta av den växande marknaden. Samtidigt ökade importen från de berörda länderna med 332 % och deras ökade marknadsandel (från 2,1 % till 8,7 %) ersatte den som gemenskapsindustrin förlorat.

4.4.15. Dumpningsmarginalens storlek

(99) Med tanke på volymen av och priserna på importen från de berörda länderna och storleken på de faktiska dumpningsmarginalerna kan inte inverkan på gemenskapsindustrin anses vara försumbar.

4.4.16. Slutsats av analysen av gemenskapsindustrins situation

(100) Det konstateras att gemenskapsindustrins situation försämrades under skadeundersökningsperioden. Mellan 1997 och undersökningsperioden uppvisade flertalet skadeindikatorer en negativ utveckling. Alla indikatorer avseende marknadsandelar, försäljningsvolymer, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde och sysselsättning minskade. Den marginella vinståterhämtningen under undersökningsperioden är inte tillräcklig för att vända denna utveckling (se skäl 90). Andra indikatorer såsom tillverkning, kapacitet, kapacitetsutnyttjande och investeringar låg kvar på ungefär samma nivå under skadeundersökningsperioden medan försäljningspriserna ökade (se skäl 88). De omfattande produktivitetsvinster som uppnåddes mellan 1997 och undersökningsperioden och minskningen av antalet anställda visar gemenskapsindustrins ansträngningar för att behålla sin konkurrenskraft med avseende på priset. Denna mer positiva utveckling kunde dock inte kompensera gemenskapsindustrins överlag försämrade situation på marknaden, såsom angetts ovan. Även om gmenskapsindustrin försökte begränsa förlusterna genom att höja sitt försäljningspris (en utveckling som också iakttogs när det gällde importen från de berörda länderna) kunde den inte övervältra samtliga ökade kostnader på nästa led i det att höjningen av försäljningspriserna var otillräcklig.

(101) Med tanke på att alla indikatorer avseende marknadsandelar, försäljningsvolymer, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde och antal anställda minskade och höjningen av försäljningspriserna var otillräcklig dras därför slutsatsen att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada.

5. ORSAKSSAMBAND

5.1. Inledning

(102) I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den dumpade importen av den berörda produkten med ursprung i Egypten och Ryssland hade vållat gemenskapsindustrin skada som kan betecknas som väsentlig. Andra kända faktorer än den dumpade importen som samtidigt skulle ha kunnat vålla gemenskapsindustrin skada undersöktes också för att se till att möjlig skada vållad av dessa andra faktorer inte var sådan att den bröt orsakssambandet mellan den dumpade importen med ursprung i Egypten och Ryssland och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

5.2. Verkningar av den dumpade importen

5.2.1. Volymer av dumpad import

>Hänvisning till>

(103) Importen från de berörda länderna ökade kontinuerligt under skadeundersökningsperioden, både volymmässigt, med 332 %, och sett till marknadsandelar, från 2,1 % till 8,7 %, dvs. en ökning på 6,6 procentenheter. Denna utveckling sammanföll med en minskning av gemenskapsindustrins försäljningsvolym med cirka 3 % och en motsvarande förlust av marknadsandelar i samma proportion som de exporterande berörda länderna erövrat sådana (dvs. med cirka 7 procentenheter).

(104) I detta sammanhang riktade kommissionen särskild uppmärksamhet på det faktum att importen av den berörda produkten motsvarar en förhållandevis liten marknadsandel (sammanlagt 8,7 %) jämfört med gemenskapsindustrin, som hade en marknadsandel på 73,6 % under undersökningsperioden. Gemenskapsindustrins import från egna fabriker i tredjeländer utanför EG behandlas i skäl 116. Det bör först noteras att de berörda ländernas enskilda marknadsandelar inte bara överstiger miniminivån (1 % av förbrukningen i EU) utan också är betydande. För det andra är den berörda produkten standardiserad och säljs på en öppen marknad. Därför kan även förhållandevis små mängder som bjuds ut till låga priser ha en omedelbar och betydande inverkan på prisnivåerna. När i synnerhet användare, t.ex. däcktillverkare, väl certifierat en tillverkares fabrik för en särskild kvalitet av kimrök avsedd för gummi, anses materialet ha samma grundläggande beskaffenhet och fysiska egenskaper, oavsett ursprung. Den enda relevanta variabeln för användarna blir därför priset.

5.2.2. Priser på dumpad import

(105) Även om priserna på den dumpade importen mellan 1997 och undersökningsperioden ökade mer (17 %) än gemenskapsindustrins priser (11 %), var deras underskridande av gemenskapsindustrins försäljningspriser under undersökningsperioden (med 12 %) fortfarande betydande och ledde således i hög grad till att marknadspriserna inte kunde höjas. Detta framgår av det faktum att gemenskapsindustrin under undersökningsperioden verkade vid den kritiska lönsamhetspunkten samtidigt som den hade kunnat uppnå en mycket högre avkastning om dumpning inte förekommit.

(106) 1997 var importvolymerna från de berörda länderna förhållandevis små. Genom att sälja kimrök till ytterst låga priser kunde de dock erövra marknadsandelar. När de exporterande tillverkarna i Egypten och Ryssland väl etablerat sig på den europeiska marknaden kunde de höja priserna och marginalerna samtidigt som de fortsatte att underskrida gemenskapstillverkarnas priser.

(107) Det bör också noteras att exportörernas produktionskostnader i de berörda länderna, liksom gemenskapstillverkarnas, hänger nära samman med prisutvecklingen på olja.

5.2.3. Påstådda liknande prisökningar på marknaderna för kimrök i EU och Förenta staterna

(108) En berörd part påstod att gemenskapsindustrins prishöjningar på marknaderna i Förenta staterna och i gemenskapen, om importen från Egypten och Ryssland hade en så negativ inverkan på gemenskapsindustrin, logiskt sett borde vara olika. Den berörda parten påstod dock att gemenskapsindustrins prishöjningar var identiska på marknaderna i både Förenta staterna och gemenskapen. Denna paritet skulle, påstods det, vederlägga varje påstående om att priserna i gemenskapen inte kunde höjas på grund av importen av kimrök från Egypten och Ryssland. Den berörda parten tillhandahöll kommissionen bevisning som stödde påståendet.

(109) Kommissionen har undersökt saken och gett gemenskapsindustrin tillfälle att lämna sina synpunkter. Det verkar som om den bevisning avseende pris som lämnats av denna part inte avsåg undersökningsperioden utan endast perioden 1999/2000. Vidare befanns den bevisning avseende pris som lämnats inte avse prisutvecklingen utan snarare, med partens egna ord, ett "stickprov" där vissa uppgifter avsåg produkter som inte omfattades av detta förfarande. Bevisningen kunde därför inte ge någon exakt bild av prisutvecklingen under denna period. För det andra fakturerades priserna i gemenskapen i euro, medan priserna i Förenta staterna fakturerades i US-dollar. Mellan januari 1999 och december 2000 minskade euron med 23 % i värde gentemot US-dollarn. Det ger därför en felaktig bild om man jämför prishöjningar avseende en oljebaserad produkt utan att beakta variationerna i växelkursen. Kommissionen bad slutligen gemenskapsindustrin att tillhandahålla uppgifter om priset på kimrök i Förenta staterna från 1997 till undersökningsperioden som kan jämföras med de uppgifter som i denna förordning lagts fram avseende gemenskapsindustrins försäljning i EG. Prisökningen i Förenta staterna på kimrök avsedd för gummi uppgick mellan 1997 och undersökningsperioden, efter en justering för variationer i växelkursen, till 31 %, medan priset på gemenskapsindustrins försäljning i EG ökade med 11 % (se skäl 87).

5.3. Verkningar av andra faktorer

5.3.1. Import från andra tredjeländer

(110) Importen från andra tredjeländer ökade under skadeundersökningsperioden med cirka 18 %, dvs. från cirka 79 600 ton 1997 till 91 600 ton under undersökningsperioden. Deras marknadsandelar var relativt stabila under skadeundersökningsperioden och ökade från 7,5 % 1997 till 8,1 % under undersökningsperioden. Enligt uppgifter från Eurostat var genomsnittspriserna på importen från andra tredjeländer betydligt högre än både priserna på importen från de berörda länderna och gemenskapsindustrins priser. Priserna uppgick till 791 euro/ton 1997 och ökade med 29 % mellan 1997 och undersökningsperioden, till 1 017 euro/ton. När det gäller de andra tredjeländernas enskilda marknadsandelar under undersökningsperioden låg de alla, med undantag för importen från Ungern, under miniminivån, dvs. de låg under 1 % av förbrukningen i gemenskapen.

(111) Marknadsandelen för importen från Ungern uppgick till 2,2 % av förbrukningen i gemenskapen under undersökningsperioden, en liten minskning jämfört med 1997 då den uppgick till 2,5 %. Importvolymerna från Ungern minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden, från 26 600 ton 1997 till 24 550 ton under undersökningsperioden. Genomsnittspriserna för importen från Ungern ökade med 21 % från 523 euro/ton 1997 till 633 euro/ton under undersökningsperioden. Som en jämförelse uppgick gemenskapsindustrins priser under undersökningsperioden till 588 euro/ton.

(112) Med tanke på de försumbara importvolymerna från varje enskilt land, med undantag för Ungern, de förhållandevis stabila marknadsandelarna och det faktum att deras genomsnittspriser ökade snabbare och var betydligt högre än de berörda ländernas och gemenskapsindustrins, dras slutsatsen att importen från de andra tredjeländerna inte bidrog till den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit. Samma slutsats dras när det gäller Ungern som enskilt land mot bakgrund av dess fallande importvolymer och marknadsandelar och dess priser som, i genomsnitt, låg över gemenskapsindustrins priser.

5.3.2. Ökning av råvarupriser

(113) Vissa berörda parter påstod att den skada som gemenskapsindustrin lidit förorsakats av ökningen av råvarupriserna och inte av den dumpade importen.

(114) Undersökningen gav vid handen att priserna på råvaror, dvs. olja och gas, ökade dramatiskt under 1999 och 2000. Som förklarats tidigare (se skäl 88) stod olja och gas för mer än 50 % av gemenskapsindustrins sammanlagda produktionskostnader under 2000 och undersökningsperioden. Produktionskostnaderna har därför påverkats kraftigt av den prisutveckling på olja och gas som iakttogs 1999 och 2000. På grund av prispressen från importen från de berörda länderna kunde gemenskapsindustrin dock inte höja sina egna försäljningspriser till en rimligt lönsam nivå. Tidigare oljeprisökningar ledde faktiskt inte till någon jämförbar skada utan kunde föras över på kunderna. Detta argument avvisas således.

5.3.3. Gemenskapsindustrins egen import från andra tredjeländer

(115) Vissa berörda parter påstod att den skada som gemenskapsindustrin lidit berodde på vad den själv importerat för återförsäljning på gemenskapsmarknaden från andra tredjeländer, nämligen Ungern, Polen, Tjeckien, Förenta staterna och Brasilien, där gemenskapsindustrin har produktionsanläggningar.

(116) I undersökningen fastställdes att en gemenskapstillverkare under undersökningsperioden importerade den berörda produkten från Ungern och Brasilien, medan en annan importerade den berörda produkten från Tjeckien och Förenta staterna. Den tredje gemenskapstillverkaren importerade inte, till skillnad från vad som påståtts, den berörda produkten från Polen eller från något annat tredjeland. Gemenskapstillverkarna importerar den berörda produkten i huvudsak för att komplettera produktutbudet för sina kunder.

(117) Importen från Ungern (som redan behandlats i skäl 111) står för den enda omfattande volymen (2,2 % marknadsandel under undersökningsperioden). Som redan nämnts i skäl 111 låg priserna på importen från Ungern under undersökningsperioden över gemenskapsindustrins priser. Nästan alla från Ungern importerade mängder, som rapporterats av Eurostat, kan tillskrivas den berörda gemenskapstillverkaren. Alla andra volymer som importerats från fabriker som ägs av gemenskapstillverkare i Tjeckien, Förenta staterna och Brasilien låg enskilt och sammantaget under miniminivån. När det gäller gemenskapsindustrins negativa utveckling i fråga om bl.a. marknadsandelar, försäljningsvolymer, antal anställda och framför allt lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet kunde det inte konstateras några tecken på att denna import bidragit till den skada som beskrivits i skäl 100.

5.3.4. Gemenskapsindustrins påstådda ineffektivitet

(118) Vissa berörda parter påstådde att den skada som gemenskapsindustrin lidit är en följd av dess ineffektivitet.

(119) Det har inte bestridits att gemenskapsindustrin ligger långt framme när det gäller forskning och utveckling och kontinuerligt förnyar den berörda produkten genom att utveckla nya kvaliteter av kimrök. Gemenskapsindustrin har konsekvent genomfört investeringar för rationalisering, kvalitetsförbättringar och för att uppfylla de höga europeiska miljökraven. Dessutom har gemenskapsindustrin genomfört rationaliseringar i syfte att sänka produktionskostnaderna. Detta är särskilt tydligt om man ser till minskningen av antalet anställda och produktivitetsökningen. Även om man bortser från förlusten av arbetstillfällen i samband med stängningen av två produktionsenheter 2000 minskade antalet anställda mellan 1997 och undersökningsperioden med 201, dvs. med 10 %. Denna rationalisering innebar att produktiviteten per anställd ökade med 15 % under skadeundersökningsperioden, en siffra som är bättre än de produktivitetsvinster på medellång sikt som iakttagits i gemenskapsekonomin som helhet (1,5 % per år). Detta argument avvisas således.

5.3.5. Gemenskapsindustrins exportresultat

(120) Gemenskapen ökade mellan 1997 och undersökningsperioden sin exportförsäljning med cirka 8 %, från cirka 65 000 ton till cirka 70 000 ton, och den största ökningen ägde rum 2000. Exportförsäljningen motsvarade 7 % av gemenskapsindustrins sammanlagda försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden. På denna grundval har gemenskapsindustrin visat sig vara konkurrenskraftig. Exportverksamheten kan därför inte ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

5.3.6. Gemenskapsindustrins starka marknadsställning

(121) Beaktats har även huruvida gemenskapsindustrins marknadsställning, med nästan 74 % av marknadsandelarna, är sådan att den bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.

(122) Det faktum att gemenskapsindustrins prisökningar låg i linje med de allmänna prisökningar som iakttagits på marknaden, att oljan står för en betydande andel av den totala kostnaden och försäljningspriserna över tiden för den berörda produkten och att prishöjningarna hur som helst var otillräckliga för att uppnå en rimlig lönsamhetsnivå, visar att gemenskapsindustrin inte kan dominera marknaden. Detta understryks faktiskt av det faktum att gemenskapsindustrin inte till fullo kunde föra vidare effekten av de betydande oljeprisökningarna, vilket lett till att den hamnat på den kritiska lönsamhetspunkten.

(123) Det bör slutligen även noteras att de främsta kunderna för kimrök avsedd för gummi själva är mycket stora företag. Dessa viktiga kunder, som köper stora volymer, verkar också utöva en viss prispress på marknaden (se skäl 125), vilket uppenbarligen underlättas av förekomsten av dumpad import. För dessa användare råder i praktiken öppenhet i fråga om priser. Gemenskapsindustrin har därför, trots sin stora marknadsandel, inte en motsvarande stark prissättningsmakt.

5.3.7. Den andra gemenskapstillverkarens roll

(124) Den andra gemenskapstillverkarens inverkan på gemenskapsindustrins situation undersöktes också. Det konstaterades att den andra gemenskapstillverkaren inte kan ha haft någon betydande negativ inverkan eftersom detta företag faktiskt inte konkurrerar på den fria marknaden (se skäl 65) utan befinner sig i en neutral ställning mellan gemenskapsindustrin och användarna, som delar på ägandet.

5.3.8. Prispress från användarna

(125) Användarna kan ha utövat prispress på gemenskapsindustrin. Fram till 1999 kunde gemenskapsindustrin dock reagera på denna och förbli lönsam. Efter 1999, när gemenskapsindustrin i allt högre grad utsattes för dumpad import från de berörda länderna, blev det ytterst svårt att till fullo på kunderna föra över effekten av de höga oljepriser som iakttagits med början det året.

5.3.9. Slutsats om skada

(126) Slutsatsen bekräftas att den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit, som kännetecknas av en minskning av marknadsandelarna, försäljningsvolymerna, lönsamheten, räntabiliteten, kassaflödet, antalet anställda och sjunkande priser vållats av den berörda dumpade importen. Verkningarna av importen från andra tredjeländer, av råvaruprisökningen, av gemenskapsindustrins egen import, av gemenskapsindustrins påstådda ineffektivitet, av gemenskapsindustrins exportresultat, av gemenskapsindustrins starka marknadsställning, av den andra gemenskapstillverkarens roll och av prispressen från användarna på gemenskapsindustrins negativa utveckling såsom beskrivs i föregående mening var i praktiken obefintliga.

(127) I undersökningen, i vilken en tydlig åtskillnad gjorts mellan verkningarna av alla kända faktorer på gemenskapsindustrins situation och de skadliga verkningarna av den dumpade importen, bekräftas det att dessa andra faktorer i sig inte bryter orsakssambandet mellan den skada som gemenskapsindustrin lidit och den dumpade importen.

6. NIVÅ FÖR UNDANRÖJANDE AV SKADA

(128) Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och, vilket beskrivs nedan, gemenskapens intresse bör slutgiltiga antidumpningsåtgärder införas för att förhindra att gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada genom den dumpade importen. För att fastställa tullens nivå har hänsyn tagits till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(129) För att fastställa den tullnivå som är nödvändig för att undanröja den skada som dumpningen förorsakat, har skademarginaler beräknats. Den nödvändiga prisuppgången fastställdes på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset och det icke-skadevållande priset på det kimrök avsedd för gummi som gemenskapsindustrin sålde på gemenskapsmarknaden.

(130) Det icke-skadevållande priset erhölls genom att addera gemenskapsindustrins faktiska, kontrollerade försäljningspriser, justerade till den kritiska lönsamhetspunkten, och en vinstmarginal som rimligen hade kunnat uppnås om inte skadevållande dumpning förekommit. Den vinstmarginal som användes för denna beräkning uppgick till 7 % av omsättningen.

(131) Den klagande angav i sin framställning att en vinstmarginal på 13 % av det sysselsatta kapitalet (avkastning på sysselsatt kapital) skulle vara lämplig. Denna avkastningsnivå påstods vara nödvändig för återinvesteringar på lång sikt och för att uppnå en tillräcklig avkastning på det egna kapitalet för aktieägarna.

(132) Förstainstansrätten har fastställt att det är gängse praxis i gemenskapen att vinstmarginalen begränsas till den vinstmarginal gemenskapsindustrin skäligen skulle kunna räkna med under normala konkurrensförhållanden utan dumpad import [8]. Det var följaktligen med utgångspunkt i dessa parametrar som frågan om lönsamhet beaktades.

[8] Mål T-210/95, beslut av den 28 oktober 1999, punkt 60.

(133) Det bör erinras om att gemenskapsindustrins genomsnittliga vinstmarginaler mellan 1997 och 1999 låg över 10 % (av omsättningen). Detta visar att gemenskapsindustrin kan uppnå god avkastning under sunda marknadsvillkor. Marknadsvilkoren under denna period är dock inte nödvändigtvis representativa för de marknadsvillkor som rådde under undersökningsperioden. Därför gjordes även en undersökning av eventuella underliggande förändringar på marknaden mellan början och slutet av skadeundersökningsperioden.

(134) De främsta användarna av den berörda produkten, däcktillverkarna, drabbades under 2000 och undersökningsperioden av en avmattning i ekonomin och en nedgång i sin lönsamhet. Av de framställningar som gjorts i detta fall framgår det att deras förmåga att föra över prisökningar till sina kunder (framför allt biltillverkarna) minskade under skadeundersökningsperioden. För att bibehålla sina egna vinster eller minska sina förluster kommer de i största möjliga mån att motsätta sig varje ökning i de egna kostnaderna. Samtidigt har priserna på råvaror för gemenskapsindustrin stigit. Därför dras slutsatsen att gemenskapsindustrin sannolikt inte hade kunnat uppnå ett tvåsiffrigt lönsamhetsbelopp under undersökningsperioden. Med hänsyn till alla omständigheter verkar gemenskapsindustrin skäligen ha kunnat uppnå en vinst på 7 % (av omsättningen) under undersökningsperioden utan dumpad import.

(135) Den skillnad som följer av jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga importpriset och gemenskapsindustrins icke-skadevållande pris uttrycktes sedan i procent av det sammanlagda importvärdet cif. Följande skademarginaler [9] har således beräknats:

[9] Av konfidentialitetsskäl anges endast intervall.

- Alexandria Carbon Black: 12,1 %

- Omskij Zavod Technitjeskogo Ugleroda OAO: 29,3 %.

- Jaroslavskij Technitjeskij Uglerod OAO: 55,6 %.

- Tujmasytechuglerod OAO: 50,8 %.

(136) Mot denna bakgrund anses i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen att en slutgiltig antidumpningstull bör införas på import med ursprung i Egypten och Ryssland och fastställas till samma nivå som de dumpningsmarginaler som konstaterats, eftersom dessa för alla berörda exporterande företag är lägre än skademarginalerna.

7. GEMENSKAPENS INTRESSE

7.1. Inledande anmärkning

(137) I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersöktes huruvida införandet av antidumpningsåtgärder skulle kunna strida mot gemenskapens intresse som helhet. Till grund för fastställandet av gemenskapens intresse låg en undersökning av alla olika berörda intressen, särskilt gemenskapsindustrins, de icke-närstående importörernas och användarnas.

(138) För bedömningen av de sannolika konsekvenserna av att åtgärder införs respektive inte införs begärde kommissionen in uppgifter från alla berörda parter som den visste var berörda eller gett sig till känna. Frågeformulär skickades ut till de tre klagande gemenskapstillverkarna, den andra gemenskapstillverkaren, 12 icke-närstående importörer, 21 användare och 6 användarorganisationer. De tre klagande gemenskapstillverkarna, den andra kända gemenskapstillverkaren, fyra importörer och åtta användare besvarade frågeformulären. En användarorganisation lämnade synpunkter.

(139) På denna grundval undersöktes det huruvida det, trots slutsatserna om dumpning, gemenskapsindustrins situation och orsakssamband, föreligger tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa åtgärder i detta enskilda fall.

7.2. Gemenskapsindustrins intresse

7.2.1. De berörda ländernas produktionskapacitet

(140) På grundval av uppgifter som lämnats av exporterande tillverkare i de berörda länderna ökade produktionskapaciteten från 207 000 ton 1997 till 272 000 ton 2001. För åren 2002-2004 väntar sig både egyptiska och ryska samarbetsvilliga exportörer en stabilisering av sin produktionskapacitet. När det gäller de gångna åren är den egyptiska tillverkaren ansvarig för praktiskt taget hela den ökning som iakttagits i den sammantagna kapaciteten. Den egyptiska kapaciteten mer än fördubblades mellan 1997 och 2000, medan den ryska kapaciteten ökade endast marginellt.

(141) De uppgifter (inbegripet prognoser) som anges i nedanstående tabell har lämnats av de samarbetsvilliga exportörerna själva. Denna visar att den befintliga, kontrollerade kapaciteten för närvarande uppgår till 272 000 ton per år, en siffra som måste jämföras med den volym som importerades till gemenskapen från Egypten och Ryssland under undersökningsperioden (ungefär 100 000 ton).

(142) När det gäller Ryssland sköts tillverkningen och exporten av sådan kimrök avsedd för gummi som är lämplig för de europeiska däcktillverkarnas särskilda behov huvudsakligen av två stora samarbetsvilliga leverantörer (Omsk och Jaroslav). Det råder dock föga tvivel om att potentialen för export till gemenskapen är större på medellång sikt, förutsatt att det sker en viss modernisering av den befintliga industriella basen.

>Hänvisning till>

(143) Den egyptiska tillverkaren har vid upprepade tillfällen uttryckt sitt mål att bli världens största kimrökstillverkare på en och samma plats med en produktionskapacitet på 180 000 ton per år på medellång sikt. Med tanke på den inhemska egyptiska marknadens begränsade storlek (som uppskattas till 12 000 ton) och den tillväxttakt i exporten från Egypten till gemenskapen som iakttagits på senare år är sannolikheten för betydligt ökad import stor. Det bör också erinras om att denna tillverkare utgör en del av en global aktör som i det förflutna gett prov på vilja och förmåga att flytta sin tillverkning från en fabrik till en annan.

(144) Undersökningen har slutligen gett vid handen att flera samarbetsvilliga användare håller på att testa det egyptiska och ryska materialet för regelbundna leveranser. Det bör noteras att inte alla samarbetsvilliga användare ännu importerar den berörda produkten från de berörda länderna.

(145) Därför dras slutsatsen att det finns en tydlig potential för en ännu större ökning av importen till dumpade priser om inte åtgärder införs.

7.2.2. Risk för ytterligare nära förestående kapacitetsminskningar i gemenskapen

(146) Det erinras om att en gemenskapstillverkare 2000 lade ner två produktionsenheter, i Frankrike och Förenade kungariket (se skäl 82 ovan). Det finns tydliga tecken på att gemenskapsindustrin förmodligen kommer att lägga ner ytterligare fabriker om den dumpade importen fortsätter. En annan gemenskapstillverkare har faktiskt mycket nyligen vidtagit formella åtgärder för att lägga ner produktionslinjer i vissa medlemsstater.

7.2.3. Slutsats om gemenskapsindustrins intresse

(147) Det är mycket sannolikt att gemenskapsindustrin, om inte åtgärder införs mot de skadliga verkningarna av dumpad import, kommer att förlora ännu fler marknadsandelar, se en ytterligare försämring av sin ekonomiska situation och tvingas till nedläggning av fabriker. Gemenskapsindustrin har visat sig vara en strukturellt livskraftig industri. Detta bekräftades av den positiva utvecklingen av dess ekonomiska situation vid en tidpunkt då konkurrensen inte var snedvriden på grund av dumpning. Under perioden 1997-1999, då importen från de berörda länderna fortfarande hade en förhållandevis liten marknadsandel (mellan 2 % och 3 %), var dess lönsamhet faktiskt god (mellan 10 % och 16 %). Om åtgärder införs är det sannolikt att gemenskapsindustrin kan förbättra sin ekonomiska situation, återerövra marknadsandelar och öka sin försäljningsvolym. Detta borde möjliggöra ett ökat kapacitetsutnyttjande och därmed en sänkning av de fasta kostnaderna.

7.3. De icke-närstående importörernas intresse

(148) Kommissionen skickade ut frågeformulär till 12 icke-närstående importörer, av vilka fyra svarade. De samarbetsvilliga importörerna motsatte sig ett införande av antidumpningsåtgärder på grund av svårigheter med att finna nya leverantörer och möjliga förluster av arbetstillfällen.

(149) När det gäller svårigheterna med att finna nya leverantörer om åtgärder införs fastställdes det i undersökningen att det fortfarande skulle finnas andra leverantörer utanför gemenskapen som inte omfattas av tullar. Importen från andra tredjeländer uppgick faktiskt till 8,1 % av förbrukningen i gemenskapen under undersökningsperioden. Medan ungefär 2,7 procentenheter av denna import härrörde från gemenskapsindustrin närstående företag (se skäl 116) befann sig de återstående 5,4 procentenheterna inte under gemenskapsindustrins kontroll. Denna källa till kimrök, som kan ökas om de sunda marknadsvillkoren återställs, står tillgänglig för alla användare av den berörda produkten.

(150) När det gäller möjliga förluster av arbetstillfällen medgav de samarbetsvilliga importörerna själva att detta skulle påverka ett mycket litet antal arbetstillfällen, av sammanlagt 276 anställda, dvs. dem som ägnar sig åt handel med den berörda produkten. Det bör noteras att verksamheten med den berörda produkten för de samarbetsvilliga importörerna i genomsnitt motsvarade cirka 2 % av den totala verksamheten sett till omsättning.

(151) Dessutom fastställdes det att kimrök avsedd för gummi i huvudsak säljs direkt till användarna medan försäljningen via importörer är förhållandevis begränsad. Undersökningen gav faktiskt vid handen att de samarbetsvilliga importörerna under undersökningsperioden stod för endast 2 % av importen av den berörda produkten från Egypten till gemenskapen och 28 % av importen från Ryssland. Under samma period stod de samarbetsvilliga användarnas direktimport för 71 % respektive 67 % av den berörda importen.

(152) Därför drogs slutsatsen att ett införande av åtgärder överlag inte skulle få någon betydande negativ inverkan på importörerna.

7.4. Användarnas intresse

(153) Som nämnts i avsnitt 2.1 används kimrök avsedd för gummi vid tillverkning av däck och andra gummivaror. Kommissionen skickade ut frågeformulär till 21 användare och 6 användarorganisationer och erhöll svar från 8 däcktillverkare och synpunkter från en användarorganisation, BLIC (Bureau de liaison des Industries du caoutchouc). Under undersökningsperioden stod de samarbetsvilliga användarna för 71 % av importen till gemenskapen av den berörda produkten från Egypten och 67 % av importen från Ryssland. De stod för cirka 82 % av gemenskapsindustrins försäljning och cirka 60 % av förbrukningen av kimrök avsedd för gummi i gemenskapen. Inte alla av de åtta samarbetsvilliga användarna importerar den berörda produkten från Egypten och Ryssland.

7.4.1. Allmänt

(154) Enligt sina egna framställningar står de åtta samarbetsvilliga användarna för 93 % av gemenskapsmarknaden för personbilsdäck (försäljningskanalen för reservdelar).

(155) De samarbetsvilliga användarna säljer sin produkt via två distinkta försäljningskanaler: kanalen för originaldelar som står för cirka 28 % av deras sammanlagda däckförsäljning och kanalen för reservdäck (72 %). Däcktillverkarnas inflytande över priserna skiljer sig åt mellan dessa två försäljningskanaler. Inom försäljningskanalen för originaldelar är däcktillverkarna "pristagare" (på grund av trycket från bil- och lastbilstillverkarna) medan de inom försäljningskanalen för reservdelar snarare är "prissättare", vilket innebär att priset på ett originaldäck är ungefär 25 % lägre än priset på ett reservdäck. I det första fallet är däcktillverkarna bundna till fordonssektorn som redan under undersökningsperioden bevittnade fallande försäljningsvolymer. Däckindustrin påstår att biltillverkarna på grund av sin starka köpkraft och den hårda konkurrensen begär och utverkar en sänkning av priserna på originaldäck med mellan 2 % och 6 % per år. Under undersökningen uppgav flera samarbetsvilliga användare att de inte gjorde någon vinst på försäljningskanalen för originaldelar. Däremot gjordes vinster i reservdelskanalen, där däcktillverkarna antingen äger sin egen distributionskanal eller handlar med flera små distributörer med begränsad köpkraft. Av denna anledning hade mindre däcktillverkare medvetet valt att endast agera på marknaden för reservdelar. Undersökningen har gett vid handen att de samarbetsvilliga användarna, enligt ett vägt genomsnitt, gjorde en vinst på mellan 3 % och 5 % under undersökningsperioden, vid en tidpunkt då gemenskapsindustrin befann sig vid den kritiska lönsamhetspunkten. Det anses därför att de, även om de samarbetsvilliga användarna utsätts för ett visst tryck från marknaden, fortfarande befinner sig i en ekonomiskt lönsam situation.

7.4.2. Antidumpningsåtgärdernas inverkan på användarna

(156) De samarbetsvilliga användarna påstod att införandet av antidumpningsåtgärder skulle få en allvarligt negativ inverkan på deras ekonomiska situation eftersom de inte skulle kunna föra över den förväntade kostnadsökningen på sina kunder.

7.4.2.1. Kostnadseffekter

(157) Undersökningen gav vid handen att kimrök avsedd för gummi står för i genomsnitt 5 % av de samarbetsvilliga användarnas produktionskostnader och 3,7 % av deras sammanlagda kostnader. Den vägda genomsnittstullen för de berörda länderna är 17 %.

(158) När det gäller de möjliga kostnadseffekterna på användarna har följande beaktats:

(159) Ett extremt scenario (scenario 1) är att all förbrukning av kimrök avsedd för gummi, inbegripet det som tillhandahålls av gemenskapsindustrin, påverkas av prisökningen på 17 %, det vill säga att inte bara importpriserna skulle öka utan även att gemenskapsindustrin skulle höja sina priser.

(160) Det beräknades att detta skulle öka de samarbetsvilliga användarnas sammanlagda produktionskostnader med 0,7 % och därigenom påverka de samarbetsvilliga användarnas lönsamhet med 0,7 procentenheter, om man vidare antar att de inte skulle kunna föra över kostnadsökningar på sina kunder. Undersökningen har faktiskt gett vid handen att de samarbetsvilliga användarna, till skillnad från gemenskapsindustrin, gick med vinst under undersökningsperioden (mellan 3 % och 5 % av omsättningen i genomsnitt).

(161) En annan möjlighet skulle kunna vara (scenario 2) att endast priset för den kimrök avsedd för gummi som importeras från Egypten och Ryssland höjs med 17 %. I så fall skulle de samarbetsvilliga användarnas sammanlagda produktionskostnader öka med 0,1 % och inverkan på vinsten utgöra 0,1 procentenhet.

(162) På det hela taget väntas det faktiska resultatet ligga någonstans emellan dessa två scenarion, detta av följande skäl:

(163) Gemenskapsindustrin kommer förmodligen i viss utsträckning att höja sina priser men den kommer också förmodligen att dra nytta av lättnaden i prispressen för att återerövra förlorade marknadsandelar genom att sätta priser som är konkurrenskraftiga gentemot de egyptiska och ryska priserna, vilket innebär att en prishöjning på 17 % är osannolik. Dessutom verkade gemenskapsindustrin under undersökningsperioden under sin fulla kapacitet. Om de återgick till sin fulla kapacitet skulle detta sänka kostnaderna per enhet och möjliggöra högre lönsamhet till lägre priser. Dessutom härrör cirka 10 % av förbrukningen av kimrök avsedd för gummi från alternativa leverantörer (hälften av DGW:s produktion och import kontrolleras inte av gemenskapsindustrin). Det är därför osannolikt att en allmän prisökning sker eller ens är möjlig.

(164) Beräkningarna av kostnadseffekterna enligt ovan förutsätter också att kostnadsökningen helt och hållet inverkar på vinsterna. Ett mer realistiskt scenario vore dock att alla ytterligare kostnader åtminstone delvis förs över på kunderna och därför inte till fullo påverkar vinsterna. De samarbetsvilliga användarna har påstått att de inte kommer att kunna föra över prisökningen på sina originaldelskunder. Med tanke på de samarbetsvilliga användarnas sammantagna marknadsandel (93 % av gemenskapens däckmarknad) och särskilt mot bakgrund av scenario 1, enligt vilka alla skulle påverkas linjärt, bör det finnas en möjlighet att föra över prisökningarna, åtminstone delvis. Samma resonemang är med nödvändighet tillämpligt på reservdäckssegmentet, som står för 72 % av den sammanlagda försäljningen av däck.

7.4.2.2. Priseffekter

(165) Ett annat sätt att undersöka effekterna är att se på prissidan.

(166) Undersökningen har gett vid handen att det genomsnittliga försäljningspriset fritt fabrik för ett "vanligt" personbilsdäck i reservdelssegmentet uppgår till cirka 40 euro. För ett lastbilsdäck skulle det uppgå till cirka 203 euro. Enligt scenario 1 ökar priset på ett bildäck och ett lastbilsdäck med 0,26 respektive 1,28 euro, dvs. 0,7 % i båda fallen. Enligt scenario 2 ökar priset med 0,02 resp. 0,11 euro, dvs. 0,1 % i båda fallen.

(167) När det gäller personbilsdäck som säljs av återförsäljare till slutkonsumenter torde prisökningen, på grundval av det genomsnittliga priset per enhet på cirka 59 euro/däck, uppgå till 0,30 euro enligt scenario 1 och 0,03 euro enligt scenario 2.

(168) När det gäller originaldäcken torde resultatet för ett bildäck värt 30 euro och ett lastbilsdäck värt 182 euro bli följande: Enligt scenario 1 ökar priset på ett bildäck och ett lastbilsdäck med 0,19 respektive 1,15 euro, dvs. 0,7 % i båda fallen. Enligt scenario 2 ökar priserna med 0,02 respektive 0,10 euro, dvs. 0,1 % i båda fallen.

>Hänvisning till>

Ovanstående sammanfattas i denna tabell.

7.4.3. Konkurrens med däcktillverkare från tredjeland

(169) Vissa samarbetsvilliga däcktillverkare påstod att ett införande av åtgärder skulle leda till att konkurrensen från importerade däck som inte påverkas av tullarna skulle öka. Som framgår av avsnitt 7.4.2 är sannolikheten för en prisökning och därmed en försämring av deras konkurrenssiuation minimal. Det bör också erinras om att de samarbetsvilliga användarna levererar 93 % av däcken på gemenskapsmarknaden och drar nytta av det faktum att de är nära sina kunder.

(170) De samarbetsvilliga användarna påstod även att konkurrenssituationen för de däck som tillverkas i gemenskapen och exporteras till tredjeland skulle bli snedvriden jämfört med däcktillverkare som inte omfattas av antidumpningsåtgärder på dessa marknader i tredjeland. För det första skulle dock ett tullförfarande för aktiv förädling göra det möjligt för tillverkare av däck avsedda för export att kräva tillbaka de antidumpningstullar som tagits ut på kimrök som importerats från Egypten och Ryssland och använts som insatsvara. Dessutom stod försäljningen av däck till tredjeland för cirka 27 % av den sammanlagda försäljningen av däck under undersökningsperioden. Medan vissa samarbetsvilliga användare faktiskt är nettoexportörer av däck är vissa andra nettoimportörer, vilket innebär att en del av deras försäljning i gemenskapen överhuvud taget inte kommer att påverkas av åtgärderna.

(171) Användarna påstod även att de under sådana omständigheter kan tvingas flytta ut produktionsanläggningarna från gemenskapen. Ett antal däcktillverkare har på senare tid faktiskt flyttat från gemenskapen. Detta verkar dock ha skett av strategiska skäl för att tillverkningen skall ligga närmare växande marknader samt för att sänka arbetskostnader. Det finns inga belägg för att åtgärdernas inverkan skulle antingen påtagligt påskynda denna process eller leda till att gemenskapsmarknaden för däck snedvreds.

7.4.4. Konkurrensaspekter

7.4.4.1. Stark marknadsställning

(172) Det beaktades huruvida gemenskapstillverkarnas starka marknadsställning var sådan att den skulle förhindra konkurrens på gemenskapsmarknaden om åtgärder infördes.

(173) Under undersökningsperioden uppgick gemenskapsindustrins marknadsandel till 73,6 %. Om man beaktar gemenskapsindustrins import från Ungern, Tjeckien, Förenta staterna och Brasilien skulle detta leda till en marknadsandel på 76,3 %. Detta resulterar i en marknadsandel på 23,7 % som är oberoende av gemenskapsindustrin.

(174) Även om det är möjligt att den berörda importens försäljningsvolym och marknadsandel minskar till följd av att åtgärden införs, är import från andra tredjeländer fortfarande en alternativ leveranskälla. Denna import stod för 8,1 % av förbrukningen i gemenskapen (5,4 % om man bortser från det som gemenskapsindustrin importerat) och cirka 48 % av importen till gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden (32 % om man bortser från det som gemenskapsindustrin importerat från egna fabriker). Återgången till normala marknadsvillkor torde dessutom göra gemenskapsmarknaden mer attraktiv för dessa andra leveranskällor.

(175) Det bör också erinras om att syftet med antidumpningsåtgärderna inte är att stoppa den import till gemenskapen mot vilken åtgärderna införs utan att undanröja verkningarna av snedvridna marknadsvillkor som uppstått på grund av dumpad import.

(176) Det bör slutligen även beaktas att alla egyptiska och ryska tillverkare (om tullarna grundar sig på dumpningsmarginalen) efter införandet av åtgärderna fortfarande skulle kunna sälja till ett pris som ligger under det icke-skadevållande pris som beräknats för tullarna.

7.4.4.2. Svårigheter med att byta till alternativa leveranskällor

(177) Användarna påstod att det på grund av det omfattande förfarande för certifiering som krävs för godkännande av en ny leverantör av kimrök, vilket tar mellan 2 och 5 år, vore omöjligt att snabbt byta från en leverantör till en annan efter det att åtgärder införts.

(178) Undersökningen bekräftade att det faktiskt krävs ett förfarande för certifiering för att en ny leverantör av kimrök skall godkännas, även om tidsperioden kan vara betydligt kortare än 2 år (t.ex. minst sex månader). Därför kan det ta viss tid för däcktillverkarna att byta till leverantörer från andra länder än Egypten och Ryssland. Det är därför sannolikt att de kommer att fortsätta köpa från de berörda länderna (och betala tullarna) innan de slutligen vänder sig till andra leveranskällor.

(179) Det fastställdes dessutom att ungefär 20 % av förbrukningen av den berörda produkten används till andra gummivaror än däck, för vilka detta förfarande för certifiering inte krävs. Dessa användare kommer därför att snabbare kunna byta till andra leveranskällor.

(180) Med tanke på den berörda produktens karaktär och dess förhållandevis stora transportkostnader ligger det slutligen i användarnas eget intresse att ha stora, tillförlitliga och effektiva gemenskapsleverantörer i närheten av sina egna produktionsanläggningar.

7.4.4.3. Konkurrens mellan gemenskapstillverkarna

(181) Flera berörda parter påstod att gemenskapsindustrin hade priskarteller och genomförde samfällda prishöjningar. Belägg för en mer eller mindre samtidig prishöjning i april 2002 lämnades inom ramen för detta förfarande av berörda parter.

(182) Även om påståendet avser en period efter undersökningsperioden har kommissionen undersökt saken vidare, inom ramen för och begränsningarna i grundförordningen, för att fastställa huruvida den möjliga inverkan på undersökningen när det gäller konkurrensen på gemenskapsmarknaden är betydande. För det första bör det noteras att kommissionen inte fattat något beslut om en möjlig överträdelse av konkurrensbestämmelserna. Även om ett förfarande rörande konkurrensbegränsande samverkan inletts bör inte detta, om det inte finns belagda undersökningsresultat, frånta gemenskapens tillverkare av kimrök deras rätt enligt grundförordningen till stöd mot illojala handelsmetoder. För det andra har kommissionen när det gäller huruvida begäran skall bifallas även erhållit belägg för att gemenskapstillverkare under skadeundersökningsperioden förlorat försäljningsvolymer till andra gemenskapstillverkare, vilket kan anses tyda på att det i dessa fall förekommit ett konkurrensbeteende mellan gemenskapstillverkarna.

(183) Som tidigare nämnts är produktionskostnaderna för kimrök avsedd för gummi dessutom i hög grad beroende av priset på olja. Den prishöjning som tillkännagavs i april 2002 var följden av en höjning av oljepriset med 30 % i februari 2002 som endast delvis täcktes av de prishöjningar som tillkännagavs därefter. Det faktum att prishöjningarna var samtidiga kan bero på att alla tre gemenskapstillverkarna drabbades av samma kostnadsökning och alla befann sig i en situation där deras vinster pressades. I sina långsiktiga avtal fastställer gemenskapstillverkarna faktiskt i allmänhet att det skall ske kvartalsmässiga justeringar av försäljningspriserna på grundval av oljepriset.

(184) Med tanke på dessa undersökningsresultat och inom ramen för och begränsningarna i grundförordningen kan i detta stadium inte slutsatsen dras att konkurrenssituationen på gemenskapsmarknaden överlag skulle vara sådan att den utgör ett tvingande skäl för att åtgärder skulle strida mot gemenskapens intresse.

(185) Enligt artikel 20.1 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, i vilken fastställs bestämmelser för genomförandet av undersökningar enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, får "upplysningar som har inhämtats med stöd av artikel 11-14 (...) endast användas för det med (...) undersökningen avsedda ändamålet". Enligt artikel 20.2 får upplysningar som inhämtats med stöd av förordningen inte röjas. Under nuvarande omständigheter innebär detta att de upplysningar som inhämtats inom ramen för en undersökning rörande konkurrensbegränsande samverkan endast får användas för det syfte för vilket de inhämtats. Sådana upplysningar kan därför hur som helst inte användas för antidumpningsundersökningen. När konkurrensutredningen slutförts kommer kommissionens avdelning för antidumpningsärenden att bedöma vad den innebär i detta antidumpningsärende. Om kommissionen fastställer att det skett en överträdelse av konkurrensbestämmelserna enligt EG-fördraget, kommer gemenskapens myndigheter snabbt att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de berörda företagen inte drar nytta av antidumpningsåtgärderna.

8. ÅTAGANDEN

(186) De två ryska exporterande tillverkare som beviljades marknadsekonomisk status lämnade före utgången av tidsfristen för lämnande av synpunkter och efter utlämnandet av de slutgiltiga undersökningsresultaten in prisåtaganden.

(187) Dessa ansökningar ansågs i deras dåvarande form inte vara genomförbara eller godtagbara, framför allt eftersom de två exporterande tillverkarnas försäljning till gemenskapen under undersökningsperioden skedde indirekt, via handlare. I de prisåtaganden som lämnades förklarades inte klart och tydligt hur detta system, som enligt villkoren för åtaganden inte är godtagbart, skulle ändras.

(188) Mot denna bakgrund drogs slutsatsen att det inte fanns tillräckliga garantier för en korrekt övervakning.

(189) De berörda parterna underrättades om detta och de berörda exportörerna i detalj om skälen till att de prisåtaganden som lämnats inte kunde godtas.

9. SLUTSATS

(190) Av ovanstående skäl är det osannolikt att den möjliga inverkan av åtgärderna mot skadevållande dumpning på importörerna, användarna och konkurrensen skulle upphäva de positiva verkningarna för gemenskapsindustrin. Det finns därför inga tvingande skäl som talar för att ett införande av antidumpningsåtgärder på skadevållande dumpad import med ursprung i de berörda länderna, såsom föreslagits i skäl 135, skulle strida mot gemenskapens intresse.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av sådan kimrök avsedd för gummi vars jodadsorptionsvärde uppgår till minst 20 mg/g, vars DBP-absorptionsvärde uppgår till mellan 25 och 200 ml/100 g och vars värde på pellets hårdhet uppgår till minst 15 g [10], som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2803 00 10 (Taric-nummer 2803 00 10 10) och ex 2803 00 80 (Taric-nummer 2803 00 80 10) med ursprung i Egypten och Ryssland.

[1