11. Olyckan med oljetankern Erika
B5-0181, 0182, 0183, 0184, 0185 och 0186/2000
Europaparlamentets resolution om de ekonomiska och miljömässiga följdverkningarna av Erikas
haveri
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Fdash med beaktande av sin resolution av den 20 januari 2000 om oljeutsläppet efter Erikas haveri(1),
Fdash med beaktande av sina tidigare resolutioner, framför allt av den 21 januari 1993om oljetankern
Braers olycka(2), den 27 oktober 1994 om råoljeutsläppet norr om Portugal efter oljefartyget Cercals
olycka(3), den 27 oktober 1994 om säkerheten till sjöss(4) och den 27 mars 1996 om oljetankern Sea
Empress olycka(5),
Fdash med beaktande av den internationella konventionen av den 18 december 1971 om upprättande av en
internationell kompensationsfond för ersättning i samband med oljeutsläpp (IOPCF) och tilläggsproto-kollet till denna av den 27 november 1992 samt konventionen om förhindrande av havsföroreningarfrån fartyg (MARPOL) av den 20 november 1973,
Fdash med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om upprättande av en gemen-
skapsram för samarbete avseende oavsiktlig förorening av havet (KOM(1998) 769) och parlamentetsyttrande av den 16 september 1999(
6),
Fdash med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 2179/98/EG av den 24 september 1998
om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utvecklingkallat ”Mot en hållbar utveckling” och i synnerhet artikel 2.4 d i detta beslut där kommissionenanger att den kommer att lägga fram en vitbok om miljöansvar, och av följande skäl:
A. Den Maltaregistrerade oljetankern Erika sjönk utanför Bretagnes kust den 12 december 1999 och
släppte därmed ut 15 000 ton olja som förorenade 450 kilometer av denna kust och orsakade storaskador på djurlivet, fiskesektorn och vattenbrukssektorn. Vraket, som innehåller 16 000 ton olja ochligger på 120 meters djup utgör en allvarlig risk för ytterligare föroreningar.
B. Andra fartyg har utnyttjat den katatstrofala föroreningssituationen efter Erikas haveri för att utföra
massiva rengöringar av sina tankar i detta havsområde, vilket är förbjudet i enlighet med direktiv76/464/EEG.
C. Detta är bara den senaste i en lång rad allvarliga incidenter med förorenande utsläpp till havs på flera
platser i Europeiska unionen de senaste tjugofem åren. Dessa miljökatastrofer har allvarligt skadat detmarina ekosystemet, den biologiska mångfalden, fågellivet och fiskbeståndet i områden som är mycketbetydelsefulla i ekologiskt hänseende.
D. Oljebältet har varit mycket större än vad man ursprungligen hade anledning att tro. Skadorna på
miljön i de berörda områdena är mycket stora, men det är svårt att ännu bedöma vidden av olyckansomfattning.
E. Eftersom man inte erhållit resultaten från den analys som gjorts av riskerna, vilka skulle ha lämnats av
behöriga nationella och gemenskapsmyndigheter, har polemik uppstått om arten av den som samlatspå stränderna.
F. Fiske- och vattenbrukssektorerna samt turistnäringen är av största vikt för den ekonomiska och sociala
utvecklingen i de drabbade områdena och kostnaderna till följd av oljeutsläppet för de yrkesverk-samma inom havssektorn, som tvingas återuppföra eller ersätta sina ödelagda eller skadade produk-tionsanläggningar är mycket höga.
(1) ”Texter antagna under sammanträdet” av den 20 januari 2000, punkt 2.
(2) EGT C 42, 15.2.1993, s. 155.
(3) EGT C 323, 21.11.1994, s. 170.
(4) EGT C 323, 21.11.1994, s. 176.
(5) EGT C 117, 22.4.1996, s. 18.
(6) EGT C 54, 25.2.2000, s. 82.4.12.2000 SV C 346/95 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 2 mars 2000
G. Kustfisket, som redan känner av de negativa effekterna av svårigheterna inom sektorn, har dystra fram-
tidsutsikter på grund av olyckan, och andra småföretag som är beroende av havet kan gå miste omflera års inkomster och man bör här även räkna de skador som uppstått till följd av att man förloratkonsumenternas förtroende.
H. Skaldjur och vissa fiskarter som utsätts för kolväten är en fara för livsmedelssäkerheten, och det
franska livsmedelsverket (AFSSA) har meddelat att man rekommenderar förbud mot fiske längs dekustavsnitt som drabbats av utsläppet från Erika.
I. Den internationella kompensationsfonden för ersättning i samband med oljeutsläpp (IOPCF) syftar till
att finansiera åtgärder för att minska skadorna på kusten och kompensera dem som drabbats avutsläppet. IOPCF har dock för lite medel, vilket hindrar arbetet för att minska skadorna och innebäratt tillräcklig kompensation inte kan betalas ut.
J. Europeiska unionen bör förstärka sin förebyggande politik när det gäller den här typen av katastrofer.
1. Parlamentet uttrycker på nytt sin solidaritet med och sitt stöd för dem som drabbats av detta olje-
utsläpp och välkomnar yrkesverksamma och frivilliga som fortsätter arbetet med att rengöra stränderna; ärmedvetet om de ekonomiska och miljömässiga konsekvenserna som framför allt har drabbat fiskare, mus-sel- och ostronodlarna och turistnäringen,
2. anser att de driftsansvariga för Erika i enlighet med principen om att förorenaren betalar skall ta på
sig ansvaret genom att kompensera katastrofens offer (genom sina försäkringar och direkta betalningar),finansiera saneringen av områden som drabbats av katastrofen och betala för de ekologiska skadorna; anseratt detta ansvar måste omfatta fiske- och vattenbrukssektorn samt de företag som är direkt knutna till dessasektorer,
3. insisterar på behovet av att vidta alla nödvändiga åtgärder för att oljan snarast skall kunna pumpas
upp från oljetankerns vrak,
4. uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att hjälpa till att reparera skadorna inom fiskesektorn,
som drabbats av följdverkningarna från oljekatastrofen,
5. betonar att ovannämnda beslut om upprättande av en gemenskapsram för samarbete avseende oav-
siktlig förorening av havet bör antas så snart som möjligt,
6. kräver att man snarast frigör medel från de europeiska fonderna för att bistå de drabbade regionala
företagen och framför allt de yrkesverksamma inom havssektorn, bland annat genom partnerskapsutbytemellan medlemsstaterna,
7. beklagar att tidigare katastrofer, framför allt Amoco Cadiz och Tanios förlisning, inte lett till att man
utarbetat lämpliga normer och kontroller Fdash såsom skett i USA Fdash och begär att man denna gång drarlärdom av Erika-katastrofen när det gäller säkerheten till sjöss,
8. kritiserar effekterna av släpphäntheten inom havstransportsektorn, inom vilken man inte i tillräcklig
utsträckning förstärkt de säkerhetsnormer och säkerhetskontroller som gäller för handelsfartyg och försystemet med bekvämlighetsflagg, men även för fiskefartyg,
9. uppmanar kommissionen att snarast lägga fram konkreta förslag som syftar till att förbättra säker-
heten vid transporter till havs genom att stärka de kontroller som görs på grundval av befintliga bestäm-
melser och genom att föreslå nya åtgärder i syfte att åtgärda de grava bristerna i de nuvarande föreskrift-erna,
10. välkomnar de lokala myndigheternas initiativ att låta experter undersöka sina kuster innan oljebältet
drabbade dem för att härigenom underlätta ersättningen till drabbade enskilda, lokala myndigheter eller
yrkesutövare; man har genom detta förfarande visat att man dragit lärdom av de rättsliga svårigheterdessa kategorier mött i samband med tidigare katastrofer,
11. kräver att den internationella kompensationsfonden för ersättning i samband med oljeutsläpp
(IOPCF) genomför en avsevärd höjning av ersättningstaket,
12. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstater-
nas samt kandidatländernas regeringar.C 346/96 SV 4.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 2 mars 2000