SV Europeiska unionens officiella tidning C 159/10

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 4 maj 2011

om ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/71/EG och 2009/138/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten

(CON/2011/42)

2011/C 159/05

Inledning och rättslig grund

Den 2 mars 2011 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från rådet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/71/EG och 2009/138/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (1) (nedan kallat direktivförslaget).

ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom direktivförslaget innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) medverkan till ett smidigt genomförande av riktlinjerna för tillsynen över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet såsom avses i artikel 127.5 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

Allmänna kommentarer

1. För att det nyligen inrättade europeiska systemet för finansiell övervakning ska fungera effektivt måste ändringar göras av unionens lagstiftning avseende driften av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna (2) och Europeiska systemriskrådet (ESRB) (3). I detta hänseende kompletterar direktivförslaget, som ändrar lagstiftningen inom sektorerna försäkring och värdepapper, främst direktiv 2009/138/EG (4) och i mindre utsträckning direktiv 2003/71/EG (5), den rättsliga ram som antagits genom direktiv 2010/78/EG (6). Detta yttrande bör därför läsas tillsammans med ECB:s yttrande CON/2010/23 (7).

2. Yttrandet analyserar direktivförslaget ur finansiell stabilitetssynpunkt. Kommentarerna och ändringsförslagen i detta yttrande rör främst de aspekter som är av betydelse för reformen av tillsynsstrukturerna, ECB/ECBS och ESRB samt samarbetet med de europeiska tillsynsmyndigheterna och de behöriga nationella myndigheterna. Yttrandet beaktar särskilt behovet av ett konsekvent tillvägagångssätt mellan olika finansiella sektorer så att konkurrens på lika villkor kan säkerställas samtidigt som tillsynsreglerna konvergerar.

Specifika kommentarer

En enda europeisk regelbok för finanssektorn

3. För att ta fram en enda europeisk regelbok för alla finansinstitut på den inre marknaden (8), något som ECB stöder (9), måste man i) identifiera relevanta områden för delegerade akter eller genomförandeakter, ii) på lämpligt sätt involvera de europeiska tillsynsmyndigheterna i framtagandet av dessa rättsakter, beakta deras tekniska karaktär och behovet av att utnyttja expertis inom tillsynsmyndigheterna samt iii) använda ett konsekvent, samordnat tillvägagångssätt mellan olika sektorer när man antar dessa genomförandeåtgärder.

ECB:s rådgivande roll vad gäller delegerade akter och genomförandeakter

4. Mot bakgrund av den betydelse som delegerade akter och genomförandeakter som antagits enligt artiklarna 290 och 291 i fördraget (10) i framtiden kommer att få för den gemensamma regelboken, gör ECB följande observation vad gäller utövandet av ECB:s rådgivande roll enligt artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget. Kommissionens utkast till delegerade akter och genomförandeakter är ”utkast till unionsakter” enligt artikel 127.4 första strecksatsen och artikel 282.5 i fördraget. Både delegerade akter och genomförandeakter utgör rättsakter från unionen. Enligt flertalet språkversioner av artikel 282.5 i fördraget ska ECB höras om ”utkast” till unionsakter (11). Skyldigheten att höra ECB kan därför inte begränsas endast till sådana utkast som är baserade på ett förslag från kommissionen. I OLAF-domen (12) har domstolen också förtydligat att skyldigheten att höra ECB ”huvudsakligen [har] till syfte att säkerställa att den som upprättar en sådan rättsakt avvaktar med att anta denna till dess det organ hörts som, genom de specifika uppgifter som det har på det aktuella området enligt gemenskapsrätten och med sin stora sakkunskap, särskilt kan bidra till det planerade lagstiftningsförfarandet”. Mot denna bakgrund bör ECB, för att man fullt ut ska kunna utnyttja fördelarna med ECB:s rådgivande roll, i god tid höras om alla utkast till unionsakter, inklusive delegerade akter eller genomförandeakter, som faller inom ECB:s behörighetsområde. ECB kommer att utöva sin rådgivande roll med beaktande av tidsfristerna för antagandet av sådana akter.

Informationsutbyte

5. Vad gäller allmänna ändringar som är gemensamma för merparten av den sektorsspecifika lagstiftningen och som krävs för att de nya myndigheterna ska fungera understryker ECB behovet av att inkludera lämpliga kanaler för utbyte av information i den lagstiftning som avser finanssektorn. ECB föreslår därför att man ändrar direktiv 2009/138/EG i överensstämmelse med motsvarande bestämmelser i direktiv 2006/48/EG (13), så att behöriga myndigheter och Eiopa inte är förhindrade att överlämna information till centralbankerna inom ECBS, inklusive ECB, och vid behov andra nationella myndigheter som övervakar betalningssystem samt till ESRB om informationen är relevant för deras respektive uppgifter (14). Man bör även inrätta lämpliga rutiner för informationsutbyte i krissituationer.

Konvergens mellan olika finansiella tjänstesektorer

6. Trots direktivets begränsade målsättningar anser ECB att unionens lagstiftning i viktiga delar bör vara konsekvent mellan olika finansiella tjänstesektorer, främst för att undvika regelarbitrage. Exempelvis föreslår ECB att man främjar konvergens mellan olika sektorer på följande sätt: 6.1 Behandlingen av finansiella holdingbolag vid beräkningen av eget kapital.: ECB anser att man, när man beräknar det egna kapitalet, bör öka jämförbarheten vad gäller ”ägarintressen” inom en sektor och mellan olika finansiella tjänstesektorer, så att man undviker regelarbitrage mellan rättsliga enheter och/eller enheter inom ett finansiellt konglomerat (15). ECB rekommenderar särskilt att man ytterligare samordnar definitionen av ägarintressen i försäkringsföretag och kreditinstitut i direktiv 2006/48/EG (16) och direktiv 2009/138/EG (17) samt de metoder som ska användas på gruppnivå för att hantera s.k. ”double gearing” (flerfaldig användning av poster vid beräkning av kapitalbasen) som har sin grund i sektoröverskridande ägarintressen (18). Underkommittén för finansiella konglomerat som inrättats genom ESA-förordningarna (19) skulle kunna spela en viktig roll för att främja konvergens mellan olika sektorer. 6.2 Den finansiella stabiliteten: alla procykliska effekter som härrör från genomförandet av regelverket Solvens II och, i förekommande fall, anticykliska mekanismers bidrag till den finansiella stabiliteten, inklusive illikviditetspremien, som diskuteras i direktivet, kan granskas ytterligare. 6.3 Ersättningspolicy: i enlighet med kommissionens rekommendation (20) välkomnar ECB i princip det pågående arbetet med att skapa regler för ersättningspolicy inom ramen för genomförandeåtgärderna för Solvens II (21). De internationellt överenskomna principerna om ersättningspolicy för banker och genomförandestandarderna för dessa (22) bör i lämplig utsträckning även gälla för försäkringssektorn (23). 6.4 Kreditvärdering: enligt direktivförslaget ska Eiopa i) bedöma externa ratinginstituts behörighet och ii) placera deras kreditvärderingar på en objektiv skala för kreditkvalitet (24) för vilka kommissionen sedan ska anta detaljerade kriterier genom delegerade akter (25). Även om ECB i princip stöder att dessa nya uppgifter ges till Eiopa och accepterar att alla finansiella tjänstesektorer är olika, noterar ECB ändå att ratinginstitutens verksamhet redan omfattas av reglering genom direktiv 2006/48/EG (26) och förordning (EG) nr 1060/2009 (27). Mot denna bakgrund och det faktum att frågorna berör olika sektorer föreslår ECB därför att man, innan man lagstiftar, gör en bedömning som involverar de tre europeiska tillsynsmyndigheterna för att säkerställa att olika delar av unionens sektorlagstiftning är konsekvent och att synergier uppnås, inklusive eventuella genomförandeåtgärder. 6.5 Exceptionellt kursfall på finansmarknaderna: om solvenskapitalkraven inte efterlevs uppmanar tillsynsmyndigheten ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag att vidta nödvändiga åtgärder inom nio månader (28). Vid ett exceptionellt kursfall på finansmarknaderna får tillsynsmyndigheten förlänga denna period med en lämplig period ”med beaktande av alla relevanta faktorer” (29). Enligt direktivförslaget ska Eiopa konstatera att det föreligger ett exceptionellt kursfall på finansmarknaderna, avseende vilket kommissionen antar delegerade akter som anger hur Eiopa ska fastställa att en sådan händelse föreligger och de ”faktorer” som ska beaktas, inklusive ”en lämplig period” (30). ECB stöder den roll som Eiopa föreslås få för att säkerställa konsekventa tillvägagångssätt i medlemsstaterna. Av samma skäl kan det också vara lämpligt att höra ESRB och införa kvantitativa och kvalitativa kriterier, metoder och krav för att bedöma sådana händelser. Man bör ytterligare förtydliga sambandet mellan att Eiopa konstaterar att det föreligger ett exceptionellt kursfall på finansmarknaderna, rådets deklarationer att en kritisk situation enligt ESA-förordningarna (31) föreligger samt andra åtgärder som tillsynsmyndigheter vidtar om särskilda omständigheter föreligger om ett berört företags finansiella ställning försämras ytterligare (32).

Övergångsbestämmelse

7. ECB har förståelse för att det behövs övergångsbestämmelser (33) men anser att det vore lämpligt att i vissa fall kraftigt reducera den övergångsperiod om 10 år som sätts för antagandet av vissa övergångsbestämmelser för att skapa lämpliga incitament att tillämpa Solvens II-reformen (34) i tid. Mot bakgrund av att det är viktigt att man använder ett konsekvent tillvägagångssätt för att garantera rapporteringskvaliteten, bör de metoder och antaganden som används vid värderingen av tillgångar och skulder tillämpas inom en rimlig tidsfrist.

I de fall där ECB rekommenderar att direktivförslaget ska ändras anges de specifika förslagen i bilagan åtföljt av en förklaring.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 maj 2011. Jean-Claude TRICHET ECB:s ordförande

(1) KOM(2011) 8 slutlig.

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/79/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84) (nedan tillsammans kallade ESA-förordningarna).

(3) Se Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (EUT L 331, 15.12.2010, s. 1) och rådets förordning (EU) nr 1096/2010 av den 17 november 2010 om tilldelning till Europeiska centralbanken av särskilda uppgifter angående Europeiska systemrisknämndens verksamhet (EUT L 331, 15.12.2010, s. 162).

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (omarbetning) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (EUT L 345, 31.12.2003, s. 64).

(6) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/78/EU av den 24 november 2010 om ändring av direktiven 98/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG, vad gäller befogenheterna för Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten), Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (EUT L 331, 15.12.2010, s. 120).

(7) Yttrande CON/2010/23 av den 18 mars 2010 över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 1998/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (EUT C 87, 1.4.2010, s. 1).

(8) Se t.ex. skäl 22 i förordning (EU) nr 1093/2010 och skäl 14 i direktiv 2010/78/EU.

(9) Se t.ex. punkt 2 i Europeiska centralbankens yttrande CON/2009/17 av den 5 mars 2009 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG vad gäller banker anslutna till centrala kreditinstitut, vissa frågor som gäller kapitalbasen, stora exponeringar, tillsynsrutiner och krishantering (EUT C 93, 22.4.2009, s. 3), punkt 2 i Europeiska centralbankens yttrande CON/2010/5 av den 8 januari 2010 över tre förslag till Europaparlamentets och rådets förslag till förordningar om inrättande av en europeisk bankmyndighet, en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet och en europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet (EUT C 13, 20.1.2010, s. 1) samt punkt 1.3.1 i yttrande CON/2010/23.

(10) Artiklarna 290 och 291 i fördraget återfinns i sjätte delen, kapitel 2, avsnitt 1 som har rubriken Unionens rättsakter.

(11) Artikel 282.5 i fördraget hänvisar till utkast till unionsakt i följande språkversioner: bulgariska (проект на акт на Съюза), spanska (proyecto de acto de la Unión), danska (udkast), tyska (”Entwurf für Rechtsakte der Union”), estniska (ettepanekute), grekiska (προτεινόμενη πράξη της Ένωσης), franska (projet d'acte de l'Union), italienska (progetto di atto dell'Unione), lettiska (projektiem), litauiska (Sąjungos aktų projektų), nederländska (ontwerp van een handeling van de Unie), portugisiska (projectos de acto da União), rumänska (proiect de act al Uniunii), slovakiska (navrhovaných aktoch Únie), slovenska (osnutki aktov Unije), finiska (esityksistä) och svenska (utkast). Den irländska versionen använder ”gniomh Aontais arna bheartu”, vilket motsvarar konceptet av ”planerade” unionsakter.

(12) Mål C-11/00, Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska centralbanken, REG 2003, s. I-7147, särskilt punkterna 110 och 111.

(13) Artikel 49 och 130.1 i direktiv 2006/48/EG.

(14) Se punkterna 13–15 i yttrande CON/2009/17 och punkt 2.2 i yttrande CON/2010/23.

(15) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG (EUT L 35, 11.2.2003, s. 1).

(16) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning) (EUT L 177, 30.6.2006, s. 1). Särskilt artikel 4.10 och artikel 57.

(17) Se artikel 92 och artikel 212.2 tredje stycket, i dess ändrade lydelse enligt förslaget till direktiv.

(18) Exempelvis skillnaderna i definitionerna av ”varaktig koppling”, ”väsentligt inflytande” avseende konceptet ”ägarintressen” eller vad gäller tröskelvärden för avdrag som varierar mellan 20 procent i försäkringslagstiftningen och 10 procent i banklagstiftningen.

(19) Se artikel 57.1 i ESA-förordningarna.

(20) Se särskilt skäl 8 och punkterna 1.1 och 2.1 i kommissionens rekommendation av den 30 april 2009 om ersättningspolicy inom finanstjänstesektorn (EUT L 120, 15.5.2009, s. 22).

(21) Se kommissionens arbetsdokument (GD - Inre marknaden och tjänster), Consultation paper on the UCITS depositary function and on the UCITS managers’ remuneration, 14.12.2010, s. 26 (finns på: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/ucits/consultation_paper_en.pdf).

(22) Se särskilt artikel 22 och bilaga V i direktiv 2006/48/EG och CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices, 10 december 2010, finns på http://eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Standards%20and%20Guidelines/2010/Remuneration/Guidelines.pdf

(23) Se CEIOPS Advice for Level 2 Implementing Measures on Solvency II: Remuneration Issues, CEIOPS-DOC-51/09, finns på https://eiopa.europa.eu/fileadmin/tx_dam/files/consultations/consultationpapers/CP59/CEIOPS-DOC-51-09%20L2-Advice-Remuneration-Issues.pdf

(24) Se artikel 2.20 i direktivförslaget – ny föreslagen artikel 109a.1 a i direktiv 2009/138/EG.

(25) Se skäl 18 och artikel 2.21 i direktivförslaget – ny föreslagen punkt n i artikel 111.1 i direktiv 2009/138/EG.

(26) Se artiklarna 81–83 i direktiv 2006/48/EG samt dess bilaga VI, del 2.

(27) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (EUT L 302, 17.11.2009, s. 1).

(28) Artikel 138 i direktiv 2009/138/EG.

(29) Artikel 138.4 i direktiv 2009/138/EG.

(30) Artikel 2.30 och 2.31 i förslaget till direktiv.

(31) Artikel 18 i ESA-förordningarna.

(32) Artikel 138.5 i direktiv 2009/138/EG.

(33) Enligt direktivförslaget framgår de maximala tidsfristerna för övergångsbestämmelser av direktiv 2009/138/EG. Den faktiska tidsfristen som sätts i varje delegerad akt kan dock vara kortare (se även skäl 30 i direktivförslaget).

(34) Artikel 75 i direktiv 2009/138/EG – se artiklarna 308a.5 och 308b e i direktivförslaget.