Förslag till RÅDETS BESLUT om bemyndigande för Republiken Litauen att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt /* COM/2012/0409 final - 2012/0200 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Motiv och syfte Enligt artikel 395 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[1] (nedan kallat momsdirektivet) får rådet på kommissionens förslag enhälligt bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från direktivet, för att förenkla uppbörden av skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller skatteflykt. Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 8 februari 2012 ansökte Republiken Litauen (nedan kallad Litauen) om att få fortsätta tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i momsdirektivet. Genom en skrivelse av den 4 april 2012 underrättade kommissionen, i överensstämmelse med artikel 395.2 i momsdirektivet, övriga medlemsstater om Litauens ansökan. Genom en skrivelse av den 11 april 2012 underrättade kommissionen Litauen om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna behandla ärendet. Allmän bakgrund Den litauiska regeringen begär att få fortsätta den nuvarande tillämpningen av en omvänd skattskyldighet dels för timmerleveranser, dels för leveranser från beskattningsbara personer som är föremål för ett insolvens- eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn. I Litauen har det vid ett flertal tillfällen hänt att näringsidkare inte har fullgjort sina åligganden i samband med timmerleveranser. Företag inom denna sektor är vanligtvis små återförsäljare och mellanhänder som ofta försvinner utan att betala den skatt som skattemyndigheterna ålagt deras leveranser. Samtidigt har dock kunden fått en faktura som berättigar till momsavdrag. Beskattningsbara personer som är föremål för ett insolvens- eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn betalar ofta inte den moms som de fått från sina kunder till skattemyndigheterna. En köpare som följer reglerna kan dock ändå dra av momsen. Den omvända skattskyldigheten innebär att kunden (om den är en beskattningsbar person), genom undantag från den generella regeln i artikel 193 i momsdirektivet, blir ansvarig för inbetalning av moms på inhemska transaktioner. Denna undantagsåtgärd godkändes ursprungligen genom rådets beslut 2006/388/EG av den 15 maj 2006[2] (den innefattar också leveranser av avfall och skrot av järn eller stål samt byggnadsarbete, som nu omfattas av artikel 199 i momsdirektivet). Tillämpningen av undantagsåtgärden för timmerleveranser och för leveranser från beskattningsbara personer som är föremål för ett insolvens- eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn förlängdes genom rådets beslut 2010/99/EU av den 16 februari 2010[3]. Kommissionen är medveten om att den situation som låg till grund för det ursprungliga undantaget fortfarande råder. Litauen hävdar, på grundval av resultaten från skattekontroller, att undantaget visat sig vara effektivt både för timmerleveranser och för leveranser från beskattningsbara personer som är föremål för ett insolvens- eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn. Undantaget bör därför beviljas för ytterligare en begränsad period. Om Litauen skulle överväga ytterligare en förlängning efter 2015, bör en utvärderingsrapport lämnas in till kommissionen tillsammans med ansökan om förlängning senast den 1 april 2015. Gällande bestämmelser Andra medlemsstater har beviljats liknande undantag med avseende på artikel 193 i momsdirektivet. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Samråd med berörda parter Ej tillämpligt. Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. Konsekvensbedömning Förslaget till rådsbeslut syftar till att förenkla skatteuttaget och hindra potentiellt momsundandragande eller momsflykt och har därför potentiellt positiva ekonomiska effekter. Verkningarna kommer under alla omständigheter att bli begränsade, eftersom undantaget har ett begränsat tillämpningsområde. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Genom beslutet bemyndigas Litauen att fortsätta tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i momsdirektivet när det gäller tillämpning av omvänd skattskyldighet vid timmerleveranser och vid leveranser av varor från och tillhandahållande av tjänster av företag som är föremål för ett insolvens- eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn. Rättslig grund Artikel 395 i momsdirektivet. Subsidiaritetsprincipen I enlighet med artikel 395 i momsdirektivet måste en medlemsstat som önskar införa en åtgärd som avviker från direktivet bemyndigas av rådet genom ett rådsbeslut. Därför är förslaget förenligt med subsidiaritetsprincipen. Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Beslutet avser ett tillstånd som beviljas en medlemsstat på dess egen begäran och utgör följaktligen inte en skyldighet. Med hänsyn till undantagets begränsade tillämpningsområde står den särskilda åtgärden i proportion till syftet. Val av regleringsform Enligt artikel 395 i momsdirektivet är en avvikelse från de gemensamma momsreglerna bara möjlig om rådet godkänner detta enhälligt på grundval av ett kommissionsförslag. Ett rådsbeslut är också den lämpligaste regleringsformen, eftersom det kan riktas till enskilda medlemsstater. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte unionens budget. 5. ÖVRIGT Översyn/ändring/tidsbegränsning Förslaget innehåller en bestämmelse om tidsbegränsning. 2012/0200 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om bemyndigande för Republiken Litauen att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.2, med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[4], särskilt artikel 395.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 8 februari 2012 ansökte Republiken Litauen (nedan kallad Litauen) om att få fortsätta tillämpa en åtgärd som avviker från de bestämmelser i direktiv 2006/112/EG som reglerar vem som ska vara skyldig att betala mervärdesskatt till skattemyndigheterna. (2) I enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG underrättade kommissionen i en skrivelse av den 4 april 2012 övriga medlemsstater om Litauens ansökan. Genom en skrivelse av den 11 april 2012 meddelade kommissionen Litauen att den hade alla nödvändiga uppgifter för att kunna behandla ansökan. (3) Genom rådets beslut 2006/388/EG av den 15 maj 2006 om tillstånd för Republiken Litauen att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 21 i det sjätte direktivet 77/388/EEG beträffande harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter[5] fick Litauen tillstånd bland annat att göra mottagaren betalningsskyldig för den mervärdesskatt som tas ut på varor och tjänster i samband med ett insolvensförfarande eller omstruktureringsförfarande under rättslig tillsyn samt på timmerleveranser. (4) Tillämpningen av undantaget förlängdes genom rådets genomförandebeslut 2010/99/EU av den 16 februari 2010 om bemyndigande för Republiken Litauen att förlänga tillämpningen av en åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt[6]. (5) De skattekontroller och den analys som gjorts av den litauiska skattemyndigheten har visat att undantagsåtgärden är effektiv. (6) Kommissionen är medveten om att den rättsliga och faktiska situation som motiverade den nuvarande tillämpningen av undantagsåtgärden inte har ändrats och alltjämt består. Litauen bör därför bemyndigas att tillämpa åtgärden under ytterligare en begränsad period. (7) Om Litauen skulle överväga ytterligare en förlängning efter 2015, bör en utvärderingsrapport lämnas in till kommissionen tillsammans med ansökan om förlängning senast den 1 april 2015. (8) Undantaget har ingen negativ inverkan på de delar av Europeiska unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 2 i beslut 2010/99/EU ska ersättas med följande: ”Artikel 2 Detta beslut får verkan samma dag som det delges. Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2013 till och med den 31 december 2015. En eventuell ansökan om förlängning av åtgärden enligt detta beslut ska lämnas in till kommissionen senast den 1 april 2015 och ska åtföljas av en rapport som innefattar en granskning av åtgärdens tillämpning.” Artikel 2 Detta beslut riktar sig till Republiken Litauen. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] EUT L 150, 3.6.2006, s. 13. [3] EUT L 45, 20.2.2010, s. 10. [4] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. [5] EUT L 150, 3.6.2006, s. 13. [6] EUT L 45, 20.2.2010, s. 10.