I.Utvärderingen och behov av en EU-handlingsplan för narkotika 2017–2020

I EU:s narkotikastrategi 2013–2020 och i dess första handlingsplan för narkotika 2013–2016 fastställs en politisk ram och prioriteringar för narkotikapolitiken i EU. Strategin ger en enhetlig, evidensbaserad ram för att hantera narkotika inom och utanför EU och baseras på fem områden:

Två huvudsakliga politikområden, nämligen

minskning av efterfrågan på narkotika, och

minskning av tillgången på narkotika.

Samt tre genomgående teman, nämligen

samordning,

internationellt samarbete, samt

forskning, informationsverksamhet, övervakning och utvärdering.

Enligt strategin ska kommissionen ”senast 2016 […] ta initiativet till en extern halvtidsutvärdering av strategin, med siktet inställt på förberedelser inför en andra handlingsplan för perioden 2017–2020”, Den europeiska säkerhetsagendan anger att kommissionen ska bedöma de framsteg som gjorts för att genomföra EU:s handlingsplan för narkotika 2013–2016 och mot bakgrund av detta besluta om huruvida en ny handlingsplan för EU ska föreslås för perioden 2017–2020.

Med stöd av en extern underleverantör gjorde kommissionen en halvtidsöversyn av EU:s strategi för narkotika och den slutliga utvärderingen av handlingsplanen mellan april och november 2016. På grund av deras kompletterande karaktär och att de berör samma ämne presenteras halvtidsutvärderingen och den slutliga utvärderingen i form av en samlad och övergripande utvärdering.

I detta meddelande beskrivs resultaten av utvärderingen och föreslås vilka åtgärder som bör vidtas härnäst. Mot bakgrund av de samlade resultaten av utvärderingen har kommissionen beslutat att föreslå en ny handlingsplan för perioden 2017–2020. På grundval av resultaten av utvärderingen, och med hänsyn till att den strategiska ramen inte kommer att ändras före 2020, är den nya föreslagna handlingsplanen en uppdaterad version av EU:s handlingsplan för narkotika 2013–2016, med ett antal ändringar. Den avspeglar de slutsatser och rekommendationer i bedömningen som kommissionen bedömt som relevanta samt tar upp ett antal kompletterande åtgärder för att ta itu med nya och framväxande prioriteringar som ännu inte har behandlats tillräckligt inom ramen för den tidigare handlingsplanen, men som är av betydelse mot bakgrund av de utmaningar som EU:s medlemsstater för närvarande står inför. Kommissionens föreslag till en handlingsplan för narkotika 2017–2020 återfinns i bilagan nedan.

II.Bakgrund

Marknaden för olaglig narkotika är den mest dynamiska kriminella marknaden, något som även bekräftas i den europeiska säkerhetsagendan. Det beräknas att EU-medborgare spenderar över 24 miljarder euro på olaglig narkotika varje år. De mänskliga och sociala kostnaderna för narkotikamissbruk är mycket höga. Det medför också ekonomiska kostnader på folkhälsoområdet (förebyggande av narkotikamissbruk, hälso- och sjukvård och behandling) samt på områdena för allmän säkerhet, miljö och arbetsproduktivitet.

När det gäller efterfrågan på narkotika är användningen av olaglig narkotika fortfarande ett av de mest ihållande hoten mot våra samhällen, med en direkt och indirekt påverkan på miljontals människors liv. Minst 83,2 miljoner européer har angett att de använt cannabis minst en gång, medan 17,1 respektive 12 miljoner har provat kokain och amfetamin. Dessutom finns det 1,3 miljoner vuxna opioidanvändare i högriskgruppen. Antalet bekräftade fall av opioidanvändning i högriskgruppen har stabiliserats och i vissa länder minskat; förekomsten av infektionssjukdomar har minskat totalt sett sedan 2013. Det beräknas att minst 6 800 människor avled till följd av överdos i EU under 2014. Narkotikamissbruket är till stor del koncentrerat till unga människor (15–34 år); uppskattningsvis 17,8 miljoner unga vuxna har använt narkotika under det senaste året. Antalet narkotikarelaterade dödsfall förefaller ha ökat sedan 2013, och ingen registrerad minskning av narkotikaanvändningen har noterats.

När det gäller tillgången på narkotika har under de senaste fyra åren nya psykoaktiva substanser blivit allt mer tillgängliga på den öppna marknaden och/eller på internet, vilket innebär ett allvarligt hot mot människors hälsa. År 2015 upptäcktes totalt 98 nya psykoaktiva substanser, vilket innebär att antalet nya övervakade substanser är fler än 560, av vilka 70 % har upptäckts under de senaste fem åren. Antalet beslag av olaglig narkotika har inte förändrats nämnvärt under 2013–2014 jämfört med föregående år, men de totala narkotikabeslagen ökade.

När det gäller samordning är mekanismerna på EU-nivå (av vilka de flesta infördes före den nuvarande strategin) effektiva. Det främsta samordningsorganet, rådets övergripande arbetsgrupp för narkotikafrågor, anses fungera effektivt när det gäller att övervaka genomförandet av handlingsplanen och underlätta dialog om narkotikaproblemet i Europa. Det finns bevis för konsekvens över tiden och kontinuitet mellan ordförandeskapen. Dessutom uppgav alla EU-medlemsstater att organisationer inom det civila samhället deltog i utarbetande, övervakning och/eller utvärdering av de nationella narkotikastrategierna.

När det gäller internationellt samarbete har narkotikarelaterade prioriteringar införlivats i EU:s yttre politik, strategier och åtgärder som riktar sig till länder och regioner utanför EU. Dessutom har de senaste åren inneburit en förbättring av EU:s samarbete för att tala med en röst i internationella forum.

När det slutligen gäller information, forskning, övervakning och utvärdering under de senaste fem åren har EU gett stöd åt flera forskningsprojekt inom ramen för ett antal olika finansieringsmekanismer som spänner över olika aspekter av narkotikafrågan och relaterade ämnen. Det krävs oförminskade ansträngningar för att omsätta prioriteringarna i strategin och handlingsplanen i forskning. Systemet för tidig varning vad gäller nya psykoaktiva ämnen inom Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) samt driften av detta system är ett uttryck för förbättrat utbyte på EU-nivå av kriminaltekniska och toxikologiska data under de senaste åren. Denna verksamhet för tidig varning gör det möjligt för EU att fatta välgrundade och snabba beslut om skadliga ämnen.