Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Grönboken om bruksmönsterskydd inom den inre marknaden"

(96/C 174/03)

Den 27 juli 1995 beslutade kommissionen enligt artikel 198 i Romfördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om "Grönboken om bruksmönsterskydd inom den inre marknaden".

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster som ansvarat för kommitténs arbete i ärendet, antog sitt yttrande den 8 mars 1996. Föredragande var Giannino Bernabei.

Vid den 334:e plenarsessionen den 27-28 mars 1996 (sammanträdet den 27 mars 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén med 84 röster för, 2 röster emot och 2 nedlagda röster, följande yttrande.

Sammanfattning av Ekonomiska och sociala kommitténs rekommendationer om grönboken: Mönsterskydd på inre marknaden

a) Enligt fördraget skall gemenskapen och medlemsstaterna se till att det finns nödvändiga förutsättningar för gemenskapsindustrins konkurrensförmåga, och i synnerhet främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheterna inom sektorerna för innovation, forskning och teknologisk utveckling (artikel 130 i fördraget).

b) Instrument som kan öka Europas konkurrenskraft när det gäller F& U och bidra till att vända den senaste trenden, där Europas konkurrenskraft gentemot huvudkonkurrenterna (USA och Japan) försämrats, är viktiga.

c) Som kommittén tidigare har påpekat är immateriella äganderätter ett av de instrument som kan stimulera innovationer. Kommittén vill betona att patentsystemet bland dessa intar en viktig plats.

d) De immateriella äganderätternas betydelse för världshandeln har betonats genom att standarder införts i de avtal som utmynnade i World Trade Organization (WTO) (handelsrelaterade immaterialrätter, inklusive handel med förfalskade varor - TRIPS).

e) Små och medelstora företag spelar en strategisk roll på innovationsområdet och för snabba reaktioner på marknadens behov.

f) Kommissionens studie om den eventuella harmoniseringen av ett skyddsystem som kompletterar patent, kommer vid ett klart lägligt tillfälle. Den följer en väletablerad tradition inom de flesta av EU:s medlemsstater.

g) Den juridiska grunden för tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning bör vara artikel 100a i fördraget.

h) Kommissionens grönbok innehåller ett antal mycket intressanta data och uppgifter, men har ändå ett antal väsentliga brister eller innehåller åtminstone en del problematiska aspekter.

Med hänsyn till ovanstående rekommenderar kommittén följande:

1) En ytterligare analys av de skyddssystem som kompletterar patent, "mönsterskydd", bör genomföras, och tillgängliga data för utvärdering bör införlivas. Man bör ta speciell hänsyn till svagheterna i EU:s patentsystem, som ännu inte är fullständigt eller homogent, i jämförelse med huvudkonkurrenterna USA och Japan.

2) Inför eventuella framtida förslag för att harmonisera de nationella mönsterskyddsystemen, bör man inte bara garantera åtgärder för att harmonisera den grundläggande lagstiftningen för dessa system. Man bör också harmonisera förfarandena och tidsramarna för att erhålla patent och juridiskt skydd.

3) Man måste ta hänsyn till behovet att förse företag - i synnerhet små och medelstora företag - och forskare med en billig, snabb och lätt metod för utvärdering och genomförande, det vill säga en metod som utesluter processer och kemiska ämnen från rätt till skydd.

4) Det måste finnas en konsekvent inställning till immaterialrättsligt skydd. Alla framtida harmoniseringsåtgärder för mönsterskydd bör också ta hänsyn till harmonisering som redan genomförts eller planerats för motsvarande rättigheter.

5) Ett mönsterskydd måste uppfylla följande krav: det skall a) ha ett "absolut nyhetskrav", b) "kunna tillämpas industriellt", c) ha ett "innovativt inslag" (artikel 56 i konventionen om europeiska patent). Annars bör innovationen ha en praktisk industriell fördel jämfört med det tidigare utvecklingsläget.

6) Man måste se till att omfattningen av mönsterskyddet framgår av ansökningarna som bör begränsas i antal, och att man frivilligt kan kontrollera tidigare "utvecklingsläge". Kontrollen bör däremot vara obligatorisk för dem som önskar hävda sin rätt angående mönsterskydd gentemot tredje part.

7) Man bör kontrollera möjligheten till rådgivning om förfaranden för deposition och registrering för företag - i synnerhet små och medelstora företag - av en byrå inom gemenskapen eller Europa. Man bör också undersöka möjligheten att använda informationsteknologi i de europeiska patentsystemen.

8) Man bör skjuta upp alla åtgärder för ömsesidiga erkännanden tills en ordentlig harmonisering har ägt rum.

9) Man bör studera möjligheten att skapa ett gemenskapsmönsterskydd som skall gälla i hela Europa. Detta bör ske endast när ovannämnda harmonisering och ett system för ömsesidiga erkännanden införts. Man måste gå igenom enhetlighet och praktisk tillämplighet och kontrollera hur informationsteknologin skulle kunna användas i det europeiska patentsystemet.

1. Inledning - Sammanfattning av kommissionens dokument

1.1. Grönboken om bruksmönsterskydd är ett led i gemenskapens åtgärder för att harmonisera immateriella äganderätter och för att skapa ett skyddssystem som gäller i hela gemenskapen. (För det senare, se utkastet till direktiv respektive förordning om designer och modeller, KOM(93) 344 slutlig och KOM(93) 342 slutlig.)

1.2. Grönboken består av tre delar: först en inledning, därefter behandlas behovet av åtgärder på gemenskapsnivå och slutligen diskuteras sätt att harmonisera de nationella lagarna och att eventuellt inrätta ett skyddssystem på gemenskapsnivå.

1.3. Grönboken använder termen "mönsterskydd", en registrerad rättighet som ger ett exklusivt skydd åt tekniska innovationer. Mönsterskyddet liknar ett patent på så sätt att innovationen måste uppvisa en nyhetsaspekt och vara av nyskapande art - det måste finnas ett "innovativt inslag". Mönsterskydd kan däremot ges utan att det finns någon nyhetsaspekt eller något "innovativt inslag".

1.4. System för mönsterskydd, eller något liknande, finns i 12 av de 15 medlemsstaterna. De kan grupperas enligt följande:

1.4.1. I den första gruppen är kraven samma som för patent. Det enda som skiljer är giltighetstiden eller någon annan detalj (det franska certificat d'utilité, det belgiska brevet de courte durée och det nederländska zesjaarige octrooi).

1.4.2. I den andra gruppen kan (något förenklat) skyddet utsträckas till mindre uppfinningar, med kravet att uppfinningen finns i tredimensionell form (det finska, grekiska, italienska, portugisiska och spanska systemet).

1.4.3. I den tredje gruppen, där det tyska Gebrauchsmuster ingår, finns (också något förenklat) ett skyddssystem för mindre uppfinningar, men däri ingår också innovationer som inte kan framställas i tredimensionell form, men processen utesluts.

1.5. På grundval av tillgänglig statistik (inga data finns för Frankrike och Belgien), konstateras i grönboken att antalet ansökningar om mönsterskydd är ovanligt högt i Tyskland, Italien och Spanien.

1.6. I grönboken analyseras åsikter från experter på immaterialrätt och ekonomiska intressenter inom mönsterskyddsområdet, i ljuset av studier från IFO-institutet. Vid dessa studier rådfrågades franska, tyska, spanska och brittiska patentexperter, samt industriföretag och oberoende uppfinnare i Frankrike, Tyskland, Storbritannien, Italien och Spanien.

1.7. Ett mönsterskydd ger möjlighet till ett snabbt och enkelt registreringsförfarande (speciellt viktigt för små och medelstora företag) och innebär lägre kostnader än ett patent.

1.8. Enligt grönboken finns det en relativt stor efterfrågan från företag för denna typ av skydd.

1.9. Man fastslår att mönsterskydd är lämpligt för trender i teknologisk utveckling, som mer och mer karakteriseras av ett ökande antal ganska kortlivade "mindre innovationer" och kortare och kortare produktionscykler.

1.10. Enligt grönboken är åtgärder på gemenskapsnivå nödvändiga eftersom företag och investerare har visat intresse för mönsterskydd. Andra orsaker är de tydliga skillnaderna mellan de olika nationella systemen, hindren för fri rörlighet för varor och en utveckling mot en icke snedvriden konkurrens.

1.11. Dokumentet granskar kommissionens valmöjligheter, i synnerhet:

1.11.1. Harmonisering av befintliga nationella skyddssystem och införande av sådana system i de länder som för närvarande saknar sådana (Luxemburg, Storbritannien och Sverige).

1.11.2. När ett harmoniseringssystem har upprättats, skall det finnas ett ömsesidigt erkännande av immaterialrättsligt skydd mellan medlemsstaterna.

1.11.3. Att införa ett skyddssystem på gemenskapsnivå, som har högre rättslig dignitet men som inte ersätter de nationella lagarna.

1.11.4. Kombination av olika möjligheter, i synnerhet harmonisering av nationella skyddssystem (vilket gäller varumärken, designer och modeller) genom ett direktiv och att skapa ett enhetligt system genom en förordning.

1.12. Slutligen undersöker grönboken eventuella specifika karakteristika för mönsterskydd på gemenskapsnivå, som skulle se ut enligt följande:

1.12.1. Lägre "nyhetskrav" än för ett patent,

1.12.2. Inget krav på att innovationen skall finnas som modell,

1.12.3. Krav på nyhetsaspekt och industriell tillämpningsmöjlighet,

1.12.4. Icke-obligatorisk granskning av utvecklingssituationen i branschen för att skapa ett tryggare rättsläge.

Gemenskapens mönsterskydd skulle komplettera patentskyddet och registreras utan kontroll av graden av nyhetsaspekt och nyskapande.

2. Situationen hos EU:s huvudkonkurrenter: USA

2.1. Frågan om det behövs ett skyddsystem för tekniska innovationer för att komplettera patentsystemet, måste ses som en del av strategierna för forskning och utveckling i Europeiska unionen.

2.2. I Delors' vitbok fastställs att EU:s mer begränsade möjligheter att överföra vetenskapliga och tekniska insatser till industriell och försäljningsmässig framgång, är en av de svaga punkterna gentemot huvudkonkurrenterna USA och Japan.

2.2.1. Vitboken betonar också den mycket viktiga roll som små och medelstora företag har - både när det gäller högteknologi och tillverkning - genom att de är en viktig resurs för ekonomisk tillväxt. Den påvisar hur en ansenlig andel av de nya teknologierna i USA utvecklades av små företag, som på ett bättre sätt kunde förutse marknadskraven och snabbt reagera på dem [vitboken "Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning", kapitel 4, punkt 4.3, (a)(i)].

2.3. Det bör också noteras att analyser av de globala teknologiska och industriella indikatorerna visar att Europas konkurrenssituation i förhållande till USA och Japan har försämrats de senaste åren.

2.3.1. Europeiska unionen är mycket långt från att skapa en helt gemensam marknad när det gäller teknologiska innovationer, trots att man har utvecklat en gemensam marknad för varor, personer, kapital och tjänster (se ESK:s yttrande om forskning och teknologisk utveckling, CES 570/95 fin bilaga, punkt 5.1 och följande).

2.4. Det verkar därför nödvändigt att undersöka om skyddssystem för tekniska innovationer, i synnerhet skyddssystem som kompletterar patent (mönsterskydd), är en av huvudfaktorerna bakom USA:s och Japans konkurrensfördelar gentemot Europa.

2.5. Med i första hand USA i åtanke, råder det inget tvivel om att man där under lång tid har skapat en integrerad marknad, i synnerhet i språkliga/kulturella termer. Denna gemensamma marknad ger innovationsföretag möjlighet att övervaka marknadens reaktion på en innovativ produkt mycket snabbare än vad som görs i Europa.

2.5.1. Det råder heller inget tvivel om att ett stärkande av de institutionella mekanismerna, som genomförts de senaste åren, har varit en viktig stimulans för innovationer. Man har upprättat the National Science and Technology Council (NSTC, nationella forsknings- och teknologirådet) och the Office for Science and Technology (byrån för forskning och teknologi) under direkt kontroll från Vita huset.

2.6. Det amerikanska patentsystemet är ett av de största i världen, med mer än 191 000 ansökningar 1993, varav mer än 98 000 godkändes ().

2.6.1. Dessa siffror överträffas bara av Japan, med ca 380 000 ansökningar och 88 000 godkända patent år 1993.

2.6.2. Det är också välkänt att "patentkulturen" är spridd i amerikanska entreprenörs- och specialistkretsar.

2.7. Det verkar för övrigt inte som om man i USA har arbetat för att komplettera patentsystemet med ett system för mönsterskydd. Tvärtom har man upprepat vänt sig emot inrättandet av ett sådant system. Man ser det inte bara som onödigt utan också som farligt för upprätthållandet av en hög skyddsnivå. Man betonade svårigheten med att basera ett sådant system på att "nyhetskravet" skulle vara lägre än för ett patent, något som skulle vara svårt att definiera och tillämpa.

2.8. Enligt erfarenheterna i USA skulle sålunda ett mönsterskyddssystem parallellt med patentskydd inte vara att föredra. Men det understryker behovet att göra patentsystemen mer effektiva genom att reducera nackdelarna som systemet har, till exempel den tid det tar att granska ansökningarna och godkänna patenten, liksom de kostnader patenten medför.

3. Situationen hos EU:s huvudkonkurrenter: Japan

3.1. Det är välkänt att det japanska samhället kännetecknas av en hög grad av sammanhållning och samarbete mellan näringslivets olika aktörer. På regeringsnivå finns dessutom forskningsplanering (forskningsråd för vetenskap och teknologi, där man har lagt fram en plan för vetenskaplig och teknologisk forskning på medellång och lång sikt. Den bygger på en lista med 187 mål för forskning och utveckling de kommande 10 åren).

3.2. Det japanska patentinstituts betydelse illustreras av siffrorna ovan.

3.2.1. När det gäller mönsterskydd, anser man inom de japanska yrkeskårerna att detta sätt, som har varit i bruk i många år och som reformerades 1994, starkt har bidragit till utvecklingen av den japanska industrin.

3.2.2. 1993 noterades mer än 77 000 ansökningar om mönsterskydd i Japan, av vilka mer än 53 000 godkändes (statistik från WIPO) ().

3.3. Det japanska begreppsmässiga synsättet på ett system för att skydda tekniska innovationer, och som kompletterar patentsystemet, innebär i huvudsak:

3.3.1. Ett skyddsystem som kompletterar patentsystemet och som gäller en kortare period (6 år i stället för 20) försvaras med att patentskydd för "småuppfinningar" kan leda till ett "överskydd", vilket är negativt för allmänheten.

3.3.2. Ett mönsterskyddssystem bör täcka uppfinningar där skyddet kan definieras och tillämpas relativt lätt - till exempel innovativa lösningar i tredimensionell form, där en överträdelse lätt kan upptäckas (genom att kontrollera tillgängliga produkter på marknaden). Att upptäcka en överträdelse i fråga om uppfinningar som har med processer och kemiska ämnen att göra är mycket svårare (det krävs till exempel tillgång till laboratorier och andra lokaler hos misstänkta förfalskare).

3.4. Den japanska förkärleken för mönsterskydd och den negativa inställningen i USA, är en mindre motsättning än den först synes vara. Det japanska mönsterskyddssystemet gäller ett mindre urval innovationer än ett patent, det är "tredimensionellt" och är därför inte ett patentsystem på lägre nivå.

4. Problem och syften med ett europeiskt system för stimulans och skydd av tekniska innovationer

4.1. Ur gemenskapens synvinkel bör man prioritera åtgärder för att öka det europeiska systemets konkurrenskraft, och i synnerhet möjligheten att snabbt överföra vetenskapliga och teknologiska nydaningar till industriella och försäljningsmässiga framgångar.

4.2. Kommittén påpekade nyligen att "Kommissionens plan att försöka etablera en lagstiftning, som är gynnsam för immateriella rättigheter, behöver stöd, särskilt när det gäller patent, varumärken, modeller och ursprungsdesigner. Skydd för immateriella och kommersiella rättigheter finns redan: patentöverenskommelsen i München, patentsamarbetsfördraget, EG-förordningen om varumärken, EG-förordningen om gemenskapens designsystem (under utarbetande), olika direktiv om upphovsmannarätt (dataprogram, uthyrnings- och utlåningsrätt, tid för upphovsmannarätt)" ().

4.3. Institut för immaterialrätt ses som standardinstrument för att stimulera innovationer och teknisk/industriell utveckling, och ger uppfinnaren/innovatören exklusiva rättigheter under en begränsad tid, mot att den innovativa idéen blir känd och marknadsförs. De blir allmänna kunskaper som, så länge de exklusiva rättigheterna är i kraft, är ett incitament för att hitta nya och bättre lösningar och slutligen (när de exklusiva rättigheterna inte längre gäller) en lösning som alla kan ta del av.

4.4. Immaterialrättens betydelse för uppmuntran av nya innovationer bekräftas av den prestige som patent har i industrikulturen i USA, och av det omfattande patentbruket i Japan.

4.4.1. Ytterligare bekräftelse av ett sådant instituts betydelse gavs nyligen genom att det infördes i avtalen som utmynnade i World Trade Organization (WTO) (avtal om handelsrelaterade immaterialrätter, inklusive handel med förfalskade varor - TRIPS).

4.5. Erfarenheterna i USA och Japan som beskrivits ovan visar hur utvecklingen av innovationer och en snabb omvandling av forskningsresultat i industriella tillämpningar framför allt kan förklaras av de olika incitamenten för dessa system. De kan förmodligen också förklaras av de homogena och effektiva skyddssystemen för immateriella rättigheter.

4.5.1. De största skillnaderna mellan Europa å ena sidan och USA och Japan å den andra, är sålunda att dessa två länder har ett "komplett" patentsystem som fungerar på ett i huvudsak enhetligt sätt inom respektive områden i länderna, medan patentsystemet i Europeiska unionen varken är fullständigt eller homogent.

4.6. Det europeiska patentsystemet är ofullständigt eftersom den europeiska patentorganisationen centralt undersöker patentansökningar, men patenten godkänns "nationellt" (det övernationella systemet, där ett "gemenskapspatent" ingår, fungerar ännu inte och kommer förmodligen inte att påbörjas på grund av de höga kostnaderna). De nationella lagarna har harmoniserats i fråga om de grundläggande bestämmelserna, men det finns avsevärda skillnader kvar när det gäller förfarandet för ett patents ikraftträdande.

4.6.1. Till exempel:

- I Tyskland godkänns patent utan kontroll av nyhetsaspekten och innovativa inslag.

- I Frankrike godkänns patent utan kontroll, men med en obligatorisk genomgång av tidigare godkända patent (avis documentaire).

- I Italien godkänns de utan kontroll av nyhetsaspekten, innovativa inslag eller tidigare patent.

4.6.2. Olikheterna i de nationella systemen blir ännu tydligare när man tittar på tillvägagångssätten, giltighetstiden och de juridiska kostnaderna för patent, som ibland skiljer sig enormt från ett land till annat.

4.6.3. I ljuset av ovanstående kan man fråga sig om man bör prioritera att harmonisera en kategori (mönsterskydd) som kompletterar en i praktiken helt annorlunda kategori (patent).

4.7. I detta sammanhang är harmoniseringen av mönsterskydd inom EU - det vill säga ett skyddssystem som kompletterar patentet - önskvärd. Detta i synnerhet med sikte på att förse små och medelstora företag med ett användarvänligt instrument, som tar hänsyn till erfarenheter och traditioner hos europeiska företag, och speciellt deras viktigaste behov. I detta sammanhang bör det påpekas att den industriella sektor där mönsterskydd är viktigast är maskinindustrin ().

4.7.1. Samtidigt skulle det vara helt felaktigt att tro att enbart denna harmonisering skulle kunna överbrygga bristen på helhet i huvudsystemet för att skydda innovationer - patentsystemet.

4.8. För att vara effektiv måste denna harmonisering allmänt sett:

4.8.1. ge möjlighet till skydd av relativt "enkla" innovationer (med reservation för att en enkel uppfinning inte alltid är en "liten" uppfinning),

4.8.2. göra det möjligt att ge skydd under en kort tid och detta genom ett förenklat förfarande (den tid på cirka två månader som krävs i Tyskland bör bli europeisk standard),

4.8.3. vara relativt billig,

4.8.4. underlätta möjligheterna att vidta åtgärder mot tredje man som är inblandad i förfalskning,

4.8.5. på motsvarande sätt underlätta utvärderingen av ett mönsterskydd som en ärlig konkurrent erhållit, som inte önskar vara inblandad i förfalskning.

5. Några kritiska aspekter på grönboken

5.1. Trots att grönboken tar upp detta komplexa och svåra problem på ett utförligt och stimulerande sätt, har grönboken vissa svagheter som tas upp i följande punkter.

5.2. Till att börja med verkar den inte ta tillräcklig hänsyn till det europeiska patentsystemets ofullständighet. Det finns sålunda en risk att man föreslår ett skyddssystem som skulle ha samma svagheter, även om det skulle komplettera patentsystemet som ännu inte är komplett eller helt harmoniserat.

5.2.1. Dessutom tas inte tillräcklig hänsyn till harmonisering av nationella mönsterskydd jämfört med motsvarande skydd (till exempel skydd av design som "unregistered design rights", oregistrerad designrätt, i den brittiska lagstiftningen).

5.3. För det andra skulle jämförelsen mellan de olika nationella skyddssystemen blivit bättre om man gjort en mer detaljerad analys av vissa aspekter, till exempel:

5.3.1. Med hänsyn till att det krävs en grundlig debatt, diskuteras det i synnerhet inte tillräckligt kring det faktum att en del av de nationella systemen, som grönboken klumpar ihop under benämningen "mönsterskydd", inte är något annat än patentsystem "utan granskning" (av nyhetsaspekten och innovativa inslag). Det är alltså "registreringspatent", om än med kortare löptid än normala patent (till exempel i Belgien, Nederländerna och Frankrike).

5.3.2. En del EU-länder har parallellt med det vanliga patentet andra skyddsmetoder (i praktiken kallade "korttidspatent", eller i Frankrike "certificats d'utilité"), där kraven för att få skydd är samma som för patent, men de godkänns utan kontroll av nyhetsaspekten eller innovativa inslag (och ingen kontroll av tidigare godkända patent). Detta är ett fenomen som, istället för att påvisa behovet av olika sorters skydd för att komplettera patent, verkar betona vikten av patentet som institution, men också svårigheter som höga kostnader och tidsödande förfaranden.

5.3.3. Med andra ord är kanske läxan som måste läras av dessa "kortsiktiga" nationella patent, att man i Europa bör prioritera att göra patentskyddet mer effektivt (snabbare och mindre kostsamt), i stället för att skapa ett kompletterande skydd (mönsterskydd) på gemenskapsnivå.

5.4. För det tredje underskattar grönboken, genom att föreslå ett mönsterskydd som bygger på en lägre nivå av nyskapande än vad som krävs av ett patent, svårigheten och komplexiteten i att definiera olika nivåer av nyskapande. Detta i synnerhet i ljuset av en europeisk standard (artikel 56 i överenskommelsen om europeiska patent), enligt vilken det fastställs:

- Om innovationen är en utveckling av det aktuella forskningsläget, är det inte någon uppfinning.

- Om den inte är resultatet av forskningsläget, är det en uppfinning.

Sålunda finns det i princip ingen möjlighet att särskilja olika nivåer av nyskapande.

5.4.1. Om man kan få mönsterskydd enbart för "innovativa inslag", verkar den enda praktiska lösningen vara att acceptera samma definition på innovativa inslag som gäller för patent.

5.4.2. Det verkar emellertid som om mönsterskyddet bör ha vissa egenskaper som skiljer det från patent. Detta kan uppnås genom att man fastställer, som alternativ till kravet på innovativa inslag, en demonstration av dess "praktiska/industriella nytta". Innovationer som sannolikt skulle kunna tillämpas snabbt och på ett praktiskt sätt skulle dra fördel av detta. Syftet med detta skulle vara att öka möjligheterna att överföra vetenskapliga och tekniska framsteg till industriell och försäljningsmässig framgång. Inom detta område (se punkt 2.2 ovan) halkar Europa efter huvudkonkurrenterna USA och Japan. Kommissionen bör studera en formulering som på bästa sätt tillgodoser så väl den sökandes som tredje mans rättigheter.

5.5. Man bör också komma ihåg att grönboken bygger på studier och undersökningar som är omfattande och intressanta, vilket kommissionen skall ha all heder av, men de är förmodligen inte så tillförlitliga som författarna vill hävda.

5.5.1. Enkäterna som genomförts av IFO, Institut für Wirtschaftsforschung i München (institutet för ekonomisk forskning), skickades enbart till företag och individuella innovatörer som redan hade ansökt om mönsterskydd. Detta betyder att svaren på enkäten inte kan reflektera åsikterna inom de sektorer (speciellt kemi- och läkemedelsindustrin) som har mycket liten nytta av ett mönsterskydd.

5.5.2. Det bör också påpekas att ingen fråga i undersökningen var utformad för att undersöka den andra sidan av problemet, det vill säga om och i vilken utsträckning ett mönsterskydd kan vara ett hinder för konkurrenter i strävan att förbättra produkterna.

5.6. Trots att frågorna som tas upp i grönboken är mycket vidare och mer välformulerade än IFO-institutets, lyckas man ändå inte formulera frågor om:

5.6.1. Erfarenheter och utvärderingar av möjligheterna att göra rättigheter gällande för "oundersökta" skyddsinstrument som mönsterskydd.

5.6.2. Erfarenheter och utvärderingar av dessa skyddsinstrument sett från motsatt synvinkel, det vill säga inte innehavarnas utan konkurrenternas, i de normala strävandena att utveckla och uppdatera produkter.

5.7. Enligt grönboken är störningarna i den fria rörligheten för varor och i konkurrensen inom EU en av huvudorsakerna till det akuta behovet att harmonisera mönsterskydd.

De störningar som hänvisas till flertalet gånger i grönboken, bekräftas emellertid inte av empiriska data i dokumentet.

6. Sammanfattning

6.1. Kommittén anser att kommissionen bör bygga ut den datainsamling som påbörjats, i synnerhet med hänsyn till de brister som hänvisas till i punkt 5.5 och 5.6.

6.2. Kommittén anser att man vid harmonisering av de skyddssystem som kallas "mönsterskydd" måste ta större hänsyn till patentsystemets svagheter, i synnerhet med tanke på att EU:s patentsystem fortfarande inte är fullständigt. Det är också en akilleshäl för Europa i jämförelse med huvudkonkurrenterna USA och Japan.

6.3. Kommittén anser i synnerhet att man när man föreslår åtgärder för att harmonisera det skyddssystem som kompletterar patent (mönsterskydd), bör:

- Harmonisera den grundläggande lagstiftningen för dessa system.

- Harmonisera förfarandena och tidsramarna.

- Se till att det som hände med patenten inte återupprepas, trots att en del av patentlagstiftningen redan harmoniserats. Lagstiftningen skiljer mycket från en medlemsstat till en annan när det gäller ansökningsförfaranden, tidsramar och kostnader för att erhålla patent och juridiskt skydd.

- Erbjuda garantier att skapa förutsättningar för ett praktiskt, enkelt och mer ekonomiskt system för patentansökningar än det nuvarande.

6.4. Man måste ta hänsyn till små och medelstora företags behov vid sådana harmoniseringsåtgärder (de får ett instrument som är lätt att bedöma och använda). I samband med detta bör det fastställas att ett av kraven för att erhålla mönsterskydd skall vara att det inte gäller processer och kemiska ämnen. Detta kan uppnås genom att man fastställer - enligt traditionen i flera EU-länder - att kravet skall vara att mönsterskydd endast kan ges om innovationen finns i "tredimensionell" form.

6.5. Kommittén anser också att man när man föreslår sådana harmoniseringsåtgärder, också bör ta hänsyn till den harmonisering som redan genomförts eller planerats när det gäller motsvarande skydd, i synnerhet industridesigner.

6.6. Kommittén betonar behovet av åtgärder för att harmonisera nationell lagstiftning så att mönsterskydd kan ges till ett objekt som uppfyller följande tre krav: det skall vara nytt, det skall kunna tillämpas industriellt och att det skall vara resultatet av "nyskapande", enligt artikel 56 i konventionen om europeiska patent. Annars skall det ha en praktisk/industriell fördel jämfört med tidigare teknologi.

6.7. I synnerhet betonas följande:

6.7.1. När det gäller det första av ovanstående krav, "nyhetskravet", skall det tolkas som ett "totalt nyhetskrav", det vill säga obegränsat i tid eller rum, med tanke på den ökande internationaliseringen av marknaderna.

6.7.2. Det andra kravet, möjligheten till industriell tillämpning, måste tolkas i vid mening så att jordbruk inbegrips.

6.7.3. Det tredje kravet måste hänvisa till:

- antingen kravet på "nyskapande" som gäller för uppfinningspatent (artikel 56 i konventionen om europeiska patent) eller

- kravet som är specifikt för mönsterskydd - begreppsmässigt skilt från ovannämnda "nyskapande", och riktas till innovationer där innovatören kan påvisa att de har en industriell/praktisk fördel och snabbt kan tillämpas.

6.8. Kommittén anser emellertid att kommissionen bör överge tanken på att för mönsterskydd ha ett krav på "nyskapande" som är lägre än det som gäller för patent. Detta skulle skapa stor osäkerhet när det gäller tolkning och tillämpning, i synnerhet när det skall bli juridiskt giltigt, med negativa konsekvenser för alla små och medelstora företag. Dessutom skulle det inte uppmuntra innovationer som i sig inte är nyskapande, men som skulle ha en praktisk/industriell nytta.

6.9. För att klargöra rättsläget och göra det möjligt att utvärdera andras mönsterskydd, är det viktigt att fastställa att omfattningen av mönsterskyddet måste framgå av ansökningarna, som bör begränsas i antal (till exempel inte mer än tre eller fem).

6.10. Också i syfte att klargöra rättsläget, måste det finnas möjligheter att frivilligt kontrollera tidigare "utvecklingsläge", samt möjligheter till tvingande kontroll för dem som önskar göra sina rättigheter gällande gentemot tredje part.

6.11. För en effektiv harmonisering måste planen att harmonisera de nationella lagarna inbegripa ömsesidigt erkännande av nationella lagar. Det skulle vara nödvändigt att undersöka bland annat om, samt i vilken omfattning, det är möjligt att undvika de avvikande tolkningar som man i de olika länderna skulle kunna göra av de harmoniserade lagarna.

6.12. Med hänsyn till diskussionerna om grönboken om innovationer, bör kommissionen själv undersöka möjligheterna att ge en central byrå, till exempel byrån för harmonisering av den inre marknaden (varumärken, designer och modeller, i Alicante), en aktiv roll inom rådgivning och stöd till företag, i synnerhet små och medelstora företag. De skulle kunna ge rådgivning i de nationella (harmoniserade) förfarandena för deposition och registrering av mönsterskydd (inklusive nödvändig översättning) kostnadsfritt, samt mer specifik hjälp till låg kostnad.

6.12.1. Kommissionen skulle också kunna undersöka hur informationsteknologin kan användas för patentsystemen, med hänsyn till resultatet av liknande tillämpningar för offentliga anbud (CALS-systemet, TED-SIMAP-systemet osv.)

6.13. Kommittén anser att man först på ett senare stadium eventuellt bör skapa ett gemensamt system som inte påför användarna några kostnader som inte huvudkonkurrenterna drabbas av. Detta bör ske först efter harmonisering och ett ömsesidigt erkännande av ovanstående och efter att ett enhetligt och praktiskt tillämpningssätt har fastställts.

Bryssel den 27 mars 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() Jämför WIPO (världsorganisationen för immateriella rättigheter) - Industrial Property Statistics, Genève, april 1995.

() I Tyskland hade man 1993 20 000 ansökningar om mönsterskydd, varav 16 000 godkändes.

() EGT nr C 39, 12. 2. 1996.

() Grönboken om mönsterskydd på inre marknaden, sid. 16.