MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om gemenskapens handlingsplan för att minska mängden fisk som kastas över bord

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Meddelandets räckvidd och syfte

2. Problemets omfattning

2.1. Uppskattningar av den totala kvantitet som kastas över bord av alla flottor per geografiskt område

2.2. Andra uppskattningar rörande fisk som kastas över bord

3. Skälen till att fisk kastas över bord

3.1. Lagstadgade skäl

3.2. Ekonomiska skäl

4. Följderna av att fisk kastas över bord

4.1. Biologiska följder

4.2. Ekonomiska följder

4.3. Följderna när det gäller utvärderingen av bestånden och fiskeriförvaltningen

5. Möjligheterna att minska mängden fisk som kastas över bord

5.1. Allmän strategi

5.1.1. En allmän förbättring av situationen för fiskbestånden

5.1.2. Frivilligt utträde ur fiskeområden

5.1.3. Att använda fisk med lågt värde på ett bättre sätt

5.1.4. Minskade TAC/fisk som kastas över bord av kvotskäl

5.1.5. Pilotprojekt för att minska mängden fisk som kastas över bord under fiskeinsatserna

5.1.6. Övervakning av mängden fisk som kastas över bord

5.2. Förbättrade tekniska åtgärder

5.2.1. Nätens struktur

5.2.2. Minsta tillåtna landningsstorlekar

5.2.3. Översyn av bestämmelserna knutna till användningen av specificerade maskstorlekar

5.2.4. Avstängda eller kontrollerade områden

5.2.5. Fredningstider i realtid

5.3. Ett förbud mot att kasta fisk över bord

6. Sammanfattning och slutsats

BILAGA I: Uppskattningar av den totala mängd fisk på internationell nivå som kastas över bord

BILAGA II: Fisk som kastas över bord av flottor eller flottsegment

BILAGA III: Tidsschema för åtgärder

1. MEDDELANDETS RÄCKVIDD OCH SYFTE

Detta meddelande tar upp problemet med fisk som kastas över bord av gemenskapens fiskeflottor i alla fiskeområden, med särskild betoning på gemenskapens vatten i nordöstra Atlanten, Östersjön och Medelhavet.

Syftet är

- att ge en allmän överblick över hur mycket fisk som kastas över bord,

- att analysera skälen till att fisk kastas över bord,

- att visa på de biologiska och ekonomiska konsekvenserna av att fisk kastas över bord,

- att ange möjligheterna att minska mängden fisk som kastas över bord samt de åtgärder som kommissionen och rådet kommer att vidta i framtiden.

Fisk som kastas över bord kan definieras som den fisk [1] som fångats med ett fiskeredskap som dragits ombord på ett fiskefartyg, och sedan kastas tillbaka i havet.

[1] I hela denna text avses med "fisk" också kräftdjur, musslor och alla andra organismer som utnyttjas kommersiellt inom fisket.

Kommissionen tar upp bifångster och andra organismer som kastas över bord i sin handlingsplan för att integrera miljöskyddskraven i den gemensamma fiskeripolitiken, vilken ingick i den första omgången förslag rörande reformen av den gemensamma fiskeripolitiken [2].

[2] MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN OM FASTSTÄLLANDE AV GEMENSKAPENS HANDLINGSPLAN FÖR ATT INTEGRERA MILJÖSKYDDSKRAVEN I DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN, KOM (2002) 186 SLUTLIG, 28.5.2002.

2. PROBLEMETS OMFATTNING

Alla uppskattningar av den kvantitet fisk som kastas över bord kommer från de vetenskapliga provtagningsprogram som pågår sedan 1930-talet. På den tiden gjordes uppskattningarna för några mycket lokala fisken och de visade att upp till 20 % av alla fångster rutinmässigt kastades tillbaka i havet. I gemenskapens vatten inleddes rutinuppskattningarna 1973 i Skottland: Dessa gällde i första hand för kolja och vitling (men också många andra arter) i Nordsjön, och sedan 1975 också i vattnen utanför Skottlands västra kust. Sedan dess har kommissionen med ökad intensitet finansierat vetenskaplig provtagning i fråga om fisk som kastas över bord.

De vetenskapliga provtagningsprogrammen riktades vanligen mot demersala arter som ofta fiskas inom "blandade fisken" där flera arter fiskas samtidigt vid varje utläggning av fiskeredskapen. Inom sådana fisken är det nästan omöjligt att inte vid varje utläggning av redskapen fånga vissa fiskar som sedan kastas över bord. Andra fisken, inklusive fiske efter pelagiska arter, leder också till att fisk kastas över bord, men dessa fisken har i mindre grad omfattats av rutinmässig provtagning eftersom det är vid enstaka tillfällen under en och samma fiskeresa som fisk kastas överbord, eller, under vissa fiskeresor, inte alls.

Den skotska provtagningsordningen visar att den andel i varje årsklass kolja eller vitling som kastas över bord inte har förändrats nämnvärt sedan tidigt 70-tal, trots ökade maskstorlekar för demersala släpredskap samt en ökad mängd kompletterande tekniska åtgärder avsedda att minska fångsterna av små, ofta inte lekmogna, fiskar.

2.1. Uppskattningar av den totala kvantitet som kastas över bord av alla flottor per geografiskt område

Internationella havsforskningsrådet (ICES) har gjort uppskattningar av de totala kvantiteter kolja och vitling som kastas över bord i Nordsjön (ICES-delområde IV) och väster om Skottland (ICES-område VIa) samt i östra och västra delarna av Östersjön. Dessa uppskattningar har integrerats med de uppgifter som används vid rutinutvärderingar av bestånden och uppdateras varje år. För kolja och vitling inleddes provtagningsprogrammen under mitten av 1970-talet. Uppskattningarna för Östersjötorsk blev tillgängliga först under 1996 och har först på senare tid integrerats med rutinutvärderingarna av bestånden. Den mängd torsk som kastas över bord i Östersjöns östra del är liten och kommer inte vidare att tas upp i detta dokument.

Översikt över tillgängliga uppgifter om mängden fisk ur dessa bestånd som kastas över bord, indelade i tidsserier

>Plats för tabell>

Dessa uppgifter presenteras mer detaljerat i bilaga I.

2.2. Andra uppskattningar rörande fisk som kastas över bord

Andra uppskattningar av mängden fisk som kastas över bord står att finna i rapporter om undersökningar som ofta delfinansierats av kommissionen. Under de senaste två åren har ICES organiserat tre möten i en undersökningsgrupp som utför studier rörande fisk som kastas över bord [3] [4] [5]. Mötena har behandlat de konstateranden som gjorts i undersökningar utförda i gemenskapens vatten i norra Atlanten och Östersjön. Det finns också talrika rapporter som berör fisk som kastas över bord i Medelhavet. Ytterligare uppgifter när det gäller dessa rapporter finns i bilaga II.

[3] Rapport från den undersökningsgrupp som utför studier rörande fisk som kastas över bord samt uppgifter om bifångster, ICES CM 2000/ACFM:11

[4] Rapport från den undersökningsgrupp som utför studier rörande fisk som kastas över bord samt uppgifter om bifångster, ICES CM 2001/ACFM:13

[5] Rapport från den undersökningsgrupp som utför studier rörande fisk som kastas över bord samt uppgifter om bifångster, ICES CM 2002/ACFM:09 Ref. D,G

Rapporterna är inte uttömmande eftersom de endast rör sådan fisk av en eller flera arter som kastas över bord av en medlemsstats flotta eller, vad som är ännu vanligare, endast av ett segment inom en medlemsstats flotta. Om de befintliga uppskattningarna extrapoleras till internationell nivå, går det att dra slutsatsen att betydande kvantiteter rutinmässigt kastas över bord. Inom trålfisket i Medelhavet verkar det som om minst 20 % av den fångade biomassan kastas över bord, med en övre gräns på mellan 40 och 70 % beroende på vid vilket djup fisket sker (se bilaga II).

Rapporterna om fisk som kastas över bord i norra Atlanten bekräftar att det är mest små fiskar med en storlek under minsta tillåtna landningsstorlek som kastas över bord.

I tabellen nedan ges en översikt över resultaten av dessa provtagningsprogram.

>Plats för tabell>

**Endast 2 provurval ger uppgifter om procentandel uttryckt i vikt och antal.

***Endast ett provurval ger uppgifter om procentandel uttryckt i antal.

Det är tydligt att det finns ett samband mellan fiskeredskapens selektivitet och den procentandel av fångsten som kastas över bord. Redskap med stor maskstorlek ger en mindre mängd fisk som kastas över bord (10-15% uttryckt i vikt) än redskap med liten maskstorlek (50% eller mer i vissa fall). Mängden fisk som kastas över bord varierar också i hög grad med hänsyn till geografi och tidpunkt (I bilaga II ges exempel på dessa variationer).

3. SKÄLEN TILL ATT FISK KASTAS ÖVER BORD

Det finns både lagstadgade och ekonomiska skäl till att fisk kastas över bord. I många fall verkar båda skälen samtidigt.

3.1. Lagstadgade skäl

I många fall är det enligt lag obligatoriskt att kasta fisk över bord, både när det gäller fullvuxen fisk och ungfisk.

Gemenskapens lagstiftning kräver att fisk, musslor och kräftdjur kastas över bord om det rör sig om

(i) individer vars storlek understiger minsta tillåtna storlek för landad fisk,

(ii) fångster vars sammansättning överskrider de fastställda procentsatserna för fångster som tas med nät med en viss fastställd maskstorlek,

(iii) fångster som överskrider kvoterna.

Nationell lagstiftning kan också leda till att fisk kastas över bord. Vissa medlemsstater delar upp sina nationella kvoter mellan segment inom flottan eller mellan producentorganisationer. Dessa kan sedan delas upp ytterligare och tilldelas enskilda fartyg. När en sektor inom flottan eller ett enskilt fartyg har fångat sin kvot och inga ytterligare kvoter blir tillgängliga, får fångster som överstiger kvoten inte landas utan måste kastas över bord, även om den nationella kvoten inte är uttömd.

Vid enstaka tillfällen kan medlemsstaterna också förbjuda försäljning av en art av allmänna hälsoskäl (t. ex. tvåskaliga musslor). Fångster av denna art kommer då också att kastas över bord.

Att fisk kastas över bord av gemenskapsfartyg som fiskar i tredje länders vatten kan vara resultatet av bestämmelser som fastställts av det berörda landet, eller av att det enligt villkoren i fiskeavtalen inte finns några kvoter tillgängliga eller att kvoterna uttömts för vissa arter.

3.2. Ekonomiska skäl

Fisk som kastas över bord av ekonomiska skäl förekommer i två allmänna fall:

(a) Kommersiellt mindre värdefulla exemplar av arter som är accepterade på marknaden kastas över bord för att lämna lagringsplats åt fisk av högre kommersiellt värde och

(b) exemplar av arter med lågt eller inget kommersiellt värde, åtminstone på den marknad som det berörda fartyget riktar sig mot, kastas rutinmässigt över bord.

Stora individer av en viss art ger ofta ett högre marknadspris än mindre individer. Detta kan leda till så kallad "höggradig sortering" varigenom stora fiskar hellre behålls än mindre fiskar.

Den stora skillnaden marknaderna emellan när det gäller smak kan också leda till att fisk kastas över bord. Vitling är till exempel impopulär i vissa medlemsstater och därför kastar fiskare från dessa medlemsstater nästan all vitling de fångar över bord. På samma sätt är sardiner impopulära i vissa medlemsstater och kastas rutinmässigt över bord.

Ibland är det så att mängden fisk som fångas i slutet av en fiskeresa överstiger fartygets återstående lagringskapacitet och kan då komma att kastas över bord efter principen "höggradig sortering".

Under långa fiskeresor som kan vara flera veckor kan fisk som lagras ombord försämras till en sådan grad att den kastas över bord.

4. FÖLJDERNA AV ATT FISK KASTAS ÖVER BORD

4.1. Biologiska följder

Majoriteten exemplar som kastas över bord är döda eller döende. Blötdjur, skaldjur och plattfiskar överlever dock i högre utsträckning än rundfisk.

De allra flesta fiskar som kastas över bord är mycket mindre än den maximala storlek de kan uppnå och de har vanligen inte uppnått lekmogen ålder. Om de dödas innebär det att lekbeståndets potentiella biomassa konstant minskas. Om många små individer dör kan lekbeståndets biomassa minska i en sådan grad att beståndet inte kan återbildas.

Det händer också att fullvuxna individer kastas över bord. Detta innebär en direkt minskning av lekbeståndet.

När fisk kastas överbord återinförs den i ekosystemet men förståelsen för effekterna av detta är liten. Vissa arter sjöfågel tros ha ökat i antal till följd av att tillgången på föda har ökat genom att fisk kastas över bord.

4.2. Ekonomiska följder

Den förlust av tillväxtpotential som uppstår när små fiskar fångas, oberoende av om de kastas över bord eller ej, minskar också den potentiella avkastningen från fisket. Den uppenbara ekonomiska följden är att vinsterna blir lägre än de skulle ha varit om fisken lämnats att växa till sig i havet, föröka sig och fångas vid fullvuxen ålder. En minskad avkastning kan på kortare sikt kompenseras ekonomiskt genom ökade priser. Om fiskbeståndet inte kan förnyas på grund av ett allt för litet lekbestånd blir risken på lång sikt att vinsten går förlorad för gott.

4.3. Följderna när det gäller utvärderingen av bestånden och fiskeriförvaltningen

Eftersom den faktiska mängden fisk som kastas över bord ofta inte är känd, kan beståndens faktiska dödlighet per fiske, särskilt när det gäller ungfisk, inte fastställas med säkerhet. Detta får en rad återverkningar, särskilt för utvärderingen av de åtgärder som syftar till att förbättra selektiviteten och på detta sätt minska fångster innehållande ungfisk. Åtminstone en del av de skäl till att fisk kastas över bord som anges i avsnitt 3 kommer alltid att finnas. Därför kommer det alltid att krävas vetenskaplig övervakning av detta fenomen och den bör helst förbättras.

5. MÖJLIGHETERNA ATT MINSKA MÄNGDEN FISK SOM KASTAS ÖVER BORD

Kommissionen är övertygad om att gemenskapens fiskeriförvaltning måste sikta på ett ansvarsfullt fiske på hållbara grunder och "ta tillvara fångsterna på bästa sätt och undvika spill" [6]. Att minska mängden fisk som kastas över bord inom gemenskapens fiske är centralt när det gäller att uppnå detta mål.

[6] Kommissionens meddelande om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (vägledande tidsplan), avsnitt 3.1.

Det kommer inte att vara möjligt att väsentligt minska mängden fisk som kastas över bord genom att endast tillämpa en eller två enkla bestämmelser. Problemet är komplicerat och kräver därför insatser på flera fronter. I detta avsnitt behandlar kommissionen de mest lovande vägarna till att minska denna mängd samt de åtgärder den ämnar vidta för att nå detta mål. Vissa åtgärdspunkter kommer också att kräva rådsbeslut i fråga om de kommissionsförslag som för närvarande föreligger. Ett tidsschema för genomförandet av åtgärderna ges i bilaga III.

5.1. Allmän strategi

Kommissionen tänker sig ett flertal åtgärder som alla i större eller mindre utsträckning går att tillämpa på alla fiskbestånd. Kommissionen medger dock att vissa fiskemetoder och/eller förvaltningsåtgärder kan komma att leda till att betydande mängder fisk kastas över bord, medan andra inte kommer att medföra några allvarligare problem. Kommissionen kommer att inleda diskussioner med medlemsstaterna i syfte att kartlägga de mest problemfyllda områdena för att sedan ge dessa förtur vid de kommande förslagen till ändringar av förordningar eller införandet av nya förordningar.

5.1.1. En allmän förbättring av situationen för fiskbestånden

Det första och viktigaste bidrag som kommissionen kan ge till att minska mängden fisk som kastas över bord är att allmänt förbättra situationen för fiskbestånden. För närvarande består många av fiskbestånden i gemenskapen huvudsakligen av små, unga individer, vilket leder till att det är denna typ av fisk som utgör huvudkomponenten i fångsterna. Det är därför nödvändigt att minska fisket efter dessa bestånd samt att införa lämpliga tekniska åtgärder i syfte att öka lekbeståndets biomassa. En minskad fiskeansträngning som nyckelfaktor i förvaltningen av de stora fiskbestånden ingår dock redan i andra förslag från kommissionen [7] och kommer därför inte att behandlas ytterligare i detta dokument. Ytterligare kommentarer om tekniska åtgärder och om förbud mot att kasta fisk över bord ges i avsnitt 5.2 och 5.3.

[7] Förslag till rådets förordning om åtgärder för återhämtning av torsk- och kummelbestånden, KOM(2001)724 slutlig; Förslag till rådets förordning om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, KOM(2002)185 slutlig.

När det gäller tekniska åtgärder står det klart att även om det är tänkbart att tillämpa selektivitet i fråga om den fiskeutrustning som används för en viss fiskemetod, kan sådana förbättringar oftast endast genomföras i begränsad utsträckning. Detta gäller särskilt fiskemetoder som används i blandade fisken där förbättrad selektivitet för att minska mängden fisk som kastas över bord för den ena arten leder till att fångsterna av den andra arten minskas avsevärt eller helt uteblir. I sådana fall kan förbättrad selektivitet genom tekniska åtgärder genomföras och denna kan komma leda till att fisk kastas över bord i minskad utsträckning, men kravet att förbättra situationen för bestånden i tillräcklig grad kvarstår och kan endast uppnås genom kontroll av den fiskeansträngning som utövas på dessa bestånd.

5.1.2. Frivilligt utträde ur fiskeområden

I norsk och annan lagstiftning finns det krav på att fiskare skall lämna fiskeområden där stora kvantiteter små fiskar fångas. Kommissionen kommer att överväga tillämpningen av samma princip i gemenskapens vatten.

Denna typ av lagstadgade krav är i praktiken svåra att genomföra, och därför är en framgångsrik tillämpning avhängig yrkesfiskarnas frivilliga iakttagande av dem. Kommissionen har redan uppmanat sin rådgivande kommitté för fiske och vattenbruk att före utgången av 2002 utarbeta en uppförandekod för ansvarsfullt fiske. En sådan kod skulle kunna utgöra en lämplig ram för att konkretisera principen.

Föreslagen åtgärd: Kommissionen kommer att be den rådgivande kommittén att ta upp denna punkt i sin uppförandekod.

5.1.3. Att använda fisk med lågt värde på ett bättre sätt

Eftersom det är oundvikligt att fånga en viss mängd arter med lågt värde, kan en ökning av dessa arters kommersiella värde leda till att de i minskad mängd kastas över bord. Det finns redan vissa intressanta exempel på detta. Ringnotsfartyg från gemenskapen landar utan avgift fångster som inte innehåller tonfisk i utvecklingsländer, där denna fisk används direkt som livsmedel. I Spanien används lågvärderade arter som fångas vid trålfiske till foder inom bläckfiskuppfödningen i stället för att kastas över bord.

Fisk som kastas över bord av vissa flottor på grund av att det saknas efterfrågan accepteras emellertid i hög grad på andra marknader. Sardiner som rutinmässigt kastas över bord av italienska fiskare som inriktar sig på ansjovis, skulle till exempel välkomnas på den spanska marknaden.

Kommissionens åtgärd: Kommissionen kommer att senast i mars 2003 inleda en studie av möjligheterna att använda sådan fisk som för närvarande kastas över bord för direkt eller indirekt livsmedelsbruk, samt av de eventuella konsekvenserna för bevarandet av de berörda arterna.

5.1.4. Minskade TAC/fisk som kastas över bord av kvotskäl

Det finns vissa möjligheter att minska den mängd fisk som kastas över bord på grund av uttömda kvoter. De omfattar följande:

- Att i lämpliga fall skapa bifångstkvoter med stöd av vilka de medlemsstater som inte har någon kvot för de berörda arterna, men fiskerättigheter för andra arter i samma område, kan landa begränsade kvantiteter fisk som de annars skulle vara tvungna att kasta över bord.

- Att rådgöra med medlemsstaterna för att fastställa om det nationella kvottilldelningssystemet i varje enskild medlemsstat kan göras mer flexibelt i syfte att undvika att fisk kastas över bord.

- Att regelbundet se över nycklarna för kvottilldelning i syfte att i högre grad beakta ny fiskepraxis och införa en dynamisk tilldelningsprocess, genom vilken fördelningsnycklarna i stället för att vara låsta, justeras så att de stämmer överens med det kvotutnyttjande som gäller för tillfället.

- Att införa ett system genom vilket fiskeansträngningen blir huvudfaktorn när det gäller att kontrollera fisketrycket, och där TAC och kvoterna med tiden får en mindre betydande roll.

- Att låta artsammansatta TAC gälla som princip, eftersom det då är möjligt att sätta fångstbegränsningar för en grupp av olika arter som fångas inom blandade fisken, i stället för en TAC för varje enskild art.

Vissa av dessa möjligheter är politiskt känsligare än andra och flera av dem har nackdelar. Om det införs bifångstkvoter kan detta få till följd att vissa fartyg medvetet fiskar inom bifångstkvoten, och det skulle under alla omständigheter vara nödvändigt att se till att endast en mindre kvantitet bifångst får behållas ombord vid varje enskild fiskeresa. Samtidigt som det verkar fördelaktigt att införa artsammansatta TAC hindrar de inte nödvändigtvis fiskare från att fortsätta att rata lågt värderade arter (såsom vitling) och behålla arter med högre värde (såsom torsk och kolja). Kommissionen anser dock att det är omöjligt att anta åtgärder för att minska den mängd fisk som kastas över bord utan att också ändra strategin för fastställande av fångstbegränsningar.

Föreslagen åtgärd: Kommissionen kommer att före juni månad 2003 rådgöra med medlemsstaterna om huruvida det är praktiskt möjligt och önskvärt att genomföra någon form av kombination av dessa förslag.

5.1.5. Pilotprojekt för att minska mängden fisk som kastas över bord under fiskeinsatserna

Ett sätt för gemenskapen att stimulera till ändrad fisketaktik vore att uppmuntra och övervaka nyskapande fiskepraxis som utformats för att minska mängden fisk som kastas över bord. Kommissionen kunde till exempel erbjuda ett ekonomiskt incitament till fiskeresor där yrkesfiskarna, under övervakning av vetenskapliga observatörer ombord, skulle vara fria att bedriva alla former av fiske som de bedömer väsentligt kunna minska mängden fisk som kastas över bord, även om sådan fiskeverksamhet inte är förenlig med kraven enligt gällande lagstiftning.

Kommissionen kommer att erbjuda ekonomiska fördelar för yrkesfiskare som är villiga att delta i pilotprojekt som också involverar vetenskapliga observatörer. Pilotprojekten kommer inledas under 2003 och innebär att all fisk som i vanliga fall skulle ha kastats över bord förs i land.

Kommissionens åtgärd: Att under 2003 efter samråd med fiskeindustrin starta pilotprojekt av ovannämnda typ.

5.1.6. Övervakning av mängden fisk som kastas över bord

Föreslagen åtgärd : Kommissionen kommer att, inom ramen för rådets förordning 1543/2000 [8] och rådets förordning 1639/2001 [9], fortsätta att ge stöd till insamling av uppgifter rörande fisk som kastas över bord, särskilt inom sådant fiske som inte täcks eller som för närvarande inte täcks i tillräcklig utsträckning.

[8] Rådets förordning (EG) nr 1543/2000 om upprättande av en gemenskapsram för insamling och förvaltning av uppgifter av grundläggande betydelse för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 176, 15.7.2000.

[9] Kommissionens förordning (EG) nr 1639/2001 om upprättande av gemenskapens minimiprogram och utökade program för insamling av uppgifter om fiskenäringen och om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1543/2000.

5.2. Förbättrade tekniska åtgärder

Tekniska åtgärder införs huvudsakligen för att skydda ungfisk. Åtgärderna täcker fyra huvudaspekter:

- Nätens struktur

- Minsta tillåtna landningsstorlekar

- Den artsammansättning som får tas med nät med en viss fastställd maskstorlek

- Stängda eller kontrollerade områden och/eller säsonger

5.2.1. Nätens struktur

Om det används fiskeredskap som konstruerats på ett sådant sätt att oönskad fisk inte fångas (eller om fångsten av sådan fisk minskas), kommer detta automatiskt att minska mängden fisk som kastas över bord. Gemenskapen måste vidta åtgärder för att förbättra fiskeredskapens selektivitet utöver de betydande ändringar som nyligen infördes genom nödåtgärderna för att skydda torsk och kummel.

Det är nättypen som avgör om det går att förbättra nätens struktur. Förbättringsmöjligheterna diskuteras nedan.

Demersala släpredskap (garn)

De ändringar av tekniska åtgärder som nyligen genomfördes som en del i återhämtningsplanerna för torsk och kummel har väsentligt förbättrat selektiviteten, särskilt när det gäller demersala släpredskap. Åtgärderna omfattar en allmän ökning av maskstorlek, insättning av nätstycken med kvadratmaskor samt diagonalmaskor med stor maskstorlek i släpredskapen, fastställande av maximal tjocklek på det garn som nätmaterialen är gjorda av, samt definiering av den form på maskor som skall vara tillåten. Kommissionen kommer därför snart att lägga fram ett förslag till reviderad rådsförordning rörande tekniska åtgärder för Nordostatlanten, i vilken alla nyligen antagna innovationer ingår.

Alla förbättringar överensstämmer dock inte med de allra senaste vetenskapliga rekommendationerna, och ytterligare ökningar av maskstorlekarna för att förbättra selektiviteten måste kommer att bli nödvändiga.

På vissa områden finns det utrymme för förbättring på kortare sikt genom införande av större maskstorlekar inom vissa fisken, såsom blandat fiske med släpredskap med 80 mm maskstorlek i Nordsjöns södra del, och genom ytterligare utveckling av selektionstrålar eller liknande anordningar inom andra fisken.

Även om det ännu är allt för tidigt att utvärdera effekterna av de nyligen antagna allmänna ökningarna av maskstorlekarna i samband med återhämtningen av torsk och kummel, anser kommissionen att det på medellång sikt troligen kommer att bli nödvändigt att ytterligare öka maskstorlekarna. Den kommer därför att se över situationen under 2004 och lägga fram lämpliga förslag.

Föreslagen åtgärd: Kommissionen kommer att utforska hur selektiviteten kan förbättras och kommer särskilt att uppmuntra försök med mer selektiva redskap. Under första delen av 2003 kommer kommissionen också att granska de forskarrön om alternativa fiskeredskap som redan finns tillgängliga.

Kommissionen kommer att uppmuntra till ytterligare forskning om selektiva fiskeredskap som en prioritering inom EU:s sjätte ramprogram för forskning om selektivitet och kommer överväga att föreslå ändringar av gemenskapens lagstiftning så snart resultaten av denna forskningsverksamhet blir tillgängliga.

Under 2004 kommer kommissionen att rapportera om effekterna av existerande tekniska åtgärder och kommer då att överväga om det finns ett behov av att ytterligare öka maskstorlekarna inom det demersala fisket.

Fasta garn

Om de används på rätt sätt är denna typ av redskap mycket selektiv och det är endast en liten mängd fisk som kastas över bord. Det kan därför vara önskvärt att uppmuntra till mer utbredd användning av fasta garn, under förutsättning att de är utrustade med ordentliga anordningar som förhindrar bifångster av valar och sjöfåglar.

Fasta redskap är dock inte problemfria. Om de lämnas för länge utan tillsyn attackeras den fisk som fångats i dem av asätare eller skadas på annat sätt och måste följaktligen kasseras. Förlorade fasta garn kan fortsätta att fiska också utan tillsyn (spökfiske).

Gällande gemenskapsbestämmelser om fasta garn måste ses över. Även om fasta nät i allmänhet är mer selektiva än släpredskapen kommer det att bli nödvändigt att begränsa och, i vissa fall, minska fisket med dessa redskap som ett allmänt bidrag till återhämtningen av uttömda fiskbestånd. När det gäller fasta redskap har vissa framsteg gjorts i Östersjön där man inom Internationella fiskerikommissionen för Östersjön och därmed också inom gemenskapen har kommit överens om att begränsa nedsäkningstiden för dessa redskap och också redskapens fysiska dimensioner. I Medelhavet har i vissa fall liknande villkor införts genom nationell lagstiftning. Det kan dock vara önskvärt att inleda ytterligare förbättringar i Östersjön samt att införa liknande villkor i gemenskapens lagstiftning för Medelhavet.

Föreslagen åtgärd: Som en del av det kommande förslaget till översyn av gemenskapens tekniska åtgärder för Nordostatlanten kommer bruket av fasta garn med en maskstorlek under 100 eller 120 mm att ses över. Kommissionen kommer att föreslå förbud mot fasta garn med mindre maskstorlekar, utom under begränsade tidsperioder och i begränsade områden.

Denna process kommer så småningom, när så är önskvärt eller lämpligt, också att omfatta åtgärder i Östersjön och Medelhavet.

Kommissionen kommer att föreslå en gräns för de fysiska måtten för fasta garn.

Kommissionen kommer också att diskutera med fiskeindustrin och nationella myndigheter om de medel som finns för att begränsa de fasta redskapens nedsänkningstid.

Andra fiskeredskap

När det gäller vissa fiskeredskap såsom t ex ringnot är det högst osannolikt att ändringar av strukturen leder till förbättrad selektivitet. Samma sak gäller pelagiska trålar, utom eventuellt inom vissa mer specialiserade fisken. Möjligheterna att minska de fångster av små fiskar som tas med dessa redskap för att sedan kastas överbord verkar kunna öka om det införs villkor för kontroll under de säsonger då dessa redskap kan användas eller i de geografiska områden där de används. Uppmuntran till att förbättra metoderna för utläggning av denna typ av redskap inom ramen för uppförandekodexen är annan möjlighet att minska denna typ av fångster.

Föreslagen åtgärd: Under första halvan av 2003 kommer kommissionen att organisera möten med forskare och med industrin för att diskutera och definiera möjligheter. Detta kommer att följas upp med lämpliga lagförslag.

5.2.2. Minsta tillåtna landningsstorlekar

Minsta tillåtna landningsstorlekar är ett effektivt medel att hindra fångst av små fiskar och talar för att de nuvarande minimistorlekarna bör behållas eller till och med ökas.

Vetenskapliga provtagningsprogram visar emellertid att för små fiskar är huvudorsaken till att fisk kastas över bord. Förordningar i vilka minimistorlekarna för fisk fastställs kan därför väsentligt påverka mängden fisk som kastas över bord.

I princip anser kommissionen att de minsta tillåtna landningsstorlekarna antingen skall fastställas mot bakgrund av en på förhand fastställd selektivitet hos fiskeredskapen eller att fiskeredskapens selektivitet skall justeras mot bakgrund av i förväg fastställda minsta tillåtna landningsstorlekar. I båda fallen måste minsta tillåtna landningsstorlekar och selektivitet stämma överens.

De nuvarande minsta tillåtna landningsstorlekarna överensstämmer i många fall inte med selektiviteten hos de redskap som används för att fånga fisk, ens efter de förbättringar av selektiviteten som förväntas av de senaste ändringarna av de tekniska åtgärderna. Fiskeredskapen håller fortfarande kvar fisk som är mindre än minimistorlekarna. Om gemenskapen inte förbättrar selektiviteten ytterligare, kommer de minsta tillåtna landningsstorlekar som gäller för närvarande att fortsätta att leda till att fisk kastas över bord, i vissa fall i stor skala. Endast en höggradig överensstämmelse mellan minsta tillåtna landningsstorlekar och maskstorlekar, dvs en minskning av minsta tillåtna landningsstorlekar, kan minska mängden fisk som kastas över bord av denna anledning

Föreslagen åtgärd: Kommissionen kommer att föreslå lämpliga ändringar vad gäller minsta tillåtna landningsstorlekar i samband med något av de kommande förslagen för att förbättra fiskeredskapens selektivitet.

5.2.3. Översyn av bestämmelserna knutna till användningen av specificerade maskstorlekar

Gemenskapens tekniska åtgärder omfattar föreskrifter om den lägsta i procent uttryckta andel målarter (eller högsta andel icke målarter) som, för varje skala maskstorlekar som används i ett visst geografiskt område, får hållas ombord efter att ha fångats med den specificerade maskstorleken. Vissa av dessa villkor för "fångstsammansättning" leder obligatoriskt till att fisk kastas över bord.

Dessa villkor måste omvärderas samtidigt som det är viktigt att hålla i minnet att om de avskaffas eller försvagas uppstår möjligheten att fisk som har potential att växa sig fullvuxen, i ökad utsträckning kommer att fångas med mindre maskstorlekar.

Föreslagen åtgärd: Dessa villkor kommer att ses över parallellt med rådets antagande av den föreslagna rådsförordningen om tekniska åtgärder.

5.2.4. Avstängda eller kontrollerade områden

Om fisket förhindras i områden med en höga koncentrationer av ungfisk kan detta hjälpa till att minska mängden fisk som kastas över bord.

Stängda eller kontrollerade områden för att skydda ungfisk har redan upprättats med stöd av gemenskapslagstiftningen. Kommissionen anser att ytterligare områden bör läggas till om det finns biologiska skäl till detta. Det bör emellertid tilläggas att de flesta stängda områden inte är helt stängda, eftersom det ofta finns undantag som tillåter vissa typer av fiske som sannolikt leder till att den ungfisk som skulle skyddas fångas.

Föreslagen åtgärd: Kommissionen kommer att före juni månad 2003 genomföra en kritisk undersökning av undantag när det gäller tillgång till stängda områden och kommer också att överväga upprättande av ytterligare eller utökade stängda områden.

5.2.5. Fredningstider i realtid

Det är lämpligt att begära omedelbart upphörande med fisket inom ett definierat område under en begränsad tidsperiod när det oförutsett uppstår höga koncentrationer av ungfisk.

Kommissionen har föreslagit att det i gemenskapslagstiftningen införs bestämmelser om fredningstider i realtid för återhämtningen av torsk- och kummelbestånden.

Föreslagen åtgärd: Rådet uppmanas att besluta om kommissionens förslag till en förordning om införande av återhämtningsåtgärder för torsk och kummel, i vilken det också ingår bestämmelser om fredningstider i realtid. När förordningen väl har trätt i kraft kommer kommissionen att övervaka deras tillämpning och effektivitet.

5.3. Ett förbud mot att kasta fisk över bord

Norge har infört ett lagstadgat förbud mot att kasta fisk över bord. Det har ofta varit på förslag att gemenskapen skulle införa ett likadant förbud eller ett förbud mot att kasta fisk större än den föreskrivna landningsstorleken över bord. Kommissionen anser att dessa möjligheter skall tas i allvarligt övervägande som ett mål på medellång sikt och att ett arbetsprogram på gemenskapsnivå bör inledas i syfte att undersöka den praktiska innebörden av en sådan åtgärd.

Samtidigt som ett förbud kan verka attraktivt vid första anblicken, inte minst därför att det ger tydliga signaler om att fiskemetoderna måste ändras om det skall gå att undvika stora fångster av små fiskar, innebär det ett antal problem och frågor som måste lösas innan ett sådant system kan genomföras i praktiken.

- Ett i lag föreskrivet förbud mot att kasta fisk över bord riskerar att täcka över det faktum att verksamheten fortsätter utan större påverkan. Ett sådant förbud är mycket svårt att genomföra. Ingen fiskare skulle kasta fisk över bord i närvaro av en observatör eller om ett fartyg som övervakar efterlevnaden befinner sig i närheten av fiskefartyget, men fisk kan mycket väl kastas över bord vid andra tillfällen.

- Ett förbud mot att kasta fisk över bord hindrar endast att fisken kastas tillbaka i havet. En eventuell fördel är det faktum att de små fiskar som fångas finns tillgängliga för vetenskaplig övervakning, vilket förbättrar kunskaperna om dödlighetsnivån, särskilt för ungfisk.

- Om iakttagandet av ett förbud mot att kasta fisk över bord sker på ett sådant sätt att all fisk som annars skulle ha kastats över bord förs i land, kommer stora kvantiteter sådan fisk att landas. Då uppstår problemet med vad man skall göra med denna fisk. Den största andelen kommer att vara av fisk av för små storlekar. Gemenskapens lagstiftning om minsta tillåtna landningsstorlekar kommer att behöva ändras om denna fisk skall kunna landas eller säljas. Försäljning av landningar av denna typ för livsmedelsbruk kan komma att tillåtas. Fisk som inte är lämplig att användas som livsmedel kan komma att få säljas till fiskmjölsfabriker för framställning av fiskmjöl och -olja. I vissa medlemsstater är emellertid fabriker av detta slag ovanliga.

- Enligt det förbud som gäller i Norge, dras landningar av sådan fisk som annars skulle ha kastats över bord av från kvoterna för respektive arter. Samma förfarande kunde tillämpas i gemenskapen. I den totala tillåtna fångstmängden räknas i de allra flesta fall inte sådan fisk som kastas över bord, vilket gör att denna i själva verket blir lika med den totala tillåtna landningsmängden. Innan ett förbud kan införas måste en sann total tillåten fångstmängd införas (som inkluderar fisk som kastas över bord), mot vilken sådan fisk som kastas över bord kan räknas av. Om detta skall låta sig göras måste den potentiella mängden fisk som kastas över bord beräknas på vetenskaplig basis. Detta skulle i princip vara möjligt, men de uppgifter som behövs finns inte tillgängliga, förutom för de få fall som anges i avsnitt 2.1. Dessa uppgifter är baserade på uppskattningar av mängden fisk som kastas över bord av den sammanlagda internationella flottan.

De nyligen införda förbättringarna av de tekniska åtgärderna samt de kompletterande åtgärder som skall införas under de kommande tre åren, kommer troligen att leda till minskade fångster av oönskad fisk eller fisk av för liten storlek, vilket bör minska åtminstone några av de problem som anges ovan. Kommissionen anser emellertid att även om fångsterna av ungfisk kommer att minska under kommande år, blir det nödvändigt att undersöka de problem som nämns ovan, innan det går att införa ett förbud i full skala.

Detta kan göras genom ingående diskussioner med medlemsstaterna och industrin samt genom att skapa pilotprojekt enligt vilka yrkesfiskarna förbinder sig att föra i land all fisk som annars skulle ha kastats över bord.

Kommissionen kommer också att rådgöra med Norge för att få uppgifter om hur deras system fungerar i praktiken.

Kommissionens åtgärd: Kommissionen kommer att under 2003 rådgöra med medlemsstaterna och fiskeindustrin för att finna vägar att minska ovannämnda problem, i syfte att jämna vägen för ett gemenskapsförbud mot att kasta fisk över bord. Kommissionen kan tänkas föreslå detta förbud under 2005 för genomförande från och med 2006. Kommissionen kommer också att rådgöra med Norge om det praktiska genomförandet av det norska systemet.

6. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATS

Det finns en rad åtgärder som kan antas för att minska bifångsterna och mängden fisk som kastas över bord. Varje enskilt fiske eller varje enskild fiskemetod kan komma att kräva sin speciella kombination av åtgärder, men inte alla åtgärder kommer att kunna tillämpas på alla fisken. Kommissionen räknar med att åtgärder måste utarbetas för alla större fisken eller fiskemetoder inom vilka mängden fisk som kastas över bord utgör ett problem, och detta kommer troligen att ske inom ramen för de kommande fleråriga förvaltningsprocesserna. Åtgärderna bör utarbetas i nära samarbete med industrin och andra lämpliga berörda samt också inom den föreslagna ramen för de regionala rådgivande kommittéerna.

Planerna kan omfatta följande:

- Utarbetande av krav rörande frivilligt utträde ur fiskeområden när och/eller där stora mängder fisk kastas över bord.

- Utarbetande av villkor för att öka marknadsvärdet för fisk som för närvarande har lågt marknadsvärde.

- Antagande av åtgärder avsedda att minska mängden fisk som kastas över bord genom restriktioner vad gäller TAC och kvoter.

- Utarbetande av pilotprojekt för att undersöka nyskapande fiskemetoder som leder till att det går att undvika att kasta fisk över bord eller minska den mängd fisk som kastas över bord.

- Stöd till fortsatt insamling av uppgifter om mängden fisk som kastas över bord.

- Utarbetande av förbättrade tekniska åtgärder inklusive:

- antagande av åtgärder som garanterar förbättringar av fiskeredskapens struktur

- översyn av minsta landningsstorlekar

- översyn av de villkor som gäller för att definiera artsammansättningen i fångster som får tas med nät med specificerade maskstorlekar

- översyn och ökning av avstängda områden eller fredade säsonger, inklusive fredningstider i realtid

- övervägande av att införa ett förbud mot att kasta fisk över bord inom ramen för den samrådsprocess som avses i avsnitt 5.2.2.

Problemet med fisk som kastas över bord, särskilt inom blandade fisken, är ett gammalt sådant och det kommer att bli svårt att lösa. Även om det finns olika modeller i och utanför gemenskapen har man ännu inte funnit någon tillfredsställande lösning. Gemenskapen måste under alla omständigheter söka bemöta denna utmaning som en del i ansträngningarna att skapa ett fiske på hållbar basis i Europa. Vi kan och måste förbättra den nuvarande situationen.

Genom detta meddelande vill kommissionen uppmanas medlemsstaterna, forskare inom fisket samt fiskeriindustrin att sluta upp till en samlad ansträngning för att minska mängden fisk som kastas över bord.

BILAGA I: Uppskattningar av den totala mängd fisk på internationell nivå som kastas över bord

Uppskattningar av den totala internationella mängden fisk som kastas över bord finns endast för kolja och vitling i Nordsjön och väster om Skottland, samt för torskbeståndet i västra delen av Östersjön.

Kolja

Nordsjön

Sedan 1975 har enligt uppskattningarna den kvantitet fisk (uttryckt i vikt) som kastas över bord minskat i absoluta tal. Under perioden 1976-1998 kastades mellan 50 000 och 100 000 ton över bord varje år. Dessa kvantiteter utgjorde mellan 20 % och 50 % i vikt och mellan 20 % och 60 % i antal fiskar av den totala fångsten. Sedan 1981 har procentandelen fisk som kastas över bord tenderat att öka, både uttryckt i vikt och antal. Den genomsnittliga vikten per individ som kastas tillbaka har sedan 1963 varierat mellan 150 och 220, medan den genomsnittsvikten för landad fisk har varierat mellan 380 och 550 g.

Väster om Skottland

Sedan 1978 har mellan 5 000 och 20 000 ton kastats över bord varje år, vilket utgör mellan 10 % och 20 % uttryckt i vikt och mellan 30 % och 80 % uttryckt i antal fiskar av de totala internationella fångstsiffrorna. Under denna period har genomsnittsvikten per individ som kastats över bord varierat mellan 150 och 210 g och genomsnittsvikten för landad fisk har varierat mellan 480 och 650 g.

Vitling

Nordsjön

Mellan 1960 och 1987 varierade vikten för fisk som kastades över bord mellan 50 000 och 100 000 ton per år. På senare år har 50 000 ton eller mindre kastats över bord per år. Andelen landad vikt uttryckt i procent har ökat från 20 % 1962 för att under perioden 1995-2000 variera mellan 50 % och 63 %. Sedan 1960 har genomsnittsvikten för exemplar som kastas över bord varierat mellan 150 och 220 g, medan den genomsnittliga landade vikten har varierat mellan 250 och 350 g.

Väster om Skottland

Mellan 1978 och 1999 varierade den vikt som kastades över bord mellan 25 000 och 12 000 ton. Procentandelen för vikt har ökat från 15 % 1979 till mer än 60 % 1999. Antalet fiskar som kastas över bord har ofta överstigit antalet landade fiskar och uttryckt i procent har det antal fiskar som kastas över bord ökat från 20 % 1979 till mer än 80 % 1999. Genomsnittsvikten för en landad individ har varierat mellan 280 och 320 g.

Torsk

Östersjöns västra del

Sedan 1996 har högst 5 000 ton kastats över bord varje år. Under samma period låg procentandelen fisk (uttryckt i vikt) som kastades tillbaka något över 10 % medan procentandelen fisk som kastades över bord uttryckt i antal fiskar varierade mellan 20 % och 32 %. Den genomsnittliga vikten för varje exemplar som kastades över bord varierade mellan 180 och 220 g.

>Hänvisning till>

BILAGA II: Fisk som kastas över bord av flottor eller flottsegment

Nordatlanten

De uppgifter som lagts fram av ICES undersökningsgrupp som studerar mängden fisk som kastas överbord (se avsnitt 2.2) bekräftar att den fisk som kastas över bord till största del utgörs av små individer och att de huvudsakligen är mindre än minsta tillåtna landningsstorlek för respektive art.

Uppgifter finns i fråga om de arter som anges i tabellen. Uppgift om medellängden hos den fisk som kastas över bord och, i de flesta fall, uppskattningar av den procentandel av den totala fångsten av varje art som kastas över bord (uttryckt i vikt och i antal fiskar) finns också tillgängliga.

>Plats för tabell>

**Endast 2 provurval ger uppgifter om procentandel uttryckt i vikt och antal.

***Endast ett provurval ger uppgifter om procentandel uttryckt i antal.

Medelhavet

Typiskt för Medelhavsfisket är att det riktas mot många olika arter med hjälp av en mångfald olika redskap. Antalet saluförda arter är mycket stort.

Trålfiske

Uppskattningar visar att den procentandel av den totala biomassan som fångas och sedan kastas över bord av flera olika trålflottor i Medelhavet varierar mellan 15 % och 70 %.

Den procentandel av den totala biomassan som kastas över bord av trålfartyg är avhängig det djup vid vilket trålfisket äger rum. Procentandelen biomassa som kastas över bord och som fångats vid trålfiske på mindre än 150 m djup sträcker sig från minst 20 % till högst 70 %. På djup mellan 150 m och 350 m, kastas mellan 20 och 60% av biomassan över bord, medan andelen fisk som kastas över bord vid fiske på mer än 350 m djup ligger mellan 20 och 40 %.

Icke industriellt fiske

En stor del av det icke industriella fisket sker med fasta garn och huvudmålarterna är tunga (Solea vulgaris) tillsammans med rockor (Raja asterias), knorrhanefiskar (Trigla lucerna) och kräftdjur (Squilla mantis). Uppskattningsvis kastas 8-9% av den sammanlagda biomassan över bord.

Garn används också för att fånga stora exemplar av kummel (Merluccius merluccius) och uppskattningsvis 6 - 8 % av den totala fångsten biomassa av denna art kastas över bord.

En annan viktig fiskemetod är grimgarn med sepiabläckfisk (Sepia officinalis) som huvudsaklig målart. De kvantiteter som kastas över bord varierar mellan 16 och 35 % och består huvudsakligen av skadade exemplar av kommersiella arter. Huvuddelen av den fisk som kastas över bord inom detta fiske utgörs av taggmakrill (Trachurus trachurus)

Små pelagiska fisken

De fiskeredskap som används är pelagiska partrålar och ringnotar till vilka fisken dras med hjälp av ljus. Fångsten består huvudsakligen av ansjovis (Engraulis encrasicolus) och sardiner (Sardina pilchardus) vilka ofta förekommer i blandade stim.

Det förekommer att så mycket som 80 % kastas över bord, särskilt när stora fångster sardiner tas i ansjovisfisket.

BILAGA III: Tidsschema för åtgärder

2002

Regler knutna till bruket av specificerade maskstorlekar: Kommer eventuellt att ändras (efter samråd med medlemsstaterna) i samband med diskussionerna kring den nya förordningen för tekniska åtgärder.

Frivilligt utträde ur fiskeområden: Skall ingå i en uppförandekod som skall utarbetas av kommissionens rådgivande kommitté för fiske och vattenbruk.

2003

Bättre utnyttjande av fisk med lågt kommersiellt värde: Inleda studie om möjlig användning.

Demersala släpredskap (garn): Översyn av tillgänglig kunskap om selektivitet, möte(n) med industrin och forskare, eventuellt försök med mer selektiva redskap.

Fasta nät : Förslag om tillåtna maskstorlekar, geografiska områden där sådana nät får användas samt nätens fysiska mått. Diskussioner med industrin rörande begränsningar av nedsänkningstiden.

Andra fiskeredskap: Möte(n) med fiskeindustrin och forskare. Uppföljning lagförslag och/eller försök med mer selektiva redskap.

Ökning av antalet stängda eller kontrollerade områden: Kritisk granskning av undantag samt överväganden när det gäller ytterligare och/eller utökade stängda områden.

TAC/fisk som kastas över bord av kvotskäl: Samråd med medlemsstaterna om justering av gällande bestämmelser för att minska effekterna av att fisk kastas över bord.

Pilotprojekt för att minska mängden fisk som kastas över bord: Inleda diskussioner om detta med industrin, forskare och medlemsstater.

Insamling av uppgifter om fisk som kastas över bord: Skall uppmuntras vid genomförandet av nationella program enligt rådets förordning 1543/2000 och kommissionens förordning 1639/2001.

Effekterna av ett förbud mot att kasta fisk över bord : Samråd med medlemsstaterna och fiskeindustrin för att försöka minska de problem som kan komma att uppstå i samband med ett förbud mot att kasta fisk över bord.

2004

Rapport om effekterna av den generella ökning av maskstorlekarna som infördes 2001 som en del av nödåtgärderna för torsk och kummel. Eventuellt förslag om en ytterligare ökning, som skulle gälla från och med 2005.

2005

Möjligheter till förslag om ett lagstadgat förbud mot att kasta fisk över bord från 2006.

Andra möjliga åtgärder efter 2003

Fredningstider i realtid: En bredare tillämpning.

Ändring av minsta tillåtna landningsstorlekar: Möjligen i samordning med 2004 års förslag för ytterligare ökning av maskstorlekarna.