EU har gett stöd till Marockos reformagenda inom en rad olika sociala (utbildning, hälsa, socialt skydd, jämställdhet, teknisk och yrkesinriktad utbildning), ekonomiska (tillnärmning av lagstiftning, grön tillväxt, jordbruk och ekonomisk förvaltning inom den offentliga sektorn) och rättsliga sektorer. Det tekniska och ekonomiska samarbetet med Marocko fortsatte under hela perioden av rättsosäkerhet i väntan på domstolens beslut angående jordbruksavtalet mellan EU och Marocko.

Befintliga samarbetsformer med Tunisien har intensifierats under 2016. Ett gemensamt meddelande antogs i september 2016 , vari fastställdes ytterligare insatser för att främja långsiktig stabilitet, inbegripet god samhällsstyrning, rättsliga reformer, socioekonomisk utveckling och säkerhet. Det utgjorde även grunden för inrättandet av den gemensamma parlamentarikerkommittén mellan EU och Tunisien i september 2016 och för EU:s betydande bidrag vid konferensen för investerare i Tunisien 2020 i november 2016.

I den reviderade europeiska grannskapspolitiken konstateras att enskilda partnerländer har olika ambitioner och intressen i sina förbindelser med EU. Under 2016 har EU aktivt inhämtat synpunkter från partnerländerna om vad som bör göras härnäst och samråd har inletts och avslutats med ett antal länder i den europeiska grannskapspolitiken om nya ramar för det bilaterala samarbetet. Oavsett om det har skett genom partnerskapsprioriteringar, uppdaterade associeringsagendor eller befintliga handlingsplaner har syftet varit att spegla varje lands ambitionsnivå i sina förbindelser med EU. Dessa gemensamma bilaterala dokument som speglar de gemensamma politiska prioriteringarna utgör grunden för den pågående programplaneringen av de nya bilaterala stödprogrammen (gemensamma stödramar) inom ramen för det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI) för perioden 2017–2020 som genomförs i nära samarbete med partnerländernas nationella myndigheter och alla andra berörda intressenter, däribland det civila samhället, arbetsmarknadsparter, lokala och regionala myndigheter och organisationer inom den privata sektorn.

Den globala strategin kommer att vägleda EU:s yttre åtgärder under de kommande åren, och den reviderade europeiska grannskapspolitiken är ett viktigt instrument för att nå dess mål, i synnerhet att tillmötesgå behovet att stärka motståndskraften hos stater och samhällen öster och söder om EU, i enlighet med rådets relevanta slutsatser . Den reviderade europeiska grannskapspolitiken överensstämmer även med Romförklaringen som främjar en starkare roll för Europa på den globala arenan och är i linje med Agenda 2030 för hållbar utveckling och dess mål för hållbar utveckling.

Det gjordes framsteg 2016 med att vitalisera förbindelserna med grannländerna genom nya former av skräddarsydda partnerskap. Detta har bland annat omfattat arbete med nya landspecifika ramar för bilateralt samarbete i form av partnerskapsprioriteringar och uppdaterade associeringsagendor. Strategin med delat ansvar har gjort det möjligt att bättre spegla såväl partnerländers individuella behov och förväntningar som EU:s intressen och värderingar.

Utvecklingen i EU:s grannskap och inom EU har fortsatt att visa på betydelsen av nära och givande arbetsrelationer mellan EU och dess grannländer. EU stödjer samtliga partnerländers självständighet, suveränitet och territoriella integritet, vilket även överensstämmer med principerna i FN-stadgan. Terrorattackerna i EU och i grannländerna visar att det finns behov av att fortsätta stärka samarbetet på säkerhetsområdet och beträffande de politiska och socioekonomiska drivkrafterna bakom våldsam extremism. Att ta itu med irreguljär migration och hantera flyktingströmmarna förblir stora utmaningar för både EU och dess grannländer och centrala områden som vårt arbete bör inriktas på med tanke på den fortsatta instabilitet som orsakas av konflikter, särskilt i Libyen och Syrien. I öst fortsätter grannländerna att brottas med samhällsomvandlingar mitt under påtryckningar från en allt mer påstridig rysk utrikespolitik.

EU förbinder sig till politisk förening och ekonomisk integration med Ukraina. I detta syfte har delar av associeringsavtalet tillämpats provisoriskt sedan 2014, medan det djupgående och omfattande frihandelsområdet har tillämpats provisoriskt sedan den 1 januari 2016. Under de senaste två åren har ett betydande arbete genomförts med hjälp av EU:s politiska, tekniska och finansiella stöd för att stabilisera och modernisera landet, med stora reformer som antagits av den ukrainska regeringen, särskilt inom områdena antikorruption, rättsväsendets oberoende och den offentliga förvaltningen. Stöd för den politiska och ekonomiska stabiliseringen av Ukraina ges i form av makroekonomiskt stöd och program för särskilda åtgärder.

Trots att de bilaterala programmen med den syriska regeringen har varit inställda sedan 2011 stödjer EU det syriska folket genom att tillhandahålla livräddande humanitärt bistånd och stöd för uppbyggnad av motståndskraft samt genom att arbeta med det civila samhället och icke-statliga organisationer. EU har inriktat sitt stöd på frågor såsom motståndskraft på gemenskapsnivå, tillhandahållande av offentliga tjänster och lokalt styre, mänskliga rättigheter och ansvarsskyldighet, fredsbyggande åtgärder och jämställdhets- och minoritetsfrågor, i syfte att öka kapaciteten hos organisationerna i det civila samhället att delta i landets omvandling och stabilisering. Under 2016 ökade EU sitt icke-humanitära bistånd avsevärt genom att kombinera gränsöverskridande insatser med stöd inifrån Syrien med målet att täcka behoven hos befolkningen och stärka den lokala motståndskraften. EU:s bistånd används också för att ge betydande stöd till de fem miljoner syriska flyktingar som finns i grannländerna och deras värdsamhällen genom att tillhandahålla både humanitärt bistånd och stöd för uppbyggnad av motståndskraft, med stark tonvikt på utbildning, tillgång till grundläggande tjänster och på åtgärder som syftar till att ge försörjningsmöjligheter till flyktingar för att stimulera till motståndskraft och tillvarata självtilliten. EU var, tillsammans med sina medlemsstater, den största givaren vid konferensen för Syrien i London i februari 2016, och använder en rad olika instrument för att hjälpa länderna som kämpar med de socioekonomiska och miljömässiga konsekvenserna av Syrienkrisen. Under den av EU anordnade internationella konferensen om stöd till framtiden för Syrien och för regionen i Bryssel i april 2017 gavs på nytt fullt stöd och engagemang till de FN-ledda samtalen mellan de syriska parterna i Genève, som det enda forum där en politisk lösning bör förhandlas. I denna process lades särskild vikt vid det civila samhällets roll. Konferensen avslutades med ett globalt åtagande på 5,6 miljarder euro för 2017, varav 3,7 miljarder euro från EU och medlemsstaterna, inbegripet 1,2 miljarder euro från EU för både humanitärt bistånd och stöd för uppbyggnad av motståndskraft. Detta bekräftade det åtagande som gjordes i London. Europeiska unionen gjorde även ytterligare utfästelser om 560 miljoner euro för 2018 för Jordanien, Libanon och Syrien.

Libyens inhemska situation förblir extremt komplex och instabil trots att det libyska politiska avtalet undertecknades i december 2015. EU-samarbetet har anpassats till de mycket specifika omständigheterna, bland annat genom att förmedla stöd via kommuner. Världssamfundet, däribland EU, förbinder sig att tillämpa det libyska politiska avtalet fullt ut och fortsätta att medla med målet att samla alla libyska aktörer för att träffa ett omfattande avtal för att återupprätta lag och ordning, stärka rättsstatsprincipen, se till att de väpnade styrkorna och säkerhetsstyrkorna står under civil kontroll, undvika finansiell kollaps, bevara landets enhet och ta itu med terrorism och irreguljär migration.

Under de senaste två åren har skyddet för de mänskliga rättigheterna försämrats avsevärt till följd av de väpnade konflikterna i Libyen, Syrien och östra Ukraina, Rysslands olagliga annektering av Krim och Sevastopol och terroristattacker. I vissa länder har en antidemokratisk utveckling lett till insatser mot de grundläggande friheterna, förföljelse av människorättsförsvarare och underminering av demokratiska institutioner. EU fortsätter att på nära håll övervaka denna utveckling, som getts en framskjuten placering i dess politiska dialoger på bilateral nivå och i multilaterala forum, och att hålla regelbunden kontakt med människorättsorganisationer och människorättsförsvarare. Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter förblir ett viktigt instrument – även i de svåraste miljöerna – för att tillhandahålla fortsatt stöd till både individuella människorättsförsvarare och organisationer inom det civila samhället som arbetar för mänskliga rättigheter och demokratisering. EU:s finansiella stöd till det europeiska initiativet för demokrati förnyades också i syfte att stödja organisationer som arbetar med opinionsbildning och individer i länder där det har blivit svårt att främja de mänskliga rättigheterna.

Med hjälp av stöd från EU genomförde Tunisien, Georgien och Ukraina utifrån dessa principer större reformer på områdena rättsväsende, rättsstatsprincipen och bekämpning av korruption. Tunisien fastställde planer för ytterligare förbättringar av samhällsstyrningen (i synnerhet reformer av den offentliga förvaltningen och bekämpning av korruption) i den femåriga utvecklingsplanen (2016–2020). Georgien ökade sina insatser för att bekämpa småskalig korruption genom ett paket med rättsliga reformer. I Ukraina inleddes storskaliga program för att främja decentralisering, principerna för offentlig förvaltning, bekämpning av korruption och rättsstatsprincipen, med bistånd av stödgruppen för Ukraina och Europeiska unionens rådgivande uppdrag för reform av den civila säkerhetssektorn. I Moldavien antogs under 2016 flera lagar om reformer av den rättsliga sektorn, om principerna för offentlig förvaltning och om antikorruption, och dessa lagar håller fortfarande på att genomföras. I Armenien godkändes under 2017 ett nytt statligt program för principerna för offentlig förvaltning, och i Azerbajdzjan håller ansträngningarna för att främja principerna för offentlig förvaltning på att intensifieras. Algeriet, Marocko och Tunisien håller på att modernisera den ekonomiska förvaltningen inom den offentliga sektorn. I Libanon löstes en lång period av politiskt dödläge i och med valet av president och bildandet av regering, men brister i de statliga institutionernas öppenhet och effektivitet kvarstår, i synnerhet när det gäller korruption. Kommunala val genomfördes med framgång i maj 2016, men allmänna val har ännu inte genomförts. EU har fortsatt sitt intensiva samarbete med Israel inom många olika sektorer. Förbindelsernas fulla potential är dock avhängig framstegen i fredsprocessen i Mellanöstern. EU har ställt betydande medel till den palestinska myndighetens förfogande för främjande av viktiga reformer, i synnerhet vad gäller samhällsstyrning, budgetkonsolidering och regelverk. Den pågående ockupationen och delningen mellan Västbanken och Gaza utgör fortfarande hinder för att bygga upp den palestinska staten.

Under 2016 utvecklade kommissionen, i nära samarbete med OECD/Sigma, de principer för offentlig förvaltning som ska användas som en referensram för de länder i den europeiska grannskapspolitiken som har åtagit sig att reformera sina förvaltningar i enlighet med internationellt erkända principer och rutiner för god samhällsstyrning.

EU vill även gärna delta i och uppmuntra andra former av regionalt samarbete, i synnerhet i det södra grannskapet, där det regionala samarbetet är begränsat. I detta avseende deltar EU i olika format av 5+5-dialogen och är en stark förespråkare för ett ökat samarbete mellan Maghrebländerna.

EU:s samarbete med Islamiska samarbetsorganisationen (OIC) har tagit ny fart i och med den lyckade samorganisationen av ett högnivåmöte om antimuslimsk diskriminering och hat mot muslimer i New York i januari 2016.

Under 2016 har omkring 8 900 ungdomar och ungdomsledare från grannländerna deltagit i icke-formella utbildningsprojekt, såsom utbyten, fortbildning och volontärarbete (6 700 från det östra partnerskapet och 2 200 från södra Medelhavsområdet).

Arbetet har fortsatt med att genomföra regionala utvecklingsstrategier i partnerländerna i det östliga partnerskapet. Till exempel antog Moldavien under 2016 en ny flerårig nationell strategi för regional utveckling för 2016–2020 , vilket även Armenien gjorde för perioden 2016–2025 . I syd är decentralisering och regionalisering centrala inslag i övergången i Tunisien. Viktig utveckling i syd under 2016 innefattar inrättande av ett ministerium för lokala frågor och miljö , liksom antagande av en ny plan för territoriell utveckling för 2016 .

Bland länderna i det östliga partnerskapet har större tonvikt lagts på att sammanföra alla grenar av samarbetet när det gäller ungdomssysselsättning och anställbarhet. I det nyligen antagna programmet EU4Youth behandlas ungdomars anställbarhet och missgynnade ungdomar i öst liksom ungdomars aktiva medverkan i samhällslivet och ekonomin genom att utveckla färdigheter som behövs på arbetsmarknaden och genom att hjälpa dem att bli ledare och entreprenörer. I Azerbajdzjan hjälper EU till att modernisera landets system för yrkesutbildning och förbättra deras koppling till behoven på arbetsmarknaden. I Georgien, Moldavien och Armenien fortsätter EU att stödja landsbygdsutveckling och hållbart jordbruk genom den tredje fasen av programmet för europeiskt grannskapsstöd till jordbruk och landsbygdsutveckling. För att utveckla den digitala ekonomin har länderna i det östliga partnerskapet under 2016 enats om att inrikta sitt digitala samarbete på sex prioriterade områden, nämligen ramlagstiftning för (tele)kommunikation, tillit och it-säkerhet, digitala färdigheter, innovation och uppstartsföretag inom informations- och kommunikationsteknik samt e-handel, inklusive e-tull, e-logistik och e-hälsa. Regionala nätverk inom ramen för det östliga partnerskapet har upprättats för vart och ett av dessa områden och åtgärdsplaner för 2017–2020 har utarbetats.

Ett antal initiativ avseende ekonomisk modernisering och strategier för entreprenörskap har som syfte att främja små och medelstora företag genom EU:s initiativ för inklusiv finansiering i syd och EU:s initiativ för företagande i öst. Nya regionala åtgärder inleddes för att stärka förbindelserna mellan EU och institutioner för affärsstöd i öst och syd, liksom till stöd för socialt entreprenörskap som en innovativ faktor för skapande av arbetstillfällen, särskilt bland ungdomar. I både öst och syd har EU gett betydande möjligheter till en rad små och medelstora företag och medelstora börsnoterade företag. Detta stöd förmedlas genom internationella finansinstitut och institut för medlemsstaternas utveckling inom ramen för investeringsinstrumentet för grannskapspolitiken. EU har, i samarbete med finansinstitut, antagit betydande program för att hjälpa små och medelstora företag i Georgien, Ukraina, Moldavien, Tunisien och Marocko för att möta de utmaningar när det gäller teknisk beredskap, konkurrenskraft och integration av värdekedjor som ett närmare handelssamarbete innebär, bland annat inom de viktiga jordbruks- och tillverkningssektorerna. I Marocko ligger dessa finansiella medel utanför programmet för grön tillväxt och konkurrenskraft, som är särskilt inriktat på små och medelstora företag och på ett förbättrat företagsklimat. Vad gäller Egypten antog EU ett nytt program 2016 som kallas EU Facility for Inclusive Growth and Job Creation (EU:s mekanism för tillväxt för alla och skapande av arbetstillfällen) som förmedlas genom investeringsinstrumentet för grannskapspolitiken. I Libyen finns nätbaserade utbildningsmöjligheter i samarbete med det nationella centrumet för små och medelstora företag som främjar ungdomars anställbarhet.

I april 2016 beviljade EU ytterligare en tullfri kvot för olivolja som importerats från Tunisien under 2016 och 2017 . Denna autonoma handelsåtgärd var ett brådskande svar från unionen efter terroristattackerna i Tunisien 2015, för att stödja landets ekonomi samt minska migrationstrycket och den sociala oron. Förhandlingar mellan EU och Tunisien om ett djupgående och omfattande frihandelsområde pågår. EU-stöd för att förbättra jordbrukssektorn gavs även i Georgien, Moldavien och Armenien. I september 2016 antog kommissionen ett förslag till förordning om införande av tillfälliga autonoma handelsåtgärder till förmån för Ukraina.

Inrättandet och genomförandet av djupgående och omfattande frihandelsområden med Georgien, Moldavien och Ukraina öppnar för nya handels- och investeringsmöjligheter och mer stabila rambestämmelser för företag från EU och regionen. EU är den största handelspartnern för alla de tre partnerländer som ingått djupgående och omfattande frihandelsavtal. EU:s andel av den totala handeln för tre partnerländer som ingått djupgående och omfattande frihandelsavtal har ökat under senare år och uppgick 2016 till 55 % för Moldavien, 41 % för Ukraina och 30 % för Georgien. EU är också den största handelspartnern för Azerbajdzjan och Armenien, för vilka EU:s andel motsvarar 47 % respektive 26 % av deras totala handel. För Vitryssland är EU den näst största handelspartnern med en andel på 25 %.

Genomförandet av EU:s handlingsplan för jämställdhet 2016–2020 har lett till obligatorisk jämställdhetsanalys av alla projektförslag och införandet av ett jämställdhetsperspektiv i alla partnerskapsprioriteringar, associeringsagendor och landrapporter. Jämställdhetsperspektivet har införlivats i dokumentet ”EaP 20 deliverables for 2020”.

Initiativet Young Mediterranean Voices började under 2017 att bygga vidare på programmet Young Arab Voices och har nu utvidgats så att det omfattar både EU-länder och länder i det södra grannskapet. Under ledning av Anna Lindhs stiftelse sammanför nätverket unga lärare, journalister, sociala entreprenörer och freds- och demokratiaktivister. Programmet har som syfte att utbilda unga ledare i debatterande och kommunikationsförmåga för att förbereda dem för att aktivt delta i initiativ till politiska beslut och det politiska livet.

EU började under 2016 att tillämpa det rättighetsbaserade tillvägagångssättet, som omfattar samtliga mänskliga rättigheter, som en av de vägledande principerna för finansiellt stöd inom ramen för det europeiska grannskapsinstrumentet och en möjlighet att integrera skyddet av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna på ett mer effektivt sätt.

Inom ramen för EU4Youth har det nya projektet Eastern Partnership Youth Window införts inom Erasmus+ för kapacitetsbyggande av ungdomsorganisationer på områdena delaktighet i samhällslivet och entreprenörskap. På motsvarande sätt har ett ungdomsfönster lanserats i Tunisien.

Forskning och innovation fick en skjuts framåt under 2016 i och med inledningen av projektet EU4Innovation, för att erbjuda ett gemensamt synligt ramverk för all den EU-verksamhet som bedrivs till stöd för innovationsförmågan hos länderna i det östra partnerskapet. Två avtal inom ramen för Europeiska investeringsbankens program InnovFin, värda 50 miljoner euro vardera och som tillhandahåller lånegarantier för innovativa företag, undertecknades med banker i Ukraina och Georgien.

Utöver Erasmus+ innebär deltagandet i Kreativa Europa (för Georgien, Moldavien, Ukraina och Tunisien), Cosme och Horisont 2020, inbegripet Marie Skłodowska-Curie-åtgärder, nya samarbetsmöjligheter för förvaltningar, företag, universitet, aktörer inom kulturlivet och audiovisuella medier, yrkesverksamma, ungdomar, studenter och forskare. Det östliga partnerskapets initiativ Connect gör det möjligt för forskare och studenter i det östliga partnerskapet att samarbeta virtuellt med sina kollegor vid över 10 000 forskningsinstitut och högskolor i Europa. Genom det östliga partnerskapets program för kultur och kreativitet tillhandahålls viktigt stöd till kapacitetsbyggande för utveckling och professionalisering av kultursektorn i länderna i det östliga partnerskapet. Under 2016 associerades Tunisien, Georgien och Armenien till Horisont 2020 (och anslöt sig därmed till Moldavien, Ukraina och Israel). Armenien anslöt sig till Cosme i januari 2016 medan Ukraina godkände Cosme-avtalet i februari 2017. Ukraina associerades dessutom till Euratoms forsknings- och utbildningsprogram.

Kapacitetsbyggande insatser avseende smart specialisering, som inleddes av Europeiska kommissionen 2016 tillsammans med Tunisien, Moldavien och Ukraina, har stor potential att främja innovationsdriven ekonomisk utveckling i partnerländerna i den europeiska grannskapspolitiken och fortsätter under 2017.

Energitrygghet är avgörande för politisk och social stabilitet i grannskapet och EU främjar därför aktivt framför allt användningen av förnybara energikällor och energieffektivitet. EU trappar upp samarbetet med de internationella finansinstituten genom riktade åtgärder, bland annat avseende energieffektivitet, i ett antal pilotländer (Tunisien, Georgien och Ukraina), där finansiellt bistånd kommer att åtföljas av lagstiftningsreformer. EU fortsatte att utveckla ett strategiskt partnerskap för energi med Algeriet. I detta sammanhang genomfördes under 2016 ett framgångsrikt företagarforum om energi mellan EU och Algeriet i Alger och ett nytt samarbetsprojekt inleddes till stöd för förnybar energi och energieffektivitet . I Egypten bidrog EU till finansieringen av världens största vindpark och i Marocko till världens största solkraftverk. I Jordanien finansierade EU två pilotanläggningar, en för produktion av vindkraft och en för koncentrerad solenergi.

Interkonnektivitet och energieffektivitet är en av de fyra prioriteringarna från toppmötet i Riga och 38 % av de regionala fonderna har tilldelats dessa områden. EU undertecknade ett samförståndsavtal om det strategiska partnerskapet för energi med Ukraina i november 2016, vilket syftar till att utvidga samarbetet på alla de prioriterade områden som omfattas av energiunionen och närmare integrera Ukrainas energimarknad med den europeiska energimarknaden. Framsteg har också gjorts med att stärka sammanlänkningarna av energinäten mellan Moldavien och Rumänien, genom undertecknandet av låneavtal för att bygga gasförbindelsen mellan Ungheni och Chishinau liksom slutförandet av genomförbarhetsstudien om sammanlänkningarna av elnäten. I Georgien och Azerbajdzjan pågår utbyggnaden av den sydkaukasiska gasledningen, som utgör den första delen av den södra gaskorridoren till EU.

Det nya energiprogrammet EU4, som lanserades i juni 2016, är inriktat på energitrygghet, hållbar energi och marknadsutveckling och förenar det östra grannskapet med Centralasien. Det östeuropeiska partnerskapet för energi och miljö (E5P) har utvidgats geografiskt utanför Ukraina och Moldavien så att det även omfattar Armenien, Georgien och senast Vitryssland.

Energiministrarna i unionen för Medelhavsområdet antog en energideklaration i december 2016 som främjar integreringen av förnybar energi, stödjer införandet och intensifieringen av lösningar för energieffektivitet, stärker energitryggheten och främjar sammankopplingar, investeringar och kapacitetsbyggande med hjälp av tre tematiska plattformar som omfattar de prioriterade politikområdena, nämligen gas, integrering av elmarknader och förnybar energi samt energieffektivitet.

Detta samarbete på energiområdet är nära kopplat till arbetet med klimatförändringar. Åtgärderna till förmån för miljön har fortsatt med utgångspunkt i politisk dialog och stödjs av pågående bilaterala projekt (främst genom partnersamverkan, tekniskt stöd, Taiex och investeringsinstrumentet för grannskapspolitiken) och regionala program. Majoriteten av länderna i den europeiska grannskapspolitiken har undertecknat Parisavtalet om klimatförändringar och många har ratificerat det under 2016 eller i början av 2017. Trots att en del initiativ har tagits på detta område är reformerna fortfarande fragmenterade och politisk vilja på hög nivå att säkerställa motståndskraft mot klimatförändringarnas konsekvenser saknas fortfarande. EU och Marocko hade ett nära samarbete i samband med förberedelserna inför den 22:a partskonferensen (COP22) till FN:s ramkonvention om klimatförändringar, som hölls i november 2016 i Marrakech.

Vad gäller transporter och anslutningsmöjligheter nåddes ett högnivåavtal mellan EU och ministrarna i det östliga partnerskapet i juni 2016 om översiktskartorna för att utvidga stormnätet till partnerländerna i öst, och förfaranden pågår. Målet är att säkerställa nödvändig samordning, standardisering och prioritering av de stora investeringarna i detta transportnät, inklusive småskaliga projekt som syftar till att avlägsna flaskhalsar. Trafiksäkerhet i den region som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken är ett annat centralt samarbetsområde. EU och ministrarna i partnerländerna i Medelhavsregionen välkomnade det tekniska arbete som lagts ner på översiktskartorna för att utvidga stormnätet till Medelhavsregionen i ett uttalande som gjordes i juni 2016 .

Projekt för tekniskt stöd pågår i länderna i öst på området sjösäkerhet och sjöfartsskydd och genomförs av Europeiska sjösäkerhetsbyrån. Europeiska byrån för luftfartssäkerhet ger stöd på området civil luftfart och luftfartssäkerhet. Även Turkiet, Iran och vissa centralasiatiska länder deltar i dessa projekt. EU har ingått avtal om flygtransport med Moldavien och Georgien. I syd genomförs regionala projekt för tekniskt stöd på områdena sjösäkerhet, luftfartssäkerhet, vägtransport, järnvägstransport, stadstransport och logistik. Omfattande avtal om flygtransport som ingåtts mellan EU och Marocko, Israel och Jordanien – och som diskuteras med Tunisien – bidrar till att främja en hållbar socioekonomisk utveckling och hållbara anslutningsmöjligheter.

EU arbetar med partnerländerna i den europeiska grannskapspolitiken för att stödja hälsorelaterade reformer, stärka hälso- och sjukvårdssystemen och garantera ett generellt sjukvårdssystem, vilket kommer att bidra till att främja sammanhållningen i samhället och den ekonomiska tillväxten.

Säkerhet

De östra och södra regionerna är drabbade av både aktiva och frusna konflikter, med höga dödstal, stora grupper av internflyktingar och flyktingar och omfattande ekonomisk och politisk osäkerhet. Terrorism, våldsam extremism och olika former av organiserad brottslighet påverkar både EU och dess grannskap. Ökad säkerhet är följaktligen ett gemensamt mål som är relevant för alla länder i den europeiska grannskapspolitiken.

Beträffande krishantering och krisberedskap har flera civila GSFP-uppdrag och gränsövervakningsuppdrag utplacerats i Ukraina, Georgien, Moldavien, Palestina och Libyen och stöds ekonomiskt av EU:s medlemsstater eller GSFP-förvaltningsfonderna. I Ukraina har EU tillhandahållit cirka två tredjedelar av både budgeten och övervakarna till det särskilda övervakningsuppdraget i Ukraina (som inbegriper individuella bidrag från EU:s medlemsstater). EU:s rådgivande uppdrag för reform av den civila säkerhetssektorn (EUAM Ukraina) ger strategiska råd till Ukraina om utvecklingen av effektiva, hållbara och ansvariga säkerhetstjänster för att bidra till att stärka landets motståndskraft och rättsstatsprincipen. Europeiska unionens polisuppdrag för de palestinska territorierna (Eupol Copps) ökade EU:s allt mer synliga deltagande till stöd för den palestinska myndighetens säkerhetsstyrkor och bidrog också till att underlätta dialogen och bygga upp förtroendet i säkerhetsfrågor mellan den palestinska myndigheten och de israeliska säkerhetsmyndigheterna. Sedan översynen av den europeiska grannskapspolitiken antogs har mer än 2 000 anställda från partnerländerna i öst och syd erbjudits allmän och specialiserad utbildning under ledning av Europeiska säkerhets- och försvarsakademin på områdena GSFP, reform av säkerhetssektorn, fredsbyggande åtgärder och skydd av civila. Ukraina, Georgien och Moldavien deltar i EU:s GSFP-uppdrag/insatser med finansiellt stöd från EU:s medlemsstater. EU och Nato åtog sig i sin gemensamma förklaring från 2016 att intensifiera sitt samarbete och sin samordning genom ett antal konkreta åtgärder som syftar till att stödja partnerländernas kapacitetsbyggande insatser i de östra och södra grannskapen och stärka deras motståndskraft. EU har utökat arbetet med partnerländerna i den europeiska grannskapspolitiken när det gäller hybridhot och att fastställa och tillhandahålla stödåtgärder för att mildra dessa. Algeriet undertecknade en administrativ överenskommelse med EU om civilskydd för att stärka sitt samarbete på området hantering av katastrofrisker. Arbete för humanitärt bistånd har även inletts inom ramen för den strategiska dialogen mellan EU och Arabförbundet.

EU stödde pågående dialoger om de konflikter som påverkar Ukraina, Georgien, Moldavien, Armenien och Azerbajdzjan i syfte att nå fredliga och hållbara lösningar. I Georgien sitter EU som medordförande vid de internationella diskussionerna i Genève för att lösa konflikten och förespråkar fortsatta direkta personkontakter i hela Georgiens territorium. Som aktiv observatör i 5+2-gruppen för processen för en lösning på konflikten i Transnistrien har EU – bland annat genom att lägga fram förslag som utarbetats av Europeiska unionens EU-finansierade gränsövervakningsuppdrag (EU BAM) för att lösa konkreta problem samt med vissa förtroendeskapande åtgärder – stött de insatser som gjorts under 2016 av det tyska ordförandeskapet i OSSE. Dessa ansträngningar har blåst liv i de förhandlingar om en lösning som ägde rum i Berlin i juni 2016 och har resulterat i antagandet av ett protokoll mellan parterna om de huvudsakliga frågor som måste lösas för att kunna främja lösningen av en konflikt som har påverkat Moldavien i 25 år. Sedan den 1 januari 2016 har reglerna om det djupgående och omfattande frihandelsområdet mellan EU och Moldavien utvidgats till att även omfatta Transnistrien, vilket gör det möjligt för de ekonomiska aktörerna i denna region att fortsätta dra nytta av förmånshandeln med EU. Konflikten i Nagorno-Karabach trappades upp kraftigt under 2016. EU fortsätter att uppmana båda sidor att respektera vapenvilan, tona ner retoriken och föra konkreta samtal för fred under ledning av OSSE:s Minskgrupp. Täta besök av Europeiska unionens särskilda representant (EUSR) till regionen stödjer de ansträngningar som görs och de pågående fredsbyggande insatser som görs av medordförandena för OSSE:s Minskgrupp och visar på EU:s intresse av en fredlig lösning på denna långvariga konflikt.

Samarbetet med partnerländerna i syd vad gäller att ta itu med terrorism och förhindra radikalisering som leder till våldsam extremism har stärkts. Uppgraderade dialoger om säkerhet och terrorismbekämpning och besök på hög nivå har ägt rum i regionen, särskilt i Tunisien, Libanon, Jordanien, Israel och Egypten, och har lett till konkreta resultat. Experter på terrorismbekämpning/säkerhet har utplacerats i EU-delegationerna i Algeriet, Jordanien, Libyen, Marocko, Tunisien och Libanon, med direkt stöd av medlemsstaterna, för att bidra till en bättre situationsmedvetenhet om lokala förhållanden och till fastställandet av riktade och evidensbaserade kapacitetsbyggande projekt. De fungerar även som referenspunkt för frågor om terrorismbekämpning och motverkande av våldsam extremism för lokala och internationella motparter, exempelvis i samordningsplattformen för givarna i Tunisien eller vid globala forum för terrorismbekämpning.

Reform av säkerhetssektorn är avgörande för en långsiktig stabilisering av grannskapet, både för att kunna bygga upp ansvariga institutioner och som en del i åtgärderna för att skapa fred och förtroende. EU:s stöd till reformer av säkerhetssektorn i tredjeländer omfattas nu av unionens nyligen antagna politik om reform av säkerhetssektorn . I slutet av 2016 påbörjade EU en tematisk utvärdering av sitt stöd till reformer av säkerhetssektorn i grannskapet och utvidgningsländerna . Moldavien var det första land där EU placerade ut en ny rådgivare om reform av säkerhetssektorn för att ge vägledning om genomförandet av en nationell säkerhetsstrategi, utvecklingen av en nationell ram och kapacitet med avseende på GSFP, liksom underlättandet av Moldaviens deltagande i uppdrag och insatser.

Stödet till reformen av säkerhetssektorn i Tunisien har som syfte att modernisera säkerhetssektorn, stärka gränssäkerheten och kapaciteten för integrerad gränsförvaltning samt modernisera underrättelsetjänsten, samtidigt som förtroendet bland befolkningen återuppbyggs. I Libanon har programmet för integrerad gränsförvaltning gett stöd till de libanesiska myndigheterna genom införandet av ett nytt datahanteringssystem och utbildningscentrum för gränsuppgifter. EU stödjer även den organisatoriska utvecklingen av alla libanesiska nationella säkerhetsorgan genom tekniskt stöd, utrustning, utbildning och studiebesök i Europa.