P6_TA(2005)0050

Stålindustrin

Europaparlamentets resolution om stålindustrins framtid

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet föreskrifterna om sociala rättigheter, samt bestämmelserna i artikel 136 i EG-fördraget enligt vilken medlemsstaternas mål skall vara att främja sysselsättningen, att förbättra levnads- och arbetsvillkor, att åstadkomma ett fullgott socialt skydd, en dialog mellan arbetsmarknadens parter och en utveckling av de mänskliga resurserna för att möjliggöra en varaktigt hög sysselsättning samt att bekämpa social utslagning,

- med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare [1] samt direktiv 98/59/EG [2] och direktiv 94/45/EG [3] vilka bägge syftar till en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om instrument för dialogen mellan arbetsmarknadens parter,

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om stålindustrin, omstruktureringar och företagsfusioner, framför allt resolutionen av den 12 februari 2004 om krisen inom stålindustrin (AST/Thyssen Krupp) [4] vilken antogs enhälligt,

- med beaktande av de arbetstillfällen som fortsätter att gå förlorade inom europeisk stålindustri,

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Europa har byggts upp genom inrättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG).

B. Enligt Lissabonstrategin skall EU bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.

C. Det är oroväckande att man lägger ned högteknologiska företag som på senare år har betraktats som förebilder på grund av sitt tekniska kunnande och som därför bör vara föremål för skyddsåtgärder

D. Det ligger i hela EU:s intresse att skydda och bevara en industriverksamhet som sysselsätter en mycket stor del av den arbetsföra befolkningen i det utvidgade EU.

E. Solidariteten kräver konkreta åtgärder, både nu och med tanke på kommande generationer. Detta bör ske genom ekonomisk och social sammanhållning som kommer att bidra till att de skillnader som kännetecknar missgynnade områden och befolkningsgrupper i EU minskar på grundval av ökad tillväxt och konkurrenskraft.

F. Thyssen-Krupp har inte hållit avtalet med den italienska regeringen beträffande fabriken i Terni. Enligt detta avtal skulle ståltillverkningen fortsätta och företaget i utbyte få fördelar när det gäller infrastrukturer och energikostnader.

G. Det finns inget industriellt skäl att inte följa överenskommelsen från juni 2004, särskilt med tanke på att företagets nettovinst har stigit med 55 procent och nyligen översteg 844000000 euro.

H. Mindre än ett år sedan denna överenskommelse har företaget återigen meddelat att det har för avsikt att lägga ned fabrikerna för magnetisk stålplåt, med risk för att samtliga smältugnar stängs nästa år. Det finns inget industriellt skäl att inte hålla det avtal som samtliga berörda parter enades om eller att avveckla Thyssen Krupp:s fabrik i Terni.

I. Nedskärningen av produktionen av magnetiskt stål i Terni kommer att innebära att denna strategiska industrisektor går förlorad i Italien, vilket får allvarliga följder för ekonomins konkurrenskraft och för kvalificerade ungdo mars sysselsättning.

J. Stora utbetalningar av offentligt stöd har gjorts, till exempel från EU:s strukturfonder inom ramen för mål 2 och från Europeiska socialfonden, för att utveckla lokala system, infrastruktur och yrkesutbildning. Detta stöd har bland annat kommit AST Thyssen Krupp till del.

K. De berörda arbetstagarna, deras fackföreningar, befolkningen och representanter för de lokala myndigheterna har på nytt mobiliserat sig.

1. Europaparlamentet uppmanar kommissionen såsom tidigare i Europaparlamentets resolution av den 12 februari 2004 att anta en mer beslutsam strategi för att ta itu med industriell strukturomvandling och dess sociala konsekvenser.

2. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att främja initiativ för att undvika omstruktureringar av den europeiska stålindustrin med åtföljande förluster av kvalificerade arbetstillfällen, i synnerhet på spetsteknologiska områden där man har gjort stora investeringar i innovation.

3. Europaparlamentet uppmanar Thyssen Krupp att, vid sidan av den italienska regeringens och kommissionens åtgärder, se till att sysselsättningsnivån upprätthålls, att respektera den investeringsplan som lades fram i juni 2004 och att utveckla den övriga produktion (smidesstål och titan) som inte är knuten till kärnverksamheten, dvs. framställningen av rostfritt stål.

4. Europaparlamentet uttrycker sin solidaritet med de berörda arbetstagarna och deras familjer, däribland de som arbetar inom underleverantörsföretag och sektorer som är knutna till detta stålverk och som riskerar att drabbas av personalnedskärningar.

5. Europaparlamentet anser användningen av gemenskapsmedel, framför allt industrifonder och medel från Europeiska socialfonden, bör vara föremål för särskilda regler avseende innovation, lokal utveckling och sysselsättning och att de företag som mottar stöd har skyldighet att på lång sikt bedriva produktiv verksamhet inom landet. Framför allt bör bestämmelserna om utnyttjandet av strukturfondsmedlen respekteras och stärkas.

6. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaternas regeringar att införa sådan lagstiftning om företagens sociala ansvar som kan bidra till en hållbar utveckling.

7. Europaparlamentet anser att Europa måste främja innovation genom att utveckla sina industriella intressen, särskild inom avancerade och högteknologiska sektorer, och stödja lämpliga planer för industriell omstrukturering. Parlamentet understryker att investeringar i forskning och utveckling kan användas för att utveckla nya material, ny design och nya processer som kan leda till en förändring av traditionella industrisektorer.

8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett meddelande om den aktuella situationen för stålindustrin och att tillsätta en högnivågrupp.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att efter EKSG-fördraget:s utgång lägga fram en strategi för stålindustrins framtid i syfte att främja oberoende europeisk kapacitet inom denna sektor.

10. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja och förstärka den sociala dialogen i enlighet med nationell och europeisk lagstiftning om information till och samråd med arbetstagarna och att vidta effektiva åtgärder för att skydda fackföreningsrepresentanterna.

11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att arbeta för antagandet av beslut inom WTO och OECD som kan garantera att den europeiska stålindustrin skyddas på den internationella marknaden.

12. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, WTO, OECD och till arbetsmarknadens parter.

[1] EGT L 80, 23.3.2002, s. 29.

[2] Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (EGT L 225, 12.8.1998, s. 16).

[3] Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (EGT L 254, 30.9.1994, s. 64). Direktivet ändrat genom direktiv 97/74/EG (EGT L 10, 16.1.1998, s. 22).

[4] EUT C 97 E, 22.4.2004, s. 637.

--------------------------------------------------