GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 24/2002

antagen av rådet den 28 januari 2002

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/.../EG av den ... om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG

(2002/C 113 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),

enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), och

av följande skäl:

(1) Ökad tillgång för allmänheten till miljöinformation och spridning av sådan information bidrar till en ökad medvetenhet om miljöfrågor, ett fritt meningsutbyte, ett aktivare deltagande från allmänhetens sida i beslut som rör miljön och slutligen till en bättre miljö.

(2) Rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation(5) ledde till ökad öppenhet i fråga om allmänhetens tillgång till miljöinformation, vilket är en utveckling som bör främjas och fortsättas.

(3) Enligt artikel 8 i det direktivet skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om de erfarenheter som vunnits, och mot bakgrund av dessa skall kommissionen avge en rapport till Europaparlamentet och rådet tillsammans med eventuella förslag till ändringar av direktivet som kommissionen anser lämpliga.

(4) Den rapport som framställts i enlighet med artikel 8 i det direktivet innehåller konkreta problem som uppkommit vid den praktiska tillämpningen av direktivet.

(5) Den 25 juni 1998 undertecknade Europeiska gemenskapen FN/ECE-konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslut och rätt till överprövning i miljöfrågor (Århuskonventionen). Bestämmelser i gemenskapslagstiftningen måste stämma överens med den konventionen för att Europeiska gemenskapen skall kunna ingå den.

(6) För att uppnå ökad öppenhet är det lämpligt att ersätta direktiv 90/313/EEG, i stället för att ändra det, i syfte att ge berörda parter en klar och sammanhållen rättsakt.

(7) Skillnader mellan gällande lagstiftning i medlemsstaterna i fråga om tillgång till miljöinformation som offentliga myndigheter innehar kan skapa ojämlikhet inom gemenskapen i fråga om tillgång till sådan information eller i fråga om konkurrensvillkor.

(8) Det är nödvändigt att säkerställa att varje fysisk och juridisk person inom gemenskapen har rätt att få tillgång till miljöinformation som innehas av eller förvaras för offentliga myndigheter utan att behöva ange skälen för sin begäran.

(9) Det är även nödvändigt att främja största möjliga systematiska tillgång till och spridning av miljöinformation till allmänheten, när så är möjligt på elektronisk väg.

(10) Definitionen av miljöinformation bör klargöras så att den även omfattar information, oavsett form, om miljöns tillstånd, om faktorer, åtgärder eller verksamheter som påverkar eller troligtvis kan påverka miljön eller som är utformade för att skydda miljön, om kostnads- och nyttoanalys och övriga ekonomiska analyser som används inom ramen för sådana åtgärder eller verksamheter samt även information om tillståndet för människors hälsa och säkerhet, villkor för mänskligt liv, kulturplatser och byggnader i den utsträckning de påverkas eller kan påverkas av något av ovanstående.

(11) För att ta hänsyn till principen i artikel 6 i fördraget om att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet, bör definitionen av offentliga myndigheter utvidgas så att den omfattar regeringar eller övriga offentliga förvaltningar på nationell, regional eller lokal nivå oavsett om dessa har ett särskilt miljöansvar eller inte. Definitionen bör även utvidgas så att den omfattar övriga personer eller organ som utövar offentliga förvaltningsuppgifter i samband med miljön enligt nationell lag samt övriga personer eller organ med offentligt ansvar eller offentliga uppgifter i samband med miljön som handlar under dessas tillsyn.

(12) Miljöinformation som fysiskt innehas av andra organ för offentliga myndigheters räkning bör också omfattas av detta direktiv.

(13) Miljöinformation bör göras tillgänglig för den sökande så snart som möjligt och inom en rimlig tidsperiod och med beaktande av eventuella tidsfrister som den sökande angett.

(14) Offentliga myndigheter bör göra miljöinformation tillgänglig i den form eller det format som den sökande begär om inte informationen redan finns tillgänglig i en annan form eller ett annat format eller det är rimligt att göra den tillgänglig i en annan form eller ett annat format. Dessutom bör offentliga myndigheter åläggas att vidta alla rimliga åtgärder för att lagra miljöinformation som innehas av eller förvaras för myndigheterna i sådan form eller sådant format som lätt kan reproduceras och kommas åt på elektronisk väg.

(15) Medlemsstaterna bör själva bestämma de förfaranden som i praktiken skall tillämpas när miljöinformationen skall göras tillgänglig, med beaktande av de fördelar dessa förfaranden innebär för miljön.

(16) Rätt till tillgång till miljöinformation innebär att den allmänna regeln bör vara att informationen lämnas ut och att offentliga myndigheter bör ha möjlighet att avslå en begäran om miljöinformation i specifika och klart definierade fall. Skälen för avslag bör tolkas restriktivt, varvid hänsyn i det särskilda fallet skall tas till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut. Skälen för ett avslag måste vara den sökande tillhanda inom en lämplig tidsgräns och i skriftlig eller elektronisk form, om ansökan var skriftlig eller om sökanden begär detta.

(17) Offentliga myndigheter bör tillhandahålla miljöinformationen till viss del när det är möjligt att skilja ut sådana uppgifter som omfattas av undantagen från den övriga begärda informationen.

(18) Offentliga myndigheter bör ha rätt att ta ut en avgift för att tillhandahålla miljöinformation, men avgiften bör inte överstiga ett skäligt belopp. En tabell över avgifter bör offentliggöras och göras tillgänglig för de sökande.

(19) De sökande bör ha möjlighet till ett rättsligt eller administrativt överklagandeförfarande avseende den offentliga myndighetens handlande eller försummelse i samband med begäran.

(20) För att öka allmänhetens medvetande om miljöfrågor och för att förbättra miljöskyddet bör offentliga myndigheter, när så är lämpligt, tillhandahålla och sprida miljöinformation som är relevant för deras verksamhet, särskilt genom telematik och/eller elektronik, när så är möjligt.

(21) Detta direktiv bör ses över mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av det och på grundval av de rapporter om tillämpningen av direktivet som lämnats av medlemsstaterna.

(22) Eftersom målen för det föreslagna direktivet inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(23) Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka en medlemsstats rätt att behålla eller införa åtgärder för bredare tillgång till information än vad som krävs enligt detta direktiv.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syften

Syftena med detta direktiv är

a) att bevilja rätt till tillgång till sådan miljöinformation som innehas av eller förvaras för offentliga myndigheter och att ange de grundläggande förutsättningarna och villkoren för utövandet av denna rätt, och

b) att såsom en självklarhet främja största möjliga systematiska tillgång till och spridning av miljöinformation till allmänheten.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. miljöinformation: all information i skriftlig form, bild- eller ljudform, elektronisk eller annan materiell form om

a) tillståndet för olika delar av miljön, som luft och atmosfär, vatten, mark, land, landskap och naturområden, inbegripet våtmarker, kust- och havsområden, biologisk mångfald och dess delar, inklusive genetiskt modifierade organismer, och samspelet mellan dessa delar,

b) faktorer som substanser, energi, buller, strålning eller avfall, inklusive radioaktivt avfall, utsläpp i luften, utsläpp i vattnet och andra utsläpp i miljön som påverkar eller troligtvis påverkar de delar av miljön som anges i led a,

c) åtgärder (inklusive förvaltningsåtgärder) som policy, lagstiftning, planer, program, miljöavtal och verksamhet som påverkar eller troligtvis påverkar de delar och faktorer som anges i leden a och b samt åtgärder eller verksamheter som är avsedda att skydda dessa delar,

d) kostnads- och nyttoanalys och övriga ekonomiska analyser och antaganden som används inom ramen för de åtgärder och verksamheter som anges i led c, och

e) tillståndet för människors hälsa och säkerhet, villkoren för mänskligt liv, kulturplatser och byggnader i den utsträckning de påverkas eller kan påverkas av tillståndet i de delar av miljön som anges i led a eller, genom dessa delar, av någon av de faktorer som anges i leden b och c.

2. offentlig myndighet: a) statlig eller annan offentlig förvaltning på nationell, regional eller lokal nivå,

b) fysiska eller juridiska personer som har offentliga förvaltningsuppgifter enligt nationell lag, inklusive särskilda uppdrag, verksamheter eller tjänster som rör miljön, och

c) fysiska eller juridiska personer med offentligt ansvar eller offentliga uppgifter, eller som tillhandahåller offentliga tjänster som har samband med miljön under överinseende av ett sådant organ eller en sådan person som anges i leden a eller b.

Definitionen omfattar inte organ eller institutioner som handlar i egenskap av dömande eller lagstiftande myndighet.

3. information som förvaras för offentlig myndighet: miljöinformation som rent fysiskt förvaras av en fysisk eller juridisk person för en offentlig myndighets räkning.

4. sökande: fysisk eller juridisk person som begär att få tillgång till miljöinformation.

5. offentlig: en eller flera fysiska eller juridiska personer och, i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, föreningar, organisationer eller grupper bestående av fysiska eller juridiska personer.

Artikel 3

Tillgång till miljöinformation på begäran

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att offentliga myndigheter i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv åläggs att tillhandahålla den sökande sådan miljöinformation som innehas av eller förvaras för dem utan att denne behöver ange skälen för sin begäran.

2. Om inte annat följer av artikel 4 och med beaktande av eventuella tidsfrister som den sökande angett, skall miljöinformation tillhandahållas en sökande

a) så snart som möjligt och senast inom en månad efter det att den offentliga myndighet som avses i punkt 1 mottog ansökan, eller

b) inom två månader efter det att den offentliga myndigheten mottog ansökan, om informationen är så omfattande och komplicerad att ansökan inte kan besvaras inom den period på en månad som anges i led a. I sådana fall skall den sökande så snart som möjligt och under alla förhållanden inom en månad informeras om fördröjningen och skälen till den.

3. Om en ansökan är alltför allmänt formulerad skall den offentliga myndigheten så snart som möjligt, och senast inom den tidsram som fastställs i punkt 2 a, begära att den sökande preciserar sin begäran och bistå den sökande med detta genom att till exempel informera om hur det offentliga register som avses i punkt 5 c används. De offentliga myndigheterna får, när de anser det lämpligt, avslå en sådan begäran som avses i artikel 4.1 b.

4. Om en sökande begär att en offentlig myndighet skall tillhandahålla miljöinformation i en viss form eller ett visst format (inklusive i form av kopior), skall den offentliga myndigheten tillgodose denna begäran, utom när

a) informationen redan finns tillgänglig i en annan form eller annat format, särskilt i enlighet med artikel 7, och är lätt tillgänglig, eller

b) det är rimligt att den offentliga myndigheten gör den tillgänglig i en annan form eller ett annat format, varvid skälen för detta skall anges.

Offentliga myndigheter skall i enlighet med denna punkt göra alla rimliga ansträngningar för att hålla miljöinformation som innehas av eller förvaras för dem i en form eller ett format som lätt kan reproduceras och kommas åt med hjälp av telematik eller på annan elektronisk väg.

Skälen för att inte tillhandahålla information, eller delar av den, i den form eller det format som begärts skall delges den sökande inom den tidsfrist som anges i punkt 2 a.

5. Medlemsstaterna skall i enlighet med denna artikel utforma de förfaranden som i praktiken skall tillämpas när miljöinformationen tillhandahålls. Dessa förfaranden kan utgöras av

a) utseende av informationsansvariga,

b) inrättande och underhåll av anordningar för undersökning av begärd information,

c) förteckningar tillgängliga för allmänheten över offentliga myndigheter och register eller förteckningar över den miljöinformation som innehas av dessa myndigheter och av informationsställen,

d) krav på att tjänstemän hjälper allmänheten med att söka information.

Medlemsstaterna skall se till att offentliga myndigheter på ett adekvat sätt upplyser allmänheten om dess rättigheter enligt direktivet.

Artikel 4

Undantag

1. Medlemsstaterna får föreskriva att begäran om miljöinformation skall avslås i följande fall:

a) Om den begärda informationen inte innehas av eller förvaras för den offentliga myndighet till vilken begäran är riktad. I sådana fall skall den offentliga myndigheten, om den är medveten om att informationen innehas av eller förvaras för en annan offentlig myndighet, snarast vidarebefordra begäran till den myndigheten och informera den sökande om detta, eller informera den sökande om vid vilken offentlig myndighet det förmodligen är möjligt att ansöka om den begärda informationen.

b) Om begäran uppenbarligen är orimlig eller för allmänt formulerad.

c) Om begäran avser material som ännu inte färdigställts, interna meddelanden eller ännu inte färdiga handlingar och uppgifter, varvid hänsyn skall tas till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut.

2. Medlemsstaterna får föreskriva att begäran om miljöinformation skall avslås, om utlämnande av informationen skulle ha negativa följder för följande:

a) Sekretessen som omfattar offentliga myndigheters förfaranden.

b) Internationella förbindelser, allmän säkerhet eller det nationella försvaret.

c) Domstolsförfaranden, personers möjlighet att få en rättvis rättegång eller en offentlig myndighets möjligheter att genomföra en undersökning av straffrättslig eller disciplinär art.

d) Sekretessen som omfattar kommersiell eller industriell information, där sådan sekretess föreskrivs i nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning i syfte att skydda legitima ekonomiska intressen, inbegripet det allmänna intresset att behålla sekretess för insynskydd för statistiska uppgifter och skattesekretess. Inom denna ram skall uppgifter om utsläpp som är relevanta för miljöskyddet meddelas.

e) Immateriella rättigheter.

f) Sekretessen som omfattar personuppgifter och/eller akter om en fysisk person, om denna person inte har gett sitt medgivande till att informationen utlämnas till allmänheten, om sådan sekretess föreskrivs i nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning.

g) En persons intressen, om denne frivilligt tillhandahållit den begärda informationen utan att vara skyldig att göra detta enligt lag eller utan att kunna tvingas att göra detta enligt lag, såvida inte denna person gett sitt medgivande till att informationen lämnas ut.

h) Skydd av den miljö som informationen avser, till exempel lokalisering av sällsynta arter.

Ovannämnda skäl till avslag skall tolkas restriktivt, varvid det i det särskilda fallet skall tas hänsyn till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut och till om den information som begärts har att göra med utsläpp i miljön.

Inom dessa ramar och vid tillämpning av led f skall medlemsstaterna se till att kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(6) iakttas.

3. Miljöinformation som innehas av eller förvaras för offentliga myndigheter och som begärs av en sökande skall tillhandahållas till viss del, där det är möjligt att skilja ut sådana uppgifter som omfattas av punkt 1 c eller punkt 2 från den övriga begärda informationen.

4. Avslag som innebär att hela eller delar av den information som begärts inte lämnas ut skall delges den sökande skriftligen eller elektroniskt, om ansökan var skriftlig eller om sökanden begär detta, inom den tidsfrist som fastställs i artikel 3.2 a eller i förekommande fall artikel 3.2 b. Detta meddelande skall innehålla en motivering till avslaget och upplysningar om det prövningsförfarande som avses i artikel 6.

Artikel 5

Avgifter

1. Offentliga myndigheter får ta ut avgifter för tillhandahållande av miljöinformation, men sådana avgifter får inte överstiga ett skäligt belopp. Ingen extra avgift får tas ut för att ta del av den begärda informationen på plats.

2. Offentliga myndigheter som har för avsikt att ta ut en sådan avgift för att lämna information skall offentliggöra och till de sökande lämna en tabell över vilka avgifter som kan komma att tas ut samt ange under vilka omständigheter denna tjänst är avgiftsbelagd eller ej, och när förskottsbetalning av denna avgift är ett villkor för att informationen skall tillhandahållas.

3. Tillgången till offentliga register och förteckningar som upprättats eller förs i enlighet med artikel 3.5 c skall vara avgiftsfri.

Artikel 6

Tillgång till rättslig prövning

1. Medlemsstaterna skall se till att sökande som anser att deras begäran om information har lämnats utan avseende, felaktigt avslagits (helt eller delvis), besvarats otillräckligt eller på annat sätt inte behandlats i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 3, 4 eller 5, kan få detta prövat i ett förfarande genom vilket den berörda offentliga myndighetens handlande eller försummelse kan granskas av denna eller en annan offentlig myndighet eller prövas administrativt av ett genom lag fastställt oberoende och opartiskt organ. Sådana förfaranden skall genomföras snabbt och antingen avgiftsfritt eller mot en låg avgift.

2. Utöver det prövningsförfarande som avses i punkt 1 skall medlemsstaterna se till att den sökande kan få sin sak prövad vid domstol eller ett annat genom lag fastställt oberoende och opartiskt organ, där den berörda offentliga myndighetens handlande eller försummelse kan prövas och vars beslut kan bli slutgiltiga. Medlemsstaterna får dessutom föreskriva att tredje man som tar skada av att information lämnas ut också får tillgång till rättslig prövning.

3. Sådana slutgiltiga beslut som avses i punkt 2 skall vara bindande för den offentliga myndighet som innehar informationen. Motiveringen skall vara skriftlig, åtminstone om tillgång till information vägras i enlighet med denna artikel.

Artikel 7

Spridning av miljöinformation

1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att offentliga myndigheter organiserar sådan miljöinformation som är relevant för deras verksamhet och som innehas av eller förvaras för dem, för att aktivt och systematiskt spridas till allmänheten, bland annat med hjälp av telematik och/eller elektronik, när så är möjligt.

Den information som tillhandahålls med hjälp av telematik och/eller elektronik behöver inte omfatta den information som insamlats före detta direktivs ikraftträdande såvida den inte redan finns tillgänglig i elektronisk form.

2. Den information som skall tillhandahållas och spridas skall uppdateras efter behov och skall omfatta åtminstone följande:

a) Texterna till internationella fördrag, konventioner eller avtal samt till gemenskapslagstiftning och nationell, regional eller lokal lagstiftning om eller med anknytning till miljön.

b) Policy, planer och program avseende miljön.

c) Verksamhetsrapporter avseende genomförandet av vad som anges i leden a och b om de har sammanställts av offentliga myndigheter.

d) De rapporter om miljösituationen som avses i punkt 3.

e) Uppgifter eller sammanställningar av uppgifter som samlats in genom övervakning av verksamhet som påverkar eller sannolikt kommer att påverka miljön.

3. Utan att det påverkar eventuella särskilda rapporteringsskyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen, skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att nationella och, när så är lämpligt, regionala eller lokala rapporter om miljösituationen offentliggörs med jämna mellanrum på högst fyra år. Sådana rapporter skall omfatta uppgifter om miljöns kvalitet och miljöbelastningen.

4. Utan att det påverkar eventuella särskilda skyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen, skall medlemsstaterna vid omedelbart hot mot människors hälsa eller miljön, oberoende av om det förorsakas av mänsklig verksamhet eller har naturliga orsaker, vidta alla nödvändiga åtgärder så att all information som innehas av eller förvaras för offentliga myndigheter och som kan hjälpa de grupper i befolkningen som sannolikt kan påverkas att vidta åtgärder för att förebygga eller lindra skador som kan uppstå från detta hot omedelbart och utan dröjsmål sprids.

5. Medlemsstaterna skall i den mån det är praktiskt möjligt se till att all information som tillhandahålls eller sprids, eller rapporter som offentliggörs, i enlighet med denna artikel är entydiga och begripliga.

6. Undantagen i artikel 4.1 och 4.2 skall gälla för de skyldigheter som fastställs i denna artikel.

7. Medlemsstaterna får uppfylla kraven i denna artikel genom att skapa länkar till webbplatser på Internet där informationen kan hämtas.

Artikel 8

Översynsförfarande

1. Senast den ...(7) skall medlemsstaterna rapportera om de erfarenheter som gjorts i samband med tillämpningen av detta direktiv.

De skall vidarebefordra rapporten till kommissionen senast den ...(8).

Senast den ...(9) skall kommissionen till medlemsstaterna skicka ett vägledande dokument, i vilket det klart anges hur den önskar att medlemsstaterna skall utarbeta rapporten.

2. Mot bakgrund av vunna erfarenheter skall kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet samt lägga fram eventuella förslag om översyn som den anser lämpliga.

Artikel 9

Genomförande

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...(10). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 10

Upphävande

Direktiv 90/313/EEG upphävs från och med den ...(11).

Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses vara hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 11

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 12

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ... den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 156 och EGT C 240 E, 28.8.2001, s. 289.

(2) EGT C 116, 20.4.2001, s. 43.

(3) EGT C 148, 18.5.2001, s. 9.

(4) Europaparlamentets yttrande av den 14 mars 2001 (EGT C 343, 5.12.2001, s. 177), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 januari 2002 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(5) EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

(6) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

(7) Nio år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(8) Nio år och sex månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(9) Ett år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(10) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(11) Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

BILAGA

JÄMFÖRELSETABELL

>Plats för tabell>

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 29 juni 2000 översände kommissionen till rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om allmänhetens tillgång till miljöinformation(1), grundat på artikel 175.1 i EG-fördraget.

2. Europaparlamentet antog en resolution den 14 mars 2001(2).

Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig den 29 november 2000(3). Regionkommittén yttrade sig den 14 februari 2001(4).

3. Till följd av dessa yttranden överlämnade kommissionen den 7 juni 2001 sitt ändrade förslag till rådet(5).

4. Den 28 januari 2002 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251.2 i fördraget.

II. SYFTE

Syftet med kommissionens förslag är att direktiv 90/313/EEG om rätt att ta del av miljöinformation(6) skall ersättas med ett nytt direktiv, som tar hänsyn till erfarenheterna från tillämpningen av det gamla direktivet, domstolens rättspraxis, ny informations- och kommunikationsteknik och ECE-konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslut och rätt till överprövning i miljöfrågor, som antogs i Århus den 25 juni 1998. Århuskonventionen undertecknades av alla medlemsstater och av gemenskapen. Den trädde i kraft den 30 oktober 2001. Hittills har Danmark och Italien ratificerat konventionen.

Det föreslagna direktivet skulle innebära att rätten till tillgång till miljöinformation enligt direktiv 90/313/EEG kraftigt utvidgas. Denna rätt utgörs av en passiv rättighet, enligt vilken förvaltningar måste lämna ut information på begäran, och en aktiv rättighet, enligt vilken förvaltningarna självmant måste sprida viss information, helst på Internet. Denna utvidgade information bör bidra till att allmänhetens medvetenhet om och intresse för miljöfrågor ökar och att allmänhetens deltagande i miljöbeslut effektiviseras.

Som en komplettering till detta förslag överlämnade kommissionen den 19 januari 2001 ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring av rådets direktiv 85/337/EEG och 96/61/EG(7). Detta förslag syftar till att genomföra Århuskonventionens andra pelare om allmänhetens deltagande.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1. I rådets gemensamma ståndpunkt behålls den strategi som kommissionen föreslår, men bestämmelserna i förslaget ändras så att de förtydligas, skärps eller görs lättare att tillämpa. Många ändringar syftar till att återinföra Århuskonventionens ursprungliga text.

I den gemensamma ståndpunkten breddas definitionen av miljöinformation i direktiv 90/313/EEG till att omfatta inte bara information i skriftlig form, bild- eller ljudform eller databasinformation utan även elektronisk information. Definitionen täcker inte bara olika delar av miljön samt verksamhet och åtgärder som påverkar eller skyddar dessa utan även genetiskt modifierade organismer, samspelet mellan dessa delar, ekonomiska analyser och tillståndet för människors hälsa, villkoren för mänskligt liv, kulturplatser och byggnader som påverkas av miljön.

Där det tidigare direktivet endast riktade sig till offentliga myndigheter med ansvar för miljön samt till fysiska eller juridiska personer som under kontroll av dessa myndigheter har offentliga uppgifter som rör miljön, omfattar den gemensamma ståndpunkten all statlig och annan offentlig förvaltning samt fysiska personer som på egen hand utför offentliga förvaltningsuppgifter som rör miljön. I den gemensamma ståndpunkten tilläggs även att de offentliga myndigheterna skall göra sådan miljöinformation tillgänglig som innehas för deras räkning av fysiska eller juridiska personer.

2. När det gäller "den passiva rätten till information", förkortas i den gemensamma ståndpunkten tidsfristen inom vilken information i princip skall tillhandahållas från två månader till en månad. Informationen skall även ha det format som den sökande begär, såvida den inte redan är offentliggjord och rimligtvis bör tillhandahållas i annan form, och praktiska åtgärder skall vidtas för informationens tillhandahållande, till exempel genom informationsansvariga och anordningar för undersökning på plats. Om den begärda informationen innehas av en annan myndighet, skall ansökningen vidarebefordras till denna eller den sökande informeras om vilka myndigheter som antas inneha informationen. Den sökande skall vid avslag underrättas om detta i skriftlig form, om ansökan var skriftlig eller om sökanden begär detta. Om en ansökan är alltför allmänt formulerad, skall den offentliga myndigheten inom en månad be den sökande precisera sin begäran och bistå den sökande med detta.

Liksom i det tidigare direktivet skall avgifter offentliggöras och får inte överstiga ett skäligt belopp. I den gemensamma ståndpunkten tilläggs att de inte får avse inhämtande av uppgifter i offentliga register eller på plats.

Den administrativa eller rättsliga prövningen i direktiv 90/313/EEG ersätts med en administrativ och rättslig prövning i två etapper.

3. När det gäller den "aktiva rätten till information", krävs i direktiv 90/313/EEG endast att allmänheten förses med allmän information om tillståndet i miljön, exempelvis genom beskrivande rapporter som ges ut periodiskt. Målet i den gemensamma ståndpunkten är att dessutom sprida rättsliga texter, policy, verksamhetsrapporter, uppgifter som samlats in vid övervakning, information om hur skador som bottnar i omedelbara hot mot människors hälsa eller miljön kan förebyggas eller lindras m.m. Detta kan ske på flera sätt, främst genom teleteknik.

4. I likhet med det tidigare direktivet avser undantagen ännu inte färdiga handlingar, interna meddelanden, den sekretess som gäller för offentliga myndigheters förfaranden, säkerhet, frågor som är under rättslig prövning, den sekretess som kommersiell och industriell information, personuppgifter och miljöinformation omfattas av, immateriella rättigheter samt miljöskyddet i sig.

5. Rådet samtycker i ett offentligt uttalande till protokollet till att vidta åtgärder för att tillämpa samma bestämmelser som i "informationspelaren" i Århuskonventionen på gemenskapens institutioner och uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag om denna pelare med beaktande av de mer långtgående kraven i detta direktiv. Detta bör bidra till att göra det möjligt för gemenskapen att ratificera Århuskonventionen.

IV. ÄNDRINGSFÖRSLAG FRÅN EUROPAPARLAMENTET VILKA RÅDET GODTOG I BEFINTLIG FORM

Ändringsförslag 3 om skäl 8 om att utvidga rätten till tillgång till att omfatta personer utanför gemenskapen (vilket även godtagits av kommissionen) införlivas i den gemensamma ståndpunkten.

V. ÄNDRINGSFÖRSLAG FRÅN PARLAMENTET VILKA GODTOGS I ÄNDRAD FORM

1. Ändringsförslag 1 om skäl 1 om direktivets syften (vilket delvis godtagits av kommissionen): Rådet behöll i en mer logisk ordningsföljd de väsentliga punkterna i ändringsförslaget, dvs. ökad tillgång till information, ökad medvetenhet om miljöfrågor, ett fritt meningsutbyte, ett aktivare deltagande från allmänhetens sida och en bättre miljö. Rådet tog inte med de punkter som saknade motsvarighet i artiklarnas bestämmelser, som god förvaltning och bättre tillämpning av gemenskapslagstiftningen. Rådet lade till principen om informationsspridning för att täcka in även aktiv information.

2. Ändringsförslag 17 om en ny artikel 3.2 andra stycket om förtydligande av vagt formulerade ansökningar (vilket i princip godtagits av kommissionen): I den gemensamma ståndpunkten finns en ny artikel 3.3, som på alla punkter omfattar ändringsförslaget, med tillägget att ett klargörande måste begäras så snart som möjligt och i varje fall innan enmånadsfristen för besvarande av ansökningar löper ut. Lydelsen härrör från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar(8).

VI. ÄNDRINGSFÖRSLAG FRÅN PARLAMENTET VILKA RÅDET DELVIS GODTOG

1. Ändringsförslag 9 om skäl 18 (skäl 16 i den gemensamma ståndpunkten) (vilket delvis godtagits av kommissionen): Rådet godtog huvudtanken, enligt vilken den allmänna regeln skall vara offentliggörande, och strykningen av hänvisningen till direktiv 95/46/EG.

2. Ändringsförslag 13 om skäl 24 (skäl 21 i den gemensamma ståndpunkten) (vilket delvis godtagits av kommissionen): Rådet införde förslaget att man skall utvärdera direktivet med hjälp av nationella rapporter. Förslaget om en utvärderingsrapport från kommissionen har införts i artikel 8. Förslaget om fyraårsrapporter anammades inte.

3. Ändringsförslag 15 om artikel 2 (definitioner) (kommissionens ståndpunkt överensstämmer med rådets):

- Klargörande av att våtmarker och kust- och havsområden omfattas av begreppet miljöinformation genom att ändringsförslaget om punkt 1 a införlivas i den gemensamma ståndpunkten.

- I artikel 2.1 b godtog rådet inte hänvisningen till kärnbränsle och kärnenergi, eftersom dessa inte tas upp i Århuskonventionen, och ingår i "energi, strålning och radioaktivt avfall". Rådet strök helt och hållet orden "och/eller mänsklig hälsa och säkerhet", eftersom dessa redan täcks in av led e och inte förekommer i artikel 2.3 b i Århuskonventionen.

- Tilläggen till punkt 1 d, 1 e och 1 f godtogs inte, eftersom de inte nämns i Århuskonventionen och skulle bredda direktivets tillämpningsområde (rapporter, indirekt) för mycket eller inte påverkas av miljön (livsmedelssäkerhet).

- I linje med ändringsförslaget förde rådet i punkt 2 på nytt in Århuskonventionens definition av "offentlig myndighet" och delade Europaparlamentets tvekan inför att likställa tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, som transport, vattenverk eller telefon, med offentliga myndigheter. Rådet godtog å andra sidan inte att man i led a skulle införa rådgivande organ, eftersom detta skulle bredda direktivets tillämpningsområde för mycket och leda till det besvärliga problemet att utse dessa organ.

- Ändringen av det sista stycket i punkt 2 om dömande eller lagstiftande organ godtogs inte. Rådet återgick till Århuskonventionens lydelse och ansåg dessutom att den lydelse som parlamentet föreslagit skulle leda till att medlemsstaterna inför olika system.

- När det gäller en ny punkt 2a fann rådet den föreslagna definitionen av "information som förvaras av" ganska oklar, men medgav att begreppet behövde förtydligas och gjorde ett tillägg till artikel 2.3, där det förklaras att förvaras betyder rent fysiskt förvaras.

4. Ändringsförslag 19 om artikel 3.5 om de förfaranden som i praktiken skall tillämpas när passiv information görs tillgänglig för allmänheten (kommissionens ståndpunkt överensstämmer med rådets):

- Rådet godtog inte ändringen av det inledande stycket och tillägget till led b, där det angavs en skyldighet att kumulativt tillämpa alla punkter, eftersom detta kan bli för betungande och skulle begränsa medlemsstaternas frihet att välja de mest lämpade förfarandena för tillämpning i praktiken.

- I den gemensamma ståndpunkten ingår inte det föreslagna led ba om att ersätta informationsställen med förteckningar, som anger var information finns att hämta, samt om utläggning av dessa på Internet, på grund av det enorma arbete detta skulle kräva.

- Den sista delen av parlamentets förslag om hjälp till allmänheten godtogs, och rådet lade till ett nytt led d med detta som förebild.

5. Ändringsförslag 20 om artikel 4.1 om avslag på begäran om information (kommissionens ståndpunkt överensstämmer med rådets i fråga om de tre första strecksatserna):

- Ändringen av första meningen godtogs inte, eftersom undantagen även kan avse organ som inte omfattas av definitionen av "offentlig myndighet", som privata organ som förvarar informationen åt en myndighet.

- Rådet godtog tanken i led b om att hjälpa den sökande att förbättra formuleringen av ansökningen genom de nya punkterna 3 och 5 d i artikel 3.

- Rådet godtog inte strykningen i led c av den sekretess som interna meddelanden omfattas av och som även skyddas genom artikel 4.3 c i Århuskonventionen och behöll också den hänvisning till ännu inte färdiga handlingar och uppgifter som ingår i artikel 3.3 i direktiv 90/313/EEG.

- I led c kunde rådet inte heller godta att ersätta tanken att ta hänsyn till allmänhetens intresse med förslaget att väga allmänintresset av att offentliggöra information mot de intressen som avslaget tjänar, då ingen sådan vägning finns med i Århuskonventionen. Detta är ett känsligt arbete som kan leda till komplicerade domstolsärenden och i många fall är sekretessen så absolut att ingen vägning är möjlig (t.ex. sekretess vid förundersökningar).

6. Ändringsförslag 21 om artikel 4.2 om undantag:

- Rådet godtog inte att sekretessen avseende officiella myndigheters förfaranden begränsas till lagstadgade fall (led a). Rådet och kommissionen godtog inte heller att sekretessen avseende internationella förbindelser i led b begränsas till vitala intressen, eller att immateriella rättigheter utgår (led e), eftersom allt detta föreskrivs enligt Århuskonventionen och direktiv 90/313/EEG.

- När det gäller led d och det nya sista stycket i punkt 2, föreslog kommissionen att information om sådana utsläpp i miljön som faller under bestämmelser i gemenskapslagstiftningen skall offentliggöras, även när de omfattas av kommersiell eller industriell sekretess. Parlamentet gick längre och föreslog att även alla andra typer av sekretess skulle hävas. Kommissionen kunde inte godta detta. Rådet återgick för sin del till den exakta lydelsen i artikel 4.4 d i Århuskonventionen, enligt vilken uppgifter om utsläpp som är relevanta för miljöskyddet skall offentliggöras, inom ramen för kommersiell eller industriell sekretess.

- Rådet godtog ändringsförslagen om skyddet av personuppgifter i led f och införde formuleringen i artikel 4.4 f i Århuskonventionen.

- Den gemensamma ståndpunkten följer ändringsförslaget om skyddet av personer som tillhandahåller information i led g och ger det något högre skydd som följer av artikel 4.4 g i Århuskonventionen.

- Även den föreslagna meningen om att undantag skall tolkas restriktivt har tagits med i linje med sista delen av artikel 4.4 i Århuskonventionen.

- När det gäller vägningen mellan offentliga och privata intressen (sista stycket i punkt 2 i kommissionens förslag), föreslog parlamentet en skärpt ordalydelse, något som kommissionen inte kunde godta. Rådet strök dock helt och hållet alla hänvisningar till vägning och återinförde av de skäl som anges i avsnitt VI punkt 5 sista strecksatsen ovan Århuskonventionens princip om allmänintresset.

7. Ändringsförslag 25 om artikel 6 om tillgång till rättslig prövning (kommissionens ståndpunkt överensstämmer med rådets):

- Punkterna 1 och 2 i den gemensamma ståndpunkten innehåller det föreslagna kravet på att de administrativa och rättsliga organ som prövar ett beslut skall vara oberoende och opartiska.

- Rådet anser liksom kommissionen att de föreslagna nya punkterna 2a och 3a är för detaljerade. I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen bör domstolarnas rätt till information och indrivningen av rättegångskostnader även i fortsättningen regleras enligt medlemsstaternas rättssystem.

8. Ändringsförslag 28 om artikel 8 om översyn av direktivet (vilket delvis godtagits av kommissionen):

- När det gäller tidpunkterna, anser rådet att det är säkrare att arbeta med tidsintervall efter direktivets ikraftträdande än att fastställa bestämda tidpunkter. Rådet ansåg även att den 31 december 2005 ligger för nära i tiden för att man skall kunna upprätta nationella rapporter om direktivets genomförande och förordar nio år från det att direktivet trätt i kraft.

- Rådet samtyckte till ett vägledande dokument om direktivets genomförande.

- Rådet samtyckte till idén om att direktivets principer också bör gälla för gemenskapens institutioner. Rådet anser dock att sådana åtgärder som syftar till detta bör fastställas i ett offentligt uttalande till rådets protokoll, så som anges i punkt 5 i avsnitt III. En bestämmelse i direktivet skulle helt klart falla utanför dess tillämpningsområde, vilket endast omfattar medlemsstaterna. Parlamentet skulle kunna ansluta sig till rådets uttalande, om det så vill.

VII. ÄNDRINGSFÖRSLAG FRÅN PARLAMENTET VILKA RÅDET INTE GODTOG

(Flertalet ändringsförslag godtogs inte heller av kommissionen, som dock godtog delar av ändringsförslagen 11, 14, 24 och 26).

1. Ändringsförslag 2 om skäl 2 (ändrat synsätt): Rådet ansåg att den nya texten i grund och botten innehåller samma budskap som kommissionens text men med en mer komplicerad formulering.

2. Ändringsförslag 4 om skäl 9 (framtida teknik): Det kan vara oklokt att föreskriva okänd teknik (se punkt 12).

3. Ändringsförslag 5 om skäl 10 (definition av miljöinformation): Detta vidgar räckvidden i alltför hög grad (se avsnitt VI punkt 3 tredje strecksatsen om artikel 2.1 d).

4. Ändringsförslag 6 om skäl 14 avvisades, eftersom omedelbart tillhandahållande av information inte krävs enligt artikel 3.2.

5. Ändringsförslag 7 om skäl 15 om informationens format: Se motiveringen vid ändringsförslag 18, första delen (punkt 12 nedan).

6. Ändringsförslag 8 om skäl 17: Ändringsförslaget är endast en omotiverad upprepning av artikel 3.5 c.

7. Ändringsförslag 10 om skäl 19: Rådet strök detta skäl i dess helhet (se avsnitt VI punkt 6 andra strecksatsen).

8. Ändringsförslag 11 om skäl 21 om avgifter (skäl 18 i den gemensamma ståndpunkten): Se nedan punkt 15 om ändringsförslag 24 om artikel 5.

9. Ändringsförslag 12 om ett nytt skäl 23a om informationens kvalitet godtogs inte, av samma skäl som för avvisandet av ändringsförslag 27 om en ny artikel 7a (punkt 17 i avsnitt VII).

10. Ändringsförslag 14 om artikel 1 (syften): Ändringsförslaget om led a ansågs inte vara särskilt relevant. Rådet strök kommissionens text om användningen av modern teknik i led b, eftersom detta inte är ett syfte utan bara ett medel för att nå detta syfte. När det gäller det föreslagna nya led ba om att direktivet bör vara normerande för tillgången till information från EU:s institutioner, hänvisas till avsnitt VI punkt 8 tredje strecksatsen ovan.

11. Ändringsförslagen 16 och 30 om artikel 3.2 a och 3.2 b avvisades, eftersom det ofta - särskilt vid mindre enheter - inte går att sänka tidsfristen från en månad till två veckor för att besvara normala ansökningar och från två månader till sex veckor i fråga om komplicerade ansökningar.

12. Ändringsförslag 18 om svarens form i artikel 3.4: I fråga om den första delen av ändringsförslaget bibehöll rådet led a, eftersom sökandena bör uppmuntras att först använda de aktiva informationssystemen enligt artikel 7. Rådet bibehöll också led b i kommissionens förslag, eftersom det är tydligare än parlamentets formulering, som ålägger myndigheterna att om möjligt lämna svar i den form som den sökande begär.

När det gäller den andra delen, ansåg rådet att det skulle vara förhastat att begära att medlemsstaterna skall tillämpa framtida kommunikationsteknik utan att känna till hur den kommer att se ut och vad den kommer att kosta. Sådana åtaganden bör föreskrivas genom framtida ändringar av direktivet. Medlemsstaterna skall under tiden ha rätt att införa framtida teknik, om denna bedöms vara användbar.

13. Ändringsförslag 22 om en ny artikel 4.2a om att medlemsstaterna måste fastställa kriterier för att hantera undantag avvisades, eftersom det skulle leda till mer byråkrati och varje myndighet har rätt att under domstolarnas tillsyn tolka undantagen enligt de nationella lagarna om genomförande av direktivet.

14. Ändringsförslag 23 om tillägg till artikel 4.4 med innebörden att om svar inte lämnas i tid innebär detta ett åtagande om att tillhandahålla informationen godtogs inte, eftersom sådan underlåtenhet i stället bör leda till påföljderna enligt artikel 6.

I fråga om den andra delen saknas det i Århuskonventionen stöd för att det skall meddelas vilken person eller vilket organ som ansvarar för det berörda materialet och detta kan också visa sig vara praktiskt omöjligt och kan därför ingå i de frivilliga praktiska arrangemangen i artikel 3.5.

I fråga om den nya punkten 4a fastställs det redan i artikel 4.2 g att den person som tillhandahåller information skall förbli anonym.

15. Ändringsförslag 24 om artikel 5 om avgifter innebär att meningsföljden ändras utan att det är nödvändigt. Rådet kan varken godta det nya förslaget att avgifter inte får täcka den tid som lagts ner på sökning eller att information för utbildningsändamål skall vara avgiftsfri. Sökningar kan kräva mycket tid och pengar, avgiftsfrihet kan leda till oseriösa ansökningar om information och begreppet "utbildning" är mycket vagt.

16. Ändringsförslag 26 om artikel 7 om aktiv information rör frågor som de enskilda medlemsstaterna hellre bör få besluta om. Ändringsförslaget skulle medföra tidskrävande arbete (upprättandet av databaserna och registren i den första delen av ändringsförslaget) eller utläggande på Internet av uppgifter som är så detaljerade och omfattande att de hellre bör vara föremål för passiv information (tillstånd och utredningar i den andra delen). Ordet "åtminstone" tillades dock i den inledande meningen i punkt 2.

17. Ändringsförslag 27 om en ny artikel 7a om miljöinformationens kvalitet: Punkterna 1 och 2 om att informationen måste vara exakt och aktuell och innehålla uppgifter om de mätmetoder som använts i information om faktorer och utsläpp leder till att de offentliga myndigheterna belastas i omotiverad omfattning. Det är dessutom ofta omöjligt att garantera uppgifternas tillförlitlighet. Punkt 3 om harmonisering av metoder för mätning av utsläpp faller utanför tillämpningsområdet för kommissionens förslag.

18. Ändringsförslag 29 om artikel 9 syftar till att direktivet skall genomföras tolv månader efter offentliggörandet. Rådet vidhåller att det krävs två år.

VIII. RÅDETS ÖVRIGA ÄNDRINGAR

1. Ingressen

Skälen 9, 11, 12 (f.d. 13), 13 (f.d. 14), 14 (f.d. 15), 16 (f.d. 18), 18 (f.d. 21), 20, 21 och 22 (f.d. 23, 24 och 25) anpassades till textändringarna. Av samma anledning ströks skälen 12 och 19 i förslaget. Skäl 23, där det anges att medlemsstaterna får ge en mer omfattande tillgång till information, är nytt.

2. Artikel 1 b om syftena

Rådet ersatte den sakliga beskrivningen av syftet med den aktiva informationen enligt kommissionens förslag ("att säkerställa att miljöinformation görs tillgänglig") med en mer föregripande formulering (att "främja största möjliga systematiska tillgång"). Rådet strök även kommissionens text om användningen av modern teknik, eftersom detta inte är ett syfte utan bara ett medel för att nå syftet att främja bred information.

3. Artikel 2 om definitioner

Det oklara ordet "tillgänglig" i den inledande meningen i punkt 1 ersattes med ordet "materiell", som förekommer i artikel 2.3 i Århuskonventionen.

I punkt 1 slogs led b om faktorer och led c om utsläpp ihop.

I punkt 3 förklarade rådet att "förvaras" betyder "rent fysiskt förvaras" och strök det begränsande kravet i kommissionens förslag på ett avtal mellan förvararen och en myndighet.

Rådet lade till definitionen av "offentlig" i Århuskonventionen (punkt 5).

4. Artikel 3 om "passiv information"

Rådet strök punkt 3 i förslaget, där det angavs, att myndigheterna måste ta hänsyn till de specifika tidsramar som en sökande anger med åberopande av särskilda syften, men ändrade inledningen till punkt 2, så att eventuella tidsfrister som den sökande angivit måste beaktas, oavsett om de avser särskilda syften eller inte.

I punkt 2 a bytte rådet ut orden "den offentliga myndigheten" mot "den offentliga myndighet som avses i punkt 1" för att klargöra att perioden av en månad (eller två) skall räknas från den tidpunkt då den ansvariga myndigheten - och inte någon annan myndighet - tar emot ansökningen. Om en ansökan gjordes vid fel myndighet, måste den enligt artikel 4.1 a så snart som möjligt vidarebefordras till den behöriga myndigheten eller sökanden informeras om vilken myndighet som är behörig.

I punkt 4 a tillades en hänvisning till artikel 7 för att klargöra att information inte behöver lämnas, om den finns att tillgå genom aktiv information.

5. Artikel 4 om undantag

Rådet omformulerade punkt 1 a mer objektivt ("är medveten om att informationen innehas") och lade till möjligheten att upplysa den sökande om vilken myndighet som är behörig.

När det gäller punkt 2 d klargörs i den gemensamma ståndpunkten att kommersiell eller industriell sekretess kan omfatta sekretess för insynsskydd för statistiska uppgifter och skattesekretess.

I överensstämmelse med artikel 4.7 i Århuskonventionen begränsade rådet kravet på skriftliga svar i punkt 4 till fall där ansökan var skriftlig eller den sökande begärde ett skriftligt svar.

6. Artikel 5 om avgifter

Rådet gjorde om det föreslagna förbudet mot förskottsbetalning för information till en valfri möjlighet, eftersom sökande ofta glömmer eller vägrar att ta emot informationen när sökningen har utförts. Rådet föreskrev å andra sidan att sådana krav måste meddelas i förväg.

7. Artikel 6 om tillgång till rättslig prövning

Rådet kastade om ordningen mellan punkterna 1 och 2, så att punkt 1 behandlar administrativ prövning och punkt 2 rättslig prövning.

Rådet ersatte punkt 3 i förslaget med artikel 9.1 sista stycket i Århuskonventionen.

8. Artikel 7 om spridning av miljöinformation

I den gemensamma ståndpunkten tillades det i punkt 1 första stycket att myndigheterna endast skall tillhandahålla sådan information som är relevant för deras verksamhet. I det nya andra stycket i punkt 1 undantas den information som inte fanns tillgänglig i elektronisk form före direktivets ikraftträdande från kravet på elektronisk spridning.

I inledningen till punkt 2 införde rådet i överensstämmelse med artikel 5.1 a i Århuskonventionen skyldighet att vid behov uppdatera informationen.

I punkt 2 e i den gemensamma ståndpunkten ges möjligheten att offentliggöra sammanställningar av uppgifter för att undvika att på Internet lägga ut sekretessbelagd information eller de enorma mängder data som ofta samlas in vid övervakning av miljön.

Punkt 2 sista meningen (punkt 1 i kommissionens förslag) om datoriserad lagring av information ströks. I gengäld anges i första meningen att information skall organiseras för att när så är möjligt kunna spridas datoriserat.

Rådet lade till en ny punkt 7 om att medlemsstaterna får uppfylla kraven på aktiv information genom att skapa länkar till webbplatser på Internet.

IX. SAMMANFATTNING

Den gemensamma ståndpunkten syftar till att ge allmänheten största möjliga tillgång till miljöinformation, med iakttagande av den sekretess som skall gälla för vissa uppgifter och behovet av att undvika att de offentliga förvaltningarnas arbete ökar kraftigt med höga kostnader som följd. Den gemensamma ståndpunkten återger även i många fall Århuskonventionens lydelse.

Kommissionen godtog den gemensamma ståndpunkten.

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000.

(2) EGT C 343, 5.12.2001, s. 177.

(3) EGT C 116, 20.4.2001, s. 43.

(4) EGT C 148, 18.5.2001, s. 9.

(5) EGT C 240 E, 28.8.2001, s. 289.

(6) EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

(7) EGT C 154 E, 29.5.2001, s. 123.

(8) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.