EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 22.04.1997 
KOM(97) 166 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
framlagd i enlighet med artikel 3 i rådets beslut 
93/11 O/EEG av den 15 februari 1993 
(genomförande av en åtgärd som avviker från artikel 2 och artikel 10 i rådets 
sjätte direktiv 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas 
lagstiftning rörande omsättningsskatter) 
Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om bemyndigande för Frankrike att förlänga 
tillämpningsperioden för en åtgärd som avviker från artikel 2 och artikel 10 i rådets 
sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av 
medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter) 
(framlagda av kommissionen) 

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET 
framlagd i enlighet med artikel 3 i rådets beslut 
93/110/EEG av den 15 februari 1993 
(genomförande av en åtgärd som avviker från artikel 2 och artikel 10 i rådets 
sjätte direktiv 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas 
lagstiftning rörande omsättningsskatter) 
I. INLEDNING 
Genom beslut 89/683/EEG1 av den 21 december 1989 bemyndigade rådet, med stöd av artikel 
27 i det sjätte direktivet, Frankrike att vidta särskilda åtgärder som avviker från 
bestämmelserna i artiklarna 2 och 10.2 i detta direktiv. Detta bemyndigande var giltigt till och 
med den 31 december 1992. 
Bemyndigandet godkände att särskilda skatteregler tillämpas för skattepliktiga transaktioner 
som gäller nytt industriavfall och återvinningsmaterial. 
Med beaktande av en rapport från kommissionen om tillämpningen av denna åtgärd förlängdes 
bemyndigandet till och med den 31 december 1996 genom rådets beslut 93/110/EEG2 av den 
15 februari 1993. Av beslutet framgår att en eventuell begäran om förlängning måste åtföljas 
av en rapport om tillämpningen av undantaget. 
Syftet med denna rapport är att redogöra för hur den avvikande åtgärden har tillämpats från 
förlängningen av undantaget fram till idag, samt att pröva den begäran om förlängning som 
Frankrike överlämnade i en skrivelse som registrerades vid generalsekretariatet den 19 
november 1996. Eftersom tillämpningen av denna avvikande åtgärd redan i slutet av 19923 var 
föremål för en rapport från kommissionen, som i detalj beskrev den avvikande åtgärdens 
bakgrund, mål och funktion, begränsas denna rapport till att belysa de viktigaste aspekterna av 
denna skatteordning och att ta upp några aspekter för bedömningen som kommit fram sedan 
den föregående rapporten. ' 
IL TILLÄMPNINGEN AV DEN AVVIKANDE ÅTGÄRDEN 
Utformningen av den särskilda ordning som Frankrike har infört. 
Den särskilda ordning som Frankrike infört i enlighet med undantaget kombinerar följande tre 
bestämmelser: 
l. En automatisk beskattning av leveranser av nytt industriavfall eller återvinningsmaterial 
som görs av företag som samtidigt uppfyller följande båda villkor: 
- De har ett fast driftställe, och 
EGT nr L 398, 30.12.1989, s. 31 
EGT nrL 43. 20.2.1993. s.44. 
KOM(92) 582. 22.12.11^2. 
- en omsättning exklusive mervärdesskatt avseende nytt industriavfall eller återvinnings­
material som under föregående kalenderår uppgick till eller översteg 6 000 000 FRF. 
2. Ett "begränsat" undantag från skatteplikt, som i detta fall endast gäller för leveranser av nytt 
industriavfall eller återvinningsmaterial, som görs av företag som 
- antingen inte har något fast driftställe, eller 
- som, även om de har ett fast driftställe, uppnådde en omsättning exklusive mervärdesskatt 
under föregående kalenderår i fråga om nytt industriavfall eller återvinningsmaterial som 
understeg 6 000 000 FRF. 
Detta undantag från skatteplikt är förenat med en möjlighet till beskattning efter särskilt 
tillstånd för företag vars totala årsomsättning överstiger 500 000 FRF inklusive skatt. 
Undantaget från skatteplikt är med andra ord endast obligatoriskt för de företag vars totala 
årliga omsättning understiger 500 000 FRF inklusive skatt. 
3. Ett obligatoriskt tillfälligt upphävande (suspension) av betalning av mervärdesskatt på 
leveranser till skattskyldiga personer av nytt industriavfall och återvinningsmaterial som utgörs 
av icke järnhaltiga metaller och legeringar av dessa, när dessa leveranser är föremål för 
beskattning antingen automatiskt eller efter särskilt tillstånd, dvs. när de inte kan undantas från 
skatteplikt. 
Företagen i branschen som utför leveranser med tillfälligt upphävande (suspension) av 
skattskyldigheten har inte rätt att fakturera mervärdesskatten, men har däremot kvar sin 
avdragsrätt som de kan utnyttja, antingen genom avräkning om de bedriver skattepliktig 
verksamhet i en annan näringsgren eller, om så inte är fallet, genom återbetalning. 
All import av nytt industriavfall eller återvinningsmaterial är för övrigt undantagen från 
mervärdesskatt. 
Provisionsaffarer som gäller nytt industriavfall eller återvinningsmaterial likställs dessutom med 
leverans av varor, i motsats till mäklartransaktioner som därför inte omfattas av den avvikande 
åtgärden. 
Den franska förvaltningens synpunkter i fråga om tillämpningen av den särskilda ordningen 
Frankrike anger att den ifrågavarande näringsgrenen kommer att expandera eftersom hänsynen till 
miljön leder till att återvinning och tillvaratagande av avfall i allt högre grad systematiseras. 
Den avvikande ordning som införts tor transaktioner som avser nytt industriavfall och 
återvinningsmaterial innebär enligt de franska myndigheterna otvivelaktiga fördelar för såväl 
näringsidkarna som för skatteförvaltningen. 
För små grupper av olika slag (välgörenhetsorganisationer, kringflyttande befolkning ...) avspeglar 
undantaget för nytt industriavfall eller återvinningsmaterial som de tar tillvara en klar vilja att förenkla 
förfaranden och förhindra skattefusk. 
Det suspensiva arrangemanget för mervärdesskatt på nytt industriavfall och återvinningsmaterial i form 
av icke järnhaltiga metaller utgör dessutom ett värdefullt komplement till ordningen, eftersom det höga 
värdet av dessa metaller ökar risken för bedrägeri. 
Denna ordning har också med tiden tillämpats mer restriktivt. Även om den omfattar allt avfall från 
icke järnhaltiga metaller inklusive ädelmetaller, är vissa varor som före 1991 omfattades av det 
suspensiva arrangemanget (råvaror som exempelvis obearbetade ämnen, göt, block, plåt, pellets och 
granulat av vissa icke järnhaltiga metaller) i dag emellertid automatiskt föremål för 
mervärdesbeskattning. Tillämpningsområdet för det suspensiva arrangemanget har därigenom 
begränsats. 
De franska myndigheterna anser att ett suspensivt arrangemang specifikt för avfall i form av icke 
järnhaltiga metaller är berättigat, eftersom riskerna för bedrägeri är mer betydande inom denna sektor 
till följd av de priser per ton som dessa råvaror betingar (10 000 FRF/ton för koppar jämfört med 500 
FRF/ton för järnskrot) och omfattningen av den internationella handeln med dessa avfallsprodukter. 
Ordningen är dessutom uppskattad av företagen. De verksamma inom branschen har angivit att de 
vill ha den kvar för att bland annat skydda dem mot riskerna att bli utsatta för bedrägliga beteenden 
från vissa företags sida, för vilka myndigheterna eventuellt skulle kunna hålla dem ansvariga. 
111. YTTRANDE FRÄN KOMMISSIONENS ENHETER 
Artikel 27 tillåter att särskilda åtgärder införs, som avviker från bestämmelserna i det sjätte direktivet, 
för att förenkla skatteuttaget eller för att hindra vissa typer at skatteflykt eller skatteundandragande. 
Kommissionens enheter anser att undantaget från skatteplikt för leveranser som görs av små företag 
innebär en förenklingsåtgärd samtidigt som det medverkar till att bekämpa skattebedrägeri, eftersom 
den gör det möjligt att hålla en kategori skattskyldiga personer utanför momssystemft för vilka 
insatserna för kontroll och uppbörd av skatten inte skulle stå i rimligt förhållande till skatteintäkt *»a. 
Genom att öppna möjligheten för en viss kategori skattskyldiga, som i princip är undantagna fr. 
skatteplikt, att påföra mervärdesskatt på sin omsättning efter särskilt tillstånd från skatteförvaltningei: 
om detta och i förekommande fall efter att ha erlagt en garantisumma, säkerställs en förbättrad 
kontroll av denna kategori skattskyldiga från skatteförvaltningens sida. 
Ordningen med tillfälligt upphävande (suspension) av mervärdesskatt för leveranser av icke 
jämhaltigt avfall gör det möjligt att skapa större säkerhet för de transaktioner för vilka riskerna för 
bedrägeri är mer betydande till följd av värdet av leveranserna i fråga. 
Kommissionens enheter anser därför att en förlängning av de aktuella avvikande åtgärderna på 
grundval av artikel 27 i det sjätte direktivet är berättigad. 
Vad gäller giltighetstiden för bemyndigandet, noterar kommissionens enheter att 
kommissionskollegiet den 10 juli 1996 antog ett arbetsprogram för införandet av ett nytt gemensamt 
momssystem4, som innebär att det nya systemet införs i etapper. 
Eftersom den sista raden av förslag avses att läggas fram i mitten av 1999, anser kommissionen inte 
att det är möjligt att förlänga en avvikande åtgärd längre än till den 31 december 1999. 
Det förefaller i själva verket vara lämpligt att vid den tidpunkten utvärdera hur väl den avvikande 
åtgärden överensstämmer med det synsätt som utvecklas inom ramen för det nya gemensamma 
momssystemet. 
KOM(96) 328 slutlig, 22.07.1996. 
Förslag till 
RÅDETS BESLUT 
om bemyndigande för Frankrike att förlänga 
tillämpningsperioden för en åtgärd som avviker från artikel 2 och artikel 10 i rådets 
sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av 
medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter) 
MOTIVERING 
I en skrivelse som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 19 november 1996 inkom 
Frankrike med en begäran om förlängning av tillämpningsperioden för den avvikande åtgärd som 
genom rådets beslut 89/683/EEG av den 21 december 19891 ursprungligen beviljats fram till och 
med den 31 december 1992, och som genom rådets beslut 93/110/EEG av den 15 februari 19932 
förlängts till och med den 31 december 1996. 
I artikel 3 i beslut 93/110/EEG anges att rådet, på förslag från kommissionen, kan bevilja en 
förlängning av tillämpningsperioden för beslutet på grundval av en rapport från kommissionen om 
hur Frankrike har tillämpat det. 
Kommissionens rapport om tillämpningen av beslutet under perioden 1993-1996 fastslår att det är 
lämpligt att förlänga tillämpningsperioden för bestämmelserna i ovan nämnda beslut fram till och med 
den 31 december 1999. 
Kommissionen antog den 10 juli 1996 ett arbetsprogram för införandet av ett nytt gemensamt 
momssystem3, som föreskriver ett stegvis införande av det nya systemet. Eftersom den sista raden av 
förslag avses att läggas fram i mitten av 1999, verkar det vara lämpligt att begränsa den förlängda 
giltighetstiden fram till och med den 31 december 1999, för att på så sätt göra det möjligt att vid den 
tidpunkten utvärdera hur väl den avvikande åtgärden överensstämmer med det synsätt som utvecklas 
inom ramen för det nya gemensamma momssystemet. 
I enlighet med artikel 27.3 i det sjätte momsdirektivet, har de övriga medlemsstaterna i en skrivelse 
av den 18 december 1996 informerats om Frankrikes begäran. 
1 EGT nr L 398, 30.12.1989. s 31. 
2 EGT nr L 43, 20.2.1993, s. 44. 
3 KOM(96) 328 slutlig, 22.07.1996. 
FÖRSLAG TILL RÅDETS BESLUT 
OM BEMYNDIGANDE FÖR FRANKRIKE ATT FÖRLÄNGA 
TILLÄMPNINGSPERIODEN FÖR EN ÅTGÄRD SOM AVVIKER FRÅN ARTIKEL 2 OCH 
10 I RÅDETS SJÄTTE DIREKTIV (77/388/EEG) AV DEN 17 MAJ 1977 OM 
HARMONISERING AV MEDLEMSSTATERNAS LAGSTIFTNING RÖRANDE 
OMSÄTTNINGSSKATTER 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av 
medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter1 - Gemensamt system för mervärdeskatt: 
enhetlig beräkningsgrund, och särskilt artikel 27 i detta, 
med beaktande av rådets tidigare beslut 89/683/EEG av den 21 december 19892 och 93/110/EEG av 
den 15 februari 19933, 
med beaktande av kommissionens rapport om tillämpningen av ovannämnda beslut under perioden 
1993-1996, 
med beaktande av kommissionens förslag på grundval därav, och 
med beaktande av följande: 
Enligt bestämmelserna i artikel 27.1 i det sjätte momsdirektivet får rådet enhälligt, på kommissionens 
förslag, bemyndiga varje medlemsstat att genomföra eller fortsätta att tillämpa särskilda åtgäixle1 som 
avviker från bestämmelserna i detta direktiv, för att förenkla skatteuttaget eller för att hindra v ssa 
typer av skatteflykt eller skatteundandragande. 
I en skrivelse som registrerats vid kommissionens generalsekretariat den 19 november 1996 har 
Frankrikes regering begärt bemyndigande att förlänga tillämpningsperioden för en avvikande åtgärd 
som tidigare beviljats för en begränsad tid genom rådets beslut 89/683/EEG och 93/110/EEG. 
De övriga medlemsstaterna informerades i en skrivelse av den 18 december 1996 om Frankrikes 
begäran om förlängning. 
EGT nr L 145, 13.6.1977, s. I, senast ändrat genom direktiv 96/95/EG (EGT nr L 338. 
28.12.1996, s. 89). 
EGT nr L 398, 30.12.1989, s 31. 
EGT nr L 43, 20.2.1993. s. 44. 
Kommissionens rapport om tillämpningen av den aktuella avvikande åtgärden under perioden 1993-
1996 har påvisat dess ändamålsenlighet och effektivitet inom återvinningssektorn som är särskilt 
sårbar i fråga om bedrägeri. 
Kommissionen antog den 10 juli 1996 ett arbetsprogram för införandet av ett nytt gemensamt 
momssystem4 tillsammans med en tidsplan med förslag om en progressiv och stegvis utveckling mot 
ett gemensamt momssystem för den inre marknaden. 
Eftersom den sista raden av förslag förväntas läggas fram i mitten av 1999, beviljas tillståndet fram till 
och med den 31 december 1999, för att på så sätt göra det möjligt att vid den tidpunkten utvärdera 
hur väl den avvikande åtgärden överensstämmer med det synsätt som utvecklas inom ramen för det 
nya gemensamma momssystemet. 
Denna avvikelse kommer inte i sig att inverka negativt på Europeiska gemenskapemas egna medel 
som härrör från mervärdeskatt. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE 
KOM(96) 328 slutlig. 22.7.1996. 
10 
Artikel 1 
Genom en avvikelse från bestämmelserna i artikel 2 i det sjätte direktivet 77/388/EEG bemyndigas 
härmed Frankrike att, i fråga om nytt industriavfall och återvinningsmaterial, fram till och med den 31 
december 1999 bevilja undantag från mervärdesskatt, nedan betecknad "moms" 
- dels för leveranser som görs av 
• företag, vars årsomsättning understiger 500 000 FRF, 
• företag som inte har något fast driftställe eller som, även om de har ett fast driftställe, uppnådde 
en omsättning under föregående år i fråga om nytt industriavfall och återvinningsmaterial som 
understeg 6 000 000 FRF, med mindre än att de har beviljats tillstånd att ta ut moms på dessa 
transaktioner, 
- dels för import och gemenskapsinterna förvärv. 
Artikel 2 
Genom avvikelse från bestämmelserna i artikel 10.2 i det sjätte direktivet 77/388/EEG, 
bemyndigas härmed Frankrike att fram till och med den 31 december 1999, i fråga om leveranser 
till skattskyldiga personer av nytt industriavfall och återvinningsmaterial i form av icke järnhaltiga 
metaller och legeringar av dessa, om dessa leveranser inte är undantagna från skatteplikt på 
grundval av artikel 1 i direktivet, fastställa ett suspensivt arrangemang för betalning av 
mervärdesskatten i samband med dessa transaktioner. 
De skattskyldiga mottagarna skall vara skyldiga att erlägga skatten på dessa leveranser om dessa 
varor inte är avsedda att antingen exporteras i obearbetat skick eller för tillverkning eller 
återförsäljning i obearbetat skick av varor som är momspliktiga. 
Artikel 3 
Detta beslut riktar sig till Frankrike. 
Utfärdat i Bryssel den 
På rådets vägnar 
Ordförande 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 166 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 06 
Katalognummer : CB-CO-97-160-SV-C 
ISBN 92-78-18743-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg