I denna årsrapport beskrivs huvuddragen i kommissionens tillsynspolitik under 2016. Rapportens struktur speglar betoningen av tillsyn inom kommissionens prioriterade politikområden. Exempelvis inledde kommissionen överträdelseförfaranden på området inre marknaden, mot särskilda medlemsstater som inte inrättade eller tillämpade sanktioner för att avskräcka biltillverkare från att bryta mot utsläppslagstiftningen. Ett annat exempel är införlivandet av EU-bestämmelser om offentlig upphandling och koncessioner. Det är av yttersta vikt att unionsrätten införlivas och tillämpas fullt ut i detta avseende, så att det blir enklare och billigare för små och medelstora företag att delta i offentliga upphandlingar i enlighet med EU:s principer om öppenhet och konkurrens. Utöver de prioriterade områdena, tar dokumenten som medföljer rapporten upp hur väl unionsrätten tillämpats, och vilka svårigheter som uppstått, för varje medlemsstat och politikområde.

I fråga om gäller arbetsmiljö löpte tidsfristen ut den 1 juli 2016 för införlivande av direktivet om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för elektromagnetiska fält. Direktivet är ett viktigt bidrag till arbetstagarnas hälsoskydd. Kommissionen kontrollerar nu medlemsstaternas nationella införlivandeåtgärder och inledde en rad överträdelseförfaranden under 2016.

Kommissionens åtgärder för att kontrollera regelefterlevnaden under 2016 inriktades på följande områden:

Under 2016 ägnade kommissionen särskild uppmärksamhet åt genomförandet av bestämmelserna om direktbetalningar i alla medlemsstater, en viktig del av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2014. Efter att ha undersökt hur väl den nationella lagstiftningen överensstämde med EU-bestämmelserna inledde kommissionen EU Pilot-dialoger med flera medlemsstater.

Efter den finansiella krisen antogs flera direktiv för att åstadkomma en öppnare marknad för finansiella tjänster i EU och en motståndskraftigare och stabilare finanssektor. Några viktiga åtgärder är direktiven om redovisning och revision, om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper och om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet. Under 2016 kontrollerade kommissionen att dessa direktiv var fullständigt och korrekt införlivade. Den inledde exempelvis överträdelseförfaranden mot 20, 16 och 18 medlemsstater för försenat införlivande av direktivet om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet, direktivet om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper respektive revisionsdirektivet.

Under 2016 tillämpade kommissionen sin strategi för smart genomförande på bl.a. följande två områden: I servicesektorn begärde kommissionen att nio medlemsstater skulle avlägsna överdrivna och oberättigade hinder för tillhandahållande av tjänster på hela den inre marknaden. Den ansåg att kraven på vissa tjänsteleverantörer i dessa medlemsstater stod i strid med tjänstedirektivet. I fordonssektorn följer kommissionen mycket noggrant de nationella myndigheternas genomförande av gällande EU-regler. Den inledde överträdelseförfaranden mot sju medlemsstater 2016 för att inte ha fullgjort sina skyldigheter enligt EU:s lagstiftning om typgodkännande av fordon. Dessa åtgärder riktades särskilt mot att medlemsstaterna inte hade inrättat eller tillämpade sanktionssystem för att avskräcka biltillverkare från brott mot lagstiftningen om bilavgaser.

I enlighet med denna strategi erbjuder kommissionen vägledning för medlemsstaterna. Under 2016 gjorde man det genom att ge rättslig klarhet om t.ex. tillämpliga EU-regler på de innovativa områdena inom delningsekonomin och e-handeln. Kommissionen erbjuder också vägledning till EUmedborgare och företag, så att de kan dra nytta av sina rättigheter enligt reglerna för den inre marknaden. Detta sker genom hänvisning till rätt prövningsmekanismer, t.ex. Solvit. Samtidigt kan de bevis som samlas in genom ärenden i Solvit hjälpa kommissionen att upptäcka möjliga brott mot unionsrätten. Detta gör Solvit till ett smart genomförandeverktyg.

Förtroendet för kommissionens kontroller av statligt stöd är beroende av att besluten om statligt stöd genomdrivs. Under 2016 beslöt kommissionen att väcka talan mot Grekland i EU-domstolen enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget, eftersom Grekland inte genomfört kommissionens beslut från 2008 i målet Hellenic Shipyards och inte följt domstolens dom från 2013.

När det gäller regelefterlevnad på konkurrensområdet inriktade sig kommissionen på att se till att EU:s regler om konkurrens och statligt stöd följs. Under 2016 fortsatte kommissionen att driva ett överträdelseförfarande i syfte att motverka risken för att den etablerade aktören skulle få en allt starkare dominerande ställning på elmarknaden i en medlemsstat. Detta berodde på att medlemsstaten hade vidtagit åtgärder för att bevilja aktören det mesta av vattenkraftskoncessionerna under mycket lång tid utan att genomföra en offentlig upphandling.

Efter kontrollerna av regelefterlevnad inledde kommissionen EU Pilot-dialoger med flera medlemsstater under 2016. Dessutom inleddes 31 överträdelseförfaranden efter systematiska kontroller av regelefterlevnaden och utebliven rapportering om energieffektivitet och på kärnenergiområdet.

Under 2016 ökade medlemsstaterna sina insatser för att följa direktivets bestämmelser om interoperabiliteten mellan elektroniska vägtullssystem. Kommissionen kunde därför avsluta överträdelseförfarandena mot flera medlemsstater. Medlemsstaterna kunde därför inte införliva direktivet om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa bränslen i tid.

Ett överträdelseförfarande om felaktigt införlivande av direktivet om tidsdelat boende pågår fortfarande, men kommissionen avslutade andra ärenden under 2016 efter lagändringar i de berörda medlemsstaterna.

Kommissionens arbete för genomförandet av direktivet om paketresor ledde till lagändringar i fem medlemsstater. Som hjälp för att införliva direktivet anordnade kommissionen under 2016 också tre arbetsseminarier om införlivande för nationella experter.

Under 2016 fortsatte kommissionen att utvärdera om de nationella åtgärderna för införlivande av direktivet om konsumenträttigheter var fullständiga och korrekta.

I början av 2016 inrättade kommissionen en europeisk digital tvistlösningsplattform. Den gör det enklare för konsumenterna i EU att lösa tvister utanför domstol, när det gäller försäljnings- eller tjänstekontrakt som har ingåtts via internet. En förutsättning för att plattformen ska fungera är att direktivet om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister har införlivats och tillämpas korrekt i medlemsstaterna. Detta prioriteras i kommissionens arbete med att kontrollera regelefterlevnad.

Under 2016 följde kommissionen upp de överträdelseförfaranden som inleddes 2015 om utebliven underrättelse eller felaktigt genomförande av instrument enligt det gemensamma europeiska asylsystemet. Motiverade yttranden riktades mot medlemsstater som ännu inte hade meddelat nationella åtgärder för införlivande av direktiven om asylförfaranden och mottagningsvillkor. Samma sak gjordes mot medlemsstater som inte hade meddelat åtgärder för fullständigt införlivande av det direktiv som utökar räckvidden i bestämmelserna för varaktigt bosatta till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd. Kommissionen fattade beslutet att avsluta tre av de överträdelseförfaranden som inletts 2015 på grund av felaktigt genomförande av Eurodacförordningen.

Under 2016 arbetade man med genomförandet av Europeiska säkerhetsagendan och utvecklingen av en självständig säkerhetsunion. Sedan september 2016 har kommissionen utarbetat en särskild portfölj och en kommissionsledamot har fått ansvaret för att genomföra säkerhetsunionen.

På området straffrätt och processrätt slutfördes färdplanen för processuella rättigheter genom antagandet av tre nya direktiv. Dessa handlar om att förstärka vissa aspekter av oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid rättegången, om rättssäkerhetsgarantier för barn och om rättshjälp. Samtidigt har nio medlemsstater ännu inte fullt ut införlivat direktivet om brottsoffers rättigheter. Under 2016 utvärderade kommissionen också hur medlemsstaterna hade införlivat direktiven om rätten till tolkning och översättning och rätten till information vid straffrättsliga förfaranden.

Kommissionen inriktade även sitt arbete på säkerhetsfrågor, särskilt inom sjöfarten. Den har utökat övervakningen av unionsrättens tillämpning på detta område och inledde eller drev under 2016 flera överträdelseförfaranden om tillämpning av unionsrätten på utredningar av olyckor, hamnstatskontroll och flaggstatsfrågor. Kommissionen fortsatte genomföra kontroller av efterlevnaden av direktivet om körkort och tre järnvägsdirektiv.

Fem av de 20 direktiv för vilka medlemsstaterna hade åtagit sig att lämna förklarande dokument under 2016 rör finansmarknaderna. Medlemsstaterna underrättade kommissionen om följande antal förklarande dokument:

Under året skulle medlemsstaterna införliva 70 direktiv. De hade åtagit sig att lämna in förklarande dokument för 20 av dem. Arbete pågår med att utvärdera de nationella åtgärderna för dessa direktiv.

Under 2016 begärde kommissionen förklarande dokument i 20 av 40 förslag till direktiv som lagts fram inför Europaparlamentet och rådet. Bland de 37 direktiv som parlamentet och rådet antog under året fanns åtta direktiv för vilka kommissionen hade begärt förklarande dokument. I alla åtta direktiven behölls det överenskomna skälet om behovet av sådana dokument i den slutliga texten.

Förklarande dokument har stor betydelse för en god förståelse av de nationella införlivandeåtgärderna. De underlättar kontrollerna av överensstämmelse med unionsrätten. Utan dessa dokument skulle kommissionen behöva avsevärda resurser och åtskilliga kontakter med nationella myndigheter för att hitta medlemsstaternas metoder för införlivande. Eftersom införlivandeåtgärder måste arbetas in i komplicerade befintliga rättsliga ramar resulterar införlivandet i hundratals åtgärder som ska kontrolleras.

EU-institutionerna och medlemsstaterna kom 2011 överens om att medlemsstaterna, när de underrättar kommissionen om nationella införlivandeåtgärder, även kan behöva tillhandahålla dokument som förklarar hur de har införlivat direktiven i sin lagstiftning. Kommissionen kan i motiverade fall be medlemsstaterna att lämna in dessa förklarande dokument.

När det gäller stödåtgärder på EU-nivå planerar kommissionen att i hög grad involvera den befintliga expertgruppen för säkerhet på passagerarfartyg i arbetet med att ta fram genomförandeåtgärder och underlätta införlivandet. Den kommer även att involvera expertgrupperna vid inspektioner för hamnstatskontroll och införandet av en enda nationell kontaktpunkt. Med hjälp av Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa) kommer man att anordna ett antal särskilda arbetsseminarier och korrespondensgrupper för att reda ut tekniska frågor och ge tekniskt stöd under övergångsperioden. På medlemsstaternas begäran skulle Emsa kunna göra besök för att hitta eventuella problem vid införlivandet och vid behov ge tekniskt stöd.

Under 2016 utarbetade kommissionen en genomförandeplan för effektivt införlivande och genomförande av sina tre förslag till direktiv om säkerheten på passagerarfartyg. Planen innehåller de åtgärder som behövs för att genomföra förenklingsåtgärder och tar upp de främsta tekniska, rättsliga och tidsrelaterade utmaningarna vid genomförandet.

Sammantaget för 2016 uppfyllde medlemsstaterna inte alltid sitt åtagande att tillhandahålla förklarande dokument tillsammans med de nationella åtgärder som införlivar direktiven i deras rättsordning. En första bedömning av de förklarande dokument som lämnats in tyder på att kvaliteten är ojämn.

Klagomål som avslutats under 2016

Nya klagomål som registrerats under 2016

Antalet nya klagomål 2016 är det största sedan 2011. Under 2015 minskade antalet klagomål för första gången sedan 2011 (med ungefär 9 % jämfört med 2014).

När kommissionen undersöker genomförandet av unionsrätten inleder den ärenden på eget initiativ. Under 2016 inleddes 520 sådana undersökningar med hjälp av EU Pilot-mekanismen (EU Pilot förklaras i punkt 2 nedan), jämfört med 578 under 2015.

Domstolen kan hålla med kommissionen och konstatera att medlemsstaten inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt unionsrätten. Om domstolen konstaterar att detta skett men medlemsstaten fortfarande inte vidtar de åtgärder som krävs, får kommissionen fortsätta överträdelseförfarandet enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget. Detta innebär att talan väcks mot medlemsstaten i domstolen efter en formell underrättelse enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget. I så fall kan kommissionen yrka på och domstolen ålägga ekonomiska påföljder i form av schablonbelopp och/eller vite per dag eller annan specificerad period.

Under den administrativa fasen sänder kommissionen först en formell underrättelse till den berörda medlemsstaten, där den begär förklaringar från medlemsstaten inom en fastställd tidsfrist. Om medlemsstatens svar inte är tillfredsställande eller om den inte svarar alls, sänder kommissionen ett motiverat yttrande, där den uppmanar medlemsstaten att rätta sig efter bestämmelserna inom en viss tidsfrist.

Följande diagram visar de fem politikområden som fick flest nya klagomål. Tillsammans utgör de 75 % av samtliga klagomål mot alla medlemsstater under 2016.

Medlemsstaterna svarar normalt på kommissionens begäran om information om EU Pilot—ärenden inom tio veckor (70 dagar). Nedanstående diagram visar den genomsnittliga svarstiden per medlemsstat 2016. Om svaret inte är tydligt eller tillfredsställande kan kommissionen be om förtydliganden eller kan inleda ett formellt överträdelseförfarande.

Under 2016 inleddes 790 nya EU Pilot-ärenden. Av dessa inleddes 270 på grund av klagomål och förfrågningar, och 520 på kommissionens eget initiativ.

Följande diagram visar antalet pågående överträdelseförfaranden i slutet av 2016 per politikområde:

Följande diagram visar fördelningen per medlemsstat.

Kommissionen sände också 292 motiverade yttranden till medlemsstaterna under 2016. De huvudsakliga politikområden som berördes var inre marknaden (92), transport och rörlighet (42), finansiella tjänster (37) och miljö (33).

Under 2016 inledde kommissionen 986 nya ärenden genom att sända en formell underrättelse. Följande diagram visar fördelningen per medlemsstat.

Under 2016 meddelade domstolen 28 domar enligt artikel 258 i EUF-fördraget, varav 23 var till kommissionens fördel. Domstolen meddelade flest domar mot

•18 ärenden efter beslut att överlämna ärendet till domstolen men innan ansökan lämnades in. Dessutom drog kommissionen tillbaka nio ärenden från domstolen innan domstolen avkunnade sin dom.

Under 2016 avslutade kommissionen

I slutet av 2016 pågick fortfarande 868 överträdelseärenden om sent införlivande, vilket innebär en ökning med 67,5 % jämfört med de 518 pågående ärendena vid årsslutet 2015.

Under 2016 fanns det 70 direktiv att införliva, en ökning från 56 direktiv 2015. Antalet nya ärenden på grund av försenat införlivande ökade kraftigt, till 847 från 543.

Av dessa 95 ärenden hade tre redan hänskjutits till domstolen för andra gången. När domstolen utdömer vite enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget måste medlemsstaten i fråga omedelbart betala schablonbeloppet och därefter fortsätta att betala det löpande vitet till dess att den fullständigt följer domstolens första och andra dom. Under 2016 avkunnade domstolen två domar enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget. Den utdömde viten för Grekland och Portugal. I slutet av 2016 pågick fortfarande tio överträdelseförfaranden efter domstolens dom enligt artikel 260.2 i EUF-fördraget.

Portugal (4), Grekland (3) och Spanien (3) var under 2016 föremål för flest domar enligt artikel 258 i EUF-fördraget.

Medlemsstaterna ökade under 2016 sina ansträngningar för att slutföra sina införlivandeåtgärder innan EU-domstolen dömde i ärendet. Fem ärenden med förslag på dagsviten pågick dock fortfarande: ett ärende mot vardera Belgien, Nederländerna, Polen, Rumänien och Sverige.

Under 2016 fortsatte kommissionen att föra ärenden om försenat införlivande vidare till EUdomstolen med begäran om dagsvite enligt artikel 260.3 i EUF-fördraget. Den väckte talan i EU-domstolen mot två medlemsstater 2016. Luxemburg (två ärenden) och Rumänien (ett ärende). I fyra andra ärenden fattade kommissionen beslut om att väcka talan, men medlemsstaterna antog införlivandeåtgärderna innan ansökan sändes till domstolen och undgick på så vis domstolsförfarandet. Dessa ärenden rörde försenat införlivande av direktivet om ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (Grekland), direktivet om återhämtning och resolution av banker (Rumänien och Tjeckien) och direktivet om alltför stor förlitan på kreditbetyg (Luxemburg).

Enligt artikel 260.3 i EUF-fördraget får kommissionen föreslå ett vite redan första gången ett ärende om ofullständigt införlivande av ett direktiv förs vidare till domstolen i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget. Syftet med den nya bestämmelsen i Lissabonfördraget är att ge medlemsstaterna starkare incitament att införliva direktiven i tid. Kommissionen beslutar hur stora bötesbelopp den ska ange enligt policyn i meddelandet om genomförandet av artikel 260.3 i EUF-fördraget. I sitt meddelande om tillsynspolitik, EU-rätten: Bättre resultat genom bättre tillämpning, tillkännagav kommissionen att den systematiskt skulle be domstolen att utdöma både ett schablonbelopp och ett löpande vite för överträdelseförfaranden som inletts efter offentliggörandet av det meddelandet.

Nästa diagram visar nya ärenden om försenat införlivande (totalt 847) som inleddes 2016, per medlemsstat.

Följande diagram visar antalet pågående överträdelseärenden om försenat införlivande i slutet av 2016 per medlemsstat, oavsett vilket år ärendet inleddes.

I.Årsrapport

1.Upptäcka problem

Diagram 1: Antal klagomål (2012–2016)

Diagrammet visar det totala antalet klagomål som kommissionen registrerade åren 2012–2016.

Diagram 2: Pågående klagomål från allmänheten vid årets slut

På första raden anges hur många pågående klagomål som fanns kvar från 2015. På andra raden anges hur många nya klagomål som registrerades under 2016. På tredje raden anges hur många klagomål som kommissionen beslutade om under 2016. På fjärde raden anges hur många klagomål som pågick i slutet av 2016 (den första siffran plus den andra siffran minus den tredje siffran).

Diagram 3: Nya klagomål som registrerats under 2016 främst berörda politikområden

Diagrammet visar inom vilka huvudsakliga politikområden de nya klagomålen inleddes 2016.

2.EU Pilot-projektet

Diagram 1: Antal EU Pilot-ärenden (2012–2016)

Diagrammet visar det totala antalet klagomål som kommissionen registrerade åren 2012–2016.

Diagram 2: Pågående EU Pilot-ärenden vid årets slut

På första raden anges hur många pågående EU Pilot-ärenden som fanns kvar från 2015. På andra raden anges hur många nya EU Pilot-ärenden som registrerades under 2016. På tredje raden anges hur många EU Pilot-ärenden som kommissionen beslutade om under 2016. På fjärde raden anges hur många klagomål som pågick i slutet av 2016 (den första siffran plus den andra siffran minus den tredje siffran).

Diagram 3: EU Pilot-ärenden som inleddes 2016 främst berörda politikområden

Diagrammet visar inom vilka politikområden de nya EU Pilot-ärendena inleddes 2016.

Diagram 4: EU Pilot-ärenden: EU:s genomsnittliga lösningsfrekvens (2012–2016)

Diagrammet visar det totala antalet EU Pilot-ärenden som kommissionen avslutat de senaste fyra åren utan att inleda ett överträdelseförfarande.

Diagram 5: EU Pilot-ärenden: lösningsfrekvens i förhållande till antal ärenden som handlades 2016

Diagrammet visar lösningsfrekvensen i EU Pilot-ärenden, dvs. den andel ärenden som kommissionen handlade 2016 och lyckades avsluta utan att inleda ett överträdelseförfarande.

Diagram 6: EU Pilot-ärenden: Medlemsstaternas svarstider 2016 (i dagar)