EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 23.11.1998 
KOM(1998) 679 slutlig 
KOMMISSIONENS 
UPPFÖLJNINGSRAPPORT 
om de åtgärder som vidtagits 
efter rådets rekommendation om beviljande av ansvarsfrihet for 
genomförandet av den allmänna budgeten för budgetåret 1996 
SVAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA 
PÅ IAKTTAGELSERNA I REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR 
BUDGETÅRET 1996 

INNEHALL 
Inledning sid 3 
Kapitel 1. Egna medel sid 4 
Kapitel 2. Budgetförvaltning sid 6 
Kapitel 3. Den gemensamma organisationen av marknaden 
- vegetabiliska produkter sid 7 
Kapitel 4. Den gemensamma organisationen av marknaden 
- animaliska produkter sid 9 
Kapitel 6. Det regionala området sid 11 
Kapitel 7. Det sociala området sid 14 
Kapitel 8. Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings-
och garantifonden för jordbruket (EUGFJ-utveckling) sid 16 
Kapitel 13. Samarbete med utvecklingsländer och tredje land 
(utom Central- och Östeuropa) sid 17 
Kapitel 14. Åtgärder för stöd till länderna i Central- och Östeuropa, 
de nya oberoende staterna (före detta Sovjetunionen) 
samt Mongoliet sid 21 
Kapitel 15. Kommissionen sid 24 
Kapitel 18. Finansiella instrument och bankverksamhet sid 26 
Kapitel 19-21. Revisionsförkiaring om den verksamhet som omfattas 
av den allmänna budgeten sid 28 
Särskilda rapporter av betydelse i sammanhanget 
1 - Nr 3/96 om turismpolitiken och dess främjande sid 30 
2 - Nr 2/97 om Europeiska unionens humanitära bistånd 1992-1995 sid 30 
3 - Nr 3/97 om det decentraliserade systemet för genomförande av 
Phare-programmet (1990-1995) sid 35 
4 - Nr 4/97 om granskningen av vissa aspekter av åtgärder i samband 
med återföreningen av Tyskland som omfattar betalning 
av EUGFJ-ersättning och exportbidrag sid 35 
5 - Nr 5/97 om förvaltningen av gemenskapshandeln med spannmål 
vad gäller exportbidrag, särskilda importåtgärder och 
regionala stödåtgärder sid 36 
6 - Nr 6/97 om Tacis-subventionerna till Ukraina sid 37 
h -2-
Inledning 
Kommissionens uppföljningsrapport har enligt artikel 206.3 i fördraget som syfte att 
rapportera om de åtgärder som kommissionen har vidtagit mot bakgrund av rådets 
rekommendation av den 9 mars 1998. Inom ramen för detta förfarande rekommenderade 
rådet parlamentet att bevilja kommissionen ansvarsfrihet på grundval av revisionsrättens 
årliga rapport för budgetåret 1996. 
Rapporten utgår från den önskan som rådet uttrycker i inledningen till 
rekommendationen av den 9 mars 1998, att det arbete som utförs på olika områden skall 
rapporteras för att man skall kunna "dra lärdom för framtiden" och sträva mot "en sund 
ekonomisk förvaltning" där "det garanteras att utgifterna är lämpliga och motiverade". 
Med tanke på rådets uppmaningar har kommissionen koncentrerat sina ansträngningar 
pä tre punkter: 
- Utvärderingskulturen bör stärkas. Åtskilliga utvärderingar utförs under ett projekts 
livscykel (i förhand, under och i efterhand). Även om en del utvärderingar utförs direkt 
av kommissionen på olika områden, är de ändå ofta resultaten av ett tätt samarbete med 
medlemsstaterna. 
- De åtgärder som vidtas efter utvärdering skall integreras i Agenda 2000. Faktum är 
att hänsynstagande till resultaten är kronan på verket i utvärderingskulturen. 
- Regelverken bör förenklas. Det är utifrån denna tanke som förenklingar av de 
komplicerade juridiska systemen har föreslagits, särskilt för strukturfonderna. 
Detta är några exempel som visar kommissionens beslutsamhet att förbättra 
uppföljningen och kontrollen av projekt för att få en bättre förvaltning av dem enligt 
bestämmelserna i SEM 2000. 
Parallellt med detta arbete för en bättre förvaltning framläggs rapporten om hur 
systemet för egna medel fungerar och vitboken om omarbetningen av 
budgetförordningen. Det är två steg på vägen mot den återhållsamhet i budgeten som 
medlemsstaterna och kommissionen önskar. 
A 
KAPITEL 1 
EGNA MEDEL 
1 Aktiv förädling och upphävandesvstem 
Rådet 
rekommenderar att kriterierna för den utvärdering av de ekonomiska villkoren 
som skall göras för att ekonomiska aktörer skall få tillstånd skall innefatta alla 
berörda parters intressen. 
Kommissionens svar 
Rådets rekommendation täcks på ett tillfredsställande sätt upp av gällande lagstiftning. 
2 Konstaterande och uppbörd i efterhand av de traditionella egna medlen 
Rådet 
uppmanar kommissionen att i preferensavtalen införa en bestämmelse om 
upphävande, om gemenskapens finansiella intressen skadas. 
Kommissionens svar 
Rådet omformulerar en redan tidigare framförd begäran som kommissionen svarat på 
genom flera meddelanden om preferensavtalen. I programmet för skydd av 
gemenskapernas finansiella intressen och bedrägeribekämpning (1998-1999) som lades 
fram i maj tas dessutom hänsyn till den här typen av problem vad gäller tull- och 
skattefrågor. 
3 Egna medel från bruttonationalinkomst (BNI) 
Rådet 
insisterar på att kommissionen, som tidigare meddelats, avslutar arbetet under 
1998 för samtliga medlemsstater, utom för Finland, Sverige och Österrike för vilka 
arbetet rörande bruttonationalinkomsten (BNI) kommer att vara slutfört under 
1999. 
Kommissionens svar 
A 
Genom beslut 97/619/EG, Euratom fastställde kommissionen tidsfristen för 
medlemsstaternas slutförande av de arbetsinsatser som återstår i fråga om förbehållen 
för BNI enligt följande: 
- 1 oktober 1998 för tolv medlemsstater. 
- 1 oktober 1999 för Finland, Sverige och Österrike. 
Så snart medlemsstaterna har meddelat kommissionen resultaten av dessa insatser 
kommer kommissionen att genomföra kontroller och förfaranden för att häva de 
berörda förbehållen i enlighet med artikel 10.8 i rådets förordning (EEG, Euratom) av 
den 29 maj 1989 om systemet för egna medel. 
-5-
KAPITEL 2 
BUDGETFÖRVALTNING 
Budgetprognos för iordbruksutgifterna 
Rådet 
uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att samarbeta för att ytterligare 
förbättra prognoserna för jordbruksutgifterna. Det kommer att vara viktigt att 
garantera att kvaliteten på dessa prognoser inte blir sämre efter reformen av 
jordbrukspolitiken, som ett led i Agenda 2000. 
Kommissionens svar 
Kommissionen ställer sig bakom denna uppmaning. I april 1997 överenskom den 
budgetansvariga myndigheten och kommissionen att ta hänsyn till de reviderade 
budgetprognoserna för jordbruksutgifterna vid framläggandet av en ändringsskrivelse 
före den andra behandlingen av budgeten (oktober). 
2 Upprättandet av 1999 års jordbruksbudget 
Rådet 
uppmanar kommissionen att under 1999, med samma förfarande som under 1998, 
föreslå en jordbruksbudget där hänsyn tas till den övervärdering som har 
förekommit tidigare. 
Kommissionens svar 
Inför upprättandet av 1999 års preliminära budgetförslag har kommissionen ökat sina 
ansträngningar för att undvika övervärderingar (se även svaret vid punkt 1 nedan). 
h -6-
KAPITEL 3 
DEN GEMENSAMMA ORGANISATIONEN AV MARKNADEN -
VEGETABILISKA PRODUKTER 
1. Jordbruksgrödor 
Rådet 
önskar att det integrerade systemet för förvaltning och kontroll genomförs 
fullständigt under 1998. 
Kommissionens svar 
Det integrerade systemet för förvaltning och kontroll, som inrättades genom rådets 
förordning nr 3508/92 och kommissionens förordning nr 3887/92, skulle vara helt 
driftsklart från och med den 1 januari 1997 för de gamla medlemsstaterna och den 1 
januari 1998 för de nya. 
Arbetet med att få systemet på plats har i stort sett gått bra med tanke på vilka 
omfattande åtgärder medlemsstaterna måste genomföra särskilt i fråga om 
utvärderingen av arealstödet. De länder som inte har något fastighetsregister eller 
vilkas register inte är tillräckligt pålitligt har haft större svårigheter än andra med 
införandet. 
Med undantag för Grekland och Skottland, som har stora svårigheter, har alla 
medlemsstater idag ett fungerande system, även om det behöver förbättras i några 
länder: Finland, Irland och Belgien. De grundläggande beståndsdelarna av systemet är 
pä plats: en databas, ett alfanumeriskt system för identifiering av jordbruksskiftena och 
stödansökningarna och ett integrerat kontrollsystem som består av två delar: 
- Administrativa kontroller, främst dubbelkontroller av skiftena för att undvika att stöd 
utgår två gånger för samma skifte. 
- Kontroller på plats, som kan utföras i form av besök på företagen eller med hjälp av 
fjärranalys. 
Hur funktionsdugligt det nya systemet är för de nya medlemsstaternas del kan 
uppenbarligen inte uppskattas förrän efter 1998 års skörd, eftersom de har haft tid på 
sig till den 1 januari 1998 för att få det integrerade kontrollsystemet på plats. 
Att systemet är nyttigt och effektivt har gjort att det har börjat användas också för nya 
stödsystem (förordning nr 3072/95) och för trindsäd (förordning nr 1575/96). Andra 
stödordningar har också knutits till det, bl.a. humle, miljöåtgärderna inom jordbruket, 
bomull och torrfoder. Registren över olivodlingar och vinodlingar är också direkt 
inspirerade av det integrerade systemets arealkontroll. 
Allt kan förbättras, och detta innebär inte att inga förbättringar behövs. Det är ju också 
därför som revisionsrättens granskningsenheter utför kontroller i de femton 
A 
medlemsstaterna och synar hur det integrerade kontrollsystemet för förvaltning och 
kontroll fungerar. 
2. Den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak och vin 
Rådet 
begär att kommissionen tar hänsyn till revisionsrättens iakttagelser när den 
utarbetar sina förslag till reformering i samband med Agenda 2000 så att både 
förvaltningen och kontrollen av dessa gemensamma organisationer av marknaden 
förbättras. 
Kommissionens svar 
1 Tobak 
Kommissionens förslag till reformering av den gemensamma organisationen av 
marknaden lades fram den 28 januari 1998. I förslagen tas i stor utsträckning hänsyn 
till Europaparlamentets åsikter i betänkandet om alternativ som sammanställdes den 18 
december 1996. 
2 Vin 
Kommissionen har nyligen antagit ett förslag till reformering av den gemensamma 
organisationen av marknaden för vin. I detta förslag sammanfattas i en enda rättsakt 
alla de befintliga bestämmelser som rådet antagit inom vinsektorn. Kommissionen har 
således redan bidragit avsevärt till en bättre förvaltning och en förenkling av denna 
gemensamma marknadsorganisation. 
Förslaget syftar i första hand till att gynna konkurrensförmågan hos gemenskapens 
vinodlare inom ramen för en expansion av världsmarknaden. 
En del av interventionsåtgärderna kommer att avskaffas och övriga kommer att få 
ändrad inriktning för att undanröja de konstgjorda avsättningsmöjligheterna för 
produkter som inte kan saluföras. Bara de interventionsåtgärder som är avsedda att 
garantera vinernas kvalitet och åtgärder inriktade på bevarandet av andra traditionella 
marknader än vinmarknaden (vinalkohol, aromatiserade viner, druvsaft m.m.) kommer 
att bibehållas i nuvarande form. 
Den största nyheten gäller omställningsåtgärderna, som syftar till att anpassa 
vinodlingen till marknaden, och förvaltningen av ett nytt system med nyplanteringar 
som skall göra det möjligt att utveckla vinodlingen i områden där detta är absolut 
nödvändigt, utan att det leder till en ökning av produktionen som inte är berättigad med 
hänsyn till marknaden. Inkomsten från dessa två åtgärder är underställd upprättandet 
av en noggrann förteckning (i förekommande fall på grundval av vinodlingsregistret) 
med uppgifter om arealer, druvsorter och nyplanteringar. Införandet av denna 
förteckning kommer att förbättra kontrollen. 
KAPITEL 4 
DEN GEMENSAMMA ORGANISATIONEN AV MARKNADEN -
ANIMALISKA PRODUKTER - BIDRAGSSYSTEM FÖR 
NÖTKÖTTSPRODUCENTER OCH GRANSKNING AV VISSA ÅTGÄRDER 
SOM AVSER BSE-KRISEN 
1. Bidragssystemen för nötköttsproducenter 
Rådet 
delar revisionsrättens uppfattning att en framtida reform inom denna sektor bor 
föregås av en noggrann analys av reformens effekt på näringsidkarnas inkomster, 
med tanke på de betydande konsekvenser som denna sektor medför för 
gemenskapsbudgeten. 
Kommissionens svar 
Kommissionen delar rådets och revisionsrättens uppfattning om att den sannolika 
effekten av en reform bör föregås av en analys. En sådan analys bör även omfatta 
status quo. 
Kommissionens analys "Dagsläget och prognos - nötköttssektorn" som 
offentliggjordes i maj 1997 visade att om nötköttspolitiken inte ändras kommer den att 
leda till enorma inhemska överskott. Dessa skulle utan tvekan få en negativ effekt på 
jordbrukarnas inkomster. 
För att hantera detta problem föreslår kommissionen i Agenda 2000 ett integrerat 
ätgärdspaket. Nötköttssektorn kan inte undersökas avskild från andra närstående 
sektorer. 
Kommissionen genomför därför en inkomstanalys av förslagen i Agenda 2000 som 
beaktar de inbördes förhållandena mellan olika jordbrukssektorer, inbegripet 
nötköttssektorn. 
2. Åtgärder som avser B SE-krisen 
Rådet 
insisterar på nödvändigheten av att det nära samarbetet mellan kommissionen och 
medlemsstaterna fortsätter så att en effektiv tillämpning, kontroll och utvärdering 
av de åtgärder som avser BSE-krisen garanteras. 
A 
Kommissionens svar 
Kommissionen håller fullständigt med om att det är nödvändigt att kommissionen och 
medlemsstaterna upprätthåller ett nära samarbete för att kunna garantera en effektiv 
tillämpning, kontroll och utvärdering av de åtgärder som avser BSE-krisen. 
I sin första halvårsrapport om uppföljning av BSE, som lades fram för rådet och 
Europaparlamentet den 6 maj 1998, redogjorde kommissionen ingående för de åtgärder 
som kommissionen vidtagit avseende BSE/TSE (TSE: överförbar spungiform 
encefalopati) sedan i november 1997, inbegripet utvecklingen vad gäller förfarandena 
för avslutning av räkenskaperna för BSE-åtgärder som är särskilda för Förenade 
kungariket. 
Sedan denna rapport lades fram har kommissionen, mot bakgrund av de brister som 
fastställdes vid tillämpningen av ordningen om djur som är äldre än 30 månader 
(förordning nr 716/96), beslutat att föreslå att vägra finansiering av en del av utgifterna 
som tagits upp för bearbetning av djur inom ramen för denna ordning. Genom ett brev 
av den 26 maj 1998 informerades myndigheterna i Förenade kungariket om att man 
hade för avsikt att föreslå korrigeringar. Myndigheterna i Förenade kungariket har nu 
rätt att begära ett förlikningsförfarande om de föreslagna korrigeringarna. Tidsfristen 
löper ut 30 arbetsdagar efter mottagandet av det officiella meddelandet. 
Förslaget till korrigeringar för ordningens första 15 månader innebär inte att 
kommissionen har upphört att övervaka tillämpningen av denna ordning. 
Kontrolluppdrag genomförs regelbundet och rekommendationer för förbättringar 
fortsätter att göras. En finansieringsreserv för perioden efter den 3 augusti 1997 har 
också avsatts. 
I fråga om andra BSE-åtgärder såsom bearbetningsbidrag för kalvar och 
tilläggsbetalningar (förordningarna nr 1357/96 och 2443/96) har enheten för avslut av 
räkenskaper inkluderat dessa åtgärder i kontrolluppdrag som utförs inom ramen för en 
undersökning av nötkreatursbidrag, som kommer att avslutas under 1998. 
Kontrolluppdrag har genomförts i en majoritet av medlemsstaterna, inbegripet de 
viktigaste vad gäller utgifter för dessa åtgärder, dvs. Frankrike, Förenade kungariket 
och Tyskland. I de fall där allvarliga brister har upptäcks vad gäller genomförandet av 
åtgärder som finansieras av EUGFJ, kommer finansiella konsekvenser att föreslås 
sedan undersökningen avslutats genom ett tillfälligt beslut i enlighet med artikel 5.2 c i 
förordning nr 729/70. 
A-10-
KAPITEL 6 
DET REGIONALA OMRÅDET 
1. Budgetmässiga och finansiella uppgifter 
Rådet 
noterar framstegen i det samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna 
som syftar till ett bättre genomförande av budgetanslagen och önskar att det kunde 
utvecklas så att ökningen av obetalda åtaganden samt koncentrationen i slutet av 
året av åtagande- och betalningstransaktioner kan undvikas. Rådet uppmanar 
kommissionen och medlemsstaterna att fördubbla sina ansträngningar i detta 
avseende. 
Kommissionens svar 
Samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna har förstärkts påtagligt efter 
inrättandet av nätet av budgetexperter för strukturfonderna. Detta nätverk, som består 
av experter pä finansministerierna, har bl.a. tagit fram beräkningar över betalnings­
ansökningar till kommissionen. För närvarande håller medlemsstaterna på att till 
kommissionen överlämna sina beräkningar över betalningsansökningar under perioden 
1998-2001 avseende innevarande programplaneringsperiod. 
Av de obetalda åtagandena som rör strukturfonderna härrörde nästan 90 % den 31 
december 1997 från innevarande programplaneringsperiod, och deras nivå och 
ökningstakt kan anses vara normala eftersom det handlar om fleråriga åtgärder där 
utbetalningen av åtaganden är utspridd över flera år. Inom ramen för det nu gällande 
systemet för ekonomisk förvaltning (delåtaganden och delbetalningar) ökar åtagandena 
i allmänhet mycket snabbare än betalningarna. 
Det bör påpekas att den nedskärning med 1 000 miljoner ecu i 
betalningsbemyndiganden som budgetansvariga myndigheten gjorde i 1997 års budget 
ledde till en ökad volymen av obetalda åtaganden i slutet av 1997. De avsatta medlen i 
budgeten visade sig inte vara tillräckliga för att tillgodose ansökningarna om 
betalningar. Dessa obetalda medel, vilka uppgår till 1 200 miljoner ecu, kunde inte 
betalas ut förrän 1998. 
Slutligen kan en påtaglig minskning av problemet med koncentrationen i slutet av 
budgetåret av åtagande- och betalningstransaktioner konstateras: de betalningar som 
görs i december har minskat från 48 % år 1994 till 20 % år 1997 och åtagandena från 
60 % till 32 %. 
2. Avslutande av interventionsformerna 
Rådet 
A -> 
uppmanar ändå kommissionen att i partnerskap med medlemsstaterna föra en 
aktivare politik för att avsluta programmen, optimera kontrollerna, särskilt på 
plats, och bemöda sig mer om att under programmets gång utvärdera 
konsekvenserna av samfinansierade genomföranden. Det rekommenderar att 
kommissionen vid utarbetandet av sina förslag för den period som börjar år 2000 
drar nytta av gjorda erfarenheter, fastställer enklare regler och klargör 
ansvarsfördelningen mellan de olika administrativa nivåerna. Rådet anser bland 
annat att överlappningen av mål, program och programplaneringsperioder, liksom 
förlängningar och avslutningsförfaranden, är sådana faktorer som gjort 
förvaltningen så tungrodd. 
Kommissionens svar 
Kommissionen delar rådets uppfattning om att det är angeläget att avsluta programmen 
så snabbt som möjligt och sträva efter att fullgöra denna uppgift snarast. 
Denna ambition hindras emellertid ibland av oundvikliga svårigheter vid 
genomförandet ute på fältet, vilket leder till att programmen förlängs. I detta hänseende 
går de åtgärder som vidtagits av kommissionen ut på att sätta gränser så att dessa 
förlängningar kan hållas inom rimliga tidsfrister. 
I förslagen till förordning för den period som inleds år 2000 tar kommissionen till fullo 
hänsyn till de olika punkter som tagits upp av rådet i detta sammanhang. 
I framtiden kommer utvärderingen att integreras på förhand i upprättandet av planerna 
och kvantifieringen av de mål som skall uppnås, i halvtid för omprogrammeringar och 
i efterhand för att ta tillvara de erfarenheter som har förvärvats. 
Vad gäller kontrollerna utför kommissionen så många kontroller på platsen som dess 
personalresurser tillåter och bemödar sig om att göra dem så effektiva som möjligt. I 
de förordningar som kommissionen föreslagit för nästa programplaneringsperiod 
fastställs klart och tydligt kommissionens och medlemsstaternas respektive 
ansvarsområden när det gäller uppföljningen av programmen, den ekonomiska 
förvaltningen, kontrollerna och utvärderingen. 
Det bör påpekas att i förordning 2064/97 av den 15 oktober 1997, om en förstärkning 
av bestämmelserna om förvaltning, uppföljning och kontroll av de program som 
samfinansieras av strukturfonderna, föreskrivs att medlemsstaternas begäran om slutlig 
betalning redan vid avslutandet av en stödform skall åtföljas av ett oberoende utlåtande 
beträffande giltigheten i begäran. 
Kommissionen anser att tillämpningen av den sistnämnda förordningen, ett gradvist 
utnyttjande av systemet i årsrapporten, liksom de preciseringar som ges genom de 22 
blanketterna om stödberättigade utgifter i framtiden bör leda till avsevärda 
förbättringar av hur avslutandet av programmen sker. 
A •12-
Som kommissionen visade i svaret till revisionsrätten (punkt 6.38 i årsrapporten 1996) 
har de eventuella överlappningarna mellan programplaneringsperioderna inte lett till 
några allvarliga administrativa problem i medlemsstaterna. 
3. Åtgärder som genomförs till förmån för företag, i synnerhet små och 
medelstora företag 
Rådet 
uppmanar kommissionen att arbeta för att de tjänster som erbjuds små och 
medelstora företag skall svara mot en verklig efterfrågan. Det välkomnar med 
tillfredsställelse att kommissionen i december 1997 införde en utvärdering av 
strukturfondernas påverkan på små och medelstora företag och begär att 
budgetmyndighetens båda parter skall informeras om resultaten. 
Kommissionens svar 
Kommissionen bekräftar sin avsikt att till budgetmyndighetens båda parter överlämna 
resultaten av den tematiska utvärderingen av strukturfondernas påverkan på små och 
medelstora företag, som inleddes i december 1997. Slutrapporten bör godkännas i 
slutet av 1998. 
A •13-
KAPITEL 7 
DET SOCIALA OMRÅDET 
Genomförande av Europeiska socialfondens budget 
Rådet 
uppmanar kommissionen att i framtiden förenkla den rättsliga ramen för 
strukturella åtgärder så att deras genomförande kan påskyndas. 
Kommissionens svar 
Kommissionen delar revisionsrättens uppfattning om de komplicerade ekonomiska 
kretslopp som inrättats för förvaltningen av strukturfonderna. Detta erkändes för övrigt i 
motiveringen i förslaget till förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, 
som godkändes av kommissionen den 18 mars 1998. Den anser emellertid att det är 
möjligt och önskvärt att åstadkomma klara förbättringar av de nuvarande bestämmelserna 
och har därför föreslagit ett enklare system för budgetåtaganden och en ny mekanism för 
betalningar som bygger på ersättning av faktiska och styrkta utgifter. 
Trots dagens komplicerade system uppgick nivån på det finansiella genomförandet av 
ESF till 100 % år 1996. Samma utnyttjandegrad uppmättes 1997. 
Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar inom ramen för partnerskapet 
för att de medel som ställs till medlemsstaternas förfogande så snabbt som möjligt skall 
vidarebefordras till de slutliga stödmottagarna och att utnyttjandet av finansiering i 
förväg därmed begränsas. 
2. Särskilda granskningar av Europeiska socialfonden 
Rådet 
delar revisionsrättens åsikt att arbetsmarknadens parter bör delta i större 
omfattning och att utvärderingen av resultaten bör utvecklas. Det uppmanar 
dessutom kommissionen att samtidigt förenkla den rättsliga ramen för 
gemenskapens initiativ. 
Kommissionens svar 
1. Revisionsrättens synpunkter vad gäller arbetsmarknadens parters deltagande i 
övervakningskommittéerna är inte specifika för ESF utan gäller samtliga 
strukturfonder. I fråga om mål 3-4, dvs. de mål som främst rör ESF, har kommissionen 
lyckats få de medlemsstater som ansvarar för utnämningen av medlemmarna i 
övervakningskommittéerna att uppnå en tillfredsställande representation av dessa 
parter. 
A 14-
2. Inom ramen för ESF har en halvtidsutvärdering av programmen under 
programplaneringsperioden 1994-1999 genomförts. Resultaten av denna kunde 
utnyttjas i samband med omprogrammeringen i halvtid av programmen 1997. 
Lärdomarna av denna utvärdering liksom av den slutliga utvärderingen (som beräknas 
avslutas under det första kvartalet 1999) kommer att vara lika värdefulla i samband 
med presentationen av nästa period av partnerskap med de nationella myndigheterna 
och har, utöver utvärderingen av ESF:s verksamhet, även lett till att en verklig 
"utvärderingskultur" utvecklats i medlemsstaterna. 
3. Ett grundläggande kännetecken för gemenskapens initiativprogram är 
upprättandel av gränsöverskridande partnerskap. Förfarandet för valet av projekt sker 
emellertid fortfarande på nationell nivå. I samband med den andra omgången av val av 
projekt för Employment och Adapt 1997 kringgick kommissionen denna svårighet 
genom att bistå de ansvariga för projekt som redan valts ut på nationell nivå i deras 
sökande efter utländska samarbetspartner. Detta möjliggjorde ett slutligt nationellt 
godkännande av alla parters projekt så gott som samtidigt. 
k •15-
KAPITEL 8 
UTVECKLINGSSEKTIONEN VID EUROPEISKA UTVECKLINGS- OCH 
GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET, (EUGFJ-UTVECKLING) 
1 Kontroll och utvärdering av stödet från EUGFJ-utveckling 
Rådet 
uppmanar kommissionen att fastställa reglerna för ersättande av utgifter med icke 
stödberättigade utgifter. Det vill se att arbetet med att införa det integrerade 
förvaltnings- och kontrollsystemet, vilket är uppdelat på kommissionen och 
medlemsstaterna, intensifieras. Det rekommenderar att en större omsorg läggs ned 
på att utvärdera projekten på förhand och att antalet fysiska inspektioner 
fördubblas. 
Kommissionens svar 
EUGFJ-utveckling samfinansierar utgifter för projekt som genomför de åtgärder som 
godkänts i programplaneringsdokumenten enligt villkoren i besluten om godkännande. 
Enligt subsidiaritetsprincipen har medlemsstaterna i princip frihet att välja ut dessa 
projekt och ansvarar för kontrollen av dem. När åtgärderna bedöms vara icke 
stödberättigade beviljas inte samfinansiering. 
Dessa medlemsstater är emellertid bemyndigade att förklara varje annan utgift 
stödberättigad som uppfyller villkoren för samfinansiering, under förutsättning att bl.a. 
åtagandet i programmen och utgiftsdeklarationen genomförs inom den fastställda 
tidsfristen. Särskilda bestämmelser om ersättande av utgifter med icke stödberättigade 
utgifter har inte uttryckligen fastställts eftersom de inte skiljer sig från bestämmelserna 
om det första urvalet av projekt, vilka medlemsstaterna känner väl till. 
När det gäller förhandsutvärderingen av projekten är det medlemsstaterna som ansvarar 
för detta. När det gäller de fysiska inspektionerna är det medlemsstaterna som har 
huvudansvaret även för denna uppgift. 
De kontroller som utförs av kommissionen syftar främst till att säkerställa att de 
kontrollsystem som inrättats av medlemsstaterna fungerar på ett tillfredsställande sätt. 
• 16-
KAPITEL 13 
SAMARBETE MED UTVECKLINGSLÄNDER 
OCH TREDJE LAND (UTOM 
CENTRAL- OCH ÖSTEUROPA) 
1. Genomförande av budgeten 
Rådet 
uppmanar kommissionen, i fråga om humanitärt bistånd, att fortsätta att vidta 
nödvändiga åtgärder för att så långt som möjligt undvika att göra överföringar av 
outnyttjade betalningsbemyndiganden. Det noterar med tillfredsställelse att 
reserven för katastrofbistånd inte har utnyttjats under 1997 och hoppas att 
möjligheten att tillhandahålla betalningsbemyndiganden från denna reserv även 
kan undvikas i framtiden genom att i större utsträckning använda 
anslagsöverföringar från andra budgetposter under utgiftsområde 4 i budgetplanen 
(externa åtgärder). 
Kommissionens svar 
I enlighet med reglerna för användningen av det interinstitutionella avtalet av den 29 
oktober 1993 (artikel 15) begär kommissionen att reserven för katastrofbistånd tas i bruk 
endast vid tillfälliga behov av bistånd som är större än anslagen i budgeten och som beror 
på händelser som inte kunde förutses vid fastställandet av budgeten. Kommissionen 
lägger inte fram förslag härom förrän den har granskat möjligheten att omdisponera 
anslagen inom utgiftsområde 4. 
Medan man under 1997 kunde undvika att ta reserven i bruk tack vare ett visst 
underutnyttjande av anslagen, har läget under 1998 gjort att kommissionen i tilläggs- och 
ändringsbudgeten i april måste lägga fram en begäran om ytterligare anslag i form av 150 
miljoner ecu i åtagandebemyndiganden och 100 miljoner i betalningsbemyndiganden. 
När del stod klart att rådet inte skulle godkänna förslaget till tilläggs- och ändringsbudget 
före sommaren, tvingades kommissionen att föreslå att reserven för katastrofbistånd 
utnyttjades upp till motsvarande belopp. Denna alternativa lösning accepterades av den 
budgetansvariga myndighetens båda grenar. 
Kommissionen vill för övrigt påpeka att den bara i undantagsfall utnyttjar överföringar 
av betalningsbemyndiganden från ett budgetår till ett annat, och på de villkor som anges i 
artikel 7 i budgetförordningen. 
A-17-
Rådet 
delar revisionsrättens åsikt att det förfarande som kommissionen tillämpar och som 
syftar till att i räkenskaperna över två eller flera år fördela det totala åtagandet i ett 
finansieringsbeslut som kommissionen fattat för ett projekt, strider mot 
budgetförordningen. Följaktligen uppmanar det kommissionen att förfara på ett 
sådant sätt att ett åtagande görs i räkenskaperna för hela beloppet för ett projekt 
som är föremål för ett finansieringsbeslut så snart som beslutet har fattats. Rådet 
uppmanar även kommissionen att fastställa närmare bestämmelser vid den totala 
omarbetningen av budgetförordningen. Genomförandet av gemenskapens utgifter 
bör följa principerna i budgetförordningen och återspegla i vilken utsträckning 
anslag är disponibla. 
Kommissionens svar 
Som kommissionen angav i sitt svar på revisionsrättens synpunkter i årsrapporten för 
budgetåret 1996 anser den att den praxis som följs inom detta område är i enlighet med 
bestämmelserna i budgetförordningen eftersom kommissionens beslut har varit 
avhängiga av tillgängligheten av anslag och denna bestämmelse förekommer i 
motsvarande finansieringsavtal. 
I detta hänseende avser kommission att vid den totala omarbetningen av 
budgetförordningen föreslå en bättre definition av åtagandet av utgifter som tar hänsyn 
till de tre grundläggande faktorer som alltid bör föreligga i varje åtagande av utgifter, 
dvs. åtagande genom beslut, åtagande i räkenskaperna och ett rättsligt åtagande. 
Det är just i förhållande till det sistnämnda (som utgörs av den handling genom vilken 
institutionen gör ett åtagande gentemot en utomstående part och det uppstår en skuld 
gentemot denna) som införandet i finansieringsavtalen av bestämmelser som gör 
genomförandet av projekten avhängigt av tillgängligheten av anslag kan anses vara 
berättigat. 
2. Informationsteknik och informationssystem för förvaltningsanalvs 
Rådet 
uppmanar kommissionen att meddela resultaten från undersökningen av den 
strategiska programplaneringen vad avser förvaltning av information för GD IB 
och att införa en bättre kontroll över programvarornas utveckling för att i 
fortsättningen undvika sådana otillfredsställande situationer som i MIS-fallet. 
Kommissionens svar 
Sedan början av 1997 har en sammanfattande analys av datortillämpningarna utförts. Den 
har gjort det möjligt att fastställa de teoretiska huvuddragen för en god användning av 
Ml S-systemet. 
A •18-
På denna grundval har en organisation inrättats för administration och datorstöd. Dessa 
händelser innebar delvis en återgång till en mycket otillfredsställande situation. 
Stora ansträngningar bör fortsättningsvis göras för att uppnå en godtagbar 
utvecklingsnivå vad gäller datortillämpningar. 
3. "Fondo especial de promocion de las exportaciones de Honduras v 
Nicaragua" (Fepex) 
Rädet 
uppmanar kommissionen att ompröva sina förbindelser med "Banco 
Ccntroamericano de Integration Econömica" (BCIE) och att utan dröjsmål 
inkassera de belopp som BCIE felaktigt har krediterat sina egna konton. Rådet 
noterar även med intresse de åtgärder som kommissionen vidtagit för att det 
vara lättare att följa upp att BCIE tillämpar och 
finansieringsöverenskommelsen. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har omprövat sina planer och sina förbindelser med BCIE. Detta har lett 
till att 549 773,09 ecu överfördes till kommissionen i juni 1998. En vidare analys av de 
fonder som nu används för utvecklingsändamål och som kommer att frigöras år 2010 
genomförs just nu. Denna kommer att avslutas före utgången av år 2000, då beslut 
kommer att fattas om användningen av de återstående fonderna. BCIE har samtidigt 
ombetts att göra åtskillnad mellan sina egna medel och dem som kommer från 
kommissionen. 
A-19-
4. Övergångslån 
Rådet 
anser att det inte bör vara nödvändigt att tillgripa övergångslån mellan projekten 
för att säkerställa disponibla fonder, annat än om speciella omständigheter råder. 
Därför uppmanar det kommissionen att prioriterar förbättringen av de interna 
förfarandena så att fonderna till ett projekt blir tillgängliga i rätt tid. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har utsänt anvisningar om att övergångslån bara bör tillgripas i 
undantagsfall och att det i sådana fall krävs bemyndigande på förhand. De projekt för 
vilka medlen måste betalas ut snabbt har nu fått högre prioritet. 
A -20-
KAPITEL 14 
ÅTGÄRDER FÖR STÖD TILL LÄNDERNA I CENTRAL- OCH ÖSTEUROPA, 
DE NYA OBEROENDE STATERNA (FÖRE DETTA SOVJETUNIONEN) 
SAMT MONGOLIET 
1 Genomförande av budgeten 
Rådet 
upprepar sin uppmaning till kommissionen att fullfölja de åtgärder som syftar till 
att förbättra budgetgenomförandet av programmen i allmänhet, fastställa den 
exakta storleksordningen för de åtaganden som återstår att reglera, och i synnerhet 
dämpa deras tillväxt. Det uppmanar kommissionen att följa de bestämmelser i 
budgetförordningen som avser redovisningen av förskottsbetalningar samt 
säkerställa en bättre uppföljning av de räntor som dessa förskott ger upphov till. 
Kommissionens svar 
Kommissionen fortsätter de åtgärder som inleddes internt i januari 1997 för att minska 
förseningarna vad gäller åtaganden som återstår att reglera. Åtgärder som att minska 
tidsfristen för träffandet av överenskommelser efter undertecknandet av 
finansieringsavtalen, automatiska omjusteringar av anslagen för programmen för att 
avspegla framstegen i deras genomförande samt avslutandet av äldre program har 
bidragit till en viss sanering av situationen inom detta område. 
I övrigt påminner kommissionen om att den vid den sjunde ändringsomgången av 
budgetförordningen föreslog att en bestämmelse skulle införas om automatiskt 
avsägande, helt eller delvis, av åtaganden som inte genomförts inom tidsfristen för 
genomförandet (artiklarna 1.7 och 36.2). Kommissionen anser att antagandet av denna 
bestämmelse även skulle bidra till en bättre förvaltning av pågående åtaganden och till 
granskning och godkännande av tidigare belastningar. 
Vad gäller redovisningen av förskottsbetalningar har kommissionen alltid betraktat de 
belopp som utbetalats till motparten som slutliga betalningar. Den bedömer emellertid 
att denna fråga kan granskas inom ramen för den totala omarbetningen av 
budgetförordningen, som bör leda till en anpassning av avdelning IX om förvaltningen 
av externt stöd. 
När det slutligen gäller de räntor som förskotten ger upphov till, utgör de nya 
bestämmelserna i den nya artikel 22.4a som föreslagits inom ramen för den sjunde 
ändringsomgången av budgetförordningen enligt kommissionen en nöjaktig rättslig 
lösning som säkerställer en helt genomsynlig behandling av dessa räntor. 
Betydande saneringsansträngningar har således gjorts i fråga om Phare- och 
Tacisprogrammen och lett till snabbare åtaganden på programnivå och strikt 
-21-
efterlevnad av finansieringsavtalens varaktighet. Denna sistnämnda åtgärd har påtagligt 
bidragit till att förbättra situationen vad gäller åtaganden som återstår att reglera och 
som är föremål för en mycket noggrann övervakning av kommissionen. Dessa 
åtaganden, som uppgick till 700 miljoner ecu i slutet av 1996 för Tacis hade minskat 
till 550 miljoner ecu i slutet av 1997 och åtagandena för Phare-programmet hade 
stabiliserats i slutet av 1997. 
2. Iakttagelser avseende åtgärderna inom jordbrukssektorn i länderna i 
Central- och Östeuropa och länderna i f.d. Sovjetunionen 
Rådet 
uppmanar kommissionen att förbättra samarbetet med mottagarländerna, särskilt 
när det gäller att samordna de nationella strategierna med gemenskapens program, 
underlätta tillgången till krediter genom ett nära samarbete med banksektorn och 
prioritera jordreformerna. 
Kommissionens svar 
Vad gäller Tacis-programmet har samordningen av de nationella strategierna med 
gemenskapens program förstärkts från och med 1997 genom inrättandet av den 
gemensamma rådgivande Tacis-kommittén för val av projekt. 
Inom jordbrukssektorn är frågan om tillgång till krediter fortfarande ett av de största 
problemen i många länder (särskilt Ryssland, Arménien och Georgien) och en av 
prioriteringarna vad gäller interventionsåtgärder i form av projekt som syftar till att 
förbättra fastighetsmarknaden och registreringen av fastigheter och som finansieras 
genom flera pågående program. 
För länderna i Central- och Östeuropa säkerställs samordningen av de nationella 
strategierna med gemenskapens program när det gäller administrativa frågor genom 
Special Preparatory Programmes. På operativ nivå förstärks denna samordning för 
närvarande genom inrättandet av Central Financing and Coordination Units (se punkt 
3 nedan). 
Med hänsyn till jordbrukets bristfälliga struktur i flera länder (bl.a. Ungern, Slovakien 
och Tjeckien) är det fortfarande svårt för jordbrukarna att få tillgång till krediter genom 
banksektorn. I detta sammanhang syftar gemenskapens insatser till att förbättra 
situationen inom jordbrukssektorn framförallt ur administrativ synvinkel inför 
införandet av den gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med de prioriteringar 
som fastställts i den nya riktlinjerna för Phare-programmet. 
De finansierade projektens främsta mål är att förbättra registreringen av land och 
fastighetsregistret. Samtidigt genomförs projekt som syftar till att öka jordbrukarnas 
medvetenhet om dessa frågor genom inrättandet av särskilda fonder för finansiering av 
jordbruksprojekt (t.ex. Rural Credit Guarantee Fund i Ungern). 
\ -22-
Rådet 
understryker hur viktiga Phare- och Tacis-programmen är, särskilt det 
förstnämnda när det gäller att förbereda dessa länder för en anslutning, och 
uppmanar kommissionen att ta hänsyn till de erfarenheter som uppnåtts under 
utvärderingarna och som syftar till att förbättra programmen. 
Kommissionens svar 
Under de två senaste åren har kommissionen inlett flera utvärderingar av 
gemenskapsstödet i varje land eller varje sektor. 
I mänga länder har stödåtgärderna varit mycket framgångsrika, t.ex. i Georgien. 
1 rots dessa framgångar kräver frågan om små jordbruksföretag fortfarande särskild 
uppmärksamhet och kvarstår som en av kommissionens prioriterade frågor. 
A -23-
KAPITEL 15 
KOMMISSIONEN 
1 Bidrag av allmän karaktär (avdelning A-3 i kommissionens budget) 
Rådet 
anmodar kommissionen, som i stor utsträckning instämmer i revisionsrättens 
rekommendationer, att påskynda den reform som håller på att genomföras så att 
detta system för "bidrag till organisationer av europeiskt intresse" kan tillämpas 
enhetligt under nästa budgetår. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har fortsatt att genomföra sin reform för en striktare och bättre 
förvaltning och styrning av gemenskapsutgifterna och också konkretiserat området för 
gemenskapsbidragen. 
I juli 1997 tillsatte kommissionen en arbetsgrupp som hade till uppgift att utarbeta 
minimistandarder för beviljande och styrning av bidrag. Arbetsgruppen har fastställt god 
praxis för kommissionens avdelningar och sammanfattat dessa i riktlinjer för förvaltning 
av bidrag. Kommissionen slutbehandlade arbetsgruppens slutrapport (SEK 1191 slutlig) 
den 14 juli 1998 och översände den till budgetmyndighetens båda parter för kännedom. 
De nya bindande reglerna gäller från och med den 1 januari 1999. 
Revisionsrättens slutsatser enligt 15.1.23 b och c utgår från "riktlinjerna för förvaltning 
av bidrag". Revisionsrättens rekommendation enligt 15.1.23 a motsvarar rent 
innehållsmässigt den budgetansvariga myndighetens riktlinjer för gemenskapsbidrag 
enligt avdelningarna A-30 och A-31 samt kommissionens praxis. Dessutom föreskriver 
de nyligen utfärdade reglerna att alla ansökningar om gemenskapsbidrag måste 
utvärderas i enlighet med de gällande innehållsmässiga riktlinjerna av personal vid 
kommissionen från minst två olika avdelningar. 
-24-
2. Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer (EUR-OP) 
(artikel A-342 i kommissionens budget och bilaga II) 
Rådet 
kräver att alla nödvändiga reformer skall genomföras för att förbättra driften av 
EUR-OP i överensstämmelse med revisionsrättens anmärkningar. 
Kommissionens svar 
I sin slutsats betonade revisionsrätten följande fyra punkter: 
• EUR-OP:s otillräckliga rättsliga ramar (punkt 15.2.52) 
Ett nytt utkast till förordning som tar hänsyn till revisionsrättens anmärkningar har 
redan utarbetats av EUR-OP:s förvaltningskommitté och bör nu granskas av 
rättstjänsten innan det kan bli föremål för ett formellt förslag från kommissionen. 
• Nödvändigheten av att lägga fram en komplett utgifts- och inkomstredovisning 
och en komplett balansräkning (punkt 15.2.53). 
Dessa handlingar förekommer för första gången i EUR-OP:s årsrapport för 1997, 
vilken överlämnades till institutionerna i början av april 1998. 
• Revisionsrättens önskan om att det skall föreligga största möjliga konkurrens, 
bl.a. när det gäller underleverantörsavtal om produktionen av Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning (punkt 15.2.54). 
Underleverantörsavtalen om produktion av Europeiska gemenskapernas officiella 
tidning håller för närvarande på att förnyas och företrädarna för institutionerna har 
fastställt tekniska villkor för det öppna anbudsförfarandet som, samtidigt som de 
kräver tillräcklig erfarenhet för en så pass omfattande produktion, öppnar marknaden 
för flera potentiella underleverantörer. 
• Vikten av att göra en tydligare åtskillnad mellan de verk som skall ge 
information om gemenskaperna och dem för vilka en effektivare försäljningspolicv 
borde införas och intresset av att i detta sammanhang minska gratisdistributionen av de 
sistnämnda för att utveckla en mer effektiv kommersiell strategi (punkt 15.2.55). 
EUR-OP har erinrat de institutioner som är upphovsmän till verken om vikten av en 
sund och sammanhållen politik inom detta område och kommer att fortsätta att arbeta i 
den riktning som revisionsrätten önskar. 
Sammanfattningsvis har EUR-OP redan följt upp de flesta av revisionsrättens 
rekommendationer medan hänsyn har tagits till övriga rekommendationer i pågående 
åtgärder. 
h -25-
KAPITEL 18 
FINANSIELLA INSTRUMENT OCH BANKVERKSAMHET1 
Granskning av interventionsåtgärder i form av lån med räntesubventioner 
till jordbävningsdrabbade områden i Italien 
Rådet 
som begränsar sig till de aspekter som rör beviljandet av ansvarsfrihet för 
budgeten, inser vilka svårigheter som uppstår i samband med genomförandet av 
denna typ av åtgärder på grund av de förhållanden under vilka de genomförs, och 
uppmanar kommissionen att på grundval av denna erfarenhet i framtiden 
samordna sina åtgärder bättre med de lokala myndigheterna. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har tagit vederbörlig hänsyn till rådets observationer och kommer att 
försöka att på ett nära sätt samordna sina åtgärder med de lokala myndigheterna. 
2. Europeiska investeringsfonden 
Rådet 
uttrycker oro över att problemet med granskningen av Europeiska 
investeringsfonden, som har tagits upp vid ett flertal tillfällen, fortfarande kvarstår 
och uppmanar de berörda parterna att finna en lämplig lösning som kan vägledas 
av bestämmelserna i artikel 248 i Amsterdamfördraget samtidigt som fondens 
rättsliga ställning respekteras. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har alltid varit angelägen om att säkerställa att revisionsrättens 
kontrollrättigheter respekteras och samtidigt respektera de berörda institutionernas och 
organens behörighet. Den beklagar därför att Europeiska investeringsfonden och 
revisionsrätten ännu inte har kunnat träffa en tillfredsställande överenskommelse om 
villkoren för revisionsrättens kontroll. 
För att sammanjämka synpunkterna och lägga grunden till ett fungerande samarbete tog 
den kommissionsledamot som ansvarar för budgeten initiativet till ett möte mellan 
ordföranden för fondens finanskommitté och den ansvarige ledamoten av revisionsrätten. 
Under detta möte, som under förbättrade relationer hölls den 5 maj 1998, beslöts bland 
annat att överlämna en rad kompletterande handlingar rörande EIF till revisionsrätten. 
Kommissionen påtog sig denna uppgift och fullgjorde den redan den 7 maj 1998. Denna 
process för utbyte och öppenhjärtighet fortsatte den 25 maj 1998 med ett sonderingsmöte 
1 I enlighet med bestämmelserna i fördraget gäller ansvarsfriheten endast genomförandet av 
gemenskapsbudgeten. Upplåning och utlåning omfattas således inte av ansvarsfriheten, utom i den mån det 
rör faktorer som har samband med genomförandet av budgeten. 
A -26-
om arbetsmetoder mellan fonden, dess privata revisionsbyrå (KPMG) och 
revisionsrätten. 
Kommissionen har för avsikt att göra allt i sin makt för att bistå revisionsrätten att få 
tillgång till tillräcklig information för att fullgöra sitt kontrolluppdrag. 
A-27-
KAPITEL 19-21 
REVISIONSFÖRKLARING OM DEN VERKSAMHET SOM OMFATTAS AV 
DEN ALLMÄNNA BUDGETEN 
1 Genomförande av budgeten 
Rådet 
uttrycker oro över problemet med "vilande åtaganden" och upprepar sin begäran 
att kommissionen uppmärksamt skall följa denna aspekt på genomförandet av 
budgeten genom att sträva efter att avsäga sig de åtaganden som inte längre 
motsvarar institutionens förpliktelser. 
Kommissionens svar 
Kommissionen fortsätter sina åtgärder för att göra sina avdelningar medvetna om 
problemet med "vilande åtaganden". På så sätt hålls de utanordnande avdelningarna 
regelbundet uppdaterade om utvecklingen av den övergripande situationen inom detta 
område och uppmanas kontinuerligt granska pågående åtaganden för att kunna avsäga 
sig åtaganden som inte är motiverade. 
Kommissionen erinrar också om att den inom ramen för den sjunde ändringsomgången 
av budgetförordningen föreslog att en bestämmelse skulle införas om automatiskt 
avsägande, helt eller delvis, av åtaganden som inte genomförts inom tidsfristen för 
genomförande (artiklarna 1.7 och 36.2). 
Kommissionen anser att antagandet av denna bestämmelse även skulle bidra till en 
bättre förvaltning av pågående åtaganden och till granskning och godkännande av 
tidigare belastningar. 
2 Garantisektionen vid EUGFJ 
Rådet 
anmodar kommissionen att se till att den externa kontrollen av de utbetalande 
organen utförs på ett effektivt och tillförlitligt sätt. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har vid förfarandena för attestering av räkenskaperna lagt stor vikt vid 
kvaliteten på de externa kontrollerna av de utbetalande organen. Var och en av de 92 
externa granskningsrapporterna för avslutning av räkenskaperna för 1996 och 1997 
granskades av två tjänstemän. 
A -28-
Mellan inlämnandet av räkenskaperna och avslutning av dessa räkenskaper besöktes 
alla medlemsstater. Under dessa besök granskades de externa revisorernas arbete i 
detalj för att säkerställa en tillräcklig kvantitet av och kvalitet på deras arbete och att 
det utgjorde en sund bas för attesteringen. 1 de fall där det arbete som hade utförts var 
otillräckligt insisterade kommissionen på att extraarbete skulle utföras. Räkenskaperna 
för de utbetalande organen avslutades inte förrän en giltig attestering och en godtagbar 
granskningsrapport hade erhållits och utvärderats. 
Kommissionen har dessutom utarbetat riktlinjer för att bistå de externa granskarna och 
för att uppnå en enhetlig standard och ett enhetligt tillvägagångssätt. I juli 1997 
utfärdades riktlinjer för granskningen av fordringar, lager och säkerheter. I juli 1998 
kommer nya riktlinjer för granskningen av utsedda organ, granskningen av kontroller 
på plats, och statistisk stickprovstagning och felevaluering att utfärdas liksom 
revideringar av riktlinjerna för granskningen av fordringar och lager. Under 1997 och 
1998 har expertgrupper bestående av företrädare för de attesterande organen 
organiserats för att diskutera dessa riktlinjer och andra relevanta frågor. 
Om det är uppenbart att ett attesterande organs kvalitet eller oberoende är otillräckligt 
kommer kommissionen att insistera på att ett annat attesterande organ utses. Hittills har 
det emellertid inte framkommit något som tyder på detta. 
3 Strukturfonderna 
Rådet 
anmodar kommissionen att fortsätta sin insats inom ramen för initiativet SEM 2000 
och att se till att medlemsstaterna effektivt och snabbt tillämpar förordning nr 
2064/97 av den 15 oktober 1997 om förbättringar i förvaltningen och kontrollen av 
strukturfonderna, samt att föreslå lösningar på de övriga problemen senast i 
samband med översynen av förordningarna för nästa programplaneringsperiod, 
varvid tonvikt skall läggas på att förenkla reglerna, på att skärpa kontrollerna, 
särskilt på plats, på att effektivt genomföra de finansiella korrigeringar som 
föreskrivs i artikel 24 i förordning nr 4253/88 och slutligen på att koncentrera 
gemenskapsstödet till åtgärder som kan fastställas konkret. 
Kommissionens svar 
Kommissionen förblir absolut beslutsam att genomföra initiativet SEM 2000. 
Kommissionen faster stor vikt vid ett fullständigt och effektivt genomförande av 
förordning nr 2064/97 i medlemsstaterna. Dess utkast till förordning för den nya 
programperioden inbegriper väsentliga förbättringar avseende finansiell kontroll och 
finansiella korrigeringar. 
A -29-
SÄRSKILDA RAPPORTER AV BETYDELSE I SAMMANHANGET 
1 - Särskild rapport nr 3/96 om turismpolitiken och dess främjande 
Rådet 
anmodar kommissionen att utarbeta ett system med tillförlitlig förvaltning av dessa 
anslag där särskild vikt fasts vid att utgifterna är stödberättigade och att projekten 
utvärderas och samordnas med andra åtgärder som finansieras genom 
strukturfonderna. 
Kommissionens svar 
Väsentliga förbättringar har genomförts sedan revisionsrättens särskilda rapport 3/96 i 
fråga om kontrollstrukturer och förfaranden för att övervaka och utvärdera direkta 
åtgärder på området för turism. 
Samordningen mellan olika tjänster har också förbättrats och i detta sammanhang görs 
särskilda ansträngningar för att i fråga om turistprojekt säkerställa ett fullständigare 
samarbete med de generaldirektorat som ansvarar för strukturfonderna. 
Kommissionen lade i juli fram sin slutrapport till revisionsrätten och 
Europaparlamentet om sin granskning av tidigare turismåtgärder. 
2 - Särskild rapport nr 2/97 om Europeiska unionens humanitära bistånd 1992-
1995 
Rådet 
Rådet faster särskild vikt vid följande aspekter som framhävs i revisionsrättens 
rapport och kommer att beakta dem bland annat mot bakgrund av den 
utvärdering som avses i föregående stycke: 
Bättre sammanhållna åtgärder 
Revisionsrätten rekommenderar att de åtgärder som vidtas på grundval av de olika 
relevanta förordningarna hålls samman bättre så att den operativa effektiviteten 
förbättras. Rådet noterar i det avseendet revisionsrättens rekommendationer om ett 
dokument med allmänna riktlinjer. 
Kommissionens svar 
Vad gäller utarbetandet av ett dokument om den allmänna politiken i syfte att fastställa 
riktlinjer och principer för de humanitära åtgärderna anser kommissionen att dels 
rådets antagande den 20 juni 1996 av förordning 1257/96 om humanitärt bistånd, dels 
kommissionens meddelande om att sammanfoga hjälpaktioner, återhämtnings- och 
utvecklingsbistånd fyller det tomrum som kritiserats av revisionsrätten och utgör en 
tydlig rättslig ram. 
A -30-
I rådets förordning fastställs klart och tydligt biståndets mål, vilka principer som skall 
styra det humanitära biståndet, vilka åtgärder som är berättigade till stöd liksom vilka 
kriterier som skall gälla för icke-statliga organisationer. I denna förordning läggs också 
grunden till en utveckling av samarbetet och samordningen med medlemsstaterna, de 
internationella organisationerna och givarländer utanför EU. 
Kommissionen anser dessutom att den politiska handlingslinje som följs av Europeiska 
gemenskapen har klart definierats och särskilt integrerats i kommissionens beslut om 
upprättandet av Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd, i de 
förfaranden som fastställts och i det nya ramavtalet om partnerskap som godkänts av 
kommissionen själv och som inte bara innehåller bestämmelser av rättslig och 
administrativ karaktär, utan även av politisk karaktär. 
Efter offentliggörandet av revisionsrättens rapport bör det även påpekas att 
kommissionen numera har ett Strategy Paper (årligt arbetsdokument) som innehåller 
handlingslinjer som skall följas av kommissionen inom det humanitära området. 
Kommissionen beklagar slutligen att det inte finns något omnämnande eller särskilda 
bestämmelser om humanitärt bistånd i Amsterdamfördraget. 
Samordning av EU:s strategier och verksamhet 
Även om denna fråga hänger ihop med den föregående, är rådet övertygat om att 
det finns ett behov av att ytterligare förbättra samordningen av EU:s strategier och 
verksamhet och särskilt av att säkerställa sambanden mellan katastrofhjälp, 
rehabilitering och långsiktig utveckling. Det kommer att noga följa kommissionens 
insatser på detta område och diskutera frågan ytterligare vid sitt möte i november 
1997 för att försöka ta fram detaljerade riktlinjer när det gäller att stärka 
sambanden mellan katastrofhjälp, rehabilitering och utveckling, i enlighet med 
rådets slutsatser av den 28 maj 1996. 
Kommissionens svar 
Trots de avsevärda förbättringar som redan har gjorts när det gäller samarbetet mellan 
dess avdelningar delar kommissionen rådets uppfattning om att ytterligare förbättringar 
måste göras av den politiska samordningen för att rationalisera kommissionens 
interventionsåtgärder. 
Det var i syfte att skapa en samverkan mellan sina avdelningar som kommissionen 
antog meddelandet den 30 april 1996 om att sammanfoga hjälpaktioner, 
återhämtnings- och utvecklingsbistånd. Genomförandet av principerna i detta 
meddelande är fortfarande en av kommissionens viktigaste prioriteringar. 
Kommissionen har i detta sammanhang redan inrättat flera gemensamma arbetsgrupper 
mellan avdelningarna eller samarbetsmekanismer vars arbete antingen har lett till 
inrättandet av övergripande ramar för åtgärder som införlivar alla aspekter av det 
externa biståndet (t.ex. Afghanistan, Guatemala, Bosnien och Hercegovina), eller till 
A -31-
att ECHO har dragit sig tillbaka och avlösts av de kommissionsavdelningar som 
ansvarar för återhämtnings- och utvecklingsbiståndet (t.ex. Liberia, Haiti). 
Samordning och samarbete mellan de olika aktörerna på området humanitärt 
bistånd 
Rådet erkänner behovet av mer samordning och samarbete inom kommissionen 
samt mellan kommissionen, medlemsstaterna, FN och andra berörda 
internationella organisationer enligt artikel 10 i grundförordningen, och - när så är 
möjligt - mottagarländerna, samt behovet av att stärka samarbetet med icke­
statliga organisationer. Rådet noterade särskilt förslagen om att det styrmedel som 
globala planer innebär skall användas för att förbättra samordningen och 
komplementariteten, samt det generella behovet av att främja harmonisering av 
givarförfaranden så att den humanitära hjälpen blir effektivare. 
När det gäller samordningen och samarbetet mellan kommissionen och 
medlemsstaterna betonar rådet betydelsen av den kommitté för humanitärt bistånd 
som inrättades genom grundförordningen och välkomnar de inledande 
diskussionerna i denna kommitté om förhållandet till FN och andra internationella 
organisationer. 
Kommissionens svar 
När det gäller komplementariteten och samordningen mellan unionens och 
medlemsstaternas bistånd har kommissionen genomfört flera försök till samordning 
eller gemensamma åtgärder, även ute på fältet, särskilt genom ömsesidig information 
på högkvarters-, delegations- och ambassadsnivå och särskilt det systematiska 
utskicket av ett telex i 14 punkter till Förenta nationernas avdelning för humanitärt 
bistånd (DHA) i Genève och inrättandet av en databas som omfattar nästan tre 
fjärdedelar av medlemsstaternas stödåtgärder, den systematiska samordningen med 
medlemsstaternas företrädare på platsen genom kontrollbesök på platsen, och den 
samordning som säkerställs av arbetsgrupperna på platsen som i möjligaste mån 
samarbetar med de berörda medlemsstaterna i EU och andra aktörer inom området 
humanitärt bistånd. 
I maj 1998 anordnade kommissionen i Bosnien och Hercegovina det första 
kontrollbesöket på platsen för kommittén för humanitärt bistånd. Den 12-17 maj 1998 
fick företrädare för alla medlemsstater (utom en) alltså tillfälle att besöka flera 
humanitära projekt som finansieras av unionen och träffa företrädare för lokala 
myndigheter och andra humanitära aktörer. 
Med tanke på de goda resultaten av detta gemensamma kontrollbesök planerar 
kommissionen att genomföra flera sådana besök i framtiden. 
Översyn av ramavtalet för partnerskap (FPA) 
4 -32-
Rådet noterar revisionsrättens rekommendation om att differentiera FPA alltefter 
olika typer av partner och verksamhet för att avspegla de respektive roller och 
inbördes åtaganden som ECHO och dess partner har samt kommissionens avsikt 
att studera denna fråga ytterligare. För att underlätta en effektiv form av 
identifiering, förberedelse, genomförande och övervakning av projekt bör FPA ha 
klara mål och kriterier som är anpassade till snabbt föränderliga villkor på platsen 
samt främja samarbete med lokala partner. Rådet noterade i det avseendet 
revisionsrättens iakttagelser om kontrollen och övervakningen av de globala 
biståndsprogrammen och om behovet av att stärka den faktiska kontrollen av 
verksamhetens medel och resultat under upprätthållande av operativ flexibilitet. 
Kommissionens svar 
Översynen av ramavtalet för partnerskap skedde i samråd med ECHO:s humanitära 
samarbetspartner inom gruppen för informell dialog i vilket FN:s humanitära 
organisationer och rödakorsrörelsen deltog som observatörer. 
Denna nya text antogs av kommissionen den 13 mars och kommer att träda i kraft den 
1 oktober 1998. För att kunna tillgodose de önskemål som har uttryckts av såväl 
revisionsrätten som rådet om att avpassa det efter typerna av parter, fick den 
kommissionsledamot som är ansvarig för humanitärt bistånd befogenhet att ändra 
texten i syfte att ta hänsyn till särdrag och uppdragstyp avseende vissa internationella 
organisationer som är verksamma inom humanitärt bistånd (FN:s organ och 
rödakorsrörelsen), och för att i förekommande fall ta hänsyn till resultatet av 
förhandlingarna mellan kommissionen och Förenta nationerna om närmare 
bestämmelser för finansieringen. 
Detta nya ramavtal som föreskriver en större enkelhet och flexibilitet och en tillräcklig 
grad av kontroll gör det möjligt att tillmötesgå rådets önskemål om att optimera det 
humanitära biståndet. I övrigt föreskrivs möjligheten att arbeta med de lokala parterna 
uttryckligen i artikel 11. 
Ett synligt humanitärt bistånd 
Samtidigt som rådet upprepar att det är viktigt att det humanitära biståndets 
gemenskapskaraktär framhävs och att allmänhetens stöd bevaras noterar det 
revisionsrättens iakttagelser om politiken för synliggörande och understryker 
behovet av att ytterligare överväga och studera denna fråga. 
Kommissionens svar 
Kommissionen erinrar om att det var behovet av att synliggöra gemenskapens åtgärder 
inom det humanitära området som var skälet till upprättandet av ECHO. Som 
revisionsrätten antyder har kommissionen diversifierat sin politik för synliggörande 
och försöker i möjligaste mån för denna utnyttja andra än de traditionella medierna för 
att skilja sig från övriga partner och biståndsgivare. 
h -33-
Budgetförfaranden 
Rådet noterar revisionsrättens iakttagelse och kommissionens svar om de 
budgetförfaranden som styr finansieringen av det humanitära biståndet, 
utnyttjandet av budgetreserven och överföringarna från ett år till ett annat. Denna 
fråga bör övervägas ytterligare. 
Kommissionens svar 
På denna punkt kan kommissionen bara upprepa sin oro över otillräckligheten hos den 
nuvarande mekanismen för mobilisering av reserven för nödhjälpsbistånd. 
Kommissionen hoppas emellertid att trepartsmötet kommer att leda fram till en lösning 
inom ramen för förnyandet av det interinstitutionella avtalet. 
Organisation och förfaranden för utvärdering av humanitär verksamhet 
Samtidigt som rådet erkänner att humanitär verksamhet har en specifik karaktär, 
noterar det revisionsrättens förslag om att utvärderingen av humanitärt bistånd, 
rehabiliterings- och utvecklingsbistånd skall genomföras utanför de operationella 
avdelningarna för att säkerställa att den blir självständig, samt behovet av 
ändamålsenliga återkopplingssystem som grundar sig på uppnådda resultat. 
Kommissionens svar 
Kontoret för humanitärt bistånd är uppbyggt på så sätt att utvärderingarna handhas av 
en enhet som inte ansvarar för den operativa verksamheten. 
Utvärderingarna utförs dessutom av oberoende experter som valts ut genom ett 
urvalsförfarande (anbudsinfordran) i enlighet med bestämmelserna om offentlig 
upphandling av tjänster. 
Personal 
Rådet, som inser att kommissionen har ansvar för personaltilldelningen, noterar 
också revisionsrättens uttalande om att ECHO är underbemannat med tanke på 
byråns arbete och behovet av en kraftigare övervakning på fältet. 
Kommissionens svar 
Den 31 december 1995 omfattade ECHO:s personal 71 fast anställda och 12 tillfälligt 
anställda. 1997 uppgick totalantalet till 107, varav 10 tillfälligt anställda. ECHO:s 
personal har alltså ökat med tiden, något som också revisionsrätten påpekar. 
Som rådet framhäver har emellertid införandet av nya förfaranden 
(kommittéförfarande), krav på kontroll på faltet, det intensifierade samarbetet och 
A "34" 
förstärkningen av uppföljningsarbetet och behovsanalyserna gjort att en utökning av 
personalen är nödvändig. 
3 - Särskild rapport nr 3/97 om det decentraliserade systemet för genomförande av 
Phare-programmet (1990-1995) 
Rådet 
uppmanar kommissionen att begränsa verksamhetsområdena och göra dem mer 
målinriktade samt att fastställa uppgifterna på ett tydligare sätt. Uppdragen bör 
snarare syfta till att förbättra effektiviteten. Det förefaller nödvändigt att stärka 
förvaltningsenheterna i Phare-länderna. En faktisk uppföljning av åtgärderna bör 
säkerställas. 
Kommissionens svar 
Kommissionen har börjat rationalisera förvaltningsstrukturerna för Phare-programmet 
med hänsyn till de nya riktlinjerna för programmet. Förvaltningsenheterna håller 
gradvis på att avvecklas: i mitten av 1998 hade 62 enheter införlivats med de berörda 
ländernas nationella förvaltning. 
De kommer att ersättas med ett litet antal genomförandemyndigheter i varje land 
(centrala finansierings- och samordningsenheter) som skall fortsätta att genomföra 
åtgärder inom samma sektor efter anslutningen. Dessa enheter är redan i drift i fem 
länder (de tre baltiska länderna, Slovakien, Slovenien) och kommer att tas i drift i 
samtliga övriga länder före utgången av det första kvartalet 1999. 
Kommissionen har därför dragit lärdomar av revisionsrättens kritik och förslag i dess 
särskilda rapport nr 3/97 för att förbättra uppföljningen av Phare-programmet ute på 
faltet och skapa en stabil grund för ett decentraliserat genomförande. 
4 - Särskild rapport nr 4/97 om granskningen av vissa aspekter av åtgärder i 
samband med återföreningen av Tyskland som omfattar betalning av EUGFJ-
ersättning och exportbidrag. 
Rådet 
instämmer i att bidrag som syftar till olika mål inte är oförenliga, men uppmanar 
kommissionen att ingående analysera effekterna av de många olika 
bidragsformerna. Det delar kommissionens åsikt om de praktiska olägenheterna av 
att låta exportbidragen vara avhängiga av de exporterade produkternas kvalitet. 
Det anmodar kommissionen att fortsätta att återkräva belopp som felaktigt har 
utbetalats på grund av att för stora mängder uppgivits och detta har konstaterats 
vid kontroller. 
Kommissionens svar 
A -35-
Kommissionen anser att frågan om en ökning av bidragen redan har behandlats på ett 
ingående sätt i kommissionens svar på revisionsrättens särskilda rapport om 
äterföreningen. Kommissionen är av den uppfattningen att det inte skulle vara en 
korrekt tilldelning av tillgängliga resurser att ytterligare analysera effekten av bidrag 
som för ett särskilt syfte och for en kort tidsperiod beviljades i början av nittiotalet. 
Rådet 
anmodar kommissionen att fortsätta att återkräva belopp som felaktigt har 
utbetalats på grund av att för stora mängder uppgivits och detta har konstaterats 
vid kontroller. 
Inom ramen för förfarandena för avslut av räkenskaperna har kommissionen fastställt 
en återbetalningsorder på 6,9 miljoner DEM som kommer att vara fullständigt 
återbetalad i slutet av 1998. 
5 - Särskild rapport nr 5/97 om förvaltningen av gemenskapshandeln med 
spannmål vad gäller exportbidrag, särskilda importåtgärder och regionala 
stödåtgärder 
Rådet 
understryker att det är nödvändigt med en ständig förbättring av kontrollsystemen, 
varvid hänsyn skal tas till den fria rörligheten för varor. Det rekommenderar 
särskilt att kvaliteten på de fysiska kontrollerna av exporterad spannmål skall 
förbättras. Det anmodar kommissionen att åta sig en aktivare roll när det gäller att 
samordna kontrollen av de multinationella företag som anges i förordning (EEG) 
nr 4045/89, särskilt i fråga om företag i tredje land. Det förslår kommissionen att 
den skall undersöka möjligheten att införa en bestämmelse om 
bedrägeribekämpning i framtida handelsavtal med tredje land. Det vill ha en 
tydlig, ändamålsenlig och enhetlig tillämpning av förfarandena för användning av 
kreditnotor i samband med bidrag. Det förväntar sig att kommissionen skall 
rationalisera förvaltningen av exportbidragssystemet för spannmål. Det vill att 
kommissionen regelbundet skall underrätta det om resultatet av att felaktigt 
utbetalda belopp återkrävs. 
Kommissionens svar 
Kommissionen inser betydelsen av kontrollen av multinationella företag. 
Kommissionen har lett två särskilda program för att kontrollera företag av det här 
slaget. Det är nu medlemsstaternas sak att fortsätta med kontroller av detta slag, även 
om kommissionen även fortsättningsvis kommer att delta där så bedöms nödvändigt. 
I samband med kodifieringen av de övergripande villkoren när det gäller systemet med 
exportbidrag föreslås mer specifika och tvingande villkor för att göra det möjligt för 
tullmyndigheterna att kontrollera produkter som har deklarerats för export och för vilka 
bidrag erhålls. Särskilt i fråga om plats, tidpunkt och innehåll i exportdeklarationen 
föreskrivs särskilda villkor. 
4 -36-
En annan grundläggande fråga i detta sammanhang är vilka kriterier som skall ge rätt 
till exportbidrag. Alla villkor inom detta område, som ingår i det förslag som nu håller 
på att granskas i expertgruppen inom ramen för kommittén för handelsmekanismer 
kommer bl.a. att göra det möjligt att bättre avgöra vilka följdåtgärder som skall vidtas 
om kreditnotor upptäcks i exportföretagens bokföring. 
I fråga om belopp som håller på att återkrävas är detta ett grundläggande inslag i de 
meddelanden som avses i artiklarna 3 och 5 i rådets förordning (EEG) nr 595/91. 
6 - Särskild rapport nr 6/97 om Tacis-subventionerna till Ukraina 
Rådet 
uppmanar kommissionen att vidta åtgärder som kan garantera ett effektivare 
genomförande av programmen med hjälp av en tydlig definition av aktörernas 
roller och en bättre samordning. Uppföljningen och utvärderingen av projekten 
skall anpassas till de mål och resultat som skall uppnås. Rådet instämmer också i 
revisionsrättens iakttagelser om att kommissionen bör omplacera sin personal till 
förmån för delegationen. 
Kommissionens svar 
Vad gäller förvaltningen av Tacis-programmet har kommissionen gjort följande 
framsteg: 
• lin rekordstor mängd avtal ingicks 1997 vilket gjorde det möjligt att minska 
eftersläpningen för första gången sedan programmet inleddes - från 700 miljoner ecu i 
slutet av 1996 till 550 miljoner ecu i slutet av 1997. 
• Förstärkningen av kommissionens delegationer inleddes genom en förstärkning av 
deras förvaltnings- och kontrollkapacitet genom anlitande av externa experter. Denna 
åtgärd kommer att göra det möjligt att minska det stora antalet olika aktörer inom 
programmets förvaltning som påpekats av revisionsrätten. Vad gäller de fasta 
tjänsterna har delegationen till Kiev, inom ramen för en övergripande omplacering av 
kommissionens personalstyrka till förmån för delegationerna, gynnats av 
omplaceringen av en tjänst i kategori A. 
Utvärderingsrapporten för Tacis-programmet som överlämnades till parlamentet 1997 
redovisade ett sammantaget positivt slutresultat för gemenskapens 
interventionsåtgärder med hänsyn till den mycket svåra politiska situationen i 
regionen, samtidigt som det påpekades att förbättringar kunde åstadkommas i 
förvaltningen av programmet. 
Vad gäller politiska prioriteringar har kommissionen redan tagit vissa steg i riktning 
mot en koncentration till mer omfattande projekt. 
r\ -37-
• Beslutet att samfinansiera Tjernobyl-programmet som samordnas av EBRD gjorde 
det möjligt att koncentrera nästan 100 miljoner ecu till ett större projekt. 
• Den genomsnittliga storleken på projekten ökar. Som exempel kan nämnas 
programmet för kärnsäkerhet i Ukraina som genomförs med 40 % färre kontrakt än 
1996. 
I den gällande Tacis-förordningen införs emellertid begränsningar, särskilt rörande 
finansieringen av investeringarna. Det är skälet till att kommissionen har för avsikt att 
före slutet av 1998 föreslå ett nytt regelverk för Tacis. Detta förslag kommer att ta 
hänsyn till det tillvägagångssätt som framlades i Agenda 2000. 
• De åtgärder som finansieras genom Tacis bör i större utsträckning vara knutna till 
de politiska prioriteringar som fastställs i avtalen om partnerskap och samarbete och 
vara mindre "efterfrågeinriktade". 
• Finansieringen inom Tacis-programmet fungerar som katalysator för att mobilisera 
betydande investeringar vad gäller små och medelstora företag och infrastruktur. 
k -38-
EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
SVAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA 
PÅ IAKTTAGELSERNA I REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR 
BUDGETÅRET 1996 
19 MAI 1998 
Inledning 
Tyskland 
Belgien 
Danmark 
Spanicn 
Finland 
Fmnkrikc 
Grekland 
Irland 
Italicn 
Nederlanderna 
Portugal 
Forenade kungariket 
Svcrigc ii> 
6 
13 
24 
26 
52 
58 
77 
101 
110 
120 
134 
142 
156 INNF;IIAFLSI«(")RTF:CKNING 
INLEDNING 
Vid Europeiska rådets möte i Dublin i december 1996 uppmanades medlemsstaterna att 
lämna sina svar på iakttagelserna i revisionsrättens årsrapport. Denna handling har som 
mål att samla svaren i samband med årsrapporten för budgetåret 1996 (EGT C 348 / 18 
november 1997) från följande länder: 
Tyskland 
Belgien 
Danmark 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Grekland 
Irland 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 
Sverige 
Österrike och Luxemburg berörs inte direkt. 
é 
ANALYS AV MEDLEMSSTATERNAS SVAR PÅ 
REVISIONSRÄTTENS IAKTTAGELSER I ÅRSRAPPORTEN 1996 
1. Två tredjedelar av revisionsrättens årsrapport 1996 behandlar den politik som 
kommissionen genomfört i partnerskap med medlemsstaterna och täcker såväl 
uppbörd av egna medel som utgifter i samband med EUGFJ-garantisektionen och 
strukturfonderna. I detta sammanhang är revisionsrättens huvudsakliga orsak till 
klagomålen på medlemsstaterna följande: de följer inte i tillräcklig utsträckning 
gemenskapens lagstiftning och begår följaktligen allvarliga misstag när de 
inrättar förvaltnings- och kontrollsystem. 
2. Liksom var fallet för budgetåret 1995 lämnade kommissionen dessa iakttagelser till 
de tretton berörda medlemsstaterna1 för att ge dem en möjlighet att bemöta dem och 
på samma gång bidra till kommissionens uppföljningsrapport som, inom ramen för 
beviljandet av ansvarsfrihet, skall lämnas till budgetmyndigheten i september 1998. 
3. Alla medlemsstater svarade på anmodan om att lämna ett bidrag före den 15 mars 
1998. Analysen av dessa bidrag gav följande information: 
• Vad gäller utformningen är svaren i allmänhet fullständiga (de flesta av de 
berörda punkterna har behandlats), självförklarande (i vissa fall, UK, F, P, S, I, 
NL, sammanfattas revisionsrättens kritik innan svaret ges) och framställs i de 
flesta fall i ett enhetligt och sammanfattande dokument. 
• Vad gäller innehållet är de flesta svaren klara och uppriktiga både när det gäller 
att erkänna att kritiken är berättigad, ifrågasätta den och att förklara hur olika 
situationer har kunnat uppstå. Beskrivningarna av vidtagna, pågående och 
kommande åtgärder är i allmänhet detaljerade och svaren är konstruktiva vad 
gäller att belysa vissa av gemenskapslagstiftningens negativa effekter. 
Jämfört med föregående år visar de större vilja att ta på sig en del av ansvaret. 
Detta visar sig särskilt genom att medlemsstaterna 
- lättare godtar revisionsrättens kritik, även om den ibland kraftigt ifrågasätts, 
- på ett konkret sätt anger vilka åtgärder som har vidtagits, 
- försöker undersöka fallen närmare genom att be revisionsrätten klargöra vissa 
av fallen, 
- bidrar till att förbättra gemenskapens mekanismer genom att ange de svårigheter 
de stött på vid genomförandet av vissa bestämmelser på grund av kryphål och 
motsägelser i förhållande till nationell lagstiftning. 
Ingen särskild kritik riktas mot Österrike och Luxemburg för budgetåret 1996. 
2. 
I vissa av svaren (framförallt från F, IR, NL, B) uppmanas emellertid 
revisionsrätten att tydligare klargöra de fakta som rapporterats genom att ta mer 
hänsyn till svaren och de förklaringar som lämnas under dess kontrollbesök. 
Detta för att undvika att ge intryck av att de svårigheter som uppstått inte är lösta. 
4. Nägra exempel kan förtydliga detta övergripande konstruktiva tillvägagångssätt: 
• Kritiken accepteras fullständigt eftersom man endera erkänner 
- överträdelser av gemenskapens bestämmelser, som att göra en fördelaktigare 
kalkyl av djurenheter (P) än vad som är tillåtet inom ramen för EUGFJ-
garantisektionen, att minska överskridandande basarealer för majs på grund av 
bristande tillgång till uppdaterade uppgifter (F) eller förseningar vad gäller att 
uppfylla kraven för dessa bestämmelser som att omvärdera tonnaget för fartyg på 
mer än 24 meter (F), 
- bristande övervaknings- och kontrollverksamhet vare sig de ägt rum på området 
för egna medel vid transaktioner i frizonerna Tilbury Freeport (UK), Trieste (I) eller 
inom ramen för ERUF och Europeiska socialfonden vid granskningen av de 
deklarerade utgifterna (IR, UK, E), eller 
- komplexiteten hos vissa lokala system som de system som används för att 
registrera ansökningar om investeringsstöd inom EUGFJ-utvecklingssektion (IR) 
eller det alltför stora antalet databaser inom EUGFJ-garantisektionen, vilket 
förorsakar oförenlighet och misstag vid utbytena, även om antalet är ett resultat av 
landets federala struktur (D)... 
• Åtgärderna är tydligt förklarade vad gäller till exempel 
- egna medel, där den revisionsmetod som grundas på en riskanalys införts för 
tullkontroller (IR) eller där instruktioner lämnats till tullmyndigheterna endera 
för att göra de operatörer som arbetar i frizonerna medvetna om behovet av att 
rätta sig efter gemenskapens bestämmelser (E) eller för att förbättra kontrollerna i 
efterskott av förfarandet för aktiv förädling (F) och att, inom samma sektor, 
nationella bestämmelser har anpassats till kraven i gemenskapens lagstiftning (D, 
NL)..., 
- EUGFJ-garantisektionen, där direktiv 92/102/EEG har genomförts vilket gjort 
det möjligt att förse nötköttsproducenter med nödvändiga register för 
identifiering och registrering av nötkreatur (IR), ett sofistikerat system för 
riskbedömning för kontroll av stora jordbruksföretag håller på att utvecklas (UK), 
ett alfanumeriskt system för identifiering av jordbruksskiften har inrättats som 
svar på behovet av ett nytt integrerat kontrollsystem (P), datoriserade databaser 
redan inrättats i fem regioner för att säkerställa en förenlig förvaltning för stöden 
(D) och en särskild kommitté inrättats för att undersöka misstänkta bedrägerifall i 
samband med tobaksexport (G)..., 
- strukturfonderna, där man inom ramen för ERUF är beredd att återbetala den 
icke-stödberättigade delen av utgifterna i slutredovisningen (UK), en genomgång 
av revisionsmetoder för att övervaka ESF-utgifter håller på att genomföras (IR), 
kontroller i efterskott har införts för att verifiera att stödmottagare som far lån 
3 
från EUGFJ-utvecklingssektionen följer gemenskapens och nationell lagstiftning 
vad gäller investeringsprojekt (F) och att fiskeristöd tillfälligt stoppats eftersom 
delmålen i det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet för fiskeflottan inte följts 
(F). 
Bidrag till eventuella förbättringar av gemenskapsbestämmelserna 
har lämnats genom de svar som till exempel betonar 
- vissa bestämmelser som är dåligt anpassade, som dem i gemenskapens tullkodex 
vad gäller uppbörd i efterskott och skyldigheten att ställa en garanti eller att föra 
loggbok för att bedöma fiskeansträngningen (F), 
- den oklara formuleringen i gemenskapens lagstiftning för att t.ex. beräkna 
överskridande basarealer för majs (F), 
- de alltför stränga och komplexa stödmekanismerna inom tobakssektorn (I) 
- behovet av att harmonisera bestämmelserna vid veterinära förfaranden (IR) eller 
fiskeansträngningen på gemenskapsnivå (F, IR, UK). 
5. Slutligen är dessa svar användbara för alla berörda aktörer: 
• För kommissionen som fatt relevant information för att kunna förenkla eller 
förbättra gemenskapens bestämmelser där det är nödvändigt. 
• För revisionsrätten som kan lära av kommentarerna och förbättra sina metoder, 
bland annat genom att ta mer hänsyn till de förklaringar som lämnas av 
medlemsstaterna. 
• För medlemsstaterna själva. Att lämna rapporter om vidtagna åtgärder utgör 
ytterligare incitament för att förbättra deras ekonomiska förvaltning. 
6. Med hänsyn till dessa resultat skulle rådet kunna godkänna slutsatser med följande 
syfte: 
• Klargöra sin ståndpunkt med hänsyn till förslaget från parlamentets 
budgetutskott som begär att "medlemsstaternas svar lämnas inom fastställd 
tidsfrist för att de skall kunna tas hänsyn till inom ramen för beviljandet av 
ansvarsfrihet". 
Uppmana medlemsstaterna att fortsätta sina insatser att lämna bidrag med hög 
kvalitet. De borde snarare uppmuntras att svara på den särskilda kritiken i 
revisionsrättens årsrapport än att, som ibland är fallet, sända fullständiga svar till 
kommissionen på tidigare sektorsskrivelser. 
Understryka, som i de kommentarer som åtföljdes rekommendationen om 
ansvarsfrihet 1995 (Ekofin den 10 februari 1998) "den betydelse den faster vid 
dialogen mellan revisionsrätten och medlemsstaterna, särskilt vad gäller utbytet 
av sektorsskrivelser och medlemsstaternas svar". Rådet skulle även kunna påpeka 
att det "önskar att denna dialog fortsätter i en objektiv anda". 
A 
Uppmuntra kommissionen att den, när den förbereder planerade reformer, tittar 
närmare på de bestämmelser som orsakar problem för medlemsstaterna. 
TYSKLAND 
Revisionsrättens anmärkningar för år 1996 
Tillrättaläggande åtgärder som vidtagits av Tyskland 
Egna medel 
Sent fastställande av egna medel 
Punkt 1.10 
Tyskland delar de farhågor revisionsrätten har till följd av sent fastställa tullar, vilka 
uppdagades i samband med efterkontroller. Diskussioner pågår med kommissionen 
om hur detta skall rättas till och om hur förseningar skall kunna undvikas vid 
överföring av egna medel. 
Punkt 1.12 
Revisionsrättens anmärkningar om försenad bokföring av importtullar vid 
förenklade förfaranden gäller enstaka fall och utgör inga systembetingade brister. 
Därför finns ingen anledning att vidta principiella åtgärder. De enstaka fall som 
anmärkningen avser kommer att undersökas i samarbete med kommissionen 
tillsammans med lämpliga åtgärder. 
Punkt 1.14 
Tyskland har underrättat kommissionen om att avskrivningsförfarandet i artikel 17.2 
i förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 noga skall iakttas. Tyskland kommer att 
rapportera samtliga avskrivningsfall efter den 1 januari 1989, om beloppet 
överstiger den övre gräns på 10 000 ecu som föreskrivs i förordningen. Frågan 
huruvida enskilda avskrivningsförfaranden varit berättigade kommer att klaras ut i 
samarbete med kommissionen. 
Punkt 1.17 
Tyskland hänvisar till den tydliga ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna och 
kommissionen och ställer sig helt och hållet bakom kommissionen uppfattning. 
Punkt 1.28 
Tyskland noterar revisionsrättens farhågor. Enligt vår uppfattning behöver dock inte 
alla varor som förts till frizonen omgående lagerbokföras. Om varor endast 
korttidsförvaras för omlastning föreligger ingen lagerbokföringsplikt (artikel 176.2 i 
Tullkodex). I tjänsteinstruktionerna för frizonerna fastställs att lagring utöver 45 
dagar inte längre kan betraktas som korttidsförvaring och om lagringen då fortsätter 
måste varorna lagerbokföras. Huvudkontrolltullkontoret (Hauptzollamt fur Priifung) 
i Hamburg tillser att lagerbokföringsplikten efterlevs med hjälp av lämpliga 
tullövervakningsåtgärder samt genom yttre kontroller i de företag som är belägna i 
frihamnen. 
Punkt 1.30 
1 
Tyskland noterar revisionsrättens farhågor. Bremer Lagerhausgesellschaft (BLG) 
beviljades tre lagerbokföringstillstånd i Bremen 1993, och dessa utvidgades 1995. 1 
Bremerhaven beviljades BLG 1993 ett tillstånd. I mars 1997 instruerades 
Huvudkontrolltullkontoret i Bremen om att inleda systematiska kontroller hos alla 
tillståndsinnehavare, alltså även hos BLG. 
Punkt 1.39 
Enligt vår uppfattning är artikel 205.3, andra stycket i Tullkodex inte tillämpligt då 
varor bevisligen har stulits i en frizon. En sådan bevisning förklarar på ett 
tillfredsställande sätt varför varorna försvunnit och tullmyndigheterna kan inte utgå 
ifrån att varorna i frizonen otillbörligen förbrukats eller använts av den person som 
senast var i besittning av dem. 
Punkt 1.42 
Tyskland noterar revisionsrättens anmärkningar och hänvisar till kommissionens 
redogörelse. 
Punkt 1.53 
De tyska anvisningarna för genomgång av ekonomiska villkor vid deltagande i aktiv 
förädling har anpassats till EG-rätten. 
Punkt 1.56, 1.57 och 1.58 
Den lorvaltningspraxis som revisionsrätten har anmärkt på kommer att ändras så att 
den motsvarar gemenskapsbestämmelserna. I övrigt hänvisas till kommissionens 
uppfattning. 
Punkt 1.61 
Tyskland noterar revisionsrättens iakttagelser och hänvisar till kommissionens 
uppfattning. 
Punkt 1.63 
De påtalade fallen kommer att undersökas igen i samarbete med kommissionen. 
Punkt 1.104 
I fråga om de systematiska kontrollerna och omställningen till databaserade metoder 
vid lörtullning kommer möjliga förbättringar att undersökas tillsammans med 
kommissionen. 
Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter 
Punkt 3.19 
Tyskland förstår revisionsrättens farhågor om felmöjligheterna vid manuellt 
datautbyte mellan olika databaser. Att dessa olika databaser finns, beror dock på 
Tysklands federala uppbyggnad. Felkällorna vid datautbytet kommer att undvikas 
mer och mer med hjälp av lämpliga förvaltningsmetoder och förbättringar av den 
tekniska utrustningen. 
Punkt 3.22 
De nya delstaternas genomsnittsavkastning för spannmål har justerats tillsammans 
med kommissionen för att beakta verkliga omständigheter som inte gick att 
fastställa när förordningen utfärdades. Dessutom bygger siffrorna för de nya 
delstaterna på planekonomiska uppgifter från DDR, som inte är jämförbara med 
genomsnittsvärdena för de gamla delstaterna. 
Punkt 3.23 
I de nya delstaterna byggde regionaliseringsplanen uteslutande på uppgifter om 
höstoljeväxter eftersom inga andra uppgifter fanns att tillgå. Denna lösning valdes 
med kommissionens samtycke. För att undvika diskriminering mellan gamla och 
nya delstater räknades också endast höstoljeväxter för de gamla delstaterna. Den 
regionaliseringsplan som utarbetades på grundval härav mötte inga invändningar 
från kommissionens sida. 
Punkt 3.29 
Vad gäller statistikens tillförlitlighet ansluter sig Tyskland till kommissionens 
uppfattning. 
Punkt 3.36 
Tillsammans med delstaterna kommer Tyskland eftersträva största möjliga insyn 
beträffande stödansökningar. 
Punkt 3.39 
Antalet regionala databaser i Tyskland beror på den federala indelningen. Samtal har 
pågått med kommissionen för att åstadkomma kompatibilitet mellan databaserna. 
Dessutom använder fem delstater i Tyskland samma program (Profil) för förvaltning 
av stöden. 
Punkt 3.51. 3.53. 3.58. 3.59 
Frågorna gällande förvaltningskontrollens verksamhet kommer att klargöras 
tillsammans med kommissionen då räkenskapsavslut görs. 
Punkt 3.73. 3.77.3.89.3.91 
Beträffande revisionsrättens slutsatser hänvisas till kommissionens uppfattning. 
Kapitel 4 - Den gemensamma organisationen av marknaden - Animaliska produkter 
- Bidragssystemen för nötkött och vissa åtgärder som avser BSE 
Punkt 4.45 
3 
Införandet av det integrerade administrations- och kontrollsystemet medför stora 
tekniska och förvaltningsmässiga problem. Betydande investeringar och 
vittomfattande omorganisationer av förvaltningen är nödvändiga. Därför har rådet 
efter förslag från kommissionen förlängt införandefristerna. 
Punkt 4.48 
Vad gäller identifieringssystemet för nötkreatur hänvisas till kommissionens 
redogörelse om införandet av ett system för identifiering och registrering av 
nötkreatur. 
Punkt 4.55 
Tyskland anser tillsammans med kommissionen att stickprovskontrollerna av 
öronmärken på am- och dikor som revisionsrätten anmärker på är tillräckliga. 
Kapitel 5 - Vissa aspekter av förfarandet i samband med exportbidrag för nöt- och 
griskött 
Punkt 5.35 
Det fall som nämns vid e) undersöks sedan flera månader av UCLAF tillsammans 
med berörda myndigheter i medlemsstaterna. Vi hänvisar till kommissionens 
uppfattning. 
Kapitel 8 - Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket (EUGFJ-utveckling) 
Punkt 8.13 
Varje enskilt projekt granskas noggrant och efter bästa förmåga av 
tillståndsmyndigheten på grundval av underlag som måste fogas till 
stödansökningen. Detta underlag omfattar bl.a. bokslut, verksamhetsberättelser, 
tekniskt underlag och utvecklingsplaner. Godkännande har endast givits till projekt 
som utlovar lönsamhet sedan investeringarna slutförts. 
Man kan inte bortse från att det exceptionella läget efter Tysklands enande 
försvårade kontrollen. Situationen färgades av omställningen från plan- till 
marknadsekonomi. Företagen i bearbetnings- och saluföringsnäringen för 
jordbruksprodukter var totalt sett i mycket dåligt skick. Arbetslöshetsnivån steg 
mycket hastigt, särskilt inom jordbruket. Dessutom var uppbyggnaden av 
förvaltningen ännu inte avslutad. 
För de huvudsakligen nybildade företagen fanns inga tidigare ekonomiska resultat 
och tillväxttrender att falla tillbaka på. Dessutom försvårade turbulensen på 
marknaden och det kraftigt förändrade konsumentbeteendet i de nya delstaterna 
ytterligare arbetet med att upprätta lönsamhetsprognoser för företagen. 
UQ 
De avvikelser från lönsamhetsprognoserna som uppkommit senare beror till 
övervägande del på att omsättningsmålen inte uppnåtts, vilket lett till 
likviditetsproblem. De enorma svårigheterna att föra ut produkterbjudandena genom 
handeln, kopplat med ett högt kostnadstryck och stora vinstbortfall kunde inte 
förutses när projekten godkändes. 
Punkt 8.20 
Tyskland noterar revisionsrättens anmärkningar. Kontrollen av huruvida 
ansökningarna är stödberättigade sker alltid och utan undantag med ledning av de 
inlämnade verifikationshandlingarna. Resultatet av denna granskning lämnas i en 
redogörelse. Icke bidragsberättigande utgifter utesluts generellt. Vi delar alltså inte 
revisionsrättens uppfattning i denna sak. 
Punkt 8.23 
Utbetalning av bidrag till investeringskostnader som redan uppkommit eller som 
förväntas uppkomma inom två månader är i enlighet med tysk lagstiftning. 
I ett fall utbetalades EUGFJ-bidrag till en förmånstagare i förskott. Detta 
överensstämmer inte med EG-rätten och utgör ett beklagligt undantag. Dock har 
detta inte lett till några ekonomiska skador eftersom det förskotterade EUGFJ-
bidraget användes av förmånstagaren i enlighet med kommissionens beslut. 
Punkt 8.42 
Tyskland noterar revisionsrättens iakttagelser om antalet kontroller, som 
medlemsstaterna genomfört enligt det integrerade administrations- och 
kontrollsystemet, och ställer sig helt bakom kommissionens uppfattning. 
Punkt 8.49 
Här handlar det enbart om en allmän neutral beskrivning av sakerna tillstånd. 
Punkt 8.50 
Tyskland noterar revisionsrättens iakttagelser. I enlighet med den tyska 
budgetordningen kan dock endast sådana projekt godkännas som ännu inte 
påbörjats. Därför måste kommunala åtgärder godkännas med stöd av 
kostnadsuppskattningar. Stödet kan minskas först om det visar sig att kostnaderna 
blivit mindre sedan kontrakten har slutits. 
Ingenjörsarbeten om ingår i utarbetandet av utvecklingsplaner för 
landsbygdssamhällen omfattas inte av tyska bestämmelser om offentlig 
upphandling. Då motsvarande offentliga kontrakt emellertid utförs på grundval av 
Honorarordnung fur Architekten und Ingenieure (Förordning om arvoden till 
arkitekter och ingenjörer) blir kostnaderna i regel desamma. När kontrakten läggs ut 
måste man dock beakta kriteriet "rumslig närhet" eftersom planeraren i princip även 
tar på sig en servicefunktion vid genomförandet av projektet på ort och ställe. 
Punkt 8.51 
M 
Finansieringen av projekten "Bondgårdssemester/Lov på landet" kommer fr.o.m. 
den 1 januari 1998 att inriktas på kvalitativa förbättringar av totalerbjudandet, d.v.s. 
inkvartering, kost, service och upplevelse. 
Punkt 8.52 
Tyskland delar inte revisionsrättens farhågor om att lönsamheten för "införande av 
extensivare jordbruksmetoder" inte skulle vara garanterad p.g.a. låg kontrolltäthet. I 
den granskade nya delstaten kontrollerades 5 % av alla bidrag med stöd av 
gemenskapsordningen "Extensifiering av jordbruksproduktionen". De genomförda 
kontrollerna gav ingen anledning till ökad kontrolltäthet. Dessutom bör det beaktas 
att det i de nya delstaterna i början av den första stödperioden (1991-1993) till följd 
av allmänna inledande svårigheter inklusive personella problem knappast var 
möjligt att utöka omfånget på kontrollerna. 
Kapitel 9 - Den gemensamma fiskeri- och havspolitiken 
Punkt 9.14 
Förklaringen avseende stödberättigande utgifter inom gemenskapsinitiativet Pesca, 
vars brister revisionsrätten anmärker på, överlämnades till kommissionen 
(generaldirektorat XIV) av de berörda kustländerna mellan april 1995 och juli 1996. 
2. Revisionsförklaring 
Kapitel 20 - Analys av utgifterna för EUGFJ:s garanti sektion 
Punkt 20.4 
Tyskland noterar revisionsrättens iakttagelser och ställer sig bakom kommissionens 
uppfattning om godkännandet av utbetalande organ och attester ing av räkenskaper. 
Kapitel 22- Revisionsförklaring och styrkande uppgifter avseende sjätte och sjunde 
Europeiska utvecklingsfonden 
Punkt 22.10 
Tyskland noterar revisionsrättens iakttagelser. Beträffande punkt c) påpekas att 
Tyskland inte har några resterande skulder när det gäller landets EUF-bidrag. Vad 
gäller de 112 000 ecu som satts ifråga har Tyskland i en skrivelse av den 23 februari 
1996 framfört sin rättsliga ståndpunkt gentemot kommissionen, d.v.s. att landet inte 
häftar i skuld för denna summa. Kommissionen har inte bestridit denna uppfattning. 
n 
BELGIEN 
Belgiens svar på revisionsrättens anmärkningar 
Inledningsvis bör följande påpekande beträffande proceduren göras. I enlighet med 
artikel 188 i fördraget riktar revisionsrätten frågor till Europeiska kommissionen och inte 
till medlemsstaterna. Av detta skäl för inte revisionsrätten diskussioner med varje enskild 
medlemsstat beträffande årsrapporten. När kommissionen ställs till svars av rådet, det vill 
säga av medlemsstaterna, inom ramen för beviljandet av ansvarsfrihet, kan det således 
inte vara meningen att varje enskild medlemsstat punkt för punkt kommenterar de 
stycken där medlemsstaten i fråga förekommer i årsrapporten. Man måste med andra ord 
undvika att kommissionen undandrar sig sitt ansvar därvidlag. 
Del kan inte heller vara meningen att man först vid tidpunkten för beviljande av 
ansvarsfrihet bekräftar eller förnekar de anförda uppgifternas relevans. Revisionsrätten 
förväntas nämligen bekräfta sina anmärkningar under och direkt efter kontrollerna i 
medlemsstaterna, i samarbete med de nationella revisionsverken och genom att föra en 
dialog med dessa, innan den slutligen fastställer årsrapporten. I praktiken sker detta 
genom de så kallade sektorsskrivelserna, i vilka den behörige ledamoten av 
revisionsrätten begär ytterligare information eller meddelar de preliminära slutsatser som 
kan dras av kontrollanternas iakttagelser. Ett ständigt problem är att sektorsskrivelser inte 
alltid skickas eller skickas först månader efter det att kontrollerna ägt rum, när utkastet 
till årsrapport redan ligger klart. Dessutom förklarar inte revisionsrätten, i motsats till vad 
som är brukligt på nationell nivå, varför vissa anmärkningar kvarstår trots de behöriga 
nationella myndigheternas vederläggning. Endast en väl fungerande dialog och en 
grundläggande respekt för överenskomna förfaranden kan avhjälpa de nuvarande 
bristerna. Att införa nya förfaranden för detta ändamål är överflödigt och kan motverka 
sitt eget syfte. 
Detta hindrar inte att man hjälper kommissionen att markera vilka avsevärda förbättringar 
som gjorts i de system som med rätta ifrågasatts av revisionsrätten. 
Tyvärr underlättas inte denna uppgift inom ramen för beviljandet av ansvarsfrihet 1996 
av den föreliggande årsrapportens snarast ojämna, för att inte säga fragmentariska 
karaktär. Vad beträffar Belgien och de fall då man i årsrapporten uttryckligen namnger de 
kritiserade medlemsstaterna, är anmärkningarna få. Detta skulle kunna tolkas som att 
situationen i Belgien är tillfredsställande och att det således inte finns några nämnvärda 
förändringar att ta upp. 
Med hänsyn till att de viktigaste anmärkningarna mot Belgien detta år framförallt beror 
på brister i den europeiska lagstiftningen och i vissa fall pä bristande kunskaper hos vissa 
av unionens kontrollanter om de nationella systemen, stöds kommissionens initiativ för 
alt förbättra de aktuella bestämmelserna, och ytterligare ansträngningar kommer att göras 
för att informera mellanliggande instanser om de befintliga systemen. 
A 
Belgiens ständiga representation 
vid Europeiska unionen 
NB I 1-61 10-67.060 
(YVIlrm353) 2.6.1998 
rue Belliard 62 
1040 Bruxelles 
Tfn. 233.21.11 
Fax 231.16.75 
Herr generaldirektör, 
Beträffande: Rapport om uppföljningen av revisionsrättens iakttagelser i årsrapporten för 
budgetåret 1996 
Er skrivelse 00573 
Härmed bifogas: 
( 1 ) Det belgiska lull- och accisverkcts svar på översikten av punkterna i 
revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 
(2) Den flamländska gemenskapens anmärkningar beträffande punkt 7.27 i kapitel 7 
Herr J.P. Mingasson 
Generaldirektör - Budget 
Europeiska kommissionen 
me de la Loi, 200 
1049 Bruxelles Högaktningsfullt, 
Den ständige representanten 
F. van Daele 
15 
Finansministeriet 
Tull- och accisverket Bryssel den 7 maj 1998 
Belgiens ständige representant 
vid Europeiska unionen 
Belliardstraat 62 
1040 Bryssel 
Er skrivelse/referens Vår referens 
PI1-91-6110-65.236 -312 D.C.F. 
PI 1-91-61 10-65.251 -314 146.645 
(YVHim) Handläggare: 
E. Soencn 
Tfn 02/210.33.68 
Beträffade: Kommissionens årsrapport för budgetåret 1996 
Härmed bifogas kommentarer till iakttagelserna i årsrapporten för budgetåret 1996, 
närmare bestämt punkterna : 1.10, 1.16, 1.17, 1.56, 1.58, 1.60, 1.110, 5.12, 5.17, 5.18 och 
5.35. 
Punkt 1.10 b 
Det belgiska tull- och accisverket delar inte åsikten att de dröjsmål som konstaterats i 
Antwerpen i samband med frigörandet gäller för alla belgiska kontor. I §681.5 i 
Instructie Comptabilités (Föreskrifter - Bokföring) - del I (D.I. 410) uppmanas 
tullmyndigheterna att påskynda förfarandet vid uppbörd av tullar i efterhand eller av 
preliminära tullar (med säkerhet) som har fastställts, liksom av tullar inom ramen för det 
allmänna preferenssystemet. Myndigheterna uppmärksammas också på att om de 
tillhandahållna beloppen är mindre än de belopp som skall överföras, måste 
medlemsstaten betala dröjsmälsränta till gemenskapen. 
Det belgiska tull- och accisverket anser dessutom att det arbetssätt som ledningen och 
kontoret i Antwerpen har tillämpat är i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 
222 ff. i gemenskapens tullkodex. Det är emellertid möjligt att dessa bestämmelser inte är 
i överensstämmelse med artikel 2 i förordning (EEG) nr 1152/189. 
Vad beträffar bokföringen fastställdes att akterna i samband med kontroller i efterhand av 
intyg inte bokfördes i B-räkenskaperna i enlighet med bestämmelserna i artikel 218 i 
gemenskapens tullkodex. Enligt artikel 219 får emellertid tidsfristerna för bokföring 
förlängas upp till 14 dagar. 
I samband med kontroller i efterhand bokför dock ledningen i Antwerpen sedan den 1 
januari 1997 uppbörder i efterhand i B-räkenskaperna omedelbart efter det att gäldenären 
underrättats. 
16 
Punkt 1.10 c 
I punkt 27 till och med 29 i rapporten av den 14 november 1996 med referens 
RT03()4N2.wpd och rapporten av den 10 januari 1997 med referens RT00014F1 
behandlar revisionsrätten de förhållanden som konstaterats på tullkontoren Brussel-
Entrepot och Geni beträffande framläggandet av ett åtagande vid införsel av varor, för 
vilka deklaranten anser sig berättigad till förmånstull sats men inte kan lägga fram bevis 
på de aktuella varornas ursprung vid tidpunkten för införseln. 
Av dessa konstateranden framgår det att de bestämmelser som avses i punkt 147-149 i 
Instructic Gemeenschappen en Preferenties (Föreskrifter - Europeiska gemenskaperna 
och tullpreferenser) inte har uppfyllts i ett antal fall (som anges i de tabeller som bifogas 
som bilaga 5 till och med 7 till ovan nämnda rapport) 
I syfte att åtgärda de brister som revisionsrätten har fastställt beträffande efterlevnaden av 
bestämmelserna i artikel 256.1 och 258 i tillämpningsföreskrifterna, skickades de 
nödvändiga instruktionerna till alla tullmyndigheter i form av ett cirkulär med referens 
I).I). 111.357 av 23 juni 1997 angående Gemeenschappen en preferenties - Overlegging 
van cerli Heaten achleraf (D.I. 520.5) (Europeiska gemenskaperna och tull preferenser -
l Jppvisande av intyg i efterhand) - se bilaga. 
Punkt 1.16 
Det belgiska tull- och accisverket är för närvarande i färd med att omarbeta de fasta 
tullsalserna och fördelningsnyckeln mellan de olika skatterna. 
Punkt 1.17 
Denna punkt berör inte de belgiska myndigheterna. 
Punkt 1.56 
Denna punkt berör inte de belgiska myndigheterna. 
Punkt 1.58 
De berörda tullmyndigheterna i Gent kommer att anmodas att förklara sig beträffande 
NV Polywcave:s för sent avslutade deklaration för hänförande till ett tullförfarande. 
Revisionsrätten kommer att underrättas om vad som framkommer vid utredningen av 
1 Vägan. 
De berörda tullmyndigheterna i Gent har undersökt samtliga akter beträffande NV 
Poly\veaves:s för sent avslutade deklaration för hänförande till ett tullförafarande och det 
framgick att tidsfristen för samtliga deklarationer hade förlängts i enlighet med det 
tillämpliga förfarandet, antingen genom huvudkontrollören eller på dennes begäran av 
den regionala tulldirektören. Eftersom revisionsrätten inte närmare anger vilken 
deklaration för hänförande till tull förfarandet för aktiv förädling det rörde sig om, kan 
inLia ytterligare upplysningarges. 
17 
Punkt 1.60 
I de ilesta fall anges i tillståndet för användning av förfarandet för aktiv förädling att 
avkastningsgraden måste baseras på produktionsuppgifterna i bokföringen vid 
tillståndshavarens företag. I det sammanhanget används så ofta som möjligt den 
minimiavkastning som uppstår vid bearbetningen av importvaror för att undvika att 
tillståndshavaren proportionellt sett avslutar förfarandet för hänförande till ett 
tullförfarande för en för stor del av importvarorna vid utförseln av de bearbetade 
produkterna. Kontrollmyndigheterna skall vid kontrollen av deklarationen för hänförande 
till tull förfarandet undersöka om den faktiska avkastningen är korrekt, i enlighet med 
Instructie Actieve vcrcdeling 1988 (Föreskrifter - Aktiv förädling 1988), punkt 395 och 
45 i Comptabiliteilsnota schorsingssysteem (Föreskrifter - Bokföring för 
suspensionssystcmet). 
Om det anges i tillståndet för aktiv förädling att avslutningen av förfarandet skall ske på 
grundval av antalet stycken, skall avkastningsgraden bero på antalet stycken som faktiskt 
finns bland förädlingsprodukterna vid utförseln. Antalet införda importvaror skall anges 
på exportdeklarationen eller på den basförteckning som eventuellt måste bifogas och där 
de bearbetade produkternas sammansättning, som kontrollerats av tullen i förväg, uppges. 
Om den exakta avkastningsgraden anges i tillståndet för aktiv förädling, beror detta på att 
man i det aktuella fallet tilllämpar en schablonavkastningsgrad eller att de 
produktionsuppgifter som den sökande uppgivit på grundval av bokföringen accepterats 
som en genomsnittlig avkastningsgrad. 
Bortsett frän de scliablonavkastningsgraderna kan de avkaslningsgradcr som anges i 
ansökningarna vid minsta tvivel jämföras med de avkastningsgrader som angivits för 
liknande bearbetningar i tillstånd för aktiv förädling. Ytterligare upplysningar kan alltid 
begäras av de sökande. I vissa fall begär man att Inspektionen för värdering och extern 
räkenskapskontroll (IWECC) vid tillståndsgivningen samtidigt genomför en kontroll av 
avkastningsgraden. Vad beträffar kemiska produkter begärs nästan systematiskt ett 
uttalande från verkets laboratorium när det gäller avkastningsgraden och eventuellt 
identifieringen. 
Av det som anförts ovan bör framgå att den avkastningsgrad som den sökande anger inte 
utan vidare övertas i tillståndet för aktiv förädling. 
Det bör också läggas till att kontrollen i efterhand av avkastningsgraderna sker enligt § 
42 och 56 i Instructie Aclievc Veredeling (Föreskrifter - Aktiv förädling) - D.1.451.001. 
Sammantaget bidrar bestämmelserna i artikel 42 till 56 och artikel 395 och. 
bestämmelserna i punkt 46 i Comptabiliteilsnota schorsingssysteem (Föreskrifter -
Bokföring för suspensionssystemet) som bifogas ovan nämnda föreskrifter till en korrekt 
kontroll av avkaslningsgraderna på området aktiv förädling. Dessa bestämmelser kräver 
ingen ytterligare kommentar och kan omedelbart tillämpas av de externa tjänsterna. Den 
belgiska förvaltningen anser därför att det inte är nödvändigt att vidta särskilda åtgärder 
på området kontroller i efterhand av avkastningsgrader för aktiv förädling. 
18 
Punkt 1.110 
En tullrapport är ett officiellt dokument som upprättas av behöriga tjänstemän. I 
rapporten ges, beträffande bevisföring och efterforskningar av brott och gärningsmän, en 
kronologisk, noggrann och objektiv redogörelse för egna konstateranden och egen 
efterforskning, avlagda förklaringar och inhämtade upplysningar. 
Förutom redogörelsen för ovanstående uppgifter, omfattar tullrapporten en redogörelse 
för sambandet som myndigheten konstaterar mellan de omständigheter som utgör en del 
av brottet och lagen. I viss mån skall den tjänsteman som upprättar rapporten närmare 
ange överträdelsen. 
I tullrapporten identifieras de misstänkta. 
En lullrapporl måste upprättas omedelbart eller sa snart som möjligt efter det att man har 
konstaterat de faktiska förhållandena. Detta medför att en rapport måste upprättas efter 
varje ti I Hal le då en kontroll utförts, även om man vid flera kontroller gör konstateranden 
som bevisar en och samma överträdelse. Mellan datumet för den första tullrapporten (de 
första konstaterandena) och belalningsanmodan, som först kan skickas när hela 
undersökningen har avslutats och alla bevis har lagts fram, kan det i vissa fall gå lång tid, 
till exempel på grund av gemenskapens kontroller på plats eller kontroller i efterhand. 
En tull rapport innehåller en redogörelse för sakförhållanden och iakttagelser och en 
uppräkning av de misstänkta personer som förekommer liksom de straffrättsliga och 
civilrättsliga följderna av de begångna överträdelserna. Den regionala direktören för tull 
och accis är den behöriga myndighet som officiellt fastslår tullskulden, anger vem som är 
gäldenär och beräknar tullens storlek. Denne fattar det första administrativa beslutet, 
bokför, meddelar skulden till gäldenären (gäldenärerna) och utsänder betalningsanmodan. 
De regionala direktörerna har gång pä gång gjorts uppmärksamma på att de akter där 
egna medel förekommer måste behandlas i första hand och alt man omedelbart efter 
mottagandet av den tullrapport som avslutar undersökningen skall fatta det första 
administrativa beslutet eller i förekommande fall bestämma tullskulden. Den centrala 
förvaltningen tvivlar inte pä att sä sker. I vissa mycket invecklade och/eller juridiskt 
svära fall kan en viss försening uppstå pä grund av brist på (tillräckligt kvalificerad) 
personal. 
1 punkt 1.110 ges alltför få konkreta upplysningar för att akten i fråga skall kunna 
identifieras och det är därför inte möjligt att ge någon närmare information om det 
särskilda fallet. 
19 
Punkt 5.12 
I denna punkt behandlas åtgärder för kontroll av de effekter som stödet till Kanarieöarna 
falt. Därför berör inte denna punkt de belgiska myndigheterna. 
Punkt 5.17 och 5.18 
Utfärdandet av intyg för kött från vuxna handjur i Belgien är uteslutande en fråga för 
institutet för veterinärkontroller (Instituut voor Vétérinaire Keuring) (social-, hälso- och 
miljöministeriet). 
Punkt 5.35 
Problemet med jordbruksprodukter som har avvisats från ett tredje land och som 
tillfälligt kommer tillbaka till gemenskapen innan de återexporteras till ett annat tredje 
land, behandlas för närvarande i förvaltningskommittén "Handelsmekanismer". 
Generaldirektör 
C. VAN WALLEGHEM 
20 
FINANSMINISTERIET 
Tull- och accisvcrkct 
TULLFÖRFARANDEN 
EUROPEISKA GEMENSKAPERNA D.I. 520.5 
OCH 
TULLPREFERENSER 
UPPVISANDE AV INTYG D.D. 111.347 
I EFTERHAND 
Bryssel den 23 juni 1997 
Från de regionala direktörerna till 
- alla handläggande myndigheter 
- all personal på nivå 1 och 2 + 
KONFIDENTIELLT 
1. Frän den 15 till och med den 19 april 1996 genomförde tjänstemän från 
revisionsrätten en kontroll av egna medel. 
Kontrollen gällde bland annat förfarandet vid framläggandet av ett åtagande vid import 
av varor, för vilka deklaranten anser sig berättigad till förmånstull sats, men vid 
tidpunkten för införseln inte kan lägga fram bevis på ursprung som medför 
förmänsbehandling. 
Kontrollen ägde rum på tullkontoren Brussel-Entrepot och Gent. 
2. I kontrollrapporten hävdar revisionsrätten att den frist som fastställs i artikel 256.1 i 
tillämpningsföreskrifterna för överlämnandet av de handlingar som saknades när 
importdeklarationen togs emot, inte respekterades i ett antal fall. 
Revisionsrätten anför också att den säkerhet som ställdes i de ovan nämnda fallen enligt 
artikel 257.4 a i tillämpningsföreskrifterna inte bokfördes omedelbart efter utgången av 
den tidigare nämnda fristen. 
3. Nedan ges en kortfattad redogörelse för importkontorens arbetsuppgifter, tidsfristerna 
för genomförandet av dessa uppgifter och förpliktelserna i fråga om bokföring av 
säkerheten. 
Frislcr 
4. När deklaranten anser sig berättigad till förmånslullsats men inte kan överlämna den 
dokumentation som krävs vid införseln, får importdeklarationen godkännas om 
deklaranten gör ett skriftligt åtagande (i tvä exemplar) där han förbinder sig all inom en 
21 
månad, från tidpunkten för mottagandet av ovan nämnda deklaration, uppvisa det intyg 
(eller ursprungsbevis) som krävs (§147 i Instructie Gemeenshappen en Preferenties 
(Föreskrifter - Europeiska gemenskaperna och tullpreferenser)) 
Bara om deklaranten som undertecknat ovan nämnda åtagande uttryckligen begär delta, 
lär mottagaren förlänga frislen på en månad med högst tre månader (§148 i Instructie 
Gemeenshappen en Preferenties (Föreskrifter - Europeiska gemenskaperna och 
lui I preferenser)). 
När det ovan nämnda åtagandet undertecknas, skall en säkerhet ställas för de tullar och 
den mervärdesskatt som skulle kunna krävas om intyget inte överlämnas inom den 
föreskrivna tidsfristen eller om det överlämnas när tullarna har fastställts på nytt eller, i 
fall då det rör sig om en tullkvot, gränsen för denna kvot har uppnåtts (§ 152 i Instructie 
Gemeenshappen en Preferenties (Föreskrifter - Europeiska gemenskaperna och 
tullpreferenser)). 
Bokföring 
Om deklaranten inte har lagt fram det intyg som krävs inom ovan nämnda tidsfrist, skall 
det belopp som ställts som säkerhet omedelbart bokföras. 
* 
* * 
6. Det bör påpekas all konsekvenserna blir allvarliga om bestämmelserna i artikel 256.1 
och artikel 258 i tillämpningsföreskrifterna inte följs. Verket kan ställas till ansvar om 
indrivning av egna medel inte genomförs eller genomförs för sent. 
Därför måste cheferna för tullmyndigheterna se till att föreskrivna förfaranden tillämpas 
och att tidsfristerna hålls. 
För generaldirektören: 
W. BAERT 
Revisor 
22 
Svar pä revisionsrättens anmärkning beträffande tillämpningen av artikel 5.3 i förordning 
(EEG) nr 2084/93 i Belgien (Flandern). 
I punkt 7.27 i kapitel 7 i årsrapporten för budgetåret 1996 hänvisar revisionsrätten till ett 
flamländskt projekt som sam finansieras inom ramen för ESF:s mål 4. Vid ett 
konlrollbesök av projektet konstaterades alt del visserligen fanns en privat investering, 
men att denna inte kom frän samma företag som drog direkt nytta av utbildningen. 
Revisionsrätten utgår i delta fall frän att det måste finnas ett direkt band mellan företag 
och arbetstagare, med andra ord att de kostnader som är förbundna med en viss 
arbetstagare bara kan finansieras genom det egna företaget 
Den privata investeringen i projektet i fråga kom från underleverantörer som frigjorde 
personal för att medverka i utvecklingen av undervisningsmoduler och utbildning av 
lärare. Den privata investeringen ses i Flandern inte som en investering i enskilda 
arbetstagare, utan som en investering i operativa program. Det har bland annat att göra 
med de svårigheter som "små och medelstora företag" har när det gäller alt frigöra 
nödvändiga medel och lid för all genomföra utbildningen. 
Flamländska små och medelstora företag är mycket små företag och dessa har ännu inte 
någon riktig utbildningskultur. I små och medelstora företag är man inte tillräckligt 
medveten om vikten av att investera i mänskligt kapital. Innan invändningarna mot 
ekonomiska konsekvenser och tidsinvesteringen kan övervinnas, måste behovet av 
utbildning, konceptet livslångt lärande och systematisk planering av utbildning genom 
utbildningsplaner klargöras. I Flandern arbetar man genom liera åtgärder inom ramen för 
tyngdpunkt II i mäl 4 för all öka medvetenheten och för att införa en utbildningskultur i 
de smu och medelstora företagen. Dessa åtgärder måste på lång sikt leda till att små och 
medelstora företag höjer sina ambitioner på utbildningsområdet och själva skapar en 
större budget för utbildning. 
När det gäller de operativa programmen uppfyller förvärvslivet i stor utsträckning kravet 
pä egna investeringar Övervakningskommittén för mål 4 kan likaså bekräfta att kravet på 
privata investeringar uppfylls. Del är dock inte fråga om en direkt relation mellan 
förelags privat investeringar och deras egna arbetstagare. 
23 
DANMARK 
SKATTEMINISTERIET 
Sekretariatet 
Den 6 mars 1998 
Ref. 98.229.12 
Danmarks bidrag till uppföljningen av revisionsrättens årsrapport för 1996 
Egna medel 
Punkt 1.7 
Revisionsrätten nämner ett fall angående försenad inbetalning av dröjsmålsräntor till 
kommissionen på grund av försenade inbetalningar av antidumpningstullar. 
Upphovet till fallet var att de danska myndigheterna vid en genomgång av 
räkenskapssystemen fann ett fel som hade medfört försenade betalningar av 
antidumpningstullar. En del av dessa förseningar härrörde från budgetåren före 1991. 
Förseningarna innebar att Danmark ålades att betala dröjsmålsräntor i enlighet med 
artikel 11 iförordning 1552/89. 
Den första delen av dröjsmålsräntorna för försenade betalningar efter 1991 betalades vid 
slutet av december 1995, medan resterande del inte betalades i avvaktan på ett 
klargörande av om den skulle preskriberas enligt den administrativa praxis som normalt 
används i dessa fall. 
De danska myndigheterna betalade, efter alt ha diskuterat problemet med kommissionen, 
resterande del av dröjsmålsräntorna till kommissionen den 20 augusti 1997. Fallet är 
därmed avslutat. 
Punkt 1.17 
De danska myndigheterna har inga omedelbara kommentarer till denna punkt eftersom 
ingen hänvisning görs till konkreta danska fall. Det skall emellertid påpekas att de 
förfaranden som används för att fastställa och uppbära egna medel är avsedda att 
säkerställa att de egna medlen fastställs och uppbärs inom föreskrivna tidsfrister. 
S 
SPANIEN 
Som svar på skrivelsen (00573) från Edith Kitzmantel, biträdande generaldirektör för 
GD XIX (ansvarig för förbindelser med parlamentet, revisionsrätten och 
medlemsstaterna) till ambassadören vid Spaniens ständiga representation vid Europeiska 
unionen i vilken man förtecknar de anmärkningar som finns i revisionsrättens årsrapport 
för 1996 vad gäller Spanien efter det att anmärkningarna har undersökts, och som ett 
tillägg till kommissionens svar i årsrapporten, återfinns nedan ett antal påpekanden enligt 
instruktionerna i bilagan till nämnda skrivelse, med undantag för de kapitel som rör den 
gemensamma jordbrukspolitiken. Dessa kommer att översändas så snart som möjligt från 
Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel. 
DEL I: EGNA MEDEL 
KAPITEL 1 - EGNA MEDEL 
Traditionella egna medel 
Ekonomisk förvaltning i medlemsstaterna 
Försenat fastställande av egna medel 
Punkt 1.10 och 1.17: När kommissionen upptäcker förseningarna i tillhandahållande 
kräver den dröjsmålsränta av medlemsstaten i en separat skrivelse och med angivande av 
beloppet. 
Kontroll av varuflödet och godkännande av frizonsverksamhet: 
Punkt 1.33: Efter revisionsrättens besök 1996 höll tullmyndigheterna ett möte med 
operatörerna i Barcelonas frizon och poängterade att dessa måste uppfylla 
gemenskapsbestämmelserna i artikel 176 i förordning 2913/92 och artikel 807 i 
förordning 2454/93. 
29 operatörer har inlett förfarandet för att få tillstånd från Departamento de Aduanas e 
Impuestos Especiales (myndighet för tullar och specialskatter). Läget är följande: 
- Departamento de Aduanas e Impuestos Especiales har godkänt lagerbokföringen för 6 
företag. 
- 10 företag väntar på godkännande från Departamento de Aduanas e Impuestos 
Especiales. 
- 13 företag väntar på rapport från Tullkontrollen. 
Som bilaga återfinns en modell för ansökan om tillstånd och godkännande som detta 
centrum har utarbetat. 
A ktiv förädling: 
Uppvisande av deklaration, fastställande och tillhandahållande av avgiftsbeloppet 
Punkt 1.55: Ända till slutet av 1995 gjordes kontrollen av tillstånd manuellt, vilket ledde 
till stora förseningar i tillhandahållandet, framförallt inom tullen där elt stort antal 
operationer hade genomförts under förfarandet för aktiv förädling. Från och med 1996 års 
början finns ett dataprogram som underlättar kontrollen, varför liknande förseningar bör 
kunna förhindras i fortsättningen. 
2> 
Likvärdig ersättning och export i förväg 
Punkt 1.63: Numera finns dataprogrammet "Pendencias" som förhindrar att en situation 
som den som revisionsrätten upptäckte vid sitt besök upprepas. 
Detta program används för att förbättra kontrollen av förfarandet för aktiv förädling. 
När det gäller tillstånd för förfarande för aktiv förädling nr 63-01039972, för firman 
"Sandoz Agro, S.A.M, där export i förväg ägde rum utan att tillstånd hade getts för denna, 
och för vilken revisionsrätten upptäckte en deklaration för export i förväg som 
motsvarade 4 importer (IMS 5 med följande nummer och datum: 044169 av den 7 
september 1995, 062902 av den 27 december 1995, 030813 av den 30 november 1995 
och den 25 mars 1996) gäller följande: 
a) Tullen i Barcelona sände en skrivelse den 25 april 1996 till den berörda parten i vilken 
man meddelade att exporten i förväg inte täcktes av tillståndet för förfarande för aktiv 
förädling. 
b) Den berörda parten har inte svarat på skrivelsen av den 25 april 1996. 
c) Aktiv förädling har inte skett på grundval av detta tillstånd sedan den 25 mars 1996. 
d) Återkrav av avgifter för åsidosättande av förfarandet har skett vid 5 tillfallen. 
Summorna och datum för tillhandahållande framgår av följande tabell: 
Nummer pa 
adm. 
enhetsdok. 
0811-5-44169 
0811-5-62902 
0841-5-30813 
0811-6-14853 Arendenummer 
• 
0811-5-373451 
0841-6-953382 
0811-6-953364 
0841-6-953355 
0811-6-953373 Betalning av EEG:s 
utjämningstull 
673 732 
198 378 
142 935 
2 398 086 
209 859 8 486 
6 596 
107 973 
8 071 Datum for 
faststallande 
19.10.1995 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 Tillhanda-
hallande 
december 1995 
februari 1997 
februari 1997 
februari 1997 
februari 1997 
DEL III. STRUKTURÅTGÄRDER 
KAPITEL 6 - EUROPEISKA REGIONALA UTVECKLINGSFONDEN 
2<? 
Avslutande 
Iakttagelser avseende program och verksamheter som avslutats 
Utgifternas stödberättigande 
Punkt 6.30: Den verksamhet som revisionsrätten avser i denna punkt genomfördes under 
den första period då spanska staten begärde samfinansiering för verksamhet genom 
strukturfonderna. 
Detta innebär att vid den tidpunkt då man planerade verksamhet som samfinansierades 
med gemenskapsstöd, föreslogs och inleddes förfarandet för förvaltning och uppföljning 
vad gäller gemenskapsmedlen. Stor uppmärksamhet gavs åt kvantitativ verifikation av 
den samfinansierade verksamheten och man lade tonvikten på att dokumentera stödet. 
Med tiden har samordningen, ledningen och utvärderingen av den samfinansierade 
verksamheten avsevärt förbättrats. För närvarande är den information som lämnas för 
verksamheten både kvantitativ och kvalitativ. 
Angående revisionsrättens påpekande bör det sägas att det som föreslogs för 
kommissionen inom ramen för Résider I var ombyggnad av en föråldrad 
industribyggnad. Vid tidpunkten för ansökan om samfinansiering planerade man att 
göra om byggnaden till ett hantverkscentrum. 
De verifikationer som överlämnades till kommissionen i samband med denna åtgärd 
överensstämde helt med kostnaderna for ombyggnaden av den föråldrade 
byggnaden som innefattades i Résider I-programmet. 
Beslutet om att ändra vad byggnaden skulle användas till togs mycket senare. 
I samband med denna punkt måste man komma ihåg att efter den 29 juli 1988 då 
Resider-programmet för Baskien - som innefattade underåtgärden 1.1" Återanvändning 
av oanvända industribyggnader" - lades fram för kommissionen, inträffade en rad 
omständigheter som medförde att meddelandena till kommissionen ändrades. I november 
1990 talade man om projektet Elkartegi i Bilbao, som innefattades i åtgärd 1.1.2 
"Återanvändning av föråldrade industribyggnader" och som härrörde från det tidigare 
Resider-programmet i Baskien. 
Vid utformningen av denna åtgärd fastslogs att genom den "vill man ge en fast grund till 
hantverkssektorn och göra den produktiv genom att ge den de nödvändiga medlen för en 
produktiv och marknadsanpassad struktur". Dessutom kommer det offentliga utrymme 
som ges genom företagets tjänster att hjälpa till med den ekonomiska inhämtningen i 
Bilbao-området, där förläggningen av denna typ av verksamhet styrs av spekulationer på 
tomtmarknaden. 
Det ändrade Resider-programmet antogs av kommissionen den 26 september 1991. Vid 
denna tidpunkt planerade La diputaciônforal de Bizkaia (Biskayas regering) att förlägga 
en gemensam servicetjänst för Biskayas små och medelstora företag till byggnaden när 
den hade renoverats. 
Åtskilligt senare gjordes ett enkelt administrativt fel då man inte meddelade 
kommissionen att användningen av byggnaden hade ändrats. Idag hyser den företaget 
LantikS.A.. 
Sammanfattningsvis påpekas när det gäller denna verksamhet: 
• 
• Inget bedrägeri har förekommit i den verksamhet som utövas av La diputaciôn foral 
de Bizkaia. 
La diputaciôn foral de Bizkaia och företaget Foral Azpiegitura, som utförde 
verksamheten, har hela tiden varit i god tro. 
Inget missbruk av rättigheter har förekommit i arbetssättet inom det företag som hade 
ansvar för det erhållna stödet. 
ÅTGÄRDER SOM GENOMFÖRS TILL FÖRMÅN FÖR FÖRETAG, I 
SYNNERHET FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG INOM RAMEN FÖR 
ERUF 
Stöd till företagens verksamhet 
Sammanslagning och överlappning av stöden: 
Punkt 6.61: Det fall som åsyftas rör projektet "Alfagran" vilket omfattades av olika stöd. 
Bland dessa stöd fanns ett lån på 20 miljoner pesetas som godkändes av El instituto de 
fomento de la region de Murcia (Institutet för främjande av regionen Murcia) den 24 
april 1992. Vid den tidpunkten kände institutet till allt det stöd som hade beviljats 
projektet. Dessa stöd kunde kombineras sinsemellan och översteg inte sammantaget 
motsvarande nettobidrag. Det enda undantaget var just det stöd som senare beviljades av 
Europeiska kommissionen inom ramen för LIFE-programmet. 
Pä samma säll låg bidraget från POIR (Programa operativo de incenlivos régionales -
program för regionala initiativ) som beviljades den 6 maj 1992, inom marginalen for 
nämnda nettobidrag. När man fick kännedom om de andra stöd som förekom, beslutades 
dock att kostnader inom programmet inte längre skulle vara stödberättigde. 
Vad gäller LIFE-stödet, som var det som beviljades sist, bör det påpekas detta beviljades 
direkt av kommissionen utan att denna först hade begärt information från de spanska 
myndigheterna om annat stöd som beviljats projektet. Vi känner inte heller till att 
kommissionen meddelade det stödmottagande företaget att LIFE-stöd inte kunde 
kombineras med annat gemenskapsstöd i samband med beviljandet av stödet. 
Bland övriga åtgärder som skall vidtas, förutom uteslutandet av ovannämnda POIR-stöd, 
har vi förstått att LIFE-stödet skall övervägas och detta beror hur som helst på vad 
kommissionen gör i frågan. 
Eftersom det bör skapas en mekanism som hindrar att fall som det ovannämnda uppstår 
har kommissionen begärt av de spanska myndigheterna att de skall införa en 
bestämmelse som garanterar öppenhet i fall då stöd ges från flera håll. 
Därför översände de spanska myndigheterna en skrivelse till kommissionen, daterad den 
21 juli 1997, där man åtog sig att anta en kontrollbestämmelse om sådan ackumulering av 
stöd, inom ramen för övergripande stöd från Agenda de desarrollo de Castillay Leôn 
(Utvecklingsbyrån, Castilla y Leon). Denna bestämmelse innehåller följande element: 
10 
• Separata konton som tillåter att tillgångarna identifieras efter ursprung, fonder och typ 
inom varje nivå av förvaltningen. 
• Redovisningsbestämmelse som tillåter förening av transaktioner som finns på dessa 
konton för att fastställa samfinansieringen (belopp, procent osv.) och andra aspekter 
som rör programmen i fråga. 
När denna bestämmelse har utformats kommer den att överlämnas till kommissionens 
enheter för att ges giltighet och detta kommer att bli en piloterfarenhet som sedan kan 
utsträckas till andra autonoma regioner i Spanien som ännu inte har ett liknande system. 
Punkt 6.62-6.63: När det gäller investeringar som rör saluföring och bearbetning av 
jordbruks- och skogsbruksprodukter dyker det regelbundet upp tveksamheter när man 
skall skilja mellan den första och andra bearbetningen, bland annat på grund av 
avsaknaden av nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser som anger klara 
kriterier för denna åtskillnad. Denna situation innebär inte att ett projekt blir föremål för 
samfinansiering från den ena eller andra av gemenskapens fonder i förhållande till 
intressenternas lämplighet eller fördelar, utan gemenskapsreglerna i fråga tillämpas strikt, 
i detta fall bestämmelser inom EUGFJ-utvecklingssektionen, på grundval av fastställda 
kriterier för val av projekt för bearbetning av jordbruks- och skogsbruksprodukter. 
I fråga om El instituto defomento de la region de Murcia måste det påpekas att detta 
organ utför ett arbete som syftar att förena och använda de olika stödsystemen på ett 
korrekt sätt. Detta är särskilt viktigt i samband med stöd från ERUF eller EUGFJ, som är 
sinsemellan oförenliga, varför man har skapat en ram för samarbete och ömsesidigt 
informationsutbyte mellan El instituto defomento och La consejeria de medio ambiente, 
agricultura y agua (miljö-Jordbruks- och vattenkontoret), dvs. de organ som har hand 
om förvaltningen av dessa fonder. 
Vad gäller La direcciôn general de Incenlivos econômicos régionales (styrelsen för 
regionala ekonomiska initiativ) bör det nämnas att samordningen mellan olika 
stödsystem föreskrivs på högsta lagstiftningsnivå. Genom artikel 4 i lag 50/1985 av den 
27 december om korrigering av ekonomiska obalanser inom landet ges El consejo rector 
de incentivos régionales (Rådet för regionala initiativ) ansvaret för samordning av 
sektorstöd med regionala effekter. Detta ansvar utvecklas i artikel 20.1b i dekret 
1535/1987 vars genom vilket bestämmelserna om utveckling i lag 50/85 godkänns. I 
artikel 23.Id i samma dekret fastställs de autonoma regionernas skyldighet att informera 
om det stöd som beviljas inom området, särskilt EUGFJ-stöd. En representant från 
Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel deltar i detta råds möten där stöd under 
programmet föreslås. Denne representant står i förbindelse med ledningsgruppen inom 
EUGFJ som fullt ut samarbetar med POIR. 
Följaktligen finns adekvata system för att undvika överlappning mellan dessa två fonder. 
Stöd till finansiering avföretag 
Erhållande av lån: 
Punkt 6.80: Det övergripande stöd som åsyftas i denna punkt är under omarbetning för 
alt anpassas till revisionsrättens slutsatser av den ekonomiska kontroll som utfördes den 6 
till 17 maj 1996. Bland annat har betalningarna från gemenskapsfonderna avbrutits. Man 
skall helt föra över de räntesubventioner som föreskrivs i det övergripande stödet till de 
små och medelstora företagen och därigenom korrigera de intygade utbetalningarna så att 
de stämmer med de utförda betalningarna. Vad gäller olika utgifters stödberättigande har 
man oekså gett instruktioner till det förmedlande organet att inte räkna med fordringar 
som inte bedöms kunna uppbäras i beräkningen, även om dessa kan hänföras till det 
program som kommissionen godkänt, på så sätt att varje risk att sådana kostnader 
godkänns för samfinansiering från gemenskapen. 
Åtgärdernas genomförande: 
Punkt 6.83:1 samband med PITMA-programmet (Programa Industrial y Tecnolôgico 
Medioambiental, industriellt och tekniskt miljöprogram) som åsyftas i första delen av 
denna punkt, orsakade uppkomsten av misslyckade projekt att man måste dra av de 
summor som rörde dessa projekt från den sista utgiftsdeklarationen för 
åtgärdsprogrammet för Medio Ambiente y Recursos Hidricos (miljö och vattenresurser) 
och därför minskades den totala summan av intygade utgifter med ungefär 9 miljoner 
ecu. 
Emellertid verkar det av formuleringarna som om revisionsrätten ser något som är ett 
undantag som en regel, eftersom det bör påpekas att vid de olika stickprovskontroller 
som gjorts har de nationella myndigheterna upptäckt liknande situationer som har lösts 
på ett korrekt sätt. 
Vad gäller anmärkningen om bevarandet av sysselsättningen anser vi att revisionsrättens 
synpunkt inte är korrekt. 
När det gäller POIR har i själva verket medgivandena om stöd en giltighetstid på normalt 
tvä är under vilken alla krav skall uppfyllas. Om kraven (bland annat skapande av 
arbetstillfällen) är uppfyllda när giltighetstiden gått ut kan stödet utbetalas. Men om 
arbetstillfället inte är permanent, krävs att det skall finnas kvar i minst tre år, med 
beräknande av den tid som förlupit sedan det skapades, även om giltigshetstiden 
överskrids. Det kan alltså inträffa att det vid slutet av giltighetstiden finns icke 
permanenta arbetstillfällen som ännu inte har varat i tre år. I dessa fall utsträcks kravet på 
bibehållande tills dess att kontrakten har löpt ut. Med tanke på detta och andra krav 
fastslås i artikel 33.2 i genomförandebestämmelserna till lag 50/85 att övervakning och 
kontroll kan ske upp till fem år från det datum då giltighetstiden för motsvarande stöd går 
ut. Genom detta och genom kravet på särskilda typer av tjänstgöringskontrakt och 
uteslutande av andra, kan man garantera alt arbetsti 11 fallet finns kvar flera år efter det att 
programmet har avslutats oavsett om tjänsten uppehålls av samma eller olika 
arbetstagare. 
Slutligen bör det påpekas att i artikel 37 i ovannämnda förordning anges, i enlighet med 
artiklarna 81 och 82 i den omarbetade versionen av allmänna budgetlagen, förfarandet för 
återbetalning av stöd i fall då kraven inte uppfylls, liksom i följande artiklar ett system 
för påföljder vid uppsåtligt brott, oaktsamhetsbrott eller försumlighet. 
KAPITEL 7. EUROPEISKA SOCIALFONDEN 
Särskilda granskningar 
Partners kapet: 
Punkt 7.18 och 7.19: För den administrativa enheten för Europeiska socialfonden är 
övervakningskommittéerna ett viktigt instrument ior att förstärka samarbetet och också 
12 
ett forum där det nödvändiga samspelet kan uppstå mellan alla de aktörer som deltar i 
förvaltningen av Europeiska socialfondens åtgärder i Spanien. 
Om man beaktar Europeiska socialfondens mål och syftet med dess åtgärder, d.v.s. att 
utveckla de mänskliga resurserna och förbättra hur arbetsmarknaden fungerar, anses det 
mycket värdefullt att arbetsmarknadens parter, både representanter för arbetsgivarna och 
fackföreningarna, deltar i övervakningskommittéerna, eftersom dessa parter bidrar med 
kriterier och synpunkter i kommittéernas debatter och arbete som är representativa för de 
slutliga mottagarna - både företag och löntagare - av Europeiska socialfondens åtgärder. 
Under 1994—1996 har därför representanter från de arbetsgivarorganistaioner och 
fackliga organisationer med bredast bas kallats till samtliga möten i de 
övervakningskommittéer som ansvarar för Europeiska socialfonden, och de har fatt 
samma underlag och förhandsinformation som övriga representanter från deltagande 
institutioner. Representanterna för arbetsmarknadens parter har genom kommittéernas 
interna arbetsordningar samma yttrande- och rösträtt som övriga medlemmar. 
De berörda kommittéerna för Europeiska socialfonden är: 
• Övervakningskommitté för mål 1 : delområde med flera regioner 
• Övervakningskommitté för mål 2: delområde med flera regioner 
• Övervakningskommittén för mål 3 
• Övervakningskommittén för mål 4 
Under de tre första åren inom ramen för gemenskapsstödet för 1994-1999 sammanträdde 
kommittén för mål 1 två gånger per år. Övriga kommittéer sammanträdde endast en gång 
per år. Emellertid har detta ändrats och under 1997 har dessa tre kommittéer 
sammankallats två gånger. 
När det gäller antalet medlemmar beror detta på de projektansvariga som deltar i varje 
mål. Största antalet medlemmar finns i kommittéerna för mål 1 och 3, som med 
kommissionen, arbetsmarknadens parter och Europeiska socialfondens administrativa 
enhet omfattar 30 institutioner. 
Kommittéerna för mål 2 och 4 är å andra sidan mycket små. I kommittén för mål 2 finns 
sex projektansvariga och i mål 4 bara en. 
Angående revisionsrättens anmärkning att kommittéerna inte har analyserat och utvecklat 
indikatorer för att mäta effektiviteten hos ESF-satsningarna har man, efter 
överenskommelse med kommissionen och efter informationsutbyte och diskussioner i 
övervakningskommittéerna, fastställt kriterier för att mäta satsningarnas effektivitet och 
inverkan och beslutat att ge i uppdrag åt externa och oberoende tekniska grupper att 
uppskatta, följa upp och utvärdera ESF-satsningarna enligt befintliga regler (bl.a. artikel 
6 i förordning 2081/93). 
Dessa grupper har redan framställt preliminära rapporter och lägesrapporter för alla 
gemenskapsstödramar. I dessa har man, före utvärderingen av satsningarna med de 
slutsatser och rekommendationer som följer av den, gjort en analys och uppskattning av 
u 
indikatorerna som finns i åtgärdsprogrammen eller i de samlade 
programplaneringsdokumenten och föreslagit nya indikatorer. Dessa rapporter har lagts 
fram från slutet av 1996 och 1997. Alla övervakningskommittéer som har mötts efter 
detta har få tagit del av dem och man har tagit hänsyn till dem inom kommittéernas eget 
arbete. 
Vad gäller de övervakningskommittéer som granskar ESF-satsningarna tillsammans med 
resten av strukturfondssatsningarna (regionala delområden inom mål 1, 2 och 5b) är det 
korrekt att de måste vara den perfekta ramen för att införa den nödvändiga samordningen 
av satsningar mellan fonder. Hittills har man koncentrerat sig mer på analysen av varje 
fonds ekonomiska resurser än på den önskvärda utformningen och planeringen av 
satsningar som kräver en högre grad av integrering och samordning mellan fonder. 
Den privata sektorn, mål 4 och Adapt: 
Punkt 7.27: Den ursprungliga målsättningen i programplaneringen för mål 4 att de små 
och medelstora företagen skulle delta till 80 % i satsningarna verkar svår att uppnå. 
Emellertid konstaterades i en utvärdering efter halva tiden (rapport i juni 1997) att en 
enorm ansträngning har gjorts redan från början av perioden eftersom siffrorna har ökat 
från det första året 1994, då de små och medelstora företagen utgjorde 22 %, till 50 % år 
1995. Under följande år pekar siffrorna på samma gynnsamma trend för de små och 
medelstora företagen. 
I fråga om samfinansiering från de små och medelstora företagen är det riktigt att denna 
typ av företag har svårt att finansiera yrkesutbildningen, vilket förklarar att de inte 
mottagit så omfattande stöd av detta slag. 
Emellertid tillför dessa företag yrkesutbildningen mera än man kan sluta sig till av 
analysen av tillgängliga data (med avseende på additionalitetsprincipen). Detta kan dock 
inte styrkas eftersom, ä ena sidan, företagen inte lägger fram styrkande dokument för 
planen i sin helhet, utan bara de satsningar som samfinansieras och å andra sidan, därför 
att vissa kostnader inte räknas som sådana stödberättigade kostnader för vilka styrkande 
handlingar kan läggas fram. 
Så har ovannämnda utvärdering visat att 44,8 % av de företag som ordnar utbildning för 
sina anställda (bland dessa kan de små och medelstora företagen redan utgöra mer än 
50 %), ordnas denna utbildning under arbetstid. Den tid som ägnas åt utbildning utgör 
således en alternativkostnad. I några fall, då utbildningen sker utanför arbetstid, ersätts 
den med övertidsersättning. Detta sker i 12,6 % av fallen och utgör då en direkt kostnad 
för företagen, vilket inte heller syns i analysen. 
Additionaiitet: 
Punkt 7.31: Vad gäller ESF i Spanien läggs mycket stor vikt vid att principen om 
additionaiitet följs, och detta är därför en av de aspekter som kontrolleras mest vid 
uppföljning och kontroll av olika satsningar. Allt fler och mer omfattande sådana 
åtgärder har genomförts de senaste åren. Kontrollerna utgår i allmänhet från 
verifikationen av totalkostnaden för de åtgärder som aktörerna förklarar vara 
genomförda, genom en analys av styrkande handlingar (fakturor eller andra handlingar 
med likvärdigt styrkande värde) som styrker att operatörerna har utfört åtgärderna. Detta 
för att tydligt fastställa att de procenttal för nationell samfinansiering som fastställs för 
varje satsning har uppfyllts. 
De resultat som erhållits genom kontrollerna tyder inte på några betydande oegentligheter 
med avseende på additionalitetsprincipen. Våt bedömning är att kommissionen hade 
kommit fram till samma resultat om den undersökning som inleddes av kommissionen 
hade fullföljts. 
(»ranskning av systemen: 
Punkt 7.39: Förutom den del av ESF-stödet som är avsett att samfmansiera åtgärder 
inom den särskilda yrkesutbildningen {Formaciôn profesional especifica), som ingår i det 
nationella utbildningssystemet, används i Spanien också en del av stödet för att 
samfinansiera vissa delar av gymnasieutbildningen, men endast det som i lagen om 
utbildningssystemet {Ley orgånica de ordenaciôn del sistema educativo) definieras som 
grundläggande yrkesutbildning {Formaciôn profesional båscia - till skillnad från den 
särskilda yrkesutbildningen). Detta förutsätter också att kurserna ger kunskaper och 
färdigheter inför yrkeslivet och ger eleverna vetenskaplig-teknisk förberedelse för att 
tillgodogöra sig fördjupad yrkeskufinighet inom den senare särskilda yrkesutbildningen. 
Den grundläggande yrkesutbildningen ingår i gymnasiesyslemet och är mottagare av 
ESF-stöd. Detta omfattar därför endast de tekniska kurser som ges till elever inom 
motsvarande högstadie- och gymnasieutbildningen. 
Punkt 7.41 : Genom dekret 631/93 av den 3 maj, som omfattar bestämmelser om den 
nationella planen för yrkesutbildning och införlivande i arbetslivet (FlP-planen), fastställs 
i artikel 13 ordningen för bidrag till medverkande centrum som erbjuder kurser inom 
ramen för denna plan. I punkt 2 fastställs att bidragen skall täcka kostnaderna för 
undervisning, olycksfallsförsäkring för eleverna, didaktisk utrustning och material, 
amorteringar för installationer och utrustning och allmänna utgifter som har uppkommit 
och som kan styrkas. Till slutsumman kan läggas 10 %för att kompensera för kostnader 
som är svåra att styrka, utan att bidragets storlek kan översliga motsvarande modul. 
För att undvika att agera i strid med gemenskapsbestämmelserna vad gäller definition av 
faktiska kostnader, och för att man skall kunna fastställa vad som är stödberättigade 
kostnader, har INEM {Instiiulo Nacional del Empleo, arbetsmarknadsinstitutet), i 
egenskap av projektansvarig för de åtgärdsprogram genom vilka satsningarna inom FIP-
planerna samfinansieras, i ansökningarna om slutbetalning för 1996 redan räknat bort 
10 % frän kostnaderna för upprättande av samarbetscentrumen. INEM har därför 
uppmanat de ansvariga för alla sina utgiftsställen att i framtiden inte belasta ESF-stöd för 
åtgärdsprogram med kostnader som är svåra att styrka. 
Punkt 7.42: Sedan slutet av 1996 har det gjorts ett antal ansträngningar i Spanien för att 
förbättra samordningen mellan de största projektansvariga, ESF:s administrativa enhet 
och kommissionen och anpassa systemet för ansökan om slutbetalning till vad som 
fastställs i förordning 2082/93, till de ekonomiska tillämpningsbestämmelserna som är 
bifogade åtgärdsprogrammen och basera det på den verkliga kostnaden för den som utför 
satsningen. 
Som ett resultat av denna process har man tagit fram en metod för att sammanställa 
ansökningar om slutbetalning. Denna godkändes av kommissionen den 11 mars 1997, på 
grundval av bokföringsfas P eller K, som endast motsvaras av slutbetalningar för verkliga 
kostnader, vilka betalas genom fakturor eller redovisningshandlingar av likvärdigt 
bevisvärde för satsningar som verkligen utförts. 
2f 
Detta system har redan tillämpats vid utarbetandet av de ansökningar om betalning för 
1996 som inlämnades i juni 1997. Dessutom har man utvärderat ansökningarna för 1994 
och 1995 för att kontrollera om de överensstämmer med de verkliga kostnaderna för 
genomförandeåret. 
n -
i<c 
SPANIENS SVAR 
Agenda Tributaria Departamento de Aduanas e Impuestos Especiales 
(Skattestyrelsen) (Avdelningen för tullar och punktskatter) 
BILAGA I 
Nummer årsrapport: 1.33 
Referens skrivelse, sektorn: RT0451 El 
Puinkt 14-16 
Konsekvenser som åligger medlemsstaten: C3.D2 
Punkt C3-D2. 
Efter revisionsrättens besök 1996 höll tullmyndigheterna ett möte med operatörerna i 
Barcelonas frizon vid vilket dessa upplystes om att de måste uppfylla 
gemenskapsbestämmelserna enligt artikel 176 i förordning 2913/92 och artikel 807 i 
förordning 2454/93. 
29 operatörer har inlett förfarandet för att få tillstånd från Departamento de Aduanas e 
Impuestos Especiales. Läget är följande: 
Departamento de Aduanas e Impuestos Especiales har godkänt lagerbokföringen för 6 
företag. 
- 10 företag väntar på godkännande från Departamento de Aduanas e Impuestos 
Especiales. 
- 13 företag väntar på rapport från Tullkontrollen. 
Som bilaga återfinns en modell för ansökan om tillstånd och godkännande som detta 
centrum har utarbetat. 
zi 
Mais och datum: Madrid den 19 september 1997 
Referens: Scrvicio RAE, Expie. 8/97 
Ärende: Godkännande av bokföring för lager inom frizonen 
Adress: 
CHEFEN FÖR 
DEPARTAMENTO DE ADUANAS E IMPUESTOS ESPECIALES 
08071 BARCELONA 
OCH BERÖRD PART 
Jag hänvisar till er skrivelse av den 11 juli 1997, i vilken ni, i enlighet med vad som 
föreskrivs i artikel 176 i förordning (EEG) nr 2918/92 (tullkodexen) och artikel 807 i 
förordning (EEG) 2454/93 (tillämpningsföreskrifterna), ansöker om godkännande av 
lagerbokföringen för att bedriva lagerverksamhet och distribution av varor i allmänhet, 
både gällande varor av gemenskapsursprung och varor från tredje land. 
Avdelningen har beslutat att godkänna denna ansökan 
med hänsyn till det gynnsamma utlåtandet från Deparlamento de aduanas e impuestos 
especiales i Barcelona rörande denna ansökan om systemet för lagerbokföring som 
kominer att användas och som består av ett specifikt program som läggs fram och drivs 
av operatören 
och 
med beaktande av ovannämnda bestämmelser, liksom dekretet av den 2 december 1992 
och cirkulär nr 1/1994 av den 22 mars {Boletin oficial del Eslado av den 30 mars). 
Detta beslut meddelas företaget för kännedom och åtgärd, med kopia till tullkontrollen. 
DIREKTÖREN 
z-y 
ANSÖKAN OM TILLSTÅND FÖR OPERATÖR I BARCELONAS FRIZON 
Artikel 807 förordning 2454/93 
Undertecknad, , identitetsnummer , ansöker 
härmed i egenskap av direktör i företaget , med 
momsregistrcringsnummer , om tillstånd för att bedriva verksamhet 
som operatör i Barcelonas frizon enligt artikel 799 i förordning 2454/93. 
Den lagerbokföring som krävs enligt artikel 176 i tullkodexen (förordning 2913/92) skall 
föras med hjälp av det datasystem som tillhandahålls och sköts av konsortiet för frizonen. 
Den sökande kommer att bedriva verksamhet som innefattar 
lagring/distribution/förädling (stryk del som inte är tillämpligt) 
Varor som omfattas av denna verksamhet: 
Gemenskapsstatus för dessa varor kommer att vara: varor från tredje 
land/gemenskapsvaror som behandlas enligt ett förmånssystem 
(stryk det som inte är tillämplig!) 
Lagrets belägenhet i frizonen: 
(datum oeh underskrift) (ankomststämpel) 
RAPPORT FRÅN TULLKONTROLLEN 
Med hänsyn till ansökan och efter undersökning av den sökandes föreslagna 
bokföringssystem, anser (ullen att ansökan skall beviljas. Exempel pade 
bokföringsregister som skal! användas bifogas. 
(diverse stämplar 
Agenda Tri but aria Departamento de Aduanas e Impues tos Especiales 
(Skattestyrelsen) (Avdelningen för tullar och punktskatter) 
BILAGA II 
Nummer årsrapport: 1.63 
Referens skrivelse, sektorn: 3 februari 1997 
Punkt 27 
Konsekvenser som åligger medlemsstaten: C4.D3 
Punkt C.4 
Numera finns dataprogrammet "Pendencias" som förhindrar att en situation som den som 
revisionsrätten upptäckte vid sitt besök upprepas. 
Detta program används för att förbättra kontrollen av förfarandet för aktiv förädling. 
Punkt D.3 
När det gäller tillstånd för förfarande för aktiv förädling nr 63-01039972, för firman 
"Sandoz Agro, S.A.", där export i förväg ägde rum utan att tillstånd hade getts för denna, 
och för vilken revisionsrätten upptäckte en deklaration för export i förväg som 
motsvarade 4 importer (IMS 5 med följande nummer och datum: 044169 av den 7 
september 1995, 062902 av den 27 december 1995, 030813 av den 30 november 1995 
och den 25 mars 1996) gäller följande: 
a. Tullen i Barcelona sände en skrivelse den 25 april 1996 till den berörda parten i vilken 
man meddelade att exporten i förväg inte täcktes av tillståndet för förfärande för aktiv 
förädling. 
b. Den berörda parten har inte svarat på skrivelsen av den 25 april 1996. 
c. Aktiv förädling har inte skett på grundval av detta tillstånd sedan den 25 mars 1996. 
d. Återkrav av avgifter för åsidosättande av förfarandet har skett vid 5 tillfällen. 
Summorna och datum för tillhandahållande framgår av följande tabell: 
Niimmcr pa 
adm. 
cnlictsdok. 
0811-5-44169 
0811-5-62902 
0841-5-30813 
0811-6-14853 Arcndcnumnicr 
0811-5-373451 
0841-6-953382 
0811-6-953364 
0841-6-953355 
0811-6-953373 Retaining. w EEG:s 
utjämningstull 
673 732 
198 378 
142 935 
2 398 086 
209 859 8 486 
6 596 
107 973 
8 071 Datum for 
faststallandc 
19.10.1995 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 
5.12.1996 Tillhanda­
hallande 
december 1995 
februari 1997 
februari 1997 
februari 1997 
februari 1997 
KOMMENTARER TILL REVISIONSRÄTTENS ANMÄRKNINGAR I 
ÅRSRAPPORTEN GÄLLANDE JORDBRUKSKAPITLEN 
Punkt 3.19: Fondo Espahol de Gar anda Agrar ia (spanska jordbruksgarantifonden, 
FEGA) har vid upprepade tillfällen instruerat de autonoma regionerna att de måste 
behålla kopior av den dalabas som används när information till kommissionen utarbetas 
och när beräkningen av eventuella sanktioner för överskridande av basarealerna görs. 
Punkt 3.39: Vad gäller databasernas homogenitet har man vid olika besök begärt en 
konkretisering av kraven och eftersom vi anser att vi inte fått de förtydligande svaren, 
tror vi all dessa avvikelser beror på de beskrivningar och kriterier som sändes till olika 
organ för offentliga arbeten oeh som aktualiseras då varje kampanj inleds för att anpassa 
den till gällande bestämmelser. 
Punkt 3.40: Ett brandförsvarssystem och ett system för oavbruten energitillförsel har 
införts för katastrofhantering för datasystemen. Dessutom har man inrättat ett system för 
tillträde endast för auktoriserade personer och säkerhetskopior görs dagligen. Dessa 
kopior förvaras sedan i brandsäkra skåp, som inte finns i anslutning till datasalen. 
Undersökningar pågår för att ta fram ett sätt att elektroniskt ge auktoriserad personal 
tillträde till datasalen. 
I Itarbetandet av en krisplan är långt framskridet. 
Punkt 3.46: 1 Spanien har man successivt utökat det område som omfattas av 
dubbelkonlrollcr mot de officiella jordbruksskiftesregistren, från 1993, då detta skedde i 
någon autonom region, till 1996, dä detla skedde i hela landet. 
Dessutom har under dessa är oeksä dubbelkonlrollcr gjorts mot andra databaser än 
jordbruksskiftesregistret, som har betydelse för annat stöd och andra tillgängliga 
uppgifter inom de autonoma regionerna. 
Vad gäller informationsutbytet mellan olika regioner håller systemet för överföringar av 
fakta och tidsplaner på att förbättras trots de svårigheter detta medför. 
Punkt 3.47: Vi förmodar att revisionsrätten när det gäller Spanien syftar på 
dubbelkontroller mot andra baser än jordbruksskiftesregistret. Sådana kontroller utförs i 
själva verket i de autonoma regionerna (se punkt 3.46) för att jämföra skiftena med andra 
tillgängliga upplysningar. Just detta innebär en stor förbättring av de administrativa 
kontrollerna, eftersom man inte begränsar sig till jordbruksskiftesregistret och 
dubbelkontrollen omfattar alla tillgängliga uppgifter inom landet för att undvika att 
skiften felaktigt får kompenserande betalningar. 
Punkt 3.48: Vi tror att revisionsrätten har feltolkat eller missförstått situationen, 
eftersom den tillåtna toleransnivå vid jämförelse av deklarerad yta för skiften med den 
officiella yta som uppges i jordbruksskiftesregistret är på 1 ar och inte 50 ar. Eftersom 
den officiella ytan i jordbruksskiftesregistret uttrycks i kvadratmeter eller hektar med fyra 
decimaler oeh den deklarerade ytan uttrycks i hektar med två decimaler är den tillåtna 
toleransnivån en enhet i den sista decimalen, dvs. 1 ar. 
Punkt 3.54: Vad gäller markkontrollen 1995 och 1996 i Balearerna måste det framhållas 
att detta är ett mycket speciellt fall, vilket förklaras nedan. 
Sedan 1992 görs kontroller genom fjärranalys via satellit i Spanien. Detta system 
förordas också av kommissionen. I början var de bilder som användes för att tolka 
odlingar och mäta ytor endast satellitbilder. 1995 försökte man emellertid optimera 
systemet genom att kombinera satellitbilderna med flygfoton med hög upplösning som 
42 
tagits under året, och därigenom uppnå större precision vid mätningen av ytorna. Därför 
behövdes ett område med små skiften, om möjligt med endast spridda träd och en 
acceptabel mängd ärenden. Delta senare var nödvändigt för att göra valet av område för 
fjärranalys lönsamt. Därför valdes regionen Balearerna som, om dessa kriterier inte ^ 
uppfyllts, inte hade varit intressant för fjärranalys. 
Därför fick regionen göra ett stort antal kontroller - 872 - vilket var 23,5 % mer än de 5 
% som föreskrivs i förordningen, och man fick också följaktligen avsätta mer personal-
och penningresurser. 
Det innebär stora svårigheter personal- och tidsmässigt att öka antalet kontroller som en 
region skall utföra om ökningen överstiger 20 %. Detta hindrar dock inte att antalet 
kontroller inom bestämda mindre områden, regioner eller administrativa enheter kan öka. 
1995 kunde denna kontrollnivå uppnås i Balearerna eftersom de perfekta 
omständigheterna för fjärranalys fanns. I den nationella kontrollplanen som 
garanti fonden fastställt mot bakgrund av överenskommelsen för föregående år, 
minskades därför minimiantalet kontroller i Balearerna. 
Vad gäller regionen Rioja är minskningen av kontroller under 1996 inte representativ, 
och vi vill meddela revisionsrätten att i ljuset av de resultat som erhållits under tidigare 
är, uppgick kontrollerna i denna region 1997 till 35 % av de behandlade ärendena. 
3.55: För all kontrollen av deklarerade skiften skulle förbättras och för att det skulle bli 
lättare lör jordbrukarna att deklarera skiften införde Spanien det integrerade systemet och 
log redan första året med skiften med trindsäd i ansökningar för ytstöd. Förordning 
(EEG) 762/89 fastställer emellertid kontrollskyldigheter på platsen som skiljer sig från 
skyldigheterna inom det integrerade systemet och därför försökte man förena dessa olika 
skyldigheter i den nationella kontrollplanen. 
Punkt 3.63: Vad gäller uppmätningen av skiften i kontrollrapporterna, vill vi framhålla 
att spanska garantifonden vid flera tillfällen har påpekat nödvändigheten av denna 
mätning för de autonoma regionerna och detta framgår också av den nationella 
kontrollplanen avseende mark. 
Kapitel 8: Under 1996 utförde revisionsrätten en kontroll av tillförlitligheten hos de 
viktigaste förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd frän EUGJF:s utvecklingssektion, 
pä grundval av förordning (EG) 951/97 (i\\. (EEG) 866/90) och (EEG) 867/90. 
Granskningen gjordes vid Direcciôn General de Politico Aliment aria e Industrias 
Agarias y A/imen/arias (styrelsen för livsmedelspolitik och jordbruks- och 
livsmedelsindustri) vid Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel i Madrid som har 
ansvar för den administrativa samordningen och styrkandet av kostnader inför EUGFJ:s 
utvecklingssektion samt vid Direcciôn General de la Producciôn Agropecuaria e 
Industrias Agroalimen/arias (styrelsen för jordbruksproduktion och livsmedelsindustri) i 
Galiciens regionala regering, både på central och regional nivå. 
Revisionsrätten undersökte grundligt tio ärenden och i samband med två av dessa 
ärenden gjordes också besök på platsen. 
Resultaten av granskningen sändes till den spanska revisionsrätten den 21 februari 1997. 
Enligt spanska revisionsrätten verkade denna rapport vara preliminär, eftersom man i den 
talade om eventuella svar frän myndigheterna om uppgifterna och kommentarer till 
dessa. 
43 
Punkt 8.13: Vad gäller kommentaren att "Vissa nationella myndigheter...hade emellertid 
inte sammanställt någon utvärdering i rapportform" bör det påpekas att i fördelningen av 
ansvarsuppgifler är det de regionala och inte de nationella myndigheterna som skall 
utvärdera de stödmoltagande företagens lönsamhet. For varje projekt skall en förklaring 
utlärdas där man förbinder sig att bland annat undersöka stödmottagarens ekonomiska 
situation med hjälp av granskad årsredovisning eller ekonomisk information för att 
säkerställa att investeringen blir lönsam. 
När det gäller dessa lönsamhetskriterier för investeringarna måste det preciseras att 
miljökrav eller krav på anpassning till särskilda bestämmelser ibland är ett oundgängligt 
villkor för att verksamheten skall fortsätta. Dessa krav bidrar inte till att förbättra 
företagets ekonomiska resultat, men däremot till att uppnå andra målsättningar som är 
svårare att mäta, men som inte är mindre viktiga. 
Vad gäller kooperativ eller grupper av jordbrukare brukar inte lönsamheten mätas i 
vinsten i slutet av budgetåret, utan i betalning till medlemmen genom priser som 
överstiger genomsnittspriset på marknaden, vilket är resultatet av bearbetning och 
saluföring av de deltagandes produktion. 
1 några fall gäller de förluster som finns i bokföringen året efter det år då verksamheten 
påbörjades och kan därför inte anses som representativa. 
1 inget av fallen har de undersökta företagen försvunnit eller upphört med verksamheten 
och inte heller har de haft allvarliga ekonomiska problem som skulle leda till tvivel på att 
de kan överleva. 
Punkt 8.20: Pä de intyg som utlärdas av den behöriga myndigheten på regional nivå och 
som medföljer varje kostnadsverifikation som stödmottagarna lämnar in för att få stödet 
utbetalat återfinns namnet på den tjänsteman som på plats har kontrollerat att 
investeringarna verkligen är gjorda och att de stämmer med det som stödmottagaren har 
intygat. Denna kontroll på platsen har gjorts minst en gång per godkänt projekt, 
oberoende av ministeriets arbete, under vilket en noggrann och uttömmande kontroll görs 
av de styrkande handlingarna över de kostnader som deklareras av stödmottagaren. 
Det syns som om man i inget av de tio fall som revisionsrätten undersökte fann punkter i 
budgeten som inte var slödberättigade, varför det inte är möjligt att från citatet "Vidare 
fanns del mycket lä bevis för att icke stödberältigade utgifter uteslutits från 
stödansökningarna..." dra slutsatsen att det finns kostnader som inte är stödberättigande. 
Om revisionsrätten upptäckte sådana, anser vi att den borde ha påpekat detta i sin rapport 
av den 21 februari 1997, vilket säkerligen skulle ha tillåtit att kontroll- och 
uppföljningsförfaranden hade förstärkts. 
I delta sammanhang vill vi påpeka att revisionsrättens anmärkningar i dess skrivelse av 
den 21 februari 1997 har sänts till alla förvaltningsorgan på regional nivå, där de skulle 
kunna vara förstärkning eller påminnelse om de bestämmelser som skall uppfyllas eller 
åtgärder som fastställts på statlig nivå vid förvaltningen av stödet och därför, även om i 
huvuddelen av fallen detta fel inte ändrar kostnadernas stödberättigande, förbättrar och 
underlättar arbetet med kontroller i efterhand som görs av de myndigheter som har ansvar 
för detta. 
44 
Punkt 8.36: Överföringen av ansvaret för de flesta moderniseringsåtgärder för 
jordbruksstrukturerna till de autonoma regionerna gör att funktioner och behörighet för 
kontrollverksamheten delas. 
På grund av detta gör den spanska förvaltningen kontroller av ansökningarna för olika 
stöd som kompletteras med inspektioner på platsen vid ett antal jordbruk enligt en 
urvalsplan. Vad gäller antalet kontroller görs de på minst ett representativt urval av 
utförda betalningar och på ett samordnat sätt mellan representanter från de nationella 
myndigheterna och den autonoma regionens myndigheter. 
Man granskar både stödtilldelningen och de handlingar stödmottagaren uppvisar och 
genomför dessutom en kontroll av jordbruksföretaget på platsen. 
Detta sker oberoende av de kontroller som görs tillsammans med andrainstitutioner som 
Intervenciön General (spanska statens allmänna förvaltningsstyrelse), spanska 
revisionsrätten osv. För dessa finns särskilda kriterier som ger bred geografisk täckning 
och tillräcklig urvalsstorlek. 
Parametrar, tillförlitlighetsnivå, precision och procentsatser för felaktigheter utformas 
med hjälp av urvalstabeller från spanska statens allmänna förvaltningsstyrelse 
{Intervenciön General de la Administraciôn del Estado) för granskningen av 
stödärenden. 
Kommissionens förordning (EG) nr 2064/97 av den 15 oktober 1997, om fastställande av 
närmare bestämmelser för genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 4253/88 i fråga 
om medlemsstaternas finansiella kontroll av verksamhet som samfinansieras av 
strukturfonderna, innebär en förändring av kriterierna för hur de stödmottagare som skall 
kontrolleras väljs ut, så att kontrollerna skall omfatta minst 5 % av den totala summan 
stödberättigande utgifter. 
De spanska bestämmelserna har införlivat gemenskapsbestämmelserna inklusive 
kontroller av stöd i efterhand. 
Förhandskontroller 
De årliga förhandskontrollerna har utförts av tjänstemän från de autonoma regionerna och 
alltid efter modellen för ansökningar. De utgör en sammanfattning med följande 
information: 
• Uppgifter om mottagaren 
• Undertecknad originalansökan 
• Fotokopia av mottagarens identitetskort 
• Fotokopia av makes/makas identitetskort 
• Bekräftelse på att mottagaren har rätt att driva jordbruksföretaget 
• Arrendedeklaration 
• Bok och kvitton från jordbrukets socialförsäkring 
45 
• Uppgifter om driften 
• Mottagarens bostadsadress, om den inte är densamma som på identitetskortet 
• Intyg över mantalsskrivning 
• Boskapsförteckning 
• Offentliga handlingar om egendomen, arrendehandlingar och andra handlingar som 
styrker mottagarens rätt att driva jordbruket 
Nödvändiga bland dessa handlingar är bland amiat ett officiellt intyg över lösöre eller fast 
egendom liksom dess ägare eller brukare och detta innebär att kontrollen i själva verket 
görs på detta stadium. 
Kontrollen görs i två etapper; genom granskning av ärendena och besök på jordbruken. 
Först granskas de handlingar som ingår i ärendeakten. Denna akt måste vara fullständig. 
Man utgår från den direkta kunskapen som personalen på de olika styrelserna har om 
jordbruken. Personalen svarar tillsammans med teknisk personal för rådgivning, 
uppföljning och behandling av alla typer av stöd, både från EUGFJ-garantisektionen och 
EUGFJ-utveckling. Det finns ungefar 800 kontor där ärendedossierer konkret upprättas 
och där man har system för kontroll och bestyrkande. 
Förutom att personalen känner jordbrukarna direkt och personligen identifieras de också 
genom handlingar. 
Dessutom kompletteras denna kontroll, särskilt i fall då man inte direkt känner 
jordbrukaren helt, med att dessa kallas till kontoren för att visa upp handlingar. 
Underhandsutvärdering 
Detta är ett viktigt inslag i uppföljningen eftersom det stärker kvaliteten i förvaltningen 
och dessutom tillåter att nödvändiga justeringar kan ske under utförandets gång. 
Vid det informella ministerrådsmötet i Madrid den 31 november och 1 december 1995 
överlämnade det spanska ordförandeskapet ett frågeformulär om nationell praxis för 
underhandsutvärdering. Vissa stater, med större erfarenhet på detta område, ville mer 
direkt inlemma dessa länders metodik. Detta visar utvecklingen av nationella 
bestämmelser och utvärderingar. 
I medlemsstaterna faller ansvaret mer direkt på denna typ av utvärderingar, som skall 
göras via externa organ, dvs. institutioner som är skilda från de berörda förvaltningarna 
som också när det gäller förbättringen av jordbruksstrukturerna. 
Underhandsutvärderingen gjordes under det aktuella budgetåret genom 
uppföljningskommissionen, som vid återkommande tillfallen utvärderade varje programs 
möjligheter. 
46 
TOT 
«nye Under budgetåret organiserades flera möten av de generaldirektörer som har ansvar för 
jordbruksstrukturerna i de autonoma regionerna liksom särskilda möten eller bilaterala 
uppfoljningskommissioner med varje autonom region. 
Vad gäller de förmodade upptäckta missförhållandena måste det påpekas att 
avkastningen per arbetskraftsenhet eller jordbruksarbetsenhet kan vara lägre än den som 
angavs i den ursprungliga förbättringsplanen på grund av särskilt svåra situationer, t.ex. 
en prissänkning för sektorn det året. Vad gäller att beräkningen av 
miksarbetsenheten är inexakt måste man beakta att för jordbruk har 
eferensavkastningen varit en nödvändig indikator för beviljande av det betalda stödet 
om alltid sker i efterhand, och skörden eller produktionen kan av olika orsaker bli 
högre än vad som förespåddes då stödet beviljades. Därför kan skillnader uppstå i 
liga ekonomiska resultatet då det jämförs med den referensavkastning som 
invänds coin indikator då stödet beviljas. fc 
">e?sa konjunkturbetingade orsaker kan uppstå ett visst år, kanske det år som väljs för 
Loniroll av de ansvariga enheterna, men utan att detta kan betyda att stödet har beviljats 
elakt igt eftersom man bör beakta att för beräkningen har man tagit hänsyn till andra mer 
hllorhhiga faktorer som den genomsnittliga produktionen under flera budgetår. 
:' KV 11. -a g! undval av en bestämd arbetsuppgift eller syssla (en viss 
a foi en odling kräver en ganska fast arbetskraftsinsats, mätt i 
i.!' . — •• >ui'u ter) och på detta sätt fastställer de hanterande organen de 
*vi ' <t i tse'iht'ter som är nödvändiga för en syssla inom jordbruket eller 
•i ;* .i« jr pålitlig dokumentation från den berörde om denna arbetsinsats 
' ' i i: .I jordbrukets socialförsäkring). Om jordbruksföretaget drivs av en 
• k" ! omöjligt att identifiera arbetsbördan för en viss uppgift om man tar 
• l • M iterier som de hanterande organen och kontrollanterna använder. 
i. MS familjs arbetsinsats överensstämmer inte med den officiella typen 
' i • t -om krävs av dem vid ett visst datum, vilket ger upphov till fall då 
* beier inte kan dokumenteras, trots att bördan överensstämmer eller till 
den krävda. 
i ;. > •" -i i på insyn vid verifikationen av investeringar är det nödvändigt att skilja 
» • i: e - . e; * <. gendom. För lösöre (införskaffande av maskiner eller boskap) har fel 
:ii • • •• ' - h (.en införskaffade mängden överensstämmer med det belopp som finns 
eruig som rör fast egendom överensstämmer också det investerade beloppet 
da fakturan vid de installationer som inte kräver arbetskraft för själva 
raliationen (installationer för elektrisk energi, transformatorer, grupper av 
•. kylanläggningar osv.}. Däremot finns det inom jordbruket många 
serre på grund av att de är offentliga verk eller byggen, kräver en stor insats 
i Iran jordbrukaren och hans släktingar (dikesgrävning, uppförande av 
handräckning, materialtransport med egna fordon som traktor och kärra och 
1er handräckning) vid utförandet. Därför har man, vid beräkningen av en 
ihel inte beaktat mervärdet av insatsen från jordbrukaren, hans egen 
»en .familjen för att utföra detta när man har krävt dokumentation och 
47 
fakturor av honom om dessa kanske endast delvis kan uppvisas och då har man i de flesta 
fall inte helt kunnat beräkna det utförda arbetet. 
Efterhandsutvärdering 
Dessa utvärderingar gjordes på ett systematiskt sätt av Ministeriet för jordbruk, fiske och 
livsmedel. För närvarande pågår en förbättring av de tekniska hjälpmedlen och 
personalens kvalifikationer liksom en anpassning till de nya förordningar som redan har 
trätt i kraft. 
Program 94ES06016 i budgetpost B2-1000 som rör EUGFJ:s utvecklingssektion 
förvaltas för närvarande inom Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel, av styrelsen 
för utbildning och innovation {la Subdirecciôn General de Formaciôn e Innovaciôn). 
Detta program sköts efter omstruktureringen av Ministeriet för jordbruk, fiske och 
livsmedel 1997 av styrelsen för landsbygdsutveckling {la Subdirecciôn General de 
A cc i ones de Désarroi lo Rural) vad gäller kompensation och av styrelsen för utbildning 
och innovation {la Subdirecciôn General de Formaciôn e Innovaciôn) vad gäller övriga 
åtgärder i enlighet med förordning (EEG) 950. 
Även om urvalet kan göras på olika sätt ansågs det lämpligaste vara det som fastställs i 
urvalstabellerna från spanska statens allmänna förvaltningsstyrelse {la Intervenciôn 
General de la Administraciôn del Estado). Härigenom erhålls ett urval som är statistiskt 
säkerställt och som ger en korrekt säkerhetsnivå och precision för procentandelen 
bristfälliga ärenden under föregående år. 
1 förordning (EEG) 2064/97 artikel 3.2 fastställs att det representativa urvalet skall 
omfatta minst 5 % av den totala summan stödberättigande utgifter. Denna situation 
uppnåddes redan 1998 för de betalningar som skett under föregående budgetår. 
Punkt 8.42-8.45: Under 1996 gjordes kontroller av kompensationsbidragen för 1994 och 
1995 eftersom ingen kontroll av 1994 hade gjorts under 1995. 
Kontrollen utfördes pä 1 621 slumpvis utvalda mottagare (samma för båda budgetåren) 
vilket motsvarar 1 % av del totala antalet mottagna ansökningar och de som hade 
mottagit stöd. Dessa kontroller utfördes av de olika autonoma regionerna. 
Regionen Kastilien-La Mancha hade utfört kontrollen, men inte på 1 % vilket innebar att 
man blev tvungen att göra några fler kontroller för att uppnå samma procenttal som 
övriga regioner. 
Följande tabell visar de kontroller som utfördes i regionerna 1994 och 1995. 
DEN AUTONOMA REGIONENS NAMN I 1994 I 1995 
ANDAEUSIEN 8d HT 
"AI^AGONII-N vn vn 
"ASTURIEN 128 128" 
48 
BALEARERNA 
KANARIEOARNA 
KANTABRIEN 
KASTILIEN-LA MANCHA 
KASTI LI EN-LEON 
KATALONIEN 
EXTREMADURA 
GALICIEN 
MADRID 
MURC1A 
RIOJA 
VALENCIA 
TOTALT 1 
9 
46 
218 
489 
79 
88 
288 
5 
11 
6 
50 
1621 1 
9 
46 
218 
489 
79 
88 
288 
5 
11 
6 
50 
1621 BALEARERNA 
KANARIEOARNA 
KANTABRIEN 
KASTILIEN-LA MANCHA 
KASTI LI EN-LEON 
KATALONIEN 
EXTREMADURA 
GALICIEN 
MADRID 
MURC1A 
RIOJA 
VALENCIA 
TOTALT 1 
9 
46 
218 
489 
79 
88 
288 
5 
11 
6 
50 
1621 1 
9 
46 
218 
489 
79 
88 
288 
5 
11 
6 
50 
1621 
När regionerna skickat iväg resultaten av kontrollerna gjordes en granskning av dem och 
dä upptäcktes fel i några av dem. 
Antalet felaktiga kontroller som gav upphov till återkrav av stödet var följande: 
Kanarieöarna 1 
Kastilien-La Mancha 2 
Katalonien 3 
Galicien 2 
Murcia 1 
Valencia 1 
Andalusien 1 
Kastilien-Leön 6 
Generaldirektören skickade en skrivelse till regionerna och påpekade att de skulle utfärda 
ett avslagsbeslut i slödärendet, för att därigenom kunna begära återbetalning från berörd 
part. 
Listan nedan visar de återbetalningar som begärts från berörda och som återförts till 
statskassan under 1997 (antal mottagare och mottagna belopp): 
1W4 
Andalusien 1 (35 000 pesetas) 
Murcia 1 (18 918 pesetas) 
Katalonien 1 (38 038 pesetas) 
1995 
Andalusien 1 (36 750 pesetas) 
Murcia 1 (19 287 pesetas) 
Katalonien 3 (39 942, 36 979 och 64 056 pesetas) 
Valencia 1 (37 949 pesetas) 
Återstående regioner har ännu inte utfärdat avslagsbeslut. 
Punkt 8.58: Den 15-19 juli 1996 gjorde revisionsrätten ett kontrollbesök rörande 
förvaltningen av EUGFJ-utveckling i Galicien. 
I samband med de påpekanden som gjordes om åtgärdsprogrammen (punkt 6) i 
slutrapporten om åtgärdsprogrammet P.O. 90.ES.06.013 utarbetades ett dokument som 
för varje mottagare upptog de belopp som utbetalats under de år då programmet var 
giltigt och därför tagits med i respektive årsrapporter. 
a) Listan över utförda projekt inbegriper på detta sätt alla investeringar som betalats 
under stödperioden, uppställda efter ärendetyp. Ärendena fördes upp allteftersom de 
planerade betalningarna skedde och omfattar eventuella ändringar under genomförandet 
som motiverades av olika omständigheter som bestyrks i motsvarande administrativ akt. 
b) l Jppföljningcn av hur arbetena har genomförts görs av myndigheterna i provinserna. 
En fackman utses till chef för varje arbete i enlighet med vad som fastställs i 
kontraktshandlingen och han övervakar sedan att arbetet utförs på rätt sätt. Han utarbetar 
exakt dokumentation for varje fall - månatliga intyg över utfört arbete, orderböcker, test 
av material, uppgifter om belastning, mätningar osv. Följaktligen lämnades för ärende 
XR-2715 den efterfrågade tekniska dokumentationen, som prov på kvarvarande 
bitumen på de asfalterade vägarna, betongens styrka, grad av kompakthet osv. 
Punkt 8.59. a): Ärendet "XR-2715, Concentraciön Parcelaria de Santa Maria de Dodro 
(sammanslagning av mindre jordbruksenheter i Santa Maria de Dodro)" rör 
genomförandet av ett vägprojekt inom planen för arbeten och förbättringar i denna 
sammanslagning i Dodro. Detta projekt utförs vid en tidpunkt då själva 
sammanslagningen ännu inte är genomförd. 
Pä grund av situationen för sammanslagningsprocessen i det område som revisorerna 
besökte, var de besökta gårdarna ägarnas gamla gårdar och vägnätet kommer att betjäna 
den nya uppdelningen av egendomen. Den nya ätcrfördelningen är ännu inte gjord. 
Eftersom befolkningen är sä spridd i Galicien är det vanligt att ägarna har hus på de ägor 
de lämnar ifrån sig. 
Inte heller kan delar av marken ha sålts för industriändamål, eftersom det helt enkelt ännu 
inte finns någon åtcrfördelad mark i dessa områden. 
50 
Dessutom framgår det av artikel 26 i las Normas complementarias y subsidiarias del 
Planeamienio Provincial (kompletterande regler och regler för stöd i provinsernas 
planering) för förordningen om mark som inte får urbaniseras, om jordbruksskydd att 
som sådan mark anses mark som måste åtnjuta särskilt skydd på grund av sin nuvarande 
eller potentiella produktionskapacitet inom jordbrukssektorn och därför skall dess 
an vändning be varas. 
1 denna kategori ingår minst: 
- Mark som har varit föremål för sammanslagning eller mark som kommer att bli det i 
framtiden. 
Punkt 8.59. b): 
1.1 möteshandlingarna från uppföljningskommittén för åtgärdsprogrammen inom mål 4.4 
i regionen Galicien av den 5 juli 1993, finns vad gäller mål 4.4 begäran om att i mål 1 
"Produktionsomställning och förbättring av vin" skall införas en delåtgärd som beaktar 
stöd till mässor, med kvalitetsförstärkning med innefattande av den kostnad det skulle 
innebära att installera motsvarande stånd, ta emot kommissionens representant, någon 
slags utställning/vinprovning/demonstration av lokala galiciska viner på nationell nivå 
men utan att reklam ingår. 
2. Galiciens avlägsna läge, de inte helt tillfredsställande kommunikationerna, en stor 
andel befolkning inom jordbruket och andra faktorer är de främsta orsakerna till att 
Galicien inte producerade för den gemensamma marknaden, dvs. konsumtionen av den 
egna produktionen var mycket hög och man hade inte erfarenhet av att konkurrera på 
marknaden. Detta innebar att det var nödvändigt att främja insatser som kunde underlätta 
lansering pä marknaden, som besök på specialiserade mässor, och identifiera områdets 
produktiva lämplighet, ursprungsbeteckningar, märken, kvaliteter som utgör 
kommersiella kännetecken med avsevärt värde i konkurrenshänseende och som i sig 
själva kan kompensera konkurrensnackdelar som kan förekomma i kostnader och priser. 
3. Genom denna åtgärd vill man utveckla viss ekonomisk verksamhet eller särskilda 
områden och främja att deras produkter kommer ut på marknaden, främja produkter som 
inte finns i överskott och alternativa produkter för att diversifiera produktionen. Det stöd 
som tilldelades denna åtgärd var inte avsett att främja försäljningen, utan 
kvaliteten och inom kollektiv verksamhet eller verksamhet som gäller produkter med en 
speciell marknad, som har en kvalitetsbeteckning eller jordbruksprodukter vars kvalitet är 
tillräckligt styrkt. 
51 
FINLAND 
FINANSMINISTERIET 
Budgetavdelningen 10.3.1998 
REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 
Punkter som gäller Finland - Finlands svar 
Generaldirektorat XIX (Budget) vid Europeiska kommissionen har i en skrivelse av den 
22 januari 1998 (XIX/Öl/AP D(97)) bett om svar på följande anmärkningarna som gäller 
Finland i revisionsrättens årsrapport för 1996: 
• Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter; Statistikens 
tillförlitlighet - punkt 3.29. 
• Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden; Det nya målet 6 - punkterna 6.7-
6.8. 
Finansministeriet har med anledning av skrivelsen bett jord- och skogsbruksministeriet 
samt inrikesministeriet om en utredning och önskar på grundval av dessa framföra 
Finlands svar enligt följande: 
Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter; Statistikens 
tillförlitlighet - punkt 3.^9 
Med stöd av jord- och skogsbruksministeriets utredning konstateras följande. 
Finland ställer sig tveksamt till tanken att orsaken till att landet underskrider sin basareal 
skulle vara en ursprungligen felaktig uppskattning av basarealen. Finlands basareal har 
beräknats enligt samma kriterier som för övriga medlemsstater. Den basareal som för 
närvarande brukas i Finland är mindre än den som avtalades i samband med 
förhandlingarna om anslutningsfördraget. Detta beror på att man före EU-medlemskapet 
slöt långfristiga avtal om produktionsbegränsningar, som i enlighet med förordning nr 
1765/92 kunde räknas till basarealen. Alla dessa arealer har dock inte tagits i bruk igen 
efter medlemskapets början. En allt större del av basarealen har dock tagits i bruk de 
senaste åren. Finland anser att nedskärningar i den obrukade basarealen inte bör ske utan 
vägande skäl, eftersom det gäller något man kom överens om i samband med 
förhandlingarna om anslutningsfördraget och eftersom den brukade basarealen 
kontinuerligt växer även i Finland. Om en ny bedömning av storleken på basarealerna 
skall göras, bör den omfatta samtliga medlemsstater. I så fall bör man fasta 
uppmärksamhet bl.a. vid hur noggrant brukningskravet per skifte enligt artikel 9 i 
förordning nr 1765/92 har kunnat uppfyllas. 
51 
Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Det nya målet 6 - punkterna 6.7-6.8 
Med stöd av inrikesministeriets utredning konstateras följande. 
I årsrapporten kritiseras Finland och Sverige för att mål 6-programmet fullföljs för 
långsamt. 
Vid 1996 års revision gjorde revisionsrätten dock den bedömningen att programmets 
företagsprojekt allmänt sett fortskrider tämligen väl. 
Finland har alltsedan 1960-talet effektivt gått in för att utveckla området i fråga genom 
nationella åtgärder. Därför har området nu en fungerande infrastruktur, som utgör en god 
utgångspunkt för mångsidigare åtgärder för att utveckla näringslivet. 
Syftet med mål 6-programmet är att utveckla företagsverksamheten i området och att 
förbättra företagens konkurrenskraft samt att trygga livskvaliteten i den mest avlägsna 
landsbygden. Mål 6-området i Finland, som omfattar den glest befolkade nordligaste 
delen av Europeiska unionen, befinner sig ständigt i ett ofördelaktigt konkurrensläge, i 
praktiken i förhållande till alla europeiska regioner. Dessa omständigheter har därför lett 
till låg produktion, strukturellt hög arbetslöshet samt en ökande utflyttning från området. 
Såsom nämns i punkt 6.5 fastställde kommissionen den 11 juli 1995 det samlade 
programplaneringsdokumentet för åren 1995-1999 från Finlands regering, varför 
programmet kunde inledas i praktiken i slutet av 1995. Vidare har man under arbetet 
inom programmet med att reformera strukturerna för regionalutvecklingsarbetet skapat 
nya samarbetsorgan både inom centralförvaltningen och inom regionförvaltningen. På 
detta sätt arbetade man in programmets förvaltningssystem samtidigt som programmet 
sattes igång. Dessutom anmäldes en del av de nationella stödsystem som ingår i 
programmet inte förrän sommaren 1996. Vidare kan det konstateras att det har tagit 
längre tid att sätta igång programmet eftersom genomförandet av programmet enligt den 
valda utvecklingsstrategin inte sker genom stora infrastrukturprojekt, utan genom mindre 
utvecklingsprojekt. 
Trots ovan nämnda faktorer kan det för närvarande likväl anses att programmet har 
genomförts i tillfredsställande hög grad. Mål 6-programmet genomfördes i en klart 
snabbare takt i slutet av 1996 och under loppet av 1997, vare sig man ser på programmets 
åtaganden (beslut om bifall) eller utbetalningar. Fram till slutet av 1997 hade 52,5 % av 
EU-medlen för hela programperioden avsatts till projekt genom beslut av ansvariga 
myndigheter, och av ERUF-medlen 48,6 %. Utbetalningarna uppgick då sammanlagt till 
ca 159 miljoner ecu, varav ERUF:s andel var 28 %. 
För vissa projekt har utbetalningarna dock gått långsamt. Man försöker finna en lösning 
på problemen. EU-medlens budgetering skall klargöras. Finland har som mål att de EU-
anslag som reserverats för företagsprojekt skall användas på ett effektivt sätt under 
programperioden. 
$A 
FINLAND 
sr 
FINANSMINISTERIET 
Budgetavdelningen 10.3.1998 
REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 
Punkter som gäller Finland - Finlands svar 
Generaldirektorat XIX (Budget) vid Europeiska kommissionen har i en skrivelse av den 
22 januari 1998 (XIX/01/AP D(97)) bett om svar på följande anmärkningarna som gäller 
Finland i revisionsrättens årsrapport för 1996: 
• Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter; Statistikens 
tillförlitlighet - punkt 3.29. 
• Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden; Det nya målet 6 - punkterna 6.7-
6.8. 
Finansministeriet har med anledning av skrivelsen bett jord- och skogsbruksministeriet 
samt inrikesministeriet om en utredning och önskar på grundval av dessa framföra 
Finlands svar enligt följande: 
Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter; Statistikens 
tillförlitlighet - punkt 3.29 
Med stöd av jord- och skogsbruksministeriets utredning konstateras följande. 
Finland ställer sig tveksamt till tanken att orsaken till att landet underskrider sin basareal 
skulle vara en ursprungligen felaktig uppskattning av basarealen. Finlands basareal har 
beräknats enligt samma kriterier som för övriga medlemsstater. Den basareal som för 
närvarande brukas i Finland är mindre än den som avtalades i samband med 
förhandlingarna om anslutningsfördraget. Detta beror på att man före EU-medlemskapet 
slöt långfristiga avtal om produktionsbegränsningar, som i enlighet med förordning nr 
1765/92 kunde räknas till basarealen. Alla dessa arealer har dock inte tagits i bruk igen 
efter medlemskapets början. En allt större del av basarealen har dock tagits i bruk de 
senaste åren. Finland anser att nedskärningar i den obrukade basarealen inte bör ske utan 
vägande skäl, eftersom det gäller något man kom överens om i samband med 
förhandlingarna om anslutningsfördraget och eftersom den brukade basarealen 
kontinuerligt växer även i Finland. Om en ny bedömning av storleken på basarealerna 
skall göras, bör den omfatta samtliga medlemsstater. I så fall bör man fasta 
uppmärksamhet bl.a. vid hur noggrant brukningskravet per skifte enligt artikel 9 i 
förordning nr 1765/92 har kunnat uppfyllas. 
8f 
Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Det nya målet 6 - punkterna 6.7-6.8 
Med stöd av inrikesministeriets utredning konstateras följande. 
I årsrapporten kritiseras Finland och Sverige för att mål 6-programmet fullföljs för 
långsamt. 
Vid 1996 års revision gjorde revisionsrätten dock den bedömningen att programmets 
företagsprojekt allmänt sett fortskrider tämligen väl. 
Finland har alltsedan 1960-talet effektivt gått in för att utveckla området i fråga genom 
nationella åtgärder. Därför har området nu en fungerande infrastruktur, som utgör en god 
utgångspunkt för mångsidigare åtgärder för att utveckla näringslivet. 
Syftet med mål 6-programmet är att utveckla företagsverksamheten i området och att 
förbättra företagens konkurrenskraft samt att trygga livskvaliteten i den mest avlägsna 
landsbygden. Mål 6-området i Finland, som omfattar den glest befolkade nordligaste 
delen av Europeiska unionen, befinner sig ständigt i ett ofördelaktigt konkurrensläge, i 
praktiken i förhållande till alla europeiska regioner. Dessa omständigheter har därför lett 
till låg produktion, strukturellt hög arbetslöshet samt en ökande utflyttning från området. 
Såsom nämns i punkt 6.5 fastställde kommissionen den 11 juli 1995 det samlade 
programplaneringsdokumentet för åren 1995-1999 från Finlands regering, varför 
programmet kunde inledas i praktiken i slutet av 1995. Vidare har man under arbetet 
inom programmet med att reformera strukturerna för regionalutvecklingsarbetet skapat 
nya samarbetsorgan både inom central förvaltningen och inom regionförvaltningen. På 
detta sätt arbetade man in programmets förvaltningssystem samtidigt som programmet 
sattes igång. Dessutom anmäldes en del av de nationella stödsystem som ingår i 
programmet inte förrän sommaren 1996. Vidare kan det konstateras att det har tagit 
längre tid att sätta igång programmet eftersom genomförandet av programmet enligt den 
valda utvecklingsstrategin inte sker genom stora infrastrukturprojekt, utan genom mindre 
ut veckl ingsprojekt. 
Trots ovan nämnda faktorer kan det för närvarande likväl anses att programmet har 
genomförts i tillfredsställande hög grad. Mål 6-programmet genomfördes i en klart 
snabbare takt i slutet av 1996 och under loppet av 1997, vare sig man ser på programmets 
åtaganden (beslut om bifall) eller utbetalningar. Fram till slutet av 1997 hade 52,5 % av 
EU-medlen för hela programperioden avsatts till projekt genom beslut av ansvariga 
myndigheter, och av ERUF-medlen 48,6 %. Utbetalningarna uppgick då sammanlagt till 
ca 159 miljoner ecu, varav ERUF:s andel var 28 %. 
För vissa projekt har utbetalningarna dock gått långsamt. Man försöker finna en lösning 
på problemen. EU-medlens budgetering skall klargöras. Finland har som mål att de EU-
anslag som reserverats för företagsprojekt skall användas på ett effektivt sätt under 
programperioden. 
FRANKRIKE 
KOMMENTARER FRÅN DEN FRANSKA DELEGATIONEN 
ÄRENDE: De franska myndigheternas kommentarer till revisionsrättens 
årsrapport 
Kapitel 1: Egna medel 
Punkt 1.60: 
Inga efterhandskontroller av avkastningsgraden vid aktiv förädling 
En erinran om instruktioner har riktats till samtliga tjänster inom styrelsen för tullar och 
indirekta avgifter beträffande nödvändigheten av att kontrollera att regierna för ordningen 
för aktiv förädling respekteras strikt. 
Härvid bör påpekas följande: 
- För varje tillstånd (och förnyande av tillstånd) krävs ovillkorligen ett förhandsyttrandc 
frän tullaboratoriet för verifierande av den avkastningsgrad som föreslås av företaget. 
- Det krävs regelbundna provtagningar på importvaran och kompensationsprodukten. 
- Det måste kontrolleras om sekundära kompensationsprodukter finns. 
- En kontroll av avkastningsgraden i företagets räkenskaper krävs också. 
Punkt 1.74,1.75 och 1.77: 
Tonfisk från Elfenbenskusten - föreskrifter om uppbörd: 
Genom bestämmelserna i protokoll nr 1 till Lomékonventionen har det inrättats ett 
förfarande för verifiering av EUR 1-formuläret, enligt vilket myndigheterna i 
importländerna skall avvakta svar från myndigheterna i exportlandet innan de vidtar 
några uppbördsåtgärder. 
De franska tullmyndigheterna var därför ur stånd att agera inom sex månader, mellan 
dagen för begäran om kontroll och utgången av den sjätte månaden efter denna förnyade 
begäran. Resultatet blev att uppbörden inställdes. Frågan väntar nu på avgörande inför 
fransk domstol. 
Dessutom har de berörda importföretagen vänt sig till Förliknings- och expertkommittén 
för tullfrågor (CCED), vilket artikel 450 i den franska tullagen ger dem rätt till. En sådan 
hänvändelse kan inte anses som en sådan överflödig förlängning som är jämförbar med 
ett administrativt hinder för uppbörd av undanhållen tull. 
£9 
Artikel 450 i tullagen är en lagbestämmelse enligt vilken en operatör som bestrider 
tullklassificeringen eller produktens värde eller ursprung har möjlighet att fa ett yttrande 
från CCED. Kommittén leds av en jurist och kan begära att de personer hörs och de 
undersökningar och analyser utförs som den anser behövliga för att skapa klarhet i 
frågan. CCED:s yttrande skall delges parterna inom tolv månader, och under denna tid 
vilar ärendet. 
Då CCED bekräftade att de omtvistade ursprungsintygen skulle var ogiltiga, har 
tullförvaltningen begärt att de berörda skall dömas att betala tullar motsvarande dessa 
intyg och dessutom att det skall beslutas om uppskov med återstoden till dess att 
samarbetskommittén EEG/AVS, som är behörig att döma i tvister som gäller tolkningen 
av Lomékonventionen, har fattat beslut. 
Textilvaror importerade från Jamaica: 
Undersökningar utförda av DNRED (Nationella styrelsen för efterforskningar och 
undersökningar i tullfrågor) hos flera importörer av textilvaror som förklarats härröra från 
Jamaica har gett vid handen att stämplarna på ursprungsintygen inte motsvarar det 
officiella provavtrycket. 
De omtvistade intygen har överlämnats till de jamaikanska myndigheterna för kontroll, 
men dessa har förklarat en stor del av dem vara giltiga. 
Det har nu beslutats att de mottagna beloppen skall återbetalas, att pågående mål inte 
skall fullföljas och att åtal inte skall väckas i eventuella vilande fall. 
Punkt 1.107: 
Revisionsrättens hävdande att upprättandet av en tullrapport har samma verkan som 
underrättelse om tullskuldens belopp och avbryter preskriptionstiden, bör nyanseras. När 
en överträdelse konstateras genom en tullrapport, leder det i allmänhet till komplicerade 
skeenden i efterhand. I detta sammanhang är tullrapporten i sig den akt som avgör 
tvistefrågan, beskriver de element som överträdelsen består av och anger skuldbeloppet, 
och den är därmed också den akt genom vilken skulden meddelas gäldenären. I s.k. 
undersökningsrapporter däremot, i vilka överträdelsens olika delar samlas (meddelande 
av dokument, förhör osv) meddelas däremot inte tullskuldens storlek. 
Punkt 1.109: 
De franska tullmyndigheterna skjuter i realiteten upp verkställigheten av 
uppbördsförfarandet : 
A. Punkten innehåller två påståenden: 
1. Tullrapporten skall ange den maximifrist om tio dagar inom vilken tullskulden skall 
betalas (artikel 222.1 i tullkodexen). 
éö 
Som angavs i svaret till revisionsrätten på rapporten över undersökningen vid DNRED 
och i Le Havre 2-7 juni 1996, kommer anvisningar snart att lämnas på denna punkt. 
2. Så länge tullskuldsbeloppet inte har godkänts av gäldenären eller fastställts i ett 
rättsligt beslut, avstår den franska tullförvaltningen från uppbörd då de förutsättningar 
som avses i artikel 244 i tullkodexen (i synnerhet kravet om garanti) är uppfyllda. 
Detta påstående är inte riktigt. Som angetts i ovannämnda svar till revisionsrätten innebär 
det faktum att tullrapporten inte innehåller någon betalningsanmodan inte att 
myndigheten skjuter upp uppbörden. Tiodagarsfristen gäller enligt följande regler: 
- Om skulden inte är omtvistad uppbärs den med rättsliga medel, till exempel ett 
betalningsföreläggande (jfr artikel 345 i den franska tullagen). Om uppbörden skulle 
kunna äventyra gäldenärens ekonomiska ställning, kan tullen medge en 
avbetalningsplan under förutsättning att en säkerhet uppställs. 
- Uppbörden skjuts upp om tullskuldens existens inte kan fastslås med säkerhet därför 
att den bestrids av gäldenären. Detta innebär följande: 
• Om skulden uppbärs genom betalningsföreläggande, kan den bestridas helt och hållet 
och kan eventuellt upphävas av domstolen. 
• När CCED är behörig instans ( artikel 441 ff i den franska tullagen) har gäldenären en 
frist på två månader för att vända sig till denna efter en uppskjuten kontroll eller en 
efterhandskontroll (artikel 450). I detta fall uppskjuts uppbördsförfarandet, och 
tullskulden bokförs separat. 
B. Beträffande villkoren för beviljande av uppskov kan följande allmänna anmärkningar 
göras. 
De franska myndigheterna har flera gånger pekat på svårigheterna i tillämpningen av 
artikel 244 i tullkodexen om uppbörd i efterhand. 
Utifrån artikel 243.2 a (första etappen) är det svårt att berättiga kravet om att en säkerhet 
måste ställas vid lastställande i efterhand: säkerheten motsvarar varan, som i detta fall 
inte längre står under tullbehandling och inte längre kan beläggas med avgifter eller kan 
vara säkerhet för avgifter. Kravet om en säkerhet är för övrigt ett ifrågasättande av 
gäldenärens rätt att försvara sig, eftersom den tullskuld tvisten gäller inte är fastställd. 
Det är skälet till att det i fransk rätt krävs domstolsbeslut för att säkerhet skall kunna 
begäras, om gäldenären vägrar att erkänna tullskulden. 
Utifrån artikel 243.2 b (andra etappen) kan besvär anföras antingen inför en oberoende 
myndighet (Förliknings- och expertkommittén för tullfrågor) eller inför domstol. I sådana 
fall föreskriver texten att talan förs i enlighet med gällande bestämmelser i 
medlemsstaten. 
I den franska tullagen finns emellertid inga bestämmelser enligt vilka en säkerhet kan 
krävas när besvär anförs inför Förliknings- och expertkommittén för tullfrågor i samband 
med en efterhandskontroll. När talan förs inför domstol är den ensam behörig att fatta 
beslut om de säkerhetsåtgärder som tullförvaltningen föreslår. 
f\ 
Möjligheten att begära säkerhet är i princip så mycket mer diskutabel därför att 
kreditinrättningarna inte accepterar att gå i borgen när taxeringsgrunderna bestrids av den 
huvudansvarige och tullskulden alltså bara är eventuell. Förhållandet är likartat för de fall 
som förs inför domstol, där domarna tvekar att fastställa säkerhet utan starka skäl. 
Kapitel 3: Organisationen av marknaderna - vegetabiliska produkter 
Punkt 3.17 b, c och f: 
b) Det är riktigt att det i Frankrike inte fanns grovfoderarealer för majs för små 
producenter under 1994, därför att uppgiftsformulären då inte innehöll den uppgiften. 
Revisionsrätten drar slutsatsen att överskridandet av basen för 1994 beräknades för lågt 
pä grund av att denna uppgift saknades. Detta är riktigt, men dessa arealer ingår i den 
nationella basen för andra grödor. Om man överför dem till basen för majs, måste man ta 
bort dem frän den nationella basen, vilket skulle göra att överskridandet där minskar. 
c) Det är också riktigt att en procentsats för arealuttag om 15 % användes för majs i 
Frankrike. 
Det måste dock påpekas att EG:s lagstiftning inte är uttömmande vad gäller vilken 
uttagsprocent som skall beräknas för basen för majs. När EUGFJ år 1995 uttryckligen 
begärde att vi skall tillämpa uttaget på procent av arealerna, genomfördes denna 
bestämmelse omedelbart i Frankrike. 
Denna franska praxis har för övrigt inte lett till ytterligare utgifter som belastar budgeten 
utan har i stället missgynnat Frankrike ekonomiskt. 
Om man behåller departementsgenomsnittet för uttaget för basen för majs, höjs 
basarealen för majs, men denna areal måste då dras från arealerna för andra grödor. 
Följden blir att om överskridandet ökar i fråga om basen för majs, minskar den för andra 
grödor. 
Utbetalningarna för majs minskar alltså, men detta kompenseras genom att betalningarna 
till producenter inom den nationella basen för andra grödor ökar. 
Till punkt b och c kan tilläggas att Frankrike har gjort en beräkning av de ekonomiska 
konsekvenserna av de bestämmelser som ifrågasattes av revisionsrätten 1994. Om man 
för varje departement beräknar departementsgenomsnittet för uttaget utan att globalisera 
överskridandet av basen, och om man sätter upp samma antal hektar för majs för 
grovfoder hos små producenter som 1995 (8 000 hektar), blir överskridandegraden 8,3 % 
för hela basen för majs (i stället för tillämpade 2,7 %), men bara 1,0 % för den stora 
basen (i stället för tillämpade 1,3 %). 
Siffrorna visar att en utjämning av överskridandena för majs 1994 inte medför några 
vinster för övriga grödor. Med tanke på utbetalningarna för vardera basen är den franska 
tillämpningen totalt sett till medlemsstatens nackdel och till gemenskapens fördel. 
Samma konstaterande kan göras för 1995 års skörd, där gemenskapens budgetinlressen 
har bevarats. 
Cl 
Punkt 3.22: 
Revisionsrätten nämner ä ena sidan alt genomsnittsavkastningen för samtliga 
spannmålsslag mellan augusti 1992 och den 31 mars 1993 steg från 5,95 t/ha till 5,97 
t/ha. Denna ökning är inte omotiverad, tvärtom mot vad revisionsrätten menar. Frankrike 
har faktiskt påpekat att arealerna för och produktionen av sockermajs i mellantiden har 
lagts till totalsiffran och det vidare i de siffror som överlämnats till Eurostat ingår 
jaktarealer, men att å andra sidan de produktionssiffror som överlämnats till Eurostat 
gäller jordbruksproduktion, där avkastningen från jaktarealerna alltså inte ingår. Därför 
införlivades denna avkastning med de totala produktionssiffrorna. Att sockermajs (som 
berättigar till kompensationsbetalning) och avkastningen från jaktareal har räknats in i 
siffran för 1993 förklarar skillnaden om 0,2 t/ha. Dessa uppgifter har för övrigt meddelats 
kommissionen. 
Å andra sidan är medlemsstaternas avkastningsstatistik grundad på åren 1986-1990. 
Enligt utjämningsprincipen skall avvikande år uteslutas enligt de avkastningsregioner 
som avses i regionaliseringsplanen, vilket leder till vissa skillnader på nationellt plan. 
Punkt 3.23 - 3.24 - 3.26 - 3.28: 
Frankrikes historiska avkastning om 59,7 quintal per hektar har alltid bibehållits, vilka 
ändringar som än har gjorts i planen. 
Tillämpningen av utjämning och tak har godkänts av kommissionen. 
Överskridanden har förekommit i Frankrike. Regleringsåret 1994/95 överskreds basen för 
majs med 2,7 % och för övriga grödor med 1,3 %. Under 1995/96 överskreds basen för 
lorrmajs med 0,4 %, den nationella basen för bevattningsarealer med 3,8 % och den för 
obevattnad areal med 1,5 %. 
Stabilisatorn för avkastningen infördes inte för att de medlemsstater som har antagit en 
enklare plan inte skall missgynnas, utan för att de medlemsstater som har antagit en 
komplicerad regionaliseringsplan skall missgynnas. 
Avkastningen om 6,02 t/ha är den medelavkastning som blir följden av 
regionaliseringsplanen för 1993 enligt artikel 3.1 femte strecksatsen i förordning nr 
1765/92. Denna avkastning har fastställts genom förordning nr 1237/95 av den 31 maj 
1995. 
Punkt 3.29: 
Som påpekades i svaret under punkt 3.22, finns det en skillnad mellan de statistiska 
uppgifter som överlämnats till Eurostat och dem som användes för upprättande av 
referensavkastning och basarealer. Att använda siffror för standardfel på de uppgifter som 
ft 
överlämnats till Eurostat och därav dra slutsatser om huruvida basarealerna har 
överskridits eller ej förefaller riskabelt. 
Punkt 3.36: 
1 Frankrike är blanketterna utformade så att falt, som används för minst två olika grödor, 
inte kan kopplas till fastighetsregistrets uppgifter om de aktuella i ordbruksskiftenas läge. 
Detta påstående är felaktigt. I Frankrike finns två deklarationssätt: 
- det förenklade ordningen för små producenter och 
- den normala ordningen för producenter som berörs av uttagsskyldigheten. 
Inom den förenklade ordningen deklarerar jordbrukaren grödan för varje fastighetsskifte. 
I de fall där ett skifte används för två eller flera olika grödor, anges arealen för varje 
gröda på varje fastighetsskifte. 
Inom den normala ordningen görs deklarationen per sammanhängande odlingsenhet 
enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 3887/92. En sammanhängande odlingsenhet 
definieras ideellt som en enhet bestående av fastighetsskiften vilkas lokalisering exakt 
identifieras i det enhetliga alfanumeriska identifieringssystem som är gemensamt för de 
båda deklarationssätten: fastighetsregistret. 
Idenlifieringssystemet kan inte upprättas utifrån jordbruksskiftena. Dessas gränser är 
oundvikligen föränderliga eftersom varje fält är uppdelat i två skiften (olika användning 
av jorden). Vare sig deklarationen görs utifrån den sammanhängande jordbruksenheten 
eller utifrån fastighetsskiftet är denna bruksenhet ändå uppdelad i två eller flera 
jordbruksskiften, och därför är det omöjligt att veta var varje skifte ligger, utom att det 
befinner sig inom bruksenheten (den sammanhängande jordbruksenheten eller 
fastighetsskiftet). 
Det är alltså inte bättre eller sämre att upprätta arealdeklarationen utifrån den 
sammanhängande odlingsenheten eller utifrån fastighetsskiftet. Om bruksenheten är 
identisk med jordbruksskiftet kan den exakt lokaliseras. Om bruksenheten å andra sidan 
används för två olika jordbruksändamål, kan den enhet som används för två ändamål 
exakt lokaliseras, men däremot vet man aldrig exakt var den ena och den andra delen 
ligger inom bruksenheten. 
Punkt 3.37: 
Påpekandet syftar på att inte alla deklaranter systematiskt hade lämnat in den "förtryckta 
MSA {Mutualité sociale tfgr/co/e)-blanketten", även om en majoritet av dem hade gjort 
det för det sista av de år som åsyftas. Frankrike vidtog de åtgärder som bedömdes 
lämpliga för att detta inte skulle minska värdet av de kontroller som gjordes av 
arealdeklarationerna. Därför vidtogs lämpliga åtgärder enligt artikel 17.1 i förordning 
(EEG) nr 3887/92: Jordbrukarna uppmanades att bevisa sin rätt att bruka den jord de 
Ck 
hade deklarerat, detta för att förhindra risken med dubbeldeklarering, och antalet 
kontroller på fältet fördubblades. 
Revisionsrättens revisorer, som utförde fördjupade undersökningar för att försäkra sig om 
att de franska jordbrukarna inte hade deklarerat större arealer än de verkliga 1993 och 
1994, men som har ändrat inställning sedan 1995, då den automatiserade kontrollen av 
jordregistret togs i allmänt bruk, blev säkra på sin sak: inte ett enda fall kunde berättiga 
de tvivel som revisionsrätten uttalade har bringats i dagen. 
Punkt 3.40: 
Frankrike har inte kunnat fastställa vilka de svagheter är som revisionsrättens revisorer 
har påpekat. 
Punkt 3.42: 
(...) i Frankrike var den slutliga utformningen av iordbruksskiftesregistret inte färdig 
förrän i mitten av 1995, vilket var alltför sent för att man skulle kunna använda registret 
före 1996. 
Frankrike undrar vad syftet är med detta påpekande som avslutar ett rent beskrivande 
avsnitt om olika medlemsstaters metoder för identifiering av skiftena. Dessa metoder 
utgör tillsammans det alfanumeriska systemet för identifiering av jordbruksskiftena, som 
föreskrivs inom IACS. 
Påståendet bestrids inte, men det skulle förefalla lämpligare att placera det i punkt 3.46, 
där det uttalas att Italien är den enda medlemsstat där dubbelkontroller har utförts sedan 
1993 varefter följande påpekas: 
- I England har datoriserade dubbelkontroller gjorts varje år sedan 1993, men det 
program som krävs för en fullständig dubbelkontroll behöver förbättras ytterligare. 
- De regioner som besöktes i Tyskland och i Spanien var klara 1996, förutom vad gäller 
utbyte av uppgifter på nationell nivå (medan den uppdaterade kontrollen av 26 
miljoner deklarerade jordbruksskiften genomfördes i slutet av 1995 i Frankrike). 
- Vid slutet av 1996 var databasen och det alfanumeriska systemet fortfarande inte 
tillräckligt utvecklade i Grekland, Irland och Portugal, vilket gjorde det omöjligt att 
utföra effektiva administrativa kontroller, t.ex. dubbelkontroller. 
Punkt 3.47: 
När programmet för dubbelkontroll av jordbruksskiftena skulle genomföras upptäcktes 
ett programfel tyvärr först efter det att programmet redan hade spridits över hela landet. 
Felet identifierades och rättades omedelbart i form av kompletterande listor som spreds 
é.S~ 
till de berörda jordbrukarna och till DDAF den 22 mars 1996. Listorna innehöll alla de 
jordbruksskiften för vilka varning hade utfärdats vid den första behandlingen 
(programmet hade visat sig ur stånd alt peka ut dubbeldeklareringar när jordbruksskiftet i 
fråga låg i en sammanslagen kommun, eftersom skiftena i de gamla kommunerna hade 
likadana nummer och man alltså måste använda ett sektionsprefix för att kunna skilja 
mellan dem). Även om felet gjorde de administrativa uppgifterna svårare, upptäcktes det 
och rättades till utan dröjsmål, så att kontrollerna som helhet kunde behålla sin kvalitet. 
Det är förvånande att revisionsrätten låter tvivel falla på kvaliteten på den kontroll av 
jordbruksskiftena som gjordes utifrån arealdeklarationerna för år 1995, trots att den 
felfunktion som upptäcktes av en revisor vid revisionsrätten vid granskningen av 
systemet vid Bar le Duc den 20 mars 1996 förklarades för honom och trots att de 
verifikationer han begärde översändes till Luxemburg redan den 22 mars 1996. 
Punkt 3.48: 
/ Frankrike godtas toleransnivåer på upp till 5 000 w? när de deklarerade områdena 
jämförs med faslighetsrezislret. 
Kontrollerna av fastighetsregistret genomförs i Frankrike med en toleransnivå som inte 
överstiger 200 nr, vilket med tanke på avrundningen är den lägsta tröskel som kan 
upprätthållas när regeln är att deklarationen skall göras i ar (100 m2). 
Punkt 3.49: 
I Frankrike utbetalas en betydande del av det kompenserade hektarbidraget, vilket 
motsvarar nästan hela stödet (90-95 %) före den 16 oktober. Häri ingår inte 
industriträdan, för vilken betalningen äger rum enbart till de producenter hos vilka man 
har avslutat de verifieringar som är nödvändiga för de administrativa kontrollerna. Att 
genomföra rättelserna efter kontrollen av fastighetsregistret är med nödvändighet en lång 
procedur och gäller i allmänhet små summor. Den kan i vissa fall inte avslutas förrän 
efter buvudbetalningen i slutet av oktober, antingen genom avdrag från oljesaldona eller 
genom återbetalningsanmodan. 
Delta gäller naturligtvis inte bedrägerifall, och alla felaktigheter över en viss storlek som 
upptäcks under den administrativa kontrollen får till följd att bidraget inte betalas ut. 
Punkt 3.52: 
Största delen av de ärenden som kontrolleras på fältet i Frankrike utväljs genom en 
riskanalys, grundad på ett datorstött förfarande som utför ett slumpmässigt urval av 
ärendena enligt en algoritm som gör dels ett preferensurval av de ärenden som utgör den 
högsta riskfaktorn och dels ett slumpmässigt urval bland de olika undergrupperna av 
ärenden efter vilken riskgrupp de tillhör. 
a 
Parallellt härmed utförs en kontroll efter ett riktat urval av de tjänstegrenar som 
handlägger förfarandet. 
Naturligtvis är det inte säkert att samtliga ärenden är genomgångna vid den tidpunkt då 
det beslutas vilka ärenden som skall datakontrolleras. 1 så fall skulle kontrollen på fältet 
endast kunna slutföras för sent under säsongen. Med tanke på denna svårighet behåller 
DDAF ett visst antal av de utredda ärendena och utför en riktad kontroll av dem, antingen 
samma är, eller, i förekommande fall, följande år. 
Ett av de nämnda departementen gjordes 1996 till föremål för fjärranalyskontroller, så att 
riskanalysprogrammet bara behövde välja ett begränsat urval. Dessutom gjordes en riktad 
kontroll pä fältet av ett visst antal ärenden efter den administrativa kontrollen. 
Med tanke på urvalets begränsade storlek kunde det datorstödda urvalet göras under juli, 
medan genomgången inte kunde avslutas för ett tusental av ärendena (8 % av samtliga). 
Punkt 3.56: 
Det hände i vissa fall att fyrtioåttatimmarsfristen inte respekterades de första åren. Så var 
inte fallet 1996. 
Det kan inte hända att producenter begär en frist om 48 timmar, eftersom fristen är fast 
och beror pä den tid postgången tar. Myndigheterna accepterar normalt inte att skjuta upp 
kontrolldatum. Det kan dock ha hänt i vissa fall. I undantagsfall, då jordbrukaren varit 
förhindrad att närvara, verifierar kontrollanten utan dröjsmål de uttagna skiftena men kan 
inte utföra övriga mätningar och verifieringar förrän några dagar senare. 
Punkt 3.57: 
Under de redovisningsrevisioner som utfördes i departementen Ardennes och Voszes 
påträffades fall där studenter hade lämnat rapporter om kontroller som i själva verket inte 
hade utförts. 
Detta påstående är ytterst allvarligt, eftersom det ger intryck av att kontrollerna på fältet i 
Frankrike var fiktiva. De franska myndigheterna kan dock inte påminna sig att 
revisionsrätten gjorde något sådant påpekande under de inspektionsresor som utfördes 
under 1996. 
Med tanke pä anklagelsens allvar begär Frankrike att revisionsrätten lämnar över det 
faktaunderlag den vilar pä, sä att de franska myndigheterna omedelbart kan inleda en 
administrativ undersökning. Om dessa fakta hade kommit till fransk kännedom tidigare, 
t.ex. vid ett möte mot slutet av kontrollen eller i ett brev med påpekanden, hade en sådan 
undersökning kunnat inledas tidigare. 
a 
Punkt 3.62: 
I Frankrike kontrolleras inte att den regel följs som säger att areal som tas ut skall ha 
brukats av ansökaren under åtminstone de två föregående regleringsåren, vare sig 
administrativt eller ens genom inspektioner på fältet. 
Detta är felaktigt. Skyldigheten att kontrollera att ett skifte som tas ut har brukats av 
deklaranten de två föregående regleringsåren framgår ytterst uttryckligt i 
kontrollinstruktionen som riktar sig till ONIC:s (Office national interprofessionel des 
céréales) regionala tjänster och i den handledning för kontrollanter, som varje 
fältinspektor för ONIC innehar. Bland de påpekanden som gjordes vid kontrollerna på 
fältet, och som gjorde att hela eller en del av den uttagna arealen för 1995 betraktades 
som icke återfunnen, var att i 65 fall med en sammanlagd areal om 148,4 ha visade man 
sig ha brutit mot tvåårsregeln (1996 var det 49 fall och 61,92 ha). 
Kapitel 4: Den gemensamma organisationen av marknaden - animaliska produkter. 
Bidragssystemen för nötkött och vissa åtgärder som avser BSE 
Punkt 4.43: 
Det som sägs om djur som utesluts från bidragsrätten i Frankrike är felaktigt. 
Beräkningen av djurtätheten för am- och dikobidrag görs utifrån antalet deklarerade djur 
med tak för enskilda rättigheter. 
Punkt 4.55: 
Som kommissionen underströk i sitt svar innebär bestämmelserna för bidragen för 
hållande av am- och dikor inte att varje enskilt djurs identitet skall kunna fastställas. Man 
måste genom kontroll på fältet kunna förvissa sig om att den besättning för vilken 
bidraget har begärts existerar. För kontrollen krävs en fullständig sammanräkning av alla 
djur. Vad gäller vilka punktkontroller som skall göras för att identifiera djuren är det 
rimligt att, som kommissionen anger, inte göra någon uttömmande kontroll, eftersom 
man med en stickprovskontroll kan försäkra sig om att den besättning där man har räknat 
antalet kor tillhör deklaranten och att de kor han visar upp är vederbörligen inskrivna i 
hans djurregister. 
Kapitel 5: Vissa aspekter av förfarandet i samband med exportbidrag för nötkött 
Punkt 5.28 - 5.29: 
Även om hamnen i Caen ännu inte hade godkänts som station för gränskontroll under 
1994-95, måste det understrykas att de varor för vilka det redogörs i revisionsrättens 
6r 
rapport faktiskt var produkter av franskt ursprung. De hade exporterats till Egypten men 
avvisats av myndigheterna där och sänts tillbaka till Frankrike. 
Genom beslut den 26 juli 1995 lades för övrigt hamnen i Caen till på listan över 
godkända stationer för vcterinäi gränskontroll av produkter med ursprung i tredje land. 
Kapitel 6: Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Punkt 6.24, 6.27, 6.28: 
Dessa punkter gäller det operativa mål 2-programmet för Baskien och rör således 
Spanien. 
Punkt 6.66: 
Till det faktum att företaget i januari 1996 återbetalade 100 000 ecu och att detta belopp 
ännu figurerar i en utgiftsredovisning från mars 1996, måste påpekas att redovisningen 
hade upprättats den 31 december 1995. Vid denna tidpunkt kunde man åtminstone inte ta 
denna återbetalning för given. 
Bland övriga nationella stöd till en summa av 6 miljoner ecu nämns i det förfarande som 
öppnades av kommissionen den 17 januari 1995 ett stöd om 160 miljoner franska franc i 
form av PAT- och ERUF-stöd och 40 miljoner franc för sanering av företagsområdet. 
Inget förfarande har öppnats i fråga om några andra stöd. Hur som helst bör det påpekas 
att stödtaket, som ligger på 285 miljoner, (34 % ESB (Ecole Supérieure du Bois)) vid en 
investering om mer än 840 miljoner, inte på långt när har uppnåtts. 
Punkt 6.69: 
Stödet om två miljoner franc, som ingick i programmet Résider 1, gavs för köp av lokaler 
om 742 m2 i företagsparken i Metz för sammanslutningen Apeilors räkning. 
Denna sammanslutning arbetar till förmån för regionen Lorraine, som i sin helhet 
omfattas av strukturfonderna (Résider eller mål 2 eller 5b). 
Subventionsgraden om 25 % motsvarar hur som helst den del av regionen som omfattas 
av Résider (50 % av Lorraine) i förhållande till ERUF:s subventionsgräns 50 %. Köp av 
lokaler kan för övrigt knappast likställas med "offentliga förvaltningars löpande utgifter". 
Punkt 6.75: 
EUREFI är en fransk-belgisk-luxemburgsk gränsöverskridande struktur och man kan från 
den franska sidan inte svara på påpekanden från kommissionen om metoder som 
tillämpats i Belgien. 
63 
Punkt 6.95 b: 
Nord-Pas-de-Calais 
De analyser som nämns av revisionsrätten ingår i en undersökning av sätten att utnyttja 
de nedlagda industrierna i gruvdistrikten och en mer övergripande analys utifrån 
UNEDIC:s sysselsättningsstatistik över de kommuner som har fått stöd för iståndsättning 
av industritomterna och andra som inte har fått det. 
Den ursprungliga rapporten redogör för en förlust av 62 % av de skapade arbetstillfällena 
på två år efter bildandet - inte 65 % på ett enda år. 
Direkta förfrågningar hos företagen och kommunförvaltningen i Onnaing har också visat 
på den stora instabiliteten bland de företag som öppnade i de renoverade 
industrilokalerna. 
För att undvika denna oönskade verkan försöker man nu få en "miljöinriktning" i denna 
verksamhet, något som skulle ge en varaktig tillväxt (minimum 75 % av stödet), hellre än 
en inriktning på rent ekonomisk verksamhet. 
Kapitel 7: Europeiska socialfonden 
Punkt 7.18: 
Liksom kommissionen fäster Frankrike stor vikt vid samråd och partnerskap. Förutom 
statens representanter (flera ministerier som berörs av mål 3) deltar därför också 
regionsråden och arbetsmarknadens parter i form av företrädare för arbetsgivarna och de 
fackliga organisationerna i övervakningskommittéerna. Man har till och med diskuterat 
att dra in föreningssektorn och då särskilt de enskilda organisationerna, men förslaget 
släpptes till sist. 
Punkt 7.19: 
Revisionsrätten anser att övervakningskommittéernas roll bör stärkas, och i synnerhet att 
de bör dras in i programplaneringen. När 1993 års förordningar genomfördes var 
övervakningskommittéerna inte konstituerade innan programplaneringen ägde rum. 
Därefter har de emellertid sammanträtt regelbundet, trots att administrationen av dem är 
tungrodd, och fått all information som berör dem. Ett undantag var 1995 då 
kommittéerna bara sammanträdde en gång därför att förseningarna i programmets 
genomförande gjorde att ett andra sammanträde var onödigt, men sedan 1996 har rytmen 
med två sammanträden per år bibehållits. 
Kommittéerna för de fyra stora programmen, som står för 80 % av fonderna (mål 3 och 4, 
Adapt och Emploi) får också samtliga detalj rapporter och undersökningar. På de 
informella mötena med de olika delarna av kommittéerna debatteras ofta viktiga frågor. 
70 
Men naturligtvis kan den information övervakningskommittéerna får alltid förbättras, 
liksom den roll de spelar. 
Punkt 7.27: 
Det är oomtvistligen så att de stora företagen drar större nytta av ESF:s stöd inom ramen 
för mål 4 än de små och medelstora företagen, men det gäller också det statliga stöd som 
kompletterar ESF. Tre faktorer kan förklara detta: 
Det är svårt och komplicerat att ställa samman handlingar. 
Det är svårt att finna ersättare för anställda under utbildningen. 
- Det är nödvändigt att ligga ute med pengarna i flera månader, vilket är möjligt för ett 
stort företag men svårare för ett litet eller medelstort. 
När det gäller de båda första orsakerna är det naturligtvis en fördel för stora företag med 
särskilda personalavdelningar har vid sammanställningen av handlingarna. 
För att kompensera detta finns teknisk hjälp att tillgå i samarbete med andra parter som 
Chambres de Commerce et d'Industrie, AGEFOS PME osv. 
Punkt 7.42: 
Även om en del ansökningar om slutbetalning tidigare år har effektuerats genom 
överföringar från administrationen, kan antalet sådana fall minskas avsevärt eftersom 
administrationerna mycket regelbundet påminns om principerna när de gör sin första 
deklaration. Under kontrollerna påminns de också om det. 
Punkt 7.51: 
Det fall revisionsrätten anför har gjort att dessa åtgärder har avskrivits som 
stödberättigade, och utbetalningarna har upphävts av kommissionen. 
Punkt 7.52: 
Rättelse har vidtagits för Frankrikes del. 
u 
Kapitel 8: Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket (EUGFJ-utveckling) 
Punkt 8.37: 
1) Det bör påpekas att de decentraliserade jordbrukstjänsterna, som finns inom varje 
departement, på ministeriets anvisning har genomfört efterhandskontroller av hur 
mottagare av stöd med räntesubventioner inom ramen för investeringsprojekt uppfyller 
de krav som ställs av EU:s regelverk och fransk lagstiftning. 
Kontrollerna genomförs på ett antal låneärenden och motsvarande planer som svarar mot 
gemenskapslagstiftningens normer. Varje år genomförs 
- ett antal kontroller mot fakturor (på kreditinrättningen och eventuellt på 
jordbruksfastigheten), åtminstone 5 % av de lånebemyndiganden som gavs föregående 
år, 
- ett antal plankontroller (fysisk planering och förstudier för installering), åtminstone 
3 % av det antal planer som godkänts föregående år. 
Dessa kontroller i efterhand kompletterar dem som görs när ärendena behandlas. 
2) Vid kontrollerna kan oegentligheter och brott mot tillämplig lagstiftning upptäckas och 
straffas, och det är också ändamålet med dem. På nationellt plan föreskriver 
lagstiftningen att de stödmottagare som byter till annan jordbruksverksamhet skall 
meddela detta till berörda myndigheter. 
Kapitel 9: Den gemensamma fiskcri- och havspolitiken 
Punkt 9.11: 
Europeiska unionens revisionsrätt förebrår Frankrike för att man har begärt 
förskottsbetalningar av 1994 och 1995 års delbelopp inom programmet för betalning till 
de slutliga stödmottagarna men till de belopp för vilka åtagande hade gjorts. 
I en skrivelse av den 22 september 1995 uppmanade kommissionen (GD XIV) de franska 
myndigheterna att begära förskott på delbetalningarna för 1994 och 1995. 
Med tanke på förseningarna i genomförandet av programmet, beroende dels på att 
programmet utlystes försenat (slutet av december 1994) och dels på att FFU:s 
administrativa och finansiella rutiner på nationell nivå måste genomföras, var det inte 
möjligt för Frankrike att tillmötesgå kommissionens begäran. 
Då kommissionen emellertid önskade betala ut sina förskott för att undvika att 
genomförandet av programmet blockerades, föreslog den att Frankrike skulle godkänna 
de projekt för vilka de franska myndigheterna redan hade gjort juridiska och ekonomiska 
åtaganden. 
M 
Det var alltså med full kännedom om förhållandena som kommissionen gjorde 
utbetalningen av förskotten på 1994 och 1995 års delbelopp. GD XVI var helt medvetet 
om att de franska myndigheterna inte kunde intyga mer än att åtaganden var ingångna. 
Orsaken var kommissionens bestämda önskan att betala ut förskotten inom FFU-
programmet. 
Sedan dess har situationen i stort sett normaliserats. Den andra delbetalningen av 1995 
års belopp och den första för 1996 har gjorts på grundval av stödberättigande utgifter som 
slutmottagarna faktiskt har haft, helt i enlighet med gemenskapslagstiftningen. 
Punkt 9.14: 
Frankrike kan bekräfta revisionsrättens påpekande om hur långsamt och ofullständigt 
programmet Pesca kom igång och instämmer också med kommissionen, som ifrågasätter 
en uppläggning med flera fonder, som blir mycket komplicerad. 
Frankrike vill också betona hur sent de finansiella bestämmelserna kom på plats. Trots att 
det franska programmet kunde godkännas i juni 1995, ställde kommissionen inte medlen 
till förfogande förrän i juni 1996. 
Frankrike har nu inlett en revidering av sitt Pescaprogram, något som bör kunna vitalisera 
det så att det kan motsvara de förväntningar som ställs av aktörerna inom fiskesektorn 
sedan ett år tillbaka. Denna omplanering bör kunna medföra att de gemenskapsanslag 
från Pesca som har tilldelats Frankrike tas i bruk lättare och kanske också snabbare. 
Punkt 9.17-9.22: 
Frankrike har ingenting speciellt att påpeka beträffande fiskeavtalen med tredje land. Det 
bör dock påpekas att de ekonomiska förfarandena i samband härmed bör genomföras på 
ett riktigt sätt för att inte riskera avtalets goda funktion och i synnerhet då 
fiskerioperationerna. 
Punkt 9.31: 
Det stämmer att Frankrike inte hade överlämnat upplysningar om de utomeuropeiska 
departementens fiskeflottor den 30 september 1996, men de har sedan dess meddelats 
kommissionen och är nu tillgängliga i sin helhet. De förs för övrigt regelbundet à jour 
och överlämnas varje månad till kommissionen av Centre administratif des affaires 
maritimes enligt bestämmelserna i förordning nr 109/94 om gemenskapens register över 
fiskefartyg. 
Att överlämnandet av upplysningarna försenades berodde på den fartygsräkning som 
utfördes för att få exakta data om de utomeuropeiska departementens fiskeflottor, vilka 
består av en mängd små fartyg. P.g.a. verksamhetens art var det nödvändigt att exakt 
fastställa vilka fartygsägare som utövade havsfiske yrkesmässigt. 
?3 
Den 13 juni 1997 överlämnade Frankrike data om fiskeansträngningen till 
kommissionen. 
Punkt 9.34: 
En fartygsmotor fungerar säkrast och bäst om den inte utnyttjas till sin nominella effekt. 
Nedtrimning är en teknik som ger en intressant lösning på detta problem. Optimal 
nedtrimning är vid 80 % av motorns effekt. Nedtrimning till ännu lägre effekt undersöks 
nu noggrant vid fartygssäkerhetscentrumen. 
Punkt 9.35-9.36: 
Ommätningen av tonnaget hos de franska fiskefartyg som är 24 meter eller längre var 
visserligen försenad 1996, men Frankrike har gått med på att satsa stora resurser på att 
uppfylla detta gemenskapskrav. I september 1997 var sålunda omkring 85 % av fartygen 
i denna kategori ommätta. Frankrike kommer så snart som möjligt att överlämna data om 
bruttotonnage hos fiskefartyg som är 24 meter eller längre till kommissionen. 
Punkt 9.37-9.38: 
1. Kontrollen av fiskekapaciteten 
Fartygens motoreffekt, som kontrolleras av fartygssäkerhetscentrumen inom 
utrustningsministeriet, verifieras under planeringen och därefter när de läggs i docka och 
vid regelbundna besök på fartygen. Bruttotonnaget mäts av tullmyndighetens 
tonnagebyrä. För alla viktiga förändringar av fartygets egenskaper krävs dessutom 
förhandstillstånd från fartygssäkerhetscentrumet, som i efterhand kontrollerar 
förändringarna. 
2. Kontrollen av fiskeansträngningen 
I enlighet med gemenskapslagstiftningen stöder sig de franska bestämmelserna på 
loggboken som informationskälla. Ett hinder för att bestämmelserna skall fungera är dock 
att loggboken inte är anpassad till gällande lagstiftning, särskilt vad gäller 
fiskeansträngningen. Den håller på att omarbetas, men den har ännu inte slutgiltigt 
godkänts av kommissionen. 
I den nuvarande loggboken krävs bara två rubriker som rör fiskeansträngningen: 
- Fiskeresans varaktighet, räknad från avfärd från hamn till återkomst till hamn. 
- Fiskeoperationens varaktighet, som motsvarar den tid då fiskeutrustningen arbetar. 
Däremot föreskrivs ingen rubrik som motsvarar skyldigheterna enligt förordning nr 
2027/95, där fiskeansträngningen definieras som produkten av fartygets motoreffekt och 
fä 
den tid fartyget tillbringar i ansträngningszonerna så som förordningen definierar dem, 
med undantag av de zoner som fartyget bara passerar. 
För att följa förordningen måste fartygets ägare alltså fylla loggboken och lämna 
upplysningar under rubriker <om inte fanns där från början. Upplysningarna visar sig 
dock mycket svåra att utnyttja eftersom de är ytterst olikartade. 
Detta är orsaken till att Frankrike inriktar sitt arbete på omdefiniering av tiden för närvaro 
i fiskeansträngningszonen med hjälp av begreppen "fiskeresans varaktighet" och 
"fiskeoperationens varaktighet". 
3. Kontrollen av fiskeri verksamheten 
För att minska fiskeri verksamheten har Frankrike gjort allt för att uppnå de mål för 
minskning av flottkapaciteten som fastställs i det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet. 
Sålunda genomfördes en omfattande utmönstringsplan under andra halvåret 1996. 
Eftersom den var grundad på frivillighet kunde den emellertid inte helt nå fram till det 
mål som ställs upp i det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet, trots utmönstringar 
motsvarande 33 000 kW. Den 1 december 1997 kunde man notera en eftersläpning om 
9 352 kW, mindre än en procent av flottans storlek. Den 31 december 1996 hade man 
dock noterat en ökning av tonnaget om 1118 bruttoregisterton. 
Punkt 9.40: 
När kommissionen frös begärt stöd på grund av att det tredje fleråriga 
utvecklingsprogrammets medelfristiga mål inte hade iakttagits, genomförde de franska 
myndigheterna nödvändiga åtgärder för att inställa allt stöd på området. Det bör dock 
noteras att beslut redan hade fattats för vissa stödåtgärder redan före kommissionens 
meddelande. Staten hade alltså rättslig skyldighet att betala ut stödet. 
Punkt 9.41: 
För att stödet i samband med projekt som innebär upphörande med fiskeaktivitet skall 
beviljas på ett mer konsekvent sätt understryker revisionsrätten behovet av att begreppet 
fiskeaktivitet definieras på gemenskapsnivå, trots att detta fortfarande är en nationell 
fråga. 
Frankrike delar revisionsrättens uppfattning om behovet av en harmonisering, eftersom 
det finns tre olika definitioner på gemenskapsnivå. 
Kommissionens förslag till definition av fiskeaktivitet kan verka lämplig för större 
enheter (med en längd över 18 meter), vilkas rörelser in i och ut ur zonerna kan 
övervakas tekniskt med lämpliga bestämmelser. 
Det förefaller dock lämpligt att utgå från antalet fiskedagar och inte från antalet dagar till 
sjöss, så att inte transiteringstiden behöver tas med vid beräkningen av 
fiskeriansträngningen. 
?r 
Kapitel 20: Revisionsförklaringar- analys av utgifterna inom EUGFJ-
garantisektionen och fiskerinäringen 
Punkt 20.4: 
Förfarandet för attestering av anslagen tillämpades för första gången på nytt sätt för 
budgetåret 1996. 
Med den bakgrunden överlämnade de franska myndigheterna före den 10 februari 1997, 
vilket var den dag som fastslagits i gemenskapsbestämmelserna, revisionsrapporterna och 
anslagsattesteringarna från de utbetalande organen tillsammans med årsredovisningarna. 
Därefter bad kommissionen Commission de certification des Comptes att avsluta sitt 
arbete och överlämna kompletterande rapporter före den 30 juni 1997. De franska 
myndigheterna gjorde detta den 13 juni 1997. Efter granskning av dokumenten godkände 
kommissionen de franska utbetalande organens räkenskaper genom beslut av den 31 juli 
1997. 
^6 
GREKLAND 
DEE I - ÅRSRAPPORTEN FÖR BUDGETÅRET 1996 
Kapitel 1 - Egna medel 
Punkter 
1.10, 1.31, 1.40,1.104 
*dokument a/ nr A29881/31-3-98 
b/ nr T 2020/28/15-4-98 - Finansministeriet, Direktorat 19 - Tullförfaranden 
Kapitel 3 - Organisation av marknaderna - Vegetabiliska produkter 
Punkter 
3.29, 3.46, 3.89, 3.91 
* dokument nr 109/A806/A1366/10-3-1998 - Nationella tobaksodlingsorganisationen 
Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Punkter 
6.63, 6.95 
* dokument nr DEFE 33/12-1-1998 Ekonomiministeriet, Direktoratet för ERUF -
genomförande och betalningar 
Kapitel 7 - Europeiska socialfonden 
Punkter 
7.19,7.34 
* dokument nr 105048/9-1-1998 - Arbetsmarknadsministeriet, Direktoratet för planering 
och genomförande av IiSF-program 
Kapitel 8 - Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket (EUGFJ-utveckling) 
Punkter 
8.13, 8.20, 8.24, 8.25, 8.35, 8.42, 8.43, 8.53, 8.54, 8.55, 8.56, 8.57 
* dokument nr 1827/16-03-199 - Jordbruksministeriet, Direktoratet för planering och 
allmän administration 
V 
Republiken Grekland 
Finansministeriet 
Gcneraldirektoratet för tullar och avgifter 
Direktorat 19 
Avdelning A och C 
Adress: Kar. Serbias 
Upplysningar 
Tel.: 337 52 10 Athen den 15 april 1998 
T2020/28 
Till 
Statens revisionsenhet 
Direktorat 41 
B. Andritsou 
Fax: 364 66 54 
Betr. EU:s uppföljningsrapport 
Med anledning av ert meddelande (27-3-98) om uppföljningsrapporten till 
revisionsrättens årsrapport 1996 vill vi påpeka att vi i vår skrivelse A296/5/31-3-98 
(bifogas) redan har besvarat punkterna 1.10, 1.31 och 1.104 i kapitel 1 som förekommer i 
bilagan till brev 1290/6-2-98 från GD XIX. 
Betr. punkt 1.40 vill vi meddela följande: 
I fråga om den tullskuld som har uppkommit genom varors försvinnande inom frizonen i 
Pireus har den behöriga tullkontrollen redan vidtagit åtgärder för att inkassera utestående 
avgifter och motsvarande skatt. Hittills har ingen inkassering skett, eftersom operatören 
har överlämnat ärendet till rättslig prövning. 
Pan. FRANGOS 
Direktör 
Bil. 4 sidor 
T 
Republiken ( iiekland 
Finansministeriet 
Generaldircktoratct för tullar och avgifter 
Direktorat 19 Tullförfaranden 
Avdelning A och C 
Adress: Kar. Serbias 
181 34Athen 
Upplysningar: 
Tel: 3375305 
Fax:3375051 Athen den 31 mars 1998 
A296/51 
Till 
Europeiska kommissionen 
GDXIX 
Budget: Egna medel 
Rue de la Loi 200 
B-1049 Bryssel 
Kopia till 
1. Statens revisionsenhet 
Direktorat 41 
Ekonomiska förbindelser 
med Europeiska unionen 
2. MA EU (Vitou) 
Rue Montoyez 20 
1000 Bryssel 
Som svar på ert brev (22-1-98/XIX/493) angående de punkter som förekommer i 
revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 vill vi meddela följande: 
Punkt 1.10 c 
Alla uppräknade imporldeklarationer frän såväl tullen i Eleusina som 2:a tullmyndigheten 
i I hessaloniki har reglerats genom inkassering av utestående avgifter, vilket utförligt 
framgår av de två bifogade förteckningarna. Dessa innehåller alla nödvändiga uppgifter 
för att er avdelning lättare skall kunna beräkna eventuell ränta. 
Punkt 1.31 
Beträffande identiteten på de varor som transporteras i containrar till frizonerna kan vi 
meddela att, såsom framhölls i revisionsrättens skrivelse 6272/21-3-97, systemet för 
lagerbokföring inom frizonerna i Pireus och Thessaloniki är sådant att tullkontrollen när 
som helst kan förvissa sig om varornas identitet och följa deras förflyttning. Följaktligen 
har ministeriet gjort den bedömningen att det inte finns någon särskild anledning att vidta 
någon kompletterande åtgärd rörande den praxis som tillämpas på området. 
Punkt 1.104 
Eftersom den här punkten inte innehåller någon tydlig hänvisning till värt land, antar vi 
alt anmärkningarna frän revisionsrättens tjänstemän gäller systemet med kontroll av fall 
av bedrägerier och oegentligheter. 
So 
Det kan noteras att det i förordning 1552/89 om gemenskapens egna resurser såsom den 
senast ändrats genom förordning 1365/96 (artikel 6.4) fastställs att det förutom en 
sammanställning över fall av bedrägerier och oegentligheter också skall utarbetas en 
tillhörande redovisning som gör det möjligt att kontrollera hur utredningen fortskrider i 
varje enskilt fall. 
Oberoende av ovanstående står vi gärna till tjänst med ytterligare förklaringar, eftersom 
det, såsom tidigare nämndes, inte finns några särskilda anmärkningar som avser vårt land 
på den här punkten. 
P. FRANGOS 
Direktör 
Rätt avskrivet 
#\ 
Republiken Grekland 
Nationella tobaksodlingsorganisationen Athen 10.3.1998 
Huvudkontoret F. 109/A806/A1366 
Direktorat: Tobaksproduktion och den gemensamma marknaden 
Avdelning: A och D 
Adress: Postbox 1110/101 10 Athen 
Upplysningar: F. Divanis, M. Korasidis 
Tel: 534 36 77 
Telex: 226 856 
Fax:52431 68 
Till 
Generaldirektoratet för jordbruksprodukter 
Direktorat 2 
Avdelning: industriprodukter 
Direktorat 3 
Avdelning: planering och intäkter 
Betr. revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 
Er skrivelse C 348/18.11.1997 
Med anledning av revisionsrättens ovannämnda rapport och det som avser 
tobaksmarknaden i punkterna 3.89a och 3.94 vill vi, efter att ha mottagit EU:s skrivelse 
573/22.1.1998, meddela följande: 
Punkt 3.89a 
Revisionsrätten 
1. Eftersom artikel 9 i rådets förordning EEG 2075/92 i sin ursprungliga lydelse innehöll 
möjligheten att tilldela kvotandelar, högst 2 % av garantitröskeln för varje sort eller 
sortgrupp, till beredningsföretag som inte hade några beredningskvoter under 
referensperioden och eftersom kvotandelarna tilldelades producenterna direkt, hade de 
grekiska myndigheterna i analogi med detta rätt att tilldela kvotandelar till nya 
producenter, vars antal slutligen var mycket lägre än 4 751 men som hade odlat tobak på 
bestämda arealer under föregående skördeår, 1992. Eftersom det dessutom visade sig all 
det fanns omfattande kvoter tillgängliga (artikel 11 i förordning EEG 3477/92) hade de 
grekiska myndigheterna rätt att tilldela kvoterna i fråga också till nya producenter (artikel 
13 i förordning 3477/92). Följaktligen var det tillämpade förfarandet för tilldelning av 
kvotandelar helt i överensstämmelse med de nya gemenskapsbestämmelserna, vilket 
kommissionen slutligen också medgav. 
O ? 
2. Programmet för bearbetning av sorterna Maura och Tsembelia tillämpades allmänt när 
odlingen av dessa sorter upphörde och följaktligen motsvarande arealer frigjordes, vilket 
både kommissionen och revisionsrätten insåg och accepterade. 
3. Eftersom det saknas fastighetsregister som skulle underlätta kartläggningen av 
producenternas åkrar, har de grekiska myndigheterna hanterat frågan genom att anta 
kompletterande åtgärder för hur odlingsområden skall redovisas efter överenskommelse 
med kommissionen. I områden som t.ex. norra Grekland, där kartor över 
odlingsområdena finns, används dessa redan. 
Tillämpningen av de kompletterande åtgärderna har lett till en betydande minskning av 
antalet producenter som eventuellt redovisade oriktiga uppgifter och, i förlängningen, av 
sädana som eventuellt var inblandade i oegenlligheter och fusk. 
Samarbetet med kommissionen fortsätter om ytterligare förbättring av de kompletterande 
åtgärderna. 
Punkt 3.94 
Det måste påpekas att kommissionens rapport om bedrägerier och oegenlligheter i 
samband med export av tobak till Albanien och Bulgarien innehöll många felaktigheter 
och godtyckliga uppgifter och därför ledde till godtyckliga slutsatser. 
Den nationella kommittén och de särskilda arbetsgrupper i finansministeriet som bildades 
för ändamålet i fråga granskade uppgifterna i dokument 46413/22.12.1994 en efter en 
och lämnade sitt svar i skrivelserna av 28.2.1995, 8.2.1996 och 11.3.1996, vilka finns till 
revisionsrättens förfogande. 
Kommissionens anklagelser framfördes huvudsakligen i två skrivelser, 4135/20.4.1993 
och 46413/22.12.1994. Skrivelse 46413/22.12.1994 åtföljdes av en flersidig rapport med 
kommissionens slutsatser från den undersökning i två etapper som genomfördes i 
Grekland i juli 1994 och som låg till grund för de korrigeringar som Grekland ålades för 
budgetåret 1991. 
Den undersökning som den nationella kommittén och de särskilda arbetsgrupperna i 
finansministeriet har låtit genomföra fram till nu har inte gett några bevis för att 
oegentligheter och fusk skulle ha förekommit. Man har endast funnit uppgifter om 
skattefusk och de åtgärder som föreskrivs i lagen har vidtagits. 
I sin rapport ställer sig revisionsrätten reservationslöst bakom kommissionens 
uppfattningar och tar ingen hänsyn till vare sig medlemsstatens synpunkter eller de 
undersökningar som de grekiska myndigheterna har låtit göra och där samtliga resultat 
har meddelats kommissionen. Revisionsrätten ställer sig också bakom kommissionens 
påståenden om grundlösa kontroller som de grekiska myndigheterna låtit genomföra. 
Kommissionen har hittills inte kunnat belägga dessa påståenden. 
De grekiska myndigheterna accepterade slutgiltigt den ålagda extra korrigeringen på 
7,305 miljarder drakmer för perioden 1986-1989, vilken revisionsrätten baserade på sin 
rapport i dokument 46413/22.12.1994, efter det att EG-domstolen, dit Grekland hade 
vänt sig, hade fattat ett avgörande för budgetåret 1991. 
EG-domstolen avvisade i sitt avgörande av den 21 januari 1998 (mål C-61/95) den ålagda 
korrigeringen för budgetåret 1991 avseende exporten till Albanien och Bulgarien och 
förpliktade kommissionen att till Grekland återbetala 3,5 miljarder drakmer. 
Vi står gärna till tjänst med ytterligare upplysningar eller iortydligandcn. 
Kopia till 
1. kommissionens generalsekretariat 
N.Malissiobas 
Ordförande 
?4 
Republiken Grekland 
Finansministeriet 
Generalsekretariatet för finanspolitik 
Statens rcTniaiovaevrjcx 
EsvepaÄiupeKxopaxEx (J) ip aSuaviaxpaxiov oxrj (j)ivavaKovxpoA,A, 
Direktorat 41 ( ekonomiska förbindelser med Europeiska unionen och internationella 
organisationer) 
Avdelning: 
Adress: Panemistimiou 37 
101 65 Athen 
Upplysningar: B. Andritsou 
Telefon: 33 29 543 
Fax: 36 46 654 
Till 
biträdande generaldirektör Edith Kitzmantel 
GD XIX Budget 
Europeiska kommissionen 
Rue de la loi 200 
B-1049 Bryssel 
Athen den 13 mars 1988 
2008941/490/A0041 
Betr. SEM 2000 - uppföljning av pstuiaiovap™xx8va årapa7i7iopx 1996 
Sou omap pä *;px \)pv.vn am &:v 22 (pavuapi 1998 x\XX rpKKAxxvficy crx™vöiyc p*:7ipeor 
cviavx i EupoTOicTKa uviovcv, aiipaaaaÖ ip II. ATtoaxoAiöi, angående avu™pKVivy 
(xp avseende Grekland i p*:Tm<7iovap™xxevo" årsrapport 1996 översänds bifogat svaren 
Iran de behöriga instanserna. 
Bil. 17 sidor 
På ministerns uppdrag 
E. Nikoloudaki 
Direktör 
DEL I - ÅRSRAPPORTEN FÖR BUDGETÅRET 1996 
Kapitel 1 - Egna medel 
Punkter 
1.10, 1.31, 1.40, 1.104 
* dokument nr 4387/39/18-3-1997 - Finansministeriet, Direktorat 19 - Tullförfaranden 
Kapitel 3 - Organisation av marknaderna - Vegetabiliska produkter 
Punkter 
3.29,3.46,3.89,3.91 
* dokument nr 109/7/A60/8-1-1998 - Nationella tobaksorganisationen 
Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Punkter 
6.63, 6.95 
* dokument nr DEFE 33/12-1-1998 Ekonomiministeriet, Direktoratct för ERUF -
genomförande och betalningar 
Kapitel 7 - Europeiska socialfonden 
Punkter 
7.19,7.34 
* dokument nr 105048/9-1-1998 - Arbetsmarknadsministeriet, Direktoratet för planering 
och genomförande av ESF-program 
Kapitel 8 - Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för 
jordbruket (EUGFJ-utveckling) 
Punkter 
8.13, 8.20, 8.24, 8.25, 8.35, 8.42, 8.43, 8.53, 8.54, 8.55, 8.56, 8.57 
* dokument nr 1827/16-03-199 - Jordbruksministeriet, Direktoratet för planering och 
allmän administration 
de 
Republiken Grekland 
Jordbruksministeriet 
Upplysningar: S. Iakobiou 
Menandrou 22 - Athen 10110 
Tel. 524 87 48 
Till 
Finansministeriet 
Statens revisionsenhet 
Direktorat 41 - Avdelning A 
Betr. revisionsrättens årsrapport 1996 
Er skrivelse nr 2014927/848/A0041/4-3-98 
Med anledning av ovanstående skrivelse och med hänvisning till ovanstående årsrapport 
vill vi lämna följande kommentarer till olika punkterna om EUGFJ-utveckling som berör 
Grekland. 
8.13 I Grekland går 80 % av investeringarna till modernisering av befintliga enheter, 
vilkas situation (ekonomisk, industriell, kommersiell etc) de regionala myndigheterna 
känner till genom sina täta kontakter på grund av kvalitetskontroll, export etc. De 
regionala myndigheternas kännedom återspeglas positivt eller negativt i de rapporter som 
sänds till jordbruksministeriet. Dessutom har rapporterna sedan 1995 varit omfattande 
och innehållit mänga uppgifter av ekonomisk och teknisk natur. För att en investering 
skall godkännas yttrar sig först direktoratet för planering och administration och därefter 
ministeriets tekniska direktorat. 
8.20 De rapporter som har upprättats stämmer överens med dem som föreskrivs i 
förordning 1685/78 och aktörerna fyller i likartade provblanketter och upprättar de 
dokument som föreskrivs i förordningen. Dessutom företas idag kontroller av direktoratet 
för planering och allmän administration där rapporterna också förvaras. 
8.24 Betalning i likvida medel accepteras av statens revisionsenhet och finansministeriets 
data- och bokföringssystem. 
8.25 Frågan om de halvstatliga institutionernas offentliga anbudsförfaranden är mera 
allmän och berör flera sektorer inom den nationella ekonomin. Resultatet av dessa 
anbudsförfaranden, oberoende av budgetens storlek, avgör inte om stöd kan utgå för att 
täcka utgifterna. De stödberättigade utgifterna för ett projekt återspeglas tydligt i 
projektets godkända budget, där arbetets olika delmoment, omfattningen och kostnaderna 
redovisas. Om resultatet av anbudsförfarandet följaktligen blir en budget som är lägre för 
de planerade arbetena och projektet genomförs till en lägre kostnad, kommer stödet att bli 
mindre, dvs. anpassas till kostnaden. Om slutkostnaden för projektet, på grund av 
justeringar, blir högre än den godkända budgeten, får aktören stöd upp till det godkända 
beloppet. De överskjutande kostnaderna får aktören bära själv i sin helhet. 
<M 
8.35 Sedan 1996 har den grekiska jordbrukskassan utfärdat ett utbetalningskvitto till 
mottagaren. Kvittot innehåller uppgift om belopp och undertecknas av en banktjänsteman 
och betalningsmottagaren. 1 enlighet med ministeriets beslut om betalningssätt gäller 
regeln att om betalningsmottagaren inte begär utbetalning av beloppet inom rimlig tid, 
sätts det in på ett sparbankskonto som öppnas för ändamålet i hans namn. 
8.42, 8.43 I samband med kompensationsersätningar kan en medlem i det lokala 
kooperativet befullmäktigas att kvittera ut ersättningarna för samtliga mottagare, om 
antalet mottagare är stort. I detta fall undertecknar han betalningslistan i samtligas namn 
men sänder till banken in mottagarnas fullmakter som måste fastas på listans baksida. 
8.53 Det är inte vetenskapligt riktigt och inte heller möjligt att begränsa bevattningen till 
vissa grödor över hela Grekland. I de undersökningar om ekonomisk lämplighet som görs 
i samband med varje jordförbättringsprojekt redovisas de odlingar och de arealer som 
skall betjänas med projektet och som har godkänts av behöriga organ inom Europeiska 
unionen, t.ex. utvecklingsprogrammen (PEP etc.) där de aktuella 
jordförbättringsprojekten ingår. 
8.54 Det är ett faktum att intensiv och överdriven användning av grundvatten får till 
resultat, huvudsakligen i kustområdena, att havsvatten sipprar in och följaktligen 
förorsakar problem med nedsättning. Genom tillämpning av lagen om vattenresurser (lag 
1739/97) vidtas de åtgärder som är nödvändiga för att möta de problem som ogenomtänkt 
och slösaktig användning av grundvattenresurserna förorsakar. Följaktligen sker 
brunnsgrävning, både privat och offentligt, först efter hydreologiska undersökningar. 
8.55. 8.56 Den erfarenhet som idag finns om dammbyggnad visar hur svårt det är att i 
undersökningarna förutse alla de problem som uppstår vid bygget. 
8.57 De schablonkostnader som tillämpas i Grekland (följaktligen också i 
jordbruksministeriet) fastställs av miljöministeriet. Regional planering, offentliga arbeten 
och kontroll av utgifterna sker på grundval av bestämmelserna i grekisk lag. 
V. Skandal i s 
Direktlr 
Jtf 
Republiken Grekland 
Ministeriet för arbete och social trygghet 
Direktoratet för planering och genomförande av ESF-program 
Avdelning III 
Adress: Pireus 40, 101 82 Athen 
Upplysningar: 
Tel.: 529 51 75 
Athen den 9 januari 1998 
105048 
Till 
Finansministeriet 
Statens revisionsenhet 
Direktoral 41, Avdelning A 
Betr. revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 
Er skri velse 2086713/3631 /A0041/10-12-97 
Som svar på ovanstående, med hänvisning till våra synpunkter på de anmärkningar som 
framförts av revisionsrätten i årsrapporten för 1996 samt kommissionens anmärkningar, 
vill vi meddela följande: 
I. Beträffande punkt 7.9 i rapporten, som handlar om genomförandet av budgeten och 
revisionsrättens påpekande att de ESF-belopp som reserverats för Grekland utnyttjades i 
ringa omfattning under 1996, vill vi understryka att anledningen till att 
gemenskapsbidragen inte till fullo utnyttjades beror på att Europeiska unionen stoppade 
finansieringen. Europeiska unionen stoppade utbetalningarna för åtaganden gentemot vårt 
land efter kontroller vid tillfälligt inrättade centrum - organ för genomförande av ESF-
projekt - där det kunde konstateras att vissa av dem inte uppfyllde villkoren för 
godkännande. Konkret innebar det alt vid endast 13 av 332 kontrollerade centrum kunde 
det konstateras att de inte uppfyllde villkoren i vårt beslut 115372/94 och därför anser vi 
att EU:s åtgärd att stoppa finansieringen för alla organ för genomförande av ESF-projekt 
är ovanligt sträng och strider mot vederbörande rättsliga ram (artikel 24 i förordning 
(EEG) 2082/93. 
II. Beträffande punkterna 7.48-7.51 i revisionsrättens årsrapport vill vi meddela att de 
ansvariga myndigheterna för kontroll och utvärdering av de ESF-finansierade 
programmen lyder under Direktoratet för kontroll och utvärdering i ministeriet för 
arbete och social trygghet. Direktoratet inrättades genom lag 2224/94 (FEK /Greklands 
författningssamling/ i 12/A/6-9-1994). 
I sitt arbete får det hjälp av tjänstemän från generalsekretariatet för regionala frågor då 
kontrollerna gäller de regionala operativa programmen (PEP). 
Det genomför också kontroller tillsammans med det särskilda samordningsorganet för 
kontroller vilket inrättades i revisionsenheten (artikel 6 i lag 2187/94, 
presidentförordning 393/14-14-12-94) och genomför planerade kontroller inom ramen 
för samarbctsavlalet mellan detta organ och EU:s generaldirektoral XX. 
Det deltar i de kontroller som genomförs av EU:s generaldirektoral V och XX. 
Ovanstående kontroller genomförs pä grundval av del årliga kontrollprogram som varje 
är utarbetas inom ramen för samarbetsavtalet mellan nationella myndigheter (ministeriet 
för arbete och social trygghet och finansministeriet) och Europeiska unionen (GD XX 132 
och GD V 3) såsom nämndes ovan. 
PS 
Valet av operationella program liksom kontrollfrekvensen bestäms efter samråd mellan 
landets och gemenskapens kontrollmyndigheter. 
III. Beträffande övriga punkter omfattas vårt ministerium av kommissionens svar. 
Vidta nödvändiga åtgärder 
P. Xristofilopoulou 
Generalsekreterare 
30 
MYCKET BRÅDSKANDE 
Ekonomiministeriet 
Generalsekretariatet för investeringar, regionalpolitik och utveckling 
Regionalpolitik och utveckling 
Generaldirektoratet för investeringar 
Direktoratet för ERUF - genomförande och utbetalningar 
Adress: Plateia Syntagmatos 
Upplysningar: D. Sousounis 
Ici.: 333 24 38 
Fax: 333 24 30 
Athenden 12 januari 1998 
DEFE 33 
Till 
Finansministeriet 
Statens revisionsenhet 
Direktorat41 
Betr. revisionsrättens årsrapport 1996 
Som svar pä revisionsrättens årsrapport 1996 och särskilt de punkter som avser Grekland 
vill vi meddela följande: 
Punkt 6.63 Finansiering av investeringar som avser förädling av jordbruksprodukter 
genom ERUF. 
Det system för stöd till produktionsinvesteringar som gäller i Grekland föreskriver i 
princip finansiering av investeringar som även kan omfatta en del av den primära sektorn 
men på de villkor som den gemensamma jordbrukspolitiken ställer beträffande 
jordbruksprodukter. I de fall då det handlar om sådana investeringar är det inte möjligt att 
skilja den del som avser den första förädlingen av jordbruksprodukter från hela 
investeringsprogrammet. 
I de fell som avser ren förstaförädling av jordbruksprodukter faller investeringarna inte 
under de regionala operationella programmen 1994-1999, med tydlig hänvisning till 
programmet och vederbörande beslut från kontrollkommittéerna. 
Punkt 6.95d Utbyte av nyskapande åtgärder mot verksamhet av traditionell karaktär. 
All insistera pä att nyskapande åtgärder tillämpas i en omfattning som inte motsvaras av 
ett minsta mätt av framgång skulle vara en planeringsmiss. Eftersom det inte framgick av 
de operationella planerna att genomförandet av dessa åtgärder skulle ha en viss 
effektivitet eller produktivitet, är det helt logiskt att inte fortsätta tillämpa dem och slösa 
resurser som definitivt skulle behövas på andra områden för att fullborda insatser som är 
både produktiva och effektiva. 
04 K. Anastasiou 
Direktoratschef 
Republiken Grekland 
Nationella tobaksodlingsorganisationen 
Direklorat: Tobaksproduklion och den gemensamma marknaden 
Avdelning: 1 och 4 
Adress: Postbox 1110/101 10 Athen 
Upplysningar: F. Divanis, M. Korasidis 
Tel.: 534 36 77 
Telex: 226 856 
Fax: 52431 68 
Athen den 8 januari 1998 
109/7/A60 
Till 
Gcneraldirekloratet för jordbruksprodukter 
Direklorat 2 
Avdelning: industriprodukter 
Direktorat 3 
Avdelning: planering och intäkter 
Betr. revisionsrättens årsrapport 1996 
Er skrivelse C 348/18.11.1997 
Med anledning av revisionsrättens tidigare nämnda årsrapport och det som avser 
tobaksmarknaden i punkterna 3.89a och 3.94 vill vi meddela följande: 
Punkt 3.89a 
1. Tilldelningen av tobakskvoter för vårt land skedde i enlighet med bestämmelserna i 
rådets förordning 2075/92 och kommissionens förordning 3477/92, vilket medges av 
både kommissionen och revisionsrätten. 
Grekland var det första land som, trots det komplicerade kvotsystemet och trots alt 
systemet hade utformats så att kvoterna skulle tilldelas tobaksfabrikanterna, fördelade 
dessa från första början direkt bland tobaksproducenterna. 
Enligt artikel 9.3 tredje stycket i förordning (EEG) 2075/92 var det ursprungligen möjligt 
att tilldela nya bearbetningsföretag (sådana som inte hade bearbetat tobak under 
referensperioden) kvoter, upp till 2 % av den totala kvoten. 
Eftersom Grekland från början tilldelade tobaksproducenterna kvoterna direkt, tilldelade 
det i analogi med detta nya producenter (färre än 4751 som nämns i rapporten) en kvot 
efter att först ha tilldelat de äldre producenterna en rimlig kvot enligt bestämmelserna i 
förordningarna, och enbart för de efterfrågade sorterna och särskilt dem där 
garantitröskeln medgav denna möjlighet. 
Detta insåg även kommissionen, nämligen att tilldelningen av kvoter till nya producenter 
inte föranledde någon väsentlig överträdelse eller snedvridning av gemenskapens 
förordningar och därför föreslog kommissionen ingen ändring och vi tror att med denna 
redovisning kommer även revisionsrätten att ändra uppfattning. 
32-
2. Programmet för bearbetning av sorterna "Maura kai Tsembelia" tillämpades allmänt 
när odlingen av dessa sorter upphörde och följaktligen motsvarande arealer frigjordes, 
vilket kommissionen accepterade. 
3. Eftersom det saknas fastighetsregister som skulle underlätta kartläggningen av 
producenternas åkrar, hanterade de grekiska myndigheterna frågan genom att anta 
kompletterande åtgärder för hur odlingsområden skall redovisas efter överenskommelse 
med kommissionen. I fall som Norra Grekland, där kartor över odlingsområdena finns, 
används dessa redan. 
Tillämpningen av de kompletterande åtgärderna har lett till en betydande minskning av 
antalet producenter som eventuellt redovisade oriktiga uppgifter och, i förlängningen, av 
sädana som eventuellt var inblandade i oegenlligheler och fusk. 
Samarbetet med kommissionen fortsätter om ytterligare förbättring av de kompletterande 
åtgärderna. 
Punkt 3.94 
Till följd av kommissionens anklagelser om att oegentligheter och fusk begåtts i samband 
med export av tobak till Albanien och Bulgarien inrättades i Grekland en nationell 
kommitté för att kontrollera denna export. I den nationella kommittén ingick tjänstemän 
från jordbruksministeriet, finansministeriet och Nationella tobaksorganisationen 
(ekonomer, tulltjänstemän, tjänstemän från skatteförvaltningen och tekniker). För att 
ytterligare stödja den nationella undersökningskommitténs arbete inrättades särskilda 
arbetsgrupper i finansministeriet för att ge kontrollen på skatteområdet extra tyngd. 
Kommissionens anklagelser har till största delen redovisats i två dokument, 
4135/20.4.1993 och 46413/22.12.1994, vilket åtföljdes av en flersidig rapport med 
kommissionens slutsatser från undersökningen som utfördes i två omgångar i juli 1994. 
Det måsle poängteras att kommissionens rapport innehöll många felaktigheter och 
godtyckliga uppgifter och därför också ledde till godtyckliga slutsatser. 
Den nationella kommittén och de särskilda arbetsgrupperna i finansministeriet 
undersökte en efter en punkterna i dokument 46413/22.12.1994 och lämnade sitt svar i 
skrivelserna av den 28 februari 1995, den 8 februari 1996 och den 11 mars 1996, vilka 
bifogas för att vidarebefordras till revisionsrätten. 
Den undersökning som den nationella kommittén och de särskilda arbetsgrupperna i 
finansministeriet har låtit genomföra fram till nu har inte gett några bevis för att 
oegentligheter och fusk skulle ha förekommit. Man har endast funnit uppgifter om 
skattefusk och de åtgärder som föreskrivs i lagen har vidtagits. 
Man frapperas emellertid av att revisionsrätten i denna rapport uteslutande och utan 
urskiljning accepterar kommissionens uppfattningar och inte tar hänsyn till vare sig 
medlemsstatens synpunkter eller de undersökningar som de grekiska myndigheterna har 
låtit göra och där samtliga resultat har meddelats kommissionen. Revisionsrätten ställer 
sig också bakom kommissionens påståenden om grundlösa kontroller som de grekiska 
myndigheterna låtit genomföra. Kommissionen har hittills inte kunnat belägga dessa 
påståenden. 
De grekiska myndigheterna accepterar den ålagda extra korrigeringen på 7 305 miljoner 
drachmer för perioden 1986-1989 genom EG-domstolens avgörande avseende 
budgetåren 1990-1991. 
De grekiska myndigheterna anser att revisionsrätten skall tänka igenom sin uppfattning 
och frän kommissionen skaffa samtliga de uppgifter som denna erhållit från den 
undersökning som genomfördes av den nationella kommittén och de särskilda 
arbetsgrupperna i finansdepartementet, vilket den redan borde ha gjort. 
Vi står gärna till tjänst med ytterligare upplysningar eller förtydliganden. 
Kopia till 
1. kommissionens generalsekretariat 
N.Malissiobas 
Ordförande 
se 
Republiken Grekland 
Finansministeriet 
Generaldirektoratet för tullar och avgifter 
Direktorat 19 för tullar 
Procedur frågor 
Avdelning 1 och 3 
Athen den 18 mars 199/ 
Y. 387/39 
Till 
Justitieministcriet 
Statens revisionsenhet 
Sektor 4 
Patision 34 
106 82 Athen 
Fax: 380 05 25 
Kopia till 
1 .Generaldirektoratet för revision 
Direktorat 41 för offentligrättsliga förbindelser med Europaparlamentet 
Avdelning 2 och 3 
Sina 2-4, 101 65 Athen 
2. Justitieministeriet 
Ministerns kabinett 
Betr. Svar på revisionsrättens kontrollmemorandum om frizoner och systemet med varor 
som anländer sjövägen såsom det tillämpades under perioden 9-13 september i hamnarna 
i Pireus och Thessaloniki. 
Era skrivelser: 14/97/17-1-1997; revisionsrättens skrivelse 
2465/6-2-1997; Greklands revisionsrätt 
Som svar på ovanstående memorandum vill vi meddela följande: 
A. FRIZONER 
Innan vi tar upp varje punkt i memorandumet vill vi understryka att kontrollmekanismen 
i frizonerna inte enbart bygger på lagerbokföring utan också på övervakning av själva 
området liksom frizonernas infarter och utfarter (artikel 168. 1-3 i rättsakten)1. 
Även om lagerbokföringen spelar en betydande roll för tullkontrollen, utgör den en 
Förordning 2913/92 (I. 302) 
Vf 
kompletterande kontroilmekanisrn för varor som passerar genom frizonerna. 
Med stöd av denna allmänna princip vill vi svara följande på de anmärkningar som 
framförs i revisionsrättens tidigare nämnda memorandum. 
De operatörer som är etablerade i frizonerna i Pireus och Thessaloniki är 
hamnstyrelserna, vilka i egenskap av juridiska personer i offentlig rätt lyder under olika 
lagar och bestämmelser. Styrelserna svarar samtidigt för hamnarnas drift och 
administration. 
Hanteringen av inkommande varor består i att magasinera de varor som kommer till 
hamnarna fram till det ögonblick då de hämtas av personer utanför frizonerna. 
Vårt ministerium har ansvar för frizonernas verksamhet ur tullsynpunkt, eftersom 
frizonerna med tanke på administration och drift utgör en del av de hamnar där de har 
etablerats och lyder under ovannämnda styrelser » under överinseende av 
handelsministeriet. 
Ur revisionsrättens memorandum kan man utläsa den slutsatsen att varor som kommer 
till frizonerna inte kontrolleras såsom de borde. 
Trots tillfälliga brister på grund av personalbrist eller bi 1st på lämplig infrastruktur anser 
vi inom ministeriet att tullkontrollerna i frizonerna är mer omfattande än som 
tullbestämmelserna kräver inom ett tullområde som huvudsakligen betjänar 
utrikeshandeln. Till de olika anmärkningarna från revisionsrättens revisorer vill vi göra 
följande kommentarer: 
1. Frizonen i Thessaloniki 
Anmärkningarna i memorandumet mot frizonen i Thessaloniki gäller 
- hur lagerbokföringen sker 
- att omlastningsvaror inte registreras i lagerbokföringen 
- att intyg av tullkaraktär utfärdas för gemenskaps varor 
1.1 Lagerbokföringen 
Enligt punkterna 14-18 i memorandumet säkerställer inte lagerbokföringen tullkontrollen 
av följande skäl: 
a) Registreringen av containrar innehåller mycket få uppgifter om varorna i containrarna 
(punkt 15). 
På detta vill vi svara följande: 
Lagerbokföringen hos hamnstyrelsen i Thessaloniki omfattar två böcker som verifieras 
av Thessalonikis andra tullmyndighet som är den som har ansvaret för kontrollen av 
frizonen i Thessaloniki. 
I den ena boken registreras transportdokument för containrarna, medan 
transportdokument för varor som anländer i konventionellt emballage registreras i den 
andra. 
Varje registrering måste innehålla de uppgifter som avses i artikel 817 i rättsaktens 
tillämpningsbestämmelser. I undantagsfall, nämligen då det handlar om containrar som 
innehåller många slags varor och på villkor att de är plomberade på ett sätt som beskrivs i 
transportdokumenten, är det av administrativa skäl tillåtet att inte räkna upp samtliga 
varor utan bara göra en anteckning "diverse". 
Vi tror att denna avvikelse inte innebär någon väsentlig överträdelse av bestämmelserna. 
eftersom tullkontrollen, såsom tidigare nämndes, inte bygger enbart på lagerbokföringen 
utan också på övervakning av själva området liksom tillfarter och utfarter. Med tanke på 
att varorna i containrarna är avsedda för andra personer skulle en fullständig beskrivning 
3<f 
av innehållet utgöra ett allvarligt hinder för operatörens administrativa verksamhet och 
förvanska syftet med frizonen som ju är att underlätta utrikeshandeln. 
Tullen har möjlighet att kontrollera de transportdokument som avser containrar och inte 
innehåller en fullständig beskrivning av varorna. Om containrarna inte är försedda med 
ovannämnda plomberingar, måste containern öppnas och en fullständig beskrivning av 
varorna göras. 
b) Det tillämpade systemet förmår inte garantera upptäckt av otillåten konsumtion eller 
användning av varor eller varors försvinnande (punkterna 16,17). 
På detta vill vi svara följande: 
Eftersom alla varor lagerbokförs, upptäcks alla former av otillåten konsumtion och 
användning av varor liksom varors försvinnande. 
Vilka varor som transporteras i plomberade containrar och som inte beskrivs i 
lagerbokföringen, konstateras då tulldeklarationen underkastas ett tullförfarande. På 
grundval av beskrivningen i deklarationen kontrolleras då vad som finns i containrarna 
samt att containrarnas plombering är obruten. 
c) Det sker ingen kontroll av om kopiorna av de godslistor som lämnas till tullen är 
kompletta (punkt 18). 
Pä detta vill vi svara följande: 
Kopior av godslistorna eller andra transportdokument över varor som kommer till 
frizonen lämnas in efter det att dessa har lagerbokförts. I och med registreringen har 
operatören ansvaret för innehållet i transportdokumentet. Om lådan eller containrarna har 
utsatts för våld eller plomberingen är bruten, kontrollerar operatören innehållet och 
upprättar en skrivelse. 
På detta sätt identifierar tullen, i enlighet med artikel 176.1 i förordningen, de varor som 
har anlänt till frizonen och som lämnar denna på föreskrivet sätt. 
1.2 Kontroll av varor som är avsedda för omlastning (punkterna 19, 20). 
Enligt artikel 176.2 i förordningen måste tillhörande dokument finnas tillgängliga för 
tullmyndigheterna om omlastning sker av varor inom frizonen. Den korta 
lagringsperioden i samband med omlastningen utgör en del av omlastningen. 
Med stöd av denna bestämmelse registrerar hamnstyrelsen i Thessaloniki inte containrar 
som enligt transportdokumenten skall lastas om till ett annat fartyg. 
Transportdokumenten hanteras av hamnstyrelsen, eftersom detta organ såsom tidigare 
nämndes har ledningsansvaret för hamnen och följaktligen är borgensman för en riktig 
hantering av de varor som är avsedda för omlastning. Trots detta har tullkontrollen och 
övriga tullorgan som utövar kontroll möjlighet att få tillgång till dessa handlingar. 
De varor som skall lastas om måste finnas på en särskild plats där det är möjligt att 
kontrollera dem. 
De varor som skall lastas om och följaktligen inte lagerbokförs liksom alla andra varor 
som inte lagerbokförs får inte lämna frizonen landvägen, eftersom all utförsel kräver 
tillstånd från operatören (hamnstyrelsen i Thessaloniki). Av tillståndet skall framgå bl.a. 
bokföringsnumret på det magasin varifrån varan kommer. Om en vara flyttas till 
utförselstället utan utförseltillstånd eller om magasinets bokföringsnummer inte anges i 
tillståndet, är det förbjudet att föra ut varan med risk för att repressiva åtgärder annars 
vidtas. Det säger sig självt att all utförsel av varor från andra ställen på området till 
gemenskapens tullområde utgör olaglig införsel. 
1.3 Intyg om varornas status (punkterna 21-23). 
a) I enlighet med artikel 170.4 i förordningen utfärdar tullmyndigheten, efter ansökan 
från vederbörande, intyg av vilket framgår om varorna i frizonen har gemenskapsstatus 
eller inte. 
b) I enlighet med artikel 313.2e fjärde strecksatsen i förordningens 
genomförandebestämmelser anses de varor som transporteras med båt direkt till frizonen 
som icke gemenskapsvaror och deras gemenskapskaraktär måste bevisas i enlighet med 
bestämmelserna i artiklarna 314-323 i tillämpningsförordningen. 
På grundval av dessa bestämmelser har den grekiska tullstyrelsen fastställt ett förfarande 
för att kunna påvisa gemenskapsstatusen hos varor som transporteras med båt direkt till 
frizonen. Utförseln av gemenskapsvaror lyder under förfarandet om bevis av 
gemenskapsstatus på grundval av intyget om tullstatus, till vilket måste fogas det 
föreskrivna gemenskapsstatusintyget T2L eller annan likvärdig handling. Detta 
förfarande garanterar kontroll av handlingarna och förhindrar olaglig verksamhet. 
2. Frizonen i Pireus 
2.1 Lagerbokföring (punkterna 24, 25) 
Liksom i Thessaloniki utövar i Pireus hamnstyrelscn operatörsfunktionen för lagringen 
av de varor som anländer till frizonen. Inget annat organ har beviljats tillstånd att sköta 
lagerbokföringen i Pireus. 
Det sätt på vilket hamnstyrelsen i Pireus sköter lagerbokföringen stämmer överens med 
det som tidigare beskrevs för hamnstyrelsen i Thessaloniki. Följaktligen gäller det som 
sades i 1.1 också för lagerbokföringen i frizonen i Pireus. 
Transportdokumenten registreras i två allmänna böcker beroende på transportsättet. En 
allmän bok omfattar varor som transporteras med båt, medan den andra gäller varor som 
transporteras landvägen. 
Inte i någon av böckerna förekommer någon fullständig beskrivning av varorna. Varje 
registrering av varor innehåller uppgifter om den särskilda hanteringen av varorna, med 
alla detaljer. Därför är det möjligt att följa transporten av varorna, eftersom den allmänna 
boken hänvisar till de särskilda lagerbokföringsböcker som förs i lagerlokalerna eller på 
andra platser där varorna förvaras. 
2.2 Inkassering av avgifter vid användning, konsumtion eller bortförande av varor som 
förvaras i frizonen (punkterna 26-31). 
Tull förvaltningen tillämpar de bestämmelser som reglerar uppkomsten av tullskuld, 
följaktligen bestämmelserna i artikel 205 i förordningen. 
Den skillnad mellan den åttonde tullmyndigheten och hamnstyrelsen som nämns i punkt 
28 tillskrivs felaktiga uppfattningar hos den senare enligt vilka frizonen utgör främmande 
territorium och tullskuld följaktligen inte kan uppkomma för varors försvinnande. 
Så snart som man inom ministeriet fick kännedom om den här tvisten, fick den åttonde 
tullmyndigheten instruktioner om tillämpa alla bestämmelser som reglerar sättet att 
inkassera de avgifter och skatter som motsvarar de varor som konsumerades, användes 
eller försvann i frizonen. Instruktionen utdelades genom dokument II 6198/102/19-11-96 
och en kopia av detta bifogas. Hamnstyrelsen i Pireus svarar för lagringen av varor i 
egenskap av allmän lagringsplats och ansvarar följaktligen för avgifterna som alla andra 
3S> 
personer. 
Inom ministeriet anser man det för närvarande inte lämpligt att återkalla tillståndet för att 
sköta lagerbokföringen, eftersom det är första gången ett sådant fall förekommer. Om 
emellertid hamnstyrelsen i Pireus i fortsättningen vägrar att betala utestående avgifter, 
måste frågan om att återkalla tillståndet för att sköta lagerbokföring aktualiseras på nytt. 
Ministeriet har inte krävt att hamnstyrelsen skall ta på sig ansvaret för obetalda avgifter, 
eftersom detta följer av gällande bestämmelser och inte är beroende av gäldenärens 
samtycke. 
De obetalda avgifter som nämns i bifogade kopia är de som har bekräftats av den åttonde 
tullmyndigheten och kommer att inkasseras enligt gällande bestämmelser. Hittills har vi 
inte fatt något besked om tullen har inkasserat dessa belopp. 
2.3 Kontroll av varulagren i frizonen (punkterna 32, 33) 
I enlighet med artikel 168 i förordningen bygger kontrollen av varulagren i frizonen på en 
kopia av det införseldokument som sänds till tullkontrollen. 
Operatören måste vid varje kontroll visa vilka varor som har utskeppats på grundval av 
tullens handlingar eller om det handlar om direkt utförsel, på grundval av operatörens 
dokument som innehåller det behöriga tullorganets noteringar. 
Med stöd av bestämmelserna i artikel 804 i genomförandeförordningen kontrolleras 
bokföringen i frizonerna i Grekland minst en gång om året. Kontrollen bygger på kopior 
av de transportdokument som tullkontrollen har fått sig tillsända och utförs av en 
kommitté på tre personer, i vilken ingår en tjänsteman från den regionala förvaltningen 
och tvä frän tullkontrollen. 
Kommittén undersöker om de varor som nämns i transportdokumentet har hanterats på 
ett juridiskt riktigt sätt enligt gällande tullbestämmelser. Om det konstateras att utförsel 
av varor har skett utan att föreskrivna handlingar föreligger, rapporteras det till 
tullkontrollen som svarar för inkassering av avgifterna. 
Om det finns lager kan stickprovskontroller göras. 
I frizonen i Pireus har det hittills inre rapporterats några allvarliga försummelser som 
skulle motivera att godkännandet av lagerbokföringen ifrågasätts. 
De brister som nämns i bifogade kopia blev inte kända vid kontroll av lagerbokföringen 
utan vid kontroll av varorna då deklarationen om att överföra varorna till den fria 
marknaden eller till ett annat tullsystem lämnades in. Att det förekom bristfälligheter i 
emballage eller containrar kan inte motivera att tillståndet återkallas, eftersom 
bristfälligheterna kan bero på orsaker som operatören inte råder över. I alla händelser är 
man från ministeriets sida uppmärksam på bristfälligheterna och om det konstateras att 
hamnstyrelsen är ansvarig för dessa, kommer frågan om förnyad prövning för att 
godkänna bokföringen att tas upp. 
Hamnstyrelsens juridiska tolkning enligt vilken styrelsen inte ansvarar för varor som 
försvinner, såsom nämndes ovan (2.2), accepteras inte av ministeriet. 
2.4 Intyg om varornas gemenskapsstatus (punkterna 34-36) 
För dessa punkter gäller detsamma som för frizonen i Thessaloniki (punkt 1.3) 
3. Allmänt 
1 Iistoriskt sett tillämpas lagen om frizoner i Grekland sedan början av 1900-talet. 
Den första frizonen etablerades i Thessaloniki 1914. 
Ar 1950 tillkom frizonen i Pireus, medan frizonen i Irakleion skapades 1958. 
Fram till 1995 fungerade frizonerna pä annat sätt än som föreskrivs i 
gemenskapslagstiftningen. 
Konkret innebär det att frizonen ansågs vara främmande territorium och därför byggde 
kontrollen av varorna på att godslistor lämnades in till tullen som följde varornas rörelse 
och ersatte godslistan med tullhandlingar för utförsel från frizonen. 
Detta ledde till uppfattningen att varor som försvann från frizonen inte gav upphov till 
tullskuld. 
Fr.o.m. maj 1995 har tillstånd att svara för lagerbokföring beviljats hamnstyrelsen i 
Pireus och Thessaloniki, vilka ensamma sköter magasineringen i frizonerna. 
Hamnkontoret i Irakleion begärde inte tillstånd att svara för lagerbokföring och 
följaktligen begärde ministeriet att denna frizon skulle strykas från bilaga 108 i 
genomförandebestämmelserna. Detta fick till följd att förordningen för en viss tid inte har 
gällt för hamnen i Irakleion. 
Därefter ansökte hamnkontoret i Irakleion om tillstånd att svara för lagerbokföring och 
begärde samtidigt att frizonens gränser skulle flyttas så att kajerna för avlastning och 
lastning av varorna skulle ligga utanför frizonen. 
Driften i frizonen skall börja när instruktioner har meddelats för hur verksamheten skall 
bedrivas. Enda administrativa enhet med tillstånd att sköta godshanteringen kommer att 
vara hamnkontoret i Irakleion, vilket liksom hamnstyrelsen i Pireus och Thessaloniki är 
en juridisk person i offentlig rätt underkastad handelsministeriets tillsyn. 
För den del av hamnen som inte ingår i frizonen tillämpas gällande regler för transport 
och tillfällig lagring av varor. 
B. HANTERINGEN AV VAROR SOM ANLÄNDER MED BÅT 
Beträffande punkt 39 som gäller användningen av informationshandling (T.C. 12) som 
föreskrivs i artikel 313 i genomförandeförordningen har vi fått besked från de behöriga 
tullmyndigheterna på den plats där kontrollen skedde på uppdrag av ovannämnda enhet 
att de inte delar bedömningen att det rådde förvirring då det aktuella dokumentet 
diskuterades. Tvärtom anser de att det förekom ett meningsfullt åsiktsutbyte mellan 
inspektörerna och de behöriga tulltjänstemännen om den konkreta handlingens 
trovärdighet att betyga gemenskapsstatusen hos varor som transporteras från och till en 
hamn inom gemenskapen. I alla händelser var åsiktsutbytet av betydelse för att belysa 
båda parters uppfattningar. 
Beträffande frågans innebörd är de problemställningar som tullen tog upp korrekt 
återgivna i motsvarande del i memorandumet. 
Beträffande punkt 50 i memorandumet vill vi poängtera att det på grund av 
infrastrukturen i hamnarna i vårt land ännu idag av driftsskäl är nödvändigt i vissa fall 
med införsel också av gemenskapsvaror till frizonerna, vilket medför att bestämmelserna 
i artikel 38.5 i gemenskapens tullkodex inte kan tillämpas. 
N. Glentzis 
Direktör 
Joo 
IRLAND 
Revisionsrättens årsrapport for 1996 
Irlands svar på revisionsrättens iakttagelser 
VOLYM I - ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 
KAPITEL 1 - EGNA MEDEL 
Punkt 1.10 c och 1.17 
De iakttagelser beträffande Irland som återges i punkt 1.10 c avser summor som satts in i 
avvaktan på ett korrekt fastställande av de utestående tullavgifterna. Det har bekräftats att 
åtgärder vidtagits för att de summor som berör egna medel regelbundet granskas så att de 
bokförs inom de tidsfrister som fastställts i gemenskapslagstiftningen. 
Punkt 1.21 och 1.22 
I punkt 1.21 hänvisas till "säkerhetsarrangemang" som avser fysisk säkerhet genom 
inhägnade frizoner med övervakade in- och utfartsplatser, men att det skulle finnas 
bristande eller otillräckliga tullkontroller inom frizonerna i Irland är inte korrekt. 
Kontrollerna av frizonerna i Irland är helt tillräckliga för att skydda gemenskapernas egna 
medel och liknar i själva verket dem som enligt gemenskapens bestämmelser tillämpas på 
tullförfaranden såsom lagring, som innnebär en kombination av fysiska kontroller och 
dokumentkontroller som genomförs på grundval av en riskanalys. Som kommissionen 
tidigare har meddelat håller förslag för att ändra gemenskapens bestämmelser på att 
utarbetas som skall göra det möjligt för alla medlemsstater att tillämpa den typ av 
kontrollsystem som tillämpas på Irland. 
Punkt 1.35 
De irländska myndigheterna anser att det enligt artikel 97.2 b i gemenskapens tullkodex 
är klart tillåtet att Hytta varor från infärtsplatsen i Irland till frizonerna, vilket skulle göra 
det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa förenklade förfaranden för varor som inte 
skall föras till en annan medlemsstats territorium. Myndigheterna konstaterar emellertid 
att kommissionen anser att det i gemenskapslagstiftningen inte tillåts att garantin överförs 
till frizoner enligt de förenklade förfarandena och myndigheterna kommer, med förbehåll 
för ytterligare diskussioner med kommissionen, att granska nuvarande förfaranden. Det 
är viktigt att framhålla att det inte finns några exempel på förluster av gemenskapsmedel 
eller några överträdelser av det förenklade förfarande som Irland använder för aktörer 
eller transportföretag, och att detta har kontrollerats vid de grundliga undersökningar som 
tullmyndigheterna då och då genomför. 
Punkt 1.42 
Före 1997 bestod de förfaranden som tillämpades i Irland av regelbundna kontrollbesök 
av tullmyndigheterna hos aktörerna i Shannon. Dessa kontrollbesök innebar grundliga 
undersökningar av enskilda transaktioner och granskning av lagerbokföringen. 
Tullmyndigheterna förde noggranna protokoll från dessa besök och de utförda 
undersökningarna, vilka kunde uppvisas för revisorerna under deras besök. 
-foZ 
De irländska myndigheterna anser alt dessa kontroller är helt tillräckliga för att skydda 
gemenskapens egna medel. Sedan januari 1997 har ett nytt granskningsförfarande 
generellt införts i de irländska tullmyndigheternas förvaltning där, på grundval av en 
riskanalys, specialiserad tullpersonal genomför en intensiv granskning av aktörernas 
samlade förbindelser med tullmyndigheterna. Dessa förfaranden tillämpas också i 
samband med frizonsoperatörer. En kopia av den granskningshandledning som utarbetats 
för att hjälpa kontroll personal som handhar det nya granskningsförfarandet har lämnats 
till kommissionen. 
Punkt 1.51 
De irländska myndigheterna har efter revisionsrättens anmärkningar genomfört 
förändringar av förfarandena. Det skall emellertid påpekas att det berörda 
tullövcrvakningskontoret under alla omständigheter var medvetet om de exakta villkoren 
för att bevilja tillstånd och övervaka genomförandet. Det bör också framhållas att de egna 
medlen inte utsattes för några risker vid dessa tillfällen. 
Punkt 1.56 
De irländska myndigheterna har vidtagit kompletterande åtgärder för att säkerställa att 
dessa problem inte uppstår igen. 
KAPITEL 3 - VEGETABILISKA PRODUKTER 
Punkt 3.29 
Irland anlitade under 1997 rådgivare för att granska datorsystemen och 
tillvägagångssätten vid utbetalningar av arealstöd som grundar sig på ett 
identifikationssystem för jordbruksskiften. Projektet avslutades i februari 1998 och 
inkluderade överenskommelser om förbättringar av förfarandena och systemen och en 
åtgärdsplan för 1998. Bland dessa ingår dagliga överföringar av uppgifter mellan 
systemen (dvs. kodning, scanningprocess, databas för identifikation av jordbruksskiften 
och en central datorenhet) och ett formellt spårningssystem vid fall av inspektioner. 
Den mer strukturerade inriktning som uppstod från denna granskning och inrättandet av 
en övervakningsgrupp som skall lämna rapporter om utvecklingen till det betalande 
organets högnivågrupp "Accreditation Review Group (ARG)", i vilken 
finansdepartementet företräds, kommer att öka garantierna för att EU:s krav uppfylls och 
iakttagelser samt rekommendationer från EU:s och nationella granskningsorgan 
tillmötesgås. 
Punkt 3.46 
Dubbelkontrollerna inom systemet förbättrades under 1997, och för 1998 har följande 
åtgärder vidtagits för att underlätta dubbelkontroller mellan arealstöd och andra 
ordningar. Ministeriet för marina frågor och naturresurser har fått den fullständiga 
databasen för identifiering av jordbruksskiften (LPIS) för att den nationella 
skogsmyndigheten skall kunna dubbelkontrollera datauppgifterna om arealstöd. Man 
räknar också med att fas 1 i skogsinventeringssystemet kommer att installeras under 
1998. Detta nya system förväntas underlätta automatiska kontroller mellan 
skogsmyndigheten och uppgifterna om arealstöd på databasen för identifiering av 
jordbruksskiften. 
^03 
För 1998 har det lagts fram förslag om att ge de 36 lokala kontoren för programmet för 
skydd av landsbygdsmiljön (REPS) tillgång till uppgifterna om varje jordbruksskifte som 
deklareras av sökande av arealstöd vid midsommartid 1998. Detta kommer att göra det 
möjligt för de lokala kontoren att identifiera sökande till programmet för skydd av 
landsbygsmiljön som inte har lämnat in stödansökningar och att dubbelkontrollera de 
jordbruksskiften som deklarerats på ansökningarna om arealstöd som faktiskt har lämnats 
in. 
Det optimala målet vore att ha ett system som automatiskt jämför uppgifterna. 
KAPITEL 4 - DEN GEMENSAMMA ORGANISATIONEN AV MARKNADEN -
ANIMALISKA PRODUKTER 
Punkt 4.45 
Svårigheterna under 1996 hade till stor del övervunnits under 1997. 
Punkt 4.49 
Till följd av ikraftträdandet av lagstiftningen som genomför direktiv 92/102/EEG om 
identifikation och registrering av nötkreatur (som tidigare tillämpades för får och grisar) 
lämnades erhöll varje jordbrukare med nötkreatur i landet ett jordbruksregister. Varje 
nötkreatur hade redan ett identitetskort för flyttning inom Irland. 
KAPITEL 5 - EXPORTBIDRAG FOR NÖTKÖTT 
Punkt 5.35 
Mot bakkgrund av revisionsrättens oro har ministeriet för jordbruk och livsmedelsfrågor 
genomfört en ny undersökning av omständigheterna kring denna transport. 
Ursprungskontroller genomfördes vid de fyra anläggningar där nötköttet benades ur 
enligt förordning (EEG) 1964/82. Enligt villkoren i denna förordning, såsom de tillämpas 
i Irland, följs djuren med hjälp av exportbidragsregister från slakt, urbening och fram till 
enskilda förpackningar. Ursprungskontrollerna var vid varje tillfälle tillfredsställande. 
De irländska myndigheterna kan med tillfredsställelse konstatera att det inte finns några 
tecken på att exportbidragen felaktigt utbetalats för detta varuparti nötkött. Vi stödjer 
emellertid revisionsrättens påpekande angående behovet av en harmonisering av de 
veterinära förfarandena. I Irland genomgår all tillfällig återimport en 
veterinärundersökning. 
KAPITEL 6 - EUROPEISKA REGIONALA UTVECKLINGSFONDEN 
Punkt 6.22 
Ministeriet för näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågor vidhåller att de 
normala rapporterings-, bokförings- och avstämningsarrangemangen inom de 
verkställande förvaltningarna är mer än fullgoda för att säkerställa att deklarationerna i 
\oU 
samband med utgiftsredovisningen till EU är tillräckligt noggranna och korrekta. Alla de 
verkställande förvaltningarnas utgifter genomgår ett strikt och högt utvecklat system av 
kontroller och verifikationer. Detta system används vid alla betalningar för alla år oavsett 
om medlen kommer från statskassan eller från EU. Förvaltningarnas deklarationer har, i 
samband med utgiftsredovisningen till EU för det operativa programmet Industri, stämts 
av mot förvaltningarnas övergripande redovisningssystem. Frånsett förvaltningarnas 
interna kontrollsystem (t.ex. bidragssystemet), granskas de behöriga myndigheterna och 
de verkställande förvaltningarna av Irish Comptroller and Auditor General (C&AG). Vi 
medger att medan C&AG:s kontor inte har någon formell funktion vad gäller 
gemenskapens finansiering granskar den emellertid förvaltningarnas övergripande 
utgifter och undersöker förfaranden där de som beviljas gemenskapsbidrag ingår som en 
underordnad del. Till exempel, när C&AG granskar Forbairts övergripande räkenskaper, 
täcker de automatiskt de delar av Forbairts verksamhet som mottar EU-bidrag via det 
operativa programmet Industri. 
Delvis till följd av att liknande kritik tidigare uttalats har finansministeriet anlitat 
rådgivare som en del i en övergripande utvärdering över de förbättringar som behövs på 
genomförande- och förvaltningsnivå för att kunna utveckla spårnings- och 
övervakningssystem för utgifter och genomföra lämpliga kontroller. 
Anspelningen på "de många oriktigheter som upptäckts i betalningsansökningarna" är 
felaktig och missledande. De irländska myndigheterna protesterade mot en liknande 
iakttagelse i revisionsrättens preliminära rapport och i tidigare revisionsrapporter. 
Vi vet inte vilka konkreta oegentligheter som åsyftas när det gäller det operativa 
programmet Industri. Ett antal frågor har tagits upp i samband med det operativa 
programmet vid tidigare besök av revisionrätten och Europeiska kommissionens 
generaldirektorat XX, och enligt vår uppfattning har den berörda förvaltningen lämnat 
tillfredsställande förklaringar på alla frågor. 
Iakttagelserna i samband med utgiftsunderlaget avser den interna redovisningen i 
ministeriet för näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågor. Det fanns inte 
möjlighet under revisionsrättens besök att stämma av vissa förvaltningars deklarationer 
endast utifrån ansökningarna om slutbetalning från ministeriets utgiftsredovisning. De 
båda förvaltningarna i fråga (Forbairt och An Bord Trachtala) bekräftade senare att 
ansökningarna om slutbetalning var korrekta och överensstämde med deras egna 
redovisade utgifter. 
De "officiella handlingar" som det hänvisas till i revisionsrättens rapport är de manuella 
beräkningar som krävs för att redovisa förvaltningarnas utgiftsdeklarationer för det 
operativa programmet Industri. När mer än en förvaltning är inblandad i en särskild 
åtgärd måste deklarationerna från Forbairt/IDA och Shannon Development kombineras. 
Vissa av dessa beräkningar, som lagts fram som officiella handlingar, innehåller 
korrigeringar eller ändringar. De styrker emellertid inte de "slutliga redovisade beloppen" 
som revisionsrätten uppger och de finns inte heller i handlingarna. De faktiska utgifterna 
styrks genom utgiftsdeklarationerna från förvaltningen och slutligen genom 
förvaltningarnas egna kontrollsystem. 
Ministeriet för näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågor medger att 
utifrån de strikta synpunkter som revisionsrätten måste anta, innehöll de handlingar som 
granskades inte alltid ett klart och uppenbart samband mellan förvaltningarnas 
redovisningar och de siffror som slutligen bokfördes i årsrapporterna. Detta innebär inte 
hr 
att man kan dra några slutsatser om att det skulle finnas några brister, oegentligheter eller 
bedrägerier i de siffror som redovisats. Under påföljande kontroller av förvaltningarna 
bekräftades att siffrorna i de slutliga redovisningarna var korrekta och överensstämde 
med förvaltningarnas finansiella kontrollsystem, men det fanns inte tillräckligt med tid 
att fastställa detta under revisionsrättens besök. 
Det är också värt att notera att det manuella rapporteringssystem som användes för det 
operativa programmet för 1989-1993 och som gett upphov till stor del av revisionsrättens 
kritik har ersatts av ett databaserat system från och med inledningen av det operativa 
programmet 1994-1999. 
Punkt 6.23 
De irländska myndigheterna tillbakavisar den negativa bild av vad som på det hela taget 
var ett ganska väl genomfört och framgångsrikt program. De medger emellertid att inte 
alla revisionrättens slutsatser i utkastet till rapporten var utan grund och att den berörda 
myndighetens övervaknings-/konlrollfunktioner inte fungerade tillräckligt bra. 
I punkt 6.23 anges att ingen granskning av bibloteksprojektet kunde utföras på grund av 
att ingen dokumentation fanns tillgänglig. Ungefär 50 % av utgifterna för projektet, vilket 
leddes av biblioteksrådet, gick till löner för marknadsförarens anställda och till de 
anställda i de sex bibliotek som deltog. Fastän en förteckning av totalt antal anställda, 
mantimmar, timlöner etc, fanns tillgänglig under granskningen kunde inte de 
ursprungliga limrapporterna, utifrån vilka uppgifterna sammanställts, lokaliseras. 
Biblioleksrådet hade haft timrapporterna som av misstag hade förstörts. Det var 
Télématiques projektledare som underrättade revisorerna om de förlorade ursprungliga 
timrapporterna och som erbjöd att vid behov lämna edsvurna skriftliga försäkringar. 
Den andra omständigheten i punkt 6.23 angående Télématique är missvisande, nämligen 
att en exakt analys av de stödberättigade utgifterna per åtgärd och projekt inte fanns. 
Denna kritik tillbakavisades i vårt tidigare svar på revisionsrättens utkast till rapport. Alla 
enskilda projekthandlingar fanns tillgängliga under revisionsrättens besök i oktober 1996 
och nedbrytningen av utgiftsbeloppen i den slutliga redovisningen kunde ha verifierats 
mot de enskilda handlingarna om den hade önskat göra detta. Vi medger att detta kan ha 
tagit lång tid men vi tillbakavisar påståendet att det fanns brister i verifieringskedjan. 
Projekthandlingarna utgör kontrolldokumenten. 
Det operativa programmet Télématique fungerade från 1991 till 1993 och är sedan länge 
avslutat. Det skall emellertid påpekas att när det gäller andra pågående 
gemenskapsinitiativ som förvaltas av Forbairt på ministeriet för näringslivs- och 
handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågors vägnar, såsom det operativa programmet för 
småföretag, är det sedan 1994 vedertagen praxis att ingen deklaration från uppdragstagare 
tas emot om det inte åtföljs av ett granskningsintyg. 
Punkt 6.32 
Under granskningen undersökte revisionsrättens företrädare åter igen de frågor som 
ursprungligen ställdes under 1994 av Europeiska kommissionens generaldirektorat XX -
särskilt de svårigheter som generaldirektorat XX stötte på i samband med avstämningen 
av förvaltningarnas utgifter och ekonomiska redovisning med de deklarationer som 
inlämnats till EU för stöd inom ramen för det operativa programmet Industri. I en 
granskning som senare utfördes av en oberoende revisionsfirma på ministeriet för 
[o C 
näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågors vägnar drogs slutsatsen att en 
tillräcklig avstämning kunde göras genom de befintliga systemen . 
Det positiva resultatet från denna granskning accepterades av kommissionen, men 
revisionsrätten insisterar fortfarande på att den inte kunnat spåra utgifterna från organets 
stödutbclalningssystem fram till de årliga utgiftsanspråken inom rimlig tid eftersom del 
"inte företogs någon systematisk avstämning". Detta är inte korrekt. Alla EU-
dcklarationer har avstämts mot organets utgifter men detta kunde inte göras inom den tid 
som var tillgänglig för revisionsrätten. Det tog den oberoende revisorn flera veckor att 
kontrollera och stämma av alla utgifter på grund av det stora antalet inblandade organ och 
åtgärder och det manuella system som användes under åren i fråga (1989 och 1990). 
Del skall också framhållas att den ursprungliga granskningen som utfördes av 
generaldirektorat XX utsträckte sig till andra organ än IDA och Forbairt - men i 
revisionsrättens rapport hänvisas emellertid endast till IDA/Eolas och Forbairt, vilket ger 
intryck av att de frågor/problem som ursprungligen uppstod under 1994 och 1995 
kvarstod inom dessa organ under 1996. Enligt vad vi känner till och vad gäller de berörda 
organen, finns inga utestående krav eller oegentligheter vad gäller granskningen av det 
operativa programmet Industri. 
De verkställande förvaltningarna har uttryckt oro, som delas av ministeriet för 
näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågor, över det allmänt negativa 
intryck som ges i 1996 års rapport, särskilt eftersom detta helt står i kontrast till den 
återkoppling som revisionsrätten gav under sitt besök i oktober 1996. I synnerhet tas 
frågor, som enligt vår åsikt avslutades på ett tillfredsställande sätt endera under slutmötet 
med revisionsrätten eller i våra skriftliga svar, upp i texten igen. Den hårda tonen i texten 
står i direkt kontrast till det intryck som gavs under det slutmöte då revisionsrätten 
meddelade att de var imponerade av de system som fanns i drift inom IDA och Forbairt. 
Det bör framhållas att omfattningen och komplexiteten av det operativa programmet 
Industri och antalet verkställande organ som är inblandade gör det mycket svårt att 
säkerställa att fullständig dokumentation och information finns tillgänglig för avstämning 
av varje underåtgård under de få dagar som revisorerna normalt finns där - det finns över 
femtio underåtgärder och tretton myndigheter eller organ inblandade i det operativa 
programmet. Frånsett detta kommer den ansvariga myndigheten, ministeriet för 
näringslivs- och handelsfrågor samt arbetsmarknadsfrågor, att fortsätta att hålla en så 
nära kontakt som möjligt med revisionsrätten under besöken för att försöka undvika att 
negativa rapporter uppstår på grund av missförstånd eller tidsbrist. 
KAPITEL 8 - EUGFJ-utveckling 
Punkt 8.26 
En begäran om återbetalning har lämnats till det berörda företaget och kommissionen 
kommer att underrättas om fallets utveckling. 
Punkt 8.38 
Det är sant att den lokala förvaltningens administrativa register är ohanterligt och 
ministeriet för jordbruk och livsmedelsfrågor håller på att undersöka hur en datorisering 
skulle kunna förbättra tillgången och korshänvisning till registren. Detta skulle innebära 
\o\ 
att man får ta hänsyn till den mer avancerade utvecklingen av datoriseringen av 
reformåtgärderna gällande den gemensamma jordbrukspolitiken och de kompletterande 
åtgärderna. 
Angående programmen för förbättring av jordbruksföretag understryker de irländska 
myndigheterna att de sökande av investeringsstöd för jordbruksföretag är ansvariga för 
programmens genomförande. 
Punkt 8.64 
Ministeriet för jordbruk och livsmedelsfrågor delar inte revisionsrättens slutsatser i detta 
fall. Efter att ha granskat handlingarna anser ministeriet för jordbruk och 
livsmedelsfrågor fortfarande att en överenskommelse fanns mellan de inblandade 
parterna. 
KAPITEL 9 - DEN GEMENSAMMA FISKERI- OCH HAVSPOLITIKEN 
Punkt 9.31 
Irland tar till fullo på sig skyldigheten att meddela alla nödvändiga uppgifter om 
fiskeflottan till Europeiska kommissionen i enlighet med förordning 104/94 (ändrad 
version) och har i nära samarbete med kommissionen verkat för att nödvändig 
information lämnas i det format som begärts. 
En gemensam arbetsgrupp (med kommissionen) om överföring av uppgifter och 
deras kompatibilitet avseende den irländska fiskeflottans register inrättades under 1997 i 
syfte att lä uppgifterna om den irländska fiskeflottan att överensstämma i Irlands och 
EU:s register. Under slutet av 1996 uppnåddes en överenskommelse och bestämmelser 
håller pä att utarbetas för att kommissionen i framtiden effektivt skall få uppgifterna i tid. 
Punkt 9.33 
Situationen har ändrats sedan september 1996 eftersom Irland nu lämnat de begärda 
uppgifterna om den irländska fiskeflottans kapacitet till Europeiska kommissionen i en 
rapport om det irländska genomförandet av det fleråriga utvecklingsprogrammet FUP III 
(1992-1996). Irland håller på att utvärdera olika tekniker för att i framtiden lämna 
uppgifter elektroniskt till kommissionen. 
Punkt 9.35 
Irland önskar att standardiserade mätsystem för fiskebåtar skall införas i alla 
medlemsstater och har underrättat Europeiska kommissionen om sina åsikter. 
lo? 
VOLYM II- REVISIONSFORKLARINGAR 
KAPITEL 20 - EUGFJ OCH FISKERIUTGIFTER 
Punkt 20.13 
Det bör klargöras att attesteringsorganet inte låtit antyda att det fanns grunder för att 
misstänka riktigheten vad gäller ingående lager men att den uppgett att den inte kunnat 
verifiera dessa under granskningen 1995/1996 (efter årets slut). Organet uttryckte inga 
förbehåll för 1995/1996 års utgående lager eller för 1996/1997 års ingående och utgående 
lager. 
Behovet av snabbare inlämning av dokument från tjänstemän i köttanläggningar och 
kylanläggningar har framförts i BICS-projektet (Beef Intervention Computer Systems 
project) genom bättre förvaltningsrapporter och förbättrad övervakning vad gäller 
förseningar. I januari 1998 var den genomsnittliga tiden för inlämning av IB4 och IB8-
blanketter 8 dagar respektive 7,8 dagar, vilket var en klar förbättring jämfört med tidigare 
perioder. 
Månadsvis avstämning för kylanläggningar. I november 1997 installerades en ny 
datoranläggning som möjliggör en automatisk avstämning av deklarationer från 
kylanläggningar och utbetalande organs redovisning. Den är nu fullt funktionsduglig. 
Detta kompletterade och påskyndade de avstämningsförfaranden som infördes under 
1997, dvs. framställning av kvartalsredovisningar, tonvikt på att lagringsuppgifterna förs 
in i tid och ett detaljerat program för inventeringskontroll och lagerräkning (det senare 
går utöver kraven i förordningarna). 
Till följd av av BICS-projektet under 1997 producerar datasystemet nu riktiga, 
tillförlitliga uppgifter i lid som till fullo stöder interventionsåtgärderna. 
De frågor som dök upp under lagerräkningen vid de två lagren har rättats till av det 
utbetalande organet. Attesteringsorganet och kommissionens revisorer som deltog vid 
1997 års lagerräkning drog positiva slutsatser av förfarandet. 
Redovisningssystemet för lagring av smör håller på att undersökas och det utbetalande 
organet handlar i enlighet med de rekommendationer som nyligen gavs av affärsrådgivare 
i frågan. 
fo3 
ITALIEN 
SAMMANFATTNING OVER UPPFÖLJNINGEN AV REVISIONSRÄTTENS 
ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 - ITALIENS SYNPUNKTER OCH 
ÅTGÄRDER 
KAPITEL 1 - EGNA MEDEL 
Finansiell förvaltning i medlemsstaterna 
Punkt 1.9 - 1.17 
Punkt 1.13 handlar om bokföringen av tullar som meddelats gäldenären men som ännu 
inte tagits ut, för vilka ingen säkerhet har ställts eller som har bestridits trots att säkerhet 
ställts. 
I gemenskapsrätten (förordningarna nr 1552/89 och nr 1355/96) föreskrivs att sådana 
tullavgifter skall tas upp i separata så kallade B-räkenskaper. Tidsfrister och 
tillämpningsföreskrifter för detta fastställs i de nämnda förordningarna i syfte att kunna 
kontrollera medlemsstaternas åtgärder för att uppbära egna medel, särskilt i de fall där 
bedrägerier eller oegentligheter förekommit. 
Det har konstaterats att vissa tullkontor i Italien tillämpar räkenskapsrutiner som inte står 
i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. De bokför nämligen de ovan nämnda 
tullarna när de tas ut och inte när den betalningsskyldige underrättats. 
Kriterierna i gemenskapslagstiftningen har vid ett flertal tillfällen klargjorts i förklarande 
cirkulär till de behöriga myndigheterna, senast i cirkulär nr 274/D, refinr 1801/VIII av 
den 22 november 1996 och nr 1691/VIII av den 22 september 1997. 
Eftersom dagen för fastställandet av anspråk är den dag som i gemenskapslagstiftningen 
föreskrivs som registreringsdag eller den dag då de tullar som betalats efter de olika 
importdeklarationerna tas upp i tullens räkenskaper, preciseras det i cirkulär nr 274/D 
bland annat att "i händelse av tvist skall dagen för fastställandet av anspråk - dvs. då detta 
tas upp i de separata räkenskaperna - senast vara den dag då det första administrativa 
beslutet fällas (betalningsuppmaningen) genom vilket den betalningsskyldige underrättas 
om det belopp han skall erlägga, eller den dag då ärendet förs vidare till domstol, om 
detta sker i ett tidigare skede". 
I cirkulär nr 1691/VIII S.D. ges instruktioner för hur tullar inklusive påslag och efter 
revision skall tas upp i B-räkenskaperna som traditionella egna medel. 
För de tullar som efter en granskning i efterhand kan ge upphov till överklagande från en 
aktörs sida, och därmed också till en tvist i ett tullärende, anges klart och tydligt att de 
skall tas upp i B-räkenskaperna samma dag som underrättelsen skickas ut (en 
underrättelse om att fastställandet av anspråk har korrigerats eller en granskningsrapport), 
i vilken de tullar inklusive påslag som skall betalas ingår, och med vilken tullkontoret 
meddelar den betalningsskyldige detta belopp och infordrar betalning. Denna 
underrättelse är alltså det första administrativa beslutet för kontroll av de villkor som 
föreskrivs i fråga om fastställande av anspråk och följaktligen för registrering av egna 
gemenskapsmedel. 
Instruktioner för bokföring och fastställande av anspråk beträffande tullar som härrör sig 
frän en granskning i efterhand av deklarationer bör innebära att förseningar i 
JU 
fastställandet (ända upp till 24 månader) inte längre skall behöva förekomma. Det är just 
detta som revisionsrätten tar upp i punkt 10 b i sin rapport. 
Frizoner 
Punkt 1.24, 1.28, 1.32 och 1.39. Beträffande revisionsrättens konstateraranden i dessa 
avseenden bör det påpekas att de sedan tidigare kända synpunkterna på hur frizonen 
Trieste fungerar grundar sig på att det är Romfördragets lagstiftning och inte 
lagstiftningen i gemenskapens tullkodex som tillämpas där. 
För att harmonisera dessa lagstiftningar är för närvarande ett regeringsförslag till nya 
bestämmelser under behandling, och när detta förslag antas kommer det inte längre att 
finnas någon grund för revisionsrättens kritik. 
Tillämpning av gällande bestämmelser 
Punkt 1.104. I det särskilda fall som revisionsrätten tar upp, import av videokassetter 
med uppgivet ursprung i Macao, bör det påpekas att till följd av ett meddelande från den 
behöriga enheten vid Europeiska kommissionen gav vi den 8 november 1994 via telex nr 
6390/196/X S.D. till våra olika avdelningar instruktioner om att fastställda tullar inom 
ramen för generell förmånsbehandling skulle tas ut på videokassetter med uppgivet och 
kontrollerat ursprung i Macao eftersom intyget formulär A inte kunde anses ge rätt till 
den förmånstull som det ansöktes om. 
I dessa instruktioner ingick också att antidumpningstull skulle tas ut på denna import 
eftersom varorna i fråga i enlighet med reglerna för icke förmånsursprung måste anses ha 
sitt ursprung i Kina. 
Beträffande revisionsrättens påpekande att det inte har lagts fram en sammanfattning över 
anspråk som lokalkontoren fastställt och uppburit bör det understrykas att kontoren själva 
ansvarar för detta. 
KAPITEL 3 - DEN GEMENSAMMA ORGANISATIONEN AV MARKNADERNA 
- VEGETABILISKA PRODUKTER 
Åkergrödor 
Anmärkningarna beträffande det italienska agerandet i förvaltningen av åkergrödor är att 
betrakta som marginella. 
Man nämner särskilt den beräkningsmetod som ligger till grund för utformningen av 
regionaliseringsplanen. I detta avseende har myndigheterna endast använt sig av det 
underlag (jordbruksområden) och andra uppgifter som erhållits från Istituto Centrale di 
Statisliea (Statistiska Centralbyrån). Detta har redan påpekats för revisionsrättens 
tjänstemän under deras besök i Italien, och kan utan svårighet kontrolleras eftersom 
uppgifterna återfinns i I STAT: s årsrapporter. Därmed kan de behöriga myndigheterna i 
sin tur kontrollera detta i EUROSTAT:s databas. Planen i fråga godkändes för övrigt av 
de behöriga gemenskapsinstanserna i juli 1992. Därefter har inga ändringar eller tillägg 
gjorts, utom vad beträffar ett antal nya provinser som tillkommit. Detta är emellertid 
endast en formalitet som inte förändrar något i sak. 
Ml 
En viss eventuell överkompensation inom denna sektor kan förklaras av samverkande 
faktorer som påverkar konjunkturen på såväl världsmarknaden som på gemenskapens 
marknad. En långvarig otillräcklig tillgång på varor resulterade i markant ökande 
marknadspriser. Att detta skulle inträffa är naturligtvis omöjligt att förutse när man på 
objektiva grunder utformar en ekonomisk politik, och följaktligen kan man med facit i 
hand inte utkräva ansvar av någon för detta eller rikta kritik mot den som, med tanke på 
den dä rådande situationen i Italien och i Europa, hade till uppgift att genomdriva en 
radikal omorientering av jordbrukspolitiken. 
Det integrerade förvaltnings- och kontrollsystemet 
Anmärkningarna under punkt 3.48 beträffande detta system är inte relevanta eftersom 
toleransnivån på 5 000 m2 för det första bygger på exakta tekniskt-vetenskapliga 
uppgifter från satellitövervakning, och för det andra har ansetts godtagbar av den 
gemenskapsmyndighet som ansvarar för det integrerade kontrollsystemet. 
Om man genom tekniska framsteg kan uppnå större exakthet i dessa mätningar kommer 
naturligtvis den ovan nämnda toleransen att omprövas. 
När det gäller anmärkningarna under punkt 3.56 har den metod som används i Italien, 
dvs. att mäta hela landets yta med hjälp av antingen flygfoto eller satellitbilder under 
perioden efter det att ansökningarna lämnats in, och alltså inte då man gör en kontroll på 
platsen och har direkt kontakt med producenten i fråga, får i själva verket till följd att en 
anmälan 48 timmar i förväg blir meningslös eftersom jordbrukaren inte har någon som 
helst möjlighet till ändringar på mark som redan är fotograferad av myndigheterna. 
I samband med den kritik som i rapporten riktas mot framförallt Frankrike och Tyskland 
bör det framhållas att det italienska tillvägagångssättet är mer än tillfredsställande i 
jämförelse med vad som tillämpas på övriga håll i gemenskapen. 
Den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak 
Tobaksmarknaden. De italienska myndigheterna delar inte revisionsrättens åsikt i fråga 
om tobakens kvalitet. Denna kvalitet har förbättrats, i synnerhet under de senaste åren, 
och de italienska sorterna Bright och Kentucky är mycket eftertraktade på marknaden. 
Som producentländerna vid ett flertal tillfällen framfört är det pris som bearbetaren 
betalar inte ett korrekt mått på tobakens kvalitet eftersom andra faktorer inverkar på 
prisbildningen. Prisnivån bestäms ju förutom av produktionsutfallet och 
världsmarknadspriserna även av att förmånstullar tillämpas. 
Under några få år har dessutom alla skyddsåtgärder och åtgärder till stöd för marknaden 
avskaffats på ett drastiskt sätt (återbetalningar, interventionsåtgärder) och marknaden har 
varit tvungen att anpassa sig utan att ha något som helst "skyddsnät". 
En erforderlig omstruktureringsprocess utifrån en övergripande plan för denna sektor har 
heller inte kommit igång, i första hand på grund av något stöd inte kunnat komma i fråga 
- inte ens på nationell nivå - för att modernisera och slå samman anläggningar och för att 
omfördela kvoter. Detta skall ses mot bakgrund av dels förbudet mot stöd till 
tobakssektorn, dels stelheten i systemet med kvoter där man inte på ett smidigt sätt 
genom kompensationer och genom att producenter upphört med sin verksamhet inom 
tobakssektorn kunnat överföra kvoter så att nya, unga producenter kunnat etablera sig. 
De italienska myndigheterna instämmer däremot i kommissionens analys som mynnar ut 
i en anpassning av stödordningen och en ökning av det särskilda stödets omfattning i 
samband med nästa reform. 
Balans på marknaden och budgetläget. De stora stöd som beviljats inom tobakssektorn 
skall ses mot bakgrund av att denna sektor är mycket arbetskraftsintensiv i jämförelse 
med andra jordbruks verksamheter. Stöden bidrar till en hög sysselsättningsnivå i de 
områden som berörs och därigenom ger de också ett stort antal löntagare en högre 
inkomst. 
De uppskattningar som gjorts visar att det enbart i Italien finns ca. 180 000 
arbetstillfällen (uttryckt i heltidsanställningar) där stöden till tobakssektorn direkt eller 
indirekt är av avgörande betydelse. 
Med tanke på den mycket låga självförsörjningsgraden finns det dessutom förutsättningar 
för att höja producentländernas kvoter, vilket relativt sett skulle fa gynnsammare 
sysselsättningseffekter än om det gällde att fa fram alternativa arbetstillfällen. 
Komplexiteten i den nya ordningen. Vi håller med om att ordningen är stel och 
komplex, och att det inte har funnits ett mera flexibelt och effektivt system med 
kompensationer och fördelning av kvoter. Tvärtom har den medfört en ökad 
administrativ belastning för medlemsstaten. 
Vi vill särskilt framhålla att under det första året efter det att grundförordningen hade 
antagits visade det sig att den innehöll ett motsägelse som är anledningen till att de 
kontroller som kommissionen påtalat inte har kommit till stånd. 
Å ena sidan föreskrevs det att medlemsstaterna senast under 1995 skulle bygga upp en 
databas och att bearbetarna skulle ansvara för att lämna in de uppgifter från 
producenterna som skulle ligga till grund för att beräkna kvoterna för 1993 och 1994. Å 
andra sidan gav man medlemsstaterna ansvaret för att kontrollera dessa uppgifter, 
samtidigt som de var upptagna med att bygga upp och konsolidera databaserna för att 
från och med 1995 kunna ge kvoterna direkt till producenten och på ett erforderligt sätt 
kunna kontrollera tilldelningen. 
Följaktligen kan man inte lägga myndigheterna till last att kontrollerna inte utfördes. 
Dessa har vidtagit alla försiktighetsåtgärder med tanke på de begränsningar som nämnts 
ovan. 
För övrigt har Italien alltid förespråkat mer omfattande och strängare kontroller genom 
att föreslå kontroller på platsen (vilket faktiskt tillämpats i Italien sedan 1993 och vilket 
kommissionen godkänt för övriga medlemsstater först från och med 1995 års skörd) och 
att man skall kunna vidta sanktioner för att få bukt med s.k. falska producenter och 
bearbetare som inte fullgör sina skyldigheter. 
Italien är ensamt om att i nationell lagstiftning ha fastställt krav och urvalsförfaranden för 
att godkänna bearbetare och har ihärdigt krävt ytterligare kontroller och sanktioner, 
inklusive att kriterierna för att anses vara producent skall bli tydligare så att man kan 
garantera en korrekt fördelning av kvoterna. 
Det bör också understrykas att med hjälp av flygfoto, som då fortfarande befann sig på 
experimentstadiet, och genom att jämföra uppgifterna i databasen med uppgifterna i 
fastighetsregistret och med andra uppgifter om åkergrödor, har ytterligare kontroller 
genomförts ända sedan de första åren efter reformen, såväl i lagren som ute på fälten. 
Att ett särskilt kontrollorgan för tobak inte inrättats har alltså inte fått till följd att 
kontrollerna blivit mindre stränga. Tvärtom, de har varit fullt tillfredsställande både 
kvalitativt och kvantitativt, vilket också kommissionens kontrollenheter intygat vid ett 
flertal tillfällen. 
Än en gång vill vi alltså betona att tobakens kvalitet kontrolleras i enlighet med 
bestämmelserna i gemenskapens gällande förordningar. 
Mc 
Om kommissionen anser det nödvändigt att införa ett system med ytterligare kontroller 
av i första hand kvaliteten blir det naturligtvis nödvändigt att inrätta ett kontrollorgan och 
se till att detta samfinansieras. 
Direkt inkomststöd. De italienska myndigheterna delar inte revisionsrättens uppfattning 
i fråga om inkomststödet. Anledningen är, som redan sagts ovan, dels att en omställning 
till andra verksamheter är omöjlig om man vill bibehålla samma höga 
sysselsättningsgrad, dels att kvaliteten inte kan hållas uppe utan lämpliga stödåtgärder. 
Vi är också av motsatt uppfattning i fråga om ett system som innebär återköp av kvoter, 
en sänkning av garantinivån och att producenter skall upphöra med sin verksamhet. 
Vi accepterar den inriktning som finns i kommissionens reformförslag, under 
förutsättning att man gör de anpassningar som behövs för att ta hänsyn till varje 
producentlands särskilda förhållanden. 
I första hand bör systemet bli flexiblare och enklare, vilket kommer att underlätta 
generationsskiftet och leda till en önskad kvalitetshöjning. 
KAPITEL 6 - EUROPEISKA REGIONALA UTVECKLINGSFONDEN 
Främjande av program som får stöd 
Punkt 6.56. Övervakningskommittén för det fleråriga operativa programmet "Industri 
och tjänster" har valt att prioritera småskaliga projekt i åtgärd 2.1 ("Selektivt stöd till 
investeringar och nyskapande i små och medelstora företag"), vilket också framgår av 
kommitténs protokoll från den 14 februari 1997. 
I enlighet med denna inriktning beslutade kommittén därefter den 16 december 1997 att 
resurser för åtgärd 2.1 inte skulle beviljas för projekt som överskrider 18 miljarder lire 
(protokoll från den 16.12.1997). 
Kumulcring och överlappning av stöd 
Punkt 6.63. Det är önskvärt att kommissionen gör en klarare gränsdragning mellan de 
olika fondernas verksamhetsområden när det gäller begreppet "första bearbetning", så att 
man därigenom kan undvika sådan eventuell överlappning av stöd som revisionsrätten 
funnit i Kalabrien. 
M£ 
KAPITEL 7 - EUROPEISKA SOCIALFONDEN 
Partners kap 
Punkt 7.18. Övervakningskommittéernas sammansättning är följande: 
• Mål 1 Mänskliga resurser: 58 medlemmar och observatörer, 
• Mål 1 Fleråriga operativa program: 52 medlemmar och observatörer, 
• Mål 3 50 medlemmar och observatörer, 
• Mål 4 50 medlemmar och observatörer. 
Punkt 7.19 d. Övervakningskommittéerna under mål 1 (Mänskliga resurser), mål 3 och 
mål 4 höll under 1996 följande sammanträden: 
• Mål 1 (mänskliga resurser): den 12 mars och den 14-15 oktober, 
• Mål 3: den 27-28 juni och den 14-15 november, 
• Mål 4: den 29-30 juni och den 23-24 oktober. 
Den privata sektorn 
Punkt 7.26. De kurser som anordnats i säkerhetsfrågor uppfyller kraven för 
stödberättigande under mål 4, även enligt den tolkning som kommissionen gör i sitt 
meddelande av den 15 oktober 1993.1 avvaktan på att full klarhet skall råda i denna fråga 
har emellertid regionen Emilia Romagna tills vidare upphört med att under 1997 
finansiera verksamheter med anknytning till säkerhetsfrågor. 
Punkt 7.27. Svårigheterna i fråga om den privata samfinansieringen av projekt som drivs 
av små och medelstora företag gäller förvaltningen av Europeiska socialfonden på 
gemenskapsnivå. De nationella och regionala myndigheterna förpliktar sig att i 
programmens genomförande följa den inriktning mot små och medelstora företag som 
beslutats och att ta sitt ansvar beträffande samfinansieringen från de ansvariga organens 
sida. 
Granskning av systemen 
Punkt 7.42. Genom gemenskapens beslut K(97)1035/6 av den 23 april 1997 (SEM 2000) 
ändras systemet för att redovisa styrkta utbetalningar. Det föreskrivs att det här är frågan 
om de utbetalningar som verkligen gjorts under kalenderåret av de organ som ansvarar 
för yrkesutbildning (formulär 1 och 4), och inte de utbetalningar som gjorts av den 
slutlige stödmottagaren eller det offentliga organ som beviljar finansieringen, vilket 
tidigare var tillåtet. 
Även om arbetsmarknadsministern inte har givit uttryck för någon avvikande uppfattning 
framhöll han i meddelande nr 5446 av den 9 december 1997 till kommissionsledamoten 
Pådraig Flynn, att en omorientering mitt under pågående programperiod skulle förutsätta 
djupgående och omedelbara förändringar i förfarandena, vilket inte vore önskvärt i en 
redan komplicerad fas i Europeiska socialfondens verksamhet. Under de diskussioner 
som föregick godkännandet av SEM 2000-formulären försäkrade kommissionen att 
under programmens genomförande skulle medlemsstaternas institutionella, juridiska och 
finansiella särdrag respekteras inom ramen för partnerskapet, vilket också framgår av det 
ovan nämnda beslutet. För att denna fråga skall kunna lösas krävs det sålunda ytterligare 
MC 
fördjupningar av teknisk art, och det kommer att behövas en längre tidsperiod än vad som 
föreskrivs i beslutet för att man skall kunna genomföra detsamma. 
I fråga om gemenskapsinitiativen å andra sidan skall bevis på styrkta betalningar läggas 
fram med hänsyn tagen till de utgifter som de projektansvariga organen haft, vilket är 
helt enligt den överenskommelse som träffades med kommissionen vid 
programperiodens början. 
Nationell samfinansiering. 
Punkt 7.52, 7.56 och 7.57. Den nationella samfinansieringen av Europeiska 
socialfondens program i Italien handlades av arbetsmarknadsministeriet utanför budgeten 
fram till den 31 december 1995, i enlighet med artikel 25 i lag 745/78 i dess ändrade 
lydelse. I enlighet med artikel 1.72 i lag 549/95 skall från och med den 1 januari 1996 de 
medel som går till samfinansiering överföras till finansministeriet. Därför utfärdade 
finansministeriet den 12 juli 1996, efter överenskommelse med 
arbetsmarknadsministeriet, ett dekret om ett nytt system för finansiell förvaltning. Detta 
innehöll bestämmelser om samordning mellan de olika organ som är involverade. Det har 
sålunda uppstått en del förseningar i överföringen av resurser till regionerna trots att detta 
redan godkänts genom beslut i CIPE (kommittén för ekonomisk programplanering, med 
företrädare för de olika ministerierna). Under tiden har några regioner med egna medel 
gjort utbetalningar i förskott vilka senare återbetalats av finansministeriet. De 
bokföringsmässiga problem som blivit följden av denna överföring av befogenheter har 
man gripit sig an och kunnat lösa i ett samarbete mellan medlemsstaten och 
generaldirektorat V vid kommissionen. 
Det operativa programmet för regionen Sicilien under 1990-1993 uppvisar några särdrag. 
Begäran om utbetalning av återstoden av stödet för 1992 och 1993 och den därav 
följande omprogrammeringen är nu under behandling för godkännande av 
kommissionen. Även i detta fall har problematiken tagits upp och diskuterats med GD V. 
Punkt 7.53. Angående metoder för att redovisa styrkta utgifter hänvisas till punkt 7.42. 
Punkt 7.54. För att de nationella anslagen skall ligga i linje med anslag från 
gemenskapen har CIPE på grundval av Europeiska socialfondens programplanering 
beslutat ompröva sitt beslut för 1994 och 1995. Detta nya beslut fattades den 18 
december 1996, registrerades vid revisionsrätten den 18 februari 1997 och 
offentliggjordes i Italiens officiella tidning den 21 mars 1997. Den 18 december fattades 
även beslut lör 1996. Besluten för 1997 och 1998 fattades den 20 mars 1997, med hänsyn 
tagen till tidigare beslutade finansieringsplaner. Dessa åtgärder har gjort det möjligt att i 
tid föra över de nationella anslagen till regionerna. 
M\ 
KAPITEL 8 
UTVECKLINGSSEKTIONEN VID EUROPEISKA UTVECKLINGS- OCH 
GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET (EUGFJ) 
Kontroll av utgifter inom ramen för förordning (EEG) nr 866/90 
Av EGT C 198 av den 18 november 1997 framgår det att revisionsrätten under 1996 
granskat ett antal projekt som genomförs i enlighet med förordning (EEG) nr 866/90. 
Det rör sig förmodligen om granskningar av projekt som avser bearbetning och 
saluföring av jordbruksprodukter inom de fleråriga regionala verksamhetsprogrammen i 
mål 1-områden. Vi har dock inte tillgång till några uppgifter om dessa program. 
Kontroll av utgifter inom ramen för förordning (EEG) nr 2328/91 
Syftet med förordning (EG) nr 950/97 (tidigare (EEG) nr 2328/91) är i första hand att 
förbättra jordbruksstrukturens effektivitet genom stöd till åtgärder som t. ex. 
förbättringsplaner i fråga om utrustning, unga jordbrukares etablering, jordbruksföretags 
räkenskaper, yrkesutbildning, samt kompensationsbetalningar i mindre gynnade 
områden. 
De förseningar som förekommit i utbetalningarna av investeringsstöden och 
kompensationsbetalningarna beror på att det efter avslutandet av programperioden 1989-
1993 tog lång tid innan de nu pågående verksamhetsprogrammen för perioden 1994-1999 
kunde komma igång. 
I vissa regioner dröjde det nästan två år, och detta gjorde det omöjligt att ta i anspråk de 
resurser som fanns tillgängliga för perioden 1994-1999. Eftersom anslagen hade 
förbrukats kunde man dessutom i många regioner inte klara av de fleråriga åtaganden 
gentemot jordbrukarna som man gjort före 1994. 
Det var alltså först efter det att de nya verksamhetsprogrammen godkänts som man i 
åtskilliga regioner på nytt kunde börja bevilja investeringsstöd och 
kompensationsbetalningar i enlighet med förordning (EG) nr 950/97. 
• Investeringsstöd: under 1996 utbetalades LIT 147 155 063 819 vilket ledde till 
återbetalning av LIT 45 507 043 502, medan utbetalningarna för perioden 1994-1996 
var totalt LIT 379 584 205 000 (LIT 292 100 095 000 för icke mål 1-områden och 
LIT 87 484 110 000 för mål 1-områden), vilket ledde till en begäran om återbetalning 
av totalt LIT 117 730 565 094 från utvecklingssektionen vid EUGFJ. 
• Kompensationsbetalningar: under 1996 uppgick de faktiska utgifterna till 
LIT 188 513 218 657, vilket ledde till återbetalning av LIT 105 405 948 459 
(LIT 76 399 844 000 för icke mål 1-områden och LIT 112 113 373 000 för mål 1-
områden); under perioden 1994-1996 utbetalades totalt LIT 308 183 894 000 (LIT 
132 666 251000 för icke mål 1-områden och LIT 175 517 642 000 för mål 1-
områden), vilket ledde till återbetalning av totalt LIT 166 081 521 000. 
I tabell 8.4 (utgifter för de viktigaste åtgärderna under utvecklingssektionen vid EUGFJ) 
saknas uppgifter från Italien för åren 1995 och 1996. Kommissionen har dock i 
vederbörlig ordning hållits informerad genom meddelandena nr 5205 av den 28 juni 1996 
(beträffande utbetalningar under 1995) och nr 5016 av den 27 juni 1997 (beträffande 
utbetalningar under 1996). 
MJ 
Revisionsrätten hade begärt ett antal klargöranden i fråga om regionen Kalabrien, och 
som svar på denna begäran sändes ministeriets cirkulär nr 5196 av den 4 augusti 1997. 
KAPITEL 20 - ANALYS AV UTGIFTERNA UNDER GARANTISEKTIONEN 
VID EUCFJ OCH INOM FISKESEKTORN 
Även om vi instämmer i att man från utbetalningsställena måste sända in sina 
årsredovisningar till kommissionen inom gällande tidsfrister blev vi en aning förbryllade 
över att bestämmelserna måste tillämpas så som kommissionen föreslår i det dokument 
som lades fram för EUGFJ-kommittén den 17 december 1997. 
De föreslagna procentsatserna är alltför höga, särskilt med tanke på att 
förskottsutbetalningarna kommer att minskas redan från och med den 11 februari och att 
detta skall tillämpas på efterföljande månads förskott, dvs. på pågående åtgärder för vilka 
anslag skall beviljas ur nästa års budget som ju av olika anledningar kan visa sig bli 
endera högre eller lägre än året före. Vilka de finansiella följderna blir av eventuella 
sanktioner kommer att bero på hur marknaden utvecklas året därpå. 
Det är inte troligt att detta kan träda i kraft redan vid räkenskapernas avlutande för 
budgetåret 1997 eftersom avtal redan slutits med certifieringsorganen, och det skulle ha 
varit lämpligt om det i dessa kontrakt hade fastställts påföljder för förseningar i 
proportion till de sanktioner som föreslås. 
På goda grunder ställer vi oss också tveksamma till om de nedskärningar som anges i 
kommissionens dokument verkligen har någon betydelse om man inte i förväg exakt gör 
klart vad som avses med begreppet "allvarliga brister" i en dokumentation som ur 
kontrollsynpunkt befunnits vara ofullständig eller av undermålig kvalitet. 
Slutligen anser vi att kommissionen bör anta dessa bestämmelser genom en förordning, i 
linje med vad som föreskrivs om minskning av förskott till följd av att utbetalningar 
verkställts för sent och att föreskrivna tidsfrister därmed överskridits (förordning (EG) nr 
296/96). 
MS 
NEDERLÄNDERNA 
NEDERLÄNDERNAS STÄNDIGA REPRESENTATION 
VID EUROPEISKA UNIONEN 
Nummer: 7638 
Bryssel, 25 mars 1998 
Herrmann Debrouxlaan 48 
1160 Bryssel 
Telefon: 02-679 15 58 
Till: 
Europeiska kommissionen 
att: Edith Kitzmantel 
Biträdande generaldirektör GD XIX 
Wetstraat 200 
1049 Bryssel 
Ärende: Uppföljning av revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 
Inom ramen för den tredje fasen av SEM 2000-initiativet fastslås det att kommissionen 
av medlemsstaterna skall begära att dessa förklarar vilka åtgärder de har vidtagit med 
anledning av de påpekanden revisionsrätten har gjort i sin rapport, så att kommissionen 
kan ta hänsyn till dem i sin uppföljningsrapport till den budgetansvariga myndigheten. I 
skrivelse XIX/D/00573 av den 22 januari 1998 uppmanade GD XIX Nederländerna att 
senast den 15 mars 1998 lämna en reaktion på de påpekanden revisionsrätten gjorde i 
årsrapporten för 1996. Här nedan återfinns denna reaktion. 
Punkt 1.10 Sent fastställande av egna medel 
Revisionsrätten konstaterar att i bland annat Nederländerna bokförs inte alltid de tullar 
som fastställts på basis av ofullständiga deklarationer inom rätt tidsfrist. En närmare 
undersökning pågår kring detta (jämför punkt 1.63 nedan). Resultaten av den kommer att 
översändas omkring den 1 april 1998. 
Punkt 1.63 Likvärdig ersättning vid aktiv förädling 
Revisionsrätten konstaterar att Nederländerna inte har anpassat förordningen om 
förädling enligt vad som sägs i gemenskapsrätten. Där så har varit nödvändigt har 
Nederländerna sedan dess beslutat om regler för att få praxis att stämma med 
lagstiftningen. Kommissionen begärde i skrivelse nummer XIX/D/00509 från Jean-Paul 
Mingasson mer djupgående underlag. Med anledning härav påbörjade Nederländerna en 
undersökning. Resultaten skall om möjligt meddelas kommissionen före 
den 1 april 1998. 
Punkt 3.29 Arealstöd för jordbruksgrödor 
Revisionsrätten finner att den statistiska grunden för den ursprungliga beräkningen av 
basarealerna och avkastningarna inte är helt tillfredsställande. I förordning (EEG) 
J'U 
nr 837/90 fastställs de tillförlitlighetsmarginaler som måste beaktas när man bestämmer 
arealer och spannmålsproduktion för att garantera tillräcklig tillförlitlighet i statistiken. 
För arealerna skall standardfelen inte överskrida 1 % av den totala spannmålsarealen 
(eller 5000 hektar, enligt medlemsstatens val). Revisionsrätten påpekar att i en rapport 
från Eurostat till Europaparlamentet i november 1994 över de statistiska systemen för 
mätning av arealer, produktion och avkastning sägs det att endast Danmark, Tyskland, 
Frankrike och Förenade kungariket kunde lämna statistik som var tillräcklig noggrann. 
Eftersom den statistiska osäkerhetsmarginalen inte anges i ovannämnda rapport kommer 
inte risken för över- eller underskattning av basarealerna och avkastning att kunna 
beräknas. Revisionsrätten säger att fall då basarealen inte anges får de viktigaste och de 
mest seglivade följderna för budgeten. Dessa kan ju skyllas på en ursprunglig 
överskattning av basarealen, bakom vilken den verkliga överskattningen döljs, och vilket 
innebär att medlemsstaterna slipper sanktioner. 
I förordning (EEG) nr 837/90 fastställs att den av medlemsstaterna tillhandahållna 
statistiken kan baseras på sammanräkningar eller stickprov. Vad gäller den information 
som baseras på stickprov ger förordningen ovannämnda föreskrifter om statistisk 
tillförlitlighet men för sammanräkningar finns inga föreskrifter. 
Den fastställda basarealen för Nederländernas grundas på sammanräkningar av arealerna, 
som hämtas från den årliga landmätningen. Eurostat tvivlar inte på tillförlitligheten och 
kvaliteten i de på detta vis erhållna areal uppgifterna. 
Det finns således ingen orsak att anta att den basareal som då tilldelades Nederländerna 
sattes för högt. 
Punkt 5.32, 5.33, 5.34 och 5.35 Tullkontroller/veterinärkontroller i nötköttssektorn 
Anmärkningarna görs med anledning av en undersökning som revisionsrätten gjort över 
behandlingen av från EG exporterade partier fruset kött, som av olika orsaker (delvis) 
återkom till EG. Detta nötkött utfördes med exportbidrag till Egypten. Syftet med 
undersökningen var att kontrollera om ett oriktigt exportbidrag betalats för den avvisade 
delen av köttpartiet. I februari 1997 utfärdade revisionsrätten en rapport över denna 
undersökning. 
Revisionsrättens slutsatser gällande Nederländerna är inte helt tydliga. Eftersom det inte 
heller går att utesluta att slutsatserna berodde på missförstånd inom revisionsrätten när 
det gällde bland annat organisationen av tull- och veterinärkontrollerna, förklarades 
återigen detta system noggrant i skrivelse nummer DA97/259 av den 14 augusti 1997 
(kopia bifogas). Vad det verkar av årsrapporten - i vilken det tycks som om man inte tar 
någon hänsyn till de nederländska anmärkningarna - har revisionsrätten inte reagerat på 
denna skrivelse. Med tanke på det ovanstående och kommissionens svar på årsrapporten 
(se nedan) vidtas inga ytterligare åtgärder. 
Nederländerna gläds åt att kommissionen i sitt svar till revisionsrättens anmärkningar 
lovar att bättre information till medlemsstaterna och enhetlig behandling i fall då 
produkter återsänds till EG måste åstadkommas. Nederländerna väntar på den av 
kommissionen aviserade undersökningen från UCLAF, som skall ske i de berörda 
medlemsstaterna i samarbete med behöriga myndigheter. Revisionsrätten påpekar i den 
nämnda rapporten för övrigt att det inte finns några tydliga gemenskapsföreskrifter över 
hur man skall gå tillväga när det gäller återsända partier. 
ATL 
Med anledning av de i årsrapporten under punkt 5.35e nämnda upptäckterna, som 
resulterade i att de nederländska myndigheterna på begäran av revisionsrätten utförde en 
undersökning av en exporttransaktion hos ett nederländskt företag (som hade mottagit 
ungefar 0,1 miljon ecu i exportbidrag) har det ansvariga betalningsorganet sedan dess 
påbörjat ett återkravsförfarande mot det berörda företaget. 
Punkt 6.62 Sammanslagning och överlappning av strukturfondsstöd 
I punkt 6.62 behandlar revisionsrätten den dubbla finansieringen genom ERUF och ESF 
av ett projekt i Flevoland. Revisionsrätten gjorde även denna anmärkning i sin 
besöksrapport rörande provinsen Flevoland. I mars 1997 gav Nederländerna följande 
reaktion på detta i en skrivelse till revisionsrätten: 
Uppförandet av Multi Service Centrum finansieras till 45 % av ERUF. Den 
hyreskostnad som Fackutbildningscentrumet i egenskap av förvaltare av centrumet 
årligen får sig påförd är vad beträffar nybyggnationen baserad på 
nettogrundkostnaden, dvs. med avdrag av ERUF-stödet. Fackutbildningscentrumet 
måste hyra ut till tredje man för ungefär minimala kostnadstäckande taxor. Det 
förekommer att projekt som erhåller ESF-stöd genomförs på centrumet. Enligt 
provinsen Flevolands åsikt rör det sig inte om dubbel finansiering. Det är endast 
projektet (i detta fall en kurs) som far ESF-stöd. Om kursen inte skulle anordnas på 
Multi Service Centrum, utan på en annan plats, skulle projektet få samma belopp. 
Nederländerna anser att när det gäller tilldelningen av ESF-stöd till anordnare av kurser 
som ges på Multi Service Centrum, gör revisionsrätten fel när den betraktar detta som en 
dubbel finansiering. 
Punkt 6.95 Initiativet för små och medelstora företag 
Enligt revisionsrätten försvåras utvärderingen av effekten av aktionerna av att 
inkonsekventa uppgifter angående antalet små och medelstora företag används. Det 
förvånar Nederländerna att revisionsrätten gör denna anmärkning först nu. I den 
besöksrapport från Flevoland som redan har kommenterats, fanns inte denna anmärkning 
med. Effekten av programmet rör framförallt sysselsättningen i Flevoland (tillväxt med 
15 000 jobb) och tillväxt i regionens bruttoprodukt. Även i närmare kontakter med 
kommissionen har sysselsättningen i regionen hävdats som en viktig indikation. I 
programmet är antalet små och medelstora företag inget kriterium vid utvärderingen. Å 
andra sidan kan det påpekas att siffrorna över antalet små och medelstora företag i 
Flevoland finns till förfogande. Kvantitativa uppgifter över perioden innan de samlade 
programplaneringsdokumenten fanns återfinns i programplaneringsdokumenten och 
siffrorna uppdateras varje år. 
9.9, 9.14 och 9.45 FFU, PESCA och överensstämmelse med programmål 
Revisionsrätten konstaterar att vad gäller de finansiella instrumenten för utveckling av 
fisket (FFU) och gemenskapsinitiativet PESCA i Nederländerna (och flera andra 
medlemsstater) har starten varit svår och genomförandet har blivit försenat, och därför 
talas det om ett lågt utnyttjande av disponibla anslag. Revisionsrätten hävdar vidare att 
del planerade finansiella stödet från FFU för uppnående av målen i de fleråriga 
utvecklingsprogrammen (sanering av fiskeflottan) är klart otillräckligt. 
J2 
Sedan dess har Nederländerna gjort stora ansträngningar för att snabba på genomförandet 
av stödflödet från såväl FFU som PESCA. Nederländerna delar inte revisionsrättens 
uppfattning att de nederländska saneringsåtgärderna är otillräckliga. För det första måste 
det framhållas att de nederländska saneringsföreskrifterna, som i andra medlemsstater, är 
frivilliga. För det andra är Nederländernas flottas ekonomiska situation sådan att fisket i 
allmänhet är kostnadstäckande eller vinstgivande. Tilldelning av mer pengar inom FFU-
programmet leder inte till alt fiskekapaciteten behöver saneras. 
Nederländerna har gjort så mycket som möjligt för att sanera. Med detta för ögonen 
frigjorde man extra nationella medel med hjälp av det i början på 1996 tillsammans med 
sektorn beslutade "omstruktureringspaketet". Dessa medel är inte slut. Nederländska 
regeringen för diskussioner med sektorn om en uppföljning av saneringsföreskrifterna. 
Punkt 9.30 Gemenskapens register över fiskefartyg 
Revisionsrätten konstaterar att i kommissionens rapport över genomförandet av de 
fleråriga utvecklingsprogrammen i slutet av 1995 kunde inga aktuella siffror lämnas för 
Nederländerna (och Italien) över de ändringar som hade ägt rum i fiskeflottan. Detta 
berodde pä att kommissionen sedan länge inte. hade fått några uppgifter om detta från 
Nederländerna. 
Sedan dess har Nederländerna översänt dessa uppgifter. Det nederländska flottbeståndet 
är således beaktat. 
Avslutning 
Nederländerna hoppas att kommissionen genom denna skrivelse får all erforderlig 
information. Vi står till ert förfogande för eventuella frågor eller kommentarer. 
Högaktningsfullt 
På den ständige representantens 
vägnar 
(underskrift) 
J.H. Vries 
Finansattaché 
Bilagor: 
JZ(, 
KOPIA 
FINANSMINISTERIET 
DIREKTORATET FÖR TULLFRÅGOR 
H.E. 
Ordforande Algemene 
Box 
2500 EA Haag 
Ert brev/Er rcf Var ref 
23 mars 1997/281 R DA97/259 
Arende 
Egna medel, kontroll egyptiskt notkott Koning 
Rekenkamer (Revisionsverket) 
20015 
Haag 
14 augusti 1997 
Tillsammans med ovannämnda skrivelse sände ni oss revisionsrättens rapport av den 26 
februari 1997, nr F11117N/BM/FB WP97-301, med anledning av kontrollen av 
(åter)import av nötkött från Egypten. Behandlingen av denna rapport har tyvärr tagit 
längre tid än normalt. Rapporten ger oss anledning att göra följande anmärkningar. 
Inledning 
Revisionsrättens rapport innehåller resultaten från den kontroll som sägs ha gjorts den 14 
oktober 1996 hos de nederländska tull- och/eller veterinärmyndigheterna i Vlissingen för 
att undersöka under vilka omständigheter en (åter)import av fruset nötkött av 
gemenskapsursprung, som avvisades av Egypten mellan 1993 och 1996, placerades under 
ett tullförfarande och kontrollerades av de nederländska tull- och 
veterinärmyndigheterna. Den 14 oktober 1996 skedde dock ingen kontroll hos de 
nederländska tull- eller veterinärmyndigheterna. Dock var det planerat att en 
kontrollgrupp från revisionsrätten skulle göra ett besök i Nederländerna från den 4 till 
den 8 november 1996. Denna kontroll begränsades emellertid till den 4 november. Under 
perioden som föregick kontrollen påpekade de nederländska myndigheterna vid ett par 
tillfällen att, för att kontrollen skulle bli välorganiserad, krävdes detaljerad information, 
eftersom det inte längre fanns några akter hos tullen i Vlissingen för kontrollperioden i 
fråga. Dessa uppgifter finns nämligen vid den centraliserade skatte/tulltjänsten i 
Apeldoorn. Inför besöket den 4 november gav revisionsrätten denna detaljerade 
information för endast ett fartyg. Tullen överlämnade denna akt under kontrollbesöket. 
Eftersom revisionsrätten inte ville lämna någon information i förväg om andra partier, 
avslutades kontrollen i brist på tillgängliga akter den 4 november. Emellertid bestämdes 
att revisionsrätten skulle skicka närmare uppgifter rörande övriga partier som skulle 
kontrolleras. En skrivelse i detta ärende av den 5 november 1996 från revisionsrätten 
(referens BM/FB/F10765N1) nådde Finansministeriet genom ingripande från Algemene 
Rekenkamer (Revisionsverket) först den 8 januari 1997. Den 17 februari 1997 
överlämnade den nederländska förvaltningen dokumentationen till revisionsrätten. 
JZS 
Därefter mottog den nederländska förvaltningen kontrollrapporten som är daterad den 19 
februari 1997. 
Med hänsyn tagen till ovanstående är det inte tydligt vad rapporten omfattar. Detta 
betyder att det blir betydligt svårare att reagera på rapporten. Framförallt är det oklart i 
vilken utsträckning revisionsrätten känt till och/eller tagit hänsyn till det material som 
ställdes till dess förfogande den 17 februari. Med tanke på den tidsrymd som förflöt 
mellan sändandet av den närmare informationen och dateringen av rapporten utgår vi från 
att ingen hänsyn har tagits till materialet. 
Hela förloppet runt denna kontroll förvånar oss och överensstämmer inte med 
erfarenheterna frän tidigare kontroller. Att allmänna slutsatser dras på grundval av en så 
begränsad kontroll anser vi också vara obegripligt, eller åtminstone omotiverat. 
Eftersom vi framförallt har intrycket att det sätt på vilket gemenskapslagstiftningen 
genomförs i Nederländerna inte har blivit helt tydligt följer här nedan en kortfattad 
redogörelse. Slutligen tas de specifika påpekandena i rapporten upp. 
För övrigt vill vi påpeka att tvärtom mot vad revisionsrätten tydligen menar, är det inte 
myndigheterna utan intressenterna för ett särskilt parti varor som placerar det under ett 
tullförfarande. 
II. Tillämpningsföreskrifter i förordning (EEG) nr 3665/87 
Tulltekniska kontroller 
Veterinärkontroller 
II. 1 Förordning (EEG) nr 3665/87 
I denna förordning fästställs bland annat bestämmelser som rör rätt till bidrag för export 
av jordbruksprodukter. De bestämmelser som är intressanta för den här undersökningen, 
nämns härvid: 
a. Bidraget betalas endast på skriftlig ansökan från exportören som lägger fram en 
exportdeklaration som stöd för ansökan (artikel 47 och 3). 
b. Bidrag skall endast beviljas för produkter som är av sund och god marknadsmässig 
kvalitet och för produkter som är avsedda som människoföda och vars egenskaper eller 
skick inte utesluter eller i betydande grad försämrar en sådan användning (artikel 13). 
c. Exportdagen skall vara avgörande när den exporterade produktens kvantitet, slag och 
egenskaper fastställs (artikel 3.4). 
d. Produkterna skall ha lämnat gemenskapens tullområde i oförändrat skick inom 60 
dagar (artikel 4.1). 
e. Om produkten fraktas över hav betalas bidraget först sedan det är styrkt att exporten 
går direkt till en hamn i angivet tredje land eller om en hamn inom EU angörs, att det 
styrks att produkterna sänds vidare (efter omlastning) eller deklareras att produkterna inte 
lastas om där (artikel 6a). Enligt de nederländska myndigheternas åsikt gäller denna 
artikel inte produkter som kommer tillbaka från ett tredje land till EU. 
fi För betalning av ett rörligt bidrag gäller framförallt att produkterna skall ha importerats 
inom tolv månader till angivet tredje land i oförändrat skick (artikel 17). I oförändrat 
skick betyder härvid icke bearbetat skick (artikel 17.2). 
11.2 Tulltekniska kontroller 
Med tillämpning av förordning (EEG) nr 386/90 utför tullen kontroller av 
jordbruksprodukter, för vilka exportbidrag begärs. Dessa kontroller gäller uppgifterna i 
exportansökan (sort, vikt, sund och god marknadsmässig kvalitet) och att produkterna 
lämnar gemenskapens tullområde i oförändrat skick (kontroll genom kontrolldokument 
T5). Tullen utför inga kontroller av importen till tredje land. Exportören har skyldighet 
att ge bevis för importen till det angivna (eller ändrade) tredje landet till det utbetalande 
organet som har ansvar för ansökan om bidrag (i detta fall Produktschap voor Vee, Vlees 
en Eieren, branschorganisationen för kreatur, kött och ägg). Det utbetalande organet 
granskar de inlämnade handlingarna och kan utföra kontroll i det mottagande landet. 
Om gemenskapsvaror förs ut från gemenskapens tullområde förlorar de enligt artikel 4.8 i 
gemenskapens tullkodex (förordning (EEG) nr 2913/92, nedan kallad "tullkodexen") sin 
status som sådana. Om sådana varor återkommer till gemenskapens tullområde 
underkastas de sådan tullövervakning som avses i artikel 37 av tullkodexen. Detta 
innebär i allmänhet att de bevakas under förvaring och transport hos tullen. Om de 
återförda varorna skall övergå i fri omsättning, tillämpas bestämmelserna enligt artikel 
844 i tillämpningsförordningen till tullkodexen (förordning (EEG) nr 2454/93). 
11.3 Veterinärkontroller 
Nedan redovisas allmänt hur den statliga myndigheten för kontroll av nötkreatur och kött 
{Rijksdienst voor de keuring van vee en vlees - RW) arbetar vad gäller sändningar av 
produkter, som inom EU har varit i fri omsättning, sänts till tredje land och därifrån 
kommer tillbaka till gemenskapen. Det gäller arbetssätt både för återkommande varor 
som transporteras vidare till tredje land och återkommande varor som återimporteras till 
en medlemsstat. Utgångspunkter för detta arbete är att 
- produkter som sänds från medlemsstaterna till tredje land måste uppfylla kraven i den 
gällande EG-lagstiftningen för de aktuella produkterna, 
- om bestämmelseorten för den återkommande sändningen är en medlemsstat, måste 
veterinära risker undanröjas, och 
- om bestämmelseorten för en återkommande sändning är ett tredje land och det är fara 
för människors och djurs hälsa, skall sändningen inte tas emot utan destineras. 
Myndigheten arbetar på ett sätt som är analogt med metoden i direktiv 90/675/EEG om 
principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter som förs in i 
gemenskapen från tredje land. Återkommande sändningar, som transporteras vidare till 
tredje land, behandlas som produkter i transit (från ett tredje land till ett annat). 
Återkommande sändningar, som har Nederländerna eller en annan medlemsstat som 
bestämmelseort, behandlas som produkter från tredje land. 
De nederländska tull- och veterinärmyndigheterna har avtalat att tullmyndigheterna skall 
underrätta den statliga myndigheten för kontroll av nötkreatur och kött om 
återkommande sändningar av produkter som omfattas av vetcrinära bestämmelser. 
Importören måste uppvisa den återkommande sändningen för kontroll av den officiella 
veterinären vid gränsen tillsammans med ett produktkontrollintyg i enlighet med 
kommissionens beslut 93/13/EEG av den 22 december 1992 om veterinära kontroller vid 
gemenskapens gränskontrollställen av produkter från tredje land (förebild finns i bilaga B 
till beslutet) och medföljande veterinära intyg eller dokument. I produktkontrollintyget 
måste importören uppge bestämmelseorten för den aktuella sändningen. Beroende på 
bestämmelseort tillämpas olika förfaranden. 
A. Bestämmelseort tredje land 
Om sändningen är avsedd för tredje land följer den officiella veterinären det vanliga 
arbetssättet för sändningar med ursprung i tredje land och med bestämmelseort tredje 
land i enlighet med bestämmelserna i direktiv 90/675/EEG, framför allt artiklarna 7 och 
12 i detta, som närmare utvecklas i kommissionens beslut 93/14/EEG om veterinära 
kontroller av produkter från tredje land i frilager, frizoner och i tullager samt under 
transport från ett tredje land till ett annat via gemenskapen. Detta arbetssätt innebär bland 
annat att man kontrollerar om produktmängden stämmer överens med uppgifterna på de 
medföljande dokumenten. Om sändningen mellanlagras måste detta ske skilt från 
produkter som är avsedda att släppas ut för fri omsättning inom gemenskapen. Lagringen 
sker då i ett frilager som förseglas av tullen. Förutom de allmänt gällande tulltekniska 
öppnings- och stängningsförfarandena i dessa lager övervakar den statliga myndigheten 
för kontroll av nötkreatur och kött införande, lagring och uttag ur fryshusen och 
fryshusens avdelningar. Dessa sändningar behöver enligt EG-lagstiftningen inte genomgå 
fysiska kontroller. Det behövs inte heller något nytt sundhetsintyg för transport till ett 
tredje land. När man misstänker oegentligheter i samband med en sändning produkter, 
genomför den officiella veterinären på gränskontrollstället en fysisk kontroll, eventuellt 
kompletterad med laboratorieundersökningar. 
B. Bestämmelseort EU-land 
Återkommande sändningar med bestämmelseort i Nederländerna eller ett annat EU-land, 
behandlas som produkter med tredjelandsstatus. Dessa produkter måste vid återinförsel i 
EG uppfylla gemenskapens krav för införsel av de aktuella produkterna eller 
bestämmelselandets speciella kontrollvillkor. Den officiella veterinären kontrollerar med 
utgångspunkt från de medföljande dokumenten och produktkontrollintyget sändningens 
bestämmelseort. Av dokumentkontrollen måste framgå att sändningen ursprungligen har 
skickats som veterinärt fritt handlingsbar till tredje land. Den officiella veterinären 
kontrollerar om sändningen överensstämmer med uppgifterna i de medföljande 
dokumenten. Dessutom kontrollerar veterinären att förpackningarna är identifierade, inte 
har öppnats eller skadats, och att de har (EU-)märken (om det krävs för de aktuella 
produkterna). Om produkterna inte har packats separat kontrollerar veterinären också den 
försegling av behållaren som myndigheten i ursprungslandet gjort. Veterinären avgör vid 
en fysisk kontroll om sändningen följer bestämmelserna i EG-lagstiftningen. På grundval 
av dessa kontroller beslutar den officiella veterinären om sändningen skall få föras in i 
EU. Sändningen tas inte emot om kraven inte är uppfyllda. Om bestämmelseorten är en 
annan medlemsstat, tas kontakt med de veterinära myndigheterna i det landet för att få 
kontrollvillkoren för sändningen. I enlighet med dessa villkor kontrolleras sändningen 
och om villkoren är uppfyllda får sändningen föras in i EU med den aktuella 
medlemsstaten som bestämmelseort. De veterinära myndigheterna på bestämmelseorten 
får uppgift om när sändningen skickas. Därefter kontrolleras om sändningen verkligen 
À'l<ï 
kommit fram till den aktuella medlemsstaten. Sändningen avvisas om de ställda villkoren 
inte är uppfyllda. 
C. Slutsats 
Revisionsrättens kontrollanter konstaterar att eftersom köttet var av gemenskapsursprung 
och vid den första exporten hade genomgått en fullständig veterinärkontroll, utfördes inte 
någon ny kontroll, oavsett de egyptiska myndigheternas avvisningsskäl. Samtidigt drar 
de slutsatsen att det, på grund av att någon ny veterinärkontroll inte utfördes, är omöjligt 
att säga något om de återutförda produkternas tillstånd. Med hänsyn till ovanstående 
anser de nederländska myndigheterna att sändningar av nötkött av gemenskapsursprung 
som återkommer från Egypten och därefter lagras i transit i ett frilager som förseglas av 
tullen i enlighet med gemenskapslagstiftningen, inte behöver genomgå veterinärkontroll 
för erhållande av sundhetsintyg. Man delar alltså inte revisionsrättens åsikt. 
III. Införsel av fryst kött, så kallade återkommande varor, via havet. 
111. 1 Inklarering 
Alla fartyg som angör en nederländsk hamn inklareras. Vid inklareringen skiljer man på 
gemenskapsprodukter och icke gemenskapsprodukter. För icke gemenskapsprodukter 
som skall lossas upprättas ett Douane-11-dokument. Bland de varor som uppges i detta 
dokument, kan det röra sig om varor som tidigare förts ut ur EU, så kallade 
återkommande varor. Detta anges regelmässigt i Douane-11-dokumentet. Dessutom 
förekommer det att en föranmälan görs för återkommande varor. 
Om de återkommande varorna är produkter som omfattas av veterinära bestämmelser, får 
dessa anmärkningen icke EU-värdiga. På så sätt uppmärksammar tullen särskilt 
produkten och en veterinär kopplas in. 
111.2 Lossning 
Vid lossningen av återkommande varor genomförs en skärpt kontroll när det rör sig om 
produkter som omfattas av veterinära bestämmelser. Det görs skillnad mellan 
styckvarusändningar och sändningar i behållare. Skärpt kontroll är nämligen bara möjlig 
om man kan se den närmast omslutande förpackningen. Den skärpta kontrollen gäller 
varumängden, märken, nummer och varornas ursprung. På vissa orter sker lagringen 
genast efter lossningen i en lagerinrättning (fryshus). På andra orter måste produkterna 
transporteras en kort sträcka, eftersom alla fryshus inte ligger i lossningsområdets 
omedelbara närhet. 
III. 3 Lagring 
Frysta produkter lagras vanligtvis i fryshus. Dessa fryshus har tullstatus. Återkommande 
sändningar kött lagras i lager som med hänsyn till riskerna står under en noggrannare 
myndighetskontroll. 
Införandet i fryshusen sker med I.M.-7-dokument eller registeras av administrationen. 
Vid in(örandet genomförs regelbundet fysiska kontroller. Resultaten av dessa registreras. 
Vid kontrollerna används dessutom uppgifter om mängd och vikt från externa instanser, 
som arbetar på uppdrag av deklaranterna. 
111.4 Kontroll under lagringen 
--! <-• '> 
Under lagringen genomförs kontroller utgående från dokument och med hjälp av 
företagets (sändnings)bokföring. Tvärtemot vad revisionsrätten hävdar i sin rapport 
används alltså lagerbokföring. En egen bokföring inom tullen är med hänsyn till 
ovanstående inte meningsfull och dessutom inte påbjuden enligt tullkodexea Alla lager 
(fryshus) står under myndighetsövervakning när arbete utförs där. När inga arbeten utförs 
i lagren, förseglas dörrarna av myndigheten. Myndighetsövervakningen i fryshusen kan 
sägas vara konstant eftersom tulltjänstemän hela tiden är närvarande. I veterinärt 
hänseende skärps kontrollen av icke EU-värdiga produkter. Detta innebär bland annat att 
sådana produkter måste lagras i för ändamålet särskilt utvalda utrymmen. Dessa 
utrymmen förseglas när inga arbeten utförs och står under myndighetsövervakning när 
arbeten utförs. Även den statliga myndigheten för kontroll av nötkreatur och kött utför 
kontroll under lagringen. 
III. 5 Behandling av lagrade varor 
Begäran om behandling av produkter tas aldrig upp utan föregående tillstånd från den 
statliga myndigheten för kontroll av nötkreatur och kött. Om behandlingen beviljas, sker 
denna under konstant tullövervakning. I sådana fall utför också den statliga myndigheten 
för kontroll av nötkreatur och kött ambulerande övervakning. 
III. 6 Uttag 
Uttag av varor ur fryshusen sker alltid med TI-dokument. Uttagen görs under ständig 
myndighetsövervakning. Uppgifter om den utförda kontrollen och resultatet av denna 
registreras alltid. 
III. 7 Kontroll vid avgången 
På de orter där detta är relevant, kontrolleras det avgående fartyget efter lastning och 
utskeppning. Samtidigt följs klareringsförfarandet enligt TI-dokumenten noggrant. 
IV. Särskilda anmärkningar beträffande rapporten 
IV. 1. Tullkontroller 
Under punkt 2 gör revisionsrätten ett antal anmärkningar beträffande tullkontrollerna i 
Nederländerna. 
Under a slår revisionsrätten fast att varorna, trots sitt ursprung i gemenskapen, behandlas 
som TI-varor. Tydligen anser revisionsrätten att detta är fel. Med hänsyn till 
gemenskapsbeslämmclsema på området (jämför framför allt med artikel 4.8 i 
tullkodexcn) anser vi att varor som exporteras, i synnerhet varor som fått bidrag, bör 
behandlas som TI-varor (se också I V.2 nedan). Utan en närmare motivering är 
revisionsrättens anmärkning obegriplig. 
Under b hävdar revisionsrätten att tullen inte övervakar varorna i lagren och att den inte 
har någon lagerbokföring. Av vad som nämns under punkt II i denna fråga borde tydligt 
framgå att denna anmärkning, särskilt om ingen närmare information ges, är obegriplig. 
Under c anmärker revisionsrätten att det inte finns något klarerings förfarande för 
transitdokument som garanterar att samtliga varor förs ut. Vi anser att denna slutsats är 
felaktig. Klareringsförfarandet behandlas utförligt i tullkodexen och i 
tillämpningsförordningen. Utan en närmare motivering är anmärkningen obegriplig. 
^.3 c 
Under d påpekar revisionsrätten att varorna har exporterats med ett TI-dokument och att 
de inte underkastats särskilda kontroller. Av vad som redan framgått, kan man inte annat 
än dra slutsatsen att varorna förlorat sin tullstatus som gemenskapsvaror, så att dessa bara 
kan transporteras åtföljda av TI-dokument. Dessutom utförs verkligen kontroller inom 
lagersystemet. Därför är dessa anmärkningar obegripliga om inget bättre underlag ges. 
IV. 2 Företaget BONIS International NV:s exporttransaktion 
Föregående anmärkning 
I en skrivelse av den 11 mars 1996 (ref. BMIF10145N1) begärde revisionsrätten 
upplysningar från Nederländerna beträffande bolaget BONIS International NV i Vlijmen, 
som hade exporterat en sändning nötkött till Egypten. Revisionsrätten hade indikationer 
på att I^gypten hade vägrat att ta emot denna sändning nötkött och att sändningen sänts 
till Antwcrpen. Man uppmanade Nederländerna att undersöka var sändningen fanns (se 
ifrågavarande skrivelse). 
I regel utför Nederländerna inte kontroller på revisionsrättens begäran. Eftersom det i det 
aktuella fallet möjligen rörde sig om oegentligheter, gjordes ett undantag från den regeln. 
Den 21 maj 1996 utförde allmänna undersökningstjänsten {Algemene Inspectiedienst) 
vissa efterforskningar för att ta reda på sändningens slutliga bestämmelseort. 
Jordbruksministeriets samordningsavdelning skickade den 16 juli 1996 en rapport med 
resultaten av efterforskningarna till revisionsrätten (brev ref. iz/961229). 
Vid de förberedande telefonsamtalen mellan samordningsavdelningen och revisionsrätten 
angående besöket i november 1996, ställdes flera gånger uttryckligen frågan om det fanns 
något samband mellan besöket vid tullstationen i Vlissingen beträffande återkommande 
nötkött från Egypten och rapporten om BONIS. Varje gång förnekades detta samband av 
revisionsrätten. 
Det bör påpekas att det i allmänna undersökningstjänstens rapport ges svar på 
revisionsrättens fråga om det återkommande nötköttets slutliga bestämmelseort, nämligen 
Irak. Rapporten är emellertid ingen redogörelse för den nederländska tullens och de 
nederländska veterinära myndigheternas arbetssätt. Ett antal lösa citat från 
telefonsamtalen i "slutanmärkningarna" kan enligt vår mening absolut inte heller 
betraktas som någon sådan. Detta framgår också tydligt av det faktum att kontrollanten 
inte faster någon vikt vid dessa citat i sin slutbedömning av den aktuella sändningens 
bidragsberättigande. 
I den nu föreliggande rapporten med revisionsrättens iakttagelser tycks emellertid 
allmänna undersökningstjänstens rapport om BONIS utgöra det främsta underlaget för 
slutsatserna om arbetssättet inom den nederländska tullen och den statliga myndigheten 
för kontroll av nötkreatur och kött. Nederländerna beklagar att revisionsrätten använt 
BONIS-rapporten på ett sådant sätt. 
Anmärkningar beträffande BONIS-ärendet 
De påpekanden som görs i rapporten beträffande BONIS-ärendet föranleder oss att göra 
följande anmärkningar. Man kan konstatera att den beskrivning som revisionsrättens 
kontrollanter ger innehåller ett antal felaktigheter. 
AsA 
I rapporten hävdas att "dessa exportprodukter" avvisades av den egyptiska 
hälsomyndigheten på grund av dålig kvalitet. Man kan av allmänna 
undersökningstjänstens företagsrapport (kod 75.20.91) inte dra slutsatsen att 
exportprodukterna avvisades av den egyptiska hälsomyndigheten på grund av dålig 
kvalitet. Å ena sidan sägs att en del av sändningen avvisades på grund av en avvikelse av 
"bakteriologisk art". Å andra sidan sägs att en för låg procentandel magert kött i 
sändningen skulle vara skäl för avvisningen av en del av sändningen. Orsaken till 
avvisningen är därför inte klarlagd. I sammanhanget bör påpekas, att det vid införsel av 
nötkött i Egypten upprepade gånger har förekommit problem beträffande förhållandet 
magert/fett kött. Europeiska kommissionen känner till denna problematik. 
I rapporten hävdas också att hela sändningen avvisades. I verkligheten återkom bara en 
del av sändningen, nämligen 84 000 kilo av totalt drygt 344 000 kilo (nettovikt). 
I rapporten sägs att varorna återimporterades till gemenskapen. Någon återimport skedde 
emellertid aldrig och inte heller tillämpades förordningen om återkommande varor. En 
del av den ursprungligen exporterade sändningen kom fysiskt tillbaka till Europa, 
lagrades i transit i ett fryshus i Vlissingen och transporterades vidare till Irak. Sändningen 
lossades inte heller i Vlissingen utan i Antwerpen. Därefter transporterades sändningen 
per lastbil till nämnda fryshus i Vlissingen. 
Kontrollanterna säger i rapporten att produkternas identitet inte kunde undersökas vid 
tullkontroller och veterinärkontroller under lagringen av produkterna eller vid tidpunkten 
för den slutliga exporten, eftersom ingen fysisk kontroll hade genomförts (räkning, 
kvalitetskontroll). 
Ovan har redogjorts för de förfaranden som tillämpas i fall där exporterade produkter 
kommer tillbaka till gemenskapens tullområde. Dessa förfaranden bygger på 
gemenskapslagstiftningen på tull- och veterinärområdet. I det aktuella fallet har dessa 
förfaranden tillämpats. 
Kontrollanterna påpekar att det veterinära exportintyget utfärdades av de nederländska 
veterinära myndigheterna på grundval av det första intyget som hade utfärdats i Belgien 
vid exporten till Egypten. 
Såsom klargjorts ovan, krävs enligt gällande gemenskapslagstiftning inte något sådant 
intyg för vidare transport till Irak. Det ursprungliga sundhetsintyget, som utfärdades vid 
exporten till Egypten, utfärdades inte av de belgiska utan av de nederländska veterinära 
myndigheterna. 
Enligt rapportörerna har den nederländska kontrollmyndigheten konstaterat flera 
oegentligheter, bland annat det faktum att det nederländska sundhetsintyget utfärdades 
för nötkött som slutligen exporterades till Jordanien och inte till Irak. 
I den nederländska kontrolltjänstens rapport konstateras i själva verket att myndigheterna 
i Irak i november 1994 till synes godtog ett sundhetsintyg som utfärdats för en export till 
Egypten. Ovan har redan förklarats att det för exporten till Irak inte krävdes något nytt 
sundhetsintyg. Det är därför inte fråga om en oegentlighet. 
Följande kan sägas om de påpekanden i revisionsrättens rapport som rör uppgifter i 
dokumenten om olika transportfartyg och olika avnämare, liksom avvikande uppgifter på 
de etiketter, som satts på kartongerna under ompackningen: 
Självfallet medför en transport till ett annat tredje land att andra avnämare och 
transportfartyg är inblandade, liksom att nya uppgifter lämnas på etiketterna vid 
ompackningen. I sammanhanget bör betonas att ompackningen av den återkommande 
delen av sändningen i det aktuella fallet skedde under övervakning av den nederländska 
tullen och de nederländska veterinära myndigheterna. 
Kontrollanterna drar slutsatsen att de nederländska myndigheterna inte hade genomfört 
någon kontroll av de till Irak exporterade varornas identitet och kvalitet. Denna slutsats 
delas inte av de nederländska myndigheterna. De nederländska tullmyndigheterna och 
veterinära myndigheterna genomförde de kontroller som krävs enligt 
gemenskapslagstiftningen på dessa varor i transit. I det aktuella fallet innebar detta 
tullteknisk bevakning av identiteten under tullagringen och tulltransporten. I 
veterinärtekniskt hänseende innebar det dokument- och överensstämmelsekontroll (i detta 
fall genomfört av de belgiska veterinära myndigheterna på det yttre gränskontrollstället i 
Antwerpcn, där varorna lossades) och de veterinära myndigheternas övervakning under 
tullagringen. Förfarandena har närmare beskrivits ovan. 
Till sist drar rapportörerna slutsatsen, att den påstådda bristen på kontroll av dessa varor 
medför att dessa produkter kan ha fått felaktiga fördelar vid tidpunkten för den slutliga 
exporten. Följaktligen skulle det åligga de nederländska myndigheterna att fordra tillbaka 
de bidrag som betalats till BONIS. 
Vi har, med hänvisning till befintliga förfaranden, förklarat varför de nederländska 
myndigheterna anser att det inte finns några brister i kontrollsystemet. 
Högaktningsfullt, 
STATSSEKRETERAREN FÖR FINANSIELLA FRÅGOR, 
Wilbelmus A.F.G. Vermcend 
MINISTERN FÖR JORDBRUK, NATURMINNESVÅRD OCH FISKE, 
Jozias Johannes van Aartsen 
PORTUGAL 
SVAR PÅ BREV nr 573 FRÅN EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
KOMMENTARER TILL EUROPEISKA REVISIONSRÄTTENS 
RAPPORT FÖR 1996 
Som svar på den anmodan som framfördes i Europeiska kommissionens brev nr 
573 (GD XIX) av den 22 januari 1998 lämnas följande upplysningar: 
VOLYM I - ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 
Kapitel 1 - Egna medel 
Punkt 1.52 
Revisionsrätten påpekar att det ekonomiska villkor som anges som skäl till aktiv 
förädling granskas på lokal nivå i Portugal i stället för på central nivå, där 
granskningen alltid borde göras. 
I syfte att göra granskningen av de ekonomiska villkor som anges av de ekonomiska 
aktörerna mera objektiv håller det på att utredas om samarbetsavtal kan ingås med de 
statliga myndigheter som har den bästa kännedomen både i fråga om de allmänna 
marknadsvillkoren och när det gäller tillgången på varor inom EU, skillnader i fråga om 
kvalitet och tekniska särdrag mellan gemenskapsvaror och icke gemenskapsvaror samt 
vilka priser som tas ut. 
Punkt 1.60 
Revisionsrätten påpekar att avkastningsgraden inte kontrolleras i efterhand av 
tullmyndigheterna i Portugal. 
För att förstärka den verksamhet som har bedrivits av tullkontoren i detta avseende håller 
det på att utarbetas en metodik för genomförande av kontroller, som skall ske genom den 
portugisiska Generaltullstyrelsens (Direccäo Geral das Alfåndegas e dos Impostos 
Especiais sobre o Consumo) system för förebyggande och beivran av bedrägeri, i syfte att 
uppskatta avkastningsgraden vid förfaranden för aktiv förädling i de fall tullen stöter på 
problem vid genomförandet av sådana kontroller. 
Kapitel 3 - Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter 
Punkt 3.29 
Revisionsrätten påpekar att den statistiska grunden för den ursprungliga beräkningen av 
basarealerna och avkastningarna inte är helt tillfredsställande i Portugal. 
Även om det medges att revisionsrättens synpunkt är befogad och att den tillgängliga 
marginalen mellan den portugisiska basarealen och den totala areal som ansökan om stöd 
42$ 
gäller förefaller vara stor i jämförelse med de andra medlemsstaterna är det likväl 
angeläget att göra följande förtydligande: 
1. Mellan regleringsåret 1993-1994 och regleringsåret 1995-1996 minskade denna 
marginal med 6%. Det är en normal utveckling som står i direkt samband med det faktum 
att ett större antal producenter erhåller stöd från år till år. 
2. Om dessa siffror läggs till siffrorna för regleringsåret 1996-1997 kan det konstateras 
att under detta regleringsår uppgick den totala basareal som det ansöktes om stöd för till 
892 923 ha, vilket gjorde att marginalen blev 15 %. 
3. Den portugisiska basarealen på 1 054 000 ha fördelar sig i enlighet med förordning 
(EG) nr 1300/96 av den 5 juli 1996. På det portugiska fastlandet finns 808 300 ha icke­
bevattnad och 235 400 ha bevattnad mark. 
4. Trots att under regleringsåret 1996-1997 den totala basareal för vilken stöd utgick var 
mindre än den portugisiska basarealen, konstaterades för höga siffror för den bevattnade 
arealen på det portugisiska fastlandet vilket ledde till att följande procentuella fördelning 
måste göras: 
Allmänna systemet Majsprodukter - 5.02 % 
Allmänna systemet Producenter av andra bevattnade grödor - 47.78 % 
Förenklade systemet Producenter av bevattnade grödor - 16.73 % 
5. De höga fördelningsprocentsatserna visar att det inte föreligger någon risk vare sig för 
en överskattning av basarealen eller för att överskridanden döljs enligt vad som anförs i 
revisionsrätten rapport. 
6. Till sist vill vi påpeka att under regleringsåret 1997-1998 minskades den portugisiska 
basarealen till 1 040 810 ha, eftersom 13 214 ha överfördes till den särskilda reserv som 
är avsedd för boskap. 
Punkt 3.46 
Revisionsrätten påpekar alt i slutet av 1996 var databasen och det alfanumeriska 
systemet fortfarande inte tillräckligt utvecklade i Portugal, vilket gör det omöjligt att 
utföra effektiva administrativa kontroller, t. ex. dubbelkontroller. 
Revisionsrättens anmärkning beträffande Portugal avser markidentifiering. Som 
kommissionen meddelat användes detta system under 1996 i 49 prioriterade kommuner i 
Portugal medan användningen 1997 var heltäckande. 
Kapitel 4 - Den gemensamma organisationen av marknaden - Animaliska 
produkter 
Punkt 4.45 
Revisionsrätten påpekar att de tidsfrister som anges i det integrerade adminislrations-
och kontrollsystemet varken har hållits i Portugal eller i de andra medlemsstaterna. 
J2C 
På den punkten är det viktigt att påpeka att samtliga krav för det integrerade 
administrations- och kontrollsystemet har uppfyllts men att den sista komponenten i 
detta, ett alfanumeriskt identifieringssystem för jordbruksskiften, först nyligen erhöll full 
driftstatus. 
Punkt 4.49 
Revisionsrätten påpekar att de stora producenterna i Portugal förfogar över de 
föreskrivna registren men att de mindre producenterna fortfarande har problem på det 
området. 
I Portugal tillämpades det register över djur som föreskrivs i gemenskapsbestämmelserna 
(förordning [EEG] nr 3887/92) utan något som helst stöd i den portugisiska 
lagstiftningen till och med december 1996, då det genom offentliggörandet av lagdekret 
nr 245/96 fastställdes en rad normer för hur det skulle tillämpas. I och med 
offentliggörandet därefter av förordning (EG) nr 820/97 konstaterades emellertid vissa 
läsförskjutningar i förhållande till de portugisiska normerna, vilka således behövde 
uppdateras och det förväntas att de när som helst skall kunna tillämpas. Under alla 
förhållanden är tillämpningen av detta register ett faktum i anäggningar som redan är 
organiserade som jordbruksföretag och har inte inneburit några problem. Man kan inte 
säga detsamma om de småjordbrukare som framför allt återfinns i vissa bestämda 
områden och vilkas socio-kulturella förhållanden beklagligtvis i hög grad begränsar deras 
möjligheter att hålla detta register uppdaterat enligt kraven. De behöriga portugisiska 
myndigheterna strävar emellertid efter att skapa sådana förhållanden att dessa svårigheter 
kan övervinnas. 
Punkt 4.58 
Revisionsrätten noterar alt djur som är äldre än två år i Portugal räknas som 0,6 
djurenheter i stället för 1,0 djurenhet vilket förordningen föreskriver. 
Det förhållande som beskrivs överensstämde med verkligheten fram t.o.m. 1996 då 
misstaget upptäcktes. Från och med anmälningarna 1997 har förhållandet rättats till. De 
behöriga portugisiska myndigheterna hoppas inom kort kunna meddela i vilken 
omfattning (med avseende på antal producenter, djur och oriktiga utbetalningar) som 
felet i beräkningen av djurenheter har påverkat utbetalningarna för de anmälningar som 
gjordes under perioden 1993 - 1996. 
Punkt 4.74 
Revisionsrätten påpekar att kontrollerna inte fungerade effektivt vid de två 
konverteringsanläggningar som besöktes i Portugal. 
De regionala jordbruksstyrelserna (Direcçoes Regionais de Agricultura), vilkas tekniker 
har hand om dessa kontroller, har vidtagit de åtgärder som anses nödvändiga för att rätta 
till de brister i effektiviteten som påvisats. För närvarande sker kontrollerna enligt de 
föreskrivna och rekommenderade normerna. 
ji* 
Kapitel 7 - Europeiska socialfonden 
Punkt 7.17 
Revisionsrätten påpekar att övervakningskommittéerna i Portugal huvudsakligen utgörs 
av statstjänstemän, även om nationella representanter har meddelat kommissionen att de 
är beredda att utvidga deltagandet av partner i framtiden. 
1. Även om arbetsmarknadens parter i Portugal i allmänhet inte deltar i 
övervakningskommittéerna för de operativa programmen så deltar de i 
övervakningskommittéerna för de operativa programmen Adapt och Sysselsättning. 
Dessutom sammanträder de tvä gånger i månaden med ESF:s samordningskommitté, de 
är styrelseledamöter i Institutet för sysselsättning och yrkesutbildning (IEFP) och har 
även säte i Ekonomiska och sociala rådet. 
2. Det anses dessutom att den omständighet att flera av arbetsmarknadens parter främjar 
utbildning inte skulle medge att deras eventuella deltagande i kommittéerna skulle 
uppfattas som helt opartiskt. 
Punkt 7.27 
Revisionsrätten påpekar att de små och medelstora företagen i Portugal inte uppfyller 
kravet att delta i finansieringen av utbildningsåtgärder som finansieras av ESF. 
I fråga om detta bör det göras följande förtydligande: 
1. Finansieringen av de utbildningsåtgärder som genomfördes under perioden 1994 -
1996 skedde enligt bestämmelser i artikel 7 i förordning (Decreto-Regulamentar) nr 
15/94 av den 6 juli 1994. Enligt denna bestämmelse var alla bidragsberättigade enheter 
skyldiga att i förhållande till sin storlek och inriktning samt typ av personer som skulle 
utbildas bidra i varierande grad, mellan 2,5 % och 15 %, till genomförandet av 
åtgärderna. Det gjordes dock förbehåll för att villkoren för det finansiella deltagandet 
kunde avvika om det fanns särskilda bestämmelser för sektoriella underprogram för 
utbildning. Man skall dock komma ihåg att alla program, underprogram och åtgärder 
hade förhandlats fram direkt mellan de portugisiska myndigheterna och Europeiska 
kommissionen. Det skall vidare påpekas att skyldigheten enligt artikel 5.3 i förordning nr 
2084/93 för "de företag vars arbetstagare har möjlighet att delta i utbildningsåtgärder" 
att medverka till finansieringen uttryckligen välkomnas i förordning (Decreto-
Regulamentar) nr 15/94. 
2. De föreskrifter som för närvarande gäller i Portugal på detta område (Decreto-
Regulamentar nr 15/96 av den 26 november 1996) anger även villkoren för det privata 
bidraget, på så sätt att det privata bidraget från de bidragsberättigade företagen skall vara 
lika med den lön som de anställda som håller på att utbildas är berättigade till; 
beträffande åtgärder som skall genomföras under normal arbetstid kan bidraget minskas 
med belopp och under omständigheter som skall fastställas genom ett normgivande 
w/focj" 
utlåtande från ministern för utbildning och sysselsättning (Ministro da Qualificacäo e 
Emprego) på grundval av kriterier för enhetsstorlek och slag av utbildning. 
3. Det kan sålunda konstateras, dels, att bidragsskyldigheten uppfylls, dels, att bidragen 
varierar beroende på vilket företag som är stödmottagare och hur utbildningen 
genomförs. 
4. Det kan också hänvisas till att den reform som genomfördes i Portugal i slutet av 
1996av den portugisiska lagstiftningen om ESF-åtgärder har underlättat de små och 
medelstora företagens tillgång till ESF på bekostnad av stora företag, bl.a. banker. 
I synnerhet har ett pilotprogram för utbildning av små och medelstora företag inletts i 
syfte att få in unga akademiker i dessa företag och det gemenskapsinitiativ för små och 
medelstora företag som hade påbörjats har fått en ny start. 
Punkt 7.43 
Revisionsrätten påpekar att ett antal åtgärder inom ramen för Pedip-programmen i 
Portugal, vilka hade godkänts villkorligt och inte hade erhållit finansiering, togs upp av 
DA FSE i ansökningarna om slutbetalning för 1995. 
1. Med hänsyn till stödberättigandet och det nära sambandet mellan investeringsdelen 
och utbildningsdelen är det ibland nödvändigt att påbörja utbildningen innan 
investeringsprojektet börjar genomföras. De berörda enheterna måste följa alla ESF-
regler, men får ingen finansiering vare sig från ESF eller den portugisiska staten så länge 
som projektet inte godkänts. Under tiden har de utgifter som, i den mån dessa inte 
intagits i årets räkenskaper, upphör att vara stödberättigande och, i den mån de tagits 
med, ger upphov till den fråga som revisionsrätten ställer. 
2. De nationella myndigheterna har valt att ta hänsyn till dessa utgifter i räkenskaperna 
för det är till vilka de hänför sig. Så skedde i slutet av 1995. Till den del dessa utgifter 
avsäg projekt som inte godkänts före bokslutet räknades de emellertid i slutet av 1996 
bort från årets utgifter. 
3. Denna fråga har varit föremål för långvariga diskussioner med chefen för PEDIP, vilka 
har lett till slutsatsen att den portugisiska lagstiftningen på området måste ändras i syfte 
att undvika det förfarande som revisionsrätten beskriver. 
VOLYM II - REVISIONSFÖRKLARING 
Kapitel 20 - Analys av utgifterna för EUGFJ:s garantisektion och på fiskeriområdet 
Punkt 20.4 
Revisionsrätten påpekar att beträffande de utbetalande organen i Portugal kunde 
Europeiska kommissionen inte fatta något definitivt beslut om avslutande av 
räkenskaperna for EUGFJ.s garantisektion inom den i bestämmelserna fastställda 
tidsfristen. 
I fråga om detta bör det göras följande förtydligande: 
1. Den 17 februari 1997 utfärdade Finansinspektionen (Inspeccäo-Geral de Finanças -
IGF), genom utövande av de befogenheter såsom attesteringsorgan som den ges genom 
lag-dekret nr 331-A/95 av den 2 december 1995, de intyg beträffande årsräkenskaperna 
för 1996 som de utbetalande organen, dvs. INGA - Instituto Nacionel de Intervençao e 
Garantia Agricola (Institutet för åtgärder och garantier inom jordbruket) och IF AD AP -
Instituto de Financiamento e Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas 
(Institutet för finansiering och stöd till utvecklingen av jordbruk och fiske) överlämnat 
beträffande de åtgärder som finansierats av EUGFJ:s garantisektion, åtföljda av 
rapporterna med slutsatserna av de undersökningar som gjorts för att intygen skulle 
kunna utfärdas. 
2. Europeiska kommissionen erkände i två brev till de portugisiska myndigheterna av den 
26 mars 1997, med nr 13 490 respektive nr 13 519, "kvalitén på det arbete som IGF:s 
revisorer utfört inom korta tidsfrister och med begränsade medel" och anförde att 
"attesteringen av räkenskaperna utfördes på ett tillfredsställande sätt och att såväl 
intyget som revisionsrapporten uppfyller de särskilda kraven för kommissionsdokument 
och kraven i förordning nr 729/70 och förordning nr 1663/95 ". 
I dessa brev bad Europeiska kommissionen emellertid attesteringsorganet (IGF) om 
kompletterande attestering av räkenskaperna på följande punkter: 
- Slutföra stickprovsundersökningen av förloppen både i fråga om INGA och IF AD AP 
(eftersom IGF:s revisorer inte helt och hållet kunnat utföra stickproverna inom 
föreskriven tid). 
- Tillsammans med INGA:s tjänstemän genomföra fysiska kontroller i några offentliga 
interventionslageranläggningar. 
Kommissionen "bad vidare att få veta resultatet av detta kompletterande arbete senast den 
30 juni. 
3. Det kompletterande arbete som kommissionen (GD VI) begärt utfördes av IGF, medan 
kontrollerna vid interventionslagren utfördes av INGA (nötkött) och IVV (blandad 
alkohol). Resultatet av arbetet översändes till Europeiska kommissionen den 20 
respektive den 30 juni 1997 genom de kompletterande revisionsrapporterna för IF AD AP 
4uo 
respektive INGA, vilket innebar att Europeiska kommissionen kunde avsluta deras 
räkenskaper den 31 juli 1997. 
4. När det gäller attesteringen av 1997 års räkenskaper kunde mot bakgrund av de 
praktiska erfarenheterna från 1996 hela attesteringsarbetet planeras och genomföras inom 
en tidsfrist som innebar att attesteringsrapporterna och intygen kunde överlämnas till 
Europeiska kommissionen den 10 februari 1998. 
Punkt 20.13 
Revisionsrätten påpekar att det attesterande organet i Portugal har begränsat 
omfattningen av sitt revisionsuttalande till offentlig lagring. 
I fråga om detta bör det göras följande förtydligande: 
1. Den omständighet att revisionsutlåtandet för budgetåret 1996 begränsades till att 
omfatta offentlig lagring berodde på att det fram till den 30 september 1996 inte hade 
gjorts någon fysisk inventering av interventionslagren. 
2. I sitt brev nr 13 490 av den 26 mars 1997 bad Europeiska kommissionen 
finansinspektionen (IGF) att i dess egenskap av attesteringsorgan gemensamt med INGA 
företa en fysisk kontroll av några lageranläggningar för offentlig lagring. 
3. Mellan mitten av maj och mitten av juni 1997 genomfördes därför kontroller av 
förekomster av nötkött och blandad alkohol, vilka var de enda interventionsprodukterna 
under budgetåret 1996, och den 30 juni 1997 lade finansinspektionen (IGF) fram en 
kompletterande revisionsrapport i vilken den reservation som gjorts i det ursprungliga 
intyget drogs tillbaka med motiveringen att de skillnader som hade påvisats mellan den 
fysiska inventeringen och INGAS:s register inte hade någon avgörande betydelse, vilket 
gjorde att de kvantiteter som hade meddelats av INGA till EUGFJ för budgetåret 1996 
kunde bekräftas. 
4. Det intyg för 1997 års räkenskaper som överlämnades till Europeiska kommissionen 
den 10 februari 1998 innehåller fortfarande en reservation beträffande 
interventionskvantiteterna av nötkött (kontrollen av blandad alkohol föranledde inga 
kommentarer från IGF). INGA:s tillvägagångssätt vid genomförandet av den förnyade 
fysiska kontrollen föranledde nämligen kommentarer från IGF och Europeiska 
kommissionen beträffande urvalsmetoden för stickprovskontrollen. INGA genomförde 
därför i januari 1998 en ny inventering, vilket bl.a. innebar att nya kylrum anskaffades så 
att interventionslagret av nötkött helt och hållet kunde gås igenom. Denna åtgärd väntas 
vara avslutad inom mycket kort och mot bakgrund av dess resultat kommer IGF att kunna 
ompröva sin reservation på den punkten. Det kan påpekas att konsolideringen av de 
regler som för närvarande gäller inom INGA i fråga om inventering kommer att 
undanröja skälen till att reservationer framfördes i denna fråga. 
Ui 
FÖRENADE KUNGARIKET 
REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR BUDGETÅRET 1996 
Förenade kungarikets svar på revisionsrättens anmärkningar 
Hänvisningarna avser punkter i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 
(EGT C 348, fyrtionde årgången av den 18 november 1997). 
Kapitel 1: Egna medel 
Sent fastställande av egna medel 
1.10 Revisionsrätten har granskat de nationella förfaranden som medlemsstaterna 
använder för att se till att tullskulder bokförs vid korrekt tidpunkt enligt gemenskapens 
bestämmelser. 
Revisionsrätten anmärker på att tullskulder i samband med brottmål i Förenade 
kungariket inte fastställs så snart villkoren i artikel 2 i rådets förordning nr 1552/89 
uppfyllts. Skulderna fastställs ofta innan brottmålstalan väckts men drivs in först sedan 
åtalet slutförts och bifallits. 
Förenade kungariket förstår revisionsrättens oro och arbetar aktivt med att se över 
hur tullskulder handläggs vid brottmål för att kunna fastställa skulderna så snart 
villkoren i artikel 2 i förordning 1552/89 uppfyllts. 
1.11 Revisionsrätten anmärker på hur Förenade kungariket förvaltar kontanta medel 
som utgör säkerhet för eventuella skatteskulder, eftersom beloppen i 
redovisningssystemet inte kan särskiljas från inbetalningar som avser gemenskapens 
egna medel. 
Det nuvarande systemet är förenligt med gemenskapens tullkodex, men Förenade 
kungariket håller med revisionsrätten om att insynen gärna kan öka. Det skulle 
dock kräva orimligt dyra förändringar i förhållande till de fördelar som skulle 
kunna vinnas. Förenade kungariket avvaktar därför ett meddelande från 
kommissionen i frågan innan några åtgärder vidtas. 
Klassificering enligt tulltaxan 
1.15 Revisionsrätten anmärker på att ett fel i Förenade kungarikets tulltaxa kvarstått i 
17 år. De brittiska myndigheterna fastställde och betalade tull som uteblivit under tre år 
innan felet upptäcktes i december 1991. Tull för de tre åren medan felet utreddes och 
korrigerades betalades inte in. Dröjsmålsränta bör tas ut på det resterande beloppet som 
är över tre år försenat. 
Förenade kungariket medger att vissa importörer fört in sardiner under fel rubrik 
och betalat för låg importtull, eftersom den gamla underrubriken för sardiner av 
arten Sardina pilchardus inte togs bort när landets tulltaxa för sardiner ändrades 
år 1976. 
W3 
Förenade kungariket uppmärksammades på problemet i december 1991. Det tog tid 
att utreda frågan, avgöra hur mycket tull som saknades och vem som var 
betalningsskyldig. Det automatiska tullklareringssystemet ändrades den 1 mars 
1992. Den tull som återstod att betala måste delvis uppskattas och fastställdes till 
£ 2 644 300. 
Förenade kungariket ansökte hos EG:s kommitté för tullbefrielser om att den tull 
som importörerna borde betalt in skulle avskrivas, men kommittén beslutade om 
indrivning. Eftersom myndigheterna begått misstaget valde Förenade kungariket 
att inte fullfölja indrivningen utan avskrev återstående tull och tillställde 
kommissionen beloppet för egna medel i februari 1995. 
Förenade kungariket noterar att revisionsrätten anser att tull som förföll till 
betalning medan felet utreddes och rättades skall betalas in tillsammans med 
dröjsmålsränta. Förenade kungariket vidtar inga vidare åtgärder utan avvaktar 
kommissionens anmodan om betalning med ränta. 
Tullar för passagerarbagage 
1.17 (Hänvisningen avser troligen 1.16). Revisionsrätten anmärker på att Förenade 
kungariket i tre år använt en felaktig procentsats på tullar för passagerarbagage till de 
egna medlen. Detta har lett till att för litet traditionella egna medel betalts in under år 
1993-1995. 
Förenade kungarikets myndigheter upptäckte felet, informerade kommissionen och 
frigjorde i mars 1996 det återstående tullbeloppet, nämligen 3,1 miljoner ecu 
(£ 2,3 miljoner). Det mervärdesskattebelopp som betalats in för mycket var lägre 
och justerades i december 1996. Förenade kungariket har givit kommissionen all 
information som behövs för att beräkna upplupen ränta. 
Upprättande och inhägnande av frizoner 
1.23 Revisionsrätten har undersökt hur frizonerna fungerar, även Tilbury Freeport, 
som är både en frizon och en vanlig hamn. Revisionsrätten anmärker på att frizonen i 
Tilbury inte är fysiskt avgränsad från den vanliga hamnen, utan snarare fungerar som ett 
tullförfarande. Rätten uttrycker oro över att gemenskapens egna medel utsätts för risker 
eftersom varor i frizonen har jörts ut och ersatts med liknande varor från området 
utanför frizonsystemet utan att några tullar har betalats enligt artikel 201 i tullkodexen. 
Förenade kungariket medger att liksom övriga frizoner fungerar inte heller 
frizonen i Tilbury på ett sätt som är fullt förenligt med gemenskapens tullkodex. 
För att understryka vikten av effektiva kontroller har Förenade kungarikets 
tullmyndigheter fått ta del av revisionsrättens anmärkningar i rapporten. 
Förenade kungariket inser att revisionsrättens anmärkning i rapporten om att 
varor förts ut från frizonen på ett oriktigt sätt och sedan ersatts med liknande varor 
när felet upptäcktes grundas på upplysningar som operatören i Tilburyfrizonen 
lämnade år 1991 när verksamheten inleddes i frizonen. Tull som då skulle erlagts 
kan nu inte längre krävas in, men sedan dess har inga varor förts ut på felaktigt 
v'-:,6 
sätt. Tullmyndigheten gör utan förvarning täta besök i Tilbury och kontrollerar att 
redovisningen är riktig genom att spåra utvalt frizonsgods från ursprungsort till 
slutdestination. 
Förenade kungariket välkomnar kommissionens undersökning av gemenskapens 
frizoner och beslutet om att föreslå en modernisering av lagstiftningen. Det system 
som används i Tilbury kommer att vara förenligt med den nya lagstiftningen, som 
väntas träda i kraft den 1 januari 1999. Förenade kungariket har inte för avsikt att 
ändra rutinerna enligt den nuvarande lagstiftningen, eftersom den troligen kommer 
att ändras i början av nästa år. 
Brister i den räkenskapsmässiga uppföljningen av fastställda inkomster och uppbörd av tull 
1.111 Revisionsrätten noterar att indrivningen skjuts upp när ärenden överklagas till 
tullmyndigheterna i Förenade kungariket och att ingen säkerhet krävs medan ärendet 
behandlas. 
Under kontrollperioden lämnade olika importörer in överklaganden i ärenden om 
tull och punktskatt. För att rätten skulle kunna pröva ärendet krävdes endera att 
det tvistiga beloppet betalades, att säkerhet ställdes, eller att bestämmelser 
åberopades om att detta skulle vara orimligt betungande. Samma krav tillämpades 
dock inte på inledande undersökningar, eftersom tullen på det stadiet fick häva 
beslut om den bedömde att grund saknades för att driva in tullskulden. 
Förenade kungariket har nu ändrat sin politik och kräver alltid att säkerhet skall 
ställas oavsett på vilket stadium överklagandet är, om inte en formell 
dispensansökan beviljats därför att kravet är orimligt betungande. 
Kapitel 3: Organisationen av marknaderna - Vegetabiliska produkter 
Hektarbidrag för jordbruksgrödor 
Basarealer och behandling av överskridande 
3.19 Revisionsrätten noterar att basarealkriteriet (varje medlemsstats 
genomsnittsareal för viss gröda under perioden 1989-1991) är en mekanism som skall 
stabilisera utgifterna. Revisionsrätten anmärker på att vissa medlemsstater, däribland 
Förenade kungariket, använder flera databaser. När de regionala förvaltningarna 
beräknar överskridandet måste uppgifter därför överföras manuellt, vilket ökar risken för 
fel, eftersom inga övergripande kontroller görs på nationell nivå. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning. Att mer än en 
databas används beror på olika betalningssystem i England, Skottland, Wales och 
Nordirland. Förenade kungariket ser till att kommissionen får kontrollerade och 
uttömmande redogörelser. 
Mr 
Statistikens tillförlitlighet 
3.29 Revisionsrätten noterar att felaktiga beräkningar eller förändrade odlingsarealer 
för jordbruksgrödor kan vara skälet till att vissa basarealer ständigt överskrids i 
medlemsstaterna, däribland i Förenade kungariket. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning men anser att det 
bara är ett av flera möjliga skäl till överskridande. Revisionsrätten noterar ju även 
att ständiga överskridanden kan tyda på att basarealerna ursprungligen 
uppskattats i överkant, något som påverkar budgeten mer. Revisionsrätten noterar 
vidare att Förenade kungariket var en av bara fyra medlemsstater som inom utsatt 
tid uppfyllde kraven på tillförlitlig statistik enligt rådets förordning nr 837/90. 
Databaser 
3.39 Revisionsrätten noterar att flera medlemsstater har inrättat decentraliserade 
databaser (däribland Förenade kungariket med fyra regionala databaser) och att sådana 
baser måste vara kompatibla. 
Förenade kungarikets databaser för de fyra jordbruksregionerna är som noterats 
inte direkt uppkopplade mot varandra, utan information om mark i andra regioner 
överförs manuellt. Ansökningar som rör mark i flera regioner kontrolleras 
därigenom uttömmande och utbetalningarna blir korrekta. 
Det integrerade kontrollsystemet: urval av de producenter som skall kontrolleras 
3.51 Revisionsrätten anmärker på att Förenade kungarikets riskbedömning av sökande 
för kontroller på plats inte var tillräckligt avancerad för att mycket stora 
jordbruksföretag skulle kontrolleras i förhållande till sin omfattning i 
hektar b idragssystemet. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens förslag om ett mer avancerat 
riskbedömningssystem för kontroller av stora jordbruksföretag. Med hänsyn till 
kommissionens yttrande kommer år 1998 en ny metod att införas som uppfyller 
kraven. 
Slutsatser 
3.73 Revisionsrätten noterar att överskridande av basarealerna inte beräknas på ett 
konsekvent sätt eftersom förordningarnas instruktioner inte är tillräckligt noggranna och 
att utbetalningarna kan bli för stora eftersom beräkningarna inte kan kontrolleras 
ordentligt med utgångspunkt i medlemsstaternas dokumentation. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning men anser som 
framgår av svaren på punkt 3.19 och 3.29 ovan att landet helt och hållet följer 
kommissionens tillämpningsbestämmelser. 
Revisionsrätten tar särskilt upp vissa frågor. Det var inte så att basarealen i 
Skottland från början beräknats för lågt och sedan ökades generellt, utan istället 
Ué 
justerades indelningen i mindre gynnade områden och andra områden i förhållande 
till den faktiska situationen. Kommissionen godtog justeringen. 
Liksom Spanien och Tysktend beräknade Förenade kungariket hur mycket 
arealstödet till åkermark överskridits med hjälp av preliminära uppgifter från den 
15 september, eftersom producenterna i god tid behöver få information om alla 
obligatoriska särskilda arealuttag vid höstsådden. Förenade kungariket noterar att 
det av kommissionens svar framgår att metoden anses berättigad. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning om att beräkningen 
av hur mycket basarealen för majs överskridits blev för låg när den gjordes bara 
med hjälp av roterande arealuttag, som gav det lägsta värdet. Förenade kungariket 
anser att det i hög grad kompenserades av att basarealen för övrig gröda 
underskreds. Problemet kommer inte heller att uppstå på nytt eftersom det nu bara 
finns en sorts arcaluttag. 
Förenade kungariket har även noterat revisionsrättens anmärkning om att när 
överskridandet beräknades i procent ledde avrundningen till lägre sanktioner. 
Förenade kungariket anser liksom kommissionen att avrundningsmetoden är 
korrekt eftersom sanktionerna annars skulle öka på ett obefogat sätt. 
Förenade kungariket godtar revisionsrättens anmärkning om att jordbrukare 
sanktionerats på ett oberättigat sätt eftersom förordningarna år 1994 tillämpades 
felaktigt. De berörda har nu fått ytterligare stöd som de hade rätt till, med ränta. 
Revisionsrättens anmärkningar på tillämpningsbestämmelserna bemöts i 
kommissionens svar. 
3.77 Med utgångspunkt i uppgifterna i punkt 3.50-3.63 drar revisionsrätten slutsatsen 
att medlemsstaterna inte följer förordningarnas bestämmelser om traditionella 
inspektioner på fältet. 
Som anges i svaret på punkt 3.51 kommer Förenade kungariket nästa år att införa 
ett mer avancerat riskbedömningssystem i samråd med kommissionen. 
Kapitel 4: Den gemensamma organisationen av marknaderna - Animaliska 
produkter - Bidragssystemen för nötkött och vissa åtgärder som avser BSE 
Administration och kontroll av bidragen 
4.45 De medlemsstater som besöktes hade inte på utsatt tid inrättat datasystem för att 
identifiera och registrera djur enligt det integrerade administrations- och 
kontrollsystemet. 
Förenade kungariket beklagar att tidsfristerna inte kunde hållas och bekräftar 
förklaringen i kommissionens svar, nämligen att när det integrerade 
administrations- och kontrollsystemet inrättades innebar det en omfattande teknisk 
och administrativ uppgift, stora investeringar och administrativ omorganisation. 
JL\ 
Förenade kungariket ansträngde sig till det yttersta för att hålla tidsfristerna och 
goda framsteg har gjorts på många områden. 
Identifiering och registrering av diur 
4.49 Revisionsrätten noterar att stora producenter i Förenade kungariket vanligtvis 
för de föreskrivna jordbruksregistren, medan mindre producenter fortfarande har 
problem med att hålla tillräckliga register. 
Förenade kungariket medger att småjordbrukarna har problem och anser att 
mycket beror på att den nuvarande lagstiftningens krav är mycket komplicerade. 
Förenade kungariket skulle välkomna om en förenkling av lagstiftningen 
prioriterades inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. 
4.55 Revisionsrätten noterar att minst tio procent av sådana ansökningar om 
nötkreatursbidrag som väljs ut genom riskanalys skall kontrolleras på plats. Rätten fann 
dock att för am- och dikobidrag granskade vissa medlemsstater, däribland Förenade 
kungariket, endast några av jordbruksföretagets djur som valts ut antingen utifrån 
nötkreatursbesättningens storlek eller det antal djur som bidraget gällde. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning men instämmer med 
kommissionen i att urval på dessa grunder är godtagbart. 
Tilläggsbetalningarna 
4.69 Revisionsrätten anmärker på att stöd enligt systemet för saluför ing av nötkött 
betalats ut för ett antal djur som var över trettio månader gamla och därför inte 
omfattades av åtgärden. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning men anser att 
systemet för saluföring av nötkött berättigar stödutbetalningar för över trettio 
månader gamla djur. I systemet anges ingen övre åldersgräns utan kravet är att 
djuren skall ha slaktats för mänsklig förtäring. Samtliga djur uppfyllde kraven på 
tanduppsättning som avgör om djur får användas för mänsklig förtäring (och som 
utesluter djur med mer än två permanenta framtänder) enligt bestämmelserna om 
kontroller av färskt nötkött i den andra förordningen. Kommissionen uppger också 
i sitt svar att metoden är laglig. 
Återaktivering av bearbetningsbidraget för kalvar 
4.74 Vid besök på ett slakteri i Förenade kungariket noterade kommissionen att det 
inte kontrollerades att det kött som lämnade slakteriet anlände till 
konverteringsanläggningen. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens oro, men anser att styckning och 
färgmärkning av slaktkroppar effektivt förstör bearbetat kalvkött enligt systemet 
för bearbetningsbidrag. Det finns inga belägg för att sådant kött någonsin sålts för 
mänsklig förtäring. 
Eftersom både revisionsrätten och kontrollanterna vid Europeiska utvecklings- och 
garantifonden för jordbruket fortsätter uttrycka oro kräver Förenade kungarikets 
myndigheter nu att kalvkadaver skall lämnas intakta, för att eliminera alla risker 
för att slaktavfallet kommer på avvägar. 
Försök bedrivs även med att förstöra kalvkött genom att göra det illasmakande för 
människor och det undersöks om färgmärkning genom kemisk behandling kan fås 
att tränga in även i köttet. Dessa förändringar bör räcka för att stilla oron för att 
material skulle kunna försvinna på vägen mellan slakteriet och 
konverteringsanläggningarna. 
Kapitel 5: Vissa aspekter av förfarandet i samband med exportbidrag för 
nötkött 
5.13 Mot bakgrund av flera bedrägerifall som brittiska och spanska myndigheter 
avslöjat kommenterar revisionsrätten vilka åtgärder kommissionen bör vidta. 
Förenade kungariket samarbetar gärna så långt som möjligt med kommissionen 
och övriga medlemsstater för att avslöja och beivra bedrägerier som riktar sig mot 
gemenskapens budget. För närvarande finns inga belägg för att brittiska exportörer 
skulle ha medverkat till att nötkött som var avsett för export till Afrika istället 
hamnade på Kanarieöarna. Utredning pågår. 
5.35 Revisionsrätten anmärker på att bristfälliga kontroller lett till felaktiga 
utbetalningar av exportbidrag. Rätten anger flera exempel, i punkt 5.35e) bland annat att 
ett parti nötkött som inte släpptes in i Egypten såldes vidare av ett franskt bolag till ett 
brittiskt företag, som i sin tur fraktade köttet till Sydafrika. 
Ett brittiskt företag var inblandat men handlingarna utfördes inte på brittiskt 
territorium. Förenade kungariket lämnar gärna det bistånd som behövs för att gå 
vidare i ärendet. 
Kapitel 6: Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Tillförlitligheten i ansökningarna om slutbetalning 
6.25 Revisionsrätten anmärker på att de stödberättigade utgifterna överskreds i 
ansökan om slutbetalning för ett program inom ramen för mål 2 i East Midlands år 
1990-1991. 
Förenade kungariket medger att utgifterna i slutredovisningen var högre än de som 
senare godkändes vid granskningen av ansökan om slutbetalning. Orsaken är att de 
dåvarande arbetsrutinerna gjorde det möjligt att godkänna ansökningar om 
slutbetalning även om de lämnades in efter slutredovisningen. 
U5 
Förfarandet i sig gjorde inte att för mycket stöd betalades ut till de slutliga 
mottagarna. Förenade kungariket medger att en stöd berättigad utgift vid ett tillfälle 
godkändes trots att revisorn inte kunde få fram något underlag. Det gällde en 
smärre lönekostnad (kring tre procent av de sammanlagda projektkostnaderna vid 
25 procents stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden, vilket innebar 
stödberättigade utgifter på cirka 0,8 procent av de sammanlagda kostnaderna). 
I anbudsskrivelserna för pågående program ges närmare instruktioner om hur 
program avslutas, samt om hur ansökan om slutbetalning skall granskas och 
lämnas in för att inte rätten till stöd skall gå förlorad. Påminnelser kommer att 
sändas ut. 
6.26 Revisionsrätten noterar att utgifterna i den slutliga redovisningen borde minskas 
med 2,4 % när sju projekt i ett operativt program valdes utför granskning. 
Förenade kungariket medger att utgifterna i slutredovisningen var högre än de som 
senare godkändes vid granskningen av ansökan om slutbetalning. Orsaken är att de 
dåvarande arbetsrutinerna gjorde det möjligt att godkänna ansökningar om 
slutbetalning även om de lämnades in efter slutredovisningen. 
Programkontoret har skrivit till kommissionen för att få de korrekta 
stödberättigade utgifterna i programmet fastställda och fråga om återbetalning 
skall göras till kommissionen, vilket Förenade kungariket i så fall kommer att 
verkställa. 
Faktorer som har beaktats i samband med avslutandet 
6.33 Revisionsrätten anmärker på att försäljningen av ett projekt som fått stöd från 
Europeiska regionala utvecklingsfonden inte tagits upp i slutredovisningen. 
Slutredovisning lämnades den 29 juni 1995 och programkontoret kunde då inte ta 
upp försäljningen, eftersom den tillkännagavs av projektsponsorerna först den 22 
juli 1995. Förenade kungariket anser att programkontoret gjort vad som krävs, 
eftersom kommissionen inom en vecka efter sponsorernas tillkännagivande fick 
närmare information om försäljningen av tillgångar som fått stöd från Europeiska 
regionala utvecklingsfonden. Kommissionen meddelade att beloppet skulle dras av 
från slutbetalningen till projektet men så skedde inte. Såsom framgår av 
kommissionens svar berodde detta på ett missförstånd som nu håller på att rättas 
till. 
Slutrapporternas kvalitet 
6.37 Revisionsrätten anmärker på att innehållet i slutrapporterna inte alltid uppfyller 
kraven och att den tid kommissionen tar på sig för att godkänna rapporterna leder till 
onödiga dröjsmål, som för projekten i East Midlands. 
Förenade kungariket förstår revisionsrättens oro men vill betona att program ofta 
avslutas på kort tid i slutet av den tillåtna sexmånadersperioden, när flertalet 
granskade ansökningar om slutbetalning kommit in. Det är därför inte förvånande 
att vissa avvikelser förekommer och att förtydliganden behövs. 
IU 
Programkontoret lämnade en slutlig utgiftsredovisning inom sexmånadersfristen 
samt förtydligade denna och andra punkter i slutrapporten på ett för Europeiska 
gemenskapernas kommission nöjaktigt sätt. 
Förenade kungariket noterar att kommissionen i sitt svar uppger att avsevärda 
förbättringar gjorts sedan regionerna närmare börjat följa riktlinjerna i 
slutrapportmallen. 
Utvärdering av den effekt som åtgärder till förmån för företagen har haft på den regionala 
utvecklingen 
6.95 Revisionsrätten anmärker på att uppgifterna om hur många företag som fick stöd 
enligt programplaneringen i Merseyside var inkonsekventa. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning och bekräftar 
kommissionens svar att det berodde på att det fanns två olika indikatorer, vilket 
ledde till ett missförstånd. De korrekta uppgifterna finns i den slutrapport som 
kommissionen godkände i maj 1996. 
Kapitel 7: Europeiska socialfonden 
Särskilda granskningar 
Partnerskapet 
7.17 Revisionsrätten anmärker på att Förenade kungarikets övervakningskommittéer 
inte har någon direkt arbetsgivar- eller arbelslagarrepresentation. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning. Tidigare under året 
uppmanade regeringen övervakningskommittéerna att själva på något lämpligt sätt 
få arbetsgivar- och arbetstagarrepresentanter att delta i strukturfonderna. I de 
nationella övervakningskommittéerna har nu företrädare utsetts för Confederation 
of British Industry och Trades Union Congress. 
Den privata sektorn, mål 4 och ADAPT 
7.21 Revisionsrätten anmärker på att Förenade kungariket beslutat att använda andra 
mål än mål 4 för yrkesutbildning. 
Förhandlingar förs med kommissionen om en plan för England, Skottland och 
Wales inom ramen för mål 4 och ett formellt godkännande väntas inom kort. 
•!U 
Kapitel 8: Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings-och 
garantifonden för jordbruket 
Granskning av faktiska utgifter enligt rådets förordning (EEG) nr 866/90 
Livskraften hos de stödmottagande företagen 
8.13 Revisionsrätten anmärker på att de skriftliga rapporter som krävs enligt rådets 
förordning 866/90 inte varit så detaljerade att de sökande företagens livskraft kunnat 
bedömas på lämpligt sätt. 
Förenade kungariket instämmer i att det är viktigt att göra en helhetsbedömning av 
företagens livskraft innan stöd beviljas och skriver därför utvärderingsrapporter 
efter noggrann kontroll. I vissa walesiska ärenden hade rapporterna inte bifogats 
handlingarna. Det har nu rättats till. 
Övervaknings- och kontrollsystem 
8.21 Revisionsrätten noterar att dokumentationen av kontroller som utförts på plats är 
tillräcklig men att projekten bara kontrolleras en gång även om de pågår under lång tid. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens oro och bekräftar att åtgärder nu 
vidtagits för att öka kontrollerna. Jordbruksministeriets avdelning med ansvar för 
Nordirland bekräftar att tekniska experter kontrollerar alla projekt på plats när 
ansökan om slutbetalning görs och att större projekt kontrolleras medan de pågår. 
Welsh Office har nyligen infört rutiner för att projekt skall kontrolleras minst två 
gånger, varav en gång efter utbetalning. 
Uteslutande av icke stödberättigade utgifter 
8.28 Revisionsrätten anmärker på att icke stödberättigade utgifter godkänts i två fall, 
dels för reservdelar till maskiner, dels för lön till en ingenjör. 
Som revisionsrätten noterar i sin rapport har rutiner nu införts för att utesluta 
utgifter som inte ger rätt till stöd. 
Stödordning för investeringar i jordbruksföretag 
8.40 Revisionsrätten anmärker på att den erforderliga arbetsinsatsen inte verifieras på 
ett oberoende sätt utan bara genom en rimlighetskontroll. Rätten föreslår att uppgifterna 
om antalet djur jämförs och kontrolleras mot uppgifter som lämnats för andra 
bidragsformer. Revisionsrätten noterar även att stödutbetalningarna till mottagarna i 
flera fall försenats väsentligt. 
Förenade kungariket instämmer i att det är viktigt att stödet betalas ut till 
mottagarna utan dröjsmål och kommer att undersöka situationen i Wales, där 
kontrollen gjordes. I England verkställdes betalning utom i tre procent av fallen 
inom den nationella tremånadersfristen från det att ansökan kommit in. 
ist 
Förenade kungariket kräver att stödsökande skall lämna uppgift om lagring och 
odling. Informationen används tillsammans med sedvanliga arbetskraftsfaktorer 
för att bedöma arbetskraftsenheterna. Ansökningar som överstiger ett visst värde 
väljs automatiskt ut för slumpmässig kontroll. Räkenskaperna för ett antal 
utvecklingsplaner kontrolleras varje år. Förenade kungariket anser att detta system 
tillsammans med andra kontrollförfaranden ger tillräcklig säkerhet. 
Revisionsrättens synpunkter kommer dock att övervägas och det är möjligt att 
samma jordbruksföretag kan kontrolleras mer än en gång, beroende på vilka 
belopp ansökan gäller. 
Granskningens resultat 
8.66 och 8.67 Revisionsrätten anmärker på att disponibla åtgärder utnyttjades betydligt 
mindre än väntat under de operativa programmens båda första år. De operativa 
programmen fortsatte att vara underutnyttjade trots att stödkriterierna mildrades för att 
öka deltagandet. Under det sista året tillstyrkte Förenade kungariket vid två tillfällen att 
de operativa programmens anslag minskades. En oväntad tillströmning av sena 
ansökningar ledde till ett underskott i det operativa programmet och kommissionen 
beviljade 23,5 miljoner ecu för den nya programperioden. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkningar och arbetar 
tillsammans med kommissionen på att förbättra utgiftsplaneringen. 
Kapitel 9: Den gemensamma fiskeri- och havspolitiken 
Fonden för fiskets utveckling (FFU) 
9.14 Revisionsrätten noterar att initiativet från början komplicerades av dess 
flerfondskaraktär och att den långsamma genomförandegraden framgick av att 
medlemsstaterna, däribland Förenade kungariket, i december 1996 inte kunde redovisa 
de stödberätiigade utgifterna för kommissionen. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkningar och instämmer i 
att systemet bör förenklas för att bli mer effektivt. 
Gemenskapens register över fiskefartygen 
9.31 Revisionsrätten noterar att registret över fiskeflottan fortfarande är ofullständigt 
i flera avseenden. I Förenade kungariket hade 404 fartyg, 5 % av hela flottan, inte 
klassificerats i segment i september 1996. 
Förenade kungariket delar revisionsrättens oro för tillförlitligheten i 
kommissionens uppgifter om flottan och instämmer i att förbättringar behövs. 
Kommissionen framhåller i sitt svar att det tycks bero på ett 
kommunikationsproblem att ett stort antal fartyg i Förenade kungariket inte 
klassificerats, eftersom inga koder för segment saknas i det nationella registret. På 
i53 
begäran bistår Förenade kungariket gärna kommissionen med ytterligare 
information. 
Tonnage 
9.35 Revisionsrätten noterar att det tonnage för hela gemenskapens fiskeflotta som 
deklarerats inte är tillförlitligt eftersom olika mättekniker använts. Ingen särskild 
medlemsstat nämns. 
Förenade kungariket delar revisionsrättens oro för det deklarerade tonnaget på 
gemenskapens fiskeflotta och instämmer i att det behövs en konsekvent och pålitlig 
beräkningsmetod. 
Uppföljning av den särskilda rapporten om omstrukturering av kapaciteten hos 
gemenskapens fiskeflottor 
Samstämmighet med programmålen 
9.45 Revisionsrätten noterar att de operativa stödprogrammen för att minska fisket 
inte ger stöd till uppbyggnadsprojekt i länder som Förenade kungariket, som enligt 
kommissionens rapport om genomförandet av de fleråriga utvecklingsprogrammen för 
fiskeflottorna inte uppfyller programmens mål. 
Förenade kungariket delar revisionsrättens oro och bekräftar att det är svårt att 
uppfylla kommissionens krav i fråga om fleråriga utvecklingsprogram för 
fiskeflottorna. 
Kapitel 20: Analys av utgifterna för EUGFJ:s garantisektion 
Godkännande av utbetalande organ och attestering av räkenskaperna 
20.4 Revisionsrätten anmärker på att Förenade kungarikets inte lämnat in attesterade 
räkenskaper på utsatt tid. 
Förenade kungariket medger att räkenskaperna lämnades in sent. Kommissionen 
noterar i sitt svar att flera medlemsstater fick problem det första året nya 
attesteringsrutiner tillämpades. I Förenade kungariket uppstod svårigheter framför 
allt därför att ett nytt redovisningssystem infördes. Alla avstämningsproblem bör 
som framgår av rapporten kunna lösas under verksamhetsåret 1998 för Europeiska 
utvecklings- och garantifonden för jordbruket. 
20.7 Revisionsrätten anmärker på att Förenade kungarikets utbetalande organ 
överlämnade sluträkenskaperna sent, att det fanns avstämningsproblem i organens 
bokföring och räkenskapshandlingar, att räkenskapshandlingarna inte hade stämts av 
mot räkenskaperna i den samordnande organisation som lämnar redogörelser till 
kommissionen, samt på att redogörelserna grundades på förskott till de utbetalande 
organen och inte på faktiska utbetalningar till mottagarna. 
ii. 
Problemen berodde huvudsakligen på att ett nytt redovisningssystem användes. 
I juli avslutades räkenskaperna vid alla utbetalande organ i Förenade kungariket. 
Inga av de konstaterade problemen var så allvarliga att räkenskaperna inte kunde 
avslutas. Fyra av de sju utbetalande organen fick inga revisionsanmärkningar och 
de övriga fick bara smärre anmärkningar. 
Förenade kungariket bestrider däremot att de månatliga redogörelserna skulle ha 
grundats på förskott till de utbetalande organen och inte på faktiska utbetalningar 
till stödmottagarna. Redogörelserna grundas på de utbetalande organens faktiska 
utbetalningsvillkor. 
Det medges att problem med indrivningen uppstår på grund av tidsskillnaden 
mellan de utbetalande organens indrivning och betalningen till kommissionen. Från 
och med oktober 1997 tar Förenade kungarikets utbetalande organ upp både 
faktiska utgifter och inkomster i de månatliga redogörelserna. 
Alla avstämningsproblem bör som framgår av rapporten kunna lösas under 
verksamhetsåret 1998 för Europeiska utvecklings-och garantifonden för 
jordbruket. 
Områden med begränsad säkerhet 
20.13a) Revisionsrätten anmärker på att vissa transaktioner inte kunnat verifieras 
eftersom tillräckligt underlag saknats, till exempel därför att kontrollerna på plats av 
Förenade kungarikets offentliga lager inte varit tillräckliga. 
Förenade kungariket har noterat revisionsrättens anmärkning och myndigheterna 
har visat både att kommissionen skriftligen godkänt rutinerna och att 
inventeringssystemet är effektivt. 
Förordning (EG) 618/90 har upphävts och ersatts av förordning 2148/96. Förenade 
kungariket har ändrat sina rutiner för att helt uppfylla kraven i den nya 
förordningen. 
JÏS 
SVERIGE 
EUROPEISKA REVISIONSRÄTTENS ÅRSRAPPORT FÖR 1996 
Sveriges redovisning av åtgärder med anledning av revisionsrättens 
iakttagelser 
Numreringen refererar till årsrapportens numrering (publicerad i EGT 97/C348/01) 
Volym I - Årsrapport för budgetåret 1996 
Kapitel 6 - Europeiska regionala utvecklingsfonden 
Punkt 6.7 - 6.8 
Iakttagelsen avser fördröjningar i genomförandet av mål 6. Det bör understrykas att 
Revisionsrättens iakttagelser inte innehåller några uppgifter om felaktigheter. Vad 
rätten konstaterar är bland annat att ingen ansökan om betalning från regionala 
fonden hade inkommit per den 31 december 1996 och att den första utbetalningen till 
en slutlig stödmottagare ägde rum först i juli 1996. 
Därefter har såväl andra förskottet för år 1995 som första och andra förskottet för år 
1996 rekvirerats. Det sammanlagda beloppet som rekvirerats från regionala fonden 
för mål 6 uppgår för närvarande till 35 827 miljoner ECU. För mål 6 hade per 
oktober 1997 beslut fattats om 48 procent av den totala ramen för 1995-1999 och i 
december samma år hade 19 procent av medelsramen betalats ut. Dessa siffror visar 
att revisionsrättens iakttagelser hade sin grund i att programmen startade sent och 
allmänt sett behövde en igångkörningspenod för att kunna fungera enligt planerna. 
Kapitel 7 - Europeiska socialfonden 
Punkt 7.26 
Revisionsrätten noterar att personal mom den offentliga sektorn (sjukhus) erhållit 
utbildning inom ramen för mål 4. Kommissionen uppmanas klarlägga orn sådana 
utgifter berättigar till stöd. 
Sverige har ett undantag för den offentliga sektorn (vård och omsorg). Den 
beskrivning kommissionen gör av bakgrunden till Sveriges undantag 
överensstämmer med regeringens uppfattning. Regeringen poängterade i 
förhandlingarna med kommissionen om mål 4 just jämställdhetsaspekten och det 
faktum att den offentliga vården är konkurrensutsatt. Även det faktum att 
offentliganställda i Sverige knn sägas upp betonades. 
A5> 
Volym II - Revisionsförklaring 
Kapitel 20 - Analys av utgifterna för EUGFJ-garanti och fisket 
Punkt 20.13 
Systemet för lagerersättning för socker innebär att företaget får ersättning varje 
månad för de kvantiteter av socker som lagras i lagerlokaler och silor. Enligt 
förordning (EEG) nr 1998/78 artikel 16 skall differenser som uppstått föranleda en 
justering av ersättningsbeloppet. Ungefär vart tredje år töms och rengörs siloma och 
då upptäcks eventuella differenser mellan redovisad och faktisk kvantitet. Dessa 
differenser har justerats i företagets lagersaldon per den 30 september varje år. men 
inte redovisats av företaget till Jordbruksverket (den betalningsansvariga 
myndigheten) varför inga åtgärder vidtagits från verkets sida. 
De differenser som uppkom under regleringsåret 1997/98 har meddelats 
Jordbruksverket och en utbetalning på 146 720 kronor ägde rum i januari 1998 till 
företaget. 
Efter begäran från Jordbruksverket har även inkommit information om de differenser 
som uppstod under regleringsåren 1994/95 och 1995/96. Jordbruksverket har kommit 
fram till att för regleringsåret 1994/95 har företaget erhållit ersättning för en för hög 
kvantitet vilket innebär att företaget ska återbetala 165 834 kronor. För regleringsåret 
1995/96 har Jordbruksverket funnit att 7 708 kronor ska utbetalas till företaget. 
Justering av differenser för 1994/95 och 1995/96 kommer att ske under mars 1998. 
Numera ingår i berörda myndigheters rutiner att bevaka att information erhålls från 
förelaget om eventuella differenser. Beträffande kontroll har en riskindelning 
upprättats för samtliga lagerplatser. Varje lagerplats kontrolleras två gånger om året 
och varje lagertransaktion fbr samtliga lagerplatser kontrolleras. 
/F 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 679 slutlig 
DOKUMENT 
SV 17 01 09 
Katalognummer : CB-CO-98-687-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
/o'J