Ändrat förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett kompensationssystem för de merkostnader i samband med avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och det franska departementet Guayana som är en följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta periferi (1) (98/C 125/12) KOM(1998) 141 slutlig - 97/0200(CNS)

(Framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget den 23 mars 1998)

Förslaget skall ändras på följande sätt:

Förordningens titel

Förslag till rådets förordning om upprättande av ett kompensationssystem för de merkostnader i samband med avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och de franska departementen Guayana och Réunion som är en följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta periferi.

Femte stycket i ingressen, beaktandemeningen oräknad

Dessa regioner brottas med speciella utvecklingsproblem, i synnerhet merkostnader vid avsättningen av vissa produkter, vilka förorsakas av regionernas läge i gemenskapens yttersta periferi. För att upprätthålla vissa fiskeriprodukters konkurrenskraft i förhållande till produkter från andra regioner inom gemenskapen vidtog gemenskapen under åren 1992 och 1993 åtgärder för att kompensera för dessa extra kostnader. Dessa åtgärder följdes upp år 1994 och under perioden 1995-1997 med antagandet av rådets förordningar (EG) nr 1503/94 och (EG) nr 2337/95. Det har visat sig nödvändigt att från och med 1998 föreskriva en fortsättning på kompensationssystemet för merkostnaderna för förädling och saluföring av vissa fiskeriprodukter (tonfisk och bottenlevande arter från Azorerna; tonfisk, Aphanopus carbo och makrill från Madeira; tonfisk, sardiner, makrill, vattenbruksprodukter, bläckfisk, tunga och havsruda från Kanarieöarna; räkor från Guayana; tonfisk och svärdfisk från Réunion) och alltså anta bestämmelser som syftar till en fortsättning på dessa åtgärder.

Sjunde stycket i ingressen a, beaktandemeningen oräknad (nytt)

Som ett led i bevarandet och förvaltningen av fiskeresurserna i dessa regioner är det nödvändigt att iaktta gemenskapens lagstiftning på detta område, särskilt, när det gäller det franska departementet Guayana, bestämmelsen om förbud mot fiske efter räkor på mindre än 30 meters djup, samt föreskriva möjligheten att, i förekommande fall, anpassa de belopp som fastställts för de olika arterna i förhållande till de avsättningsvillkor som gäller för dem och deras speciella egenskaper.

Artikel 1

Härmed upprättas ett kompensationssystem för de merkostnader i samband med avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och de franska departementen Guayana och Réunion som är en följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta periferi.

Artikel 2.3a

a) 152 ecu per ton tonfisk som är avsedd att saluföras färsk, upp till en högsta kvantitet på 11 320 ton per år.

Artikel 2.3b

b) 56 ecu per ton fryst tonfisk upp till en högsta kvantitet på 1 000 ton per år.

Artikel 2.3c

c) 56 ecu per ton sardiner och makrill för infrysning, upp till en högsta kvantitet på 4 000 ton per år.

Artikel 2.3d

d) 105 ecu per ton sardiner och makrill avsedda att förädlas, upp till en högsta kvantitet på 12 100 ton per år.

Artikel 2.4a (ny)

För Réunion skall det system som avses i artikel 1 bestå av betalning av 1 000 ecu per ton tonfisk och svärdfisk upp till en högsta kvantitet på 1 000 ton per år.

Artikel 2.4b (ny)

Kommissionen får, i enlighet med förfarandet i artikel 4, anpassa de belopp som fastställs för de olika arterna i förhållande till de avsättningsvillkor som gäller för dem och deras speciella egenskaper.

(1) EGT C 292, 26.9.1997.