1.Inledning

Den 29 mars 2017 anmälde Förenade kungariket sin avsikt att utträda ur unionen. Kommissionen anser fortfarande att den bästa utgången vore att Förenade kungariket utträder unionen på ett ordnat sätt på grundval av det utträdesavtal som har överenskommits med den brittiska regeringen och som godkändes av Europeiska rådet (artikel 50) den 25 november 2018. Kommissionen fortsätter att inrikta sina ansträngningar på det målet. Två dagar före den 12 april 2019, den förlängda tidsfrist som fastställts av Europeiska rådet , har dock sannolikheten för ett oordnat brittiskt utträde från unionen ökat betydligt.

2.Beredskapsram: Befintliga reservmekaismer

I ett avtalslöst scenario kommer unionens rättsliga ram för polissamarbete och rättsligt samarbete att upphöra att vara tillämplig på Förenade kungariket från och med utträdesdagen. EU:s rättsliga instrument kan följaktligen inte längre användas som grund för samarbetsförfaranden eller mekanismer för informationsutbyte när det gäller Förenade kungariket. Detta innebär framför allt följande:

·Förenade kungariket kommer att frånkopplas från alla EU:s nätverk, informationssystem och databaser .

·Rättsligt samarbete med Förenade kungariket kommer inte längre att ske inom ramen för EU-förfaranden.

·Förenade kungariket kommer inte längre att kunna delta i EU:s byråer och kommer att behandlas som ett tredjeland utan något särskilt avtal.

Även om utträdet kommer att innebära en betydande förändring av det sätt på vilket EU-27 för närvarande samarbetar med Förenade kungariket innebär detta inte att polissamarbetet och det rättsliga samarbetet med Förenade kungariket inte kan fortsätta. Samarbetet mellan EU-27 och Förenade kungariket kring polissamarbete och rättsligt samarbete måste bygga på alternativa rättsliga ramar och samarbetsmekanismer, på grundval av internationell och nationell rätt.

För att garantera en hög säkerhetsnivå för alla medborgare har EU:s beredskapsplanering därför inriktats på att identifiera tillförlitliga reservmekanismer , förbereda sig på att falla tillbaka på alternativa rättsliga ramar och samarbetsmekanismer och göra de nödvändiga operativa förberedelserna på nationell nivå. Samarbetet mellan EU-27 och Förenade kungariket kommer att bli annorlunda, men målet med beredskapsplanerna är att se till att samarbetet kring brottsbekämpning och rättsliga frågor kan fortsätta med Förenade kungariket som ett tredjeland, med full respekt för unionsrätten och utan större avbrott.

Förenade kungarikets utträde kommer inte heller att förändra polissamarbetet och det rättsliga samarbetet mellan de 27 återstående medlemsstaterna . Unionen kommer att fortsätta att bygga upp en effektiv och verklig säkerhetsunion, där alla medlemmar har ett nära samarbete. Unionen har solida instrument som gör det möjligt för nationella myndigheter att utbyta information och underrättelser, upptäcka misstänkta personer och lagföra och bestraffa dem genom det straffrättsliga systemet samt att skydda européerna online och effektivt förvalta gränserna. Likaledes kommer medlemsstaterna i EU-27 att fortsättningsvis ha ett nära samarbete och utbyta information via Europol för att bekämpa terrorism, it-brottslighet och andra allvarliga och organiserade former av brottslighet. Dessutom kommer den framtida utbyggnaden av gränsförvaltningstekniken, t.ex. in- och utresesystemet och EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd, att bidra ytterligare till en hög säkerhetsnivå inom hela Schengenområdet. Ökad interoperabilitet mellan alla system kommer att ge de brottsbekämpande myndigheterna mer tillförlitlig och fullständig information. EU-27 kommer även framöver att dra nytta av unionens nät av internationella avtal.

Detta regelverk för polissamarbete och straffrättsligt samarbete fortsätter att garantera en hög säkerhetsnivå för människor som bor och arbetar i EU eller reser hit.

Förenade kungariket och EU-27 är medvetna om att en övergång till alternativa samarbetsmekanismer kommer att kräva anpassningar och förändringar på operativ nivå. Hur mycket anpassning som krävs beror på befintliga nationella förfaranden, strukturer, verktyg, personalresurser och andra resurser och det är därför upp till varje medlemsstat att bedöma detta. Kommissionen har samarbetat med samtliga medlemsstater för att säkerställa lämpliga beredskapsåtgärder i syfte att i god tid vara beredda på varje scenario.

3.Specifika förberedelser och vägledning till medlemsstaterna

Förenade kungarikets frånkoppling från EU:s nätverk, informationssystem och databaser

De brittiska myndigheternas åtkomst till EU:s nätverk, informationssystem och databaser kommer att upphöra på utträdesdagen. För centraliserade system (inklusive, men inte begränsat till, Schengens informationssystem/Sirene, Europols informationssystem och Eurodac) kommer frånkopplingen att förberedas och utföras av de berörda EU-byråerna, vid behov i nära samarbete med medlemsstaterna. Kommissionen har ständig och nära kontakt med byråerna och alla förberedande åtgärder har vidtagits för att säkerställa frånkopplingen på utträdesdagen. För decentraliserade system har medlemsstaterna uppmärksammats på både behovet av att vidta åtgärder och de åtgärder som ska vidtas. Följaktligen kommer all trafik genom TESTA-förbindelserna (Eurodomain) i Förenade kungariket automatiskt att avbrytas från och med utträdesdagen vid ett avtalslöst utträde. Såvida inte Europeiska rådet i samförstånd med Förenade kungariket beslutar att ytterligare förlänga den period som föreskrivs i artikel 50 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, kommer denna åtgärd att genomföras den 13 april 2019.

Lagrade uppgifter i EU:s nätverk, informationssystem och databaser

De uppgifter som finns lagrade i systemen, dvs. antingen EU-uppgifter i Förenade kungariket eller uppgifter som erhållits från Förenade kungariket före utträdesdagen, och de åtgärder som ska vidtas har diskuterats med medlemsstaternas experter, med beaktande av de olika systemens särdrag.

När det gäller sådana brittiska uppgifter i EU:s eller medlemsstaternas informationssystem som utbyts före utträdesdagen, finns det i allmänhet ingen generell skyldighet att radera sådana lagligen inhämtade uppgifter från EU-system eller nationella system, förutom i följande två fall: i) om Förenade kungariket förblir ägare till uppgifterna får Förenade kungariket begära att de avlägsnas, och ii) när det gäller personuppgifter måste det avgöras från fall till fall i enlighet med tillämpliga regler, såsom den allmänna dataskyddsförordningen och dataskyddsdirektivet för brottsbekämpning , i vilken utsträckning behandling fortfarande är tillåten. I vissa fall kommer det att finnas en skyldighet att radera sådana uppgifter, framför allt brittiska SIS-registreringar, som snabbt blir föråldrade och därför inte kan användas som grund för att vidta tvångsåtgärder mot personer, samt uppgifter från Förenade kungariket i Eurodac. Att vidta åtgärder utifrån föråldrade registreringar skulle kunna skapa en allvarlig risk för skyddet av de grundläggande rättigheterna (t.ex. häktning av en person som under tiden har frikänts).

Övergång från Schengens informationssystem till Interpol för utbyte av information om brottsbekämpning mellan EU-27 och Förenade kungariket