SV Europeiska unionens officiella tidning C 255/2

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 11 april 2018

över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten) och rättsakter som hör samman med denna

(CON/2018/19)

(2018/C 255/02)

Inledning och rättslig grund

Den 23 november 2017 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd och Europaparlamentet om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), förordning (EU) nr 1094/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), förordning (EU) nr 1095/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), förordning (EU) nr 345/2013 om europeiska riskkapitalfonder, förordning (EU) nr 346/2013 om europeiska fonder för socialt företagande, förordning (EU) nr 600/2014 om marknader för finansiella instrument, förordning (EU) 2015/760 om europeiska långsiktiga investeringsfonder, förordning (EU) 2016/1011 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och förordning (EU) 2017/1129 om prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad (1) (nedan kallat förslaget till förordning).

ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till förordning innehåller bestämmelser som berör Europeiska centralbankssystemets (ECBS) medverkan till ett smidigt genomförande av riktlinjerna för tillsynen över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet såsom avses i artikel 127.5 i fördraget och de särskilda uppgifter som tilldelats ECB enligt artikel 127.6 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

Förslaget till förordning är en del av ett omfattande paket av förslag för att stärka det europeiska systemet för finansiell tillsyn (ESFS) som introducerades i september 2017, och som består av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna och Europeiska systemrisknämnden (2). Eftersom paketet avser olika uppgifter som utförs av ESCB och ECB, har ECB beslutat att anta separata yttranden avseende paketet. Detta yttrande måste därför läsas tillsammans med yttrande CON/2018/12 CON/2018/12 av den 2 mars 2018 över ett förslag till förordning om ändring av förordning (EU) nr 1092/2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (3).

1. Allmänna kommentarer

1.1 ECB stöder målet för förslaget till förordning, nämligen att säkerställa en effektiv och enhetligt tillsyn och reglering i hela EU. ECB stöder en ytterligare integrering av ramverket för tillsyn på unionsnivå för banksektorn samt att man stärker unionsaspekten av tillsynen genom att på nytt granska ramverket för de europeiska tillsynsmyndigheternas ( 4 ) . Bortsett från ändringar av specifika bestämmelser i förordning (EU) nr 1093/2010 ( 5 ) år 2013, har de europeiska tillsynsmyndigheterna inte granskats sedan inrättandet 2010.

1.2 Vad gäller att samordna Europeiska bankmyndighetens (EBA) ledningsstruktur med de angivna målen och utvecklingarna, vill ECB understryka att bankunionen och kapitalmarknadsunion befinner sig i olika utvecklingsstadier. Översynen av de europeiska tillsynsmyndigheterna behöver därför inte nödvändigtvis leda till tre identiska resultat för alla tre myndigheterna, utan bör i stället beakta deras respektive mandat och funktioner.

1.3 Särskilt vad gäller de nya tillsynsfunktionerna i förslaget till förordning, anser ECB att vissa av de föreslagna ändringarna av förordning (EU) 1093/2010 inte i tillräcklig utsträckning skiljer mellan omfattningen av ECB:s uppgifter på mikrotillsynsnivå och EBA:s behörighet att besluta om regleringsstandarder och främja tillsynskonvergens. ECB anser att det är av yttersta vikt att synergierna från ECB:s och EBA:s mandat maximeras. För att nå detta mål bör man undvika dubbelarbete eller olämplig uppgiftsfördelning, något som skulle göra respektive myndighets ansvarsområde mindre tydligt och medföra att hela systemet blir mindre effektivt.

2. Specifika kommentarer

2.1 EBA:s ändrade ledningsstruktur

2.1.1 Enligt förslaget till förordning ska en exekutivstyrelse inrättas som en del av EBA:s ledningsstruktur ( 6 ) . Ledamöterna i exekutivstyrelsen ska utses på grundval av meriter, färdigheter, kunskaper om clearing, post-trading och finansiella frågor, samt erfarenhet som är relevant för finansiell tillsyn, med hjälp av ett öppet urvalsförfarande i vilket både Europaparlamentet och rådet deltar ( 7 ) . Enligt kommissionens förslag är exekutivstyrelsens huvuduppgift att bereda de beslut som ska fattas av tillsynsstyrelsen, men den skulle också ges befogenhet att fatta beslut på flera områden för att säkerställa verkningsfulla, opartiska och EU-orienterade beslut. Exempelvis skulle exekutivstyrelsen vara ensam ansvarig för att lösa tvister mellan behöriga myndigheter och sätta upp strategiska tillsynsmål för dessa myndigheter. Enligt förslaget ska exekutivstyrelsen även fatta beslut om att initiera, samordna och informera om unionsomfattande stresstester.

2.1.2 ECB ställer sig bakom en översyn av de europeiska tillsynsmyndigheternas ledningsstruktur, inbegripet en översyn av rösträtterna och medlemsstrukturen i deras respektive styrelser. Dock bör tillsynsstyrelsen i framtiden vara det beslutande organet avseende uppgifter vars mål är att uppnå ökad tillsynskonvergens inom unionen, man bör inte ge ett nyinrättat organ omfattande tillsynsbefogenheter ( 8 ) . Samtidigt stöder ECB, när det gäller att öka ett effektivt och ändamålsenligt beslutsfattande i tillsynsstyrelsen, inrättandet av en exekutivstyrelse med inriktning på administrativa uppgifter, som består av permanenta medlemmar (som inte kommer från behöriga myndigheter) så att unionsperspektivet stärks. Även om ECB stöder förslaget att exekutivstyrelsen ska förbereda EBA:s årliga arbetsprogram, stöder ECB inte att man ger exekutivstyrelsen initiativrätt avseende reglering ( 9 ) . En sådan initiativrätt bör inte utökas till tillsynsstyrelsens regleringskompetens vad gäller antagandet av yttranden, rekommendationer och beslut.

2.1.3 ECB stöder förslaget att stärka exekutivstyrelsens lagstadgade oberoende, och även förslaget att utnämningen av ledamöter i exekutivstyrelsen görs mer transparent än det förfarande som aktuellt används för att utse förvaltningsstyrelsens ledamöter.

2.1.4 ECB stöder målet med förslaget till förordning, nämligen att beakta inrättandet av den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) inom det Europeiska systemet för finansiell tillsyn (ESFS). Förslaget till förordning tar dock inte tillräcklig hänsyn till den existerande unionsdimensionen vad gäller politiken för tillsyn över kreditinstitut. Mer specifikt är det inte meningen att ECB ska vara en medlem av den föreslagna exekutivstyrelsen, trots dess uppgifter avseende tillsynen över kreditinstitut i euroområdet. Rådet och parlamentet bör därför överväga att ge ECB observatörsstatus i den föreslagna exekutivstyrelsen. Mot bakgrund av det nära samarbetet mellan EBA och ECB vad gäller deras gemensamma arbetsuppgifter, skulle ECB:s närvaro som observatör i den föreslagna exekutivstyrelsen vara fördelaktig ( 10 )

2.2 Strategiska tillsynsplaner

2.2.1 ECB stöder i princip målet med förslaget till förordning, nämligen en fördjupad integration av de finansiella marknaderna samt att stärka den inre marknadens stabilitet genom mer tillsynskonvergens på unionsnivå ( 11 ) . Det är dock olämpligt att tilldela EBA befogenhet att utföra strategisk planering. Att identifiera utvecklingstendenser på mikronivå, potentiella risker och sårbarheter för finansinstitut, samt att göra respektive strategiska tillsynsprioriteringar, är centrala tillsynsuppgifter som bör utföras av den behöriga mikrotillsynsmyndigheten, och inte av EBA i dess funktion som myndighet som definierar standarder ( 12 )

2.2.2 Om planeringen och genomförandet separeras när man gör tillsynsprioriteringar skulle detta komplicera tillsynsplaneringen på ett onödigt sätt, och mer allmänt leda till en mindre effektiv tillsyn. Ett sunt, effektivt och tillförlitligt tillsynsförfarande, samt flexibilitet för att reagera på negativa utvecklingar på mikro- och makrotillsynsnivå, är ytterst viktiga för den ansvariga tillsynsmyndigheten. Därför bör samma myndighet ansvara för planering och genomförande av tillsynen, så att man snabbt kan reagera på tillsynsrisker och allokera resurser på ett effektivt sätt.

2.2.3 Målsättningen att samordna planeringen och genomförandet av tillsynsstrategier och -uppgifter speglas också i sekundärlagstiftningen. Enligt artikel 26 i rådets förordning (EU) 1024/2013 ( 13 ) , ska de uppgifter som tilldelas ECB som behörig myndighet för tillsyn i euroområdet fullt ut planeras och genomföras av ECB:s tillsynsnämnd. Förslaget till förordning medför därför en risk att EBA duplicerar uppgifter som ECB redan utför, vilket kan medföra lägre effektivitet och genomslagskraft i tillsynen över kreditinstitut i euroområdet. Dessutom bör ECB:s och EBA:s behörigheter och deras respektive redovisningsskyldigheter samordnas full ut. EBA bör inte fatta beslut om strategisk tillsynsplanering för vilken ECB i slutänden är ansvarig för.

2.2.4 Ur ett praktiskt perspektiv medför förslaget till förordning en risk för allvarliga konsekvenser för den gemensamma tillsynsmekanismens strategiska och operationella planeringsprocess, samt även det förfarandet som identifierar risker. Förslaget till förordning skulle medföra att den gemensamma tillsynsmekanismen måste lämna in förslag till arbetsprogram för tillsynsarbetet flera månader i förväg för nästkommande år till EBA. Om arbetsprogrammet för tillsynsarbetet för nästkommande år måste rapporteras på ett så tidigt skede till EBA, skulle SSM:s etablerade strategiska och operationella planeringsprocess rubbas, samt även det förfarandet som identifierar risker – alla dessa förfaranden som genomförs i nära samarbete med de nitton behöriga myndigheterna – och skulle därför motarbeta målet om att säkerställa ett effektivt tillsynsförfarande. Därutöver ger förslaget till förordning EBA rätten att utfärda en rekommendation om att en behörig myndighet ska justera sitt arbetsprogram ( 14 )

2.2.5 Ett sådant förfarande kan medföra att tillsynsprioriteter måste ändras i ett sent skede av SSM:s tillsynsplaneringsprocess, vilket skulle resa allvarliga frågor om planeringens tillförlitlighet för de gemensamma tillsynsgrupperna, de behöriga myndigheterna samt horisontella funktioner, och på så sätt leda till minskad effektivit i tillsynen över kreditinstitut i euroområdet. Eftersom de behöriga myndigheterna är nära involverade i SSM:s tillsynsplaneringsprocess, skulle de föreslagna ändringarna få mycket negativa följder för de existerande arrangemangen mellan ECB och de behöriga myndigheterna vad gäller planeringen och genomförandet av mål för tillsynen. Mot bakgrund av de beskrivna möjliga, negativa effekterna för effektiviteten i tillsynen över kreditinstitut i euroområdet, rekommenderar ECB starkt att man stryker bestämmelserna om befogenheter avseende strategisk tillsynsplanering från förslaget till förordning.

2.3 Stresstester

2.3.1 Förslaget till förordning överför tillsynsstyrelsens befogenhet att fatta beslut om inledande och samordning av unionens stresstester till exekutivstyrelsen ( 15 ) . Eftersom tillsynsstyrelsen inte längre skulle delta i viktiga aspekter av unionsomfattande stresstester, t.ex. metodutveckling, stickprovsurval eller information om resultaten, skulle de aktuella förfarandena för unionsomfattande stresstester ändras i viktiga delar. ECB anser att stresstester är ett viktigt instrument för tillsynsarbetet som måste tillämpas av de myndigheter som ansvarar för tillsynen, för att säkerställa att stresstesterna uppfyller sin funktion som komplement till individuell riskbedömning av kreditinstitut som står under tillsyn. ECB kommenterar därför specifikt om varför de föreslagna ändringarna kan försvåra en effektiv tillsyn, och därmed även kommissionens mål att stärka den inre marknadens stabilitet.

2.3.2 Det noteras att det föreslagna nya förfarandet att på ett onödigt sätt kommer att komplicera stresstester på unionsnivå, eftersom tillsynsmyndigheten skulle behöva göra stora ansträngningar för att genomföra beslut från EBA:s exekutivstyrelse avseende flera aspekter av stresstesterna, främst omfattningen och detaljnivån på den information som ska offentliggöras. Eftersom behöriga myndigheter utför stora delar av stresstesterna, t.ex. kvalitetssäkringen av uppgifter från de kreditinstitut som står under tillsyn, måste dessa involveras i beslutsprocessen i linje med deras exklusiva ansvar för dessa element i ramverket som i slutänden definierar deras arbetsprogram och behov av resurser.

2.3.3 Om exekutivstyrelsen ensam skulle fatta beslut om flera aspekter av unionsomfattande stresstester, inklusive upplysningar, skulle den, eventuellt oavsiktligt, kunna röja information som de behöriga myndigheterna hellre skulle hålla hemliga. Exekutivstyrelsen bör därför behålla sin behörighet att besluta om vilka resultat från unionens stresstester som ska offentliggöras. För att undvika diskrepanser mellan olika jurisdiktioner och minska eventuella negativa effekter för den finansiella stabiliteten, är det viktigt att beslutet om vilka uppgifter som publiceras fattas tillsammans med de behöriga myndigheterna, med målet att uppnå högsta möjliga harmonisering mellan de behöriga myndigheterna.

2.3.4 Slutligen anser ECB att förslaget till förordning i dess nuvarande utformning inte på ett tillräckligt sätt säkerställer kvaliteten och fullständigheten på stresstester för tillsynsändamål, t.ex. täckningen av bankers aktivitet, tillhörande risker och huruvida metoden bakom stresstesterna är lämplig. Om exekutivstyrelsen ges befogenheter avseende stresstester kommer stresstesterna sannolikt att varken vara tillräckligt skräddarsydda för tillsynsändamål och heller inte på ett korrekt sätt spegla särdragen och riskerna som utgår från banksektorn som omfattas av ECB:s och respektive behöriga myndigheters tillsyn. Mot denna bakgrund rekommenderar ECB att de bestämmelser i förslaget till förordning som berör stresstester stryks, och att det aktuella systemet som fungerar väl bibehålls.

2.4 Oberoende granskningar av behöriga myndigheter

2.4.1 Enligt förslaget till förordning ska EBA granska de behöriga myndigheternas verksamhet för att uppnå mer enhetliga tillsynsresultat. I detta syfte ska EBA utarbeta metoder för att objektivt bedöma och jämföra behöriga myndigheter och upprätta en rapport med resultaten av granskningen ( 16 )

2.4.2 ECB stöder visserligen det uttalade målet att säkerställa verkningsfulla, opartiska och EU-orienterade beslut, men anser att det aktuella systemet med inbördes utvärdering visat sig vara både värdefullt och effektivt för att uppnå ökad tillsynskonvergens inom unionen och sprida information om bästa lösningar mellan behöriga myndigheter. ECB ser därför ingen anledning att sluta använda systemet med inbördes utvärdering. Samtidigt stöder ECB, vilket framgår mer i detalj i det tekniska arbetsdokumentet, vissa delar i förslaget till förordning som handlar om att transformera sakkunnigbedömningar till oberoende granskningar.

2.5 Samordning när det gäller delegering och utkontraktering av verksamheter samt risköverföring till tredje länder

2.5.1 Förslaget till förordning ger exekutivstyrelsen i uppdrag att övervaka delegering och utkontraktering av verksamheter samt risköverföring till tredje länder. Enligt förslaget till förordning ska behöriga myndigheter informera EBA om alla tillstånd eller registreringar där ett finansinstituts affärsplan innebär att dess verksamhet utkontrakteras, delegeras eller att risken överförs ( 17 ) . Ur ett tillsynsperspektiv kan kravet om att informera EBA om sådana arrangemang vara otillräckligt för att uppnå den föreslagna förordningens mål att undvika regelarbitrage mellan medlemsstaterna ( 18 )

2.5.2 Det kan i stället överlappa med mikrotillsynsuppgifter som utförs av ECB inom ramen för den gemensamma tillsynsmekanismen och kan leda till nya oönskade administrativa bördor i tillsynsarbetet. Enligt förordning (EU) nr 1024/2013, är auktorisationsförfarandet redan ett förfarande i två steg där den behöriga myndigheten och ECB ska bedöma en ansökan om auktorisation. Om bedömningen ska samordnas med EBA skulle detta innebära ett tredje steg som innebär ökad komplexitet och ett förlängt auktorisationsförfarande. ECB anser därför att dessa uppgifter varken bör överföras till någon administrativ enhet inom EBA eller till tillsynsstyrelsen.

2.6 Internationellt samarbete

2.6.1 Enligt förslaget till förordning ges EBA en nyckelroll när man bedömer huruvida ett tredjelands regelverk och tillsynssystem är likvärdiga med unionens regelverk, något som annars görs av kommissionen ( 19 ) . Mer specifikt ska EBA övervaka utvecklingen inom reglering, tillsyn och praxis för efterlevnadskontroll samt relevant marknadsutveckling i tredjeländer för vilka beslut om likvärdighet har antagits. Därutöver ska EBA samarbeta med behöriga myndigheter i likvärdiga jurisdiktioner genom att ingå bilaterala administrativa överenskommelser.

2.6.3 ECB anser att punkt b i artikel 33.2a bör förtydligas. ECB:s tolkning av denna punkt är att EBA:s befogenheter att förhandla och inkludera bestämmelser i samarbetsavtal endast är tänkt att tillåta en uppföljning av beslut om likvärdighet. Man skulle kunna förtydliga att den behöriga myndigheten även fortsättningsvis är ansvarig för att samordna tillsynsverksamheter och inspektioner på plats.

2.6.4 ECB välkomnar även den föreslagna artikeln 33.2c i förordning (EU) nr 1093/2010, som ger EBA uppgiften att ta fram standardiserade administrativa arrangemang. Dessa bör tas fram tillsammans med de behöriga myndigheterna. Trots detta anser ECB att förhandlingsprocessen, om EBA får en mer aktiv roll, skulle kompliceras på ett onödigt sätt, vilket kan försena tecknandet av samförståndsavtal om samarbete vid tillsynen. Eftersom varje tredje land har sitt eget regelverk, och eftersom tillsynsmyndigheterna behöver maximal flexibilitet för att anpassa samförståndsavtal under förhandlingarnas gång, kan avsevärda praktiska problem uppstå pga. kravet att använda en standardiserad förlaga till samförståndsavtal som tagits fram av EBA. Där bör sådana standardiserade administrativa arrangemang bara användas om detta är möjligt.

2.7 Ändringar avseende böter, viten och begäranden om uppgifter

2.7.1 Genom förslaget till förordning inrättas en mekanism för att skärpa den faktiska efterlevnadskontrollen av EBA:s rätt att samla in uppgifter med målet att ytterligare förbättra EBA:s möjligheter att utföra sina uppgifter och funktioner på ett effektivt sätt ( 23 ) . För detta ändamål ger förslaget till förordning EBA befogenhet att besluta om böter och viten om relevanta finansinstitut, holdingbolag eller filialer till relevanta finansinstitut och operativa enheter inom en finanskoncern eller ett finanskonglomerat som inte är föremål för tillsyn men som är betydande för den finansiella verksamheten hos de relevanta finansinstituten inte korrekt, till fullo eller utan onödigt dröjsmål tillmötesgår en begäran eller ett beslut från EBA ( 24 ) . EBA måste ge finansinstitutet möjlighet att yttra sig innan sådana böter eller viten ( 25 ) tillämpas, och varje beslut om sådana böter eller viten kan prövas av Europeiska unionens domstol ( 26 )

2.7.2 ECB stöder det allmänna målet att säkerställa att EBA har möjlighet att samla in information som behövs för att EBA ska kunna utföra sina uppgifter. ECB anser dock att förslaget att stärka EBA:s rätt att samla in information, genom att ge EBA möjlighet att förelägga böter eller viten, inte ska påverka de behöriga myndigheternas möjligheter att utöva sina befogenheter om ett finansinstitut inte korrekt, till fullo eller utan onödigt dröjsmål tillmötesgår myndighetens begäran om information.

2.8 Tillsynsrapportering och informationskrav enligt den s.k. Pillar 3

2.8.1 I framtiden kan medlagstiftarna överväga att formalisera och utöka EBA:s roll avseende finansinstitutens transparens, samtidigt som duplicering av rapporteringsskyldigheter undviks. EBA skulle särskilt kunna ges i uppdrag att samordna tillsynsrapporteringen och de kvantitativa informationskraven enligt den s.k. Pillar 3 för finansinstitut, enligt vad som framgår av unionslagstiftningen, till ett samlat regelverk för rapportering, där de uppgifter som rapporteras enligt Pillar 3 utgör en delmängd av de uppgifter som omfattas av tillsynsrapporteringen. Om man integrerar dessa två kategorier av uppgifter skulle EBA kunna ta fram och underhålla en uppsättning data som omfattar dels information som lämnas i enlighet med de kvantitativa informationskraven enligt Pillar 3 och dels sådana uppgifter som extraherats från tillsynsdata. Ett sådant ramverk skulle dels gynna kreditinstituten eftersom de bara behöver rapportera respektive information en gång, och dels tillsynsmyndigheterna och andra uppgiftsanvändare som får enklare tillgång till relevant information.

2.8.2 Under EBA:s transparensgranskning framkom dessutom att kvaliteten på tillsynsdatan skulle öka avsevärt om man skapar ett ramverk för ett centralt dataregister hos EBA. Det skulle också bidra till en allmän integrering av unionens banksektor genom att underlätta marknadsaktörernas tillgång till information som rapporteras enligt Pillar 3 i Baselramverket ( 27 ) . Ett sådant ett centralt dataregister skulle offentliggöra Pillar 3-uppgifter i enlighet med kraven för finansinstitut (kvartals-, halvårs- eller årsvis) för att i slutänden göra uppgifter inom unionen lika lättillgängliga som uppgifter i Förenta staterna ( 28 ) . EBA har redan bekräftat att den är redo att inrätta den tekniska infrastruktur som behövs för ett sådant dataregister, men EBA behöver ett rättsligt mandat att offentliggöra uppgifter som en del av ett centralt register utan finansinstitutens ( 29 ) (som äger uppgifterna) uttryckliga medgivande. Ett sådant mandat bör dock inte påverka de behöriga myndigheternas befogenhet att begära in ytterligare ad hoc-information från enheter som står under tillsyn. ECB anser därför att det finns skäl att ytterligare undersöka de rättsliga och praktiska förutsättningarna för att inrätta ett centralt dataregister hos EBA.

I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till förordning ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på ECB:s webbplats.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 11 april 2018. Mario DRAGHI ECB:s ordförande

(1) COM(2017) 536 final.

(2) COM(2017) 542 final.

(3) Europeiska centralbankens yttrande CON/2018/12 av den 2 mars 2018 om ett yttrande över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 1092/2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (EUT C 120, 6.4.2018, s. 2). Alla yttranden finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

(4) Se sidan 3 i ECB:s svar på Europeiska kommissionens samråd om de europeiska tillsynsmyndigheternas verksamhet, 7 juni 2017 (nedan kallat ECB:s bidrag avseende de europeiska tillsynsmyndigheterna), finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

(6) Se den föreslagna nya artikeln 45 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(7) Se skäl 23 i förslaget till förordning.

(8) Se skäl 52 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(9) Se artikel 1.27 a i förslaget till förordning.

(10) Se sidorna 2och 3 i ECB:s bidrag avseende de europeiska tillsynsmyndigheterna.

(11) Se den föreslagna nya artikeln 47.3 jämförd med den föreslagna nya artikeln 29a i förordning (EU) nr 1093/2010.

(12) Se skäl 17 i förslaget till förordning.

(13) Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

(14) Se den föreslagna nya artikeln 29a.3 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(15) Se den föreslagna nya artikeln 47.3 i förordning (EU) nr 1093/2010 jämförd med den föreslagna nya artikeln 32 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(16) Se artikel 1.13 i förslaget till förordning.

(17) Se den föreslagna nya artikeln 31a.2 och 31a.3 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(18) Skäl 18 i förslaget till förordning.

(19) Artikel 1.17 i förslaget till förordning.

(20) Den föreslagna nya artikeln 33.2 i förordning (EU) nr 1093/2010.

(21) Den föreslagna nya artikeln 33.2a i förordning (EU) nr 1093/2010.

(22) Se den föreslagna nya artikeln 33.2c i förordning (EU) nr 1093/2010.

(23) Se den föreslagna nya artikeln 35–35h i förordning (EU) nr 1093/2010.

(24) Se skäl 20 i förslaget till förordning.

(25) Se den föreslagna nya artikeln 35f i förordning (EU) nr 1093/2010.

(26) Se den föreslagna nya artikeln 35h i förordning (EU) nr 1093/2010.

(27) Se Baselkommittén för banktillsyn Pillar 3 disclosure requirements – consolidated and enhanced framework, mars 2017, finns på Banken för internationell betalningsutjämning webbplats www.bis.org.

(28) I Förenta staterna tillhandahåller Federal Financial Institutions Examination Council (FFIEC) ett register med tillsynsdata bank-för-bank till allmänheten, finns på FFIEC:s webbplats cdr.ffiec.gov/public.

(29) Se A. Enria, Ensuring transparency in the European financial system, Official Monetary and Financial Institutions Forum (OMFIF) City Lecture, maj 2016, s. 9, finns på OMFIF:s webbplats www.omfif.org.