SV Europeiska unionens officiella tidning C 265/59

P8_TA(2015)0265

Skatteundandragande och skatteflykt som utmaningar i utvecklingsländer

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2015 om skatteundandragande och skatteflykt som utmaningar till goda styrelseformer, socialt skydd och utveckling i utvecklingsländer (2015/2058(INI))

(2017/C 265/07)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av Monterreydeklarationen (2002), den internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i Doha (2008), Parisförklaringen (2005) och Accra-agendan för åtgärder (2008),

— med beaktande av FN:s generalförsamlings resolutioner 68/204 och 68/279 om den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering, som ska hållas i Addis Abeba (Etiopien) den 13–16 juli 2015,

— med beaktande av arbetet inom FN:s expertkommitté för internationellt samarbete i skattefrågor (1),

— med beaktande av FN:s modellavtal för dubbelbeskattning mellan utvecklade länder och utvecklingsländer (2),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (3),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 21 april 2010Beskattning och utveckling – Samarbete med utvecklingsländer för att främja god förvaltning i skattefrågor (COM(2010)0163),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 5 februari 2015Ett globalt partnerskap för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling efter 2015 (COM(2015)0044),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 18 mars 2015 om skattetransparens för att bekämpa skatteflykt och skatteundandragande (COM(2015)0136),

— med beaktande av sin resolution av den 21 maj 2013 om bekämpning av skattebedrägeri, skatteundandragande och skatteparadis (4),

— med beaktande av sin resolution av den 8 mars 2011 om beskattning och utveckling – samarbete med utvecklingsländer för att främja god förvaltning i skattefrågor (5),

— med beaktande av sin resolution av den 10 februari 2010 om god förvaltning i skattefrågor (6),

— med beaktande av sin resolution av den 8 oktober 2013 om korruption inom den offentliga och den privata sektorn: inverkan på mänskliga rättigheter i tredjeländer (7),

— med beaktande av sin resolution av den 26 februari 2014 om att främja utveckling genom ansvarsfulla affärsmetoder, inklusive utvinningsindustrins roll i utvecklingsländerna (8).

— med beaktande av sin resolution av den 25 november 2014 om EU och den globala utvecklingsramen efter 2015 (9),

— med beaktande av sin resolution av den 13 mars 2014 om EU-rapporten om en konsekvent politik för utveckling 2013 (10),

— med beaktande av artikel 208 i EUF-fördraget som fastställer att utrotning av fattigdom är det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik och föreskriver en konsekvent politik för utveckling,

— med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A8-0184/2015), och av följande skäl:

A. Olagliga finansiella flöden, dvs. alla de oredovisade finansiella utflöden som inbegriper kapital som intjänats, överförts eller använts olagligen, har ofta sitt ursprung i skatteundandragande och skatteflykt, som till exempel oskälig internprissättning, vilket strider mot principen att skatter ska betalas där vinsten har gjorts. Skatteundandragande och skatteflykt har av alla stora internationella texter och konferenser om utvecklingsfinansiering pekats ut som stora hinder för mobilisering av inhemska skatteintäkter till förmån för utveckling.

B. Enligt 2014 års rapport från Global Financial Integrity stod kombinerade utländska direktinvesteringar och offentligt utvecklingsbistånd mellan 2003 och 2013 för något mindre än de olagliga utflödena. Detta olagliga utflöde av kapital är ungefär tio gånger större än det bistånd som ges till utvecklingsländer, som ska användas till fattigdomsbekämpning, välfärd och hållbar utveckling, vilket motsvarar en olaglig kapitalflykt från utvecklingsländerna på uppskattningsvis 1 000 miljarder dollar om året.

C. Att generera offentliga intäkter från utvinningsindustrin är nödvändigt för många utvecklingsländers utvecklingsstrategier, särskilt i de minst utvecklade länderna, men utvinningsindustrins potential att öka skatteintäkterna utnyttjas i allmänhet inre tillräckligt, på grund av bristfälliga skatteregler eller svårigheter att upprätthålla dem, eftersom uppgörelser mellan utvecklingsländernas regeringar och företagen inom utvinningsindustrin ofta är av ad hoc-mässig karaktär och förhandlas fram utan insyn och tydliga riktlinjer.

D. Förekomsten av stora informella sektorer i utvecklingsländernas ekonomier omöjliggör i princip en bredare inkomstbeskattning, och i länder där en stor andel av befolkningen lever i fattigdom är en stor del av BNP inte beskattningsbar.

E. Rättvisa, välbalanserade, effektiva och transparenta skattesystem ger nödvändig finansiering till regeringar, så att de kan erbjuda medborgarna de grundläggande offentliga tjänster som de har rätt till, såsom hälso- och sjukvård och utbildning för alla. En effektiv omfördelningspolitik bidrar till att minska påverkan av den växande omjämlikheten på dem som är mest behövande.

F. Enligt Unctad har 30 % av de gränsöverskridande företagsinvesteringarna gått via länder med låga skatter, som används som mellanled, innan de når sin slutdestination som produktiva tillgångar.

G. Intäkter från bolagsskatt utgör en betydande del av utvecklingsländernas nationella inkomst, vilket gör att dessa länder drabbas särskilt hårt av företagens skatteflykt, och under de senaste åren har utvecklingsländerna stadigt sänkt sina bolagsskattesatser.

H. Skatteparadis och jurisdiktioner som tillämpar sekretess som innebär att bankinformation eller finansiell information tillåts hållas privat, kombinerat med system för skattebefrielse för att locka till sig kapital och inkomster som skulle ha beskattats i andra länder, skapar en skadlig skattekonkurrens, undergräver rättvisan i skattesystemet och snedvrider handeln och investeringarna, vilket särkskilt drabbar utvecklingsländerna som årligen förlorar uppskattningsvis 189 miljarder US-dollar i skatteintäkter.

I. Beskattning kan vara en tillförlitlig och varaktig inkomstkälla i utvecklingsländer och är till skillnad från traditionella mekanismer för utvecklingsfinansiering, som subventionerade lån, stabila, men endast om det finns ett rättvist, välbalanserat, effektivt och transparent beskattningssystem, en effektiv och ändamålsenlig skatteförvaltning som främjar skattemoralen och en transparent och ansvarsfull användning av de offentliga inkomsterna kan säkras.

J. De potentiella fördelarna med en effektiv och transparent beskattning och ekonomisk politik sträcker sig bortom ökningen av tillgängliga resurser för att främja utveckling. Beskattning har positiva bieffekter för samhällsstyrningen och statsbyggandet genom att den stärker de demokratiska institutionerna, rättsstaten och det sociala kontraktet mellan regeringen och medborgarna, så att det skapas en ömsesidig koppling mellan skatter, offentliga och sociala tjänster och ansträngningar för att främja stabila offentliga finanser, vilket gynnar det långsiktiga oberoende från utländskt bistånd och gör det möjligt för utvecklingsländerna att överta äganderätten till sina politiska beslut.

K. Behovet av att öka de inhemska intäkterna har blivit mer akut i och med den finansiella och ekonomiska krisen.

L. Andelen finansiella medel som gjorts tillgängliga av utvecklingsländerna genom mobilisering av inhemska intäkter har ökat stadigt, och viktiga framsteg har gjorts inom detta område med stöd från internationella givare.

M. Utvecklingsländerna har stora politiska, administrativa och tekniska problem med att öka sina skatteintäkter till följd av otillräckliga mänskliga och finansiella resurser för att samla in skatter, otillräcklig administrativ förmåga att hantera komplexiteten i att ta ut skatt från multinationella företag, brist på infrastruktur och kapacitet för att driva in skatter, kompetensflykt från skattemyndigheter, korruption, bristande legitimitet i det politiska systemet, bristande deltagande i internationellt skattesamarbete och en ojämn inkomstfördelning och dålig förvaltning på skatteområdet.

N. Det rådande världsläget med avreglerad handel och det gradvisa undanröjandet av handelsbarriärer de senaste decennierna har ökat den gränsöverskridande handeln med varor. Detta har dock skapat problem för de utvecklingsländer som till stor del är beroende av skatteintäkter från handeln (särskilt de minst utvecklade länderna), när det gäller att kompensera för lägre handelsskatter och att skifta till andra typer av inhemska resurser, särskilt en välbalanserad skattemix.

O. På senare år har det skett en ökning av antalet skatteavtal mellan utvecklade länder och utvecklingsländer som har använts för att sänka skatterna för gränsöverskridande finansiella överföringar, vilket har reducerat utvecklingsländernas förmåga att mobilisera inhemska resurser till ett minimum och gett multinationella företag möjligheter att undvika beskattning. I en konsekvensanalys som nyligen genomfördes av de nederländska myndigheterna konstaterades att det nederländska skattesystemet underlättade undandragande av källskatt, vilket har lett till utebliven utdelning och ränta från innehållna skatteintäkter i utvecklingsländer till ett värde av 150–550 miljoner euro om året (11).

P. Utvecklingsländer har mycket låga skatteintäkter jämfört med utvecklade ekonomier (med en skattekvot på 10–20 % jämfört med 30–40 % i OECD-länderna) och kännetecknas av extremt snäva skatteunderlag. Det finns stor potential att bredda skattebasen och öka mängden skatteintäkter för att kunna tillhandahålla nödvändiga medel för grundläggande statliga tjänster.

Q. Utvecklingsländerna har försökt attrahera investeringar huvudsakligen genom att erbjuda olika skatteincitament och skatteundantag som inte är transparenta eller baserade på korrekta analyser av kostnader och fördelar. Ofta har man misslyckats med att attrahera verkliga och hållbara investeringar och försatt utvecklingsländerna i konkurrens med varandra om att kunna erbjuda den mest fördelaktiga skattebehandlingen. Detta har lett både till otillfredsställande resultat när det gäller ändamålsenliga och effektiva skattesystem och till skadlig skattekonkurrens.

R. Medlemsstaterna har redan förbundit sig att avsätta 0,7 % av sin BNP till offentligt utvecklingsbistånd, och mängden bistånd till stöd för mobilisering av inhemska resurser är fortfarande låg och motsvarade mindre än 1 % av det totala offentliga utvecklingsbiståndet 2011. Endast uppskattningsvis 0,1 % (118,4 miljoner US-dollar) av det offentliga utvecklingsbiståndet tilldelades kapacitetsuppbyggnad i skattefrågor under 2012.

S. Många av utvecklingsländerna når inte ens upp till den minimiskattenivå som är nödvändig för att finansiera sina grundläggande funktioner och offentliga tjänster och sitt arbete för att minska fattigdomen.

T. EIB, EBRD och medlemsstaternas institut för biståndsfinansiering stöder privata företag i utvecklingsländer direkt genom att tillhandahålla lån, eller indirekt genom att stödja finansiella intermediärer såsom affärsbanker och riskkapitalfonder, som sedan lånar vidare till eller investerar i företag.

U. Utvecklingsländerna bör vara bättre representerade i det internationella skattesamarbetets strukturer och förfaranden för att kunna delta på lika villkor i utformningen och reformen av global skattepolitik.

V. Expertkommittén för internationellt samarbete i skattefrågor är ett underorgan inom Ekonomiska och sociala rådet som ägnar sig särskilt åt utvecklingsländer och övergångsekonomier.

W. Att samla in tillräckligt med offentliga finanser kan vara avgörande för att främja mer jämlika samhällen som förkastar diskriminering mellan män och kvinnor och ger särskilt stöd åt barn och andra utsatta grupper.

1. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta fram en omfattande handlingsplan, i form av ett meddelande, för att stödja utvecklingsländerna i kampen mot skatteundandragande och skatteflykt och för att hjälpa dem att inrätta rättvisa, välbalanserade, effektiva och transparenta skattesystem, som tar i beaktande det arbete som OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd bidrar med inför den internationella konferens om utvecklingsfinansiering som ska hållas i Addis Abeba (Etiopien) den 13–16 juli 2015 samt den påverkan som internationella skatteavtal har på utvecklingsländer.

2. Europaparlamentet håller fast vid att effektiv mobilisering av inhemska resurser och förbättrade skattesystem kommer att bli en avgörande faktor för uppnåendet av ramen för tiden efter 2015, som ersätter millennieutvecklingsmålen och utgör en hållbar strategi för att på lång sikt bli kvitt beroendet av utländskt bistånd, och att effektiva och rättvisa skattesystem är avgörande för fattigdomsutrotningen, kampen mot orättvisor, god samhällsstyrning och statsbyggandet. Parlamentet påminner om att viss gränsöverskridande ekonomisk verksamhet har påverkat länders förmåga att generera inhemska statsintäkter och att välja sin beskattningsstruktur, eftersom kapitalets ökade rörlighet, kombinerat med användningen av skatteparadis, har förändrat villkoren för beskattningen i grunden. Parlamentet uttrycker oro över korruptionsnivån och över att det saknas insyn i den offentliga förvaltningen, vilket hindrar investeringar av skatteintäkter i statsbyggande, offentliga tjänster eller offentlig infrastruktur.

3. Europaparlamentet påpekar att skatteresurser fortfarande bara utgör en liten andel av BNP i de flesta utvecklingsländer, vilket gör dem särskilt sårbara för enskilda skattebetalares och företags skatteundandragande och skatteflykt. Parlamentet understryker att detta leder till stora ekonomiska förluster för utvecklingsländerna, vilket gynnar korruption och skadar EU:s utvecklingspolitik, och att lämpliga åtgärder, på nationell, europeisk och internationell nivå, för att stoppa detta, bör vara en central fråga för EU och dess medlemsstater, med beaktande av utvecklingsländernas behov och hinder när det gäller att få tillgång till sina skatteintäkter. Parlamentet anser att EU bör inta en ledarroll i de internationella ansträngningarna för att slå ner på skatteparadis, skattebedrägeri och skatteflykt, samarbeta med utvecklingsländerna för att motarbeta det aggressiva skatteunderdragande som vissa transnationella företag ägnar sig åt, samt att söka vägar att hjälpa utvecklingsländerna att motstå påtryckningarna om att konkurrera med skatter.

Handlingsplan för att bekämpa skatteundandragande och skatteflykt i utvecklingsländer

4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta konkreta och effektiva åtgärder för att stödja utvecklingsländerna och ramarna för regional skatteförvaltning, såsom African Tax Administration Forum och Inter-American Centre of Tax Administrations, i kampen mot skatteundandragande och skatteflykt, utarbetandet av en rättvis, välbalanserad, effektiv och transparent skattepolitik och främjandet av administrativa reformer, och för att öka andelen bistånd och utvecklingsbistånd som går till ekonomiskt och tekniskt stöd till de nationella skatteförvaltningarna i utvecklingsländerna. Parlamentet anser att detta stöd ska tillhandhållas för att stärka rättsliga och korruptionsbekämpande organ i dessa länder. Parlamentet efterlyser att man sammanför expertis från den offentliga sektorn i medlemsstaterna och mottagarländerna i syfte att förstärka samarbetet och samtidigt åstadkomma konkreta preliminära resultat för mottagarländerna. Parlamentet stöder planeringen av workshoppar, utbildningar, expertuppdrag, studiebesök och rådgivning.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att sätta god förvaltning i skattefrågor och rättvis, välbalanserad, effektiv och transparent skatteuppbörd högt upp på dagordningen i sin politiska dialog (om politik, utveckling och handel) och i alla avtal om utvecklingssamarbete med partnerländer, öka egenansvaret och den inhemska ansvarsskyldigheten genom att främja en miljö där de nationella parlamenten på ett meningsfullt sätt kan bidra till utformningen och tillsynen av nationella finanser, inbegripet inhemska intäkter och skattefrågor, och stödja det civila samhällets roll när det gäller att säkerställa allmänhetens kontroll över skatteförvaltningen och bevakningen av fall av skattebedrägeri, bland annat genom att inrätta effektiva system för att skydda visselblåsare och journalistiska källor.

6. Europaparlamentet kräver att information om faktiska ägare av företag, stiftelser och andra institutioner snabbt görs tillgänglig för allmänheten i ett öppet dataformat, för att förhindra att anonyma skalbolag och liknande juridiska former används för penningtvätt, finansiering av olaglig verksamhet eller terroristverksamhet och för att dölja korrupta och kriminella personers identitet och stölder av offentliga medel och vinster från olaglig handel och skatteundandragande. Parlamentet anser vidare att alla länder åtminstone bör anta och fullt ut genomföra rekommendationerna om penningtvätt från arbetsgruppen för finansiella åtgärder.

7. Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att genomdriva principen att börsnoterade och icke börsnoterade multinationella företag i alla länder och inom alla sektorer, särskilt företag som utvinner naturtillgångar, måste införa landsspecifik rapportering som standard, vilket innebär att de för varje land som de bedriver verksamhet i, inom ramen för årsrapporten, måste offentliggöra namnen på alla dotterbolag och deras respektive ekonomiska resultat, relevant skatteinformation, tillgångar och antal anställda och säkerställa att denna information görs tillgänglig för allmänheten, samtidigt som den administrativa bördan minimeras genom att mikroföretag undantas. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett lagstiftningsförslag om en vederbörlig ändring av redovisningsdirektivet. Parlamentet påminner om att offentlig insyn är en viktig åtgärd för att rätta till det nuvarande skattesystemet och skapa förtroende bland allmänheten. Parlamentet uppmanar OECD att rekommendera att den föreslagna mallen för landsspecifik rapportering ska offentliggöras av alla multinationella företag, för att säkerställa att alla skattemyndigheter i alla länder har tillgång till utförlig information som gör det möjligt att utvärdera risker för internprissättning och avgöra det effektivaste sättet att utnyttja revisionsresurser på. Parlamentet understryker att skatteundantag och andra fördelar som beviljas utländska investerare genom bilaterala skatteavtal ger de multinationella företagen illojala konkurrensfördelar gentemot inhemska bolag, särskilt små och medelstora företag.

8. Europaparlamentet efterlyser en översyn av de skattemässiga villkoren och bestämmelserna för företag inom utvinningsindustrin. Parlamentet uppmanar EU att utöka sitt stöd till utvecklingsländerna till stöd för målet att beskatta utvinningen av naturtillgångar tillräckligt, stärka värdregeringarnas förhandlingsläge för att de ska få bättre avkastning från sina naturtillgångar och stimulera diversifieringen av deras ekonomi. Parlamentet stöder utvinningsindustrins initiativ för ökad öppenhet och utvidgningen av det till tillverknings- och råvaruhandelsföretag.

9. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av en mekanism för automatiskt informationsutbyte, vilket är ett grundläggande verktyg för att öka den globala transparensen och samarbetet i kampen mot skatteundandragande och skatteflykt. Parlamentet erkänner dock att utvecklingsländerna behöver kontinuerligt stöd i form av ekonomisk hjälp, tekniskt stöd och tid för att kunna bygga upp den kapacitet som krävs för att skicka och behandla information. Parlamentet betonar därför vikten av att säkerställa att OECD:s globala standard för automatiskt utbyte av information innehåller en övergångsperiod för utvecklingsländer och att erkänna att de länder som saknar resurser och kapacitet för att inrätta nödvändig infrastruktur för att samla in, förvalta och dela den nödvändiga informationen skulle kunna stängas ute om standarden görs ömsesidig. Parlamentet anser vidare att en enhetlig standard för sekretess bör införas.

10. Europaparlamentet efterlyser en världsomfattande definition på skatteparadis och sanktioner mot dem som använder sig av sådana, och vill att det upprättas en svart lista över länder som inte bekämpar skatteflykt eller som accepterar det, även inom EU. Parlamentet uppmanar EU att stödja ekonomisk omställning i de utvecklingsländer som tjänar som skatteparadis. Parlamentet uppmanar de medlemsstater som har besittningar och territorier som inte är en del av unionen att samarbeta med myndigheterna i dessa områden för att anta principerna om skattetransparens och säkerställa att ingen av dem tjänar som skatteparadis.

11. Europaparlamentet uppmanar Europeiska unionen och dess medlemsstater att vid förhandlingar om skatte- och investeringsavtal med utvecklingsländer se till att inkomster eller vinster från gränsöverskridande verksamhet beskattas i ursprungslandet, där värdet utvinns eller skapas. Parlamentet betonar att FN:s modellavtal för skatter säkerställer en rättvis fördelning av beskattningsrätter mellan ursprungs- och bosättningsländer. Parlamentet betonar att Europeiska unionen och dess medlemsstater vid förhandlingar om skatteavtal bör följa principen om en konsekvent politik för utveckling som fastställs i artikel 208 i EUF-fördraget.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och samtliga medlemsstater att följa några medlemsstaters exempel och genomföra konsekvensbedömningar av den europeiska skattepolitiken i utvecklingsländerna och utbyta bästa praxis i syfte att stärka en konsekvent politik för utveckling, förbättra de metoder som används i dag och ta större hänsyn till negativa spridningseffekter för utvecklingsländerna och ländernas särskilda behov. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang kommissionens reviderade handlingsplan mot skatteundandragande och skatteflykt som ska läggas fram 2015, och uppmanar medlemsstaterna att snabbt enas om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas.

13. Europaparlamentet uttrycker sitt helhjärtade stöd för alla befintliga internationella initiativ för att reformera det globala systemet, inklusive OECD:s initiativ om urholkning av skattebasen och överföring av vinster, med fokus utvecklingsländernas ökade deltagande i strukturerna och förfarandena för internationellt skattesamarbete. Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att se till att FN:s skattekommitté omformas till ett verkligt mellanstatligt organ som är bättre utrustat och har tillräckliga extraresurser inom ramen för FN:s ekonomiska och sociala råd för att säkerställa att utvecklingsländerna kan delta på lika villkor i utformningen och reformen av de befintliga internationella skattereglerna. Parlamentet betonar att sanktioner bör övervägas både för icke-samarbetsvilliga länder och territorier och för finansinstitut som är verksamma i skatteparadis.

14. Europaparlamentet betonar att tillräckliga offentliga finanser kan bidra till en jämnare könsbalans och tillhandahålla verktyg för att stödja barn och utsatta grupper i samhället på ett bättre sätt, och erkänner att skatteundandragande inte enbart påverkar individers välfärd, utan är särskilt skadligt för fattiga hushåll och låginkomsthushåll, där kvinnorna ofta är oproportionerligt representerade.

15. Europaparlamentet konstaterar med oro att många utvecklingsländer befinner sig i ett väldigt svagt förhandlingsläge gentemot vissa utländska direktinvesterare. Parlamentet anser att företagen bör vara skyldiga att göra detaljerade åtaganden beträffande investeringarnas positiva spridningseffekter för den lokala och/eller nationella samhällsekonomiska utvecklingen i värdlandet. Parlamentet uppmanar kommissionen, rådet och partnerländernas regeringar att säkerställa att skatteincitament inte utgör ytterligare alternativ för skatteflykt. Parlamentet understryker att incitamenten bör göras mer transparenta och i bästa fall syfta till att främja investeringar i hållbar utveckling.

16. Europaparlamentet uppmanar EIB, EBRD och medlemsstaternas institut för biståndsfinansiering att övervaka och säkerställa att företag eller andra juridiska personer som tar emot stöd inte ägnar sig åt skatteflykt eller skatteundandragande genom att interagera med finansiella intermediärer i offshorecentrum och skatteparadis eller genom att underlätta olagliga penningflöden, och att utöka sin öppenhetsstrategi genom att till exempel göra alla sina rapporter och undersökningar tillgängliga för allmänheten. Parlamentet uppmanar EIB att tillämpa tillbörlig aktsamhet och kräva årlig landsspecifik rapportering, spåra faktiska ägare och kontrollera internprissättning för att säkerställa insyn i investeringarna och förhindra skatteundandragande och skatteflykt.

o

o o

17. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.

(1) http://www.un.org/esa/ffd/tax/

(2) http://www.un.org/esa/ffd/tax/unmodel.htm

(3) EUT L 309, 25.11.2005, s. 15.

(4) Antagna texter, P7_TA(2013)0205.

(5) EUT C 199 E, 7.7.2012, s. 37.

(6) EUT C 341 E, 16.12.2010, s. 29.

(7) Antagna texter, P7_TA(2013)0394.

(8) Antagna texter, P7_TA(2014)0163.

(9) Antagna texter, P8_TA(2014)0059.

(10) Antagna texter, P7_TA(2014)0251.

(11) Evaluation issues in financing for development Analysing effects of Dutch corporate tax policy on developing countries, studie beställd av IOB (Policy and Operations Evaluation Department) vid Nederländernas utrikesministerium, november 2013