EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 31.03.1998 
KOM(1998) 217 slutlig 
96/0161 (COD) 
Ändrat förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om försäljning och garantier avseende 
konsumtionsvaror 
(framlagt av kommissionen enligt artikel 189a.2 i EG-fördraget) 

Motivering 
I. Återblick över ärendets gång 
Europeiska gemenskapernas kommission antog den 18 juni 1996 förslaget till direktiv 
om försäljning och garantier avseende konsumtionsvaror, som överlämnades till 
Europaparlamentet och rådet den 23 augusti 1996. 
Förslaget lades fram för rådet (konsumentfrågor) den 25 november 1996. 
Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande vid sitt 340:e 
plenarsammanträde den 27 och 28 november 1996, på förslag från sin föredragande 
Harald Ettl och sin medföredragande Christos Folias. 
Förslaget till direktiv diskuterades i rådet (konsumentfrågor) den 3 november 1997. 
Den 10 mars 1998 antog Europaparlamentet sitt yttrande i en lagstiftningsresolution, 
på förslag från sin föredragande, Annemarie Kuhn. I denna resolution uppmanar 
parlamentet kommissionen att ändra sitt förslag i enlighet med parlamentets 
ändringsförslag. 
II. Kommentarer till ändringsförslagen 
Europaparlamentets ändringsförslag kan delas in i flera olika kategorier. De gäller 
bland annat tillämpningsområdet för förslaget till direktiv, begreppet avtalsenlighet, 
konsumentens rättigheter, bestämmelser för utövande av rättigheterna, tillverkarens 
skyldigheter, marknadsgarantierna samt slutbestämmelserna. 
i-
1. Tillämpningsområde ' 
Ändringsförslag nr 2, 11, 12, 13, 14, 15, 16 och 17 gäller tillämpningsområdet för 
förslaget till direktiv. Kommissionen godkände helt och hållet ändringsförslag nr 11, 
14,15 och 17. 
Ändringsförslag nr 12 och 16 godkändes med redaktionella ändringar. I 
ändringsförslag nr 12, utgick "med undantag av fast egendom", eftersom detta redan 
framgår av begreppet "lös egendom". När det gäller ändringsförslag nr 16 bör uttrycket 
och/eller undvikas. I denna definition räcker det att ange "eller", eftersom det inte 
handlar om ett alternativt, utan ett kumulativt "eller". 
Ändringsförslag nr 2 och 13 godkändes delvis. När det gäller ändringsförslag nr 2, 
utgick "hyresavtal", eftersom detta skulle innebära en ändring av direktivets 
tillämpningsområde, som inte kan göras i ett stycke i ingressen. Termerna 
"verksamhet som drivs med stadgar" godkändes inte. Artikel 1.2 c i det ursprungliga 
förslaget överensstämmer med traditionella definitioner i befintliga direktiv. Därför bör 
så små anpassningar som möjligt göras. Den del av ändringsförslaget som syftar till att 
inbegripa bytesavtal i tillämpningsområdet uppfyller i själva verket ett praktiskt behov. 
Det är däremot inte nödvändigt att inbegripa verksamhet som drivs med stadgar, särskilt 
med tanke på att denna ändring har liten praktisk betydelse. 
Kommissionen godkände slutligen inte det första ändringsförslaget. Argumenteringen 
i direktivet grundas emellertid på två aspekter, den inre marknaden och skyddet av 
konsumenterna. Med beaktande av parlamentets avsikt att stärka den 
konsumentpolitiska aspekten införde kommissionen ett nytt stycke i ingressen i det 
ändrade förslaget, som förstärker denna aspekt genom att återge den relevanta 
ordalydelsen i artikel 129a. 
2. Begreppet avtalsenlighet 
Ändringsförslag nr 18, 19, 20, 21, 22 och 23 avser begreppet avtalsenlighet. 
Kommissionen godkände ändringsförslag nr 19,20,21 och 23. 
Ändringsförslag nr 18 och 22 kunde inte godtas eftersom de inte ingick i begreppet 
avtalsenlighet enligt artikel 2. Avsikten med ändringsförslag nr 18 täcks redan av 
artikel 2.2 d. I det praktiska affärslivet är det dessutom inte vanligt att tillverkaren visar 
upp ett varuprov eller en modell för konsumenten. De aspekter som anges i 
ändringsförslag nr 22 omfattas av artikel 2.2 d, som gäller kvalitetsmässiga aspekter, 
medan artikel 2.2 b handlar om varans vanliga användning. 
3. Konsumentens rättigheter 
Ändringsförslag nr 24, 26, 29 och 45 gäller konsumentens rättigheter. Kommissionen 
godkände ändringsförslag nr 29 och 45. 
-2-
Ändringsförslag nr 24 och 26 kunde endast delvis godkännas. När det gäller 
ändringsförslag nr 24, är det lämpligt att inte lägga till att överlämnandet skall vara 
"faktiskt". Termen överlämnande i sig ger medlemsstaterna en tillräcklig marginal när 
det gäller överföringen, utan att man berör det övergripande problemet med riskens 
övergång, som regleras på många skilda och detaljerade sätt i nationell lagstiftning. Den 
del av ändringsförslag nr 26 i vilken den andra och tredje strecksatsen utgick godkändes 
inte. Dessa inskränkningar begränsar säljarens övergripande ansvar för de förklaringar 
inför allmänheten som tillverkaren eller dennes företrädare och är särskilda uttryck för 
den allmänna principen om god affärssed. 
4. Bestämmelser för utövande av rättigheterna 
Ändringsförslag nr 7, 27, 29, 30, 32 och 33 gäller bestämmelser för utövande av 
konsumentens rättigheter. Kommissionen godkände ändringsförslag nr 7, 29, 30, 32 
och 33. 
Ändringsförslag nr 27 godkändes inte av samma orsak som är knuten till 
subsidiaritetsprincipen och som redan angavs i ändringsförslag nr 24. Termen 
överlämnande i sig ger medlemsstaterna en tillräcklig marginal när det gäller 
överföringen utan att man berör det övergripande problemet med riskens övergång, som 
regleras på många skilda och detaljerade sätt i nationell lagstiftning. 
Artikel 4 i det ursprungliga förslaget har utgått. Denna bestämmelse utformades för att 
balansera konsumentens fria val mellan sina fyra rättigheter. Med tanke på att detta fria 
val begränsades genom att en rangordning införde bland konsumentens rättigheter, 
tillsammans med kriterier som även begränsade konsumentens val bland de två första 
rättigheterna, är därför bestämmelsen i artikel 4 första stycket inte längre motiverade. 
Artikel 4.2 står i motsatsförhållande till ändringsförslag nr 33, som nu utgör den nya 
artikeln 5, och bör därför utgå. 
5. Tillverkarens ansvar 
Ändringsförslag nr 3, 4, 5, 10 och 25 gäller tillverkarens ansvar. Kommissionens 
anser för närvarande att det är lämpligt att lämna denna fråga till medlemsstaterna. 
Såsom angavs i det näst sista stycket i ingressen skulle en ändring kunna övervägas 
mot bakgrund av den erfarenhet som görs i samband med genomförandet av detta 
direktiv. Konsumentens rättigheter och generellt sett direktivets nuvarande 
uppbyggnad är dessutom inte anpassade till denna lösning. 
Ändringsförslag nr 6 och 48 gäller tillverkarens skyldighet att ange en kontaktadress 
där konsumenten kan få upplysningar till stöd för sina reklamationer. Dessa 
ändringsförslag godkändes inte. Det system som införs genom dessa ändringar skulle 
kunna utgöra ett hinder för den inre marknaden. 
Ändringsförslag nr 31 gäller slutligen förhållandet mellan tillverkaren och säljaren. 
Den andra delen av detta ändringsförslag godkändes inte av kommissionen. I denna 
del införs ett liknande villkor till förmån för säljaren som i artikel 6.1 i det 
ursprungliga förslaget, vilket inte är motiverat. Behovet av att skydda en 
yrkesverksam säljare är av mindre vikt än att skydda konsumenten. I de nationella 
rättsordningarna regleras förhållandet mellan näringsidkare huvudsakligen genom 
avtalsfrihet. 
6. Marknadsgarantier 
Ändringsförslag nr 8 och 36 om marknadsgarantier kunde godtas. 
7. S-lutbestämmelser 
Ändringsförslag nr 9 gäller säljarens information till konsumenten om kundtjänst. 
Ändringsförslag nr 38 handlar om allmänna åtgärder för att upplysa konsumenterna 
om deras rättigheter. Kommissionen godkände ändringsförslag nr 38. Ändringsförslag 
nr 9, som hänförde sig till ett ändringsförslag som Europaparlamentet inte hade 
antagit, godkändes däremot inte av kommissionen eftersom det inte hänförde sig till 
någon bestämmelse i förslaget. 
Kommissionen godkände inte ändringsförslag nr 39, där det införs en skyldighet för 
kommissionen att utarbeta en rapport om tillämpningen. En sådan rapport är inte 
nödvändig om det inte handlar om ett särskild ämnesområde med konkret fråga. Med 
hänsyn till att övergångsbestämmelserna bör införas inom ett mycket viktigt och 
komplext område i nationell civilrätt, skulle dessutom en tvåårig tidsfrist vara alltför 
kort för att analysera erfarenheterna av tillämpningen. 
I ändringsförslag nr 40 införs detta förslag till direktiv i bilagan till direktivet om om 
förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen. På grund av tekniska 
lagstiftningsorsaker godtas ändringen med redaktionella förändringar. 
Ändringsförslag nr 42 om villkoret med internationell privaträtt i förslaget till direktiv 
godkändes. 
Ändringsförslag nr 43 om möjligheter att överklaga godkändes inte. Denna fråga är 
alltför komplex och berör för många frågor utanför räckvidden för detta förslag till 
direktiv för att denna skall kunna regleras i detta sammanhang. 
-4 
III. Sammanfattning 
KOMMISSIONENS SYNPUNKTER PÅ ' 
PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG 
Andring 
sforslag 
nr 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 
16 
17 
18 
19 
20 
21 Bestammelse 
Första beaktandemeningen 
Stycket 3a i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
(nytt) 
Stycket 6 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 6a i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
(nytt) 
Stycket 7 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 7a i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
(nytt) 
Stycket 8 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 9 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 10a i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
(nytt) 
Stycket 11 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Artikel 1.2a) 
Artikel 1.2 b) 
Artikel 1.2 c) 
Artikel 1.2 d) 
Artikel 1.2d)a(ny) 
Artikel 1.2 d)a (ny) 
Artikel 1.2a (ny) 
Artikel 2.2 a) 
Artikel 2.2 c) 
Artikel 2.2 d) 
Artikel 2.2a (ny) Kommissionen 
Avvisat 
Godkänt under 
förutsättning att 
ett element utgår 
Avvisat 
Avvisat 
Avvisat 
Avvisat 
Godkänt 
Godkänt 
Avvisat 
Avvisat 
Godkänt 
Godkänt under 
förutsättning att 
en redaktionell 
ändring görs 
Delvis godkänt 
Godkänt 
Godkänt 
Godkänt under 
förutsättning att 
en redaktionell 
ändring görs 
Godkänt 
Avvisad 
Godkänt 
Godkänt 
Godkänt Ny numrering 
Femte stycket i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 10 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Stycket 11 i ingressen, 
beaktandemeningen oräknad 
Artikel 1.2 a) 
Artikel 1.2 b) 
Artikel 1.2. c) 
Artikel 1.2 d) 
Artikel 1.2 e) 
Artikel 1.2 f) 
Artikel 1.3 
Artikel 2.2 c) 
Artikel 2.2 d) 
Artikel 2.3 
-5 
22 
23 
24 
25 
26 
27 
29 
30 
31 
32 
33 
36 
38 
39 
40 
42 
43 
45 
48 Artikel 2.2b (ny) 
Artikel 2.3 
Artikel 3.1 
Artikel 3.1a) (ny) 
Artikel 3.2 
Artikel 3.3 
Artikel 3.4 stycket 2a (nytt) 
Artikel 3.4 stycket 2b (nytt) 
Artikel 3.5 
Artikel 3 a (ny) 
Artikel 3b (ny) 
Artikel 5 
Artikel 5b (ny) 
Artikel 5c (ny) 
Artikel 5d (ny) 
Artikel 6.2 
Artikel 7.2 
Artikel 3.4 
Artikel 3c (ny) Avvisat 
Godkänt 
Delvis godkänt 
Avvisat 
Endast den första 
delen godkänd 
Avvisat 
Godkänt 
Godkänt 
Endast första 
delen godkänd 
Godkänt 
Godkänt under 
förutsättning att 
en ändring görs. 
Godkänt 
Godkänt 
Avvisat 
Godkänt med 
redaktionella 
ändringar 
Godkänt 
Avvisat 
Godkänt 
Avvisat Artikel 2.4 
Artikel 3.1 
Artikel 3.2 första 
strecksatsen 
Artikel 3.5 
Artikel 3.6 
Artikel 3.7 
Artikel 4 
Artikel 5 
Artikel 6 
Artikel 7 
Artikel 8 
Artikel 9.2 
Artikel 10 
Artikel 3.4 
Ovanstående tabell visar att kommissionen har godkänt 26 av de 40 ändringsförslag 
som Europaparlamentet antog. Vissa godkändes endast delvis, med redaktionella 
ändringar eller med ändringar i sak. 
6-
Ändrat förslag till europaparlamentets och rådets direktiv om 
försäljning och garantier avseende konsumtionsvaror 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA 
UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA 
DIREKTIV 
med beaktande av fördraget om 
upprättandet av den Europeiska 
gemenskapen, särskilt artikel 100a, 
med beaktande av kommissionens förslag, 
med beaktande av Ekonomiska och sociala 
kommitténs yttrande 
i enlighet med det förfarande som 
föreskrivs i artikel 189b i fördraget, och 
med beaktande av följande: Ingen ändring 
Gemenskapen bidrar till att en hög 
konsumentskyddsnivå uppnås genom 
åtgärder som beslutas inom ramen för 
förverkligandet av den inre marknaden. 
Den inre marknaden omfattar ett område Ingen ändring 
utan inre gränser där fri rörlighet för varor, 
personer, tjänster och kapital säkerställs. 
Den fria rörligheten för varor gäller inte 
endast för yrkesmässig handel utan även 
för enskilda personer. Detta innebär att 
konsumenter som är bosatta i en 
medlemsstat skall kunna göra inköp med 
full sakkunskap inom en annan 
medlemsstats territorium på grundval av 
en uppsättning skäliga grundregler som 
reglerar köp av konsumtionsvaror. 
Medlemsstaternas lagstiftning avseende Ingen ändring 
försäljning av konsumtionsvaror uppvisar 
ett flertal skillnader med följden att de 
nationella marknaderna för försäljning av 
konsumtionsvaror skiljer sig åt och att 
snedvridning av konkurrensen kan uppstå 
bland säljarna. 
n 
Den konsument som söker dra nytta av Ingen ändring 
den stora marknadens fördelar genom att 
köpa varor i en annan medlemsstat än i 
hemlandet, spelar en väsentlig roll för 
fullbordandet av den inre marknaden 
genom att förhindra ett konstlat 
återuppbyggande av nya gränser och en 
uppdelning av marknaderna. Dessa 
möjligheter utökas i stor utsträckning 
genom ny kommunikationsteknik som gör 
det enkelt att få tillgång till andra 
medlemsstaters distributionssystem eller 
till internationella sådana. I avsaknad av en 
minimal harmonisering av reglerna om 
köp av konsumtionsvaror riskerar 
utvecklingen av varuförsäljning genom ny 
kommunikationsteknik på distans att 
hindras. 
Försäljning av konsumtionsvaror skall 
omfatta alla typer av avtal där en säljare 
förser en konsument med varor, 
inberäknat avtal där varorna tillhandahålls 
i utbyte mot någon annon egendom i 
stället för mot en köpesumma samt avtal 
om avbetalningsköp där äganderätten till 
varan inte övergår till konsumenten innan 
alla delbetalningar vederbörligen 
verkställts. 
Införandet av enhetliga minimala Ingen ändring 
grundrättigheter för konsumenter, som 
gäller oavsett var i Europeiska unionen 
varorna köpts, kommer att stärka 
konsumenternas tilltro och göra det 
möjligt för dessa att dra större nytta av de 
fördelar som upprättandet av den inre 
marknaden medför. 
De huvudsakliga svårigheter Ingen ändring 
konsumenterna stöter på och den största 
källan till konflikter med säljarna gäller 
varor som inte är avtalsenliga. I detta 
avseende bör därför en tillnärmning av 
nationell lagstiftning ske när det gäller 
försäljning av konsumtionsvaror, utan att 
detta står i strid med bestämmelser och 
principer i nationell lagstiftning avseende 
f 
regler för avtalsrättsligt och 
utomobligatoriskt ansvar. 
Varorna bör framför allt överensstämma Ingen ändring 
med bestämmelserna i avtalet. Begreppet 
avtalsenlighet kan anses utgöra en 
gemensam grund för skilda nationella 
rättstraditioner. Säljaren bör vara den som 
är direkt ansvarig gentemot konsumenten 
för varors avtalsenlighet. Detta är den 
traditionella lösning som stadfästs i 
medlemsstaternas lagstiftning. Säljaren bör 
icke desto mindre kunna rikta krav mot sin 
egen säljare eller mot tillverkaren när den 
bristande överensstämmelsen beror på 
deras handlande eller förbiseende. 
När varan inte är avtalsenlig bör 
konsumenten medges rätten antingen att få 
varan reparerad eller utbytt, eller att som 
gottgörelse få avdrag på det pris som 
betalats, eller att få köpeavtalet hävt. Det 
är dock nödvändigt att begränsa tiden för 
utövandet av dessa rättigheter och att 
fastställa tidsfrister under vilka 
rättigheterna får utövas gentemot säljaren. Ingen ändring 
För att garantera säkerhet i transaktionerna 
och lojalitet i förhållandet mellan parterna 
bör konsumenten åläggas plikten att inom 
en kort tidsperiod till säljaren reklamera 
alla konstaterade brister i varans 
överensstämmelse med avtalet. För att 
göra det möjligt för parterna att finna 
lösningar i godo utan att genast behöva gå 
till domstol för att värna om sina 
rättigheter, bör det fastställas att 
konsumentens reklamation på grund av 
varans bristande överensstämmelse 
avbryter preskriptionstiden. Utgår 
'•'-? 
När det gäller vissa varuslag är det allmän 
praxis att säljarna eller tillverkarna 
erbjuder garantier på sina varor som syftar 
till att skydda konsumenterna mot alla fel 
som kan komma att visa sig inom en viss 
tid. Denna praxis kan medverka till att öka 
konkurrensen på marknaden. Dessa 
garantier kan dock vara ett enkelt 
reklamtrick och visa sig vara vilseledande 
för konsumenten. För att säkerställa 
insynen på marknaden bör vissa 
gemensamma principer för garantier som 
erbjuds av marknadsaktörerna fastställas. När det gäller vissa varuslag är det allmän 
praxis att säljarna eller tillverkarna 
erbjuder marknadsgarantier på sina varor 
som syftar till att skydda konsumenterna 
mot alla fel som kan komma att visa sig 
inom en viss tid. Denna praxis kan 
medverka till att öka konkurrensen på 
marknaden. Dessa garantier kan dock 
vara ett enkelt reklamtrick och visa sig 
vara vilseledande för konsumenten. För 
att säkerställa insynen på marknaden bör 
gemensamma principer för garantier som 
erbjuds av marknadsaktörerna fastställas. 
Det bör inte vara möjligt att göra några Ingen ändring 
avsteg från de rättigheter som medges 
konsumenterna genom överenskommelser 
mellan parterna, vilket skulle leda till att 
innehållet i rättsskyddet urholkas. 
Konsumenten bör alltid kunna åberopa de 
rättigheter som följer av detta direktiv eller 
av all annan tillämplig nationell 
lagstiftning, även om denne accepterar att 
garantin skall gälla. Det konsumentskydd 
som följer av detta direktiv bör inte få vara 
lägre på grund av att lagen i ett tredje land 
tillämpas på avtalet. 
Lagstiftning och rättspraxis på detta Ingen ändring 
område i de olika medlemsstaterna vittnar 
om en ökad omsorg om att säkerställa en 
hög konsumentskyddsnivå. Mot bakgrund 
av denna utveckling samt den erfarenhet 
som vinns vid genomförandet av detta 
direktiv kan det visa sig nödvändigt att gå 
ännu längre i harmoniseringen och då 
bland annat genom att föreskriva ett direkt 
ansvar för tillverkaren när det gäller de fel 
som denne är ansvarig för. 
Medlemsstaterna bör på det område som Ingen ändring 
regleras av detta direktiv kunna anta eller 
behålla strängare bestämmelser för att 
säkerställa en högre nivå på 
konsumentskyddet. 
/o 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Tillämpningsområde och definitioner 
1. Detta direktiv syftar till en tillnärmning Ingen ändring 
av medlemsstaternas bestämmelser i lagar 
och andra författningar om försäljning och 
garantier avseende konsumtionsvaror i 
syfte att säkerställa en enhetlig miniminivå 
på konsumentskyddet inom ramen för den 
inre marknaden. 
2.1 detta direktiv avses med: 
a) "Konsument": Varje fysisk person som, 
i avtal som omfattas av detta direktiv, 
handlar i syften som inte direkt ingår i 
dennes yrkesverksamhet. 
b) "Konsumtionsvara": Varje vara som 
normalt är avsedd för slutligt bruk eller 
konsumtion, med undantag för fast 
egendom. 
c) "Säljare": En fysisk eller juridisk person 
som säljer konsumtionsvaror inom ramen 
för sin yrkesverksamhet. Ingen ändring 
a) "Konsument": Varje fysisk person 
som, i avtal som omfattas av detta 
direktiv, handlar i syften som inte ingår i 
dennes yrkes- eller handelsverksamhet. 
b) "Konsumtionsvara": Varje slag av lös 
egendom som av en säljare tillställs en 
konsument. 
c) "Säljare": En fysisk eller juridisk 
person som säljer konsumtionsvaror inom 
ramen för sin yrkesverksamhet eller 
tillhandahåller sådana varor mot någon 
annan egendom i stället för mot en 
köpesumma. 
d) "Garanti' 
gällande konsumentköprättsliga Varje, i förhållande till d) "Marknadsgaranti": Varje särskilt 
åtagande av en säljare eller en tillverkare 
att avhjälpa brister i en konsumtionsvara 
som inte motsvarar de egenskaper som 
framhållits i garantideklarationen eller bestämmelser, ytterligare åtagande av en 
säljare eller en tillverkare att återbetala 
det pris som betalats, att byta ut, reparera, 
eller att på något sätt befatta sig med 
varan, om den inte är avtalsenlig. reklamen för varan i fråga. 
e) "Tillverkare": Tillverkaren av 
konsumtionsvaran, eller importören som 
infört varan på gemenskapens territorium, 
liksom varje person som betecknar sig 
som tillverkare genom att anbringa sitt 
namn, sitt varumärke eller något annat 
igenkänningstecken på 
// 
Artikel 2 konsumtionsvaran. 
f) "Tillverkarens företrädare": den fysiska 
eller juridiska person som uppträder som 
officiell distributör eller officiell 
tjänstetillhandahållare, med undantag för 
oberoende säljare som uteslutande är 
verksamma som detaljhandlare. 
Avtal om leverans av 
konsumtionsvaror avsedda att tillverkas 
eller framställas skall likställas med 
köpeavtal. 
Avtalsenlighet 
1. En konsumtionsvara 
överensstämma med köpeavtalet. skall Ingen ändring 
2. En vara skall anses vara avtalsenlig när Ingen ändring 
den vid överlämnandet till konsumenten 
a) överensstämmer med den beskrivning Ingen ändring 
av varan som gjorts av säljaren, och har de 
varuegenskaper som säljaren lagt fram för 
konsumenten genom ett varuprov eller en 
modell, 
b) är lämplig för de ändamål till vilka Ingen ändring 
varor av motsvarande slag i allmänhet 
används, 
c) är lämpliga för varje bestämt ändamål 
som eftersökts av konsumenten och som 
konsumenten har givit säljaren kännedom 
om när avtalet slöts, utom när det framgår 
av omständigheterna att köparen inte tog 
fasta på säljarens förklaringar, och 
d) har en kvalitet och prestanda som är 
tillfredsställande med hänsyn till varornas 
art och det pris som betalats och med 
beaktande av de förklaringar avsedda för 
allmänheten som gjorts angående dessa 
av säljaren, tillverkaren eller av dennes 
företrädare. c) är lämpliga för varje bestämt ändamål 
som eftersökts av konsumenten och som 
konsumenten har givit säljaren kännedom 
om när avtalet slöts, 
d) har en kvalitet och prestanda som 
kunden kunnat förvänta sig med hänsyn 
till varornas art och dets pris som betalats 
och även utgående från de förklaringar 
som i reklamen för eller märkningen av 
varorna gjorts av säljaren, tillverkaren 
eller av dennes företrädare och som varit 
avsedda för allmänheten och som hänfört 
IX 
sig till varorna. 
3. En konsumtionsvara skall anses 
avtalsenlig i den bemärkelse som avses i 
denna artikel om konsumenten vid tiden 
för varans inköp samtyckt till att 
köpeavtalet slöts även om han kände till 
bristen i varan. 
3. En brist i överensstämmelse som beror 
på att varan installerats felaktigt likställs 
med varans bristande avtalsenlighet när 
installationen utförts av säljaren eller 
under dennes ansvar. 4. En brist i överensstämmelse som beror 
på att varan installerats felaktigt likställs 
med varans bristande avtalsenlighet när 
installationen utförts av säljaren eller 
under dennes ansvar. Detta skall gälla I 
lika måtto i de fall då varan installerats av 
konsumenten och felaktigheten vid 
installationen kan påvisas härröra från 
brister i de skriftliga 
installationsanvisningarna. 
Artikel 3 
Säljarens skyldigheter 
1. Säljaren skall gentemot konsumenten 
hållas ansvarig för alla brister i 
överensstämmelse som finns när varan 
överlämnas till konsumenten och som 
visar sig inom två år från denna tidpunkt, 
utom när konsumenten kände till eller 
inte kunde ha varit omedveten om den 
bristande överensstämmelsen när 
köpeavtalet slöts. 1. Säljaren skall gentemot konsumenten 
hållas ansvarig för alla brister i 
överensstämmelse som finns när varan 
överlämnas till konsumenten och som 
visar sig inom två år från denna tidpunkt. 
2. Säljaren skall inte hållas ansvarig för att Ingen ändring 
varan inte överensstämmer med 
förklaringar avsedda för allmänheten som 
gjorts av tillverkaren eller av dennes 
företrädare om 
- säljaren visar att han inte kände till och 
inte hade rimlig möjlighet att känna till 
förklaringen i fråga, - säljaren visar att han inte kände till och 
inte kunnat känna till förklaringen i fråga: 
- säljaren visar att han hade rättat Ingen ändring 
förklaringen i fråga vid tidpunkten för 
försäljningen, eller 
'3 
- säljaren visar att köpbeslutet inte har 
kunnat påverkats av förklaringen i fråga. 
3. Om annat inte kan bevisas, skall brister i 
överensstämmelse som visar sig inom sex 
månader från överlämnandet antas ha 
funnits vid detta tillfälle, utom när detta 
antagande är oförenligt med varans eller 
med den bristande överensstämmelsens 
art. Ingen ändring 
Ingen ändring 
4. När en brist i överensstämmelse 
meddelas till säljaren i enlighet med 
artikel 4, har konsumenten rätt att begära 
av säljaren att få varan reparerad utan 
kostnad inom rimlig tid, att få byta ut 
varan om detta är möjligt, att få ett 
lämpligt prisavdrag eller att avtalet hävs. 
Utövande av rätten att häva avtalet och 
byta ut varan skall vara begränsad till ett 
år. 
I fall av smärre brister i 
överensstämmelse får medlemsstaterna 
föreskriva att de rättigheter som nämns i 
första stycket begränsas. 4. När en brist i överensstämmelse 
meddelas till säljaren skall säljaren utan 
onödigt dröjsmål erbjuda sig att reparera 
varan utan kostnad eller att byta ut varan. 
Konsumenten har rätt att välja vilken av 
rättigheterna som skall utnyttjas, utom 
när det på grund av de särskilda 
omständigheterna i fallet och med 
beaktande av säljarens intressen endast är 
en lösning som är ekonomiskt acceptabel 
och denna lösning förefaller acceptabel 
för konsumenten. Konsumenten behöver 
inte godta en föreslagen reparation om 
varans värde därigenom minskas; i så fall 
kan han istället kräva att varan byts ut. 
Om ingen av dessa alternativ är möjliga, 
eller om problemen kvarstår efter 
reparationen, skall konsumenten ha rätt 
att begära avdrag på priset eller hävande 
av avtalet. 
5. För en konsumtionsvara som levererats 
i utbyte skall samma bestämmelser gälla 
som för en konsumtionsvara som köpts 
som ny. 
Om varan ersätts eller defekten repareras 
börjar garantin enligt artikel 3.1 löpa på 
nytt, 
6. Alla transport-, rese-, arbets- och 
materialkostnader som uppstår skall 
betalas av säljaren. 
/</ 
5. När den slutlige säljarens ansvar 
gentemot konsumenten görs gällande 
med anledning av en bristande 
överensstämmelse som beror på ett 
handlande eller en underlåtenhet av 
tillverkaren, en säljare i tidigare led inom 
samma avtalskedja, eller vilken annan 
mellanhand som helst, skall den slutlige 
säljaren ha rätt att vända sig mot den 
ansvarige enligt de villkor som fastställs i 
nationell lagstiftning. 7. När den slutlige säljarens ansvar 
gentemot konsumenten görs gällande 
med anledning av en bristande 
överensstämmelse som beror på ett 
handlande eller en underlåtenhet av 
tillverkaren, en säljare i tidigare led inom 
samma avtalskedja, eller vilken annan 
mellanhand som helst, skall den slutlige 
säljaren ha rätt att vända sig mot de 
ansvariga personerna enligt de villkor 
som fastställs i nationell lagstiftning. 
Artikel 4 
Köp på avbetalning 
Om säljaren och konsumenten kommer 
överens om köp på avbetalning kan 
konsumenten inställa avbetalningarna till 
dess att en konstaterad brist i 
överensstämmelse hos varan avhjälpts. 
Artikel 5 
Artikel 4 
Konsumentens skyldigheter 
1. För att kunna utöva de rättigheter som 
nämns i artikel 3.4 skall konsumenten 
reklamera den bristande 
överensstämmelsen hos säljaren inom en 
månad från den tidpunkt då konsumenten 
konstaterade detta fel eller normalt borde 
ha gjort det. Avbrott i tidsfrister 
Om konsumenten till säljaren gör 
anmälan om bristande överensstämmelse 
skall tidsfristen enligt artikel 3.1 avbrytas 
tills säljaren uppfyllt sina förpliktelser. 
Om konsumenten väljer att få sin sak 
prövad utanför domstol enligt ett system i 
en medlemsstat eller om han väcker talan 
inför domstol skall fristen enligt artikel 
3.1 också avbrytas till dess att ett beslut 
fattats inom ramen för prövningen utanför 
domstol eller dom fallit. 
Utgår 
Utgår 
// 
2. En reklamation som gjorts i enlighet Utgår 
med punkt 1 skall avbryta den 
preskription av rättigheterna som avses i 
artikel 3.4. 
Artikel 5 Artikel 6 
Garantier 
1. Varje garanti som erbjuds av en säljare 
eller en tillverkare skall juridiskt binda 
den person som erbjuder dem enligt de 
villkor som fastställs i garantidokumentet 
och i den reklam som gjorts för garantin 
och skall försätta den som erbjuds 
förmånen I ett mer fördelaktigt läge än 
det som följer av tillämpliga nationella 
konsumentköpsrättsliga bestämmelser. 
2. Garantin skall finnas i form av ett 
skriftligt dokument som fritt skall kunna 
konsulteras före köpet, och som klart 
fastställer de huvudsakliga element som 
är nödvändiga för att den skall träda i 
funktion, särskilt garantins varaktighet 
och geografiska omfattning samt 
garantens namn och adress. Marknadsgarantier 
1. Varje garanti som erbjuds skall 
juridiskt binda den person som erbjuder 
dem enligt de villkor som fastställs i 
garantidokumentet och i den reklam som 
gjorts för garantin och skall försätta den 
som erbjuds förmånen i ett mer 
fördelaktigt läge än det som följer av 
tillämpliga nationella 
konsumentköpsrättsliga bestämmelser. 
2. Garantin skall finnas i form av ett 
skriftligt dokument som fritt skall kunna 
konsulteras före köpet, och som klart 
fastställer de huvudsakliga element som 
är nödvändiga för att den skall träda i 
funktion, särskilt garantins varaktighet 
och geografiska omfattning, 
kontaktpersonens namn och adress, 
förfarande som skall följas för att garantin 
skall träda i funktion samt garantens 
namn och adress. Ytterligare skall 
garantin ge konsumenten en hänvisning 
om att han också förfogar över 
lagstadgade rättigheter och att dessa 
rättigheter inte på något sätt påverkas av 
garantin. En garanti som gäller endast för 
vissa delar av en vara måste tydligt ange 
denna inskränkning, annars är 
inskränkningen utan verkan. 
A 
Artikel 7 
Konsumentupplysning 
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga 
åtgärder för att upplysa konsumenterna 
om vad som gjorts på det nationella 
rättsliga planet för att genomföra detta 
direktiv samt vid behov uppmana 
branschorganisationer att informera 
konsumenterna om deras rättigheter. 
Artikel 8 
I bilagan till Europaparlamentets och 
rådets direktiv 98/.../EG av den ... 1998 
om om förbudsföreläggande for att 
skydda konsumenternas intressent skall 
följande punkt läggas till: 
"10. Europaparlamentets och rådets 
direktiv 98/.../EG av den ... om 
försäljning och garantier avseende 
konsumtionsvaror (EGT L ... av den 
1998, s /'. 
Artikel 6 Artikel 9 
Bestämmelsernas tvingande karaktär 
1. Avtalsvillkor och överenskommelser Ingen ändring 
med säljaren som ingåtts innan den 
bristande överensstämmelsen reklamerats 
och som åsidosätter eller begränsar de 
rättigheter som följer av detta direktiv 
skall inte vara bindande för konsumenten. 
2. Medlemsstaterna skall, för de fall då 
avtalet har en nära anknytning till 
medlemsstaternas territorium, vidta de 
åtgärder som är nödvändiga för att 
säkerställa att konsumenterna inte förlorar 
det skydd som ges i detta direktiv oavsett 
vilken lagstiftning som är tillämplig på 
avtalet.. 2. Medlemsstaterna skall, för de fall då 
avtalet har en nära anknytning till 
medlemsstaternas territorium, vidta de 
åtgärder som är nödvändiga för att 
säkerställa att konsumenterna inte förlorar 
det skydd som ges i detta direktiv i de fall 
då man valt att ett tredje lands lagstiftning 
skall vara tillämplig på avtalet. 
EGTL..., 1998, s. 
a 
Artikel 7 Artikel 10 
Nationell lagstiftning och minimiklausul 
1. De rättigheter som följer av detta Ingen ändring 
direktiv skall utövas utan att det påverkar 
tillämpningen av övriga rättigheter som 
konsumenten kan åberopa i enlighet med 
nationella bestämmelser gällande 
avtalsrättsligt eller utomobligatoriskt 
ansvar. 
2. Medlemsstaterna får, på det område som Ingen ändring 
omfattas av detta direktiv, anta eller 
behålla strängare bestämmelser som är 
förenliga med fördraget för att säkerställa 
en högre skyddsnivå för konsumenten. 
Artikel 8 Artikel 11 
Införlivande 
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de Ingen ändring 
lagar och andra författningar som är 
nödvändiga för att följa detta direktiv 
senast [två år efter det att det har 
offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning]. De 
skall genast underrätta kommissionen om 
detta. 
När en medlemsstat antar dessa 
bestämmelser skall de innehålla en 
hänvisning till detta direktiv eller åtföljas 
av en sådan hänvisning när de 
offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur 
hänvisningen skall göras skall varje 
medlemsstat själv utfärda. 
2. Medlemsstaterna skall till Ingen ändring 
kommissionen överlämna texterna till de 
bestämmelser i nationell lagstiftning som 
de antar inom det område som omfattas av 
detta direktiv. 
if 
Artikel 9 Artikel 12 
Ikraftträdande 
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde Ingen ändring 
dagen efter det att det har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapemas officiella 
tidning. 
Artikel 10 
Detta direktiv riktar sig till Ingen ändring 
medlemsstaterna. Artikel 13 
Utfärdat i Bryssel den 
På Europaparlamentets vägnar 
Ordförande På rådets vägnar 
Ordförande 
/9 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 217 slutlig 
DOKUMENT 
SV 10 06 
Katalognummer : CB-CO-98-22&-SV-C 
ISBN 92-78-33069-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
,^/>