EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 26.03.1997 
KOM(97) 125 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA 
ENERGINÄT 

DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERGINÄT 
INNEHÅLL 
A. SAMMANFATTNING 
B. SITUATIONEN MED AVSEENDE PÅ SAMMANKOPPLING MED 
TREDJE LÄNDERS ENERGINÄT 
1. Betydelsen av sammankoppling med tredje länders energinät. 
2. Situationen med avseende på sammankopplingar med tredje länders 
naturgasnät. 
3. Situationen med avseende på sammankopplingar med tredje länders elnät. 
C. GEMENSKAPSÅTGÄRDER FÖR PRECISERING OCH FRÄMJANDE AV 
ENERGINÄTPROJEKT I TREDJE LÄNDER 
4. Precisering av transeuropeiska energinätprojekt av ömsesidigt intresse. 
5. Precisering av energinätprojekt av regionalt intresse. 
6. Andra gemenskapsåtgärder av politisk karaktär. 
7. Gemenskapsåtgärder av finansiell karaktär. 
D. SLUTSATSER 
BILAGOR 
1. Elnätprojekt av ömsesidigt intresse (förteckning och karta). 
2. Naturgasnätprojekt av ömsesidigt intresse (förteckning och karta). 
3. Översikt över möjliga finansieringsinsatser från gemenskapens sida 
för att främja energipolitik och energinätprojekt i tredje länder. 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERGINÄT 
A. SAMMANFATTNING 
Syftet med detta meddelande från kommissionen är att analysera de viktigaste faktorerna 
att ta hänsyn till vid sammankoppling av gas- och elnät med tredje länder och vid 
utvecklingen av dessa nät på den europeiska kontinenten, i Medelhavsbäckenet och, när 
det är nödvändigt, i Centralasien och Mellanöstern. 
Fyra huvudsakliga överväganden framkommer av kommissionens analys: 
1) Utgångsläget är gott när det gäller sammankoppling av energinät med tredje länder 
i Europa och i Medelhavsbäckenet, men det finns några felande länkar, särskilt 
inom regionerna på Balkan och i Baltikum. 
2) Preciseringen av transeuropeiska energinätprojekt av ömsesidigt intresse har gått 
framåt tack vare kommissionens riktlinjer för TEN inom energisektorn. Hittills har 
28 sådana projekt preciserats, som omfattar både gemenskapländer och icke-
gemenskapsländer. 
Preciseringen av energinätprojekt av regionalt intresse i de aktuella tredje länderna 
har påbörjats. Detta är emellertid en långsiktig samarbetsprocess som 
gemenskapen kommer att fortsätta att stödja genom det energipolitiska 
programmet Synergy och programmen Phare, Tacis och Meda. 
3) Det finns redan ett system för gemenskapsåtgärder av politisk karaktär i syfte att 
genomföra transeuropeiska och regionala energinätprojekt i de berörda tredje 
länderna (Romfördraget, TEN-riktlinjerna, Europeiska energistadgan och 
associeringsavtal) och en sammanhängande energipolitik i dessa länder (genom 
programmen Synergy, Phare, Tacis och Meda). 
4) Gemenskapen har också finansiella insatssmekanismer för att stödja a) studierna i 
samband med TEN-prqjekt av ömsesidigt intresse (stöd från budgeten för 
transeuropeiska energinät), b) studierna i samband med regionala energinätprojekt 
i de berörda tredje länderna (stöd från programmen Phare, Tacis och Meda) och 
c) i särskilda fall, investeringar i samband med ovan nämnda projekt i de berörda 
tredje länderna (stöd från Phare och lån från Europeiska investeringsbanken). 
Den allmänna slutsatsen är att kommissionen förbinder sig att använda tillgängliga 
riktlinjer samt politiska och finansiella instrument i de fall där det behövs för att stödja 
utvecklingen av transeuropeiska och regionala energinätprojekt inom berörda tredje länder 
och deras sammankoppling med gemenskapens nät. Sammankopplingen av energinät i 
större skala kommer verkningsfullt att bidra till att förbättra tryggheten i 
energiförsörjningen, ekonomisk och social sammanhållning samt den inre marknadens 
funktionsduglighet. Den kommer också att vara till nytta för konkurrensförmågan, 
miljöskydd, utvidgningen och gemenskapens externa samarbetsmål. 
B. SITUATIONEN MED AVSEENDE PÅ SAMMANKOPPLING MED 
TREDJE LÄNDERS ENERGINÄT 
1. Betydelsen av sammankoppling med tredie länders energinät 
Integreringen av infrastrukturer för överföring av el och naturgas inom gemenskapen går 
med nödvändighet hand i hand med utvecklingen av förbindelserna med tredje länder. 
Dessa förbindelser påverkas både av utvecklingen inom handel och behovet att stärka 
tryggheten i försörjningen (diversifiering av källor och leveransvägar). Andra faktorer är 
förbättring av den ekonomiska och sociala sammanhållningen, vilket leder till bättre 
utsikter för politisk stabilitet och fred och den inre marknadens funktion i en utvidgad 
gemenskap. 
I större utsträckning än inom transport- och telekommunikationssektorn är integreringen 
av energinäten inom gemenskapen beroende av externa sammankopplingar. 
Integrationen av naturgasnät inom gemenskapen kan inte uppnås oberoende av externa 
sammankopplingar, eftersom de huvudsakliga tillgångarna befinner sig utanför 
gemenskapen och måste kopplas samman med näten inom gemenskapen. 
Sammankopplingar med externa elnät ger större ekonomisk effektivitet och ökad 
försöriningstrvgghet. 
Även om detta meddelande huvudsakligen behandlar de projekt som har en transeuropeisk 
dimension och som är av gemensamt intresse för gemenskapen och berörda tredje länder, 
kommer även projekt som har en mer regional dimension att tas upp om de är av intresse 
för två eller flera av de berörda tredje länderna. 
När det handlar om energinät är kommissionen alltid medveten om behovet av att hitta 
miljövänliga lösningar genom att försöka bedöma projektens konsekvenser för miljön. 
2. Situationen med avseende på sammankopplingar med tredie länders naturgasnät 
• Frågan om försörjningstrygghet 
Utvecklingen av naturgasnät sker mot bakgrund av en ökande efterfrågan på och en allt 
större marknadsandel för naturgas i praktiskt taget alla EU:s medlemsstater. När det gäller 
EU som helhet tror man att naturgasens marknadsandel kommer att öka från 20 % av 
dagens energianvändning till omkring 26 % år 2010. Samtidigt minskar EU:s inhemska 
gasproduktion, så beroendet av import från tredje länder kommer antagligen att öka 
avsevärt från knappt 40 % i dag till omkring 60 % år 2010, och kanske ända upp till 75 % 
år 2020. 
I kommissionens meddelande från oktober 1995 om "Europeiska unionens gasförsörjning 
och dess framtidsutsikter"1 var målet att diskutera den framtida inriktningen inom 
gassektorn i EG samt utredningen beträffande försörjningstryggheten och vad som bör 
göras på EG-nivå för att förbättra den när vi går in i nästa århundrade. En av slutsatserna i 
meddelandet var att både sammankopplingen av EG: s gassystem och upprättandet av 
förbindelser med vissa länder utanför EG är avgörande för en fortsatt tryggad försörjning 
för EG. Det framhölls att några av de strategiska sammankopplingarna redan hade 
preciserats som projekt av gemensamt intresse i Riktlinjer för de transeuropeiska näten2, 
och vidare att en utökning av den nuvarande listan med några av de 
rörledningsförbindelser som "saknas" och de lagringsprojekt som har preciserats i 
meddelandet, inklusive behoven hos de mest sårbara medlemsstaterna, skulle bidra till att 
stödja en tryggad försörjning inom EG. I sina slutsatser angående ovan nämnda 
meddelande, bekräftade rådets möte (energi) den 7 maj 1996 att det finns behov av en 
fortsatt utveckling och sammankoppling av gasnät inom gemenskapen, samt utanför 
gemenskapen med externa leverantörer och att detta kommer att kräva avsevärda 
investeringar. 
• Nuvarande situation 
Den nuvarande situationen när det gäller sammankoppling av gemenskapens naturgasnät 
med tredje länders ser ut så här: 
a) Gasledningar som förbinder de rvska gastillgångarna med fiera medlemsstater 
inom gemenskapen sträcker sig redan genom andra OSS-länder (Ukraina, 
Vitryssland, Moldova) och via flera central- och östeuropeiska länder (Polen, 
Slovakien, Tjeckien, Rumänien och Bulgarien). 
1 KOM(95) 478 slutlig, 18.10.1995. 
2 EGTnrL 161, 29.06.1996. 
b) Algerisk gas levereras till Italien via Tunisien (genom Trans-Med-ledningen) och 
till Spanien och Portugal via Marocko (genom den nya Magheb-Europe-
ledningen). Algerisk gas transporteras också med fartyg till flera LNG-terminaler i 
Belgien, Frankrike, Italien och Spanien. 
c) Tre undervattensledningar förbinder de norska gasfälten i Nordsjön med den 
nordvästra delen av det europeiska fastlandet och en fjärde förbinder dem med 
Förenade kungariket. 
• Framtida utmaningar 
För gemenskapen och i en situation med ett ökat externt beroende, bör man under den 
framtida utvecklingen av gasnät försöka behålla en stor mångfald av externa gasresurser 
från existerande och eventuella nya leverantörsländer, för att öka flexibiliteten vid 
gastransporter inom gemenskapen och för att öka den underjordiska lagringea På 
medellång sikt skulle gasföretagens investeringsplaner inriktas på en ökande gasimport 
från samtliga existerande leverantörer. I ett långsiktigt perspektiv undersöker gasföretagen 
emellertid också möjligheter till nya gasresurser (genom rörledningar eller LNG-
anläggningar). I detta sammanhang bör man i hög grad ta hänsyn till Centralasiens och 
Kaspiska bäckenets roll som ny olje- och gasproducentregion med stor exportpotential för 
den europeiska marknaden. 
En breddning av möjliga gastillgångar kan motiveras av EG: s behov att sprida sin 
energiförsörjning och att skapa ett klimat där det råder konkurrens mellan nuvarande och 
möjliga framtida leverantörer, bland dem OS S-länderna (Ryssland, Turkmenistan, 
Kazakstan och Uzbekistan), länderna som omger Europeiska gemenskapen (Algeriet, 
Norge och i framtiden möjligtvis Iran) liksom andra mer fjärran (LNG-)leverantörer från 
Mellanöstern (Qatar), Västafrika (Nigeria) och Latinamerika. 
För central- och östeuropeiska länder, som i allmänhet är beroende av en enda extern 
gasleverantör (Ryssland), hänger utmaningarna inom den framtida utvecklingen framför 
allt samman med behovet av att öka tryggheten i energiförsörjningen och strävan att 
diversifiera tillförseln. Tänkbara projekt i dessa länder skulle vara sammankoppling med 
västeuropeiska länder, skapande av underjordisk lagringskapacitet och deltagande i de nya 
gasledningsprojekten. Eftersom åtskilliga av dessa länder har ansökt om EU-
medlemssskap kommer deras försörjningstrygghet i fråga om gas att bli en 
gemenskapsfråga när de blir medlemmar i EU. 
För de tredje länder i Medelhavsbäckenet som har liten eller ingen produktionspotential 
för gas kommer utmaningen att bestå i att delta i regionala gasöverföringsprojekt för att få 
tillgång till gas som produceras i grannländer inom samma region eller inom angränsande 
regioner. 
3. Situationen med avseende på sammankopplingar med tredie länders elnät 
• Nuvarande situation 
När det gäller elnät anslöts CENTREL-systemet (Polen, Tjeckien, Slovakien och Ungern) 
synkront till UCPTE-systemet i slutet av år 1995. Nätet som blev resultatet av 
sammankopplingen, känt under namnet TESIS (Trans European Synchronously 
Interconnected System), täcker nu huvuddelen av det europeiska fastlandet, från Portugal 
till Polen och från den kontinentala delen av Danmark till Italien. Sedan oktober 1996 har 
en del av det ukrainska nätet fungerat inom TESIS på försöksbasis. Fastän Grekland är 
medlem i UCPTE-organisationen, har dess förbindelse med UCPTE:s nät varit bruten 
sedan kriget i före detta Jugoslavien startade. 
Schweiz är helt integrerat i UPCTE och en aktiv partner. Det mesta av utbytet mellan 
Tyskland, Frankrike och Italien går via nätet i Schweiz. 
Slovenien har varit anslutet till UCPTE-nätet sedan 1975, då det fortfarande var en del av 
Jugoslavien, och numera som självständig medlem. 
Norge utgör en del av det sammankopplade nätet NORDEL, som också omfattar de 
danska öarna, Sverige och Finland NORDEL-nätet är kopplat till UCPTE-nätet genom 
sex undervattenskablar för högspänd likström (två mellan Norge det kontinentala 
Danmark, två mellan Sverige och kontinentala Danmark, en mellan Sverige och Tyskland 
samt en mellan Danmark och Tyskland). 
NORDEL-nätet är också kopplat till det ryska elnätet genom en strömriktarstation i Sankt 
Petersburgsområdet, nära finsk-ryska gränsen. 
• Framtida utmaningar 
Länderna på Balkan är inte anslutna till UCPTE-nätet. Deras förbindelse är föremål för 
utredningar där man kommer att ta fram de förberedande åtgärder som behövs varje 
berörd stat. Det finns emellertid ett sammankopplat system i regional skala som förbinder 
Albanien, Bulgarien, Grekland och en del av nätet i före detta Jugoslavien. 
De baltiska staterna är inte sammankopplade med NORDEL eller med 
CENTREL/UCPTE-systemen. Deras sammankoppling är föremål för pågående 
utredningar inom ramen för "Baltic ring electricity project". 
Till följd av sammankopplingen av CENTREL-systemet och UCPTE-nätet har 
förbindelserna som tidigare existerade med OSS-länderna tillfälligt avbrutits. Driften av 
dessa förbindelser ger upphov till mer omfattande frågor (hur ska man koppla samman 
och i vilken omfattning?) som måste lösas. Flera utredningar som behandlar de 
grundläggande förutsättningarna (synkron sammankoppling eller sammankoppling genom 
likströmsledningar och strömriktarstationer) och de tekniska installationerna som kommer 
att behövas för utbyte av el mellan länderna i Väst- och Centraleuropa och Balkan å ena 
sidan och de östeuropeiska länderna å andra sidan, har kommit i gång eller planeras. 
Medelhavsländerna är inte kopplade till UCPTE-nätet men projekt pågår (Spanien-
Marocko) eller planeras (Grekland-Turkiet) som kommer att resultera i de första 
elförbindelserna mellan gemenskapen och länderna i de västra och östra delarna av 
Medelhavsbäckenet. 
C. GEMENSKAPSÅTGÄRDER FÖR PRECISERING OCH FRÄMJANDE 
AV ENERGINÄTPROJEKT I TREDJE LÄNDER 
4. Precisering av transeuropeiska energinätproiekt av gemensamt intresse 
• TEN-riktlinjerna 
Riktlinjerna för transeuropeiska nät (TEN) inom energisektorn3 som antogs i juni 1996, 
fastställer prioriteringar och verksamhetsinriktning för gemenskapen samt preciserar 
projekt av gemensamt intresse. 
Dessa prioriteringar tar uttryckligen hänsyn till den externa dimensionens betydelse och 
inbegriper följande punkter för elnät respektive naturgasnät: 
"utveckling av sådana sammankopplingar med tredje länder i Europa samt 
Medelhavsområdet som bidrar till att förbättra tillförlitligheten och säkerheten hos 
gemenskapens elnät eller till gemenskapens elförsörjning" och 
EGTnrL 161, 29.06.96. 
"ökning av transportkapacitet (gasledningar för tillförsel), mottagning (LNG) och lagring 
för att möta efterfrågan, samt en diversifiering av källor och tillförselvägar för naturgas." 
I överensstämmelse med dessa prioriteringar omfattar den förteckning över projekt av 
gemensamt intresse, vilka preciseras i riktlinjerna, redan en serie projekt som delvis är 
förlagda till tredje länders territorium. Den aktuella listan över riktlinjer innehåller 
emellertid bara de mest framskridna projekten. Men andra projekt håller redan på att 
utarbetas och de som har nått längst av dessa är nu föremål för ett nytt förslag från 
kommissionen4, med syftet att utöka den nuvarande listan. Den utökade listan över 
löpande och nya projekt av gemensamt intresse utgör ett viktigt steg för preciseringen av 
projekt inom transeuropeiska energinät. 
• TEN-projekten av gemensamt intresse 
Bland projekten i denna utökade lista finns bland annat projekt 28 projekt som på samma 
gång är av intresse för gemenskapen och ett eller flera tredje länder. TEN-projekt som 
dessa, som omfattar länder både inom och utanför gemenskapen, kommer nedan att kallas 
projekt av ömsesidigt intresse. 
En lista över dessa projekt av ömsesidigt intresse bifogas och omfattar följande: 
a) 11 elnätprojekt : 
• 2 sammankopplingsprojekt i Medelhavsområdet, 
• 4 sammankopplingsprojekt på det europeiska fastlandet, 
• 5 sammankopplingsprojekt i Nordeuropa 
samt 
b) 17 naturgasnätprojekt: 
• 2 gasledningsprojekt för Medelhavsaxeln, 
• 8 gasledningsprojekt för Östeuropaaxeln, 
• 2 gasledningsprojekt för Nordeuropaaxeln, 
• 5 LNG-mottagningsterminaler. 
Av dessa 28 projekt inbegriper 12 projekt en eller flera tredje länder som har ansökt om 
medlemskap i Europeiska Unionen. Vidare omfattar 6 av dessa projekt stater inom 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 
4 KOM (96) 390 (slutlig), 24.07.96 oeh rådets gemensamma ståndpunkt, 28.01.97. 
9 
5. Precisering av encrginätproiekt av regionalt intresse 
Förutom att precisera TEN-projekt av ömsesidigt intresse finns också ett behov av att 
precisera energinätprojekt som är av särskilt intresse för berörda tredje länder. De kallas 
nedan för projekt av regionalt intresse. En sådan precisering kräver ett särskilt 
samarbete och en särskild samordning mellan berörda tredje länder och gemenskapen, och 
för detta ändamål utgör energipolitikprogrammet Synergy och de energiinriktade 
delprogrammen i Phare, Tacis och Meda effektiva medel. 
För länderna i Central- och Östeuropa (inbegripet de baltiska staterna) och OSS bidrar 
Phare- och Tacisprogrammen till precisering av energinätprojekt av regionalt intresse 
genom utredningar som "Gas Interconnection Study" och "Study of the Interface between 
the Extended West-European Power System and Its Eastern Neighbours." 
Kommissionen har bland annat organiserat två viktiga evenemang inom ramen för 
programmet Synergy: en konferens i Budapest ("East-West Gas and Electricity 
Interconnection", oktober 1994) och en workshop i Bratislava ("Trans-border co­
operation in the Natural Gas Sector in Europe", april 1996) som behandlade 
energisammankopplingar i det aktuella området. 
Det bör särskilt uppmärksammas att det som ett resultat av konferensen i Bratislava 
bildades en kontaktgrupp för EU och de central- och östeuropeiska länderna med experter 
på gasområdet, vilken bland annat kommer att behandla transeuropeiska gasnät, däribland 
precisering av krav och prioriteringar vid sammankopplingar. Denna grupp hade sitt första 
möte i oktober 1996 i Bryssel. 
Dessutom har kraftföretagen i länderna runt Östersjön startat ett eget samarbete inom 
ramen för studier inom "Baltic ring electricity project". 
Kommissionen har startat en samordnad verksamhet när det gäller Balkanområdet genom 
att i det regionala energicentret för Svarta havet (i Sofia) starta en specialistgrupp på 
området "Balkansammankopplingar" inom ramen för Synergy. Idén om en sådan 
specialistgrupp fördes fram på konferensen om energisammankopplingar på Balkan i 
Thessaloniki (oktober 1995). Specialistgruppen höll sitt konstituerande sammanträde i 
Bryssel i september 1996 och beslutade att arbeta utifrån ett ettårsprogram och under 
detta år samla uppgifter och utvärdera projekt till slutet av 1997 i syfte att fastställa 
prioriteringar. 
Kommissionen stöder samordning inom ramen för Tacis "Inter-State Oil and Gas Pipeline 
Programme" (Inogate) för utveckling av en regional och en transeuropeisk infrastruktur 
med gasledningsnät inom OS S-länderna. 
10 
När det gäller länderna i Medelhavsbäckenet har man vid flera konferenser lagt grunden 
till ett fortsatt samarbete i energifrågor, däribland nätprojekt. Vid konferensen i Trieste 
(juni 1996) upprättades ett särskilt energiforum för att strukturera energisamarbete, 
inbegripet samarbete om energinät. Dessutom bildade energiföretagen från länderna i 
Medelhavsbäckenet (från länder inom gemenskapen och från tredje länder) 
utredningsgruppen Systmed för att samla uppgifter och utvärdera projekt i avsikt att 
koppla samman alla länder omkring Medelhavet. 
För de tredje länder som har ansökt om medlemskap i Europeiska unionen kan de flesta av 
de projekt av regionalt intresse som preciseras kvalificera sig som TEN-projekt av 
gemensamt intresse när de har tillträtt som medlemmar. 
6. Andra gemenskapsåtgärder av politisk karaktär 
Utöver sitt huvudsakliga bidrag till preciseringen av projekt av ömsesidigt och regionalt 
intresse, kommer kommissionen att fortsätta att uppmuntra sammankoppling av energinät 
på den europeiska kontinenten genom andra åtgärder av politisk karaktär, som syftar till 
att skydda investeringar och skapa en transiteringsrätt, säkra politiskt stöd till enskilda 
projekt av gemensamt intresse och genomföra en sammanhållen energipolitik. 
• Europeiska energistadgefördraget 
Ett faktiskt genomförande av Europeiska energistadgan (ECT) kommer att bidra till att 
säkra energiinvesteringar i de tredje länder som har undertecknat stadgan och till att införa 
rätten till transitering via energinät i dessa länder. Efter undertecknandet av Europeiska 
energistadgefördraget och Energistadgeprotokollet om energieffektivitet och därtill 
hörande miljöaspekter den 17 december 1994 pågår ratificeringsprocessen i Europeiska 
gemenskapen och medlemsstaterna. Minst 30 länder måste ratificera fördraget för att det 
skall träda i kraft. Fram till dess tillämpas fördraget av de flesta av de avtalsslutande 
parterna på en provisorisk basis. 
Förhandlingar har inletts om fastställandet av "spelregler" för projektens 
förinvesteringsfas. 
Fördragssekretariatet har också med stöd från kommissionen vidtagit inledande åtgärder 
för att få fler länder från Medelhavsbäckenet att underteckna stadgan som associerade 
medlemmar. 
H 
• Att säkra politiskt stöd till transeuropeiska projekt av gemensamt intresse 
I enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (artikel 129c. 3) 
kan gemenskapen besluta om att samarbeta med tredje land för att främja projekt av 
gemensamt intresse och för att säkerställa nätens driftskompatibilitet. I detta sammanhang 
föreskriver riktlinjerna för transeuropeiska nät inom energisektorn (artikel 6.7) att "När 
delar av ett projekt av gemensamt intresse är belägna på ett område tillhörande tredje 
land, kan kommissionen i samråd med berörda medlemsstater framföra förslag (...) för att 
projekten ifråga även av de berörda tredje länderna skall erkännas vara av ömsesidigt 
intresse, detta för att underlätta genomförandet av projekten " Om det uppstår problem i 
något av projekten av gemensamt intresse, kan kommissionen påbörja detta förfarande så 
snart som möjligt. 
Frågan om sammankopplingar och mer allmänt om infrastrukturer på energiområdet, är en 
av de frågor av gemensamt intresse som preciseras i de associerings-. partnerskaps- och 
samarbetsavtal eller handels- och samarbetsavtal som slutits med flertalet av de tredje 
länder som nämns i detta meddelande. Dessa avtal kan därför, om nödvändigt, tjäna som 
en rättslig grund för utvecklingen av särskilda initiativ. 
• Genomförande av en sammanhållen energipolitik 
Omstruktureringen av energisektorn och det progressiva genomförandet av en 
sammanhållen energipolitik i de berörda tredje länderna, som i de flesta fall har en låg 
energieffektivitet i sina ekonomier och ett stort utländskt beroende för sin energitillförsel, 
är också en faktor som bidrar till en god utveckling av energinätprojekten. Energipolitiska 
åtgärder (inbegripet deras miljömässiga och skattemässiga dimensioner) som främjar en 
rationell användning av alla energiprodukter bör antas. Dessutom bör avgifter successivt 
åtminstone täcka kostnaden för tillförsel av energiprodukter (kälWgränspris plus 
överförings- och distributionskostnader). Under sådana omständigheter kommer företag 
inom energinätsektorn som arbetar i berörda tredje länder att kunna generera ett 
kassaflöde för att täcka löpande kostnader, underhållsarbete och en del av sina 
investeringsprogram. Utvecklingen mot en mer sammanhållen energipolitik kommer 
emellertid också att bero på hur snabbt berörda tredje länder uppnår en total 
omstrukturering av sina ekonomier. 
"Olje- och gasledningsinitiativet" inom Tacis mellanstatliga rörledningsprogram (Inogate) 
är också värt att nämnas i det här sammanhanget, där det handlar om genomförande av en 
sammanhållen energipolitik i en grupp länder för vilka utveckling av 
rörledningsinfrastruktur är en nyckelfråga. 
12 
7. Gemenskapsåtgärder av finansiell karaktär 
Europeiska gemenskapen har redan genom sina program och ekonomiska institutioner 
skapat ett antal finansiella insatsmekanismer som kan mobiliseras till förmån för 
energinätprojekt i berörda tredje länder. Syftet är att skapa de energipolitiska 
förutsättningar som krävs och att stödja dessa projekt ekonomiskt när det galler 
genomförbarhetsstudier och i de fall det behövs även när det gäller kapitalinvesteringar i 
syfte att komplettera aktörernas egna tillgångar. 
• Stöd till genomförandet av en sammanhållen energipolitik 
Genom det energipolitiska programmet Svnergy kan gemenskapen samarbeta med tredje 
länder vid utvecklingen av en sammanhållen energipolitik, till exempel när det gäller 
utveckling av energisammankopplingar och energinät. I likhet med andra åtgärder har de 
flesta av de konferenser och seminarier om Öst-väst-, Balkan- och 
Medelhavssammankopplingar av energinät som nämns i avsnitt 5 ovan, liksom 
specialistgruppen om Balkan, fått ekonomiskt stöd av Synergy. 
Phare- och Tacis-programmen stödjer åtgärder som uppmuntrar omstrukturering av 
energisektorerna i de berörda tredje länderna och MEDA-programmet kan komma att 
göra det i framtiden. 
Liknande åtgärder skulle kunna föreslås inom ramen för Lomékonventionen, artikel 107, 
som uppmuntrar samarbete mellan ACP-länderna på energiområdet, särskilt när det gäller 
utvidgning av elnät mellan ACP-länderna, liksom samarbete mellan dessa länder och 
angränsande länder som får ekonomiskt stöd från gemenskapen (till exempel Algeriet och 
Marocko). 
• Finansiering av studier av energinätprojekt 
De särskilda ekonomiska medel som är anslagna till transeuropeiska energinät 
(budgetposten för transeuropeiska energinäf) kan utnyttjas för samfinansiering av 
genomförbarhetsstudier och andra studier som behandlar projekt av gemensamt intresse 
som preciseras i riktlinjer för transeuropeiska nät inom energisektorn. När det gäller 
transeuropeiska projekt av gemensamt intresse finns denna möjlighet också för studier av 
de delar av projekten som är belägna på områden som tillhör tredje land. En sådan 
möjlighet utnyttjades av kommissionen redan vid beslut 1995 och 1996 om ekonomiskt 
stöd till utredningar av TEN-projekt. 
13 
När det gäller energinätprojekt av regionalt intresse bör man för (sam-)finansiering av 
genomförbarhetsstudier eller andra studier ansöka om medel från tillgängliga stödprogram 
(Phare. Tacis. Medal Ett antal studier har faktiskt redan finansierats genom Phare (t.ex. 
"Gas Interconnection Study" (1995) och "Baltic Gas Study" (1996)) och genom Tacis, 
Ekonomiskt stöd kommer vid behov att ges även i fortsättningen. 
• Finansiering av investeringar i energinätprojekt 
Inom gemenskapen möter inte ekonomiskt genomförbara energinätprojekt oöverstigliga 
finansieringsproblem. I allmänhet handlar det om lönsamma projekt - energiföretag kan 
täcka kostnaderna genom avgifter - som utöver aktörernas egna medel kan finansieras 
privat. Under dessa omständigheter kan investeringsbidrag ges bara när det gäller bistånd 
av strukturella skäl (framför allt genom Europeiska regionala utvecklingsfonden). Efter 
ansökan kan gemenskapens låneinstrument (huvudsakligen EIB) också komplettera 
finansieringen av en del energinätprojekt. Detta är "spelreglerna" inom gemenskapen. 
I linje med strategin inför anslutningen bör liknande villkor införas successivt och liknande 
ekonomiska instrument bör gradvis göras tillgängliga för finansiering av investeringar som 
rör energinätprojekt i tredje länder i Central- och Östeuropa och i Medelhavsbäckenet 
som har ansökt om medlemskap. Såsom överenskommits vid toppmötet i Köpenhamn (i 
juni 1993) och som senare har bekräftats, kan upp till 25 % av Phare:s totala tillgångar 
fördelas i form av ekonomisk hjälp till TEN-projekt i den mån som dessa projekt 
prioriteras av gemenskapen och av berörda tredje länder. Transeuropeiska projekt av 
ömsesidigt intresse och projekt av regionalt intresse som kan uppstå genom de 
samordnade strukturerna som beskrevs i avsnitt 5 ovan, bör om behov föreligger betraktas 
som goda kandidater för att ta emot finansiellt stöd till investeringar. 
Låneinstrumenten (huvudsakligen EIB) kan också utnyttjas. De bör, i enlighet med sina 
interventionskriterier och i vissa fall i samråd med andra internationella finansorgan (till 
exempel Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och Världsbanken), kunna 
användas för investeringar i energinätprojekt i berörda tredje länder. 
14 
Lånegarantier från Europeiska investeringsfonden (EIF) kan också stå till förfogande för 
sådana projekt, förutsatt att de bidrar till att uppnå gemenskapens målsättningar och bara 
när det gäller gränsöverskridande projekt med grannländer. 
En översiktstabell över ovan nämnda möjligheter till ekonomiskt stöd från gemenskapen 
bifogas. 
D. Slutsatser 
Genom undersökningen av energinätens externa dimensionen ovan kan följande 
överväganden göras: 
a) För närvarande är situationen tillfredsställande i fråga om sammankopplingar av 
energinät mellan gemenskapen och tredje länder i Central- och Östeuropa och i 
Medelhavsbäckenet, med undantag för elsammankopplingar med Medelhavsbäckenet och 
el- och naturgassammankopplingar med regionerna på Balkan och i Baltikum. Importen 
av naturgas och utbyte av el förväntas öka i Europa, och en rad energinätprojekt har 
föreslagits. 
b) Preciseringen av transeuropeiska projekt av ömsesidigt intresse har gått framåt: 28 
sådana projekt har preciserats (se förteckning i bilaga). Bland dessa är flera 
naturgasprojekt under uppbyggnad och några av dessa är snart färdiga. Ett stort 
naturgasprojekt (Algeriet-Marocko-Spanien-ledningen) har nyligen avslutats. 
Elnätprojekten har i allmänhet inte kommit lika långt. De flesta av dem befinner sig på 
utredningsnivå eller väntar på godkännande. För samtliga projekt bifogas information om 
det nuvarande läget i bilaga. 
Kommissonen har vidtagit åtgärder för att skapa samarbetsstrukturer som leder till 
precisering av projekt av regionalt intresse i huvudregionema i Central- och Östeuropa 
och i Medelhavsbäckenet. 
15 
c) Finansieringen av genomförbarhetsstudier och andra studier som rör 
transeuropeiska projekt av ömsesidigt intresse kan täckas av TEN-energiprogram i den 
mån som projekten som skall studeras är av väsentlig betydelse för gemenskapens el- och 
gastillförsel. 
Studier som rör energinätprojekt av regionalt intresse kan fa stöd via Phare, Tacis, eller 
Meda. 
d) När det gäller finansieringen av investeringar i projekt i de berörda tredje länderna 
kommer man genomgående att eftersträva att aktöremas egna resurser eller andra privata 
resurser utnyttjas. Kommissionen kommer att kunna hjälpa till i de fall det behövs, genom 
särskilt stöd (t.ex. genom Phare-programmet) eller genom lån eller lånegarantier (EIF) i 
den mån som projekten uppfyller kriterierna för dessa ekonomiska instrument eller 
institutioner och prioriteras av berörda tredje länder. Andra ekonomiska institutioner som 
Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och Världsbanken kan också bidra 
till sådana satsningar. 
Kommissionen drar följande fem slutsatser av sin analys av den externa dimensionen av 
energinät: 
e) Kommissionen bör fortsätta att stödja genomförandet av en sammanhållen 
energipolitik i berörda tredje länder (genom det energipolitiska programmet Synergy och 
stödprogrammen Phare, Tacis och Meda). Detta är en viktig förutsättning för en rationell 
utveckling av energinät. 
f) Vid behov är kommissionen redo att vidta alla kompletterande politiska åtgärder 
inom den aktuella ramen (Energistadgefördraget, EG-fördraget, TEN-riktlinjer, 
Associeringsavtal och andra avtal) för att åstadkomma bättre förutsättningar för 
genomförande av energinätprojekt av gemensamt (transeuropeiskt) och regionalt intresse i 
berörda tredje länder. 
g) Kommissionen kommer att fortsätta att använda sig av tillgängliga 
gemenskapsprogram för att stödja utvecklingen av energinätprojekt i berörda tredje 
länder. Det gäller i synnerhet: 
16 
Samfinansiering av studier som rör energinätprojekt kan i vissa fall, när det är fråga om 
transeuropeiska projekt av ömsesidigt intresse, ordnas genom budgetposten för 
transeuropeiska energinät, och när det gäller projekt av regionalt intresse genom Phare, 
Tacis och Meda. 
Samfinansiering av investeringar i energinätprojekt kan i vissa fall ordnas i form av hjälp 
till projekt som skall genomföras i tredje länder som har ansökt om medlemskap i 
Europeiska unionen (t. ex. inom Phare-programmet). 
h) Där det är ändamålsenligt och i överensstämmelse med bestämmelserna för varje 
enskilt instrument, rekommenderar kommissionen att andra av gemenskapens finansiella 
instrument används (EIB-lån och EIF-garantier) till förmån för energinätprojekt av 
ömsesidigt (transeuropeiskt) och regionalt intresse som skall genomföras i berörda tredje 
länder. 
i) Kommissionen inbjuder myndigheterna i medlemsstaterna och i berörda tredje 
länder till nära samverkan och arbete för att utveckla och sammankoppla energinät i 
större skala i syfte att förbättra försörjningstryggheten, den ekonomiska och sociala 
sammanhållningen och den inre marknadens sätt att fungera, samt att bidra till 
gemenskapens mål i fråga om konkurrensförmåga, miljöskydd, utvidgning och externt 
samarbete. 
17 
BILAGA 1 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA NÄT 
I. FÖRTECKNING ÖVER ELNÄTPROJEKT AV ÖMSESIDIGT INTRESSE 
Utvecklingen av elnätssammankopplingar mellan gemenskapen och tredje länder omfattar 
tre områden: Medelhavsområdet, det europeiska fastlandet och Nordeuropa. 
Medelhavsområdet 
d9 Grekland-Turkiet (*): 
dl3 Spanien-Marocko C"): Sammankopplingar mellan de båda länderna genom 
nordöstra Grekland 
Första delen (i Grekland): Under uppbyggnad. 
Sammankoppling genom undervattenskabel mellan 
södra Spanien och det marockanska nätet. 
Under uppbyggnad. 
Europas fastland 
d2 Tyskland-Polen (**): 
d5 Italien-Schweiz (*): 
d8 Grekland-Balkan (**): Förstärkning av sammankopplingar mellan länderna 
Genomförbarhetsstudier. 
Förstärkning av sammankopplingar mellan 
Norditalien och Schweiz. 
Första ledningen: Under uppbyggnad. 
Andra ledningen: Godkännandeförfaranden. 
Förstärkning av sammankopplingar mellan Grekland 
och Albanien, Grekland och Bulgarien samt 
Grekland och före detta Jugoslavien, inbegripet 
återställandet av sammankopplingen mellan den 
norra delen av före detta Jugoslavien och UCPTE-
nätet. 
Genomförbarhetsstudier. 
fS 
d!6 EU-Vitryssland-Ryssland-Ukraina (**): 
Utveckling av sammankopplingar och 
anpassning mellan (det utvidgade) UCPTE-
nätet och näten i tredje länder i Östeuropa, 
inbegripet omflyttning av strömriktarstationer 
som tidigare fanns mellan Österrike och Ungern, 
Österrike och Tjeckien och Tyskland och Tjeckien. 
Gränssnittsstudier och genomförbarhetsstudier. 
Nordeuropa 
d3 Tyskland-Norge (*): Sammankoppling genom undervattenskabel mellan 
norra Tyskland (UPCTE) och södra Norge 
(NORDEL). 
Godkännandeförfaranden. 
dIO Förenade kungariket-Norge (*): 
Sammankoppling genom undervattenskabel mellan 
nordöstra/östra England (UPCTE) och södra Norge 
(NORDEL). 
Genomförbarhetsstudier. 
dll Nederländerna-Norge (*): Sammankoppling genom undervattenskabel mellan 
nordöstra Nederländerna (UCPTE) och södra 
Norge (NORDEL). 
Genomförbarhetsstudier och undersökning av 
havsbotten. 
dl4 Den baltiska ringen: Tyskland-Polen-Ryssland-Estland-Lettland-Litauen-
Sverige-Finland-Danmark-Vitryssland (*): 
Förstärkning och utveckling av sammankopplingar 
mellan näten i dessa länder genom luftledningar 
och/eller undervattenskablar. 
Genomförbarhetsstudier. 
19 
dl5 Sverige-Norge (**): Förstärkning av sammankopplingar mellan de båda 
länderna. 
Genomförbarhetsstudier 
och godkännandeförfaranden. 
(*) Projekt av gemensamt intresse preciserade i Riktlinjer för TEN-Energi. 
(**) Projekt som kommissionen lagt fram som varande av gemensamt intresse (se 
KOM (96) 390). 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERGINÄT 
fl. KARTA ÖVER ELNÄTPROJEKT AV ÖMSESIDIGT INTRESSE 
O 
2-f 
BILAGA 2 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERGINÄT 
I. FÖRTECKNING ÖVER NATURGASNÄTPROJEKT AV ÖMSESIDIGT 
INTRESSE 
Utvecklingen av sammankopplingar av naturgasledningar mellan gemenskapen och tredje 
länder sker längs tre axlar (Medelhavet, Östeuropa, Nordeuropa) som motsvarar de tre 
viktigaste externa produktionsområdena (Algeriet, Ryssland, Norge) som gemenskapen är 
beroende av. Utvecklingen av mottagningskapaciteten för kondenserad naturgas (LNG) är 
ett annat sätt att förbinda gemenskapen med externa produktionsområden. 
Medelhavsaxeln 
h4 Algeriet-Spanien-Portugal-Frankrike (*): 
Uppbyggnad av nya gasledningar för att 
möjliggöra för inledningsvis Spanien och 
Portugal och därefter Frankrike och andra 
länder att fa leveranser från Algeriet via 
Marocko. 
Gasledning Algeriet-Marocko-Spanien (upp 
till Cordoba) : I drift sedan 1996. 
Utvidgningar i nordöstlig och nordvästlig 
riktning: Genomförbarhetsstudier och 
godkännandeförfaranden. 
h5 Algeriet-Tunisien-Italien (*): 
Förstärkning av transportkapaciteten i 
medelhavsgasledningen från de 
algeriska tillgångarna till Italien. 
Första gasledningen: I drift sedan flera år. 
Andra gasledningen: Uppbyggnaden snart klar. 
Östeuropaaxeln 
f9 Österrike-Ungern (**) **Y Sammankoppling av de båda ländemas nät. 
Första gasledningen: I drift sedan 1996. 
Andra gasledningen: Genomförbarhetsstudier. 
2<1 
HO Österrike-Slovakien (**): Sammankoppling av Österrike med den 
underjordiska lagringskapaciteten i Slovakien. 
Uppbyggnaden snart klar. 
(12 Grekland-Albanien (**): Sammankoppling av de båda ländemas nät. 
Genomförbarhetsstudier. 
h6 Ryssland-Ukraina-EU (*): Ökning av transportkapaciteten från ryska tillgångar 
till Europeiska Unionen via den existerande 
huvudaxeln, genom Ukraina, Slovakien och 
Tjeckien. 
Gasledningssystemet i drift sedan flera år. 
Investeringar för förbättringar kommer att vara 
nödvändiga. 
h7 Ryssland-Vitryssland-Polen-EU (*): 
Uppbyggnad av en andra transportaxel från ryska 
tillgångar till Europeiska unionen via Vitryssland 
och Polen. 
Avsnittet östra Tyskland-västra Polen: I drift sedan 
1996. 
Andra avsnitt: Godkännandeförfaranden. Under 
uppbyggnad. 
h 11 Bulgarien-Grekland (*) : Förbättringar av gastransportnätet i Bulgarien för att 
säkra tillförseln från ryska tillgångar till det nya 
gasnätet i Grekland. 
Första fasen: Beslutad 1996. 
hl3 Tyskland-Tjeckien-Österrike-Italien (**): 
Uppbygggnad av ett system av sammankopplande 
gasledningar mellan tyska, tjeckiska, österrikiska 
och italienska gasnät. 
Första avsnittet i västra Österrike: Under 
uppbyggnad. 
Andra avsnittet (huvudledningen i PENT A) i 
centrala Österrike: Genomförbarhetsstudier. 
^3 
hl4 Ryssland-Ukraina-Slovakien-Ungern-Slovenien-Italien (**): 
Uppbyggnad av en ny gasledning från ryska 
tillgångar till Italien. 
Genomförbarhetsstudier. 
Nordeuropeiska axeln 
hl Norge-Frankrike (**): Uppbyggnad av en fjärde gasledning från norska 
tillgångar (Nordsjön) till kontinenten. 
Under uppbyggnad. 
h3 Norge-Danmark-Sverige-Finland-Ryssland-de baltiska staterna (**): 
Uppbyggnad och utveckling av sammankopplingar 
mellan näten i dessa tre länder i syfte att skapa ett 
integrerat gasnät. 
Genomförbarhetsstudier. 
LNG-mottagningsterminaler 
e4 Spanien (*): 
e5(a) Portugal (**): 
e6 Grekland (*): Huelva LNG (utbyggnad av befintlig terminal). 
I drift sedan 1996. 
Cartagena LNG (utbyggnad av befintlig terminal). 
Genomförbarhetsstudier. 
Galicien LNG (ny terminal). 
Projektet senarelagt. 
LNG vid Atlantkusten (ny terminal). 
Genomförbarhetsstudier. 
LNG i Ättika (ny terminal). 
Under uppbyggnad. 
^ 
g3 Frankrike (*): LNG i västra Frankrike (utbyggnad av befintlig 
terminal). 
Genomförbarhetsstudier. 
g4 Italien (*): Uppbyggnad av ny LNG-terminal för att möjliggöra 
diversifiering av tillförseln, särskilt när det gäller 
elproduktion. 
Godkännandeförfaranden. 
(*) Projekt av gemensamt intresse, preciserade i Riktlinjerna för TEN-Energi 
(**) Projekt som kommissionen lagt fram som varande av gemensamt intresse (se 
KOM (96) 390). 
IS' 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERG1NAT 
II. KARTA ÖVER NATURGASNÄTPROJEKT AV ÖMSESIDIGT 
INTRESSE 
Existerande nät 
Transeuropeiska projekt av gemensamt intresse. 
Andra transeuropeiska projekt. 
u. 
BILAGA 3 
DEN EXTERNA DIMENSIONEN AV TRANSEUROPEISKA ENERGINÄT 
ÖVERSIKT ÖVER MÖJLIGA FINANSIERINGSINSATSER FRÅN 
GEMENSKAPENS SIDA FÖR ATT FRÄMJA ENERGIPOLITIK OCH 
ENERGINÄTPROJEKT I TREDJE LÄNDER 
ÅTGÄRDER 
TREDJE 
LÄNDER 
Stöd till 
encrgipolitiska 
åtgärder: 
• Gemenskapsinitiativ 
• Initiativ från tredje 
länder 
Samfînansiering av 
studier: 
• TEN-projekt av 
ömsesidigt intresse 
• Nätprojekt av 
regionalt intresse 
Finansiering av 
investeringar: 
• Stöd 
• Lån 
• Lånegarantier till 
gränsöverskridande 
projekt i grannlanc'îr NORGE och 
SCHWEIZ 
-
TEN 
EIB 
EIF De central-
och östeuropeiska 
länderna 
(inbegripet de 
baltiska staterna) 
SYNERGY 
PHARE 
TEN 
PHARE 
PHARE 
EIB 
EIF OSS 
SYNERGY 
TACIS 
TEN 
TACIS 
EIF MED 
SYNERGY 
MEDA 
TEN 
MEDA 
EIB 
EIF 
^ 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 125 slutlig 
DOKUMENT 
SV 12 11 
Katalognummer : CB-CO-97-120-SV-C 
ISBN 92-78- 17498-X 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg