Gemensam ståndpunkt (EG) nr 55/2000

antagen av rådet den 8 december 2000

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2000 av den ... om fördelning av tillstånd för lastbilar som körs i Schweiz

(2000/C 375/05)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och

av följande skäl:

(1) Schweiziska förbundsrådet beslutade den 1 november 2000 att på dess territorium från och med den 1 januari 2001 tillåta trafik med tunga lastbilar på upp till 34 ton och att från och med samma dag öppna kvoterna för fordon vars totalvikt vid maxlast är större än 34 ton men inte överstiger 40 ton och för tomma fordon eller fordon lastade med lätt gods. Detta beslut kompletterar införandet av RPLP (kilometeravgift på tung trafik) på det schweiziska vägnätet.

(2) Detta beslut är en autonom åtgärd från Schweiziska edsförbundets sida och det kan följaktligen inte anses som en interimistisk tillämpning av det avtal mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg som undertecknades den 21 juni 1999. För att gemenskapen skall kunna ingå det avtalet krävs det att de sju avtal som undertecknades samma dag med Schweiziska edsförbundet träder i kraft samtidigt.

(3) Det är nödvändigt att på ett hållbart sätt fastställa regler för fördelningen och förvaltningen av de tillstånd som gemenskapen förfogar över från och med den 1 januari 2001.

(4) Av praktiska och förvaltningsmässiga skäl bör kommissionen fördela dessa tillstånd till medlemsstaterna.

(5) För att göra detta måste det fastställas en metod för fördelningen av tillstånd. Medlemsstaterna bör sedan fördela de tillstånd som de fått sig tilldelade bland transportföretag på grundval av objektiva kriterier.

(6) För att säkerställa ett optimalt utnyttjande av tillstånd bör alla tillstånd som inte har fördelats återlämnas till kommissionen för omfördelning.

(7) Fördelningen av tillstånd bör ske enligt kriterier som fastställs med full hänsyn till nuvarande godstrafikflöden och verkliga behov av transport genom alpområdet.

(8) Det kan bli nödvändigt att ändra fördelningen av tillstånd på grundval av de verkliga trafikflödena, samtidigt som det tas hänsyn till de relevanta delarna av den metod som beskrivs i bilaga III. Kommissionen bör biträdas av en kommitté då sådana ändringar görs.

(9) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(4).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning fastställs en ordning för fördelning av tillstånd som Schweiz har tilldelat gemenskapen då Schweiz på sitt territorium från och med den 1 januari 2001 tillåter trafik med lastbilar på upp till 34 ton och från och med samma dag öppnar kvoterna för fordon vars totalvikt vid maxlast är större än 34 ton men inte överstiger 40 ton och för tomma fordon eller fordon lastade med lätt gods samt även inför RPLP (kilometeravgift på tung trafik).

Artikel 2

I denna förordning avses med

1. tillstånd för tunga fordon: ett tillstånd att bedriva trafik på Schweiz territorium med nyttofordon vars totalvikt vid maxlast är större än 34 ton men inte överstiger 40 ton,

2. tillstånd för tomma fordon: ett tillstånd att bedriva trafik på Schweiz territorium med tomma nyttofordon eller nyttofordon lastade med lätt gods.

Artikel 3

1. Kommissionen skall fördela tillstånden i enlighet med bestämmelserna i punkterna 2, 3 och 4.

2. Tillstånden för tunga fordon skall fördelas i enlighet med bilaga I.

3. Tillstånden för tomma fordon skall fördelas i enlighet med bilaga II.

4. Tillstånden för ett visst år skall ha fördelats före den 15 augusti året dessförinnan.

Artikel 4

Medlemsstaterna skall fördela tillstånden mellan företag som är etablerade inom deras territorium enligt objektiva och icke-diskriminerande kriterier.

Artikel 5

Före den 15 september varje år skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna de tillstånd för det året som inte har fördelats till företag.

Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 7, fördela dessa tillstånd till en eller flera medlemsstater för att säkerställa att dessa tillstånd utnyttjas på ett optimalt sätt.

Artikel 6

Kommissionen skall basera sig på de verkliga trafikflödena under år 2001 när den utarbetar sitt förslag om anpassning och samtidigt säkerställa att det även tas hänsyn till de kriterier som avser transittrafiken och den bilaterala trafiken. Om denna nya beräkning för någon medlemsstat skulle medföra en tilldelning som avsevärt avviker från den tilldelning som anges i bilagorna I och II, skall de ändringar som krävs för att anpassa bilagorna I och II antas i enlighet med förfarandet i artikel 7.

Artikel 7

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.

2. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 8

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 114, 27.4.1999, s. 4 och EGT C 248 E, 29.8.2000, s. 108.

(2) EGT C 329, 17.11.1999, s. 1.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 15 december 1999 (EGT C 296, 18.10.2000, s. 108), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 2000 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

BILAGA I

TABELL ÖVER FÖRDELNINGEN AV TILLSTÅND FÖR TUNGA FORDON

>Plats för tabell>

Det totala antalet tillstånd som skall fördelas uppgår till 300000 för åren 2001 och 2002 samt till 400000 för åren 2003 och 2004.

BILAGA II

TABELL ÖVER FÖRDELNINGEN AV TILLSTÅND FÖR TOMMA FORDON

Kommissionen skall fördela tillstånden för tomma fordon mellan medlemsstaterna enligt följande:

Antal tillstånd för tomma fordon att fördela varje år

>Plats för tabell>

BILAGA III

BERÄKNINGSMETOD FÖR FÖRDELNINGEN AV TILLSTÅND

Den fördelning av tillstånd som fastställs i bilagorna I och II skall ske på grundval av följande bestämmelser:

Tillstånd för tunga fordon

Varje medlemsstat skall först tilldelas 1500 tillstånd.

De återstående tillstånden skall därefter fördelas till lika delar enligt de kriterier som avser transittrafiken och den bilaterala trafiken.

Resultatet härav skall anpassas något så att hänsyn tas till den särskilda geografiska situationen i vissa medlemsstater.

Bilateral trafik

Fördelningen skall göras på grundval av varje medlemsstats andel av den bilaterala trafiken till och från Schweiz.

Transittrafik

Det antal tillstånd som skall tilldelas en medlemsstat skall stå i proportion till det antal extra kilometer som de lastbilar som är registrerade i medlemsstaten tillryggalägger på sträckan från norra Alperna till södra Alperna, eller vice-versa, på grund av de viktrestriktioner som för närvarande gäller i Schweiz.

Antalet kilometer som tillryggaläggs på grund av omläggning av trafiken skall beräknas motsvara skillnaden mellan den faktiska sträckan som tillryggaläggs över Alperna och den kortaste sträckan genom Schweiz. Sträckan genom Schweiz skall korrigeras genom att 60 kilometer läggs till för att ta hänsyn till förseningar vid gränserna och vägtrafikförhållanden.

De medlemsstater för vilka tillämpningen av dessa beräkningsmetoder leder till en siffra som är lägre än 200 skall tilldelas 200 tillstånd.

Tillstånd för tomma fordon

Tillstånden för tomma fordon skall fördelas på grundval av den andel fordon som är registrerade i medlemsstaterna av det totala antalet fordon som i lastat skick har en vikt mellan 7,5 och 28 ton och som bedriver transittrafik genom Schweiz.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

Den 26 februari 1999(1) överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till förordning om fördelning av tillstånd för tunga lastbilar som körs i Schweiz; förslaget syftar till att bland medlemsstaterna fördela de tillstånd som beviljas gemenskapen av Schweiz i enlighet med avtalet mellan Schweiziska edsförbundet och Europeiska gemenskapen om godstransporter på väg och järnväg.

Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig den 22 september 1999(2).

Europaparlamentet yttrade sig vid första behandlingen enligt medbeslutandeförfarandet den 15 december 1999(3).

Den 2 mars 2000 lade kommissionen fram ett ändrat förslag(4).

Den 8 december 2000 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Sedan kommissionen lade fram sitt ändrade förslag i mars i år har rådet under sitt arbete med förslaget vinnlagt sig om att fullständigt respektera resultatet av Europaparlamentets första behandling, även beträffande Europaparlamentets ändringsförslag - som dessutom har godtagits av kommissionen i dess ändrade förslag. Icke desto mindre har rådet vid utarbetandet av sin gemensamma ståndpunkt tvingats ta hänsyn till ett antal nya fakta och vissa förhållanden som ändrats sedan dess.

Kommissionens ursprungliga förslag hade formen av en rättsakt för genomförande av ett av avtalen mellan Europeiska gemenskaperna och Schweiz, nämligen det om godstransport på väg och järnväg. På grund av de ratificeringsförfaranden som fortfarande pågår i vissa medlemsstater i fråga om ett av de avtal som ingick i det paket med sju avtal som undertecknades med Schweiz har emellertid dessa avtal, således även vägtrafikavtalet om godstransport på väg och järnväg, ännu inte trätt i kraft och kommer sannolikt inte att göra det förrän om ytterligare några månader. Det erinras i detta sammanhang om att de sju avtalen vid förhandlingarna med Schweiz behandlades som en enhet, och avsikten är att de skall ingås och träda i kraft vid samma tidpunkt. Denna enhetsprincip fastställs bland annat i artikel 58 i vägtrafikavtalet.

Sedan dess - närmare bestämt den 1 november 2000 - har det schweiziska förbundsrådet beslutat att på sitt territorium tillåta trafik med lastbilar på upp till 34 ton från och med den 1 januari 2001 och att från och med samma dag öppna kvoter för fordon mellan 34 och 40 ton samt för tomma fordon eller fordon lastade med lätt gods. Detta beslut träder i kraft samtidigt som RPLP (kilometeravgift på tung trafik) införs på det schweiziska vägnätet.

Med tanke på denna senaste utveckling har antagandet av den aktuella förordningen blivit synnerligen brådskande om man inte vill beröva de ekonomiska operatörerna i gemenskapen de fördelar som är förbundna med det schweiziska beslutet. Med hänsyn till att de sju nyss nämnda avtalen behandlas som en enhet har rådet uttryckt önskemål om att detta beslut inte betraktas som en tidigarelagd tillämpning av vägtrafikavtalet. Utformningen av texten i denna förordning är ett uttryck för denna önskan. I förhållande till resultatet av Europaparlamentets första behandling har rådet följaktligen infört ett antal ändringar som bland annat syftar till att frikoppla förordningen från vägtrafikavtalet. Vidare har rådet för att fastställa fördelningsnycklar utgått från de senaste statistiska uppgifterna och tillämpat den metod som togs upp i kommissionens förslag samt i någon mån anpassat detta för att beakta vissa medlemsstaters specifika geografiska läge. Rådet har ansett det värdefullt att införa en översynsklausul efter ett år på grundval av de faktiska flödena. Rådet har även tagit fasta på den tidpunkt som föreslagits av Europaparlamentet för att omfördela tillstånd som inte utnyttjats.

III. ÄNDRINGSFÖRSLAG

Rådet har godtagit samtliga Europaparlamentets ändringsförslag. Med iakttagande av Europaparlamentets rättigheter enligt artikel 7, särskilt punkt 3, i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT C 184, 17.7.1999, s. 23) har rådet emellertid använt den lydelse det enades med Europaparlamentet om vid antagandet av Sokrates-programmet (se artikel 7 i utkastet till förordning).

Rådet har ändrat kommissionens förslag bland annat med hänsyn till frågan om att frikoppla denna förordning från det vägtrafikavtal som undertecknats med Schweiz. I detta syfte har det infört de nya skälen 1 och 2 i ingressen samt - även detta för att frikoppla förordningen - ändrat artiklarna 1, 2 och 8. Slutligen har rådet i artikel 6 i denna förordning föreskrivit en översynsmekanism efter ett år.

(1) EGT C 114, 24.4.1999, s. 4.

(2) EGT C 329. 17.11.1999, s. 1.

(3) EGT C 296, 18.10.2000, s. 108.

(4) EGT C 248 E, 29.8.2000, s. 108.