Rysslands aggressionskrig mot Ukraina har allvarliga konsekvenser för Moldavien. I en verklig anda av solidaritet och upprätthållande av europeiska värden stöder Moldavien aktivt dem som flyr från Ukraina och tar emot det högsta antalet flyktingar per capita. Trots denna utmaning är den moldaviska regeringen fast besluten att uppnå sina tydliga reformmål – i synnerhet reformen av domstolsväsendet, reformen av den offentliga förvaltningen och moderniseringen av ekonomin – som ska komma det moldaviska folket till nytta. Den senaste Eurobarometerundersökningen visar att det råder ökat stöd för EU-integration och att EU är den utländska organisation som åtnjuter störst förtroende.

Under de senaste två åren har Republiken Moldavien (nedan kallad Moldavien) tagit ett avgörande steg mot reformer, med ett tydligt mandat från medborgarna. Efter presidentvalet 2020 och parlamentsvalet 2021 finns det för första gången sedan självständigheten en tydlig samsyn mellan presidenten, regeringen och parlamentet om en reformvänlig politik och korruptionsbekämpning på vägen mot ett EU-medlemskap. Detta följer på en period då viktiga institutioners oberoende allvarligt äventyrades.

7 miljoner euro från den europeiska fredsfaciliteten har anslagits under 2021 för att stärka den militära sjukvårdstjänstens och ingenjörsbataljonens kapacitet.

Sedan bankbedrägeriet 2014 har Moldavien genomfört en omfattande översyn av både sitt domstolssystem och sitt system för korruptionsbekämpning. Under de senaste åren har Moldavien stärkt rättsstatsprincipen, bland annat genom polisreformer och åtgärder för att reformera domstolsväsendet. Mer behöver göras för att ta itu med inflytande från särintressen på både det politiska och det kommersiella området.

Användningen av brådskande förfaranden för att anta lagstiftning, bland annat på områden som är relevanta för EU:s regelverk, har minskat avsevärt under de senaste fyra åren. Omfattande konsekvensbedömningar av föreslagen lagstiftning behövs.

c) Organiserad brottslighet

I fråga om korruptionsfallen krävs det framsteg med att väcka talan inför domstol och lagföra dem på ett effektivt sätt. Utredningen av ärenden rörande småskalig korruption faller fortfarande inom behörighetsområdet för det nationella centrumet för korruptionsbekämpning och åklagarmyndigheten för korruptionsmål. Detta innebär att det inte har varit möjligt för dessa institutioner att fokusera på ärenden om korruption på hög nivå. Mer behöver göras för att effektivt kontrollera tillgångsredovisningar och säkra återvinning av tillgångar. Vissa rekommendationer från internationella och regionala övervakningsmekanismer för bekämpning av korruption, bland annat från Europarådets grupp av stater mot korruption (Greco), har ännu inte genomförts. På den förebyggande sidan ansvarar den nationella integritetsbyrån för att kontrollera deklarerade tillgångar som lämnats in av personer med offentliga befattningar och tillämpa det rättsliga systemet för intressekonflikter. Det nationella centrumet för korruptionsbekämpning har sörjt för korruptionssäkring av lagstiftningen sedan 2017, och omkring 50 % av rekommendationerna har godtagits (de flesta rörande oklarheter eller luckor i utarbetandet av lagstiftning eller i administrativa förfaranden).

Moldavien är part i alla viktiga internationella konventioner mot korruption, däribland Europarådets grupp av stater mot korruption (Greco) och Förenta nationernas konvention mot korruption. En övergripande rättslig ram för både förebyggande och bekämpning av korruption, som till stor del överensstämmer med europeiska och internationella normer, har införts och delvis genomförts. Alla former av korruption har kriminaliserats, även olagligt berikande, och lagarna reglerar intressekonflikter och skyddar visselblåsare.

När det gäller effektivitet ökade målgenomströmningen av civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål till 171 dagar 2020, jämfört med 143 dagar 2018. Avslutandegraden minskade till 97 % (107 % år 2018). Målgenomströmningen är fortfarande ett stort problem. Eftersläpningen av pågående domstolsärenden uppgår till 22 299 och 3 300 mål för första respektive andra instansen . 2020 års budget för domstolsväsendet uppgår till 0,40 % av BNP, vilket är mindre än 2018 (0,48 % av BNP). Under 2020 anslogs 21,3 miljoner euro till domstolarna och 17,4 miljoner euro till åklagarmyndigheten. Budgeten är otillräcklig för att täcka utbildnings- och investeringsbehoven, eftersom 85 % går till löner och ersättningar.

Det finns etiska regler för domare och åklagare, liksom ett integrerat ärendehanteringssystem med automatisk fördelning av ärenden. Utnämningen av domare och åklagare sker fortfarande inte helt på grundval av objektiva kriterier. Otillbörlig intern och extern inblandning i domstolsväsendet måste åtgärdas. Lediga tjänster inom det högsta domarrådet och dess specialiserade organ har inte tillsatts av domarkollegiet, vilket innebär att det högsta domarrådet under de två kommande åren inte har den beslutsförhet som krävs för att utnämna nya domare. Reformen av denna institution pågår och är en politisk prioritering. Antalet domare (16,4) per 100 000 invånare är lägre än genomsnittet i Europa (21), och antalet åklagare (24,2) är dubbelt så högt som det europeiska genomsnittet (12).

Moldavien har ratificerat de viktigaste internationella människorättsinstrumenten, däribland Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (Istanbulkonventionen), den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk, den europeiska konventionen om utövande av barns rättigheter och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (även om landet inte har ratificerat tilläggsprotokoll nr 12). Landet har ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter och två av de fakultativa protokollen, men inte det tredje (om ett kommunikationsförfarande) eller det fakultativa protokollet till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

b) Rättslig och institutionell struktur

Det finns en rättslig och institutionell ram som reglerar de grundläggande rättigheterna och lagarna följer i allmänhet europeiska och internationella normer. Kapaciteten hos de institutioner som ansvarar för skydd och upprätthållande av mänskliga rättigheter och genomförandet av befintliga strategier och handlingsplaner är fortfarande begränsad och hindrar ett faktiskt upprätthållande av de mänskliga rättigheterna. Framför allt är det nationella rådet för att förhindra diskriminering och säkerställa jämställdhet kraftigt underbemannat.

Moldavien antog en ny strategi för mänskliga rättigheter och demokrati för 2021–2024. De viktigaste prioriteringarna är jämställdhet/kvinnors rättigheter, respekt för mänskliga rättigheter i det straffrättsliga systemet, garantier för integriteten i valprocesser och stöd till oberoende medier, tillgång till information och kampen mot desinformation.

Den nationella förebyggande mekanismen består av sju ledamöter: ombudsmannen, barnombudsmannen och fem personer som föreslagits av det civila samhället. Ombudsmannainstitutionen – folkets advokat – har utsetts till nationell människorättsinstitution och ackrediterats med A-status av den globala alliansen av nationella människorättsinstitutioner som i stort sett förenlig med Parisprinciperna. Dess finansiella och funktionella oberoende bör stärkas och dess roll i Moldaviens råd för förhindrande av tortyr klargöras.

c) Viktiga frågor som rör grundläggande rättigheter

Landet har 18 domar från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna under förstärkt övervakning i avvaktan på att de verkställs. Dessa omfattar misshandel som utförs av statliga tjänstemän, olagligt frihetsberövande, kränkningar av rätten till en rättvis rättegång, myndigheters underlåtenhet att tillhandahålla skydd mot våld i hemmet och diskriminering på grund av sexuell läggning.

Mer behöver göras när det gäller rätten till en rättvis rättegång och adekvat utredning och lagföring av misshandel. Frihetsberövade personer åtnjuter inte alla grundläggande rättsliga garantier från det att de frihetsberövas. Den bristande utredningen av påstådda fall av misshandel leder till en känsla av straffrihet. Förhållandena på de platser där personer hålls frihetsberövade eller tillfälligt frihetsberövande ligger fortfarande under internationella normer, särskilt på grund av överbeläggning av fängelser, brist på effektiv läkarvård eller användning av långvarig isolering som en disciplinär åtgärd.

Lagstiftningen om tillgång till information och yttrandefrihet är i stort sett i linje med internationella normer, men mer behöver göras för att säkerställa att lagstiftningen genomförs fullt ut. Medierna kan i allmänhet rapportera fritt. För att garantera mediepluralism måste man ta itu med koncentrationen av medieägandet och den icke-transparenta mediefinansieringen. Ytterligare insatser behövs också för att säkerställa tillgång till information av allmänt intresse, skydda journalisters oberoende och kvaliteten på medieinnehållet (och desinformation) samt ta itu med de ökande fallen av verbala angrepp, hot och trakasserier riktade mot journalister.

Jämställdhetsprincipen är inskriven i författningen. Brottsbalken garanterar skydd mot diskriminering och hatbrott. Jämlikhetsrådet har inte ett tillräckligt mandat inom ramen för den befintliga jämlikhetslagstiftningen. I april 2022 antog parlamentet ändringar av brottsbalken och lagen om förseelser för att stärka statens insatser mot hatbrott. Gamla lagstiftningsförslag om hatbrott har nyligen antagits, vilket har lett till en utvidgning av tillämpningsområdet för skyddade grunder och därmed till en förstärkning av den rättsliga ramen för att lagföra och bestraffa brott som motiveras av fördomar. Mer behöver göras för att bekämpa hatpropaganda och diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet samt könsrelaterat våld.

När det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden förbjuder den rättsliga ramen inte längre tillträde till vissa yrken för kvinnor, men kvinnor utsätts fortfarande för faktiska hinder och åldersdiskriminering. Löneklyftan mellan män och kvinnor i Moldavien kvarstår: kvinnors sammanlagda inkomst var i snitt 14,1 % lägre än männens 2019 (samma som EU-genomsnittet), och av de parlamentsledamöter som valdes 2021 är 39,6 % kvinnor (över EU-genomsnittet). Mer behöver göras för att skydda rättigheterna för homosexuella, bisexuella, transpersoner, queera och intersexpersoner (hbtqi-personer). Lagen förbjuder diskriminering på arbetsmarknaden på grund av sexuell läggning, men diskriminering i samhället fortsätter. Processen för avinstitutionalisering av barn har kommit mycket långt under de senaste åren. Mer behöver göras när det gäller spädbarnsdödlighet, barnarbete, inklusive kopplingar till människohandel och sexuellt utnyttjande, och den särskilda situationen för romska barn och barn som överges av sina föräldrar. Antalet spädbarn och barn med funktionsnedsättning i institutionella vårdinrättningar är ett problem.

2. EKONOMISKA KRITERIER

Denna bedömning görs på grundval av Köpenhamnskriterierna avseende förekomsten av en fungerande marknadsekonomi, samt förmågan att hantera konkurrensen och marknadskrafterna inom unionen.

2.1. Fungerande marknadsekonomi

Moldavien är en liten öppen ekonomi med en bruttonationalprodukt (BNP) per capita uttryckt i köpkraftsparitet på cirka 30 % av EU-genomsnittet 2020, en ökning från 25 % 2013. Generellt uppvisar Moldavien tillfredsställande resultat när det gäller att genomföra en allmänt sett sund makroekonomisk politik. Avsaknad av politisk vilja och de frekventa regeringsskiftena har dock ibland medfört ett ojämnt genomförande av reformer och försenat övergången till en konkurrenskraftig marknadsekonomi.

Under det senaste årtiondet har Moldavien kunnat upprätthålla ekonomisk tillväxt på i snitt cirka 4,5 % per år och tagit sig igenom flera ekonomiska kriser, inklusive pandemin. De offentliga finanserna har varit stabila, med ett lågt underskott på i genomsnitt cirka 1,5 % av BNP under perioden 2013–2020, och en hållbar skuldnivå (cirka 32 % av BNP 2021, varav de flesta är till internationella finansieringsinstitutioner på förmånliga villkor). Detta återspeglar Moldaviens ansträngningar för att öka konsolideringen av finanspolitiken och förbättra förvaltningen av de offentliga finanserna, vilket främjades av strategin för förvaltningen av de offentliga finanserna 2013–2020.

Före det globala inflationstrycket som drivs på av Rysslands aggressionskrig mot sitt grannland Ukraina var Moldaviens centralbank generellt framgångsrik med att hålla inflationen inom målintervallet 5 % (± 1,5 procentenheter), samtidigt som man med ett växelkurssystem med en kontrollerad flytande växelkurs stödde en stabil nationell valuta. Till följd av de snabbt stigande energi- och livsmedelspriserna är den stigande inflationen, som ligger på 22 % i slutet av första kvartalet 2022, en av de största utmaningarna för Moldaviens makroekonomiska stabilitet framöver, utöver bostadskostnaderna och den stora tillströmningen av krigsflyktingar. Externt har obalanserna varit relativt stora, med ett underskott i bytesbalansen på i genomsnitt 7,3 % av BNP under de senaste tio åren, vilket till stor del beror på ett betydande handelsunderskott. Det senare har drivits på av en stark inhemsk efterfrågan som stimulerats av stora remitteringar, ogynnsamma handelsvillkor och en relativt svag exportbas. Tack vare ett betydande stöd från internationella partner kunde Moldavien emellertid bygga upp sina valutabuffertar avsevärt. Moldavien har också traditionellt varit starkt beroende av inflödet av remitteringar, och det pågående kriget mot Ukraina påverkar inkomsterna från Ryssland och OSS-regionen (Oberoende staters samvälde) negativt.

Den nuvarande regeringen har ärvt en situation med korruption, egenintressen och svaga institutioner som ansvarar för rättsstatsprincipen, vilket hämmar investeringar och produktivitetstillväxt och fortsätter att undergräva företagsklimatet. Regeringen har därför inlett en reform av rättssystemet och vidtar betydande åtgärder för att bekämpa korruption, och vidtar för närvarande samtidigt lagstiftningsreformer som syftar till att minska byråkratin.

Moldaviens sektor för statligt ägda företag är fortfarande stor och omfattar omkring 900 företag och behöver fortfarande statligt stöd. Det statliga inflytandet är fortfarande viktigt inom viktiga sektorer av ekonomin, bland annat telekommunikations-, energi- och transportsektorerna. Totalt sett har de statsägda företagen egna tillgångar till ett värde av cirka 26 % av BNP och sysselsätter omkring 6 % av den aktiva arbetskraften. Sektorn dras alltjämt med avsaknad av lämpliga metoder för företagsstyrning, ineffektivitet och bristande insyn. Detta undergräver ytterligare den privata sektorns investeringar och konkurrenskraften i hela ekonomin samt medför finanspolitiska risker. Ytterligare reformer, särskilt bättre företagsstyrning, omorganisation, privatisering och likvidation av olönsamma företag, behövs och är en av regeringens prioriteringar. Dessutom är den informella sektorn fortfarande relativt stor. Den stod för uppskattningsvis 27 % av BNP 2020. Den höga informella andelen beror delvis på en tung regelbörda och medför inte endast betydande förluster av budgetintäkter utan även minskad produktivitet.