Bryssel den 8.2.2005

KOM(2005) 30 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Rapport om genomförandet av Europeiska stadgan för småföretagen {SEK(2005) 167} {SEK(2005) 168} {SEK(2005) 169} {SEK(2005) 170}

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Småföretag 3

2. Ett förbättrat företagsklimat för små företag 4

2.1 Medlemsstaterna och Norge: årets prioriterade områden i stadgan visar konkreta resultat 5

Företagarutbildning – Främjande av ett företagarvänligt tankesätt i skolorna 5

Bättre reglering – Göra det enklare för små företag att uppfylla kraven 6

Konkurrenslagstiftning – Göra nystart enklare 6

Tillgången till kompetent arbetskraft – Att få allmän och yrkesinriktad utbildning att bättre motsvara näringslivets behov 7

2.2 Kandidatländerna: Behov av att främja entreprenörsförmåga och förbättra den rättsliga ramen 8

2.3 Västra Balkan och Moldavien: Att tillgodogöra sig fördelarna av stadgeprocessen 8

2.4 Kommissionen: Att stärka de små och medelstora företagens roll i all gemenskapspolitik 8

De små och medelstora företagen integreras allt mer i all EU-verksamhet…... 8

... men man bör göra det ännu enklare för små och medelstora företag att delta i EU-program 9

3. Framgång genom delat lärande 9

Den öppna samordningsmetoden ger goda resultat... 9

Konkreta exempel vittnar om goda resultat 10

Stadgekonferenser är ett framgångsrikt forum för utbyte av goda lösningar 10

4. Mot Lissabonmålen 11

BILAGA 12

1. Småföretag

Småföretagen spelar en central roll i den europeiska ekonomin. Ungefär 25 miljoner småföretag, som utgör 99 % av alla företag, sysselsätter närmare 95 miljoner människor, vilket motsvarar 55 % av alla arbetstillfällen inom den privata sektorn[1]. Småföretagen spelar således en avgörande roll för tillväxt och sysselsättning i hela Europa.

Dessa småföretag är en betydande källa till dynamik i näringslivet och innovation. För att de fullt ut ska kunna uppfylla de förväntningar som uppställdes i Lissabonmålen om att Europa ska bli världens mest konkurrenskraftiga, dynamiska och kunskapsbaserade ekonomi antog stats- eller regeringscheferna Europeiska stadgan för småföretagen 2000[2]. Åtagandena i stadgan är ett uttryck för principen om att ”tänka småskaligt först” och ett erkännande av att småföretagen är ryggraden i Europas ekonomi och nyckeln till vår konkurrenskraft.

På grundval av den öppna samordningsmetoden som infördes vid Europeiska rådets möte i Lissabon anmodas medlemsstaterna och kommissionen i stadgan att vidta åtgärder för att stödja småföretag inom tio nyckelområden. Stadgan kompletteras av Handlingsplanen för entreprenörskap[3] som tar upp en rad entreprenörskapsrelaterade frågor för att främja entreprenörskap i hela Europa. Betydelsen av dessa utmaningar betonades starkt även av den högnivågrupp som såg över Lissabonstrategin under ledning av Wim Kok[4].

Stadgans tillämpningsområde utvidgas geografiskt. Sedan kandidatländerna skrev under stadgan 2002 har den blivit hörnstenen i småföretagspolitiken i det utvidgade EU. Länderna på västra Balkan gav sitt stöd till stadgan 2003 och därefter Moldavien 2004. För närvarande deltar 35 länder i stadgeprocessen. På grundval av Europeiska stadgan för småföretag undertecknade partnerskapsländerna i Medelhavsområdet[5] ”Caserta Declaration”, en Europa-Medelhavsstadga för företag. Antalet länder som deltar på frivillig basis ökar stadigt, vilket visar att stadgan haft stor betydelse för att sammanföra centrala delar av politiken för främjande av små företags verksamhetsmiljö.

Efterlevnaden av stadgan ses över regelbundet så att man kan se och lyfta fram de framsteg som görs i form av bl.a. bilaterala möten mellan medlemsstaterna i vilka näringslivet aktivt deltar. På så sätt kan man se till att medlemsstaterna håller ett aktivt grepp och lever upp till sina åtaganden att oavbrutet förbättra de små företagens verksamhetsmiljö. Genom att tillämpa stadgan ökar många europeiska regioner insatserna för att kunna fullfölja sina åtaganden.

Stadgeprocessen förutsätter att näringslivet deltar aktivt. Det ger verksamheten en verklighetsförankring och ser till att kommissionen och medlemsstaterna får ändamålsenlig respons. Näringslivets stora intresse för stadgan och dess engagemang och aktiva bidrag till genomförandet av stadgan uppskattas stort.

De goda exemplen i årsrapporterna om genomförandet är en viktig kunskapskälla. Fastställande, spridning och aktiv användning av denna kunskap är det verkliga mervärdet i stadgeprocessen. De årliga konferenserna inom den europeiska stadgan för att främja och diskutera goda lösningar bidrar konkret till att stimulera till ett aktivare erfarenhetsutbyte.

Stadgeprocessen har lett till framsteg inom gemenskapspolitik som påverkar små och även medelstora företag. Likaså har Europeiska kommissionens representant för små och medelstora företag[6] bidragit till att åstadkomma en mera samordnad och ”småföretagarvänlig” attityd överallt inom kommissionen.

Stadgan bidrar till att fästa uppmärksamhet bland beslutsfattare på högsta nivå vid behovet av fortsatt utveckling, inte minst genom möjligheten att lära sig av varandras erfarenheter. De nya medlemsstaterna har varit särskilt aktiva i att lära sig av andra och de resultat man redan uppnått visar att detta tillvägagångssätt är framgångsrikt. Stadgan är ett effektivt redskap för att överbrygga resultatskillnaderna i EU även om det ofta tar lång tid innan de verkliga effekterna på småföretagens verksamhetsmiljö syns.

Kommissionen välkomnar det fortsatta stödet från Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén för strävan att förbättra den miljö i vilken småföretagen verkar och se till att stadgan genomförs fullt ut.

* * *

Detta är den femte rapporten om genomförandet av stadgan[7] som bygger på nationella rapporter från de deltagande länderna. Den ger en översikt av de viktigaste händelserna mellan hösten 2003 och hösten 2004, men syftar inte till att ge en heltäckande bild av alla åtgärder som vidtagits. Rapporten nämner starka och svaga sidor i EU och grannländerna, lyfter fram lovande nationella åtgärder och ger rekommendationer för framtida insatser, och stärker på så sätt det politiska stödet till små företag och arbetet för att uppnå Lissabonmålen.

Rapporten kompletteras av bilagor som ger en omfattande översikt av åtgärder som nyligen vidtagits för att förverkliga stadgan i medlemsstaterna och Norge, kandidatländerna, Moldavien och länderna i västra Balkan och av kommissionen[8].

2. Ett förbättrat företagsklimat för små företag

Närmare uppgifter om utvecklingen nedan återfinns i de bifogade handlingarna, likaså utförliga rekommendationer för vidare åtgärder.

2.1 Medlemsstaterna och Norge: årets prioriterade områden i stadgan visar konkreta resultat

I årets rapport undersöks utvecklingen närmare på tre av stadgans tio prioriterade områden:

- Företagarutbildning, särskilt i sekundärskolor.

- Bättre reglering, bl.a. konsekvensbedömningar och konkursrätt.

- Kompetensbrist, särskilt åtgärder för att minska bristen på kvalificerade tekniker och ingenjörer.

Diagram över sammanlagda åtgärder i medlemsstaterna på dessa områden – bland ett urval förslag till bra åtgärder – återfinns i bilagan.

Företagarutbildning – Främjande av ett företagarvänligt tankesätt i skolorna

Företagarutbildningen har genomgått en dynamisk utveckling. I många fall saknas dock en enhetlig ram. Då företagarutbildningen har en horisontell dimension är det första viktiga steget att etablera formella kontakter med olika sektorer inom den offentliga förvaltningen, särskilt ministerierna för ekonomi och utbildning, för att lägga upp en övergripande strategi. Sådant samarbete finns redan i många länder, bl.a. i Frankrike, Nederländerna, Finland och Norge . Nyligen har även vissa av de nya medlemsstaterna vidtagit liknande åtgärder, särskilt Litauen .

Följande steg är att utveckla företagarkompetens och företagaranda i utbildningen och få det erkänt som ett mål i de nationella läroplanerna för allmänna och yrkesinriktade sekundärskolor. I detta sammanhang bör företagande uppfattas i ordets vidaste betydelse: inte endast som ett sätt att skapa nya företag, utan även som en attityd till företagande. Hittills har företagande uttryckligen varit en del av läroplanen i allmänna sekundärskolor endast i ett fåtal länder, däribland i Tjeckien, Spanien, Irland, Polen, Finland och Norge. Fler positiva exempel förekommer i yrkesinriktade och tekniska skolor.

Om skolorna har en hög grad av autonomi är det lämpligt att stödja åtgärder som främjar företagarutbildning. Även om goda exempel förekommer, har aktiva åtgärder för att främja företagande vidtagits endast i mycket begränsad utsträckning. Otillräcklig lärarutbildning är fortfarande ett problem. Som intressanta exempel kan vi nämna Nederländerna där regeringen ger stöd till pilotprojekt i skolor och sprider information om goda lösningar eller Förenade kungariket med ”Enterprise Education Pathfinders”.

Utbildningsmyndigheterna bör erkänna och stödja program där eleverna sköter minibolag eller virtuella företag, och dessa bör i högre grad tas med i läroplanerna – så som man gjort i Irland – eftersom de erbjuder goda, testade metoder som kan anpassas efter lokala förhållanden. Ungefär 60 000 elever i Europa deltar varje år i elevföretag. Icke-statliga organisationer främjar program som följer dessa metoder på alla utbildningsnivåer, i många fall under paraplynätverk såsom Junior Achievement-Young Enterprise , EUROPEN (Practice Firms) och Jade. Ett intressant exempel kommer från Österrike där man i yrkesinriktade sekundärskolor systematiskt har tillgång till praktikantplatser på företag.

I vissa länder finns det fortfarande behov av att höja medvetenheten om betydelsen av företagarutbildning i sekundärskolor. Ytterligare policyutveckling behövs framför allt på Cypern, i Ungern och i Slovakien. I Portugal finns inga offentliga initiativ för att stärka företagarutbildning i sekundärskolor. Även i Grekland behövs ytterligare ansträngningar, då regeringsinitiativ på detta område för närvarande förekommer endast i tekniska sekundärskolor.

Bättre reglering – Göra det enklare för små företag att uppfylla kraven

Förra året startade många länder omfattande program för att förbättra bestämmelserna om företagens verksamhetsforutsättningar, och i nästan alla medlemsstater står konsekvensbedömningar högt på den politiska dagordningen. I ett betydande antal medlemsstater är konsekvensbedömningar redan en viktig del av beredningar inför ny lagstiftning. I praktiken är det dock svårt att se till att resultatet verkligen utnyttjas för att förbättra förslagen så att bedömningarna inte tillämpas endast formellt.

De oproportionerligt stora negativa konsekvenserna för små företag tas mycket sällan med i bedömningarna. Endast sju länder testar vilka konsekvenserna är för små företag. Att bevilja små företag undantag från vissa skyldigheter i bestämmelserna – vilket föreslås i stadgan – kan vara ett nyttigt sätt att lätta bördan för små företag. Men endast några länder beviljar sådana undantag.

Nederländerna och Förenade kungariket hör till de ledande länderna när det gäller användningen av analyser av lagförslags konsekvenser. Goda framsteg har gjorts även i Polen . Alla medlemsstater rekommenderas att använda konsekvensbedömningar som ett standardverktyg för att förbättra kvaliteten på nya bestämmelser och minska administrativa bördor.

Man uppmuntrar till ökat samarbete mellan berörda ministerier. Konsekvensbedömningar kan göras och övervakas på ett samordnat sätt av en horisontell enhet vid ett ministerium, vilket redan är fallet i många medlemsstater. Införandet av e-förvaltning, bl.a. i Estland och Lettland , har gjort det enklare att ta hänsyn till berörda parters synpunkter redan tidigt i lagstiftningsprocessen och att göra konskevensbedömningar, vilket kan rekommenderas.

Man har gjort stora framsteg när det gäller utnyttjandet av konsekvensbedömningar, men Frankrike, Portugal, Slovenien och Slovakien bör intensifiera sina ansträningar på detta område. I vissa länder, såsom i Polen , är samrådsperioden med berörda parter för kort för att man ska kunna få en välforskad syn på konsekvenserna för företagen.

Konkurrenslagstiftning – Göra nystart enklare

Extremt stränga rättsliga följder av konkurs och komplicerade konkursförfaranden kan stå i vägen för företagande. Tidskrävande och dyra konkursförfaranden måste därför antingen ändras eller nya lagar införas som leder till snabba, billiga, tillgängliga, enhetliga och förutsägbara förfaranden. Ofta har företagare som misslyckats bättre framgång med nästa försök, och om man gör det möjligt för ärliga personer som gjort konkurs att försöka på nytt, skulle detta ha en positiv effekt på den ekonomiska tillväxten. Det bör därför göras enklare för hederliga företagare att starta på nytt.

Under det gångna året har hälften av medlemsstaterna antingen granskat eller håller på och granskar sin konkurrenslagstiftning. Ett intressant exempel är Spanien , som gjort betydande förbättringar i konkursrätten. Räddnings- och saneringsförfaranden, med vilka man vill göra det möjligt för livsdugliga företag att överleva och klara sig, förekommer inte i alla länder, och där de förekommer finns det ofta utrymme för förbättringar. Lovande satsningar är den nya franska lag för att rädda företag som syftar till att upptäcka finansiella svårigheter i god tid och främja en andra chans, och det holländska projektet Omstrukturering av skuld för företagare som syftar till att förenkla förfaranden för utomrättslig omstrukturering av skuld.

Om åtgärder vidtas i god tid kan det i betydande grad öka chanserna att rädda ett företag som råkat i finansiella svårigheter. Företagare som har finansiella svårigheter bör erbjudas fördelaktiga råd för att öka chanserna att rädda företaget: sådana tjänster erbjuder Centre pour les indépendants et les petites entreprises en difficulté (Centret för egenföretagare och små företag i svårigheter) i Bryssel i Belgien och diskussionsforumet Ondernemersklankbor i Nederländerna . Fortsatt stöd från affärspartners, finansiärer, långivare och andra berörda parter kan bidra till att en företagare med svårigheter inte tvingas från marknaden i onödan, vilket bör främjas. För att minska en alltför negativ hållning vid misslyckanden bör de offentliga myndigheterna i högre grad uppmuntra förebyggande åtgärder, i stället för att straffa dem som misslyckas.

Även om många nya åtgärder har vidtagits för att förbättra konkurs- och omstruktureringsförfaranden och främja nystart, behövs ytterligare åtgärder i vissa länder. Till exempel i Grekland kan man inte se några framsteg på detta område och i Luxemburg finns inga mekanismer för tidig varning. Vidare är konkursförfaranden med fokus på likvidation i Slovakien och omstruktureringsförfaranden i Polen fortfarande dyra och komplicerade. Även om framsteg gjorts, är de centrala åtgärderna inte alltid förenliga med rekommendationerna i ”Best Procedure”-projektet om omstrukturering, konkurs och nyetablering. Exempelvis i Tjeckien och Portugal kommer de omarbetade konkurslagarna att stärka lånegivarens ställning, vilket hotar de nya delar i konkursrätten som syftar till att göra det enklare för livsdugliga företag att fortsätta sin verksamhet.

Tillgången till kompetent arbetskraft – Att få allmän och yrkesinriktad utbildning att bättre motsvara näringslivets behov

De flesta länderna övervakar behovet av färdigheter i nuläget och i framtiden med hjälp av systematiska processer och i samarbete med andra berörda parter, såsom företag, arbetsmarknadens parter samt regionala organisationer och branschorganisationer. Vissa länder som redan traditionellt har goda förbindelser mellan universitet och näringslivet, t.ex. Sverige , har skapat en institutionell ram för detta samarbete. Andra länder ger dessa förbindelser sitt stöd genom finansiering, undersökningar, initiativ eller program inom vissa branscher för att kombinera undervisning i sekundärskolorna med arbetspraktik, t.ex. i Italien .

Genom att regelbundet följa upp vilka kompetensbehoven är kan medlemsstaterna gradvis se över sina planer för allmän och yrkesinriktad utbildning och få dem att bättre motsvara nuvarande och kommande strukturella ändringar på arbetsmarknaden. Man bör fortsätta och öka alla parters, särskilt företagens, deltagande i utformandet och fastställandet av innehållet i allmänna och yrkesinriktade kurser. Lärlingssystemen moderniseras och görs mer attraktiva, t.ex. i Frankrike , och de anpassas även bättre efter arbetsmarknadens behov, såsom i Österrike . Dessutom stärks den tekniska utbildningen och informell utbildning erkänns allt oftare formellt.

Betydelsen av livslångt lärande framhävs ofta, även om få länder utformat några omfattande system för att direkt främja det. Experiment med nya inlärningsmetoder, t.ex. webbaserad utbildning och utbildningscentrum som erbjuder olika möjligheter till utbildning, har gjorts endast i några få länder, däribland Irland , Slovenien och Förenade kungariket . Det behövs mera både offentliga och privata medel för att utveckla väsentliga färdigheter för människor genom hela livet.

Vägledning och informationskampanjer kan bidra till att höja profilen för vissa yrken och locka ungdomar till yrken som erbjuder goda framtidsutsikter, t.ex. ingejörsutbildning eller specialisering inom annat tekniskt eller informationstekniskt område. Både medlemsstaterna, näringslivet och branschorganisationer försöker i allt högre grad lösa denna fråga genom upplysning och yrkesvägledning, televisionsprogram och olika vetenskapliga klubbar. Branschorganisationerna har på senare tid förverkligat intressanta initiativ i Tyskland och Irland .

Områden som kan förbättras är övervakning av färdigheter på nationell och regional nivå i Belgien för att säkra bättre rörlighet mellan regionerna i landet. I Tjeckien , Grekland och Slovakien finns det behov av att skapa kontakter mellan universitet och näringsliv, medan Italien skulle kunna satsa mera på stöd till specialiserad utbildning i företagen.

2.2 Kandidatländerna: Behov av att främja entreprenörsförmåga och förbättra den rättsliga ramen

Den främsta utmaningen för kandidatländerna är att förbättra företagens konkurrenskraft. Utmaningen i Bulgarien och Rumänien är delvis att förbättra den rättsliga ramen och gynna grundande av nya företag och deras tillväxt.

Medan bedömningar av näringslivseffekter bör stärkas ytterligare i Rumänien och Turkiet , har goda framsteg redan gjorts på detta område i Bulgarien. När det gäller åtgärder för att öka tillgången på kompetent arbetskraft kan man nämna några goda exempel. Men ytterligare satsningar behövs för att öka utbildningsutbudet för livslångt lärande och lämpliga färdigheter som motsvarar behoven i små företag.

2.3 Västra Balkan och Moldavien: Att tillgodogöra sig fördelarna av stadgeprocessen

Stadgeprocessen har varit mycket framgångsrik i länderna på västra Balkan och i Moldavien. Ytterligare arbete behövs i Bosnien-Herzegovina och Kosovo för att man ska kunna dra full nytta av stadgan. Stadgan är även en ytterst viktig del av kommissionens granskning av Kroatiens och f.d. jugoslaviska republiken Makedoniens ansökan om medlemskap i EU.

Bäst har man lyckats i många länder – särskilt Serbien , Kosovo , Moldavien och Bosnien-Herzegovina - när det gäller att billigare och snabbare starta nya företag genom att påskynda förfarandena och införa nödvändig lagstiftning. Men endast i Moldavien har man infört ett system för ”one-stop shop”, dvs. att den besökande får sina ärenden behandlade på ett och samma ställe. Allmän och yrkesinriktad företagarutbildning förekommer i någon form i alla länder, men det är fortfarande endast ett extra ämne utanför den egentliga läroplanen. Lagstiftningen ändras för närvarande i de flesta länderna. Hittills har endast mycket få länder infört eller planerat att införa analys av vilka konsekvenser lagstiftningen får.

2.4 Kommissionen: Att stärka de små och medelstora företagens roll i all gemenskapspolitik

De små och medelstora företagen integreras allt mer i all EU-verksamhet…

Hänsyn tas till små och medelstora företag i största delen av EU:s verksamhet. Det finns talrika program och initiativ som utformats för att delvis eller uttryckligen ta hänsyn till de små och medelstora företagen, vilket visar att tillämpningen av stadgan fungerar väl.

Det fleråriga programmet för företag och företagaranda, särskilt för små och medelstora företag[9], med dess ökade satsningar på finansieringsinstrument samt resultaten av de nyligen avslutade projekten inom ”Best Procedure” [10] fortsätter att påverka de små och medelstora företagens verksamhetsmiljö på ett positivt sätt. Kommissionen gör stora framsteg med de centrala delarna av handlingsplanen för entreprenörskap.

Kommissionen har dessutom genomfört många stödprogram som direkt eller indirekt gynnar små och medelstora företag. Strukturfonderna är det viktigaste programmet för små och medelstora företag på lokal och regional nivå. Man har även lyft fram små och medelstora företags roll inom forskning, och där har man satt upp tydliga mål för små och medelstora företags deltagande. Många andra program har styrts mot små och medelstora företags behov när det gäller t.ex. miljö, energi, utbildning och internationalisering. Även på andra politikområden, såsom inom konkurrenspolitik eller handelspolitik, har man tagit hänsyn till små och medelstora företags särskilda situation.

... men man bör göra det ännu enklare för små och medelstora företag att delta i EU-program

Förbättringar behövs fortfarande för att göra det enklare för små och medelstora företag att delta i EU-program. Förfarande är förfarandena ofta inte anpassade efter små och medelstora företags möjligheter, antingen med tanke på de administrativa kraven eller den tid som krävs för att utvärdera projekten. För att göra det enklare för små och medelstora företag att delta planeras ytterligare åtgärder, däribland politisk prioritering och bättre möjligheter för små och medelstora företag att delta, särskilt i urvalsförfaranden och programförvaltning. Man bör även hitta bättre sätt att ge information och stöd till små och medelstora företag, t.ex. via kommissionens nätverk Euro Info Centre och Innovation Relay Centre , och man bör systematiskt utvärdera vilken betydelse EU-programmen har för små och medelstora företag.

När det gäller lagstiftning och dess effekt på små och medelstora företag har det visat sig att konsekvensanalyserna har varit till stor nytta. Detta har lett till mer välgrundade politiska beslut och till ökat samråd. Lagstiftning som antagits eller föreslagits av kommissionen har tagit hänsyn till små och medelstora företags situation, och det har i vissa fall lett till undantag eller anpassade krav för små företag, t.ex. sänkta avgifter eller skräddarsytt, administrativt stöd till läkemedelsbranschen. Kommissionen förbättrar och förenklar för närvarande sina interna riktlinjer för konsekvensbedömning för att bättre kunna bedöma konsekvenserna t.ex. för företagens konkurrenskraft.

3. framgång genom delat lärande

Den öppna samordningsmetoden ger goda resultat

Stadgeprocessen har visat sig vara ett mycket effektivt sätt att kartlägga på vilka områden medlemsstaterna gjort framsteg när det gäller att främja småföretagen. Dessutom ger den värdefull information om vad som ännu behöver göras. Även om medlemsstaterna har ansträngt sig för att genomföra åtgärder på alla områden i stadgan, prioriterar de olika områden. Olika medlemsstater har dessutom expertis inom olika områden.

En annan värdefull källa till rekommendationer och exempel på goda lösningar finns i rapporterna om ”Best Procedure”-projektet. Kommissionen och medlemsstaternas experter har tillsammans genomfört många ”Best Procedure”-projekt sedan 2001, som har gett upphov till exempel på goda lösningar, slutsatser och rekommendationer. Därför är det viktigt att vidta konkreta åtgärder på grundval av dessa slutsatser och rekommendationer.

Konkreta exempel vittnar om goda resultat

För tredje gången har allt fler medlemsstater hämtat inspiration från åtgärder som utvecklats i andra medlemsstater och från de rekommendationer som lämnats av ”Best Procedure”-projekten. Med andra ord har de dragit fördel av varandras starka sidor.

Till exempel ”Best Procedure”-projektet om företagarutbildning har på sistone bidragit till goda resultat i Estland , Litauen och Norge . Då ett utvidgat företagarprogram förbereddes i Sverige tjänade ”Best Procedure”-projekt tillsammans med kommissionens handlingsplan för entreprenörskap och andra länders nationella stadgerapporter, särskilt rapporterna från Spanien och Finland , som inspiration.

”Best Procedure”-projektet om omstrukturering, konkurs och nyetablering har också inspirerat många länder. Cypern , Lettland , Ungern och Norge har meddelat att de har tagit hänsyn till rekommendationerna från projektet då de omarbetat sin lagstiftning.

I Spanien görs konsekvensanalyser på grundval av riktlinjer för utvärderingar som utförs i andra medlemsstater, innan den nya byrån med ansvar för analys av nya lagars konsekvenser inleder sin verksamhet. Bulgarien har utarbetat en metod för konsekvensanalys med hänsyn till erfarenheter från Nederländerna och Slovakien .

Vissa länder har särskilt bemödat sig om att se till att rekommendationerna i stadgan och resultaten av ”Best Procedure”-projekten kan utnyttjas i praktiken. Malta offentliggör en årlig handlingsplan med initiativ på alla tio områden i stadgan med mätbara mål som följs upp med en resultattavla. Initiativen har diskuterats med alla de viktigaste berörda parterna vid en nationell konferens och vid tre parlamentssessioner.

Andra länder som Danmark och Frankrike bör förbättra sin uppföljning för att kunna dra full nytta av hela processen.

Stadgekonferenser är ett framgångsrikt forum för utbyte av goda lösningar

Kommissionen fortsätter arbetet med att sprida goda lösningar. Stadgekonferensen i Dublin i juni 2004 var ett lyckat forum för utbyte av nya, goda lösningar från de senaste stadgerapporterna. Nästa stadgekonferens äger rum i Luxemburg den 15–16 juni 2005. Även nationella konferenser om stadgan, t.ex. på Malta, bidrar till att hålla små företag högt på dagordningen.

4. MOT LISSABONMÅLEN

Europa har fortfarande en lång väg att gå innan man uppnår Lissabonmålen för 2010. Hur framgångsrika vi är beror i hög grad på hur kraftigt vi lyckas främja företagande och små företag. Vi behöver en miljö där små företag inte behöver kämpa mot byråkrati och där entreprenörer kan omsätta sina idéer i företag. I Wim Koks rapport från november (som en del av halvtidsanalysen av Lissabonstrategin) betonades det att man måste skapa ett gynnsamt företagarklimat för att Europa ska kunna bli mera konkurrenskraftigt.

Lägesrapporterna i handlingsplanen för entreprenörskap kommer att sammankopplas med stadgans rapporteringsmekanismer. Att gå ytterligare ett steg och revidera stadgan för att integrera företagarfrågorna från handlingsplanen skulle vara nyttigt för att ytterligare förenkla rapporteringen, vilket föreslogs i mars 2004 vid konkurrensrådets möte. För att påskynda framstegen i riktning mot Lissabonmålet kommer kommissionen att undersöka stadgan mot bakgrund av prioriteringarna i handlingsplanen och granska nästan fem år av erfarenheter av tillämpningen av stadgan. Därefter lägger den fram ett förslag.

BILAGA

Medlemsstaterna uppmanades besvara en rad frågor om prioriteringarna i rapporten 2005 som främst byggde på rekommendationer av relevanta ”Best Procedure”-projekt. Diagrammen visar det sammanlagda antalet åtgärder som valts bland förslag till användbara åtgärder. De kompletta tabellerna, som bygger på medlemsstaternas svar, ingår i rapporten om verksamheten i medlemsstaterna, SEK(2005) 167, 8.2.2005; SEK(2005) 168, 8.2.2005; SEK(2005) 169, 8.2.2005; SEK(2005) 170, 8.2.2005, se tabellerna 1 – 4.

[pic]

* Baserar sig på uppgifter endast från Baden- Württemberg. Situationen varierar från delstat till delstat.

[pic]

[pic]

[pic]

OBS. Antal granskade åtgärder är olika på olika områden. Högsta antal åtgärder i varje diagram syns på skalan till vänster.

[1] ”Europa” omfattar EU-25 + 3 kandidatländer + Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Källa: Observatory of European SMEs, 2003/7.

[2] http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/industry/index.htm

[3] KOM (2004) 70 slutlig, 11.2.2004.

[4] http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/industry/index.htm

[5] Marocko, Algeriet, Tunisien, Egypten, Jordanien, Israel, den palestinska myndigheten, Libanon och Syrien.

[6] En representant för små och medelstora företag inom Europeiska kommissionen utsågs i december 2001 för att driva fram ett bättre samarbete med små och medelstora företag och de organ som företräder dem och för att se till att de små och medelstora företagens behov beaktas i all EU-politik, alla EU-program och all EU-lagstiftning.

[7] Tidigare rapporter: KOM(2001) 122 slutlig, 7.3.2001; KOM(2002) 68 slutlig, 6.2.2002; KOM(2003) 21 slutlig, 21.1.2003; KOM(2004) 64 slutlig, 11.2.2004.

[8] SEK(2005) 167, 8.2.2005; SEK(2005) 168, 8.2.2005; SEK(2005) 169, 8.2.2005; SEK(2005) 170, 8.2.2005.

[9] Rådets beslut 2000/819/EEG av den 20 december 2000, EGT L 333, 29.12.2000, s. 84.

[10] Inom ramen för det fleråriga programmet ger ”Best Procedure”-projekten, som ingår i den öppna samarbetsmetoden, en stödram för medlemsstaternas ansträngningar att fastställa vad som är bästa praxis inom ett begränsat antal specifika områden av särskilt stor betydelse för företagen samt att utbyta information om denna bästa praxis.