EU har varit den största partnern för utvecklingssamarbete i Latinamerika och Västindien (med 3,6 miljarder euro i stöd till bilaterala och regionala program mellan 2014 och 2020) och har lämnat humanitärt bistånd för över 1,2 miljarder euro till förmån för offer för kriser orsakade av människan eller naturkatastrofer under de senaste 20 åren. Europeiska investeringsbanken (EIB) investerar för att främja målen för hållbar utveckling i Latinamerika och Västindien, med fokus på att begränsa klimatförändringarna och på klimatanpassning. Banken lånade ut totalt 3,4 miljarder euro under perioden 2014–2018.

Avtal är också instrument för att främja anpassningen av regelverk om sanitära angelägenheter och växtskydd för att underlätta utbytet av varor mellan Latinamerika, Västindien och EU samt för att främja höga krav på livsmedelssäkerhet, djur- och växthälsa. När det gäller kampen mot antimikrobiell resistens inom ramen för One health-modellen kommer den pågående verksamheten att hjälpa Latinamerika och Västindien att utveckla och genomföra sina nationella handlingsplaner för One health-modellen.

Samarbete kring att utveckla hållbara livsmedelssystem är mycket viktigt. Konsolideringen av anpassnings- och begränsningsåtgärder i jordbrukssektorn bör förbli central.

EU:s civilskyddsmekanism och Centrumet för samordning av katastrofberedskap kan komplettera hjälpinsatser för katastrofriskreducering i Latinamerika och Västindien, bland annat genom att påskynda genomförandet av Sendai-ramverket för katastrofriskreducering 2015–2030.

Miljö och biologisk mångfald. Latinamerika och Västindien har 40 % av världens biologiska mångfald och 7 av världens 25 områden med stor biologisk mångfald. Förlust av biologisk mångfald, ohållbar utvinning, naturresursförvaltning och förstörelse av mark, skogar, vatten och kustmiljöer är kritiska miljöproblem som har betydande effekter på ekosystemtjänsterna och sårbara gruppers välbefinnande, inklusive ursprungs- och lokalsamhällen. Den globala efterfrågan på råvaror ökar belastningen på naturresurserna och leder till allvarlig avskogning och miljöförstöring, vilket påverkar försörjningsmöjligheterna och utvecklingen. Partnerskapet bör förstärka den hållbara förvaltningen av naturresurser i regionerna ytterligare, inbegripet mark, skog och vatten, bevarande av ekosystemen och hållbara leveranskedjor inom jordbruket. Det bör förstärka genomförandet av den kortsiktiga handlingsplanen om återställande av ekosystem, som antogs inom ramen för konventionen om biologisk mångfald (1992), den strategiska planen för biologisk mångfald 2011–2020 och ramen för biologisk mångfald för tiden efter 2020, liksom andra internationella åtaganden och multilaterala miljöavtal.

Bekämpa ojämlikhet. Kvarstående ojämlikheter hindrar den sociala sammanhållningen. Detta innebär förlorade möjligheter och svagare ekonomisk tillväxt, brott och våld och mindre förtroende för institutioner, och leder slutligen till en urholkning av demokratin och rättsstatsprincipen. Koncentrationskoefficienten sjönk stadigt i Latinamerika från 0,543 under 2002 till 0,466 under 2017, men hastigheten har avtagit under de senaste åren. Under 2017 levde 184 miljoner människor i fattigdom (30,2 % av befolkningen) och andelen människor som levde i extrem fattigdom fortsatte att öka (62 miljoner, 10,2 % av befolkningen, vilket är den högsta andelen sedan 2008). Under de kommande åren bör det gemensamma åtagandet för social sammanhållning uttryckas genom ökad dialog, däribland genom utbyte av goda metoder på området.

Båda regionerna bör stärka samarbetet om rättvisa och effektiva skattesystem och socialt skydd som grundläggande instrument för att främja inkluderande ekonomisk tillväxt och bekämpa ojämlikhet. Detta skulle bygga vidare på det växande samarbetet om god skattepolitisk styrning, där det finns ett starkt engagemang för att få bukt med skattebedrägerier, skatteundandragande och skatteflykt. Genom program som EuroSOCIAL skulle båda sidorna kunna utbyta erfarenheter om beskattning, fördelningspolitik och tillhandahållandet av sociala tjänster, bland annat genom att dra fördel av innovativa åtgärder i Latinamerika och Västindien om digitalisering av processen för att uppfylla skattskyldigheten. Den biregionala dialogen om social sammanhållning bör aktiveras. Båda regionerna bör fortsätta att samarbeta för att säkerställa det framtida genomförandet av framväxande globala standarder om öppenhet och informationsutbyte, rättvis beskattning och minimistandarder mot urholkning av skattebasen och överföring av vinster.

Medborgarnas säkerhet och kampen mot organiserad brottslighet. Båda regionerna bör stärka den biregionala dialogen om medborgarnas säkerhet som ett sätt att utbyta erfarenheter och identifiera möjligheter till ytterligare samarbete, bland annat om den organiserade brottslighetens humanitära konsekvenser. Detta skulle kunna bygga på seminarier som anordnas av EU eller Gemenskapen för Latinamerikas och Västindiens stater i fråga om medborgarnas säkerhet och de positiva bilaterala och regionala samarbetsprogrammen mot narkotika (t.ex. samarbetsprogram om narkotikapolitiken eller programmet om kokainvägar) eller mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (t.ex. EL PAcCTO). Med tanke på hur utmanande detta är bör man utveckla det praktiska samarbetet mellan brottsbekämpande organ i båda regionerna samt sådana organ som Europol, Cepol, Ameripol och Caricom Impacs. Samarbetet bör även fortsätta att ta itu med brottsframkallande faktorer som fattigdom, social utestängning och misskötsel av naturresurser.

Migration och rörlighet. Människor utgör grundbulten för de starka banden mellan EU och Latinamerika/Västindien. Samtidigt har båda regionerna varit tvungna att hantera de utmaningar migrationen fört med sig och skulle kunna gynnas av att utbyta erfarenheter och god praxis. Krisen i Venezuela har gett upphov till en av de största befolkningsförflyttningarna i Latinamerikas moderna historia. De över tre miljoner venezuelaner som idag lever i andra länder tillkommer utöver de traditionella migrationsflödena på kontinenten.

EU bör arbeta för att fördjupa dialogen och samarbetet om migration och rörlighet mellan de båda regionerna, i synnerhet för att förebygga irreguljär migration och människohandel, öka återvändande och återtagande, stärka gränsförvaltningen, dokumentsäkerheten, migranternas integration på arbetsmarknaden och i samhället samt skyddet av behövande människor. Med utgångspunkt i regionernas respektive expertis bör ett biregionalt samarbete eftersträvas om den multilaterala styrningen av migration och rörlighet, även inom FN-ramen.

Institutioners resiliens är avgörande för god politisk och ekonomisk samhällsstyrning och för att garantera rättsstatens principer. Resiliens är något som måste hanteras på flera olika nivåer - när det gäller staten, samhället och lokala grupper. Lokala myndigheter och det civila samhället är ofta den grund som resiliensen vilar på och kan ta avstamp i för att växa lokalt. EU bör förbättra den sektorsvisa politiska dialogen med länderna i Latinamerika och Västindien med hjälp av EU:s goda praxis när det gäller att främja resiliens.

Kulturellt samarbete kan bidra till att göra EU:s, Latinamerikas och Västindiens delade kulturella mångfald och rika kulturarv till en resurs för mänsklig utveckling och ekonomisk tillväxt. EU föreslår en mellanmänsklig kulturpolitisk hållning som riktar in sig på kulturaktörer och främjar partnerskap, samproduktion och utbyten runt tre pelare: i) Stöd till kultur som en drivkraft för social och ekonomisk utveckling, ii) främjande av kulturell och interkulturell dialog för fredliga förbindelser mellan samhällena och iii) förstärkning av samarbetet om kulturarv. Detta kommer också att hjälpa till att utnyttja de båda regionernas enorma potential inom de kulturella och kreativa näringarna, bland annat design, digitala tjänster, mode, musik och audiovisuell konst.

Partnerskap för resiliens ·Främja hållbar förvaltning av naturresurser och ekosystem samt fortsätta genomförandet av den strategiska planen för biologisk mångfald och ramen för biologisk mångfald för tiden efter 2020. ·Underlätta samordning och fördjupa samarbetet om katastrofhandering och civilskydd. ·Intensifiera dialogen och samarbetet om social sammanhållning, socialt skydd, god skattepolitisk styrning och finansiell reglering. ·Öka samarbetet om säkerheten och kampen mot organiserad brottslighet genom ökad användning av den bi-regionala dialogen om medborgarnas säkerhet och samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter. ·Intensifiera dialogen och samarbetet om migration och rörlighet, även inom FN:s ramar. ·Främja kulturellt samarbete genom att verka för utbytesprogram för direkta personkontakter, anordna interkulturella dialoger och stödja projekt för samproduktion och partnerskap i den kulturella och kreativa sektorn.

2.4 Partnerskap för effektiv global styrning

Att bevara, reformera och stärka den effektiva multilateralismen bör fortsätta vara ett centralt mål för partnerskapet mellan EU och Latinamerika/Västindien. Tillsammans står de två regionerna för omkring en tredjedel av FN:s medlemskap, ett stort antal av medlemmarna i G20-gruppen och två tredjedelar av medlemskapet i OECD.

För att bidra till en effektiv global styrning och ytterligare forma och driva på den internationella agendan skulle EU och Latinamerika/Västindien kunna förena sina krafter på multilateral nivå för att uppnå följande:

Ett starkare multilateralt system. EU och Latinamerika/Västindien bör fortsätta att stödja FN-generalsekreterarens insatser för en omfattande reform av FN-systemet, inklusive säkerhetsrådet, samt för att vitalisera generalförsamlingen och Ekonomiska och sociala rådet. Stödet till Internationella brottmålsdomstolen bör fortsätta att prioriteras.

Fördjupat samarbete om fred och säkerhet. EU:s historiska erfarenheter av att överbrygga konflikter mellan länder gör unionen till en självskriven partner för Latinamerika och Västindien med tanke på fredlig konfliktlösning och tillsammans kan vi arbeta till förmån för medlings- och försoningsprocesser. EU bör fortsätta att engagera sig i samarbetet om genomförandet av fredsavtalet i Colombia.

Länderna i Latinamerika och Västindien har även stått i främsta ledet när det gäller att ingå ramavtal om deltagande för att delta i insatser inom ramen för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (Chile och Colombia) och att bidra till vissa av dem (Brasilien, Argentina och Dominikanska republiken).

Samarbetet bör också stärkas i en rad säkerhetsfrågor, bland annat hybridhot, it-säkerhet, reform av säkerhetssektorn, gränssäkerhet, människohandel, organiserad brottslighet och handel med vapen, handeldvapen och lätta vapen, och kampen mot radikalisering och terrorism. Ytterligare insatser krävs för att genomföra resultatet av FN:s generalförsamlings extra session om narkotikaproblemet i världen, som hölls under 2016.