Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, förordningarna (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, direktiv 2009/128/EG samt förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG /* COM/2013/0327 final - 2013/0169 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET · Allmän bakgrund Den 29 juni 2011 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till en flerårig budgetram för 2014–2020[1] som ändrades den 6 juli 2012[2]. Med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 7–8 februari 2013 föreslår kommissionen att ett högsta belopp på 1 891,936 miljoner euro anslås till utgifter för livsmedel och foder under perioden 2014–2020. Syftet med denna förordning är att modernisera de finansiella bestämmelserna på detta område. De viktigaste finansiella och rättsliga ramar som används vid finansiering på dessa områden är rådets beslut 2009/470/EG för utrotningsplaner och nödåtgärder på veterinärområdet, rådets direktiv 2000/29/EG för växtskyddsåtgärder och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 för finansiering av åtgärder avseende offentlig kontroll. Det finns ytterligare särskilda finansiella bestämmelser i förordning (EG) nr 396/2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung, i förordning (EG) nr 1107/2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, i direktiv 2009/128/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel samt i flera andra av rådets direktiv rörande djurhälsa och växtskydd. Detta lapptäcke av bestämmelser är inte i linje med vissa bestämmelser i budgetförordningen och är relativt komplicerat. Det har utvecklats över tiden och måste förenklas. Detta är en möjlighet att ersätta de nuvarande bestämmelserna i flera rättsliga grunder med en enhetlig, tydlig och modern budgetram som optimerar genomförandet av och funktionen hos den finansiella förvaltningen av utgifter på området för livsmedel och foder. I synnerhet kommer strukturerna för den finansiella förvaltningen att förenklas på grundval av tydliga mål och indikatorer. Stödnivåerna kommer också att vara tydligare och enklare. Detta förslag ingår i paketet om friskare djur, sundare växter och en säkrare jordbruksbaserad livsmedelskedja som innehåller förslag om följande: – Djurhälsopolitik som syftar till att skydda och förbättra djurens hälsostatus och levnadsförhållanden i EU, särskilt de livsmedelsproducerande djurens, samtidigt som handel inom EU och import av djur och animalieprodukter tillåts i enlighet med lämpliga hälsostandarder och internationella förpliktelser. – Växtskyddsordning som syftar till att skydda EU:s jordbruk och skogsbruk genom att förhindra att främmande växtskadegörare förs in eller sprids. – System för produktion och tillhandahållande på marknaden av växtförökningsmaterial för jordbruksväxter, grönsaker, skogsväxter, frukter, vinplantor och prydnadsväxter som säkerställer att EU:s kriterier för hälsa, identitet och kvalitet uppfylls. – Bestämmelser om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som genomförs för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen, bestämmelser om djurhälsa och djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, växtskyddsmedel samt bekämpningsmedel. · Inriktning på åtgärder/utgifter De veterinära utrotningsprogrammen är nödvändiga för att gradvis få bort ett antal förtecknade djursjukdomar som är endemiska i vissa områden i unionen genom en rad olika åtgärder, bl.a. vaccinering, testning av djur och ersättning vid avlivning och utslagning. Finansiering från EU för att stödja dessa åtgärder prioriterar sjukdomar av betydelse för folkhälsan och sådana som har omfattande ekonomiska effekter på grund av konsekvenserna för handeln och inkomstbortfallet för jordbrukare, boskapsnäringen och angränsande sektorer. I EU:s ordningar för växtskydd och växtförökningsmaterial prioriteras skyddet av EU:s jordbruk och skogsbruk genom att införsel och spridning av främmande växtskadegörare förebyggs och genom att friskt växtmaterial finns att tillgå och används i början av växtproduktionskedjan. I utgifterna för offentlig kontroll ingår finansieringen av programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel” som främjar en harmoniserad strategi för driften av kontrollsystemen i unionen och medlemsstaterna och av det nätverk av referenslaboratorier i EU som bidrar med vetenskaplig och tekniska expertis på de områden där den offentliga kontrollens effektivitet beror på kvaliteten, enhetligheten och tillförlitligheten hos de analys- eller testmetoder som används av officiella laboratorier och på resultaten från dessa metoder. Utgifterna omfattar även andra allmänna åtgärder som är avsedda att förbättra effektiviteten hos medlemsstaternas offentliga kontroll och genomförandet av regelverket för den jordbruksbaserade livsmedelskedjan. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR · Samråd med berörda parter Eftersom politiken på dessa områden har granskats under en längre tid så stöds varje policy av en separat konsekvensbedömning och detaljerna i dessa har diskuterats ingående med berörda parter i olika samrådsforum. · Påskyndad konsekvensbedömning Generaldirektoratet för hälso- och konsumentfrågor gjorde en konsekvensbedömning mellan augusti och september 2012. Fyra alternativ utreddes: – Alternativ 1: Ingen förändring. Den nuvarande rättsliga ramen kommer inte att vara förenlig med den fleråriga budgetramen. Utgifterna för växtskydd skulle inte kunna ökas. – Alternativ 2: Samla den befintliga lagstiftningen i ett lagstiftningsinstrument. Detta kommer att främja en enklare och mer lättförståelig lagstiftning, men kommer inte att leda till att budgetramen anpassas. – Alternativ 3 a: Inrätta ett enda sammanhängande finansiellt program genom att till stor del använda befintliga finansiella bestämmelser men förbättra dem. Förenklingen av systemet och harmoniseringen av stödnivåerna kommer att minska den administrativa bördan för kommissionen och medlemsstaterna. Nya finansiella förvaltningsverktyg, såsom tydliga mål och indikatorer, kommer att leda till att de tillgängliga resurserna används effektivare. – Alternativ 3 b: Införa valda delar av ett system för gemensamt ansvar och kostnadsdelning. Detta alternativ omfattar ett deltagandeperspektiv där de offentliga myndigheterna och den privata sektorn delar de kostnader som uppstår och ansvaret för att sköta systemet. Den administrativa bördan förväntas öka på kort sikt och systemet förväntas vara svårt att hantera. – Alternativ 4: Stoppa alla EU:s åtgärder. Detta alternativ anses inte lämpligt eftersom det skulle äventyra målen för politikområdena och ha en mycket negativ inverkan på handeln. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Förslaget grundas på artiklarna 43.2 och 168.4 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Åtgärder som antas enligt artikel 43.2 bör vara nödvändiga för att uppnå målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Åtgärder som antas enligt artikel 168.4 b bör syfta till en hög skyddsnivå för människors hälsa. Detta förslag avser att finansiellt stödja EU:s och medlemsstaternas åtgärder som syftar till att garantera en hög hälsonivå hos människor och djur och en hög skyddsnivå för växter i livsmedelskedjan samt en hög nivå i fråga om konsumentskydd och konsumentinformation i livsmedelskedjan. Valet av artiklarna 43.2 och 168.4 b i EUF-fördraget är således motiverat såväl av målet för och innehållet i förslaget. Detta förslag ska antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter att Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén har hörts. 4. BUDGETKONSEKVENSER Den 29 juni 2011 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till en flerårig budgetram för 2014–2020[3] som ändrades den 6 juli 2012[4]. Med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 7–8 februari 2013 föreslår kommissionen att ett högsta belopp på 1 891,936 miljoner euro anslås till utgifter för livsmedel och foder under perioden 2014–2020. I enlighet med rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram har kommissionen sedan 2008 anförtrott genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor med genomförandeuppgifter för förvaltningen av programmet för livsmedel och foder. På grundval av en kostnadsnyttoanalys får kommissionen använda ett befintligt genomförandeorgan för genomförandet av detta program. 5. SAMMANFATTNING AV INNEHÅLLET I FÖRORDNINGEN I denna förordning fastställs ett högsta tak på 1 891,936 miljoner euro i löpande priser vad gäller räckvidden och målen för utgifterna för livsmedel och foder. Målen är en hög säkerhetsnivå för livsmedel och livsmedelsproduktion, en förbättrad djurhälsostatus, ett förbättrat djurskydd, påvisande och utrotning av skadegörare, för att säkerställa att den offentliga kontrollen genomförs effektivt. Dessa mål åtföljs av indikatorer. I denna förordning fastställs också bidragsberättigande åtgärder och kostnader. Stödnivåerna för bidrag förenklas. Stödnivån ska normalt sett vara 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna. Denna nivå kan på vissa villkor höjas upp till 75 % och 100 %. För att underlätta den administrativa bördan vid förvaltningen av mycket små program föreskrivs i denna förordning ett minsta bidrag på 50 000 euro. Denna förordning innehåller också bestämmelser om tillgång till reserven för kriser i jordbrukssektorn under vissa omständigheter. I fråga om växtskydd, för att skydda EU mot skadegörare som har samband med bland annat handelns globalisering och klimatförändringar, kommer unionens finansiella bidrag även att täcka undersökningsprogram för förekomst av skadegörare och fytosanitära stödåtgärder i medlemsstaternas yttersta randområden. Genom denna förordning ges möjlighet att stödja unionens referenslaboratorier och projekt som syftar till att förbättra den offentliga kontrollens effektivitet och ändamålsenlighet. För att garantera tydlighet och insyn fastställs i denna förordning förfaranden för inlämning och utvärdering av de årliga och fleråriga bekämpningsprogrammen och förfaranden för upprättande eller uppdatering av förteckningen över de djursjukdomar eller växtskadegörare som berättigar till medfinansiering. Förfarandena för att finansiera dessa områden har förenklats. Särskilt har antalet beslut som kommissionen ska anta minskat betydligt. Exempelvis kommer ersättningsbesluten inte längre att fattas av kommissionen. 2013/0169 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, förordningarna (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, direktiv 2009/128/EG samt förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2 och 168.4 b, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[5], efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[6], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[7], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) I unionslagstiftningen fastställs krav avseende livsmedel och livsmedelssäkerhet samt foder och fodersäkerhet i alla led i produktionen, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och för att tillhandahålla information till konsumenterna. Där fastställs också krav avseende förebyggande och bekämpning av smittsamma djursjukdomar och zoonoser samt krav avseende djurskydd, animaliska biprodukter, växtskydd, växtförökningsmaterial, skydd av växtsorter, genetiskt modifierade organismer, utsläppande på marknaden och användning av växtskyddsmedel samt hållbar användning av bekämpningsmedel. I unionslagstiftningen föreskrivs även offentlig kontroll och annan kontrollverksamhet som syftar till att säkra en effektiv tillämpning och efterlevnad av kraven. (2) Det allmänna målet för unionslagstiftningen inom dessa områden är att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en hög skyddsnivå för växter i alla led i livsmedelskedjan, en hög nivå i fråga om konsumentskydd och en hög nivå av konsumentinformation samt en hög nivå i fråga om miljöskydd, samtidigt som konkurrenskraften och skapandet av arbetstillfällen främjas. (3) För att uppnå detta allmänna mål krävs tillräckliga finansiella resurser. Det är därför viktigt att unionen bidrar till finansieringen av åtgärder som vidtas inom olika områden och som gäller det allmänna målet. För att använda resurserna på ett effektivt sätt bör särskilda mål fastställas, och indikatorer bör fastställas för att bedöma hur väl dessa mål uppnåtts. (4) Unionsfinansieringen av utgifter för livsmedel och foder har tidigare skett i form av bidrag, upphandling och utbetalningar till internationella organisationer som är verksamma inom området. Finansieringen bör fortsätta på samma sätt. (5) Av budgetdisciplinära skäl måste det i denna förordning fastställas en förteckning över bidragsberättigande åtgärder som kan komma ifråga för bidrag från unionen samt över bidragsberättigande kostnader och tillämpliga stödnivåer. (6) Den 29 juni 2011 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till en flerårig budgetram för 2014–2020[8] som ändrades den 6 juli 2012[9]. Med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 7–8 februari 2013 föreslår kommissionen att ett högsta belopp på 1 891,936 miljoner euro anslås till utgifter för livsmedel och foder under perioden 2014–2020. (7) I förslaget till en flerårig budgetram för 2014–2020 rekommenderar kommissionen också att en nödmekanism inrättas för agerande i nödsituationer. Under exceptionella omständigheter såsom nödsituationer som rör djurhälsa och växtskydd och anslagen under budgetrubrik 3 är otillräckliga men nödåtgärder nödvändiga, bör medel från reserven för kriser i jordbrukssektorn överföras i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den … mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning[10]. (8) I den gällande lagstiftningen föreskrivs att vissa bidragsberättigande kostnader ska ersättas med fasta stödnivåer, medan det för andra kostnader inte finns några begränsningar. I syfte att rationalisera och förenkla systemet bör det fastställas en högsta ersättningsnivå. Denna bör motsvara den nivå som vanligen gäller för bidrag. Det måste också vara möjligt att höja denna högsta nivå under vissa omständigheter. (9) Eftersom det är av högsta vikt att målen i denna förordning uppnås bör de bidragsberättigande kostnaderna för vissa åtgärder finansieras till 100 %, förutsatt att det vid genomförandet av dessa åtgärder också uppstår icke bidragsberättigande kostnader. (10) Unionen ansvarar för att medlen används på ett korrekt sätt, men även för att vidta åtgärder för att förenkla utgiftsprogrammen i syfte att minska den administrativa bördan och kostnaderna för mottagarna av medlen och för alla andra berörda parter, i linje med meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Smart lagstiftning i Europeiska unionen[11]. På grundval av kostnadseffektiviteten bör bidrag under ett visst tak inte längre beviljas, varken på kommissions- eller medlemsstatsnivå. (11) Enligt unionslagstiftningen ska medlemsstaterna genomföra särskilda åtgärder vid förekomst och utveckling av vissa djursjukdomar eller zoonoser. Unionen bör därför ge finansiellt bidrag för sådana nödåtgärder. (12) Det är också nödvändigt att genom lämpliga utrotnings-, bekämpnings- och övervakningsåtgärder minska antalet utbrott av djursjukdomar och zoonoser som utgör en risk för människors och djurs hälsa och att förhindra förekomsten av sådana utbrott. Nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av dessa sjukdomar och zoonoser bör därför få medel från unionen. (13) Av organisatoriska skäl och effektivitetsskäl bör det för hanteringen av finansiering på områdena för djur- och växtskydd fastställas bestämmelser om innehåll i, inlämning, utvärdering och godkännande av nationella program, inklusive sådana som genomförs i unionens yttersta randområden enligt artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Av samma skäl bör det också fastställas tidsfrister för rapportering och inlämning av ansökningar om utbetalning. (14) Enligt rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att växtskadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen[12] ska medlemsstaterna vidta vissa nödåtgärder för att utrota organismer som är skadliga för växter eller växtprodukter (nedan kallade skadegörare). Unionen bör ge finansiellt bidrag till utrotningen av dessa skadegörare. Under vissa förhållanden bör ett finansiellt bidrag från unionen också beviljas för nödåtgärder som syftar till att begränsa spridningen av de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen och som inte kan utrotas i vissa områden, samt för förebyggande åtgärder avseende sådana skadegörare. (15) Nödåtgärder mot skadegörare bör berättiga till medfinansiering från unionen om åtgärderna har ett mervärde för hela unionen. Därför bör unionens finansiella bidrag göras tillgängligt för de skadegörare som förtecknas i direktiv 2000/29/EG som skadegörare som inte har påvisats inom unionen. För skadegörare som redan har påvisats inom unionen bör endast åtgärder avseende de skadegörare som har de allvarligaste konsekvenserna för unionen berättiga till finansiellt bidrag. Åtgärder avseende skadegörare som är föremål för unionens nödåtgärder för utrotning bör även berättiga till finansiellt bidrag från unionen. (16) Det är nödvändigt att i tid påvisa förekomsten av vissa skadegörare. De undersökningar som medlemsstaterna genomför för att påvisa förekomsten av sådana skadegörare är nödvändiga för att säkerställa omedelbar utrotning vid utbrott. De undersökningar som enskilda medlemsstater genomför är nödvändiga för att skydda alla andra medlemsstaters territorium. Unionen bör bidra till finansieringen av dessa undersökningar. (17) Medlemsstaternas yttersta randområden har svårigheter till följd av sin avlägsna belägenhet och sitt beroende av ett fåtal produkter. Unionen bör bevilja ett finansiellt bidrag till medlemsstater för program som de genomför för bekämpning av skadegörare i dessa yttersta randområden i linje med målen för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006[13]. (18) Den offentliga kontroll som medlemsstaterna genomför är ett nödvändigt verktyg för att kontrollera och övervaka att relevanta unionskrav tillämpas, uppfylls och verkställs. De offentliga kontrollsystemens effektivitet och ändamålsenlighet är avgörande för att upprätthålla en hög skyddsnivå för människor, djur och växter i livsmedelskedjan, samtidigt som en hög nivå i fråga om miljöskydd säkerställs. Finansiellt stöd från unionen bör göras tillgängligt för sådana kontrollåtgärder. I synnerhet bör finansiellt bidrag vara tillgängligt för unionens referenslaboratorier för att hjälpa dem att finansiera genomförandet av de arbetsprogram som kommissionen godkänt. Eftersom den offentliga kontrollens effektivitet också är beroende av att kontrollmyndigheterna har tillgång till välutbildad personal med tillräcklig kunskap om unionslagstiftningen, bör unionen kunna bidra till deras utbildning och relevanta utbytesprogram som anordnas av de behöriga myndigheterna. (19) En effektiv förvaltning av den offentliga kontrollen är beroende av ett snabbt utbyte av data och information om denna kontroll. Dessutom beror en korrekt och harmoniserad tillämpning av de relevanta bestämmelserna på att det inrättas effektiva system som inbegriper medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför bör även inrättandet och driften av databaser och elektroniska informationshanteringssystem för dessa ändamål berättiga till finansiellt bidrag. (20) Unionen bör bevilja finansiering för den tekniska och vetenskapliga verksamhet samt samordnings- och kommunikationsverksamhet som krävs för att säkerställa att unionslagstiftningen tillämpas korrekt och att lagstiftningen anpassas till den vetenskapliga, tekniska och sociala utvecklingen. Finansiering bör också göras tillgänglig för projekt som syftar till att förbättra den offentliga kontrollens effektivitet och ändamålsenlighet. (21) I enlighet med artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002[14] ska ett förslag som framläggs för den lagstiftande myndigheten och som innehåller undantag från bestämmelser i den förordningen tydligt ange dessa undantag och de särskilda skäl som gör dem nödvändiga. Med tanke på särdragen hos vissa av de mål som omfattas av denna förordning och med beaktande av att medlemsstaternas behöriga myndigheter är de mest lämpade att genomföra den verksamhet som är förbunden med dessa mål, bör de myndigheterna betraktas som mottagare i enlighet med artikel 128.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Det bör därför vara möjligt att bevilja bidrag till dessa myndigheter utan att en förslagsinfordran först offentliggörs. (22) Genom undantag från artikel 86 och som ett undantagsfall enligt artikel 130 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 bör kostnaderna för de nödåtgärder som omfattas av artiklarna 7 och 17 i den här förordningen vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaten anmäler förekomsten av en sjukdom eller en skadegörare till kommissionen eftersom dessa åtgärder är akuta och oförutsägbara. Kommissionen bör efter att ha bedömt medlemsstaternas ansökningar om utbetalning göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala bidragsberättigande utgifter, eventuellt genom reserven för kriser i jordbrukssektorn. (23) Det är av största vikt att sådana nödåtgärder vidtas omedelbart. Det skulle därför vara kontraproduktivt om finansieringen inte omfattade kostnader som uppstod innan bidragsansökan lämnades in, eftersom detta skulle uppmuntra medlemsstaterna att inrikta sina omedelbara insatser på att sammanställa en bidragsansökan i stället för på att vidta nödåtgärder. (24) Med hänsyn till omfattningen av den gällande unionslagstiftningen om genomförandet av utrotnings- och övervakningsåtgärder och de tekniska begränsningarna när det gäller tillgängligheten av andra expertis, bör de åtgärder som omfattas av denna förordning till största delen genomföras av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Därför måste i vissa fall lönekostnader för personal i de nationella myndigheterna medfinansieras. (25) Programplanering underlättar samordning och prioritering och bidrar därmed till en effektiv användning av unionens finansiella resurser. Kommissionen bör därför ges befogenhet att anta arbetsprogram för genomförandet av vissa åtgärder som föreskrivs i denna förordning. (26) För att säkerställa en ansvarsfull och effektiv användning av unionens finansiella resurser bör kommissionen få rätt att antingen genom kontroller på plats eller genom dokumentkontroller kontrollera att unionens finansiering används effektivt för genomförandet av bidragsberättigande åtgärder. (27) Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas, vilket bl.a. omfattar åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt. (28) För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter med avseende på att upprätta och ändra förteckningarna över de djursjukdomar och zoonoser som är berättigade till unionsbidrag samt med avseende på att fastställa arbetsprogram. Vid ändring av förteckningen över de djursjukdomar som berättigar till bidrag för nödåtgärder bör kommissionen ta hänsyn till de djursjukdomar som ska anmälas i enlighet med rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen[15]. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[16]. (29) Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av de första förteckningarna över de djursjukdomar och zoonoser som berättigar till bidrag på området för djurhälsa, eftersom de första förteckningarna endast, utan några ändringar, bör innehålla de djursjukdomar och zoonoser som enligt rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet[17] redan uppfyller kraven för sådan finansiering. (30) Unionslagstiftningen bör förvaltas och tillämpas på ett sådant sätt att det säkerställs att den verkligen får avsedd verkan på grundval av gjorda erfarenheter. Kommissionen bör därför utvärdera denna förordnings funktion och effektivitet samt meddela resultaten till de andra institutionerna. (31) Olika kommittéer biträder kommissionen vid tillämpningen av de unionsbestämmelser som denna förordning omfattar, särskilt de kommittéer som inrättades genom rådets beslut 66/399/EEG av den 14 juni 1966 om inrättandet av en ständig kommitté för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk[18], rådets beslut 76/894/EEG av den 23 november 1976 om inrättande av en ständig kommitté för växtskydd[19], rådets direktiv 98/56/EG av den 20 juli 1998 om saluföring av förökningsmaterial av prydnadsväxter[20], rådets direktiv 2008/90/EG av den 29 september 2008 om saluföring av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion[21] samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet[22]. Kommittéförfarandet på detta område bör förenklas och den kommitté som inrättades genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002 bör ges i uppdrag att bistå kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter vad gäller utgifter inom de relevanta områdena. Kommitténs namn bör även anpassas för att återspegla dess utvidgade uppgifter. Besluten 66/399/EEG och 76/894/EEG bör därför upphävas och direktiven 98/56/EG och 2008/90/EG samt förordning (EG) nr 178/2002 bör därför ändras i enlighet med detta. (32) Denna förordning ersätter bestämmelserna i beslut 2009/470/EG. Dessutom ersätter denna förordning artiklarna 13c.5 och 22–26 i direktiv 2000/29/EG, artikel 66 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd[23], artiklarna 36 och 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG[24], artikel 22 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel[25] samt artikel 76 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG[26]. Direktiv 2000/29/EG, förordningarna (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, direktiv 2009/128/EG samt förordning (EG) nr 1107/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I GEMENSAMMA BESTÄMMELSER KAPITEL I SYFTE, RÄCKVIDD OCH MÅL Artikel 1 Syfte och räckvidd I denna förordning fastställs bestämmelser om förvaltningen av utgifter från Europeiska unionens allmänna budget på områden som omfattas av unionsbestämmelser a) om livsmedel och livsmedelssäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan och bortskaffandet av livsmedel, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed, skydda konsumenternas intressen och konsumentinformation, samt av produktionen och användningen av material och föremål avsedda att komma i kontakt med livsmedel, b) om foder och fodersäkerhet, i alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan samt bortskaffandet och användningen av foder, inklusive bestämmelser för att säkerställa god handelssed och skydda konsumenternas intressen och konsumentinformation, c) om fastställande av djurhälsokrav, d) om fastställande av djurskyddskrav, e) om skyddsåtgärder mot skadegörare på växter eller växtprodukter enligt definitionen i direktiv 2000/29/EG (nedan kallade skadegörare), f) om produktion i syfte att släppa ut på marknaden och utsläppande på marknaden av växtförökningsmaterial, g) om fastställande av krav för utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om hållbar användning av bekämpningsmedel, h) som syftar till att förebygga och minimera risker för människors och djurs hälsa till följd av animaliska biprodukter och därav framställda produkter. i) om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, j) om skydd av immateriell äganderätt för växtsorter samt bevarande och utbyte av växtgenetiska resurser. Artikel 2 Mål 1. Syftet med de utgifter som avses i artikel 1 är att uppnå följande: a) Det allmänna målet att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en hög skyddsnivå för växter i alla led i livsmedelskedjan och på berörda områden samt till en hög nivå i fråga om konsumentskydd och miljöskydd, samtidigt som det möjliggörs för unionens livsmedels- och foderindustri att verka i en miljö som främjar konkurrenskraft och skapandet av arbetstillfällen. b) Följande särskilda mål: i) Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, medan hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras. ii) Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av djurskyddet. iii) Att bidra till att skadegörare påvisas i tid och att dessa skadegörare utrotas när de har kommit till unionen. iv) Att bidra till att förbättra effektiviteten, ändamålsenligheten och tillförlitligheten hos offentlig kontroll och annan verksamhet som genomförs och som syftar till en effektiv tillämpning och efterlevnad av de unionsbestämmelser som avses i artikel 1. 2. För att mäta hur väl de särskilda mål som avses i punkt 1 b uppnåtts ska följande indikatorer användas: a) För det särskilda målet i punkt 1 b i: Minskningen av antalet sjukdomsfall hos människor i unionen som har ett samband med livsmedelssäkerhet eller zoonoser. b) För det särskilda målet i punkt 1 b ii: i) Ökningen av antalet medlemsstater eller regioner i medlemsstater som är fria från de djursjukdomar för vilka finansiellt bidrag beviljas. ii) En generell minskning av sjukdomsparametrar, såsom incidens, prevalens och antal utbrott. c) För det särskilda målet i punkt 1 b iii: i) I hur stor utsträckning det genomförs undersökningar avseende skadegörare på hela unionens territorium, särskilt avseende skadegörare som inte har påvisats inom unionens territorium och de skadegörare som anses vara farligast för unionen. ii) Tidsåtgången för att utrota sådana skadegörare och med vilken framgång det skett. d) För det särskilda målet i punkt 1 b iv: En gynnsam utveckling vad gäller resultaten av de kontroller som utförts på särskilda problemområden och rapporterats av kommissionens experter i medlemsstaterna. KAPITEL II FINANSIERINGSFORMER OCH ALLMÄNNA FINANSIELLA BESTÄMMELSER Artikel 3 Finansieringsformer 1. Unionsfinansiering av de utgifter som avses i artikel 1 ska genomföras i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. 2. När medlemsstaternas behöriga myndigheter beviljas bidrag ska de betraktas som mottagare enligt artikel 128.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Dessa bidrag får beviljas utan förslagsinfordran. 3. Unionens finansiella bidrag till de åtgärder som avses i denna förordning får också ske i form av frivilliga utbetalningar till internationella organisationer som är verksamma inom de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1 och i vilka unionen är medlem eller i vilkas verksamhet unionen deltar. Artikel 4 Budget 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 ska taket för de utgifter som avses i artikel 1 vara högst 1 891,936 miljoner euro i löpande priser för perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 2. Det tak som avses i punkt 1 får även täcka de utgifter för förberedelse, övervakning, kontroll, revision och utvärdering som krävs för förvaltningen av de utgifter som avses i artikel 1 och för att uppnå målen, särskilt för studier, expertmöten, utgifter kopplade till IT-nätverk inriktade på informationsbearbetning och -utbyte samt alla övriga utgifter för tekniskt och administrativt stöd som kommissionen ådragit sig vid förvaltningen av utgifterna. 3. Taket får även täcka de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för att säkra övergången mellan de åtgärder som antagits före och efter ikraftträdandet av denna förordning. Vid behov får anslag för att möjliggöra förvaltningen av åtgärder som ännu inte har slutförts den 31 december 2020 föras in i budgeten efter 2020 för att täcka liknande utgifter. Artikel 5 Användning av reserven för kriser i jordbrukssektorn Unionens bidrag till åtgärder i nödsituationer som omfattas av avdelning II kapitel I avsnitt 1 och avdelning II kapitel II avsnitt 1 får också finansieras i enlighet med artikel 4.2 e i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XXX/201X om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken. Artikel 6 Högsta stödnivåer och lägsta bidrag 1. När unionens finansiella bidrag ges i form av ett bidrag ska det inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna. 2. Den högsta stödnivå som avses i punkt 1 får ökas till 75 % av de bidragsberättigande kostnaderna för a) gränsöverskridande verksamhet som genomförs av två eller flera medlemsstater tillsammans för att bekämpa eller utrota skadegörare eller djursjukdomar, b) medlemsstater som enligt de senaste uppgifterna från Eurostat har en bruttonationalinkomst per invånare som är lägre än 90 % av genomsnittet för unionen. 3. Den högsta stödnivå som avses i punkt 1 får ökas till 100 % av de bidragsberättigande kostnaderna när de åtgärder som får unionsbidrag a) gäller bekämpningen av allvarliga hälsorisker för unionen, b) utgörs av specifika uppgifter av särskild betydelse för unionen vilket uttryckligen erkänts av kommissionen i det arbetsprogram som antagits i enlighet med artikel 35.1, eller c) genomförs i tredjeländer. 4. Inga bidrag på mindre än 50 000 euro ska beviljas. AVDELNING II FINANSIELLA BESTÄMMELSER KAPITEL I DJURHÄLSA Avsnitt 1 Nödåtgärder Artikel 7 Bidragsberättigande åtgärder 1. Medlemsstater får beviljas bidrag upp till de högsta stödnivåer som fastställs i artikel 6.1, 6.2 och 6.3 för åtgärder som vidtas när förekomsten av en av de djursjukdomar som förtecknas enligt artikel 8 har bekräftats, förutsatt att åtgärderna har vidtagits omedelbart och att de tillämpliga bestämmelserna i relevant unionslagstiftning har följts. 2. Medlemsstater får beviljas bidrag när förekomsten av en av de djursjukdomar som förtecknas enligt artikel 8 bekräftats och två eller flera medlemsstater samarbetar nära för att bekämpa epidemin. 3. Medlemsstater, tredjeländer och internationella organisationer får beviljas bidrag för skyddsåtgärder som vidtas vid ett direkt hot mot hälsostatusen i unionen till följd av utbrottet eller utvecklingen av en av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 8 och 11 på ett tredjelands eller en medlemsstats territorium. 4. Medlemsstater får beviljas bidrag när kommissionen på begäran av en medlemsstat beslutar att de ska bygga upp lager av biologiska produkter avsedda för att bekämpa de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 8 och 11. 5. Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för att bygga upp lager av biologiska produkter eller för inköp av vaccindoser om utbrottet eller utvecklingen av en av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artiklarna 8 och 11 i ett tredjeland eller en medlemsstat kan utgöra ett hot mot unionen. Artikel 8 Förteckning över djursjukdomar 1. Kommissionen ska genom en genomförandeakt fastställa den förteckning över djursjukdomar som berättigar till bidrag enligt artikel 7. Förteckningen ska innehålla de djursjukdomar som avses i artiklarna 3.1, 4.1, 6.2 och 14.1 i beslut 2009/470/EG. Genomförandeakten ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 i denna förordning. 2. Kommissionen får genom genomförandeakter ändra den förteckning över djursjukdomar som upprättats enligt punkt 1, med hänsyn till de djursjukdomar som enligt direktiv 82/894/EEG ska anmälas och de sjukdomar som kan innebära ett nytt hot mot unionen på grund av deras betydande inverkan på a) människors hälsa, b) djurs hälsa eller välbefinnande, eller c) jordbruks- eller vattenbruksproduktion eller närliggande sektorer av ekonomin. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3 i denna förordning. Artikel 9 Bidragsberättigande kostnader 1. Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de åtgärder som avses i artikel 7.1 får berättiga till bidrag enligt den artikeln: a) Kostnader för ersättning till djurägare för värdet på de slaktade eller utslagna djuren, inom gränserna för djurens marknadsvärde omedelbart före slakten eller utslagningen. b) Kostnader för ersättning till djurägare för värdet på de destruerade animalieprodukterna, inom gränserna för produkternas marknadsvärde omedelbart före destrueringen. c) Kostnader för rengöring och desinficering av anläggningar och utrustning samt sanering av dem med avseende på skadedjur och parasiter. d) Kostnader för destruktion av kontaminerat foder och kontaminerad utrustning, såvida utrustningen inte kan desinficeras. e) Kostnader för inköp och administrering av vaccin, om de är beslutade eller godkända av kommissionen. f) Kostnader för transport av slaktkroppar till bearbetningsanläggningar i tillämpliga fall. g) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, alla andra nödvändiga kostnader för utrotning av sjukdomen enligt det finansieringsbeslut som avses i artikel 35.3 i denna förordning. 2. I de undantagsfall som avses i artikel 130.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska kostnader vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaterna anmäler förekomst av sjukdomen till kommissionen. Kommissionen ska efter att ha bedömt medlemsstaternas betalningsansökningar göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala de bidragsberättigande utgifterna. Avsnitt 2 program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser Artikel 10 Bidragsberättigande program Bidrag får beviljas medlemsstaternas årliga eller fleråriga nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas enligt artikel 11 (nedan kallade nationella program). Artikel 11 Förteckning över djursjukdomar och zoonoser 1. Kommissionen ska genom en genomförandeakt fastställa den förteckning över djursjukdomar och zoonoser som berättigar till bidrag enligt artikel 10. Förteckningen ska innehålla de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas i bilaga I till beslut 2009/470/EG. Genomförandeakten ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 i denna förordning. 2. Kommissionen får genom genomförandeakter ändra den förteckning som upprättats enligt punkt 1, med hänsyn till a) situationen för djursjukdomar som har en betydande inverkan på animalieproduktion eller handel med djur, b) utvecklingen av zoonoser som utgör ett hot mot människor, eller c) den senaste vetenskapliga eller epidemiologiska utvecklingen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3 i denna förordning. Artikel 12 Bidragsberättigande kostnader Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de nationella programmen får berättiga till bidrag enligt artikel 10: a) Kostnader för provtagning av djur. b) Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande: i) Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som används speciellt vid utförandet av dessa tester. ii) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i att utföra testerna. c) Kostnader för ersättning till djurägare för värdet på de slaktade eller utslagna djuren inom ramen för det nationella programmet, inom gränserna för djurens marknadsvärde omedelbart före slakten eller utslagningen. d) Kostnader för ersättning till djurägare för värdet på de destruerade animalieprodukterna, inom gränserna för produkternas marknadsvärde omedelbart före destruktionen. e) Kostnader för inköp och lagring av sådana vaccindoser eller vaccin och åtlar för djur som används för programmen. f) Kostnader för inokulation av vaccindoser hos tamdjur. g) Kostnader för distribution av vaccin och åtlar för vilda djur. h) Kostnader för rengöring och desinficering samt av insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper. i) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–h, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det bidragsbeslut som avses i artikel 14.2. Vid tillämpning av led c ska det eventuella restvärdet av djuren dras av från ersättningen. Vid tillämpning av led d ska restvärdet för värmebehandlade icke ruvade ägg dras av från ersättningen. Artikel 13 Innehåll i och inlämnande av nationella program 1. Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de nationella program som inleds påföljande år och för vilka de ansöker om bidrag. Nationella program som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering påföljande år. 2. De nationella programmen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: a) En beskrivning av hur den epidemiologiska situationen med avseende på djursjukdomen eller zoonosen såg ut före programmet. b) En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras. c) Programmets varaktighet. d) De åtgärder som ska vidtas. e) Den beräknade budgeten. f) De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade utbytet av det. g) Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. För varje flerårigt nationellt program ska de uppgifter som avses i leden a–g lämnas för varje år som programmet omfattar. 3. Om utbrottet eller utvecklingen av en av de djursjukdomar eller zoonoser som förtecknas enligt artikel 11 kan utgöra ett hot mot hälsostatusen i unionen och för att skydda unionen mot att en av dessa sjukdomar eller zoonoser introduceras, får medlemsstaternas nationella program omfatta åtgärder som ska vidtas på angränsande tredjeländers territorium i samarbete med myndigheterna i dessa länder. Artikel 14 Utvärdering och godkännande av nationella program 1. De nationella programmen ska utvärderas med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 35.1 och, i tillämpliga fall, de som beskrivs i de årliga eller fleråriga riktlinjer som avses i punkt 5. 2. Årliga nationella program och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari varje år genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 15 har lämnats får kan kommissionen vid behov ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden. 3. Fleråriga nationella program och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden. 4. När det gäller godkännande av fleråriga nationella program i enlighet med punkt 3 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå. 5. Kommissionen får anta årliga eller fleråriga riktlinjer som anger de veterinärmedicinska prioriteringar och kriterier som ska användas vid utvärderingen av de nationella programmen. Artikel 15 Rapportering För varje godkänt årligt eller flerårigt nationellt program ska medlemsstaterna senast den 31 mars varje år lämna in en årlig, utförlig teknisk och finansiell rapport för föregående år till kommissionen, inklusive de resultat som uppnåtts uppmätta på grundval av de indikatorer som avses i artikel 13.2 g och en detaljerad redovisning av de bidragsberättigande kostnader som uppkommit. Dessutom ska medlemsstaterna senast den 31 juli varje år för varje godkänt årligt nationellt program lämna in tekniska och finansiella delrapporter till kommissionen. Artikel 16 Betalningar Medlemsstaten ska lämna in ansökan om utbetalning för ett visst år avseende ett nationellt program till kommissionen senast den 31 mars följande år. Kommissionen ska betala ut unionens finansiella bidrag för de bidragsberättigande kostnaderna efter lämplig kontroll av de rapporter som avses i artikel 15. KAPITEL II VÄXTSKYDD Avsnitt 1 Nödåtgärder Artikel 17 Bidragsberättigande åtgärder 1. Medlemsstaterna får beviljas bidrag upp till de högsta stödnivåer som fastställs i artikel 6.1, 6.2 och 6.3 för följande åtgärder mot skadegörare enligt de villkor som anges i artikel 18: a) Åtgärder för att utrota en skadegörare från ett angripet område som de behöriga myndigheterna vidtagit enligt artikel 16.1 och 16.2 i direktiv 2000/29/EG eller enligt de unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 16.3 i det direktivet. b) Åtgärder för att begränsa spridning av en skadegörare mot vilken unionen har antagit begränsningsåtgärder i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG i ett angripet område varifrån en skadegörare inte kan utrotas, när dessa åtgärder är nödvändiga för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. Dessa åtgärder ska uteslutande avse utrotning av skadegöraren i buffertzonen om dess förekomst påvisats i denna buffertzon. c) Ytterligare skyddsåtgärder som vidtagits mot spridningen av en skadegörare mot vilken andra unionsåtgärder än de utrotningsåtgärder som avses i led a och de begränsningsåtgärder som avses i led b har antagits i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG, om dessa åtgärder är nödvändiga för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. 2. De bidrag som avses i punkt 1 får även beviljas en medlemsstat på vars territorium de skadegörare som avses i punkt 1 inte förekommer, men där det har vidtagits åtgärder för att förhindra att sådana skadegörare förs in till den medlemsstatens territorium på grund av att skadegöraren förekommer i en angränsande medlemsstat eller ett angränsande tredjeland. Artikel 18 Villkor De åtgärder som avses i artikel 17 får beviljas bidrag förutsatt att de har tillämpats omedelbart och att de tillämpliga bestämmelserna i relevant unionslagstiftning har följts, och förutsatt att minst ett av följande villkor uppfylls: a) De gäller de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och i del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG. b) De omfattas av en åtgärd som kommissionen antagit i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG. För åtgärder som uppfyller villkoret i led b ska bidraget inte täcka kostnader som uppkommit efter det att den åtgärd som kommissionen antagit i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG upphört att gälla. Artikel 19 Bidragsberättigande kostnader 1. Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de åtgärder som avses i artikel 17 får berättiga till bidrag enligt den artikeln: a) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och annat nödvändigt material, behandlingsmedel och laboratorietester. b) Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna. c) Kostnader för ersättning till berörda aktörer för destruktion och avlägsnande av växter, växtprodukter och andra föremål, samt rengöring och desinfektion av lokaler, mark, vatten, jord, växtmedier, anläggningar, maskiner och utrustning. d) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a, b och c, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det finansieringsbeslut som avses i artikel 35.3. 2. I de undantagsfall som avses i artikel 130.1 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska kostnader vara bidragsberättigande från och med den dag då medlemsstaterna anmäler förekomst av skadegöraren till kommissionen. Kommissionen ska efter att ha bedömt medlemsstaternas betalningsansökningar göra motsvarande åtaganden i budgeten och betala de bidragsberättigande utgifterna. Avsnitt 2 Program för undersökningar avseende förekomsten av skadegörare Artikel 20 Bidragsberättigande program för undersökningar Medlemsstater får beviljas bidrag för utförandet av årliga och fleråriga program för undersökningar avseende förekomsten av skadegörare (nedan kallade program för undersökningar), förutsatt att programmen för undersökningar uppfyller åtminstone ett av följande villkor: a) De gäller de skadegörare som förtecknas i del A avsnitt I i bilaga I och i del A avsnitt I i bilaga II till direktiv 2000/29/EG. b) De omfattas av en åtgärd som kommissionen antagit i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG. För de skadegörare som avses i led a ska programmen för undersökningar grundas på en bedömning av risken för att skadegörarna förs in, etablerar sig och sprids på den berörda medlemsstatens territorium och de ska åtminstone avse de skadegörare som utgör de största riskerna och de viktigaste växtarter som exponeras för dessa risker. För åtgärder som uppfyller villkoret i led b ska bidraget inte täcka kostnader som uppkommit efter det att den åtgärd som kommissionen antagit i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 2000/29/EG upphört att gälla. Artikel 21 Bidragsberättigande kostnader Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de program för undersökningar som avses i artikel 20 får berättiga till bidrag enligt den artikeln: a) Kostnader för provtagning. b) Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande: i) Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som används speciellt för att utföra dessa tester. ii) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i att samla in proverna och utföra testerna. c) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a och b, förutsatt att dessa åtgärder fastställs i det bidragsbeslut som avses i artikel 23.2. Artikel 22 Innehåll i och inlämnande av program för undersökningar 1. Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de program för undersökningar som inleds påföljande år och för vilka de ansöker om bidrag. Program för undersökningar som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering påföljande år. 2. Programmen för undersökningar ska innehålla åtminstone följande uppgifter: a) De skadegörare som ingår i programmet. b) En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna. c) Programmets varaktighet. d) Antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs. e) Den beräknade budgeten. f) De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade utbytet av det. g) Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. För varje flerårigt program för undersökningar ska de uppgifter som avses i leden a–g lämnas för varje år som programmet omfattar. Artikel 23 Utvärdering och godkännande av program för undersökningar 1. Programmen för undersökningar ska utvärderas med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 35.1 och, i tillämpliga fall, de som beskrivs i de årliga eller fleråriga riktlinjer som avses i punkt 5. 2. Årliga program för undersökningar och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari varje år genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 15 har lämnats in får kommissionen vid behov ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden. 3. Fleråriga program för undersökningar och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som vidtas och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden. 4. När det gäller godkännande av fleråriga program för undersökningar i enlighet med punkt 3 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå. 5. Kommissionen får anta årliga eller fleråriga riktlinjer som innehåller de fytosanitära prioriteringarna, i synnerhet för sådana skadegörare som inte har påvisats inom unionens territorium och de skadegörare som anses vara farligast för unionen, och kriterier som ska användas vid utvärdering av programmen för undersökningar. Artikel 24 Rapportering och betalningar Artiklarna 15 och 16 ska gälla i tillämpliga delar för programmen för undersökningar. Avsnitt 3 program för bekämpning av skadegörare i unionens yttersta randområden Artikel 25 Bidragsberättigande åtgärder och kostnader 1. Medlemsstaterna får beviljas bidrag för program som de utför för bekämpning av skadegörare i de yttersta randområden i unionen som avses i artikel 349 i EUF-fördraget för de mål som fastställs i artikel 2 i förordning (EG) nr 228/2013 (nedan kallade program för de yttersta randområdena). Dessa bidrag ska avse de åtgärder som krävs för att säkerställa att de bestämmelser om bekämpning av skadegörare som gäller i dessa regioner tillämpas korrekt där. 2. Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig i samband med programmen för de yttersta randområdena får berättiga till finansiellt bidrag från unionen: a) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i att genomföra åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och behandlingsmedel. b) Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna. c) Kostnader för provtagning. d) Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande: i) Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som används speciellt för att utföra dessa tester. ii) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i att samla in proverna och utföra testerna. Artikel 26 Innehåll i och inlämnande av program för de yttersta randområdena 1. Senast den 31 maj varje år ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in de program för de yttersta randområdena som inleds påföljande år och för vilka de ansöker om bidrag. Program för de yttersta randområdena som lämnas in efter den 31 maj är inte berättigade till finansiering påföljande år. 2. Programmen för de yttersta randområdena ska innehålla åtminstone följande uppgifter: a) De skadegörare som ingår i programmet. b) En beskrivning och avgränsning av de geografiska och administrativa områden där programmet ska genomföras och en beskrivning av statusen i dessa områden vad gäller förekomsten av de berörda skadegörarna. c) En teknisk analys av den regionala fytosanitära situationen. d) Programmets varaktighet. e) De åtgärder som ingår i programmet och i förekommande fall antalet visuella undersökningar, provtagningar och tester som planeras för skadegörarna och de växter, växtprodukter och andra föremål som berörs. f) Den beräknade budgeten. g) De mål som ska vara uppnådda när programmet har genomförts och det förväntade utbytet av det. h) Lämpliga indikatorer för att mäta hur väl programmets mål har uppnåtts. För varje flerårigt program för de yttersta randområdena ska de uppgifter som avses i leden a–h lämnas för varje år som programmet omfattar. Artikel 27 Utvärdering och godkännande av program för de yttersta randområdena 1. Programmen för de yttersta randområdena ska utvärderas med beaktande av de prioriteringar och kriterier som anges i de årliga eller fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 35.1. 2. Årliga program för de yttersta randområdena och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari varje år genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari till och med den 31 december det året. Efter det att de delrapporter som avses i artikel 15 har lämnats in får kommissionen vid behov ändra sådana beslut med avseende på hela den bidragsberättigande perioden. 3. Fleråriga program för de yttersta randområdena och tillhörande finansiering ska godkännas senast den 31 januari det första året som de genomförs, genom ett bidragsbeslut avseende de åtgärder som genomförs och de kostnader som uppkommer från och med den 1 januari det första året då programmet genomförs till och med slutet av genomförandeperioden. 4. När det gäller godkännande av fleråriga program för de yttersta randområdena i enlighet med punkt 3 får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. Om budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden ska kommissionen varje år besluta om betalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå. Artikel 28 Rapportering och betalningar Artiklarna 15 och 16 ska gälla i tillämpliga delar för programmen för de yttersta randområdena. KAPITEL III Finansiellt stöd till offentlig kontroll och anNAN VERKSAMHET Artikel 29 Europeiska unionens referenslaboratorier 1. Bidrag får beviljas de referenslaboratorier på unionsnivå som avses i artikel 32 i förordning (EG) nr 882/2004 för de kostnader de ådrar sig vid genomförandet av de arbetsprogram som godkänns av kommissionen. 2. Följande kostnader får berättiga till bidrag enligt punkt 1: a) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerade i den verksamhet som laboratorierna utför i egenskap av unionens referenslaboratorium. b) Kostnader för driftskapital. c) Kostnader för förbrukningsvaror. d) Kostnader för transport av prover, tjänsteresor, möten och utbildning. Artikel 30 Utbildning 1. Unionen får enligt artikel 51 i förordning (EG) nr 882/2004 finansiera utbildning av den personal vid de behöriga myndigheterna som ansvarar för den offentliga kontrollen, i syfte att få till stånd en harmoniserad strategi för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa en hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och för växter. 2. Kommissionen ska utarbeta utbildningsprogram som anger hur ingripanden ska prioriteras på grundval av identifierade risker för folkhälsa, djurhälsa, djurskydd och växtskydd. 3. För att utbildningen ska vara berättigad till finansiering från unionen enligt punkt 1 ska de behöriga myndigheterna se till att den kunskap som förvärvats vid den utbildning som avses i den punkten sprids efter behov och används på lämpligt sätt i de nationella utbildningsprogrammen. 4. Följande kostnader får berättiga till det finansiella bidrag som avses i punkt 1: a) Kostnader för att anordna utbildning eller utbytesverksamhet. b) Kostnader för resor och uppehälle för den personal vid de behöriga myndigheterna som deltar i utbildningen. Artikel 31 Experter från medlemsstaterna Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för kostnader för resor och uppehälle, som experter från medlemsstaterna åsamkats till följd av att de av kommissionen utsetts för att bistå dennas experter enligt artiklarna 45.1 och 46.1 i förordning (EG) nr 882/2004. Artikel 32 Samordnade kontrollplaner och insamling av data 1. Medlemsstaterna får beviljas bidrag för de kostnader som uppkommer vid genomförandet av de samordnade kontrollplaner som avses i artikel 53 i förordning (EG) nr 882/2004 och vid insamlingen av data. 2. Följande kostnader får berättiga till bidrag: a) Kostnader för laboratorietester. b) Kostnader för den utrustning som krävs för att genomföra den offentliga kontrollen och insamlingen av data. KAPITEL IV Andra åtgärder Artikel 33 Informationssystem 1. Unionen ska finansiera upprättandet och driften av de databaser och elektroniska informationshanteringssystem som krävs för en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de bestämmelser som avses i artikel 1 och som förvaltas av kommissionen. 2. Finansiellt bidrag från unionen får beviljas för att upprätta och förvalta databaser och elektroniska informationshanteringssystem för tredje parter, inklusive internationella organisationer, under förutsättning att sådana verktyg a) har ett demonstrerat mervärde för unionen som helhet och är tillgängliga i hela unionen för alla berörda användare, och b) är nödvändiga för en effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de bestämmelser som avses i artikel 1. Artikel 34 Tillämpning och anpassning av bestämmelserna 1. Unionen får finansiera det tekniska och vetenskapliga arbete, inklusive undersökningar och samordningsverksamhet, som krävs för den korrekta tillämpningen av de bestämmelser som avses i artikel 1 och för anpassningen av dessa bestämmelser till den vetenskapliga, tekniska och sociala utvecklingen. Finansiellt bidrag från unionen får också beviljas de medlemsstater eller internationella organisationer som är verksamma inom de områden som avses i artikel 1 för att de ska kunna bedriva verksamhet som stödjer utformningen och tillämpningen av de bestämmelser som avses i artikel 1. 2. Bidrag får beviljas projekt som anordnas av en eller flera medlemsstater i syfte att förbättra den offentliga kontrollens effektivitet med hjälp av innovativa tekniker och förfaranden. 3. Finansiellt bidrag från unionen får även beviljas för att stödja information och medvetandehöjande initiativ som syftar till att säkerställa en ökad och hållbar efterlevnad av de bestämmelser som avses i artikel 1. AVDELNING III PROGRAMPLANERING, GENOMFÖRANDE OCH KONTROLL Artikel 35 Arbetsprogram 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta gemensamma eller separata årliga eller fleråriga arbetsprogram för genomförandet av de åtgärder som avses i avdelning II, förutom kapitel I avsnitt 1 och kapitel II avsnitt 1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3. 2. I de arbetsprogram som avses i punkt 1 ska det fastställas de mål som eftersträvas, de förväntade resultaten, metoden för genomförande och det totala beloppet. Arbetsprogrammen ska också innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, uppgifter om de belopp som anslagits för varje åtgärd och en preliminär tidsplan för genomförandet. För bidrag ska de innefatta prioriteringar, viktiga utvärderingskriterier och stödnivå. 3. För genomförandet av de åtgärder som avses i kapitel I avsnitt 1 och kapitel II avsnitt 1 i avdelning II, eller när det är nödvändigt för att bemöta oförutsedda händelser, ska kommissionen anta särskilda finansieringsbeslut i enlighet med artikel 84.2 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Artikel 36 Kommissionens kontroller på plats Kommissionen får anordna kontroller på plats i medlemsstaterna och hos bidragsmottagarna i syfte att särskilt kontrollera a) att de åtgärder som omfattas av det finansiella bidraget från unionen genomförs effektivt, b) att de administrativa rutinerna är förenliga med unionsbestämmelserna, c) att de nödvändiga styrkande handlingarna finns och att de överensstämmer med de åtgärder som omfattas av ett unionsbidrag. Artikel 37 Tillgång till information Medlemsstater och bidragsmottagare ska låta kommissionen ta del av alla uppgifter som behövs för att kontrollera genomförandet av åtgärderna och ska vidta alla lämpliga åtgärder för att underlätta de kontroller som kommissionen anser bör genomföras inom ramen för förvaltningen av unionens medel, inbegripet kontrollerna på plats. Artikel 38 Skydd av unionens ekonomiska intressen 1. Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt den här förordningen, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. 2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller på plats, hos alla bidragsmottagare, verkställande organ, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering enligt den här förordningen. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ska, i enlighet med förfarandena i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96[27], få utföra kontroller på plats och inspektioner hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs av unionsfinansiering, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, bidragsbeslut eller andra avtal som berörs av sådan finansiering. Utan att det påverkar tillämpningen av första och andra styckena ska befogenheten att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner uttryckligen tillerkännas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i samarbetsavtal med tredjeland eller internationella organisationer, bidragsavtal, bidragsbeslut och andra avtal som ingås med tillämpning av den här förordningen. AVDELNING IV ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER Artikel 39 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om, inom tidsfristen för att avge yttrandet, kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna så begär. 3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om, inom tidsfristen för att avge yttrandet, kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna så begär. Artikel 40 Utvärdering 1. Senast den 31 december 2018 ska kommissionen utarbeta en utvärderingsrapport om hur de mål som anges i artikel 2.1 har uppnåtts i samband med de åtgärder som avses i kapitlen I och II i avdelning II och i artiklarna 29 och 30 i kapitel III (resultat och verkan) när det gäller hur effektivt resurserna utnyttjats och mervärdet för unionen. Utvärderingen ska också ta upp möjligheterna till förenkling, hur relevanta samtliga mål är för framtiden samt hur åtgärderna bidrar till unionens prioriteringar om smart och hållbar tillväxt för alla. Den ska ta hänsyn till utvärderingsresultat om de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder. 2. Senast den 30 juni 2022 ska kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna göra en efterhandsutvärdering av de åtgärder som avses i punkt 1. Efterhandsutvärderingarna av de åtgärder som nämns i punkt 1 ska granska effektiviteten och ändamålsenligheten av de utgifter som avses i artikel 1 och deras verkan. 3. De utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2 ska beakta de framsteg som gjorts med hjälp av de indikatorer som avses i artikel 2.2. 4. Kommissionen ska överlämna slutsatserna av de utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2 till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Artikel 41 Information, kommunikation och offentliggörande 1. Bidragsmottagarna och de berörda medlemsstaterna ska när så är lämpligt se till att det finansiella bidrag som beviljas enligt denna förordning offentliggörs på lämpligt sätt, så att allmänheten får kännedom om unionens roll i finansieringen av åtgärderna. 2. Kommissionen ska genomföra informations- och kommunikationsåtgärder om de finansierade åtgärderna och resultaten. Budgeten för kommunikation enligt denna förordning ska dessutom även omfatta en kommunikationspolicy för unionens politiska prioriteringar. Artikel 42 Upphävanden 1. Besluten 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG ska upphöra att gälla. 2. Hänvisningar till besluten 66/399/EEG och 76/894/EEG ska anses som hänvisningar till artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Artikel 43 Övergångsbestämmelser För de nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser för år 2013 som omfattas av unionens finansiering inom ramen för den finansiella åtgärd som föreskrivs i artikel 27 i beslut 2009/470/EG ska punkterna 7 och 8 i den artikeln fortsätta att gälla. Artikel 44 Ändring av direktiv 98/56/EG Direktiv 98/56/EG[28] ska ändras på följande sätt: Artikel 17.1 ska ersättas med följande: ”1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.” Artikel 18.1 ska ersättas med följande: ”1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.” Artikel 45 Ändring av direktiv 2000/29/EG Direktiv 2000/29/EG ska ändras på följande sätt: 1. Artikel 13c.5 ska utgå. 2. Artiklarna 22–26 ska utgå. Artikel 46 Ändring av förordning (EG) nr 178/2002 1. Artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002 ska ersättas med följande: ”1. Kommissionen ska bistås av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder, nedan kallad kommittén. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011[29]. Kommittén ska inrättas i sektioner som ska behandla alla relevanta frågor.” 2. Alla hänvisningar i unionslagstiftningen till ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa ska anses som hänvisningar till den kommitté som avses i artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002. Artikel 47 Ändring av förordning (EG) nr 882/2004 Artikel 66 i förordning (EG) nr 882/2004 ska utgå. Artikel 48 Ändring av förordning (EG) nr 396/2005 Artiklarna 36 och 37 i förordning (EG) nr 396/2005 ska utgå. Artikel 49 Ändring av direktiv 2008/90/EG Artikel 19.1 i direktiv 2008/90/EG ska ersättas med följande: ”1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.” Artikel 50 Ändring av direktiv 2009/128/EG Artikel 22 i direktiv 2009/128/EG ska utgå. Artikel 51 Ändring av förordning (EG) nr 1107/2009 Artikel 76 i förordning (EG) nr 1107/2009 ska utgå. Artikel 52 Ikraftträdande och tillämpning Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning 1.2. Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen 1.3. Typ av förslag eller initiativ 1.4. Mål 1.5. Motivering till förslaget eller initiativet 1.6. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen 1.7. Planerad metod för genomförandet 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser om uppföljning och rapportering 2.2. Administrations- och kontrollsystem 2.3. Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel 3.2. Beräknad inverkan på utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna 3.2.2. Beräknad inverkan på driftsanslagen 3.2.3. Beräknad inverkan på de administrativa anslagen 3.2.4. Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen 3.2.5. Bidrag från tredje part 3.3. Beräknad inverkan på inkomsterna FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial (”utgifter för livsmedel och foder”) 1.2. Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[30] 17 04 Livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa, djurskydd och växtskydd 1.3. Typ av förslag eller initiativ ¨ Ny åtgärd ¨ Ny åtgärd som bygger på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[31] ¨ Befintlig åtgärd vars genomförande förlängs i tiden P Tidigare åtgärd som omformas till eller ersätts av en ny 1.4. Mål 1.4.1. Fleråriga strategiska mål för kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till De utgifter som omfattas av denna förordning ska syfta till att säkerställa en hög hälsonivå hos människor och djur samt en hög skyddsnivå för växter i alla led i livsmedelskedjan och berörda områden samt en hög nivå i fråga om konsumentskydd och miljöskydd, samtidigt som det möjliggörs för unionens livsmedelsindustri att verka i en miljö som främjar konkurrenskraft och skapandet av arbetstillfällen. 1.4.2. Särskilda mål eller verksamheter inom den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen som berörs Särskilt mål nr 1 Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, medan hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras Särskilt mål nr 2 Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av djurskyddet Särskilt mål nr 3 Att bidra till att skadegörare påvisas i tid och att dessa skadegörare utrotas när de har kommit till unionen Särskilt mål nr 4 Att bidra till att förbättra effektiviteten, ändamålsenligheten och tillförlitligheten hos offentlig kontroll och annan verksamhet som genomförs och som syftar till en effektiv tillämpning och efterlevnad av de unionsbestämmelser som avses i förordningen om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedel och foder 1.4.3. Verkan eller resultat som förväntas Budgetramen för 2007–2013 påverkar i huvudsak medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter eftersom de är de främsta bidragsmottagarna. Den har också indirekta effekter på berörda parter, t.ex. primärproducenter (jordbrukare osv.), andra aktörer och veterinärer men dessa är sekundära. Denna situation kommer att bestå i och med utkastet till förordning för perioden 2014–2020. Det totala förväntade resultatet genom EU:s medfinansiering är att – djursjukdomar och skadegörare kommer att utrotas snabbare vid utbrott, – förekomst av djursjukdomar och skadegörare kommer att förhindras, – unionslagstiftningen som rör livsmedels- och fodersäkerhet kommer att tillämpas på ett mer harmoniserat sätt i hela EU. Dessutom kommer dessa resultat också att bidra till att den inre marknaden fungerar smidigare och att tillträdet till marknader i tredjeländer blir enklare, vilket kan ha en positiv inverkan på sysselsättningen i EU. Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan Mål 1: Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, medan hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras Detta mål kommer att mätas genom minskningen av antalet sjukdomsfall hos människor i unionen som har ett samband med livsmedelssäkerhet eller zoonoser. Mål 2: Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av djurskyddet Detta mål kommer att mätas genom ökningen av antalet medlemsstater eller regioner i medlemsstater som är fria från de djursjukdomar för vilka finansiella bidrag beviljas samt genom minskningen av sjukdomsparametrar, såsom incidens, prevalens och antal utbrott. Mål 3: Att bidra till att skadegörare påvisas i tid och att dessa utrotas när de har kommit till unionen Detta mål kommer att mätas genom – i hur stor utsträckning det genomförs undersökningar avseende skadegörare på unionens territorium, särskilt avseende skadegörare som inte har påvisats inom unionens territorium och de skadegörare som anses vara farligast för unionen, och – tidsåtgången för att utrota sådana skadegörare och med vilken framgång det skett. Mål 4: Att bidra till att förbättra effektiviteten, ändamålsenligheten och tillförlitligheten hos offentlig kontroll och annan verksamhet som genomförs och som syftar till en effektiv tillämpning och efterlevnad av de unionsbestämmelser som avses i artikel 1 i utkastet till förordning Detta mål kommer att mätas genom en gynnsam utveckling vad gäller resultaten av de kontroller som utförts på särskilda problemområden och rapporterats av kommissionens experter i medlemsstaterna. 1.5. Motivering till förslaget eller initiativet 1.5.1. Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt Den privata sektorn ska skyddas från allvarligt skadliga effekter av sjukdomar och skadegörare och kommer således att bidra till att främja tillväxt och skapandet av arbetstillfällen i EU. Bestämmelserna i denna förordning bör stödja de politiska målen för varje enskilt område och syftar till att upprätthålla god djurhälsa, gott växtskydd, god sundhet hos växtförökningsmaterial och god offentlig kontroll. Genom förordningen kommer det att finnas ett fortsatt stöd för genomförandet av EU-åtgärder på området för livsmedelssäkerhet från 2014 och framåt. Den bygger på resultaten av den nuvarande lagstiftningen och den påskyndade konsekvensbedömningen som åtföljer detta förslag. 1.5.2. Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå I enlighet med ”från jord till bord”-strategin för livsmedels- och fodersäkerhet syftar denna åtgärd till att förbättra livsmedelskedjan. Denna sektor är harmoniserad på EU-nivå och det finns en betydande handel mellan medlemsstaterna. EU:s livsmedels- och dryckesindustri är den största tillverkningssektorn i Europa med en årlig omsättning på 954 miljarder euro för 2009. Den exporterar livsmedels- och dryckesprodukter för ungefär 54 miljarder euro till tredjeländer och bidrar till en positiv handelsbalans på cirka 10 miljard euro samt sysselsätter omkring 4,2 miljoner människor. (Källa: Confederation of the Food and Drink Industries of the EU). Utbrott av allvarliga djur- och växtsjukdomar kan orsaka stora direkta förluster för jordbruket och eventuellt enorma indirekta förluster för den europeiska ekonomin. Sådana problem kan snabbt sprida sig mellan medlemsstaterna och påverka hela unionsmarknaden. Utbrottet av blåtunga som nyligen inträffade i stora delar av Europa medförde betydande förluster och är en viktig påminnelse om hur oförutsägbara och allvarliga utbrott av djursjukdomar kan vara. Målet för EU:s åtgärder är att minimera inverkan på människors och djurs hälsa och på marknaderna samt att minska riskerna i livsmedelskedjan genom förebyggande åtgärder och krishantering. EU:s bidrag ges till medlemsstaternas nationella program som syftar till att förbättra djurhälsa eller utrota de sjukdomar som drabbar människor eller vars förekomst kan orsaka stora sociala, ekonomiska och politiska konsekvenser. Utrotnings-, kontroll- och övervakningsprogram är nödvändiga för att minska denna risk för människors och djurs hälsa till en godtagbar nivå. Dessutom genomförs även kontroller i hela EU för sjukdomar såsom fågelinfluensa och transmissibel spongiform encefalopati (TSE). Finansiellt bidrag för nödåtgärder (fonden för nödåtgärder) är tillgängligt för att bistå medlemsstaterna vid hanteringen av kriser avseende djursjukdom, och vaccinbanker med fyllda lager har upprättats för att bibehålla tillgången till vaccin för nödsituationer. Det finns även medel för att stödja medlemsstater som råkar ut för en nödsituation som rör växtskadegörare, särskilt med tanke på den ökade handeln mellan medlemsstaterna och med andra länder. Detta påverkar inte bara livsmedelsindustrin utan även industrin i allmänhet till följd av de eventuella effekterna som vissa växtskadegörare har på trä och träförpackningsmaterial, t.ex. lastpallar. Dessutom finansieras ett nätverk av EU:s referenslaboratorier för att säkerställa en bättre beredskap och för att ge vetenskapligt stöd på EU-nivå till kommissionen och medlemsstaterna. Detta bidrar till att harmonisera de diagnostiska metoderna på EU-nivå. Åtgärden omfattar även ett utbildningsprogram (programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel”) för personalen vid de behöriga myndigheterna, både inom och utanför EU, för att säkerställa en korrekt tillämpning av EU:s standarder. 1.5.3. Erfarenheter från liknande försök eller åtgärder Problemen i det befintliga regelverket rör främst behovet av att anpassa regelverket till de förändrade sektoriella behoven som identifierats i de respektive översynerna. Dessa behov bör återspeglas i den framtida lagstiftningen, oavsett om bestämmelserna om utgifter finns i de sektorsvisa rättsakterna eller sammanförs i en enda övergripande rättsakt. Problem 1: Det befintliga regelverket är alltför komplicerat Den nuvarande otydligheten när det gäller stödnivåer orsakar medlemsstaterna stor osäkerhet vid planeringen. Därför föreskrivs i denna förordning tre högsta stödnivåer på 50, 75 respektive 100 %. Stödnivån på 100 % gäller för inköp av vaccin och för de bidragsberättigande kostnaderna för EU:s referenslaboratorier. Stödnivån på 75 % skulle gälla för bidragsberättigande utgifter för de medlemsstater som har en bruttonationalinkomst per invånare som är lägre än 90 % av genomsnittet för unionen. Stödnivån på 50 % gäller för andra bidragsberättigande utgifter och ska ses som den grundläggande stödnivån från 2014 och framåt. Dessutom återfinns bestämmelserna om de olika finansiella bestämmelserna för närvarande i ett antal olika lagstiftningsinstrument. Detta problem kommer att lösas genom att dessa bestämmelser samlas i en enda rättslig grund. Den föreslagna lägsta nivån på 50 000 euro per bidrag kommer slutgiltigt att förenkla budgetförvaltningen för myndigheterna i medlemsstaterna och EU:s institutioner. Problem 2: De befintliga finansiella förvaltningsverktygen är inte fullständiga I de befintliga finansiella bestämmelserna fastställs inte tydliga och konsekventa mål och indikatorer. Definitionen av bidragsberättigande åtgärder och tillhörande kostnader är oklar. I en internrevisionsrapport från 2012 rekommenderas att de klargörs och förenklas. Alla dessa faktorer bidrar till en situation där systemet är alltför komplicerat och felfrekvensen är för hög. En nyligen genomförd undersökning bland medlemsstaternas företrädare fann att den fleråriga och årliga programplaneringen anses vara betungande. Den årliga cykeln med utarbetande, bedömning, godkännande, antagande och rapportering av planen är resurskrävande och har en hög grad av upprepning varje år. 1.5.4. Förenlighet med andra relevanta instrument och eventuella synergieffekter Det är ytterst viktigt att de förslag som för närvarande övervägs också ligger i linje med EU:s övriga politik. På en hög nivå innebär det att målen för EU 2020 och den fleråriga budgetramen ska stödjas. Men framförallt är det av yttersta vikt att budgetramen stöder den ekonomiska återhämtningen genom att främja handel och annan viktig ekonomisk verksamhet. På andra områden är det viktigt att se till att strategin för säkert foder och säkra livsmedel stöder och kompletterar EU:s övriga politikområden utan att överlappar med eller undergräva dem. Detta gäller särskilt på områdena jordbruk och handel. De nya förslagen för den gemensamma jordbrukspolitiken stöder samma typer av allmänna mål som detta utkast till förordning, men olika särskilda mål och genom olika medel. Det är också avgörande att utkastet även fortsättningsvis stöder den europeiska handeln och är förenlig med befintliga och framtida handelsregler. Havspolitiken behöver beaktas när budgetramen exempelvis stöder förebyggande eller utrotning av sjukdomar som drabbar vattenbruksdjur. Slutligen är det viktigt att vara uppmärksam på miljöpolitikens mål eftersom det finns starka kopplingar mellan miljöpolitik och andra politikområden, t.ex. folkhälsa och djurskydd, vilka måste samordnas. 1.6. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen þ Förslag eller initiativ som pågår under begränsad tid – þ Förslaget eller initiativet ska gälla från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020. þ Det påverkar resursanvändningen från 2014 till 2020 (åtagandebemyndiganden). · Förslag eller initiativ som pågår under en obegränsad tid – Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ, – beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå. 1.7. Planerad metod för genomförandet[32] þ Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen þIndirekt centraliserad förvaltning genom delegering till – þ genomförandeorgan – ¨ byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[33] – ¨ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning – ¨ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i budgetförordningen ¨ Delad förvaltning med medlemsstaterna ¨ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer ¨ Gemensam förvaltning med internationella organisationer Vid fler än en metod, ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”. Anmärkningar Genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor: I enlighet med rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram[34] har kommissionen anförtrott[35] genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor med genomförandeuppgifter för förvaltningen av programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel” under 2007–2013. Kommissionen får därmed besluta att ge genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor i uppdrag att även utföra genomförandeuppgifter för förvaltningen av programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel” under 2014–2020. 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser om uppföljning och rapportering För närvarande förvaltar genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor utgifterna för programmet ”Bättre utbildning för säkrare livsmedel”. Alla återstående utgifter förvaltas direkt av kommissionen. Mer uppmärksamhet kommer att ägnas åt analys av de framlagda veterinära och fytosanitära programmen. De veterinära programmen för 2013 har för första gången genomgått en extern utvärdering. Detta kommer att vidareutvecklas under de kommande åren. Resultatindikatorer håller för närvarande på att utvecklas. De kommer att vara värdefulla vid utvärderingen av programmets resultat. Kommissionen ska före slutet av 2018 ställa samman en utvärderingsrapport om hur målen för åtgärderna har uppnåtts (med avseende på resultat och verkan), hur effektivt resurserna utnyttjats och om mervärdet för unionen, så att ett beslut kan fattas om huruvida åtgärderna ska förlängas, ändras eller avslutas. Utvärderingen ska dessutom ta upp möjligheterna till förenkling, hur relevanta samtliga mål är för framtiden samt hur åtgärderna bidrar till unionens prioriteringar om smart och hållbar tillväxt för alla. Den ska ta hänsyn till utvärderingsresultat om de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder. Vidare ska en efterhandsutvärdering göras senast i mitten av 2022. Kommissionen ska överlämna resultaten av dessa utvärderingar tillsammans med sina egna kommentarer till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. 2.2. Administrations- och kontrollsystem 2.2.1. Risker som identifierats Den största delen av finansieringen är riktad till medlemsstaterna. De viktigaste uppgifterna för genomförandet av budgeten är följande: Genom genomförandeakter kommer gemensamma eller separata årliga arbetsprogram att antas för genomförandet av det finansiella bidraget till offentlig kontroll och annan verksamhet. I de årliga arbetsprogrammen ska det fastställas de mål som eftersträvas, de förväntade resultaten, metoden för genomförande och det totala beloppet. Arbetsprogrammen ska också innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, uppgifter om de belopp som anslagits för varje åtgärd och en preliminär tidsplan för genomförandet. För bidrag ska de innefatta prioriteringar, viktiga utvärderingskriterier och stödnivå. För genomförandet av utrotnings-, undersöknings- och övervakningsprogram på området för djurhälsa och växtskydd kommer kommissionen senast den 30 januari varje år, efter att ha utvärderat de inlämnade programmen, godkänna programmen, i förekommande fall på vissa villkor, och besluta om storleken på bidraget. När det gäller godkännande av fleråriga program får budgetåtaganden delas upp i årliga delåtaganden. I sådana fall ska kommissionen varje år besluta om utbetalning av dessa med beaktande av hur långt programmen har kommit, de beräknade behoven och vilken budget som finns att tillgå. För genomförandet av nödåtgärder på området för djurhälsa och växtskydd eller när det är nödvändigt för att bemöta oförutsedda händelser ska kommissionen anta särskilda finansieringsbeslut. Dessutom kommer ett antal tjänstekontrakt att tilldelas. De största riskerna är följande: – I fråga om offentlig kontroll, risken för dåligt genomförande vilket minskar effektiviteten hos de åtgärder som medfinansieras. – Ineffektiv eller oekonomisk användning av medlen för utrotningsprogrammen och nödåtgärderna på grund av att det är komplicerat att få ersättning för de faktiska bidragsberättigande kostnaderna i kombination med begränsade möjligheter att göra skrivbordskontroller av bidragsberättigande kostnader. 2.2.2. Planerade kontrollmetoder I allmänhet ska alla finansiella transaktioner (åtaganden, betalningar, betalningskrav osv.) och avtal eller bidragsavtal avseende utgifter för livsmedel och foder kontrolleras, godkännas och undertecknas av den vidaredelegerade utanordnare som ansvarar för verksamheten. Varje vidaredelegerade utanordnare bistås av en decentraliserad finansieringsenhet som kontrollerar och slutför handlingar om de finansiella transaktionerna och avtalen eller bidragsavtalen innan de undertecknas. Inledande och kontroll utförs av de anställda vid den ansvariga enheten. Dessutom utför den centrala finansieringsenheten en andra förhandskontroll på grundval av ett urval av transaktioner. Dessutom kontrollerar generaldirektoratets centraliserade arbetsgrupp på plats att bidragsmottagarens redovisade kostnader är bidragsberättigande. GD SANCO använder även ett specialiserat företag vid organisationen av efterhandskontroller. För bidrag: Med beaktande av den ovannämnda ramen och det faktum att de flesta mottagare av EU-bidrag är offentliga organ kan risken för oegentligheter anses vara mycket begränsad. Slutförda projekt som beviljats bidrag kommer att vara föremål för efterhandskontroller. Strategin för efterhandsrevision kommer att vara a) att kombinera riskbedömning och slumpmässigt urval för att undvika ett alltför stelbent urvalsförfarande, och b) att om möjligt uppmärksamma operativa aspekter vid kontrollerna på plats. För tjänstekontrakt: GD SANCO ingår tjänstekontrakt direkt med tjänsteleverantörer. Avtalsparterna väljs ut på grundval av anbudsförfaranden, med fullt iakttagande av budgetförordningen. Avtal över ett visst tak är föremål för ingående kontroll av en kommitté för offentlig upphandling vid GD SANCO. GD SANCO använder standardavtal som kommissionen har föreslagit och som innehåller bestämmelser om möjligheten att göra efterhandskontroller. Eftersom avtalsbeloppen är fasta minskas risken för finansiella fel och antalet efterhandskontroller för tjänstekontrakt är mycket begränsat. 2.3. Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter När åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning genomförs ska kommissionen på lämpligt sätt säkerställa att Europeiska unionens ekonomiska intressen skyddas genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och all annan olaglig verksamhet, effektiva kontroller och, där oegentligheter uppdagats, med återbetalning av belopp som betalats ut på felaktiga grunder och, i förekommande fall, med effektiva, proportionella och avskräckande påföljder i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och artikel 58 a i budgetförordningen. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att granska handlingar och utföra kontroller på plats hos alla bidragsmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som mottagit medel från unionen. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ska ha rätt att utföra kontroller och inspektioner på plats hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs av sådan finansiering i enlighet med de förfaranden som anges i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 för att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller all annan olaglig verksamhet i samband med bidragsavtal, beslut om bidrag eller avtal som finansieras av unionen. Utan att det påverkar tillämpningen av föregående punkter ska befogenheten att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner uttryckligen tillerkännas kommissionen, Olaf och revisionsrätten i beslut, överenskommelser och avtal som ingås med tillämpning av denna förordning. 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel · Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”) (omnumrerade för nya kontoplanen för 2014–2020) · Nya budgetrubriker som föreslås (nya kontoplanen för 2014–2020). Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder[36] || från kandidat-länder[37] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 3 || 17 01 04 03 Administrativa utgifter till stöd för växtskyddsåtgärder, foder- och livsmedelssäkerhet, utrotning av djursjukdomar och fonden för nödåtgärder || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3 || 17 01 06 03 Administrativa utgifter till stöd för genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3 || 17 04 01 Finansiellt bidrag för att säkerställa en förbättrad djurhälsostatus och en hög djurskyddsnivå i unionen || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3 || 17 04 02 Finansiellt bidrag för att säkerställa att skadegörare för växter påvisas och utrotas i tid || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3 || 17 04 03 Finansiellt bidrag för att säkerställa effektiv, ändamålsenlig och tillförlitlig kontroll || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3 || 17 04 04 Nödåtgärder som avser djurhälsa och växtskydd || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 4 || 17 04 10 Internationella avtal || Diff./Icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3.2. Beräknad inverkan på utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna (i löpande priser) Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Rubrik i den fleråriga budgetramen || 3 || Säkerhet och medborgarskap GD SANCO || || År || År || År || År || År || År || År || År || TOTALT 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || >2020 Driftsanslag || || || || || || || || || 17 04 01 Bidra till en förbättrad djurhälsostatus och en hög djurskyddsnivå i unionen || Åtaganden || (1) || 180,000 || 178,500 || 177,000 || 175,000 || 171,500 || 171,500 || 171,000 || || 1 224,500 Betalningar || (2) || 10,000 || 165,000 || 163,000 || 161,000 || 157,000 || 158,000 || 159,000 || 251,500 || 1 224,500 17 04 02 Bidra till att skadegörare för växter påvisas och utrotas i tid || Åtaganden || (1) || 5,000 || 10,000 || 14,000 || 19,000 || 25,000 || 28,500 || 30,500 || || 132,000 Betalningar || (2) || 3,000 || 9,000 || 12,000 || 17,000 || 22,000 || 25,000 || 26,000 || 18,000 || 132,000 17 04 03 Bidra till att förbättra kontrollens effektivitet, ändamålsenlighet och tillförlitlighet || Åtaganden || (1) || 45,724 || 47,360 || 50,401 || 53,558 || 57,520 || 60,021 || 62,162 || || 376,746 Betalningar || (2)