[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 12.3.2010

KOM(2010)81 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Livsmedelsmekanismen: Preliminär rapport om vidtagna åtgärder

SEK(2010)245

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Livsmedelsmekanismen: Preliminär rapport om vidtagna åtgärder

INLEDNING

Under 2007 och 2008 inträffade en dramatisk ökning av livsmedelspriserna. Detta ställde krav på en snabb och kraftfull insats från världssamfundets sida för att lindra effekterna på kort och medellång sikt av krisen för de fattigaste befolkningsgrupperna i utvecklingsländerna. EU reagerade med att snabbt omfördela och mobilisera resurser inom de befintliga instrumenten för utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd. Problemet var dock så omfattande att det fordrades ytterligare insatser och resurser. Detta ledde till att Europaparlamentet och rådet i december 2008 antog en förordning[1] som föreslagits av kommissionen genom vilken det inrättas en snabbinsatsmekanism för att hantera de kraftigt stigande livsmedelspriserna i utvecklingsländerna.

Denna förordning som innebär att det ges medel på en miljard euro i form av en livsmedelsmekanism är EU:s främsta instrument för att hantera krisen. Den ska täcka luckan mellan katastrofbistånd och långsiktigt utvecklingsbistånd. Den utgör således ett komplement både till insatser inom ramen för de humanitära instrumenten och insatser inom ramen för de långsikta instrumenten för utvecklingsbistånd som t.ex. länderspecifika utvecklingsinsatser och det tematiska programmet för tryggad livsmedelsförsörjning. Mekanismen är tidsbegränsad. Förordningen upphör att gälla den 31 december 2010 och alla åtgärder ska ha slutförts före utgången av december 2011. Denna mycket snäva tidsram gör att det kommer att bli extra svårt att planera, programplanera och genomföra åtgärder, både för Europeiska kommissionen och dess genomförandepartner.

Livsmedelsmekanismen har i första hand till syfte att främja ett ökat utbud i jordbrukssektorn i mottagarländer och mottagarregioner, att stödja snabba och direkta insatser för att mildra de negativa verkningarna av de volatila livsmedelspriserna för lokalbefolkningen, i överensstämmelse med det globala målet om en tryggad livsmedelsförsörjning och FN:s normer för näringsbehov, och att öka produktionskapaciteten och förbättra styrningen i jordbrukssektorn för att insatserna ska bli mer hållbara. Dessa mål innebär att livsmedelsmekanismen kan användas till att finansiera följande tre kategorier av åtgärder:

a) Åtgärder för att förbättra tillgången till insatsvaror i jordbruket och jordbrukstjänster

b) Skyddsnät.

c) Andra småskaliga åtgärder som syftar till att öka produktionen i enlighet med de enskilda ländernas behov.

Europeiska kommissionens rapporteringsskyldighet fastställs i artikel 11 i förordningen, i vilken det bland annat anges att ”Kommissionen ska i december 2009 förelägga rådet och Europaparlamentet en första preliminär utvärderingsrapport över de åtgärder som antagits”. Denna preliminära rapport läggs nu fram. Den täcker perioden fram till utgången av 2009. Först ges en allmän bakgrund till de vidtagna åtgärderna. Därefter följer kvalitativ och kvantitativ information om de olika steg som hunnit vidtas när det gäller genomförandet av förordningen om en livsmedelsmekanism (programplanering, utarbetande, ingående av kontrakt och genomförande) och de därmed sammanhängande administrativa åtgärderna och stödåtgärderna (personal, undersökningar). Ett dokument som beskriver de vidtaga åtgärderna i detalj är bifogat detta meddelande[2].

Denna rapport är några veckor försenad på grund av att ett stort antal kontrakt skulle ingås inom ramen för livsmedelsmekanismen före årsslutet och att det har tagit tid att sammanställa alla nödvändiga (finansiella) uppgifter för 2009. I enlighet med förordningen kommer Europeiska kommissionen att lägga fram en slutlig rapport före den 31 december 2012.

LIVSMEDELSMEKANISMEN OCH DESS GLOBALA SAMMANHANG

Livsmedelssäkerhet har varit en viktig punkt på den internationella utvecklingsagendan under de senaste åren, främst beroende på pristopparna för livsmedel 2007/2008 som lett till att många människor blivit ännu fattigare. Enligt de uppskattningar som gjorts av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) fanns det över en miljard undernärda människor i världen 2009, vilket ska jämföras med 915 miljoner 2008. Detta är det högsta talet sedan 1970 som är det första år för vilket det finns jämförbar statistik. Dessutom visar det att utvecklingen inte längre går mot ett uppnående av millennieutvecklingsmålen (dvs. en halvering av antalet undernärda i världen till 2015). Problemet är av verkligt global natur. Majoriteten av alla världens undernärda finns i Asien och Stillahavsområdet (642 miljoner), följt av Afrika söder om Sahara (265 miljoner), Latinamerika och Västindien (53 miljoner), Mellanöstern och Nordafrika (42 miljoner) och i industriländerna (15 miljoner).

Minskningen av livsmedelspriserna efter pristopparna 2008 har vad gäller många utvecklingsländer dock inte i någon större utsträckning bidragit till att lösa några problem. Priserna har varit fortsatt höga på många inhemska marknader och antalet människor med en otryggad livsmedelsförsörjning fortsätter att öka. Den globala ekonomiska krisen har förvärrat problemet och effekterna av klimatförändringen tillsammans med den ökade befolkningstillväxten i världen utgör ett ytterligare hot mot livsmedelsförsörjningen i många utvecklingsländer.

Följaktligen stod frågan om en tryggad livsmedelsförsörjning högt på den internationella agendan även under 2008 och 2009. Förutom de enskilda organens snabba och aktiva mobilisering har det på FN-nivå av generalsekreteraren inrättats en FN-högnivågrupp för frågor som rör den globala livsmedelsförsörjningskrisen (UNHLTF). Denna högnivågrupp har utarbetat en övergripande handlingsplan som tjänar som grund för UNHLTF-medlemmarnas gemensamma ståndpunkt rörande förslag till åtgärder som har till syfte att avhjälpa de mest akuta behoven för sårbara konsumenter och skapa den motståndskraft som behövs för att klara av liknande prischocker i framtiden. Denna samlade handlingsplan är inspirationskällan till EU:s livsmedelsmekanism som är ett instrument på medellång sikt och ett komplement till andra stödformer.

Dessutom diskuterade man vid FAO:s högnivåkonferens om global livsmedelstrygghet (juni 2008) frågan om hur livsmedelsförsörjningen i världen påverkas av klimatförändringen, bioenergi och de kraftigt stigande livsmedelspriserna. I slutförklaringen uppmanas världssamfundet att öka sitt stöd till utvecklingsländerna, särskilt de minst utvecklade länderna och de länder som drabbats hårdast av de höga livsmedelspriserna. Denna uppmaning framfördes även vid G8-toppmötet i Japan (juli 2008), Madridkonferensen (januari 2009), G8/G20-mötena i L’Aquila (juli 2009) och FAO:s toppmöte om tryggad livsmedelsförsörjning (november 2009). Särskilt viktigt är livsmedelstrygghetsinitiativet från L’Aquila som innebär att det anslås 20 miljarder US-dollar till åtgärder för att lösa problemet med osäker livsmedelsförsörjning, på grundval av samordnade strategiska processer ledda av länderna själva. Detta internationella åtagande att trygga livsmedelsförsörjningen bekräftades återigen vid G20-mötet i Pittsburgh i september 2009.

Inom samma internationella sammanhang lämnades det dessutom ett förslag om att inrätta ett globalt partnerskap för jordbruk, tryggad livsmedelsförsörjning och näringsfrågor (GPAFSN). Detta och några andra initiativ har lett till den reform av FAO:s kommitté för livsmedelstrygghet (CFS) som inleddes i oktober 2009. Denna reform har till syfte att göra CFS till en central plattform för intressenterna i det nya globala partnerskapet som ska komplettera en expertpanel på hög nivå (HLPE) och UNHLTF.

Det ökade internationella engagemanget har gett ökad betydelse åt Parisförklaringen om biståndseffektivitet och Accra-handlingsplanen. Samtidigt utgör det faktum att många av de viktigaste initiativen har sin upprinnelse i internationella forum i sig ett positivt tecken som visar på världssamfundets vilja att gå samman och diskutera och utforma en gemensam och samordnad strategi. Uppslutningen bakom Parisförklaringen återspeglas i förordningen om livsmedelsmekanismen och har även varit vägledande vid förordningens genomförande. Detta har tagit sig följande uttryck:

- De flesta av livsmedelsmekanismens projekt och program som genomförs av internationella organisationer grundar sig på gemensamma bedömningar och förslag från FN-organ och Världsbanken, samordnade av UNHLTF.

- Under 2009 hölls det flera samordningsmöten mellan Europeiska kommissionen och UNHLTF.

- Budgetstöd har valts för genomförandet när så har varit möjligt med hänsyn till tidsfrister och förutsättningarna för samarbetet.

- I de flesta mottagarländer där det har varit aktuellt med förslagsinfordran har det anordnats seminarier inom landet för att förbättra samordningen och ta fram riktlinjer för utformningen av förslag.

PROGRAMPLANERING

I förordningen om en livsmedelsmekanism föreskrivs det att kommissionen ska lägga fram en övergripande plan som innehåller en förteckning över mottagarländer som omfattas av mekanismen och balansen mellan de stödberättigade enheterna. En övergripande plan lades fram i mars 2009, vilken innehöll en översikt över de vägledande anslagen till mottagarländerna, fördelade på de tre huvudkategorierna av stödberättigade enheter och genomförandemetoder, nämligen internationella organisationer via bidragsavtal, icke-statliga organisationer, privata organ och organ i medlemsstaterna via förslagsinfordran samt nationella regeringar via budgetstöd. Merparten av de vägledande anslagen i den övergripande planen avsåg insatser på nationell nivå (920 miljoner euro) och en mindre del insatser på regional nivå i Afrika (60 miljoner euro). Resterande 20 miljoner euro avsåg administrativt stöd till genomförandet av förordningen om en livsmedelsmekanism (tillfälligt anställd personal, undersökningar, granskningar, övervakning och utvärdering).

Med hjälp av de vägledande kriterier som anges i bilagan till förordningen[3] valdes 50 mottagarländer ut. För varje mottagarland fastställdes ett vägledande anslag på grundval av dessa kriterier och befolkningsstorleken, med beaktande av särskilda omständigheter när så var lämpligt. Översikten över de vägledande anslagen, som redovisas i den övergripande planen och som har godkänts av rådet och Europaparlamentet, återfinns i avsnitt I i följedokumentet.

Det regionala anslaget på 60 miljoner euro till Afrika fördelades därefter på tre olika typer av insatser om vardera ca 20 miljoner euro. Den första insatsen utgörs av ett program för vaccinförsörjning och förbättring av vaccintillverkning och distribution som har till syfte att mildra verkningarna i olika delar av Afrika av fyra olika särskilda sjukdomar (Newcastlesjuka, elakartad lungsjuka hos getter, getpest och elakartad lungsjuka hos nötkreatur). Detta program ska genomföras av AU-IBAR (Inter-African Bureau for Animal Resources). Det andra programmet som avser östra och södra Afrika, och i vilket Comesa (gemensamma marknaden för östra och södra Afrika) deltar, består av tre beståndsdelar, nämligen i) harmonisering av bestämmelser och normer för utsäde med förbättringarna av kvaliteten på och tillgången på utsäde, ii) förbättrat utbud av insatsvaror till jordbruket till småbrukare och förstärkning av nätverket av återförsäljare av jordbruksprodukter och iii) kapacitetsuppbyggnad när det gäller finansiella tjänster till småbrukare, bland annat väderindexförsäkringar. Den tredje insatsen utgörs av ett program i Ecowas-regionen (Ecowas: Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap) som ger stöd till strategiska komponenter i det regionala jordbruksprogrammet Ecowap såsom t.ex. odling av ris, majs och hirs samt harmonisering av standarder. Detta program omfattar även åtgärder för att förbättra Ecowas genomförandekapacitet.

Det anges i den övergripande planen att alla ändringar som har en inverkan på de nationella anslagen, stödberättigade enheter eller metoder är tillåtna till följd av ändrade omständigheter, under förutsättning att deras sammanlagda värde inte överstiger 5 % och att de inte har någon betydande inverkan på den övergripande planen. Under 2009 ledde en rad faktorer till att det företogs ändringar i den övergripande planen.

- Skillnader mellan de preliminära och slutgiltiga planer och budgetar som presenterats av olika internationella organisationer.

- Kostnadsbesparingar som Europeiska kommissionen uppnått genom att ingå avtal om samordning av olika internationella organisationers aktiviteter i syfte att minska omkostnaderna.

- Den politiska utvecklingen, vilken inverkat på samarbetet och de planerade genomförandemetoderna. Till exempel har den planerade användningen av budgetstöd reviderats i ett antal länder.

- De sammanlagda kostnaderna för de projekt som valts ut genom förslagsinfordran har ofta varit några hundra tusen euro högre än vad som ursprungligen planerats.

När det gäller en del länder inkom det inte tillräckligt många förslag av god kvalitet för att det skulle vara möjligt att uppnå det vägledande beloppet. Totalt sett har den övergripande planen inte ändrats i någon större utsträckning. I slutet av december uppgick ändringarna avseende länderanslagen till 2,7 % och till 3,0 % vad gäller stödberättigande enhet och genomförandemetod. Detta innebär en total beräknad förändring på 4,97 %[4]. Bilaga I innehåller en jämförelse mellan programmeringen enligt den övergripande planen och utsikterna i december 2009.

PROJEKTUTFORMNING OCH INGÅENDE AV KONTRAKT

Livsmedelsmekanismens särskilda karaktär gör att föreslagna åtgärder måste behandlas så fort som möjligt. Det har inrättats en särskild arbetsgrupp inom kommissionen för att påskynda projektutformning, ingående av kontrakt och övervakning. Dessutom har Europeiska kommissionen redan i samband med utarbetandet av livsmedelsmekanismen via FN-högnivågruppen uppmanat FN:s organ och Världsbanken att lämna förslag till åtgärder som lätt kan utvidgas. Dessa förslag ledde till de första detaljerade projekten, vilka delades in i två paket för diskussion och godkännande av budgetmyndigheterna.

Åtgärdsformulären för det första paketet presenterades både vid kvalitetsgranskningsgruppens möte den 15 januari 2009 och det möte som hölls i kommittén för instrumentet för utvecklingssamarbete den 17 februari 2009. Den 30 mars 2009 antogs ett första finansieringsbeslut till ett värde av 313,9 miljoner euro. Den andra paketet med åtgärder presenterades för kvalitetsgranskningsgruppen den 19 och 20 februari 2009 och för kommittén för instrumentet för utvecklingssamarbete den 23 mars 2009. Finansieringsbeslutet till ett värde av 393,8 miljoner euro antogs den 29 april 2009. I det andra paketet ingick bland annat en förslagsinfordran till ett värde av 200 miljoner euro.

Ett tredje paket till ett värde av 121,95 miljoner euro framlades för rådet och Europaparlamentet i början av oktober. Finansieringsbeslutet antogs av Europeiska kommissionen den 9 december 2009. Samtidigt antogs det dessutom ett separat beslut om ett stödprogram på 7,75 miljoner euro till Tadzjikistan.

Att godkännandeprocessen gick snabbt beror till stor del på att Europaparlamentet var flexibelt nog att godta en förkortning av den tidsperiod det förfogar över för att utöva sin rätt att kontrollera de föreslagna åtgärderna.

Normalt sett har det vid utformningen av projekt och program som finansieras inom ramen för livsmedelsmekanismen tagits hänsyn till att förordningens särskilda karaktär ställer krav på ett snabbt genomförande, en snäv tidsram samt samordning och fokusering på en eller några av de tre kategorier av åtgärder som livsmedelmekanismen får finansiera. Utformningsprocessen varierade beroende på vald genomförandemetod.

- Projekt som genomfördes tillsammans med internationella organisationer formulerades på grundval av förslag från de berörda organisationerna och underkastades en rad kontroller och översyner (både på delegationsnivå och på central nivå vid kommissionen).

- Projekt som var resultatet av en förslagsinfordran formulerades på grundval av förslag från icke-statliga organisationer, den privata sektorn och medlemsstaternas utvecklingsorganisationer och var föremål för informationsmöten både i Bryssel och i de relevanta länderna. Förslagen utarbetades i två etapper. Först lämnades kortfattade projektbeskrivningar som utgjorde grunden för inbjudan att inkomma med fullständiga förslag, vilka i sin tur utgjorde den grupp från vilken det slutgiltiga urvalet av projekt gjordes.

- För budgetstödprogram krävdes det en dialog med mottagarlandets regering och med andra utvecklingspartner (bl.a. IMF och Världsbanken), som i vissa fall även omfattade ett särskilt projektutarbetningsuppdrag.

- Stöd på regional nivå i Afrika omfattade särskilda projektutarbetningsuppdrag när det gäller programmen i västra och östra/södra Afrika, under det att programmen i Afrika för vaccination av boskap utarbetades på grundval av ett utarbetandeseminarium.

Som ett vägledande belopp har det anslagits 200 miljoner euro till förslagsinfordran. Redan i samband med de kortfattade projektbeskrivningarna gjordes dock bedömningen att förslagsinfordran skulle leda till fler förslag av god kvalitet än vad det ursprungliga anslaget skulle räcka till. Anslaget ökades därför med ytterligare 13,5 miljoner euro för att göra det möjligt att finansiera fler förslag.

Förslagsinfordran ledde till att det inkom 800 kortfattade projektbeskrivningar. Av dessa valde man ut 275 stycken som utarbetades till fullständiga förslag (genomfört per den 22 september 2009), varav 131 i sin tur beviljades stöd efter det att bedömningsprocessen hade slutförts i oktober 2009. Vid bedömningen av projekten fästes stor vikt vid om åtgärderna var relevanta för livsmedelsmekanismens mål och vid de berörda ländernas behov. Andra viktiga urvalskriterier var nyttan av projekten, deras hållbarhet och om de var möjliga att genomföra inom den fastställda tidsfristen (i genomsnitt 22 månader).

Kontrakt ingicks för de 131 utvalda projekten i slutet av 2009, då även förskottsbetalningarna betalades ut. Delegeringen av genomförandet till de relevanta EU-delegationerna kommer att äga rum kort därefter i början av 2010. En förteckning över de utvalda förslagen finns i avsnitt III i följedokumentet.

Den 31 december 2009 hade det ingåtts kontrakt med internationella organisationer till ett värde av närmare 510 miljoner euro (se tabellen nedan). Det totala kontraktsvärdet för livsmedelsmekanismen låg långt över 700 miljoner euro i slutet av 2009[5]. Betalningarna uppgick vid denna tidpunkt till 456 miljoner euro, varav de flesta avsåg projekt med internationella organisationer (325,2 miljoner euro) och projekt från en förslagsinfordran (115 miljoner euro).

Värdet på de kontrakt som ingåtts med internationella organisationer per den 31 december 2009

Organisation | Kontraktets värde (i euro) | I % |

FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) | 215 352 085 | 42,2 |

Världsbanken | 100 950 000 | 19,8 |

Världslivsmedelsprogrammet (WFP) | 83 864 476 | 16,4 |

Internationella jordbruksutvecklingsfonden (Ifad) | 31 682 272 | 6,2 |

FN:s hjälporganisation för Palestinaflyktingar (UNRWA) | 39 700 000 | 7,8 |

FN:s utvecklingsprogram (UNDP) | 13 193 139 | 2,6 |

Unicef | 11 229 000 | 2,2 |

Övriga | 14 000 000 | 2,8 |

Totalt | 509 970 972 | 100,0 |

Den preliminära fördelningen[6] mellan de tre kategorierna av stödberättigade åtgärder är den följande:

Stödberättigade åtgärder | I % av värdet av de internationella organisationernas projekt |

1 | Åtgärder för att förbättra tillgången till insatsvaror i jordbruket och jordbrukstjänster | 40,4% |

2 | Säkerhetsnät | 36,4% |

3 | Andra småskaliga åtgärder som syftar till att öka produktionen (bl.a. mikrokrediter, infrastruktur, lagring och yrkesutbildning) | 23,2% |

Totalt | 100% |

GENOMFÖRANDE

De flesta av de projekt som genomförs av internationella organisationer och som godkänts inom ramen för det första och det andra paketet befinner sig ännu i det tidiga skedet av sitt genomförande. För närvarande håller man på att inrätta projektgrupper och, i tillämpliga fall, ledningskommittéer samt utarbeta upphandlingsplaner, fastställa vilka mottagarländer stödet ska inriktas på och göra ett urval bland dessa länder. I avsnitt IV i följedokumentet redovisas läget för de projekt som genomförs av internationella organisationer. Andra projekt och program som har godkänts relativt nyligen (inom ramen för förslagsinfordran och tillhörande det tredje paketet) har ännu inte börjat genomföras.

Några av de projekt som sedan våren 2009 genomförs i partnerskap med internationella organisationer börjar nu ge utdelning och visa konkreta resultat. Man har distribuerat utsäde, gödselmedel och jordbruksverktyg, infört skyddsnät, gjort sårbarhetsbedömningar, genomfört utbildning om nationell kapacitetsuppbyggnad och förstärkt samordningsmekanismer.

Ett antal projekt håller på att genomföras i konfliktdrabbade länder där säkerheten fortfarande utgör ett stort problem, vilket kan försena genomförandet av flera projekt (Somalia, Sri Lanka och Pakistan). Situationen är problematisk även i sådana länder som drabbats av naturkatastrofer (Filippinerna, Bangladesh, Afrikas horn, Guatemala och Haiti).

Projekten integreras och anpassas så långt som möjligt till de befintliga nationella mekanismerna för samordning mellan givare. Dessa mekanismer har varit till nytta vid utarbetandet av projekt genom att man kunnat tillvarata synergieffekter med andra partner. Insatser inom ramen för livsmedelsmekanismen har även bidragit stort till att förbättra samordningen mellan FN-organ och olika nationella intressenter.

Europeiska kommissionen använder sig regelbundet av sitt resultatorienterade övervakningssystem för att få extern, oberoende och objektiv information om hur väl samarbetsprojekten fungerar. När det gäller livsmedelsmekanismen har det inletts ett internationell anbudsförfarande för resultatorienterad övervakning och kvalitetsbedömning av ca 120 projekt. Dessutom kommer 12 projekt att övervakas genom det befintliga kontraktet för resultatorienterad övervakning av tematiska program. I november 2009 hade övervakningsarbetet redan inletts för projekt med olika internationella organisationer i Liberia och de ockuperade palestinska områdena.

STÖDÅTGÄRDER

Högst 2 % av medlen till livsmedelsmekanismen (dvs. högst 20 miljoner euro) får användas till stödåtgärder, t.ex. personal för att administrera ingåendet av kontrakt, övervakning, granskning och utvärdering samt konsulttjänster och studier till stöd för genomförandet. En del av personalen i livsmedelsmekanism-arbetsgruppen i Bryssel har rekryterats mot denna bakgrund.

För att stärka kapaciteten vid vissa EU-delegationer vars enheter för livsmedelstrygghet antingen är underbemannade eller helt saknar personal finansieras nu stödpersonaltjänster vid 21 EU-delegationer. Denna ytterligare personal har till uppgift att följa projekt inom ramen för livsmedelsmekanismen (förvalta kontrakt för projekt från förslagsinfordran, övervakning osv.). Vid 6 av dessa delegationer har lokalanställd personal antingen redan rekryterats eller så pågår rekrytering. Vid vissa andra delegationer håller man på att rekrytera kontraktsanställd personal, som i de flesta fall redan hunnit träda i tjänst.

Dessutom har en rad konsultuppdrag finansierats med medel från livsmedelsmekanismens anslag för administrativa kostnader. Det rör sig om tre slags konsultuppdrag. I det första fallet rör det sig om rekrytering av oberoende erfarna experter för bedömningen av de kortfattade projektbeskrivningarna och de fullständiga förslagen för förslagsinfordran, eftersom detta är en förutsättning för att man ska kunna garantera en objektiv bedömning av kvaliteten på de utvalda förslagen. För det andra handlar det om att vissa delegationer som antingen var underbemannade eller hade flera projekt att förvalta (Liberia, Nepal och Tadzjikistan) beviljats stöd (i form av externa experter finansierade via anslagen för administrativa kostnader) för att förvalta projekt inom ramen för livsmedelsmekanismen eller för att täcka perioden fram till den kontraktsanställda personalens ankomst. För det tredje rör det sig om finansiering av projektutformningsuppdragen avseende budgetstöd i Togo och Bolivia och projektformuleringsuppdragen för de regionala projekten i Afrika.

Dessutom har ett antal studier redan beställts (eller kommer att beställas) för att underlätta genomförandet av livsmedelsmekanismen. Det rör sig om t.ex. en studie av FN-systemets institutionella reaktion på den globala livsmedelspriskrisen och EU:s livsmedelsmekanism, en studie om subventioner för anskaffning av insatsvaror, en mottagarbedömning, en studie om säkerhetsnätsåtgärder och en studie av jordbrukssektorns utbudsreaktion på de ökade livsmedelspriserna.

SLUTSATS

Antagandet av förordningen om en livsmedelsmekanism visar att EU hade förmåga att reagera snabbt och kraftfullt när det gäller att avhjälpa de problem som utvecklingsländerna fick med sin livsmedelsförsörjning till följd av de volatila livsmedelspriserna under 2007/2008. Hittills utgör livsmedelsmekanismen på en miljard euro den viktigaste insatsen globalt sett för att stimulera jordbruksutvecklingen och bekämpa hungern som tillkommit sedan G8-länderna förpliktigade sig att ge stöd i detta hänseende vid sitt möte i Tokyo i juli 2008. Livsmedelsmekanismen har således både stärkt EU:s trovärdighet internationellt och ökat dess inflytande i diskussionerna om hur den globala styrningen inom området livsmedelstrygghet ska utformas. Dessutom har biståndets effektivitet förbättrats tack vare det sätt på vilket mekanismen genomförs, dvs. med deltagande av en rad olika FN-organ och andra aktörer och med hänsyn tagen till berörda länders nationella behov och planer.

Europeiska kommissionen har genomfört förordningen om livsmedelsmekanismen på ett snabbt och effektivt sätt sedan den trädde i kraft den 1 januari 2009. Programplaneringen av användningen av medel, i form av en övergripande plan, överlämnades i februari och fick ett positivt yttrande från rådet och parlamentet i april. Även om det därefter företagits några smärre ändringar av planen används den fortfarande som vägledning för genomförandet av mekanismen. Med stöd av en särskild arbetsgrupp inom kommissionen utarbetades finansieringsbeslut till ett värde av 707,7 miljoner euro under de första fyra månaderna av 2009. Om man lägger till de finansieringsbeslut som antogs senare under året uppgick värdet för finansieringsbesluten till 837,2 miljoner euro (att jämföra med målet 820 miljoner euro), under det att det gjordes utbetalningar till ett värde av 456 miljoner euro. Sammantaget hade det i slutet av året ingåtts ca 150 kontrakt med internationella organisationer, nationella regeringar och icke-statliga organisationer och i början av 2010 låg ett tredje paket med finansieringsbeslut till ett värde av 145,3 miljoner euro nästan klart. Genomförandet av förordningen om en livsmedelsmekanism fortskrider således helt i överensstämmelse med de ursprungliga planerna och den planerade budgeten.

Genomförandet i de första mottagarländerna inleddes i mitten av 2009, under det att stödet till de sista mottagarländerna först kommer att börja genomföras i början av 2010. Det är därför ännu inte möjligt att göra en bedömning av verkan av detta stöd. Däremot har man hunnit lägga grunden till en omfattande övervakning och utvärdering som under de kommande åren ska användas till dra lärdom av och bedöma nyttan av stödet.

De åtgärder som vidtagits hittills visar att genomförandet av livsmedelsmekanismen fortskrider som planerat. Trots detta återstår det en del problem som kan komma att försvåra resten av genomförandet. Det rör sig bland annat om politiska och säkerhetsmässiga problem i ett antal mottagarländer och tidsmässiga begränsningar i form av mycket snäva genomförandeperioder för projekten och programmen, vilket innebär att det är absolut nödvändigt att alla genomförandeparter lyckas hålla det fastställda tidsramarna, dvs. andra hälften av 2011.

I enlighet med förordningen kommer Europeiska kommissionen att lägga fram en slutlig rapport före den 31 december 2012.

[1] Förordning (EG) nr 1337/2008, EUT L 354, 31.12.2008, s. 62.

[2] Kommissionens arbetsdokument SEK(2010) xx xx.xx.2010).

[3] Fattigdomsnivåer och befolkningsgruppernas verkliga behov. Prisutvecklingen för livsmedel och dess potentiella sociala och ekonomiska följder (graden av beroende av livsmedelsimport, social sårbarhet och politisk stabilitet samt makroekonomiska effekter av prisutvecklingen för livsmedel). Landets förmåga att reagera och att vidta lämpliga åtgärder (produktionskapacitet inom jordbruket och motståndskraft mot yttre påfrestningar).

[4] Det går inte att göra en enkel addering av de procentuella förändringarna för de nationella anslagen och för metod/enheter, eftersom ändringar som rör fler än ett område inte ska räknas två gånger.

[5] Kontrakt som åtminstone undertecknats av EU-kommissionen.

[6] Enligt uppgifter från projekt med internationella organisationer.