1.

Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till rådet: Fullständig och säker tillgång till Internet för alla a) Medverka i insatserna för att göra Internet till ett viktigt redskap som ska ge användarna självbestämmandemakt, en miljö som möjliggör utveckling av strategier ”nedifrån och upp” och e-demokrati, samtidigt som man ser till att viktiga garantier upprättas eftersom nya former av kontroll och censur kan utvecklas på detta område. Den frihet och det skydd av privatlivet som användarna åtnjuter på Internet bör finnas i praktiken och inte bara i teorin. b) Erkänn att Internet kan utgöra en utomordentlig möjlighet att stärka ett aktivt medborgarskap och att tillgång till nätverk och innehåll är ett av nyckelelementen i detta hänseende. Denna fråga bör utvecklas ytterligare på grundval av antagandet att alla har rätt att delta i informationssamhället och att institutioner och aktörer på alla nivåer har ett allmänt ansvar att bidra till denna utveckling, genom att man tar itu med de två nya sammanhängande utmaningarna elektronisk analfabetism och demokratisk uteslutning i den elektroniska eran (12). c) Uppmana medlemsstaterna att anpassa sig efter ett allt mer informationsmedvetet samhälle och hitta sätt att erbjuda förbättrad insyn i beslutsprocessen genom ökad tillgång för medborgarna till information som finns hos myndigheterna, så att de kan dra nytta av denna information. Samma princip bör gälla för rådets egen information. d) Säkerställ tillsammans med andra viktiga aktörer att säkerhet, yttrandefrihet och skydd av privatliv liksom öppenhet på Internet inte behandlas som konkurrerande mål, utan i stället tillhandahålls samtidigt inom ramen för en heltäckande vision som motsvarar alla dessa krav. e) Se till att minderårigas lagstadgade rätt att skyddas mot skada, som föreskrivs i FN:s konvention om barnets rättigheter och som uttrycks i gemenskapslagstiftningen, avspeglas till fullo i alla relevanta åtgärder, instrument och beslut som rör utökad säkerhet och frihet på Internet. Kraftfulla åtaganden för att bekämpa it-brottslighet f) Anmoda rådets ordförandeskap och kommissionen att reflektera över och utveckla en heltäckande strategi för att bekämpa it-brottslighet, bland annat i enlighet med Europarådets konvention om it-relaterad brottslighet, däribland i fråga om tillvägagångssätt för att ta itu med frågan om ”identitetsstöld” och bedrägerier på EU-nivå. Detta bör ske i samarbete med både Internetleverantörer och användarorganisationer samt polismyndigheter som arbetar med it-relaterad brottslighet, och man bör lägga fram ett förslag om hur medvetandehöjande kampanjer kan skapas och sådana brott kan förebyggas, samtidigt som man ser till att det är säkert och gratis för alla att använda Internet. Det bör skapas en EU-stödtjänst som hjälper offer för identitetsstöld och -bedrägerier. g) Uppmuntra till eftertanke när det gäller det nödvändiga samarbetet mellan privata och offentliga aktörer på detta område och förstärkning av samarbetet för brottsbekämpning, tillsammans med lämplig utbildning för brottsbekämpande och rättsvårdande myndigheter, däribland utbildning om frågor som rör skyddet av de grundläggande rättigheterna. Man bör erkänna behovet av delat ansvar och fördelarna med sam- och självreglering som effektiva alternativ till traditionell lagstiftning eller som styrmedel som kompletterar denna lagstiftning. h) Se till att det arbete som gjorts inom ramen för projektet ”Check the Web” och de aktuella initiativ som syftar till att förbättra informationsspridningen om it-brottslighet, inbegripet inrättandet av nationella larmplattformar och en europeisk larmplattform för inrapportering av överträdelser som begåtts på Internet (inrättande av en europeisk plattform för it-brottslighet genom Europol), är nödvändiga, proportionerliga och lämpliga och åtföljs av alla nödvändiga skyddsåtgärder. i) Uppmana med kraft medlemsstaterna att uppdatera sin lagstiftning för att skydda barn som använder Internet, särskilt för att straffbelägga så kallad grooming (det att vuxna söker kontakt med unga via nätet i syfte att utnyttja dem sexuellt) i enlighet med definitionen i Europarådets konvention av den 25 oktober 2007 om skydd för barn mot sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp. j) Stöd program som ska skydda barn och utbilda deras föräldrar, såsom fastställs i EU:s lagstiftning med avseende på nya risker på Internet, och genomför en konsekvensbedömning av hur effektiva de befintliga programmen hittills varit. Härvid bör särskild hänsyn tas till de onlinebaserade spel som främst riktar sig till barn och unga. k) Uppmuntra alla datortillverkare i EU att förhandsinstallera program som ska skydda barn och som lätt kan aktiveras. l) Gå vidare med antagandet av direktivet om straffrättsliga åtgärder till skydd av immateriella rättigheter – efter en bedömning som görs i ljuset av samtida innovationsforskning och som avser den nödvändiga och proportionerliga omfattningen – och inför samtidigt, för att uppnå detta syfte, ett förbud mot systematisk övervakning av alla användares aktiviteter på Internet samt se till att straffen står i proportion till de överträdelser som begåtts. I detta avseende bör man också respektera enskilda användares yttrandefrihet och föreningsfrihet och bekämpa incitament till immaterialrättsliga brott på Internet, inbegripet vissa orimliga tillgångsbegränsningar som införts av rättighetsinnehavarna själva. m) Garantera att det inte blir straffbelagt att uttrycka kontroversiella politiska åsikter via Internet. n) Se till att det inte finns några lagar eller förfaranden som begränsar eller kriminaliserar journalisters eller mediers rätt att samla in och sprida information i journalistiskt syfte. Ständig uppmärksamhet när det gäller fullständigt skydd och ökade insatser för att främja grundläggande friheter på Internet o) Slå fast att den ”digitala identiteten” blir en allt större integrerad del av vårt ”jag” och att den i detta avseende förtjänar adekvat och effektivt skydd mot påverkan från både privata och offentliga aktörer. Den specifika uppsättning uppgifter som är oupplösligt förknippad med en persons ”digitala identitet” bör definieras och skyddas, och dess samtliga delar bör betraktas som rent personliga och icke-ekonomiska rättigheter som inte kan köpas eller säljas. Man bör ta vederbörlig hänsyn till vikten av anonymitet, pseudonymitet och kontroll över informationsflödet för privatlivet och till att användare bör få tillgång till och utbildning om medel för att effektivt skydda detta, t.ex. genom tillgänglig integritetsfrämjande teknik av olika slag. p) Se till att medlemsstater som tar stickprov ur och övervakar datatrafiken, oavsett om detta gäller deras egna medborgare eller datatrafik från utlandet, följer strikta villkor och garantier i lag. Medlemsstaterna bör uppmanas att se till att genomsökningar på distans, om de är tillåtna enligt nationell lagstiftning, genomförs på grundval av ett giltigt beslut om husrannsakan som utfärdats av de behöriga rättsliga myndigheterna. Man bör uppmärksamma att förenklade förfaranden för genomsökningar på distans, i jämförelse med direkta genomsökningar, är oacceptabla eftersom de bryter mot rättsstatsprincipen och rätten till ett privatliv. q) Erkänn risken med vissa former av Internetövervakning och Internetkontroll som också syftar till att spåra en individs alla ”digitala” steg, i syfte att tillhandahålla en profil av användaren och dela ut ”poäng”. Det bör klargöras att sådan teknik alltid ska bedömas i enlighet med dess nödvändighet och proportionalitet mot bakgrund av de mål som den är avsedd att uppnå. Behovet av en förhöjd medvetenhet hos och välinformerat samtycke från användarna när det gäller deras elektroniska aktiviteter (t.ex. i fråga om socialt nätverkande) bör också betonas. r) Uppmana medlemsstaterna att identifiera alla enheter som använder sig av nätövervakning och utarbeta allmänt tillgängliga årsrapporter om nätövervakning, genom vilka man säkerställer lagenlighet, proportionalitet och insyn. s) Granska och föreskriv gränser för det ”samtycke” som antingen regeringar eller privata företag kan begära av och få fram från användare i syfte att avsäga sig en del av sitt privatliv, eftersom det finns en tydlig obalans i förhandlingsstyrka och kunskap mellan enskilda användare och dessa institutioner. t) Begränsa kraftigt, definiera och reglera de fall där ett privat Internetföretag kan behöva lämna ut uppgifter till myndigheterna. Vidare bör det ses till att myndigheternas användning av dessa uppgifter omfattas av mycket strikta dataskyddsnormer. Effektiv kontroll och utvärdering av denna process bör införas. u) Betona vikten av att Internetanvändarna ska kunna utöka sin rätt att uppnå varaktig radering av personliga uppgifter som finns på webbplatser eller något annat lagringsmedium hos tredje part. Man bör se till att ett sådant beslut av en användare respekteras av Internetleverantörer, e-handelsleverantörer och informationssamhällets tjänsteleverantörer. Vidare bör medlemsstaterna se till att effektivt genomdriva medborgarnas rätt till tillgång till sina personliga uppgifter, vilket där så är lämpligt även bör omfatta radering eller borttagande av sådana uppgifter från webbplatser. v) Fördöm statlig censur av det innehåll som kan sökas på webbplatser, särskilt när dessa begränsningar kan få en ”dämpande effekt” på politiska yttranden. w) Uppmana medlemsstaterna att se till att yttrandefriheten inte godtyckligt begränsas av den offentliga och/eller privata sfären och undvik alla lagstiftande eller administrativa åtgärder som skulle kunna få en ”dämpande effekt” på alla aspekter av yttrandefrihet. x) Påminn om att överföring av personuppgifter till tredjeland måste ske i överensstämmelse med bestämmelserna i bland annat direktiv 95/46/EG och rambeslut 2008/977/RIF. y) Uppmärksamma att utvecklingen av ”tingens Internet” och användningen av RFID–system (Radio Frequency Identification) inte bör kringgå skyddet av uppgifter och medborgarnas rättigheter. z) Uppmana medlemsstaterna att korrekt tillämpa direktiv 95/46/EG om personuppgifter i samband med Internet. Påminn medlemsstaterna om att detta direktiv, särskilt artikel 8, gäller oavsett vilken teknik som används för behandlingen av personuppgifter och att medlemsstaterna enligt direktivets bestämmelser måste tillhandahålla möjlighet till rättslig prövning och ersättning för personer som lidit skada (artiklarna 22–24). aa) Uppmuntra till införlivandet av grundprinciperna i dokumentet Grundläggande rättigheter på Internet i forskning om och utveckling av Internetrelaterade instrument och tillämpningar, och till främjandet av principen privacy by design (inbyggda skyddsmekanismer för att skydda den personliga integriteten), enligt vilken krav för skydd av privatliv och uppgifter bör införas så snart som möjligt i livscykeln för ny teknisk utveckling. Därigenom kan medborgarna garanteras en användarvänlig miljö. ab) Stöd och efterfråga ett aktivt engagemang från Europeiska datatillsynsmannens och artikel 29-arbetsgruppens sida vid utformning av EU-lagstiftning om Internetverksamhet som kan påverka dataskyddet. Internationella åtaganden ac) Uppmana alla Internetaktörer att engagera sig i den pågående processen med dokumentet ”Internet Bill of Rights” (grundläggande rättigheter på Internet), som bygger på existerande grundläggande rättigheter, främjar deras tillämpning och underlättar erkännande av nya principer. I detta avseende kan den dynamiska sammanslutningen för grundläggande rättigheter på Internet spela en ledande roll. ad) Se i detta avseende till att ett processinriktat flerpartsinitiativ på flera nivåer och en blandning av globala och lokala initiativ övervägs för att noga ange och skydda Internetanvändarnas rättigheter och därmed säkerställa processens legitimitet, ansvarsskyldighet och acceptans. ae) Uppmärksamma att Internets globala och öppna karaktär kräver världsomfattande normer för dataskydd, säkerhet och yttrandefrihet. I detta sammanhang bör medlemsstaterna och kommissionen uppmanas att ta initiativ till att utarbeta sådana normer. Man bör välkomna resolutionen om det brådskande behovet av att skydda privatlivet i en värld utan gränser och av att nå fram till ett gemensamt förslag till internationella normer för privatlivet och skyddet av personuppgifterna, som antogs vid den trettionde internationella konferensen för ombudsmän för dataskydds- och integritetsfrågor i Strasbourg den 15–17 oktober 2008. Alla berörda parter i EU (såväl offentliga som privata) bör med kraft uppmanas att delta i detta reflektionsarbete. af) Understryk vikten av att utforma en verklig mötesplats på Internet där EU–medborgarna kan samtala interaktivt med beslutsfattare och andra institutionella aktörer. ag) Uppmuntra EU att aktivt delta i olika internationella forum som behandlar globala och mer lokala aspekter på Internet, som forumet för förvaltning av Internet (IGF). ah) Delta, tillsammans med alla de berörda EU-aktörerna, i upprättandet av ett europeiskt forum för förvaltning av Internet, som ska granska den erfarenhet som förvärvas vid nationella forum, fungera som ett regionalt centrum och mer effektivt sprida Europatäckande frågor, ståndpunkter och problem till de framtida internationella forumen för förvaltning av Internet.