RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om läget rörande tillämpningen av förordning (EG) nr 166/2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar /* COM/2013/0111 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om läget rörande tillämpningen av förordning (EG) nr 166/2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar (Text av betydelse för EES) INNEHÅLL RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om läget rörande tillämpningen av förordning (EG) nr 166/2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar...................................................................................................................................................... 1........... Bakgrund och inledning................................................................................................... 3 2........... Om utvärderingen........................................................................................................... 3 3........... Läget för tillämpningen av förordningen på EU-nivå......................................................... 4 3.1........ Det europeiska registrets webbplats................................................................................ 4 3.2........ Dataflöde och kvalitetssäkring på EU-nivå....................................................................... 5 3.3........ Kommissionens vägledning.............................................................................................. 6 4........... Läget för det europeiska registrets införande i medlemsstaterna........................................ 6 4.1........ Allmänna aspekter.......................................................................................................... 6 4.2........ Utsläpp till luft................................................................................................................. 7 4.3........ Utsläpp och överföringar till vatten.................................................................................. 7 4.4........ Utsläpp till mark............................................................................................................. 7 4.5........ Borttransport av avfall..................................................................................................... 7 5........... Möjligheter att ytterligare förbättra hur förordningen om det europeiska registret tillämpas. 7 5.1........ Förbättring av datakvaliteten och användarnas förtroende................................................ 8 5.2........ Förbättring av användningen och utväxlingen av data........................................................ 9 5.3........ Närmare granskning av den rättsliga grunden för förordningen om det europeiska registret och kopplingar till annan lagstiftning....................................................................................................................... 9 6........... Slutsats........................................................................................................................... 9 1. Bakgrund och inledning Register över utsläpp och överföringar av föroreningar ger allmänheten tillgång till information om utsläpp av föroreningar[1] och borttransport[2] av föroreningar och avfall, och om hur trenderna ser ut för de mest förorenande industrierna. Registren kan därför hjälpa offentliga och privata beslutsfattare att fastställa strategiska prioriteringar för kostnadseffektiva utsläppsminskningar och påvisa framsteg i minskningarna. Registren kan också vara till hjälp för att övervaka framsteg och efterlevnad av vissa skyldigheter eller avtal på nationell nivå, EU-nivå eller internationell nivå. Genom förordning (EG) nr 166/2006 upprättades ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar (nedan kallat det europeiska registret) för genomförandet av Århuskonventionens[3] FN/ECE-protokoll om register över utsläpp och överföringar av föroreningar i EU. Det bygger på och utvidgar det europeiska registret över förorenande utsläpp (EPER) som upprättades år 2000. Det huvudsakliga syftet med det europeiska registret är att ge tillgång till miljöinformation om de största industrienheterna. Rapporteringsskyldigheterna när det gäller utsläpp är kopplade till specifika typer av industriell verksamhet och till de tröskelvärden som anges i förordningen. Syftet är att få med de största källorna till industriell förorening, i synnerhet de verksamheter som omfattas av direktiv 2008/1/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. Rapporteringen ska omfatta en industrienhets alla miljöutsläpp på platsen av föroreningar som förtecknas i förordningen till följd av människors verksamhet, avsiktligen eller genom olyckshändelse, rutinmässigt eller vid enstaka tillfällen, och som överskrider tröskelvärdena. De värden som rapporteras ska grunda sig på bästa tillgängliga information från mätningar, beräkningar eller uppskattningar. Enligt artikel 17 i förordningen om det europeiska registret ska kommissionen granska den information som medlemsstaterna lämnar genom registret och göra en allmän utvärdering av erfarenheterna från registrets tre första användningsår. Den här rapporten omfattar de tre första åren efter införandet av det europeiska registret. 2. Om utvärderingen De första registeruppgifterna för 2009 gjordes tillgängliga i maj 2011 på en särskild webbplats[4] med punktdata för tre år, vilket innebar att denna utvärdering kunde inledas. Datauppsättningar och verktyg för att säkerställa datakvaliteten etablerades med bistånd från Europeiska miljöbyrån. Information om tillämpningen av förordningen om det europeiska registret på nationell nivå och om datarapporteringen har samlats in från medlemsstaterna med hjälp av en konsult. Ytterligare information har samlats in för att bedöma hur det europeiska registrets webbplats fungerar[5]. Europeiska miljöbyrån har deltagit i arbetet, och sakkunniga från medlemsstaterna och intressenter konsulterades om resultaten och rekommendationerna i analysen. Vidare har kommissionen i syfte att bedöma komplementariteten och eventuella luckor mellan det europeiska registret och andra databaser också undersökt relevant gällande lagstiftning och initiativ på europeisk nivå. Här bör noteras att erfarenheterna från rapporteringen av 2010 års data som lades upp på webbplatsen i april 2012 bekräftar bedömningen och slutsatserna i denna rapport. 3. Läget för tillämpningen av förordningen på EU-nivå 3.1. Det europeiska registrets webbplats Enligt artikel 10.1 i förordningen ska kommissionen se till att det europeiska registret blir allmänt tillgängligt genom att det läggs ut avgiftsfritt på internet. Registrets webbplats förvaltas och underhålls av Europeiska miljöbyrån, vilket gör att det europeiska registrets data kan ytterligare integreras med andra datauppsättningar. Webbplatsen har utformats i syfte att göra den så lättillgänglig som möjlig för allmänheten, och informationen kan kontinuerligt nås på ett enkelt sätt. För närvarande ger registrets webbplats allmän tillgång till data som rapporterats av omkring 29 000 större industrienheter inom 65 ekonomiska verksamheter i de viktigaste industrisektorerna[6] och information om mängderna utsläpp av föroreningar till luft, vatten och mark, såväl som borttransport av avfall och föroreningar i avloppsvatten för 91 viktiga föroreningar inbegripet tungmetaller, bekämpningsmedel, växthusgaser och dioxiner. Utöver dessa centrala datauppsättningar, som täcker de främsta punktkällorna för förorening, innehåller det europeiska registret också rumsligt uppdelade data och utsläpp från diffusa källor till luft. Data om diffusa utsläpp till vatten kommer att läggas till inom kort. Analys av hur registrets webbplats används och en särskild undersökning bland användarna har visat att det finns många olika användarkategorier, däribland offentliga tjänster, privata företag och allmänheten. Allmänt taget anser användarna att webbplatsen är väl lämpad för sitt syfte. De anser att webbplatsens data, i sammanfattad och uppdelad form, presenteras i tillräcklig detalj i ett lättillgängligt format. Dessa positiva utlåtanden delas även av användare utanför EU, och flera länder utanför EU har visat intresse för att använda det europeiska systemet som grund för sina egna nationella register. Flera användare har dock påpekat att det finns utrymme för förbättring när det gäller webbsidornas användarvänlighet (t.ex. bättre navigering och sökfunktioner) och mera regelbundet underhåll (t.ex. reparation av brutna hyperlänkar). Andra har lämnat förslag om att göra terminologin enhetligare. Användarna och medlemsstaterna var överens om att det gärna kunde få finnas kontextuella uppgifter som förklarar data och deras jämförbarhet (t.ex. mätningsmetod). Det europeiska registrets webbplats utnyttjas regelbundet av flera olika slags användare som en tillförlitlig källa för utsläppsdata (i genomsnitt 590 besökare per dag), men det finns ändå en klar potential att öka medvetenheten om att webbplatsen och antalet användare. 3.2. Dataflöde och kvalitetssäkring på EU-nivå Enligt artikel 5 i förordningen måste verksamhetsutövare som omfattas av förordningen årligen rapportera specifika data till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de har sin bas. Medlemsstaterna ska sammanställa och kontrollera kvaliteten på rapporterade data och förmedla dem till kommissionen och Europeiska miljöbyrån för publicering på det europeiska registrets webbplats. Det finns möjlighet att lämna in data på nytt. Ett automatiskt valideringsverktyg har utvecklats för att hjälpa medlemsstaterna att validera registerdata före inlämning och säkerställa överensstämmelse med det fastställda rapporteringsformatet. Validering görs av t.ex. information om typen av föroreningar, industrisektorernas koder, geografiska koordinater, obligatoriska formatkontroller, kvantitativa kontroller av utsläpps- eller avfallsvärden inklusive utanförliggande värden samt kontroll av sekretessfaktorer. Under förordningens första tillämpningsår kontrollerade Europeiska miljöbyrån kvaliteten på data som infördes i registret genom s.k. informell granskning på följande sätt: · Medlemsstaterna fick detaljerad återkoppling på kvaliteten och fullständigheten hos inlämnade data. Europeiska miljöbyråns kontroller omfattade antalet industrienheter och utsläppsrapporter, rapporterade utsläppsmängder och borttransporter, sekretessbegäran och oavsiktliga utsläpp. · Det europeiska registrets data jämfördes därefter med data som rapporterats enligt olika slags rapporteringsskyldigheter (t.ex. direktivet om nationella utsläppstak[7], systemet för handel med utsläppsrätter[8], direktivet om rening av avloppsvatten[9] och förordningen om avfallsstatistik[10]) i syfte att identifiera och åtgärda skillnader och eventuella konflikter. Det automatiserade valideringsverktyget och möjligheten att skicka in data på nytt har visat sig vara till stor nytta för medlemsstaterna. Likaså konstaterades att den informella granskningen hjälpte att främja goda metoder under de första användningsåren. Den har också varit till nytta när det har gällt att identifiera konflikter och eventuella fel i rapporterade data och bygga upp goda metoder för medlemsstaternas kvalitetssäkring. Det är dock uppenbart att medlemsstaterna även fortsättningsvis måste förbättra kvalitetssäkringen av data som rapporteras. 3.3. Kommissionens vägledning Kommissionen offentliggjorde år 2006 en vägledning som stöd för införandet av det europeiska registret[11] enligt kravet i artikel 14 i förordningen. I vägledningen anges vem som måste lämna rapporter, vad rapporterna ska innehålla och rapporteringsrutiner. Den innehåller också en vägledande förteckning över sektorer och föroreningar för vilka data väntas rapporteras, samt värdefull information till allmänheten om det europeiska registersystemet. Alla tillfrågade intressenter ansåg att vägledningen är till mycket stor hjälp vid rapporteringen. En översyn av vägledningen kan hjälpa till att klargöra frågor som fortfarande är öppna, såsom frågor rörande verksamhetsbeskrivningar, och bidra till en bättre tillämpning av förordningen. 4. Läget för det europeiska registrets införande i medlemsstaterna 4.1. Allmänna aspekter Alla EU-medlemsstater, Norge, Island, Liechtenstein, Schweiz och Serbien tillämpar förordningen om ett europeiskt register. Under perioden 2007–2009 var medlemsstaternas rapportering tillfredsställande. Bevis på detta är den detaljerade information som finns att tillgå i registret. Resultatet är uppmuntrande också med tanke på att det i regel krävs en viss inlärningsprocess för alla parter när ett nytt rapporteringssystem införs. Problemen med bristfällig information verkar höra samman med specifika tolkningsfrågor. Dessa svårigheter gällde i synnerhet utsläpp till mark, inbegripet rapportering av lakvatten från avfallsdeponier. Vissa av de rapporterade svårigheterna konstaterades bero på att de behöriga myndigheterna verkade ha brist på resurser för att på lämpligt sätt kunna kontrollera datakvaliteten före inlämning till kommissionen. Det finns slutligen en olöst fråga med en av medlemsstaterna när det gäller datasekretessen enligt förordningen. Enligt artikel 5.4 ska verksamhetsutövare som berörs av förordningen om ett europeiskt register förse de behöriga myndigheterna med bästa tillgängliga information om utsläpp och borttransport av föroreningar. Vidare gäller enligt artikel 9.1 och 9.2 att de nationella behöriga myndigheterna ska bedöma kvaliteten på data och huruvida informationen från de enskilda industrienheterna är tillräcklig vad gäller fullständighet, enhetlighet och noggrannhet. Resultatet av utvärderingen tyder på att inrapporterade data till registret hade varierande grad av fullständighet, från enhetliga data för utsläpp av större föroreningar till luft till mindre omfattande rapportering av utsläpp till vatten och borttransport av avfall, och något svag rapportering av utsläpp till mark. Detta kan utgöra hinder för potentiell användning av det europeiska registrets data, både för nationella myndigheter och EU-myndigheter, inbegripet möjligheterna att uppfylla andra rapporteringsskyldigheter på internationell nivå och EU-nivå[12]. 4.2. Utsläpp till luft Eftersom det behövs allt exaktare förvaltning av luftkvaliteten även på nationell, regional och lokal nivå, är skalning av egenskaperna hos nationella utsläppsdata ett av det europeiska registrets viktigaste mervärden. Rapporteringen av utsläppen av kväveoxider, svaveldioxid och koldioxid på nationell nivå är för det mesta fullständig och kan konstateras vara jämn i jämförelse med övriga internationella obligatoriska rapporter eller inventeringar. Rapporteringen av andra föroreningar uppvisar varierande avvikelser från övriga nationella inventeringar. I vissa fall omfattar den nationella rapporteringen inte de data som skulle kunna ha förväntats enligt den vägledande förteckningen över sektorer och sannolika föroreningar enligt vägledningen. Detta kan bero på brister i rapporteringen, inexaktheter i vägledningen eller specifika förhållanden hos enskilda industrienheter. 4.3. Utsläpp och överföringar till vatten Rapporteringen av utsläpp till vatten konstateras ha godtagbar kvalitet, även om den inte är lika fullständig som rapporteringen av utsläpp till luft. För rapporteringen av utsläpp till vatten konstaterades svagheter rörande flera föroreningar, särskilt föroreningar från reningsanläggningar för urbant avloppsvatten, där det framkom varierande avvikelser i jämförelse med sannolika utsläpp enligt den vägledande förteckningen över sektorer och sannolika föroreningar enligt vägledningen. Avsaknaden av utsläppsrapporter kan bero på att det inte finns lämpliga utsläppsfaktorer eller analytiska metoder för rutinmätningar av vissa av de prioriterade ämnena enligt ramdirektivet om vatten. Likaså måste rapporteringen av lakvatten från avfallsdeponier förtydligas. Avslutningsvis kan konstateras att det finns många frågetecken kring rapporteringen av klorpyrifos, hexaklorbutadien, isoproturon, etylenoxid, tetrakloretylen, tetraklormetan och trikloretylen. 4.4. Utsläpp till mark Jämfört med rapporteringen av utsläpp till luft och vatten har endast ett fåtal medlemsstater lämnat in ett begränsat antal rapporter om utsläpp till mark. Eftersom det inte finns allmänt tillgängliga källor som kunde användas för verifiering, går det ännu inte att dra klara slutsatser om utsläpp till mark. Som det redan konstateras i meddelandet om genomförandet av den temainriktade strategin för markskydd och pågående insatser[13] är det europeiska registret ett potentiellt viktigt verktyg för spårning av industriella föroreningar och därför uppmuntrar kommissionen till effektivare införande av registret. Det är uppenbart att medlemsstaterna tolkar utsläpp till mark på olika sätt, och dessa skillnader måste åtgärdas. 4.5. Borttransport av avfall Rapporteringen av borttransport av farligt och icke-farligt avfall enligt förordningen om det europeiska registret har jämförts med data som medlemsstaterna har rapporterat för år 2008 enligt förordning (EG) nr 2150/2002 om avfallsstatistik. Rapporteringen enligt förordningen om det europeiska registret omfattar endast borttransport av farligt och icke-farligt avfall från stora enskilda industrienheter, medan förordningen om avfallsstatistik omfattar hela sektorer och gäller generering av valda avfallskategorier där data samlas in genom administrativa resurser, enkäter, statistiska uppskattningar eller en kombination av dessa. Rapporteringsmetoderna enligt de två instrumenten är således olika. Denna analys har dock gjort det klart att rapporteringen enligt de tröskelvärden som fastställs i förordningen om det europeiska registret endast fångar upp 39 % av farligt avfall och 17 % av icke-farligt avfall, med stora skillnader mellan olika ekonomiska sektorer. Trots att det är uppenbart att lägre minimitröskelvärden enligt förordningen om det europeiska registret kunde öka täckningen i fråga om borttransport av avfall, kompletterar de båda instrumenten varandra och bildar för närvarande tillsammans en tillräckligt användbar kunskapsbas. 5. Möjligheter att ytterligare förbättra hur förordningen om det europeiska registret tillämpas Att skapa ett funktionellt europeiskt register är ett utmanande projekt som berör ett stort antal offentliga och privata aktörer. På grundval av den här utvärderingen av den första tillämpningsperioden anser kommissionen att förordningen har tillämpats relativt väl. Stegvisa förbättringar har kunnat observeras från år till år i takt med att medlemsstaterna och övriga aktörer har fått erfarenheter av hur registret fungerar. Jämfört med situationen innan förordningen om det europeiska registret antogs, har EU-medborgare, analytiker, politiker och beslutsfattare numera enklare tillgång till omfattande information om typerna och mängderna för utsläpp från de största industriella verksamheterna och från diffusa utsläppskällor. Resultaten visar visserligen att det är för tidigt med en översyn av själva förordningen, men det finns möjlighet till ett antal förbättringar, bl.a. genom bättre vägledningar från kommissionen. Särskild uppmärksamhet kommer att fästas vid att förbättra kvaliteten och fullständigheten hos inrapporterade data och öka användningen av registrets data. Vid behov vidtas verkställighetsåtgärder. 5.1. Förbättring av datakvaliteten och användarnas förtroende I takt med att registrets tillförlitlighet och kvalitet blir bättre ökar användarnas förtroende och därmed får registret en mer omfattande användning. Kommissionen kommer att göra en översyn av vägledningen, särskilt med avseende på förordningens räckvidd och tolkning. Definitionerna kommer att göras mer detaljerade (t.ex. rörande utsläpp till mark, lakvatten) och det kommer att förtydligas vilka delar av rapporteringen som kan sekretessbeläggas. Ett antal övriga specifika frågor kommer att tas upp, t.ex. rörande delverksamheter som kräver rapportering, och förteckningen över sannolika föroreningar från olika slags verksamheter kommer att revideras. Medlemsstaterna förväntas öka sina ansträngningar för att säkerställa kvaliteten på data som lämnas in. Enligt förordningen om det europeiska registret är verksamhetsutövarna skyldiga att säkerställa datakvaliteten och de behöriga myndigheterna skyldiga att bedöma den. Det måste göras mer omfattande kontroller av att data är fullständiga, enhetliga och trovärdiga innan de förmedlas till kommissionen. Medlemsstaterna ska inte förlita sig på Europeiska miljöbyråns informella granskningar som substitut för egna granskningar, av vilket kan följa korrigeringar av inrapporterade data. Under den pågående andra fasen av förordningens tillämpning kommer kommissionen att främja verksamhetsutövarnas och medlemsstaternas ansvar för datakvaliteten. I den mån det är lämpligt kommer detta att ske genom användning av överträdelseförfaranden. I takt med att datakvalitetssäkringen övergår till medlemsstaterna, kommer den systematiska granskningen på EU-nivå av nationella data att trappas ned. Medlemsstaterna uppmuntras att bygga vidare på de goda nationella metoder som skapats genom Europeiska miljöbyråns informella granskning under de första åren av förordningens tillämpning. Som ett led i att säkerställa nationella data av hög kvalitet kommer möjligheten att lämna in data på nytt att bibehållas. Kommissionen kommer att fortsätta främja relevanta expertgruppers deltagande. Arbetsgruppen om kemiska aspekter (ramdirektivet om vatten) kommer att uppmuntras att dela sina erfarenheter med expertgruppen för det europeiska registret när det gäller att ta fram utsläppsfaktorer för föreningar som släpps ut i vatten. Likaså kommer kommissionen att uppmuntra samarbete mellan registerexpertgruppen och andra expertgrupper, såsom expertgrupperna för genomförande av direktivet om luftkvalitet och direktivet om nationella utsläppstak. 5.2. Förbättring av användningen och utväxlingen av data Det europeiska registrets webbplats kommer att ses över i syfte att öka användarvänligheten enligt fastställda prioriteringar: bättre funktionalitet, navigering och sökfunktioner, teknisk information om de data som visas, standardisering av terminologin och länkar till datauppsättningar som inlämnats enligt andra rapporteringsskyldigheter. Kommissionen kommer att undersöka möjligheten att främja användningen av det europeiska registret för vetenskaplig, teknisk och politisk analys och för att öka allmänhetens miljömedvetenhet. Mot bakgrund av de aktuella förslagen eller revidering av vissa rapporteringssystem för miljöövervakning, är det sannolikt att det europeiska registret kommer att få bredare och effektivare användning. I detta sammanhang kommer ytterligare genomförande av direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp, direktiv 2004/101/EG (systemet för handel med utsläppsrätter) och den pågående översynen om den tematiska strategin om luftföroreningar ge möjligheter till ytterligare utveckling av synergier mellan dataflöden. I synnerhet kommer synergier att eftersträvas som stöd för utarbetning och översyn av referensdokumenten om bästa tillgängliga teknik enligt kommissionens genomförandebeslut 2012/119/EU. 5.3. Närmare granskning av den rättsliga grunden för förordningen om det europeiska registret och kopplingar till annan lagstiftning Kommissionen kommer att på nytt undersöka behovet av en översyn av förordningen för att den ska tjäna sina syften och EU-aktörernas intressen bättre. Resultaten kommer att presenteras i den andra treårsrapporten om tillämpningen av förordningen om det europeiska registret för perioden 2013–2015. I den kommer det också att ingå en utvärdering av skillnaderna i räckvidd mellan förordningen om det europeiska registret, direktivet om industriutsläpp och annan EU-lagstiftning. 6. Slutsats Ett integrerat och enhetligt europeiskt register är ett viktigt verktyg för att öka kunskapsbasen för kostnadseffektiv och öppen förvaltning av luft- vatten- och markresurser. Inrättandet av det europeiska registret har varit ett viktigt steg mot att säkerställa större öppenhet i fråga om typer och mängder av industriutsläpp och övervakningen av miljön. Det europeiska registret består av en unik datauppsättning som täcker ett brett urval föroreningar, utsläpp och överföringar till alla medier och grundar sig på ett underifrånperspektiv. Kommissionens utvärdering av tillämpningen av förordningen visar att tillämpningen har varit någorlunda framgångsrik. Medlemsstaterna levde snabbt upp till sina nya skyldigheter, och insamling, bedömning och inlämning av data till kommissionen har nu fullgjorts för de flesta utsläpp på ett tillförlitligt sätt. Det finns dock behov av och utrymme för ytterligare förbättringar. Åtgärderna i denna rapport är ett led i ta itu med några av de viktigaste frågorna som identifierades under granskningen och ta det europeiska registret vidare på ett sätt som förbättrar användbarheten och uppmuntrar till bredare användning av den viktiga miljöinformation som registret innehåller. Åtgärderna kommer att genomföras enligt en lämplig prioriteringsordning med effektivt fokus på de åtgärder som har de största potentiella fördelarna. [1] Med utsläpp avses spridning av föroreningar till miljön till följd av människors verksamhet, avsiktligen eller genom olyckshändelse, rutinmässigt eller vid enstaka tillfällen, inbegripet spill, utsläpp till luft, vatten eller mark, injicering, bortskaffande eller dumpning, eller genom avloppssystem utan slutlig avloppsrening. [2] Med borttransport avses en förflyttning bort från en industrienhet av avfall för återvinning eller bortskaffande, eller av föroreningar i avloppsvatten för avloppsrening. [3] Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor. [4] http://prtr.ec.europa.eu/ [5] Final report, Three years of implementation of the E-PRTR, Supporting study for the European Commission, Umweltbundesamt GmbH Austria, på uppdrag av generaldirektoratet för miljö (GD ENV). [6] De nio centrala sektorerna är energi, produktion och bearbetning av metaller, mineralindustri, kemisk industri, hantering av avfall och avloppsvatten, produktion och bearbetning av papper och trä, intensiv animalieproduktion och vattenbruk, animala och vegetabiliska produkter från livsmedels- och dryckessektorn, övriga. [7] Direktiv 2001/81/EG. [8] Direktiv 2003/87/EG. [9] Direktiv 91/271/EEG. [10] Förordning (EG) nr 2150/2002. [11] http://prtr.ec.europa.eu/docs/SV_E-PRTR_fin.pdf [12] Exempelvis utsläppsinventeringsdata som krävs enligt direktivet om nationella utsläppstak, konventionen om långväga gränsöverskridande transport av luftföroreningar och EU:s system för handel med utsläppsrätter. [13] COM(2012) 46.