Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiven 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG om saluföring av utsäde för foderväxter och stråsäd samt av utsädespotatis"

(2001/C 260/07)

Den 24 april 2001 beslutade rådet i enlighet med artikel 37 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 21 juni 2001. Föredragande var Cornelius Scully.

Vid sin 383:e plenarsession den 11-12 juli 2001 (sammanträdet den 12 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande enhälligt.

1. Inledning

1.1. Rådets direktiv 66/401/EEG(1) om saluföring av utsäde av foderväxter, rådets direktiv 66/402/EEG(2) om saluföring av utsäde av stråsäd samt rådets direktiv 66/403/EEG om saluföring av utsädespotatis innehåller bestämmelser om tidsbegränsade försök.

1.2. Resultaten från försöken har visat att saluföring av utsäde i lösvikt till den slutlige förbrukaren inte påverkar utsädeskvaliteten negativt, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.

1.3. Eftersom resultaten också kan tillämpas på utsäde av andra arter, t.ex. potatis, syftar föreliggande förslag också till att ändra rådets direktiv 66/403/EEG(3) om saluföring av utsädespotatis.

1.4. Kommissionens förslag att ändra artikel 10 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EEG avser förpackningen och saluföringen av certifierat utsäde.

1.5. Förslagets främsta målsättning är att tillåta undantag från de gällande bestämmelserna om paketering och märkning av förpackningar under artiklarna 8, 9 och 10 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG. Detta undantag kommer att leda till att saluföring av certifierat utsäde i lösvikt tillåts.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Saluföring av utsäde i lösvikt

2.1.1. Saluföring av utsäde i lösvikt är särskilt fördelaktigt både för producenterna och för odlarna.

2.1.1.1. Betydande besparingar i samband med paketering samt större effektivitet är några av fördelarna.

2.1.1.2. Det är även viktigt att beakta fördelarna för miljön av ett minskat förpackningsavfall.

2.1.1.3. Producenter som saluför certifierat utsäde i lösvikt kan därmed dra nytta av dessa fördelar för att minska sina kostnader. Producenter som däremot inte saluför lösvikt kan komma att missgynnas ekonomiskt. Större producenter i medlemsstater som täcks av undantaget kan därmed börja sälja certifierat utsäde i lösvikt för att förbättra sin konkurrenskraft inom ramen för de föreslagna ändringarna.

2.2 Kvalitetskontroll

2.2.1. Bestämmelserna beträffande produktion av certifierat utsäde syftar till att kontrollera kvaliteten på det utsäde som skall saluföras med avseende på sundhet, sortäkthet och grobarhet samt den slutliga grödans kvalitet. Dessa kriterier är nödvändiga för att de olika certifieringsprotokollen skall vara effektiva.

2.2.2. Kriterier för produktion och kvalitetskontroller av grödor för att förpacka och märka grödorna som basutsäde, certifikatutsäde och handelsutsäde fastställs i artiklarna 2-7 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG. Dessa bestämmelser kommer inte att ändras.

2.2.3. Artikel 8 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG fastställer att förpackningarna måste vara tillräckligt homogena och förseglade samt märkta för saluföring. Den föreslagna ändringen av artikel 10 i direktiven leder till en förenkling av artikel 8, vilket innebär att utsäde kan levereras i lösvikt.

2.2.4. Enligt ett tidsbegränsat försök som gjordes mellan 1994 och 2000 i sex medlemsstater påverkas inte kvaliteten på det utsäde som levereras i lösvikt, om vissa särskilda villkor uppfylls(4). Under dessa försök godkändes de behållare som utsädet skulle säljas ur, i enlighet med direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG. Behållarna som skulle användas av de slutliga förbrukarna och som utsädet levererades i kontrollerades och förslöts.

2.3. Kvalitetssäkring

2.3.1. Förpackning och plombering

2.3.1.1. Förpackningen, plomberingen och märkningen av ett parti utsäde är viktiga mekanismer för att kontrollera de levererade utsädespartiernas äkthet samt certifieringssystemets funktion. Detta förebygger avsiktliga eller oavsiktliga störningar i certifieringsprocessen innan utsädet levereras till den slutlige förbrukaren.

2.3.1.2. Artiklarna 8, 9 och 10 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG fastställer att förpackningarna för saluföring skall vara förseglade och märkta på ett sådant sätt att den plombering som finns på förpackningen inte kan ändras. Förpackningen skall även förses med en officiell etikett. Om dessa föreskrifter bryts får detta konsekvenser för både grödans kvalitet, spårbarheten samt trovärdigheten av certifieringssystemet för utsäde.

2.4. Förbrukarnas förtroende

Förbrukarnas förtroende bör inte påverkas negativt om behållarna för lösviktsutsädet är tillslutna, plomberade och märkta i enlighet med artikel 9 och 10 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG.

2.5. Grödornas kvalitet

Den slutgiltiga kontrollen måste bekräfta kvaliteten på det lösviktsutsäde som levererats med avseende på sortäkthet, renhet och grobarhet, vilket även är fallet vid samtliga certifieringsprocesser som görs på grödor som odlas från det levererade utsädet.

2.6. Spårbarhet

Genom att införa krav på officiella etiketter på förpackningar för försäljning i enlighet med artikel 10 i direktiv 66/401/EEG, 66/402/EEG och 66/403/EEG har ett tydligt och spårbart protokoll upprättats.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Man kan framhålla att eftersom dessa fördelar uppnås genom ett undantag som medlemsstaterna får från ett rådsdirektiv, kan ett undantag för en medlemsstat leda till att vissa producenter i denna medlemsstat gynnas mer än andra.

3.1.1. Alla medlemsstater kan begära att omfattas av undantaget även om andelen producenter inom en medlemsstat som kan utnyttja saluföringen av lösvikt varierar starkt från land till land. En medlemsstat kan därmed oavsiktligt gynnas konkurrensmässigt genom sina producenters förmåga att sälja utsäde i lösvikt. Denna utveckling beror dock på hur stor handeln av certifierat utsäde i lösvikt är mellan medlemsstaterna. Det framgår inte klart och tydligt om detta undantag gör det möjligt för en producent i en medlemsstat att leverera utsäde i lösvikt till en slutlig förbrukare i en annan medlemsstat. Om detta är fallet anser ESK att kommissionen bör klargöra om båda medlemsstaterna måste omfattas av undantaget.

3.2. I artikel 8 hänvisar man inte till storleken på utsädespartierna som förpackas för att säljas. Det finns inga biologiska eller fysiologiska skäl till att märkta utsädespartier skall ha en viss storlek, förutom att de skall vara homogena till sin natur.

3.2.1. Vilken storlek en förseglad förpackning utsäde eller ett varuparti som skall märkas har bör inte ha någon betydelse, eftersom kvalitetskontroller görs för att fastställa andelen smittsamma ämnen eller renhetsgraden samt utsädets äkthet innan och när förpackningen förseglas.

3.2.2. I vilken grad innehållet bibehåller sin kvalitet i en förseglad förpackning bör inte bero på det förseglade utsädes- eller varupartiets storlek, förutsatt att den förseglade förpackningen förvaras under korrekta förhållanden och i en passande miljö för den sortens utsäde.

3.3. ESK anser att det krävs ytterligare garantier för att ett förenklat system, som även kan innebära att behållaren för lösvikt inte nödvändigtvis är försluten, skall kunna säkerställa att det certifierade utsädet är kontrollerat vid leveransen.

3.3.1. För att komma till rätta med detta problem fastställs i artikel 2 e i beslutet om försöket att ett slutligt prov skall göras av innehållet i behållaren som skall användas av den slutlige förbrukaren.

3.3.1.1. Denna bestämmelse skjuter upp den slutliga provtagningen och förslutningen av utsädesförpackningen till efter leveransen till den slutlige förbrukaren (den slutliga certifieringen görs dock innan leveransen).

3.3.1.2. Om den slutliga provtagningen och den slutliga certifieringen innan leveransen ger olika resultat blir provtagningens giltighet oklar. Om så är fallet skall man utarbeta ett gemensamt protokoll för att komma till rätta med problemet.

3.3.1.3. Alla förändringar som gjorts i lösviktspartiet efter den slutliga certifieringen bör ge utslag i den slutliga provtagningen efter leveransen. Den slutliga provtagningen måste vara lika exakt och tillförlitlig som de prov som görs innan förpackningar av certifierat utsäde plomberas för saluföring.

3.4. Avsaknaden av särskilda kriterier beträffande hygien, förpackning och plombering av lösviktsleveranser kan få följder för grödornas kvalitet med tanke på att lösviktsbehållare återanvänds. Man måste genom certifiering säkerställa att behållarna inte innehåller någon farlig smitta och de måste tillslutas på ett sådant sätt att lasten inte kan smittas oavsiktligt på väg till den slutlige förbrukaren. Certifieringsmyndigheten måste kunna vara säker på att det utsäde som levereras i lösvikt och certifieras även kommer att leda till en kvalitetsmärkning av grödorna i enlighet med märkningen av leveransen.

3.4.1. Ett förfarande utan krav på att en lösviktsleverans märks med en officiell etikett som inte kan manipuleras kan komma att minska förtroendet för certifieringssystemet och försämra spårbarheten, i synnerhet när lösviktsleveransen inte är förseglad.

3.5. ESK ställer sig bakom bestämmelsen i artikel 2 d i beslutet om försöket som fastställer att utsädet skall säljas direkt till den slutlige förbrukaren. Detta kommer att minska riskerna för oavsiktliga eller avsiktliga ingrepp i lasten och undvika möjliga problem.

3.5.1. Bestämmelserna under artikel 2 i beslutet om försöket som fastställer att man måste sälja direkt till den slutlige förbrukaren samt att man måste anmäla de kvantiteter utsäde som sålts i lösvikt till certifieringsmyndigheten, kan göra systemet lite säkrare, dock inte helt säkert, i fråga om certifiering och spårbarhet.

3.5.2. Det måste även klargöras om den slutlige förbrukaren (lantbrukaren) kan återförsälja utsäde som levererats i lösvikt. Det är även viktigt att förtydliga om den "slutlige förbrukaren" är en person som endast odlar en skörd utifrån det levererade utsädet.

3.5.2.1. Det framgår inte heller klart och tydligt om mer än en "slutlig förbrukare" kan erhålla utsäde från samma varulast. Detta är av betydelse både när det gäller överföring av sjukdomar och spårbarhet.

3.5.2.2. Rättslig säkerhet

Det bör upprättas en tydlig rättslig ram som gör att jordbrukaren, vid skador som beror på dålig behandling av utsädet eller utsädets kvalitet, vet vilken producent som är ansvarig för de uppkomna skadorna. Detta för att genom rättsförfarande få möjlighet till ekonomisk kompensation.

3.5.2.2.1. Den är alltid den som producerar utsädet och även ansvarar för certifieringen, och med andra ord utgör första länken i produktionskedjan, som jordbrukaren skall väcka talan mot. Producenten kan i sin tur väcka talan mot andra i produktionskedjan.

4. Slutsatser

4.1. De slutliga förbrukarnas förtroende för kvaliteten på utsädet som levereras beror på om det finns en garanti som säkerställer att utsädesbehållarna har tillslutits officiellt, plomberats samt märkts korrekt. Certifieringsprotokollet kan bli mindre säkert om utsädet levereras i lösvikt och förpackningarna inte måste tillslutas och plomberas.

4.2. Medlemsstaterna måste försäkras om att det förenklade sättet att förpacka och märka utsäde som skall saluföras, inte kommer att minska producenternas förtroende för certifieringssystemet och att det inte kommer att innebära konkurrensfördelar för vissa producenter. Det är även viktigt att internationella handelsbestämmelser för saluföring av certifierat utsäde respekteras när åtgärderna vidtas.

4.3. Med hänvisning till ovan nämnda kommentarer stöder kommittén sammanfattningsvis kommissionens förslag.

Bryssel den 12 juli 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/96/EG.

(2) EGT 125, 11.7.1966, s. 2309/66. Direktivet senast ändrat genom direktiv 99/54/EG.

(3) EGT 125, 11.7.1966, s. 2320/66. Direktivet senast ändrat genom direktiv 99/742/EG.

(4) Rapport om det tidsbegränsade försöket beträffande saluföring av utsäde i lösvikt till den slutlige förbrukaren (kommissionens beslut 94/650/EEG, 9 september 1994).