SV Europeiska unionens officiella tidning C 84/49

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen”

KOM(2010) 486 slutlig – 2008/0183 (COD)

2011/C 84/11

Föredragande: Eugen LUCAN

Den 23 september 2010 och den 8 oktober 2010 beslutade Europaparlamentet respektive rådet att i enlighet med artikel 43.2 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen”

KOM(2010) 486 slutlig – 2008/0183 (COD).

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 15 december 2010.

Vid sin 468:e plenarsession den 19–20 januari 2011 (sammanträdet den 20 januari) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 150 röster för, 4 röster emot och 14 nedlagda röster:

1. Sammanfattning och rekommendationer

1.1 EESK anser att programmet för utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen är ett bevis på att ekonomisk utveckling på livsmedelsmarknaden och europeiska värderingar (i synnerhet solidaritetsprincipen) när det gäller de sämst ställda sociala grupperna främjas inom EU. Garantin att samtliga EU-medborgare har tillgång till livsmedel, i synnerhet de sämst ställda grupperna, måste kvarstå som en av de grundläggande målsättningarna inom EU:s jordbrukspolitik. EESK bedömer att endast en kraftfull och hållbar ekonomisk utveckling av jordbrukspolitiken kan stödja även de mest utsatta sociala grupperna i unionen.

1.2 Översynen av den europeiska lagstiftningsramen är lämplig och nödvändig mot bakgrund av fördragsändringarna och förändringar på inre marknaden när det gäller priser, lagerhållning och marknadspolitik, men även mot bakgrund av varje medlemsstats särskilda behov.

1.3 I och med att mer än 80 miljoner medborgare i EU (1) (mer än 16 % av befolkningen i unionen) är drabbade av fattigdom, och med tanke på prioriteringarna under det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 samt att den ekonomiska krisen leder till att allt fler EU-medborgare riskerar bli allt fattigare, stöder EESK att programmet för utdelning av livsmedel till de sämst ställda bibehålls och att det ges permanenta anslag i budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken.

1.4 EESK anser att programmet för utdelning av livsmedel till de sämst ställda bör ingå som en permanent del av den gemensamma jordbrukspolitiken eftersom instrumentet ger möjlighet att förbättra situationen för sårbara personer som drabbats av fluktuationerna på livsmedelsmarknaden. Samtidigt bidrar programmet till balansering och stabilisering av inre marknaden eftersom de utdelade produkterna kommer från interventionslager och inhandlats på marknaden. Därmed är det fråga om livsmedel från det europeiska jordbruket. EESK understryker behovet av att behålla denna typ av indirekta marknadsåtgärder inom den gemensamma jordbrukspolitiken, och anser dem vara oundgängliga i synnerhet för utsatta personer, men även för jordbrukare som drabbats av den pågående krisen.

1.5 Med tanke på att livsmedelsbristen är så utbredd och drabbar över 43 miljoner EU-medborgare samt utdelningsprogrammets positiva resultat för de sämst lottade samhällsgrupperna, anser EESK att programmet för livsmedelsutdelning framöver bör ges en varaktig och stabil budget.

1.6 Utvärderingen av nationella och europeiska livsmedelsprogram bör grunda sig på en bedömning av behoven hos samtliga utsatta personer, inklusive de allra fattigaste (gatubarn, hemlösa, asylsökande, svartarbetare och illegala invandrare osv.) som inte åtnjuter något stöd på basis av kriteriet för garanterad minimiinkomst eller som vanligen inte syns i den officiella statistiken. Förebyggande av social utslagning och kampen mot densamma kan framför allt ske genom att man inbegriper samtliga utsatta befolkningsgrupper som prioriterats under det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010. EESK uppmanar behöriga myndigheter i medlemsstaterna att ta hänsyn till sådana uppgifter som inbegriper personer som uteslutits i den officiella statistiken då utsatta samhällsgrupper definieras. Sådana uppgifter är ofta tillgängliga i statistik från frivilligorganisationer eller välgörenhetsorganisationer.

1.7 EESK rekommenderar att Europeiska kommissionen uppmuntrar medlemsstaterna att främja partnerskap mellan offentliga myndigheter och det civila samhället i syfte att uppnå att så många medborgar- och frivilligorganisationer som möjligt får delta i utdelningen av livsmedel. Kommittén anser att livsmedelshjälp från programmet kan komplettera sociala tjänster som erbjuds inom ramen för integrering i samhället av utsatta personer.

1.8 EESK anser att frivillig- och välgörenhetsorganisationer som både erbjuder livsmedelshjälp och hälso- samt socialtjänster (i synnerhet tjänster som erbjuds utestängda personer i härbärgen, soppkök och dagcenter) bör ges stöd för att täcka verksamhetens administrativa kostnader.

1.9 Kommittén välkomnar Europeiska kommissionens initiativ att beakta Europaparlamentets ändringsförslag i de ändrade förordningarna när det gäller ersättningar för välgörenhetsorganisationers administrativa kostnader och lagringskostnader.

1.10 Under pågående ekonomisk kris – och i synnerhet i medlemsstater där inkomsten per invånare är låg och där de sämst ställda är många – kunde nationell medfinansiering leda till att det europeiska programmet blir mer byråkratiskt och lamslaget. Detta riskerar att drabba de sämst ställda grupperna i EU och skulle stå i strid med de principer för integrering i samhället som förespråkas inom ramen för det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning.

1.11 EESK anser att livsmedelsprogrammet för de sämst lottade bör vara ett EU-program som till 100 % finansieras via budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken. För närvarande är det medlemsstaterna som tillsammans med nationella välgörenhetsorganisationer står för kostnaderna för genomförande av programmet (utgifter för transport av livsmedel till lagren, administrativa kostnader, transportkostnader, lagringskostnader, moms, kostnader för sociala tjänster som kompletterar livsmedelshjälpen).

2. Den viktigaste prioriteringen inom det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 är att hjälpa de sämst ställda, inklusive sådana som hotas av livsmedelsfattigdom

2.1 I EU är över 80 miljoner medborgare drabbade av fattigdom (2). 16 % av befolkningen i unionen är utsatt, och av dessa kan mer än 43 miljoner medborgare drabbas av livsmedelsfattigdom. 2006 varierade befolkningsandelen som riskerade att drabbas av livsmedelsfattigdom i EU mellan 2 % (Danmark) och 37 % (Slovakien). Andelen fattiga överskrider 20 % av befolkningen i minst sju medlemsstater. I Polen och Tyskland räknar man med att 11 respektive 9 miljoner personer hotas av fattigdom. Dessa uppgifter är ett säkert bevis på att livsmedelshjälpen behövs.

2.2 De befolkningsgrupper som löper störst risk för undernäring eller felnäring till följd av livsmedelsbrist eller olämpliga livsmedel är barn i fattiga familjer, äldre, hemlösa, asylsökande och illegala arbetsinvandrare eller personer och barn som har ett handikapp. I vissa medlemsstater åtnjuter en del av mottagarna av livsmedelshjälp även sociala stödtjänster som prövats utifrån kriteriet om garanterad minimiinkomst.

2.2.1 EESK vill påpeka att de flesta marginaliserade, i synnerhet hemlösa, asylsökande samt illegala arbetare och invandrare, inte åtnjuter något socialt skydd och inte heller tas upp i nationell statistik. Bland dessa personer finns det många som saknar identitetshandlingar. En utvärdering av deras behov av social hjälp och livsmedel är svår att genomföra, och en korrekt bedömning kunde göras tillsammans med frivilligorganisationer och välgörenhetsorganisationer.

2.2.2 EESK rekommenderar att särskild uppmärksamhet riktas till barn i fattiga familjer eftersom deras matvanor kan leda till framtida hälsoproblem och till minskad hjärnkapacitet och sämre inlärningsförmåga. I detta sammanhang ställer sig kommittén även positiv till att berika utbudet på utdelade livsmedel med frukt och grönsaker.

2.3 Inom ramen för det europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 fastställdes att kampen mot fattigdom är ett gemensamt ansvar. Det finns flera prioriteringar inom strategin för att gynna social integration och för att bekämpa fattigdom:

— Aktiv integration genom att säkerställa en minimiinkomst, återgång till arbetslivet och ett utbud av sociala tjänster som gynnar social integration.

— Bekämpning av barnfattigdom.

— Förebyggande av att personer förlorar rätten till en bostad, och av utestängning av hemlösa (3).

Med tanke på detta bör livsmedelshjälpen erbjudas så att den kopplas till hälsotjänster, utbildningsinsatser och socialt stöd för att nå integration i arbetsliv och samhälle för eftersatta befolkningsgrupper.

3. Kommissionens förslag

3.1 Den nuvarande ordningen för livsmedelsutdelning bygger på utdelning av produkter från unionens interventionslager, kompletterad med tillfälliga uppköp på marknaden. Den successiva reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gynnsamma utvecklingen av priserna har dock lett både till en fortlöpande minskning av interventionslagren och variationen på de produkter som finns att tillgå. Följaktligen bör uppköp på marknaden också kunna bli en permanent källa till leveranser inom ramen för ordningen som ett komplement till interventionslagren, om lämpliga lager inte finns att tillgå.

3.1.1 Förslaget om att ändra rådets grundförordning innehåller bestämmelser om dess anpassning till EUF-fördraget och väsentliga förändringar i de jordbruksåtgärder som föreslagits i syfte att harmonisera genomförandet av ordningen för livsmedelsutdelning i alla medlemsstater.

3.1.2 Kommissionen föreslår ändringar av regelverket på grundval av följande faktorer: Två leveranskällor (livsmedlen kan antingen komma från interventionslager eller från marknaden), större variation på de livsmedel som delas ut och tydligare prioriteringar, ett långsiktigt perspektiv (tre år), ökad kontroll och rapportering samt införande av samfinansiering (en samfinansieringsandel från EU på 75 procent, som ökas till 85 procent för de medlemsstater som tar emot stöd från Sammanhållningsfonden för perioden 2010–2012. Från och med planen för perioden 2013–2015 kommer EU:s samfinansieringsandel att uppgå till 50 procent respektive 75 procent).

4. Allmänna och särskilda kommentarer

4.1 Programmet för utdelning av livsmedel till de sämst ställda genomförs i 20 medlemsstater. I de flesta länder sker utdelningen av livsmedel till mottagarna i samarbete med – och med hjälp av – frivilligorganisationer.

4.2 2006 nådde programmet över 13 miljoner medborgare i 15 medlemsstater. 2008 deltog 19 medlemsstater i ett projekt kring frivilliginsatser med en budget på 305 miljoner euro. Anslagen för programmet ökade 2009 och uppnådde 500 miljoner euro med 20 deltagande medlemsstater.

4.3 Den ekonomiska krisen, minskat antal arbetstillfällen, och höjda priser på vissa baslivsmedel har lett till en ökning av antalet utsatta personer. Man beräknar att antalet behövande kontinuerligt ökar.

4.4 Finansiering till 100 % eller medfinansiering?

4.4.1 Europeiska kommissionen anser att en samfinansiering understryker sammanhållningsdimensionen i stödordningen, garanterar en god planering och förstärker samverkanseffekterna. Kommissionen vill ha budgetbalans och ålägga medlemsstaterna ett större ansvar. Den ser positivt på att införandet av medfinansieringsprincipen innebär en avsevärt större budget för programmet.

4.4.2 Kommissionen tar i sina beräkningar med den andel som kommer från privata välgörenhetsorganisationer och som kan betraktas som en del av medlemsstatens medfinansiering. Samtidigt anser EESK att frivilligarbetet i välgörenhetsorganisationer kan räknas in och därmed omfattas av principen för medfinansiering.

4.4.3 Europaparlamentet föreslår att programmet för utdelning av livsmedel ska finansieras till 100 % av EU:s budget eftersom vissa medlemsstater inte skulle ha möjlighet att delta i programmet om de måste uppnå tröskeln för medfinansiering. EESK anser att medlemsstater som inte kan uppnå den krävda medfinansieringsnivån till följd av brist på medel inte heller har möjlighet att uppnå målsättningarna för programmet, dvs. stabilisering av marknaden och sociala syften.

4.4.4 EESK anser att ett medfinansieringssystem kan innebära att de sämst lottade mottagarna i medlemsstater där inkomsten per invånare är låg riskerar att bli uteslutna från programmet för utdelning av livsmedel.

4.4.5 EESK riktar uppmärksamheten på det faktum att ett av målen för europeiska året 2010 är just ”bekämpning av fattigdom”. Medfinansieringen kan dock leda till att vissa missgynnade grupper utestängs från samhällslivet just under detta temaår då ett av målen är social integration.

4.4.6 EESK understryker att medfinansiering kunde innebära att sociala problem och livsmedelsfattigdomen förvärras. Om medfinansiering införs kan den fria rörligheten inom unionen leda till att en del av de sämst ställda flyttar till EU-länder med högre välstånd. I praktiken skulle problemet med livsmedelsfattigdom bland vissa EU-medborgare bara flyttas från de fattigaste regionerna till regioner där inkomsten per capita är högre.

4.4.7 Mot bakgrund av den aktuella ekonomiska krisen anser EESK att livsmedelsprogrammet för de sämst lottade bör vara ett EU-program som till 100 % finansieras via budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken.

4.5 EESK stöder Europeiska kommissionens förslag att köpa upp livsmedel enbart på den europeiska marknaden för att samtidigt indirekt stödja jordbrukarna i EU.

4.6 Mångsidiga produkter inom programmet för livsmedelshjälp

4.6.1 Även om det är svårt att uppnå näringsbalans eftersom de flesta livsmedlen kommer från interventionslager, ställer sig EESK positiv till att man erbjuder livsmedel som är så mångsidiga och nyttiga som möjligt, med avstamp i näringsrekommendationer och riktlinjer om nyttig kost för befolkningen i EU.

4.6.2 EESK stöder att livsmedelshjälpen kopplas till sociala stödåtgärder och rekommenderar att man ofta (och inte bara undantagsvis) delar ut livsmedel i synnerhet på orter där frivilligorganisationer och offentliga myndigheter erbjuder sinsemellan kompletterande tjänster (mottagning, hälsovård, utbildning, yrkesutbildning, social integration osv.).

5. Det civila samhällets, välgörenhetsorganisationers och frivilligorganisationers deltagande och roll

5.1 Den 30 juni 2010 anordnade Europeiska kommissionen ett möte för aktörer som deltar i genomförandet av programmet för utdelning av livsmedel. I mötet deltog företrädare för 18 frivilligorganisationer i 15 medlemsstater, företrädare för ett EU-organ (European Public Health Alliance, EPHA) samt företrädare för byråer som tillhandahåller tjänster och gör utbetalningar.

5.2 Det finns frivilligorganisationer (4) i Europa som erbjuder livsmedelshjälp på ett övergripande sätt som en del i en helhet av allmänna sociala tjänster riktade till sämre ställda i syfte att uppnå allt högre grad av social integration.

5.3 Välgörenhetsorganisationerna är väl lämpade att utvärdera programmets resultat eftersom de står i direkt kontakt med grupper av sämre ställda. Välgörenhetsorganisationerna meddelar att det finns mottagare inom programmet som rekommenderar ett mer varierat utbud av de utdelade livsmedlen för att uppnå en mer balanserad kost, att man skapar en rättslig grund för utdelning av traditionella lokala produkter och slutligen att man förlänger programmets genomförandeperiod.

5.4 Frivilligorganisationernas deltagande och det stora antalet frivilligarbetares engagemang visar på att det europeiska civila samhället är lyhört för de sämst ställda och stöder dessa. EESK bedömer att subsidiaritetsprincipen respekteras så länge som medlemsstaterna har frihet att fastställa nödvändiga förfaranden och kriterier för att utse organisationer som är lämpliga att delta i programmet. På motsvarande sätt ska medlemsstaterna ansvara för urvalet av mottagare av livsmedelshjälpen. Programmet gynnar utvecklingen av samarbetsrelationer mellan välgörenhetsorganisationer och offentliga myndigheter.

5.5 Det finns länder i EU där frivilligorganisationer och välgörenhetsorganisationer skulle delta i högre grad om det fanns tillräckliga finansiella resurser för att täcka de administrativa kostnaderna. Kommittén välkomnar Europeiska kommissionens initiativ att beakta Europaparlamentets ändringsförslag i de ändrade förordningarna när det gäller ersättningar för välgörenhetsorganisationers administrativa kostnader, lagringskostnader och transportkostnader (mellan lagringslokaler och utdelningsställen) så att välgörenhetsorganisationerna får ersättning för dessa utgifter (se artikel 27.7 i den ändrade förordningen).

Bryssel den 20 januari 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) http://www.2010againstpoverty.eu/about/?langid=sv

(2) Se fotnot 1.

(3) Se fotnot 1.

(4) Exempelvis i Polen finns 44 regionala representationer, 100 Caritas-center, 4 500 anställda och 70 000 frivilliga som arbetar inom genomförandet av programmet för utdelning av livsmedel. Välgörenhetsorganisationen polska Caritas började delta i utdelningen av livsmedel inom programmet 2004. Organisationen har 44 lager och 20 fryshus. Polska Caritas uppger att framtidens utmaning består i att hantera programmet, sköta livsmedelstransporter och uppbåda investeringsmedel.