KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt med artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

2001/0305 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt med artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91

1. Inledning

Enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet antagit vid den andra behandlingen. Nedan följer kommissionens yttrande över de 15 ändringar som parlamentet föreslagit.

2. Bakgrund

Den 21 december 2001 överlämnade kommissionen till Europaparlamentet och rådet sitt förslag till förordning (KOM(2001) 784 slutlig - 2001/0305 (COD)).

Vid sitt plenarsammanträde den 17-18 juli 2002 avgav Europeiska ekonomiska och sociala kommittén ett positivt yttrande.

Regionkommittén har inte avgivit något yttrande.

Den 24 oktober 2002 godkände Europaparlamentet vid sin första behandling förslaget och förslog ett antal ändringar.

Den 4 december 2002 antog kommissionen sitt ändrade förslag i vilket flera av Europaparlamentets ändringsförslag förts in (KOM(2002) 717 slutlig).

Den 18 mars 2003 antog rådet en gemensam ståndpunkt med kvalificerad majoritet.

Den 25 mars 2003 antog kommissionen ett yttrande angående den gemensamma ståndpunkten (SEK(2003) 361 slutlig).

Den 3 juli 2003 antog Europaparlamentet vid sin andra behandling en resolution om ändring av den gemensamma ståndpunkten.

3. Förslagets syfte

1991 antog gemenskapen en förordning om kompensation till passagerare som på grund av överbokning nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik. Genom denna förordning fick passagerare som nekas ombordstigning vid en flygplats i gemenskapen rätt till ekonomisk kompensation, rätt att välja mellan en annan flygning och ersättning motsvarande biljettpriset samt rätt till service under väntetiden till en senare flygning (måltider och hotellrum). Detta var ett viktigt steg för att skapa rättigheter för flygpassagerare.

2001 antog kommissionen ett förslag för att stärka passagerarskyddet, bland annat genom att införa åtgärder för att se till att det blir mindre vanligt att passagerare nekas ombordstigning. Enligt förslaget måste lufftrafikföretagen, då passagerare nekas ombordstigning, först fråga efter frivilliga som är beredda att avstå från sina platsreservationer i utbyte mot överenskomna förmåner. Endast om det finns för få frivilliga skulle flygbolagen kunna neka ombordstigning. I sådana fall skulle de vara tvungna att ge passagerarna kompensation och assistans på samma sätt som enligt den gällande förordningen. För att ge flygbolagen ett kraftigt incitament att hitta frivilliga och skapa ett effektivt medel för att se till att passagerare inte nekas ombordstigning mot sin vilja skulle det enligt förslaget införas högre kompensationsnivåer än enligt den gällande förordningen.

Genom förslaget skulle ovannämnda rättigheter utvidgas till att omfatta följande:

- Inställda flygningar, när det är flygbolagen som är ansvariga. Ett syfte med detta är att se till att färre personer berörs av att flygningar ställs in sent.

- Icke-regelbundna flygningar. Eftersom dessa ofta ingår i paketresor skulle det i förordningen fastställas skyldigheter för både researrangörer och flygbolag.

- Returflygningar från tredjeland till gemenskapen, som EG-lufttrafikföretag svarar för.

Genom förslaget skulle det också skapas grundläggande rättigheter för passagerare som drabbas av kraftiga förseningar.

4. Kommissionens yttrande över Europaparlamentets ändringsförslag

I sitt meddelande till Europaparlamentet och rådet om rådets gemensamma ståndpunkt (SEK(2003) 361) konstaterar kommissionen att den gemensamma ståndpunkten inte ändrar förslagets syften eller tillvägagångssätt. Kommissionen kan således stödja den gemensamma ståndpunkten, även om den skulle ha föredragit högre kompensationsnivåer.

Vid sin andra behandling antog parlamentet femton ändringsförslag. Kommissionen godtar åtta av dessa helt eller delvis, eftersom de överensstämmer med syftena med kommissionens förslag.

4.1. Ändringsförslag som kommissionen godtagit

Genom ändringsförslag 8 ändras främst tidsgränsen för incheckningen från 30 till 60 minuter före den angivna avgångstiden, om inte lufttrafikföretaget eller researrangören har angivit någon tidpunkt. 60 minuter är att föredra mot bakgrund av de skärpta säkerhetskontrollerna efter den 11 september 2001. Del av förslaget som berörs: artikel 3.2 a.

Genom ändringsförslag 11 anpassas avståndskategorierna, när det gäller villkoren för att erbjuda passagerarna assistans, till kategorierna i artikel 7.1 (kompensationsnivåer). Detta görs för att förtydliga och förenkla förslaget. Del av förslaget som berörs: artikel 6.1.

För det andra begränsas genom detta ändringsförslag passagernas rätt till assistans enligt artikel 9 (måltider och inkvartering), och rätten till assistans enligt artikel 8 tas bort (val mellan ersättning och ombokning). Assistans enligt artikel 8 skulle under vissa omständigheter kunna leda till störningar och ytterligare förseningar, t.ex. när ett försenat flyg anländer medan passagerarna håller på att få ersättning eller flyttas över till en annan flygning. Genom ändringsförslaget försvinner också undantaget för situationer när lufttrafikföretaget kan visa att det inte är ansvarigt för förseningen. Detta är motiverat eftersom det på så vis garanteras att passagerarna får viss assistans under alla omständigheter.

Genom ändringsförslag 12 anpassas avståndskategorierna, när det gäller villkoren för att minska kompensationen vid kortare flygningar, till kategorierna i artikel 7.1 (kompensationsnivåer). Detta görs för att förtydliga och förenkla förslaget. Del av förslaget som berörs: artikel 7.2.

Genom ändringsförslag 13 (andra delen, omformulering) läggs "tidtabellen" till i slutet av artikel 8.1 c. På så vis klargörs att lufttrafikföretag och researrangörer inte är skyldiga att särskilt anordna oplanerade flygningar då passagerarna nekas ombordstigning eller en flygning ställs in. Del av förslaget som berörs: artikel 8.1 c.

Genom ändringsförslag 14 anpassas avståndskategorierna, när det gäller villkoren för ersättning vid nedgradering till en lägre klass, till kategorierna i artikel 7.1 (kompensationsnivåer), vilket görs för att förtydliga och förenkla förslaget. Del av förslaget som berörs: artikel 10.2.

Ändringsförslag 16 innebär att researrangörer skulle kunna göra anspråk på ersättning från lufttrafikföretag och vice versa. Detta är rimligt eftersom både researrangörer och lufttrafikföretag kan vara ansvariga för situationer där skyldigheter gentemot passagerare måste fullgöras. För att texten skall bli tydlig och konsekvent bör dock detta tillägg formuleras på ett liknande sätt som den rättighet som redan fastställs i den gemensamma ståndpunkten. Del av förslaget som berörs: artikel 13.

Ändringsförslag 19 innebär att kommissionens rapport skall läggas fram ett år senare. Detta innebär att kommissionen får tid att samla in mer information om förordningens tillämpning och resultat. Del av förslaget som berörs: inledningen i artikel 17.

Ändringsförslag 20 innebär att förordningen skall träda i kraft tolv månader efter offentliggörandet, istället för tre månader efter denna tidpunkt. På så vis får lufttrafikföretag och researrangörer tid att införa nya kontrakt och på andra sätt förbereda förslagets tillämpning. Del av förslaget som berörs: artikel 19.

4.2. Ändringsförslag som tillbakavisats av kommissionen

Genom ändringsförslag 2 införs ett nytt skäl där det fastställs att passagerare bör behandlas lika oberoende av transportsätt. Kommissionen har visserligen för avsikt att ta initiativ för att skydda rättigheterna för passagerare som använder andra transportsätt, men denna fråga faller utanför detta förslags tillämpningsområde. Del av förslaget som berörs: skäl 13 (nytt).

Ändringsförslag 4 innebär att ett skäl ändras så att många beslut som rör flygledningen skulle betraktas som extraordinära omständigheter, vilket innebär att lufttrafikföretagen inte är ansvariga för konsekvenserna av inställda flyg. Detta skulle gå orimligt långt när det gäller att begränsa lufttrafikföretagens ansvar för konsekvenser av inställda flygningar. Del av förslaget som berörs: nytt skäl 15.

Genom ändringsförslag 5 stryks "återförsäljare" av paketresor från definitionen av "researrangör" och således från förslagets tillämpningsområde. Definitionen i den gemensamma ståndpunkten är identisk med den i direktiv 90/314/EEG om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang. Den bör behållas så att det inte finns olika definitioner i gemenskapsrätten, vilket skulle vara förvirrande. Del av förslaget som berörs: artikel 2 d.

Genom ändringsförslag 6 reduceras rätten till ekonomisk kompensation och ombokning genom att begreppet "slutlig bestämmelseort" begränsas till sådana som kan nås genom anslutande flygförbindelser utan svårigheter (när anslutande flyg används). Begreppet "utan svårigheter" är inte tillräckligt klart och skulle kunna leda till rättslig osäkerhet. Om det görs en bred tolkning skulle lufttrafikföretagens skyldigheter, och därmed passagerarnas rättigheter, begränsas till en oacceptabel nivå. Del av förslaget som berörs: artikel 2 h.

Ändringsförslag 7 innebär att en "inställd flygning" definieras som en flygning som inte genomförs trots att den har varit uppförd i ett elektroniskt platsreservationssystem under sju dagar före den aviserade avgångstiden. Detta skulle kraftigt reducera passagerarnas rättigheter. För det första finns det lufttrafikföretag som inte använder elektroniska platsreservationssystem, medan andra gör vissa reservationer direkt med kunderna. I dessa fall skulle flygningarna aldrig betraktas som inställda, eftersom de inte varit uppförda i ett elektroniskt platsreservationssystem. För det andra skulle en flygning inte anses vara inställd om lufttrafikföretaget tagit bort det från ett elektroniskt platsreservationssystem under dessa sju dagar eller före denna period. Del av förslaget som berörs: artikel 2 ka (nytt).

På båda dessa sätt motverkar ändringen förslagets syfte och strider framför allt mot artikel 5.1 i den gemensamma ståndpunkten, där det görs en lämplig avvägning mellan passagerarnas och lufftrafikföretagens intressen.

Enligt ändringsförslag 13 (första delen) kan ombokning endast ske inom biljettens giltighetstid. Denna begränsning är inte motiverad och skulle i praktiken kunna leda till att passagerarna har olika rätt till ombokning endast beroende av biljetternas giltighetstid. Del av förslaget som berörs: artikel 8.1 c.

Genom ändringsförslag 15 stryks bestämmelsen om att domstolar kan räkna av sådan kompensation som beviljas enligt denna förordning från den skadeersättning de beviljar. Denna bestämmelse bör behållas eftersom den gör det möjligt för domstolar att undvika att lufttrafikföretagen får betala dubbel skadeersättning (den skadeersättning domstolarna beviljar plus den kompensation som lufttrafikföretagen måste betala enligt den föreslagna förordningen). Del av förslaget som berörs: artikel 12.1.

Ändringsförslag 17 innebär att lufttrafikföretag kan göra anspråk på ersättning från offentliga organ, såsom flygledningsorgan och flygplatsledning. Detta faller utanför förslagets tillämpningsområde. Del av förslaget som berörs: artikel 13.1 a (nytt stycke).

5. Slutsats

I överensstämmelse med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag enligt ovanstående.