SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den XXX 
[…](2011) XXX utkast 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
Följedokument till 
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) 
nr 1185/2003 om avlägsnande av hajfenor ombord på fartyg 
 
 
 SAMMANFATTNING 
1. PROBLEMFORMULERING 
 
Hajarnas livscykel gör hajbestå nden särskilt sårbara för överfi ske och det tar lång tid för 
utfiskade bestånd att återhämta sig. Hajfisket ha r fått allt större omfattning på grund av ökad 
efterfrågan på hajprodukter, särskilt fenor. Bruket att avlä gsna fenorna och behålla dem 
ombord men kasta hajkropparna över bord kallas hajfensfiske. Detta  bruk är oer hört slösaktigt 
och helt ohållbart. Till följd av insikten att haja r och rockor är särskilt sårbara för överfiske, 
att många hajbestånd är starkt hotade och att hajfensfisket bidrar till alltför hög dödlighet och 
utfiskade bestånd, antog rådet år 2003 föro rdning (EG) nr 1185/2003 om avlägsnande av 
hajfenor ombord på fartyg. Förordningen gäller al la typer av fiske i EU-vatten och för alla 
EU-fartyg som fiskar utanför EU:s vatten.  Förordningen förbjuder hajfensfiske utan undantag  och även avlägsnande av fenor från hajar 
ombord på fartyg. Som ett undant ag får dock fenor avlägsnas från hajkroppar ombord på 
fartyg som har särskilda fisket illstånd. För att säke rställa att inga hajkroppar har kastats 
överbord får fenornas vikt aldrig överstiga 5 % av  den färska vikten hos hajfångsten ombord.  
 Det största problem som konstaterats med den nuvarande förordningen är brister i kontrollen, 
vilket hänger samman med de tillstånd (utfärdade av medlemsstaterna själva) som tillåter avlägsnande av fenor ombord och med användninge n av viktförhållanden för att kontrollera 
att inget hajfensfiske har förekommit. Till följd av detta har följande specifika problem identifierats:  1. Förordningen tillåter att bearbe tade hajkroppar och fenor la ndas i olika hamnar och vid 
olika tider, vilket gör det omöjligt att fy siskt väga fenor och kroppar mot varandra och 
därmed omöjligt för inspektörerna att förv issa sig om att inget hajfensfiske har 
förekommit. Inspektörerna är hänvisade till de uppgifter som noterats i loggboken när de 
ska göra de viktjämförelser som krävs. 
 2. För att verifiera att förhållandet 5 % mellan fe nornas vikt och kropparnas färska vikt inte 
överskrids måste inspektörer som ska bedöma bearbetade kroppar och/eller fenor använda 
omvandlingsfaktorer när de kontrollerar att inget hajfensfiske har förekommit. 
Viktförhållandet och omvandlingsfaktorn varier ar beroende på art, plats och ålder och 
även på bearbetnings-/bevarandemetoder som frysning och/eller torkning av produkterna. 
Det finns inget enstaka viktförhållande som täcker in alla dessa möjligheter. 
 3. Flottor runtom i världen använder olika metode r för att avlägsna fenor och behåller olika 
uppsättningar av fenor från kropparna. De meto der som används av EU-flottorna, och det 
faktum att de behåller alla fenor ombord, le der till ett högre viktfö rhållande mellan fenor 
och kroppar än det som beräknas från andra fl ottor. EU-fartyg landar rutinmässigt i 
hamnar utanför EU där mer restriktiva vikt förhållanden gäller och bedöms därför bryta 
mot de lokalt gällande reglerna. 
 
4. Bearbetning ombord försvårar den datainsam ling som är avgörande för utformning av 
förvaltnings- och bevarandeåtgärder.  
 
 
EN  2
5. Förordningen föreskriver årlig rapportering fr ån medlemsstaterna. Flertalet medlemsstater 
brister i fullgörandet av denna skyldighet (se bilagan). Rapporteringsskyldigheten behöver 
förenklas för de medlemsstater som inte utfä rdar särskilda fisketillstånd och för dem som 
inte landar några hajar. 
 6. Det finns inga enhetliga rikt linjer för de nationella myndigheternas tillståndsgivning.  
  De som huvudsakligen berörs är EU-fartyg med särskilda fisketillstån d. Dessa är vanligen 
ytlångrevsfartyg som bedriver fjärrfiske, varav de  allra flesta är spanska (181 fartyg) följt av 
portugisiska (29 fartyg). Dessutom finns ett litauiskt och ett c ypriotiskt fartyg med tillstånd.  
 
2. ANALYS AV SUBSIDIARITET 
 
Bevarandet av marina biologiska resurser omfattas av Europeiska unionens exklusiva 
befogenhet och Europeiska kommissionen har därför  rätt att föreslå lämplig lagstiftning på 
området, inom ramen för den gemensamma fisker ipolitiken. Hajar fiskas av fartyg som är 
flaggade i flera olika medlemsstater, fartygen be driver fiske både i och utanför EU:s vatten, 
och det är därför nödvändigt och mo tiverat att EU vidtar åtgärder. 
 
3. MÅL  
Förordningens allmänna mål är att stärka bevarande t av hajar. Det främsta policymålet är att, i 
enlighet med försiktighetsprincipen, se till att bevarandet av hajbestånden förbättras.  För att nå detta mål sätts följande mer specifika mål:   - Bevarande av hajar (särskilt blåhaj och mako)  genom att eliminera all möjlighet att avlägsna 
fenor.  
 - Främja effektiv och ti llförlitlig kontroll.   
 - Möjliggöra insamling av data som är nödvändiga för att fastställa förvaltningsåtgärder och 
för beståndsövervakning.  Genom att fullfölja detta mål säkerställs att EU-l agstiftningen är förenlig med internationella 
regler (särskilt dem som fastställts av FAO,  Iccat och IOTC) som EU måste följa.   
 
4. ALTERNATIV 
Följande alternativ har beaktats och bedömts: 
 Alternativ 1: Bibehålla användningen av förhållandet 5 % mellan fenornas vikt och 
hajfångstens färska vikt.  
 i) Användning av förhållandet 5 % mellan fenor och fångstens färska vikt, utan något krav på 
att landa bearbetade kroppar och fe nor samtidigt eller i samma hamn.  
 
EN  3
 
ii) Användning av förhållandet 5 % mellan feno r och fångstens färska vikt, kombinerat med 
ett krav på att landa bearbetade krop par och fenor samtidigt i samma hamn. 
 Alternativ 1 i innebär ingen ändring jämför t med gällande regler, dvs. bearbetning ombord 
skulle fortfarande vara tillåtet på fartyg med bearbetningstillstånd. I de fall fenor och kroppar 
landas samtidigt i samma hamn skulle de behöva vägas för att kontrollera om fenornas vikt överskrider 5 % av hajarnas färska vikt, för att fastställa om hajfensfiske har förekommit. I de 
fall fenor och kroppar landas separat är inspektö ren hänvisad till de uppgifter som antecknas i 
loggboken.  Alternativ 1 ii gör det möjligt att direkt inspek tera och väga både fenor och kroppar. I detta 
alternativ är inspektörerna inte hänvisade till loggböckerna när de ska fa stställa om fenors och 
kroppars vikt motsvarar varandra.   Alternativ 2: I stället för den nuvarande grän sen på 5 % för förhållandet mellan fenor och 
fångstens färska vikt används förhållandet 5 % fenor av de bearbetade (normalt sett utan 
huvud, urtagna och flådda) kropparnas vikt, tillsa mmans med ett krav på att fenor och kroppar 
landas samtidigt i samma hamn.  
 Eftersom de bearbetade kropparnas  vikt kan vara ungefär hälften av den färska vikten skulle 
en sådan ändring halvera mängden fenor ett fart yg får behålla ombord. I likhet med alternativ 
1 ii skulle alternativ 2 göra det möjligt att dire kt inspektera och väga både fenor och kroppar, 
och inspektörerna är inte hänvisade ti ll loggböckerna när de  ska kontrollera om 
viktförhållandet mellan fenor och kroppar överskrider maxvärdet.  
Alternativ 3: Landning med fenorna kvar
 
 Om fenorna behålls naturligt fästade vid hajkroppen omöjliggörs hajfensfiske. För att 
underlätta förvaring ombord kan fenorna delvis  skäras igenom och vikas mot kroppen, såsom 
är praxis i vissa fisken i Nord-, Central- och Sydamerika. 
 
Alternativ 4: Förbud mot att fånga hajar i ytlångrevsfiske
 
 Detta förbud skulle innebära att hajar inte får behållas ombord, omlastas eller landas av 
långrevsfartyg. Tekniska åtgärder och fiskemetoder skulle behöva ändras avsevärt för att följa 
detta förbud, eftersom hajar utgör 40–70 % av långrevsfartygens fångs ter räknat i volym (25–
47 % av fångstvärdet).  
5. KONSEKVENSBEDÖMNING 
Varje alternativs effekter har bedömts så långt det varit möjligt. På grund av att det saknas 
relevanta data, särskilt ekonomiska data, ha r det inte varit möjlig t att noga kvantifiera 
effekterna. Effekterna sammanfattas i tabell 1.  Tabell 1. Sammanfattande jämförelse av  alternativen och deras effekter. 
 E    F    F    E    K    T    E    R  
Alternativ  Ekonomiska  BevarandeKontroll och 
tillsyn  Datainsamling  Förenkling, 
administrativ 
börda och 
 
EN  4
relationer med 
länder utanför 
EU 
1(i) Inga effekter på 
kort sikt, men 
minskade intäkter 
på grund av mindre fångster är möjligt på medellång sikt och troligt på lång 
sikt.
 Negativa 
effekter 
ökar på 
lång sikt.  Betydande svårigheter 
att 
säkerställa efterlevnad. EU:s inspektörer 
uppger att 
detta alternativ är oacceptabelt.
 Fortfarande mycket begränsad
 Inga effekter på förenkling eller 
administrativ 
börda. Sannolikt att problemet återuppstår när 
EU-fartyg 
landar i hamnar utanför EU där regeln om 5 % av bearbetad vikt gäller.
 
1(ii) Inga effekter på kort sikt, men 
minskade intäkter 
på grund av mindre fångster är möjligt på medellång sikt och troligt på lång 
sikt.
 Negativa 
effekter 
ökar på 
lång sikt.  Kontrollen underlättas, 
men en viss 
osäkerhet om efterlevnaden kvarstår.
 Fortfarande mycket begränsad
 Inga effekter på förenkling eller 
administrativ 
börda. Sannolikt att problemet återuppstår när 
EU-fartyg 
landar i hamnar utanför EU där regeln om 5 % av bearbetad 
vikt gäller.
 
2 Måttliga negativa 
effekter väntas. 
Dessa kan i viss mån motverkas förutsatt att näringen är villig att anpassa sina 
metoder för 
avlägsnande av fenor.
 Beroende 
på 
näringens reaktion kan antingen en 
fortsättning 
på nuvarande trender eller 
positiva 
effekter av okänd omfattning väntas.
 Kontrollen 
underlättas, 
men en viss osäkerhet om efterlevnaden kvarstår.
 Fortfarande mycket 
begränsad  Inga effekter på förenkling eller 
administrativ börda. EU-fartyg som landar i vissa hamnar utanför 
EU skulle följa 
den lokalt tillämpade regeln om 5 % av bearbetad 
vikt.
 
3 Inga betydande 
negativa effekter 
väntas för 
operatörer som följer reglerna i den nuvarande förordningen.
 Positiva effekter av 
okänd 
omfattning väntas, men effekterna blir mer 
positiva på Kontrollen 
underlättas 
och förenklas 
avsevärt, och osäkerheten om efterlevnaden försvinner i 
stort sett helt.Betydligt 
förbättrad, vilket 
gör det möjligt att 
fastställa ytterligare förvaltningsåtgärder i framtiden.
 Avskaffandet av viktförhållanden 
och särskilda 
fisketillstånd bidrar till att förenkla reglerna och deras 
tillämpning. 
 
EN  5
medellång 
till lång sikt.
 Inga direkta effekter på relationerna 
med länder 
utanför EU.
 
4 Betydande 
negativa effekter väntas på grund av att en betydande andel av 
ytlångrevsfartygens 
nuvarande intäkter går förlorad.
 Betydande positiva effekter väntas på kort, 
medellång 
och lång sikt.
 Kontrollen underlättas och förenklas avsevärt, och osäkerheten 
om 
efterlevnaden försvinner i stort sett helt.Datainsamlingen 
försvinner nästan helt.
 Avskaffandet av viktförhållanden och särskilda fisketillstånd bidrar till att 
förenkla 
reglerna och deras tillämpning. Inga direkta effekter på 
relationerna 
med länder utanför EU.
 
 
 
6. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN 
 
Alternativ 4 kan ge de största positiva effekt erna på hajbestånden, särskilt blåhaj och mako, 
förutsatt att åtgärd erna för att undvika att få nga hajar är framgångsrika  och att det inte leder 
till utkast av hajfångst. Å andra sidan skulle  alternativ 4 ge de mest betydande negativa 
ekonomiska effekterna på fiskerinäringen, som skulle upphöra att vara lönsam. Dessutom 
skulle alternativ 4 ytterligare begränsa datainsamlingen och därigenom göra det omöjligt att fastställa effektiva förvaltningsåtgärder som TAC- och kvotsystem i framtiden. Alternativ 3 
skulle också ge betydande positiva effekter på dessa bestånd, men mycket mindre negativa 
effekter på fiskerinäringen än alternativ 4. Beroende på tillämpningen av anpassningsstrategier (nya marknadsförings kanaler, nya fiske-, bearbetnings- och 
omlastningsmönster etc.) är det möjligt att näringen kan klara de negativa effekterna av alternativ 3. Alternativ 3 skul le också ge betydande positiva effekter på datainsamling och 
därigenom göra det möjligt att fastställa väsentliga bevarande- och förvaltningsåtgärder på medellång och lång sikt. Dessutom skulle alte rnativ 3 underlätta kontrollen och öka dess 
effektivitet. Alternativen 1 i, 1 ii oc h 2 skulle inte uppfylla policymålen.  
  
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING 
Typen av övervakningssystem avgörs av vilket a lternativ som väljs. Om alternativ, 1 i, 1 ii 
eller 2 väljs, kommer ett övervakningssystem  liknande det nuvarande att tillämpas, dvs. 
medlemsstaterna måste lämna in årliga rapporter liknande dem som föreskri vs i artikel 6 i den 
nuvarande förordningen.   Om alternativ 3 eller 4 väljs, komme r rapporteringen att förändras helt och 
rapporteringsformatet kommer att bli mycket fö renklat eftersom det inte längre finns några 
särskilda fisketillstånd. Det nuva rande rapporteringsformatet ut görs av ett frågeformulär där 
många av frågorna grundas på antagandet att avlägsnande av fenor ombord förekommer. Om 
 
EN  6
avlägsnande av fenor ombord upphör , skulle dessa frågor inte längre finnas med i det framtida 
uppföljningsformuläret.  Inga betydande kostnader eller besparingar väntas, oavsett vilken form och typ av framtida 
rapporteringsskyldigheter som väljs. Om altern ativ 3 eller 4 väljs,  skulle dock den 
administrativa bördan minska.
 
 Bedömningen av de positiva bevarandeeffekterna på de två främst berörda hajarterna kommer 
att behöva övervakas på medellång till lång sikt, eftersom deras livscykel gör att eventuella 
positiva trender i beståndet inte kommer att synas förrän efter flera år eller kanske decennier.