/* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */ Not executed





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Kommissionen lade fram sina förslag till förordning om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om allmänna bestämmelser för de sammanhållningspolitiska fonderna den 6 oktober 2011 (KOM(2011) 615 slutlig). Enligt förslaget till förordning om allmänna bestämmelser (nedan kallad grundförordningen) skulle en gemensam strategisk ram (nedan kallad GSR) antas, för att …omsätta unionens mål i nyckelåtgärder för GSR-fonderna, i syfte att ge programplaneringen i medlemsstaterna och regionerna en klarare strategisk riktning. Den gemensamma strategiska ramen bör underlätta den sektorsvisa och territoriella samordningen av unionens insatser genom GSR-fonderna och med andra relevanta politikområden och instrument inom unionen. I den gemensamma strategiska ramen bör man därför ange huvudsakliga stödområden, territoriella utmaningar, politiska mål, prioriterade områden för samarbetsverksamhet, samordningsmekanismer samt mekanismer som ger enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik. (skäl 14 och 15) Kommissionens förslag innehåller mål och innehåll för den gemensamma strategiska ramen i artiklarna 10 och 11 i grundförordningen. Enligt artikel 12 i förslaget skulle GSR antas av kommissionen i form av en delegerad akt. Både rådet och Europaparlamentets utskott för regional utveckling har uppgett att de vill att GSR antas som en bilaga till förordningen och inte som en delegerad akt. Av denna anledning och för att underlätta en kompromiss mellan institutionerna lägger kommissionen fram detta ändrade lagstiftningsförslag, där innehållet i GSR delas upp mellan en ny bilaga (bilaga I) till grundförordningen och en delegerad akt. Kommissionen anser dock fortfarande att alla delar, både de som ingår i bilagan och i den delegerade akten, är icke-väsentliga delar i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och att de därför kan ändras genom en delegerad akt. De väsentliga delarna ingår i artiklarna 11 och 12 i grundförordningen. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR För att underlätta diskussionen offentliggjordes ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar om de viktigaste delarna i GSR den 14 mars 2012 (SWD(2012 61). Efter ett ha gått igenom arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar vidhåller rådet och Europaparlamentets utskott för regional utveckling att GSR borde antas som en bilaga till grundförordningen. Båda anser att GSR utgör en väsentlig del av lagstiftningsakten, eftersom ramen är ett uttryck för politiska val som berör grundläggande aspekter av sammanhållningspolitiken. Motsvarande ändringar har införts i den partiella allmänna riktlinje som rådet (allmänna frågor) antog den 24 april 2012 och i utkasten till betänkanden från Europaparlamentets utskott för regional utveckling. En konsekvensbedömning har gjorts av de ursprungliga lagstiftningsförslagen. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER I det ändrade lagstiftningsförslaget delas bestämmelserna om GSR upp mellan en ny bilaga (bilaga I) till grundförordningen och en delegerad akt. De bestämmelser om GSR som ingår i bilagan är de icke-väsentliga delarna i lagstiftningsakten i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och kan därför ändras genom en delegerad akt. Den nya bilagan innehåller fyra avsnitt om sätt att uppnå enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik, om samordningsmekanismer mellan GSR-fonderna och med unionens andra relevanta politikområden och instrument, om övergripande principer och genomgående mål samt om sätt att ta itu med territoriella utmaningar. Dessa avsnitt bygger i stora delar på avsnitt 3, 4 och 5 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar och relevanta delar av bilagorna I och II till det dokumentet, fast språket anpassats eftersom det nu rör sig om en lagtext. Den delegerade akten kommer i sin tur att innehålla två avsnitt: dels ett om tänkbara åtgärder med högt europeiskt mervärde och principer för genomförandet, dels ett om prioriteringar för samarbete. Dessa avsnitt bygger i stora delar på bilagorna I och II till arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar, även här med nödvändig anpassning till rättsligt språkbruk. Siffrorna i avsnittet om budgetramen och i finansieringsöversikten har uppdaterats i enlighet med kommissionens ändrade förslag till flerårig budgetram för 2014–2020[1]. 4. BUDGETKONSEKVENSER Ändringen av förslaget påverkar inte budgeten. Tillgången till nya uppgifter och makroekonomiska prognoser samt Kroatiens anslutning till EU påverkar däremot anslaget för sammanhållningspolitiken. 5. SAMMANFATTNING AV ÄNDRINGARNA Ändringarna rör skäl 14, 15, 16, 83, 84 och 88 samt artiklarna 2, 10, 11, 12, 14, 141 och 142. En ny bilaga I har också lagts till, vilket har lett till en omnumrering av bilagorna i ytterligare några artiklar (19, 83, 86, 87, 105, 106 och 107). Finansieringsöversikten har också uppdaterats. 2011/0276 (COD) Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 177, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[3], med beaktande av revisionsrättens yttrande[4], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 174 i fördraget ska unionen för att stärka sin ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning sträva efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna eller öarna, särskilt i landsbygdsområden, områden som påverkas av strukturomvandlingar och regioner med allvarliga och permanenta, naturbetingade eller demografiska nackdelar. Enligt artikel 175 ska unionen understödja strävandena att uppnå dessa mål genom åtgärder som den vidtar genom utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska investeringsbanken och andra instrument. (2) I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17 juni 2010, då unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla antogs, ska unionen och medlemsstaterna satsa på att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla, samtidigt som de främjar en harmonisk utveckling av unionen och minskar skillnaderna mellan regionerna. (3) För att förbättra samordningen och harmonisera genomförandet av de fonder som ger stöd inom ramen för sammanhållningspolitiken, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden, med fonderna såväl för landsbygdsutveckling, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), som för havs- och fiskepolitiken, Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), bör gemensamma bestämmelser fastställas för alla dessa fonder (nedan kallade GSR-fonderna). Dessutom innehåller denna förordning bestämmelser som är gemensamma för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden, men som inte gäller för EJFLU och EHFF. På grund av varje GSR-fonds särdrag bör särskilda bestämmelser för varje enskild fond och för målet Europeiskt territoriellt samarbete inom Eruf anges i särskilda förordningar. (4) När det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken har man redan åstadkommit betydande synergieffekter genom att harmonisera och samordna förvaltnings- och kontrollregler för den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare (EGFJ – Europeiska garantifonden för jordbruket) och andra pelare (EJFLU). Den starka kopplingen mellan EGFJ och EJFLU bör därför behållas och likaså de strukturer som redan finns i medlemsstaterna. (5) De yttersta randområdena bör omfattas av specifika åtgärder och erhålla ytterligare finansiering som kompenserar de nackdelar som följer av de faktorer som anges i artikel 349 i fördraget. (6) För att bestämmelserna ska tolkas på ett korrekt och enhetligt sätt och för att bidra till rättsäkerhet för medlemsstaterna och stödmottagarna, måste vissa termer som används i denna förordning definieras. (7) Denna förordning består av tre delar, där den första innehåller ingress och definitioner, den andra bestämmelser för alla GSR-fonder och den tredje bestämmelser endast för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden (nedan kallade fonderna). (8) Enligt artikel 317 i fördraget och i samband med delad förvaltning bör det anges på vilka villkor kommissionen kan utöva sina befogenheter att genomföra Europeiska unionens allmänna budget och medlemsstaternas ansvar att samarbeta bör förtydligas. Dessa villkor bör göra det möjligt för kommissionen att få säkerhet om att medlemsstaterna använder GSR-fonderna på ett lagligt och korrekt sätt och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (nedan kallad budgetförordningen)[5]. Medlemsstaterna och de organ som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska ansvara för genomförandet av programmen på lämplig territoriell nivå, i överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga och finansiella ramar. Dessa bestämmelser ska också säkerställa att man uppmärksammar vikten av att unionens insatser är komplementära och sammanhängande, att de administrativa arrangemangen är proportionella och att den administrativa bördan för GSR-fondernas stödmottagare minskas. (9) För varje partnerskapsavtal och varje enskilt program bör en medlemsstat organisera ett partnerskap med företrädare för behöriga regionala, lokala och andra myndigheter, näringslivets och arbetsmarknadens parter samt organ som företräder civilsamhället, inklusive miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organ med ansvar för jämlikhet och likabehandling. Syftet med sådana partnerskap är att följa principen om flernivåstyre, att berörda parter ska ta ansvar för planerade insatser och att bygga på relevanta aktörers erfarenheter och sakkunskap. Kommissionen bör ha befogenhet att anta delegerade akter för att föreskriva om en uppförandekod för att se till att partnerna deltar i utarbetandet, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av partnerskapsavtalen och programmen på ett konsekvent sätt. (10) GSR-fondernas verksamhet och de insatser de stöder bör överensstämma med tillämplig unionslagstiftning och nationell lagstiftning som direkt eller indirekt har anknytning till genomförandet av insatsen. (11) Som ett led i sina satsningar på ökad ekonomisk, territoriell och social sammanhållning bör unionen i alla skeden av genomförandet av GSR-fonderna sträva efter att undanröja ojämlikhet och främja jämställdhet, liksom att bekämpa diskrimination på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. (12) Målen för GSR-fonderna bör eftersträvas inom ramen för hållbar utveckling och unionens arbete för att skydda och förbättra miljön i enlighet med artiklarna 11 och 19 i fördraget, med hänsyn till principen att den som förorenar ska betala. Medlemsstaterna bör lämna information om stödet till klimatförändringsmålen i enlighet med ambitionen att använda minst 20 % av unionens budget till det, på ett sätt som kommissionen bestämmer i en genomförandeakt. (13) För att nå målen för unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla bör GSR-fonderna inrikta sitt stöd på ett begränsat antal gemensamma tematiska mål. Det exakta tillämpningsområdet för var och en av GSR-fonderna bör fastställas i de fondspecifika reglerna och kan begränsas till bara vissa av de tematiska mål som anges i den här förordningen. (14) För att maximera GSR-fondernas bidrag och för att ge programplaneringen i medlemsstaterna och regionerna en tydligare strategisk riktning bör Kommissionen bör genom en delegerad rättsakt anta en gemensam strategisk ram antas.för att omsätta unionens mål i nyckelåtgärder för GSR-fonderna, i syfte att ge programplaneringen i medlemsstaterna och regionerna en klarare strategisk riktning. Den gemensamma strategiska ramen bör underlätta den sektorsvisa och territoriella samordningen av unionens insatser genom GSR-fonderna och med andra relevanta politikområden och instrument inom unionen. (15) I den gemensamma strategiska ramen bör man därför ange sätt att uppnå enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik, mekanismer för samordning mellan GSR-fonderna och med unionens andra relevanta politikområden och instrument, övergripande principer och mål för politiken, sätt att ta itu med ange enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik huvudsakliga stödområden, territoriella utmaningar, tänkbara åtgärder med högt europeiskt mervärde och principer för genomförandet samt prioriteringar för politiska mål, prioriterade områden för samarbete samarbetsverksamhet, samordningsmekanismer samt mekanismer som ger enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik. (16) På grundval av kommissionens gemensamma strategiska ram den gemensamma strategiska ramen bör varje medlemsstat utarbeta ett partnerskapsavtal i samarbete med sina partner och i dialog med kommissionen. Partnerskapsavtalet bör omsätta innehållet i den gemensamma strategiska ramen till ett nationellt sammanhang och innehålla fasta åtaganden för hur unionens mål ska uppnås genom GSR-fondernas programplanering. (17) Medlemsstaterna bör koncentrera sitt stöd så att det bidrar på ett väsentligt vis till att unionens mål uppnås, i enlighet med särskilda nationella och regionala utvecklingsbehov. Förhandsvillkor bör fastställas, så att de nödvändiga ramvillkoren för en effektiv användning av unionens stöd är på plats. Kommissionen bör bedöma om dessa förhandsvillkor är uppfyllda i samband med att den bedömer partnerskapsavtalen och programmen. I de fall då ett förhandsvillkor inte uppfylls bör kommissionen ha befogenhet att ställa in utbetalningarna till programmet. (18) En resultatram bör fastställas för varje program, i syfte att övervaka måluppfyllelsen för varje program under programperioden. Kommissionen bör genomföra en resultatöversyn i samarbete med medlemsstaterna 2017 och 2019. En resultatreserv bör avsättas och anslås under 2019 i de fall då delmålen i resultatramen uppnåtts. Det bör inte finnas någon resultatreserv för program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete, eftersom dessa program är av olika typ och omfattar flera olika länder. I de fall då man är långt ifrån målen och delmålen bör kommissionen kunna ställa in betalningarna till programmet eller, vid programperiodens slut, tillämpa finansiella korrigeringar för att inte unionens budget ska användas på ett slösaktigt eller ineffektivt sätt. (19) Genom att skapa en närmare koppling mellan sammanhållningspolitiken och unionens ekonomiska styrning kan man säkerställa att genomslagskraften för GSR-fondernas utgifter stöds av en sund ekonomisk politik och att GSR-fonderna kan styras om för att hantera ekonomiska problem i ett land, om det skulle behövas. Denna process måste genomföras gradvis och inledas med ändringar av partnerskapsavtalet och av programmen för att stödja rådets rekommendationer om att åtgärda makroekonomiska obalanser och sociala och ekonomiska problem. Om en medlemsstat, trots ökad användning av GSR-medel, misslyckas med att vidta effektiva åtgärder i samband med processen med ekonomisk styrning, bör kommissionen ha rätt att helt eller delvis ställa in betalningar och åtaganden. Beslut om inställande bör vara proportionella och effektiva samt ta hänsyn till de enskilda programmens effekter på den ekonomiska och sociala situationen i den berörda medlemsstaten och tidigare ändringar i partnerskapsavtalet. När kommissionen fattar beslut om inställande bör den följa principen om likabehandling av medlemsstaterna och särskilt beakta hur inställandet påverkar den berörda medlemsstatens ekonomi. Upphävandena ska ställas in och medlen göras tillgängliga igen så snart medlemsstaten vidtar nödvändiga åtgärder. (20) För att fokusera på unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla bör gemensamma inslag fastställas för alla program. För att programbestämmelserna för GSR-fonderna ska vara enhetliga bör förfarandena för antagande och ändring av programmen samordnas. Programplaneringen bör syfta till överensstämmelse med den gemensamma strategiska ramen och partnerskapsavtalet samt till samordning mellan GSR-fonderna, både dem emellan och med andra befintliga finansieringsorgan och Europeiska investeringsbanken (EIB). (21) Genom fördraget har territoriell sammanhållning lagts till målen ekonomisk och social sammanhållning, och det är därför nödvändigt att ta upp den roll som spelas av städer, funktionella geografiska områden och subregionala områden med särskilda geografiska eller demografiska problem. För att bättre ta vara på lokal potential är det nödvändigt att stärka och underlätta inslaget av lokalt ledd utveckling genom att fastställa gemensamma regler och nära samordning för alla GSR-fonder. En viktig princip är att ge ansvaret för genomförandet av lokala utvecklingsstrategier till lokala aktionsgrupper som representerar lokalsamhällets intressen. (22) Finansieringsinstrumenten blir allt viktigare eftersom de har en hävstångseffekt på GSR-fonderna, eftersom de kombinerar olika slags offentliga och privata medel till stöd för politiska mål och eftersom revolverande finansieringsformer gör stödet hållbart på längre sikt. (23) Finansieringsinstrument med stöd från GSR-fonderna bör användas för att hantera särskilda behov på marknaden på ett kostnadseffektivt sätt, i enlighet med programmens mål, och bör inte tränga ut privat finansiering. Beslutet att finansiera stödåtgärder via finansieringsinstrumenten bör därför fattas på grundval av en förhandsbedömning. (24) Finansieringsinstrumenten bör utformas och tillämpas på ett sätt som uppmuntrar till ett avsevärt engagemang från privata investerare och finansinstitutioner med en lämplig riskfördelning. För att vara tillräckligt attraktiva för den privata sektorn behöver finansieringsinstrumenten utformas och tillämpas flexibelt. Förvaltningsmyndigheterna bör därför besluta om hur man på lämpligaste sätt genomför finansieringsinstrumenten för att svara på målregionernas särskilda behov, i överensstämmelse med det relevanta programmets mål. (25) Förvaltningsmyndigheterna bör ha möjlighet att bidra med medel från programmen till finansieringsinstrument som inrättas på unionsnivå, och till instrument på regional nivå. Förvaltningsmyndigheterna bör också ha möjlighet att genomföra finansieringsinstrumenten direkt, genom särskilda fonder eller fondandelsfonder. (26) Summan av de belopp som vid varje tidpunkt betalas ut från GSR-fonderna till finansieringsinstrumenten bör motsvara det belopp som krävs för att genomföra planerade investeringar och utbetalningar till de slutliga stödmottagarna, inklusive förvaltningskostnader och avgifter, som beräknas utifrån affärsplaner och kassaflödesprognoser under en bestämd period som inte bör överskrida två år. (27) Det är nödvändigt att ange särskilda regler för vilka belopp som kan godtas som stödberättigande vid avslutandet, så att de belopp, inklusive förvaltningskostnader och avgifter, som betalas från GSR-fonderna till finansieringsinstrumenten verkligen används för investeringar och utbetalningar till slutmottagare. Det är också nödvändigt att ange särskilda regler för användning av medel som kan härledas från GSR-fondernas stöd, inklusive användning av kvarvarande medel efter avslutande av programmen. (28) Medlemsstaterna bör övervaka programmen för att granska genomförande och måluppfyllelse. Övervakningskommittéer bör därför inrättas för GSR-fonderna och man bör fastställa hur de ska vara sammansatta och hur de ska fungera. Gemensamma övervakningskommittéer kan inrättas för att underlätta samordningen mellan GSR-fonderna. För effektivitetens skull bör övervakningskommittéerna kunna utfärda rekommendationer till förvaltningsmyndigheterna om programgenomförandet, och de bör även övervaka åtgärder som vidtas på grund av dessa rekommendationer. (29) Det är nödvändigt att samordna övervakningen och rapporteringen inom GSR-fonderna för att förenkla förvaltningen på alla nivåer. Det är viktigt att rapporteringskraven är proportionella men också att det finns omfattande information om vilka framsteg som gjorts vid viktiga översynstillfällen. Rapporteringskraven måste därför återspegla informationsbehovet under vissa bestämda år, och de ska samordnas med resultatöversynerna. (30) För övervakning av programmens framsteg bör ett årligt översynsmöte hållas mellan medlemsstaten och kommissionen. Medlemsstaten och kommissionen bör dock kunna komma överens om att inte ordna ett sådant möte, för att undvika en onödig administrativ börda. (31) För att kommissionen ska kunna övervaka framstegen mot unionens mål bör medlemsstaterna lämna framstegsrapporter om genomförandet av partnerskapsavtalen. Utifrån dessa rapporter bör kommissionen utarbeta en strategisk framstegsrapport 2017 och 2019. (32) Det är nödvändigt att utvärdera effektiviteten och effekten av stödet från GSR-fonderna, för att kunna förbättra genomförandekvalitet och programutformning, och för att fastställa programmens effekter i förhållande dels till målen i unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, dels till BNP och arbetslöshet. Medlemsstaternas och kommissionens respektive ansvar i detta avseende bör fastställas. (33) För att förbättra utformningen av varje program och för att kontrollera att målen kan uppnås bör man göra en förhandsbedömning av varje program. (34) Den myndighet som ansvarar för förberedelserna av programmet bör upprätta en utvärderingsplan. Under programperioden bör förvaltningsmyndigheten göra utvärderingar för att bedöma programmets effektivitet och effekter. Övervakningskommittén och kommissionen bör informeras om resultatet av utvärderingarna så att förvaltningsbesluten underlättas. (35) Efterhandsutvärderingar bör göras för att man ska kunna bedöma såväl GSR-fondernas verkan och resurseffektivitet som deras bidrag till de övergripande målen för GSR-fonderna och unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. (36) Det är lämpligt att ange de typer av åtgärder som får vidtas på kommissionens och medlemsstaternas initiativ som tekniskt bistånd med stöd från GSR-fonderna. (37) För att garantera en effektiv användning av unionens medel och undvika överfinansiering av inkomstgenererande projekt, är det nödvändigt att ange regler för beräkning av bidraget från GSR-fonderna till inkomstgenererande projekt. (38) Start- och slutdatum för utgifternas stödberättigande bör fastställas på så sätt att det skapas en enhetlig och rättvis regel som är tillämplig på genomförandet av GSR-fonderna i hela unionen. För att underlätta genomförandet av programmen bör det fastställas att den första dagen då utgifterna är stödberättigande kan infalla före den 1 januari 2014 om den berörda medlemsstaten lämnar in ett program före det datumet. För att EU-fonderna ska genomföras effektivt och för att minska risken för EU-budgeten är det lämpligt att införa begränsningar för stödet till genomförda insatser. (39) I enlighet med subsidiaritetsprincipen och med förbehåll för undantag enligt förordningarna (EU) nr […] [förordningarna om Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, Europeiskt territoriellt samarbete, EJFLU och EHFF] bör medlemsstaterna anta nationella regler om stödberättigande utgifter. (40) För att förenkla användningen av GSR-fonderna och minska risken för fel och samtidigt möjliggöra differentiering där politikens särdrag så kräver, bör det stadgas om former för stöd, harmoniserade villkor för återbetalning av bidrag och finansiering till schablonsatser, särskilda regler om berättigande till bidrag och särskilda villkor för stödberättigande för insatser beroende på det geografiska läget. (41) För att GSR-fondernas insatser ska bli effektiva, rättvisa och leda till hållbara resultat, bör det finnas bestämmelser som garanterar att investeringar i företag och infrastruktur har en lång livslängd och förhindrar att GSR-fonderna utnyttjas på ett otillbörligt sätt. Erfarenheterna visar att en femårsperiod är den kortaste period som är lämplig, utom när en annan period föreskrivs i reglerna för statligt stöd. Det är lämpligt att från det allmänna kravet på varaktighet undanta åtgärder som får stöd från ESF och de som inte medför produktiva investeringar eller investeringar i infrastruktur, om inte kraven finns i tillämpliga regler för statligt stöd, samt att undanta bidrag till eller från finansieringsinstrument. (42) Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att garantera att deras förvaltnings- och kontrollsystem inrättas och fungerar på bästa sätt för att ge säkerhet om att GSR-fonderna används på ett lagligt och korrekt sätt. Det bör därför fastställas vilka skyldigheter medlemsstaterna har när det gäller förvaltnings- och kontrollsystem för programmen samt förebyggande, upptäckande och korrigering av oriktigheter och överträdelser av unionslagstiftningen. (43) I enlighet med principerna om delad förvaltning bör medlemsstaterna ha huvudansvaret, genom sina förvaltnings- och kontrollsystem, för att genomföra och kontrollera verksamheten inom programmen. Förvaltningsmyndighetens roll måste fastställas för att förbättra kontrollen över urval och genomförande av insatser samt förvaltnings- och kontrollsystemens funktioner. (44) För att i förväg få säkerhet för att de viktigaste systemen för förvaltnings- och kontroll inrättats och utformats korrekt bör medlemsstaterna utse ett ackrediteringsorgan som svarar för ackreditering och återkallande av ackreditering av förvaltnings- och kontrollorgan. (45) Man bör fastställa kommissionens befogenheter och skyldighet att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen verkligen fungerar och att ålägga medlemsstaterna att vidta åtgärder. Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra revisioner inriktade på frågor som rör sund ekonomisk förvaltning, för att kunna dra slutsatser om fondernas resultat. (46) Unionens budgetåtaganden bör verkställas årligen. För att programförvaltningen ska fungera effektivt bör gemensamma regler fastställas för ansökningar om mellanliggande utbetalningar och utbetalning av ett eventuellt årligt saldo och av slutsaldot, utan att det påverkar de särskilda regler som krävs för var och en av GSR-fonderna. (47) Utbetalningen av förfinansieringen vid programmens start säkerställer att medlemsstaterna har tillräckliga medel för att stödja stödmottagarna i genomförandet av programmen redan från när programmen antas. Därför bör det föreskrivas vilka belopp som ska betalas ut som inledande förfinansiering från GSR-fonderna. Den inledande förfinansieringen bör regleras i sin helhet vid avslutandet av programmet. (48) För att skydda unionens ekonomiska intressen bör det finnas tidsbegränsade åtgärder som gör det möjligt för den delegerade utanordnaren att avbryta utbetalningar när det finns tecken som tyder på allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet, bevis på allvarliga oriktigheter i samband med en ansökan om utbetalning eller underlåtenhet att lämna in handlingar för räkenskapsavslutning. (49) En lämplig ram bör skapas för den årliga räkenskapsavslutningen för att säkerställa att de utgifter som samfinansieras av unionens budget under varje budgetår används enligt tillämpliga regler. Inom denna ram bör de ackrediterade organen för varje program lämna en förvaltningsförklaring till kommissionen, åtföljt av en attesterad årsredovisning, en sammanfattande rapport om kontroller och ett oberoende revisionsuttalande med kontrollrapport. (50) För att skydda unionens budget kan det bli nödvändigt för kommissionen att genomföra finansiella korrigeringar. För att det ska råda rättssäkerhet för medlemsstaterna är det viktigt att fastställa under vilka omständigheter överträdelser av tillämplig unionslagstiftning eller nationell lagstiftning kan leda till att kommissionen genomför finansiella korrigeringar. För att säkerställa att de finansiella korrigeringar som kommissionen kan ålägga medlemsstaterna rör skyddet av EU:s ekonomiska intressen bör de endast avse fall där överträdelsen av unionsrätten eller nationell rätt direkt eller indirekt rör stödberättigande, korrekthet, förvaltning och kontroll av insatserna och motsvarande utgifter. För att de finansiella korrigeringarna ska vara proportionella är det viktigt att kommissionen tar hänsyn till vilken typ av överträdelser det gäller och hur allvarliga de är när den bestämmer korrigeringsbeloppen. (51) För att uppmuntra budgetdisciplin bör det anges hur en del av budgetåtagandena för ett program kan dras tillbaka, särskilt om ett belopp kan undantas från tillbakadragandet, t.ex. när förseningar i genomförandet beror på omständigheter som den berörda parten inte råder över, onormala eller oförutsägbara omständigheter eller omständigheter vars följder inte kan undvikas trots vederbörlig omsorg. (52) Kompletterande allmänna bestämmelser behövs för verksamheten inom fonderna. För att öka fondernas mervärde och för att de bättre ska kunna bidra till strategin för en smart och hållbar tillväxt för alla, bör deras verksamhet förenklas och koncentreras till målen Investering för tillväxt och sysselsättning och Europeiskt territoriellt samarbete. (53) Kompletterande bestämmelser för verksamheten inom EJFLU och EHFF återfinns i den sektorsspecifika lagstiftningen. (54) För att främja de fördragsfästa målen om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning bör målet Investering för tillväxt och sysselsättning omfatta alla regioner. För att ge ett välavvägt och successivt stöd som återspeglar den ekonomiska och samhälleliga utvecklingsnivån bör medel enligt det målet anslås från Eruf och ESF till de mindre utvecklade regionerna, övergångsregionerna och de mer utvecklade regionerna i förhållande till deras bruttonationalprodukt per capita jämfört med EU-genomsnittet. För att investeringar från strukturfonderna ska hålla på lång sikt bör regioner vars BNP per capita under perioden 2007–2013 var mindre än 75 % av genomsnittet i EU-25 under referensperioden, men vars BNP per capita har ökat till mer än 75 % av genomsnittet i EU-27 få minst två tredjedelar av det anslag de fick under perioden 2007–2013. Medlemsstater vars bruttonationalinkomst (BNI) per capita är mindre än 90 % av genomsnittet i unionen bör få medel från Sammanhållningsfonden inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning. (55) Objektiva kriterier bör fastställas för att avgöra vilka regioner och områden som är berättigade till stöd från fonderna. I detta syfte bör fastställandet av regioner och områden på unionsnivå bygga på det gemensamma klassificeringssystem för regioner som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003 av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska territoriella enheter (Nuts)[6]. (56) I syfte att fastställa lämpliga finansiella ramar bör kommissionen genom genomförandeakter, med en objektiv och genomsynlig metod, besluta om en preliminär årlig fördelning av tillgängliga åtagandebemyndiganden, i syfte att koncentrera stödet till de regioner som släpar efter i utvecklingen, inklusive de regioner som får övergångsstöd. (57) Det är nödvändigt att fastställa gränserna för medlen för målet Investering för tillväxt och sysselsättning, liksom att sätta upp objektiva kriterier för fördelningen av dem till regioner och medlemsstater. Eftersom utvecklingen av infrastrukturen för transporter, energi samt informations- och kommunikationsteknik måste påskyndas i unionen bör Fonden för ett sammanlänkat Europa inrättas. Tilldelning av årliga anslag från fonderna och överföring från Sammanhållningsfonden till Fonden för ett sammanlänkat Europa och därigenom till medlemsstaterna bör begränsas, och ett tak bör fastställs med hänsyn till den berörda medlemsstatens förmåga att utnyttja medlen. I enlighet med huvudmålet att minska fattigdomen är det också nödvändigt att ändra inriktning på programmet för livsmedelsstöd till de mest utsatta människorna, för att främja social inkludering och en harmonisk utveckling i unionen. En mekanism planeras för att överföra medel till detta instrument och se till att medlen består av ESF-anslag genom en implicit motsvarande minskning av den minsta andel av strukturfonderna som ska anslås till ESF i varje land. (58) För att stärka inriktningen på resultat och på att uppnå målen för Europa 2020 bör 5 % av medlen för målet Investering för tillväxt och sysselsättning avsättas som en resultatreserv för varje fond och regionkategori i varje medlemsstat. (59) När det gäller fonderna och i syfte att ombesörja en lämplig fördelning mellan regionkategorier bör medlen inte överföras mellan mindre utvecklade regioner, övergångsregioner och mer utvecklade regioner, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall, där det gäller att uppfylla ett eller flera tematiska mål och som omfattar högst 2 % av anslagen till den regionkategorin. (60) För att säkerställa en reell ekonomisk effekt bör stöd från fonderna inte ersätta offentliga utgifter eller likvärdiga strukturutgifter i medlemsstaterna i den mening som avses i denna förordning. För att den vidare ekonomiska situationen ska beaktas i samband med stöd från fonderna bör dessutom storleken på de offentliga utgifterna bestämmas med hänsyn till de allmänna makroekonomiska förhållanden under vilka finansieringen äger rum, på grundval av indikatorerna i de stabilitets- och konvergensprogram som medlemsstaterna ska lämna in varje år i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[7]. Kommissionens kontroller av additionalitetsprincipen bör inriktas på de medlemsstater där minst 15 % av befolkningen bor i de mindre utvecklade regionerna eller övergångsregionerna, på grund av omfattningen av de medel som anslås till dem. (61) Det behövs kompletterande bestämmelser för programplanering, förvaltning, övervakning och kontroller i fråga om operativa program som får stöd av fonderna. I de operativa programmen bör man ange prioriterade områden som motsvarar tematiska mål, utarbeta en sammanhängande strategi för att ta itu med konstaterade utvecklingsbehov samt fastställa ramar för resultatbedömning. Programmen bör också innehålla andra inslag som behövs för att stödja ett effektivt genomförande av fonderna. (62) För att öka komplementariteten och förenkla genomförandet bör det vara möjligt att kombinera stöd från Sammanhållningsfonden och Eruf med stöd från ESF i gemensamma operativa program inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning. (63) Större projekt står för en stor del av unionens utgifter och de är ofta av strategisk betydelse för att genomföra unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. Det är därför berättigat att omfattande insatser även i fortsättningen måste godkännas av kommissionen i enlighet med denna förordning. För tydlighetens skull bör därför innehållet i större projekt fastställas. Kommissionen bör också ha möjlighet att vägra ge stöd till större projekt när sådant stöd inte är motiverat. (64) För att ge medlemsstaterna möjlighet att genomföra delar av ett operativt program med ett resultatbaserat tillvägagångssätt är det lämpligt att föreskriva om en gemensam åtgärdsplan bestående av en uppsättning åtgärder som ska genomföras av stödmottagaren för att bidra till det operativa programmets mål. För att förenkla och stärka fondernas resultatinriktning bör förvaltningen av den gemensamma handlingsplanen enbart bygga på gemensamt överenskomna delmål, utfall och resultat, i enlighet med kommissionens beslut om antagande av den gemensamma handlingsplanen. Kontroller och revision av en gemensam handlingsplan bör också begränsas till att omfatta dessa delmål, utfall och resultat. Därför bör det fastställas bestämmelser om utarbetande, innehåll, antagande, finansiell förvaltning och kontroll av sådana planer. (65) Om en utvecklingsstrategi för en stad eller ett territorium förutsätter ett integrerat tillvägagångssätt eftersom det involverar investeringar från mer än ett prioriterat område inom ett eller flera operativa program, bör åtgärder som får stöd från fonderna genomföras som en integrerad territoriell investering inom ett operativt program. (66) Det är nödvändigt att anta särskilda bestämmelser för övervakningskommitténs arbete och de årliga genomföranderapporterna för de operativa program som får stöd från fonderna. Kompletterande bestämmelser för verksamheten inom EJFLU återfinns i den sektorsspecifika lagstiftningen. (67) För att nödvändiga och uppdaterade uppgifter om programmets genomförande ska finnas att tillgå måste medlemsstaterna regelbundet förse kommissionen med de viktigaste uppgifterna. För att undvika en extra börda för medlemsstaterna bör detta begränsas till uppgifter som samlas in kontinuerligt, och överföringen av uppgifterna bör ske elektroniskt. (68) I enlighet med artikel 175 i fördraget lämnar kommissionen vart tredje år en sammanhållningsrapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén rörande framstegen med att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning i unionen. Innehållet i den rapporten behöver fastställas. (69) Det anses lämpligt att kommissionen i samarbete med medlemsstaterna genomför efterhandsutvärderingar av fonderna för att få uppgifter på lämplig nivå om resultat och effekter av de insatser som finansierats. Det krävs också särskilda bestämmelser för att införa ett förfarande för godkännande av fondernas utvärderingsplaner. (70) Det är viktigt att göra allmänheten uppmärksam på vad unionens fonder uträttat. Medborgarna har rätt att veta hur unionens medel används. Ansvaret för att lämpliga uppgifter kommuniceras till allmänheten bör vila på förvaltningsmyndigheterna och stödmottagarna. För att göra kommunikationen med den breda allmänheten effektivare och stärka synergieffekterna mellan kommunikationsåtgärder på kommissionens initiativ, bör de budgetmedel som anslås för kommunikationsåtgärder i enlighet med denna förordning också bidra till att täcka information om Europeiska unionens politiska prioriteringar i den mån de berör de allmänna målen i denna förordning. (71) För att ombesörja en vid spridning av information om fondernas landvinningar och unionens betydelse för detta och för att informera hugade stödmottagare om finansieringsmöjligheterna bör närmare regler för informations- och kommunikationsåtgärderna, samt vissa tekniska krav i sammanhanget, anges i denna förordning. (72) För att göra informationen om finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt lättillgängligare och mer genomsynlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller webbportal med information om alla operativa program, inklusive förteckningar över verksamhet som fått stöd inom varje operativt program. (73) Det är nödvändigt att fastställa de faktorer som kan ändra fondernas samfinansieringssats för de operativa programmen, särskilt för att öka unionsmedlens multiplikatoreffekt. Det är också nödvändigt att fastställa de högsta samfinansieringssatserna per regionkategori, för att säkerställa att samfinansieringsprincipen följs genom en lämplig nivå på medlemsstaternas stöd. (74) Det är nödvändigt att medlemsstaterna utser en förvaltningsmyndighet, en attesteringsmyndighet och en fristående revisionsmyndighet för varje operativt program. För att ge medlemsstaterna flexibilitet när de inrättar kontrollsystem är det lämpligt att ge dem möjlighet att välja att låta attesteringsmyndighetens uppgifter utföras av förvaltningsmyndigheten. Medlemsstaten bör också ha rätt att utse förmedlande organ för att utföra vissa av förvaltningsmyndighetens eller attesteringsmyndighetens uppgifter. Medlemsstaten bör i så fall tydligt fastställa deras ansvarsområden och funktioner. (75) Förvaltningsmyndigheten har huvudansvaret för att fonderna genomförs effektivt och har därför ett stort antal funktioner som rör programförvaltning och övervakning, ekonomisk förvaltning och kontroller samt urval av projekt. Dess ansvarsområden och funktioner bör fastställas. (76) Attesteringsmyndigheten bör upprätta betalningsansökningar och lämna in dem till kommissionen. Den bör upprätta årsredovisningar, attestera att de är fullständiga, exakta och sanningsenliga och att de bokförda utgifterna överensstämmer med tillämpliga unionsregler och nationella regler. Dess ansvarsområden och funktioner bör fastställas. (77) Revisionsmyndigheten bör se till att revision genomförs av förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett lämpligt urval insatser och av årsredovisningen. Dess ansvarsområden och funktioner bör fastställas. (78) På grund av den särskilda organisationen av förvaltnings- och kontrollsystemen för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden och för att kraven ska vara proportionerliga, krävs särskilda bestämmelser för ackreditering och återkallande av ackreditering av förvaltningsmyndigheter och attesteringsmyndigheter. (79) Utan att det påverkar kommissionens befogenheter när det gäller finansiell kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen på detta område utökas och det bör fastställas kriterier som gör att kommissionen, inom ramen för sin strategi för kontroll av nationella system, kan avgöra vilken säkerhetsgrad som bör krävas från de nationella revisionsorganen. (80) Förutom gemensamma regler för den finansiella förvaltningen behövs kompletterande bestämmelser för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden. För att kommissionen ska få en rimlig säkerhet inför den årliga räkenskapsavslutningen, bör särskilt ansökningar om mellanliggande utbetalningar återbetalas till 90 % av det belopp som blir resultatet när samfinansieringssatsen för varje prioriterat område i enlighet med beslutet om antagande av det operativa programmet tillämpas på de stödberättigande utgifterna inom det prioriterade området. Återstående belopp bör betalas ut till medlemsstaterna efter den årliga räkenskapsavslutningen, under förutsättning att man kunnat uppnå rimlig säkerhet om utgifternas stödberättigande under det år som avslutandeförfarandet gäller. (81) För att säkerställa att stödmottagarna får stödet så snart som möjligt och för att öka säkerheten för kommissionen är det lämpligt att kräva att betalningsansökningarna endast omfattar utgifter för vilka stöd har betalats ut till stödmottagarna. Förfinansiering bör därför ske varje år, så att medlemsstaterna har tillräckliga medel. Förfinansieringen bör ha räknats av varje år vid räkenskapsavslutningen. (82) För att de allmänna reglerna om tillbakadragande av medel ska tillämpas korrekt bör reglerna för fonderna i detalj beskriva hur tidsfristerna för tillbakadragande fastställs och hur beloppen beräknas. (83) Det är nödvändigt att i detalj fastställa förfarandet för den årliga räkenskapsavslutningen för fonderna, för att skapa en tydlig bas och rättslig förutsebarhet på området. Det är viktigt att ge medlemsstaterna en begränsad möjlighet att reservera belopp i årsräkenskaperna som omfattas av ett förfarande med revisionsmyndigheten. (84) Den årliga räkenskapsavslutningen bör åtföljas av ett årligt avslutande av genomförda insatser (för Eruf och Sammanhållningsfonden) och utgifter (för ESF). För att minska kostnaderna i samband med avslutandet av operativa program, minska den administrativa bördan för stödmottagarna och skapa rättslig förutsebarhet bör det årliga avslutandet vara obligatoriskt, för att på så sätt begränsa den period då underlag måste sparas, insatser kan revideras och finansiella korrigeringar genomföras. (85) För att skydda unionens ekonomiska intressen och skapa förutsättningar för att säkerställa att programmen genomförs effektivt bör kommissionen ges möjlighet att ställa in betalningar inom prioriterade områden eller operativa program. (86) Det är lämpligt att fastställa särskilda former och förfaranden för medlemsstaternas och kommissionens finansiella korrigeringar för fonderna, för att skapa rättslig förutsebarhet för medlemsstaterna. (87) Intervallerna mellan revisionerna bör stå i proportion till omfattningen av unionens stöd från fonderna. Framför allt bör antalet revisioner minskas när de stödberättigade utgifterna för en insats inte överstiger 100 000 euro. Det bör dock vara möjligt att utföra revisioner när som helst när det finns tecken på oriktigheter eller oegentligheter eller, när en genomförd insats avslutats, som en del i ett granskningsurval. För att nivån på kommissionens revision ska stå i proportion till risken bör kommissionen kunna minska sitt revisionsarbete rörande de operativa programmen, om det inte finns några större brister eller om revisionsmyndigheten är tillförlitlig. (88) För att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen avseende en uppförandekod om de mål och kriterier som ska stödja genomförandet av partnerskapet, antagandet av de delar av den gemensamma strategiska ramen en gemensam strategisk ram som rör tänkbara åtgärder med högt europeiskt mervärde och principer för genomförandet samt prioriteringar för samarbete, kompletterande regler om tilldelning av resultatreserven, avgränsningen av de områden och den befolkning som omfattas av lokala utvecklingsstrategier, detaljerade bestämmelser om finansieringsinstrument (förhandsbedömning, kombinering av stödformer, stödberättigande, typer av verksamhet som inte kan få stöd), bestämmelser om vissa typer av finansieringsinstrument som inrättas på nationell, regional, transnationell eller gränsöverskridande nivå, bestämmelser om finansieringsavtal, överlåtelse och förvaltning av tillgångar, rutiner för förvaltning och kontroll, bestämmelser om betalningsansökningar samt införande av ett system med kapitalisering av årliga delbetalningar, fastställande av schablonsatser för vinstdrivande verksamhet, fastställande av schablonsatser för indirekta bidragskostnader som bygger på befintliga metoder och motsvarande satser som tillämpas i unionens program, medlemsstaternas ansvar för förfarandet för rapportering av oegentligheter och återkrav av otillbörligt utbetalda belopp, sätt att utbyta information om verksamheten, sätt att säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja, villkoren för nationella revisioner, ackrediteringskrav för förvaltningsmyndigheter och attesteringsmyndigheter, angivande av allmänt godkända databärare samt kriterier för att fastställa nivån för tillämpliga finansiella korrigeringar. Kommissionen bör också ges befogenheter att genom genomförandeakter ändra bilagorna I och IVVI, som båda innehåller icke-väsentliga delar av denna förordning, för att göra de anpassningar som kan komma att krävas i framtiden. Det är särskilt viktigt att kommissionen under det förberedande arbetet genomför lämpliga samråd, även på expertnivå. (89) Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (90) Kommissionen bör ha befogenhet att för alla GSR-fonder genom genomförandeakter anta beslut om godkännande av partnerskapsavtal, beslut om tilldelning av resultatreserven, beslut om inställande av betalningar kopplade till medlemsstaternas ekonomiska politik, och, vid fall av återtagande av medel, beslut om ändring av beslut om antagande av program; när det gäller fonderna beslut om fastställande av regioner och medlemsstater som uppfyller kriterierna för kriterierna för Investering för tillväxt och sysselsättning, beslut om den årliga fördelningen åtagandebemyndiganden till medlemstaterna, beslut om vilka belopp som ska överföras från strukturfondsanslaget för varje medlemsstat till Fonden för ett sammanlänkat Europa, beslut om vilka belopp som ska överföras från strukturfondsanslaget för varje medlemsstat till livsmedelsstöd för de sämst ställda, beslut om antagande och ändring av operativa program, beslut om större projekt, beslut om gemensamma handlingsplaner, beslut om inställande av betalningar och beslut om finansiella korrigeringar. (91) För att garantera enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör genomförandebefogenheterna i fråga om metoder för klimatförändringsmål, standardvillkor för övervakning av finansieringsinstrument, enhetliga villkor för övervakning och tillhandahållande av övervakningsinformation för finansieringsinstrument, metoder för beräkning av nettoinkomster för vinstdrivande projekt, ett elektroniskt system för datautbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen, mallen för operativa program för fonderna, nomenklaturen för insatskategorierna, formatet för information om större projekt och metoder för genomförande av kostnads-nyttoanalyser för större projekt, mallen för gemensamma handlingsplaner, mallar för årliga och slutliga genomföranderapporter, vissa tekniska krav på informations- och offentlighetsåtgärder och instruktioner för dessa, bestämmelser om utbyte av information mellan stödmottagare och förvaltningsmyndigheter, attesteringsmyndigheter, revisionsmyndigheter och förmedlande organ, mallen för förvaltningsförklaringen, mallarna för revisionsstrategin, yttrande och årlig kontrollrapport och metoder för urvalsmetoden, bestämmelserna för användning av uppgifter som inhämtats under revisioner samt mallen för betalningsansökningar, utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[8]. (92) Den här förordningen ersätter rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999[9]. Den förordningen bör därför upphävas. (93) Eftersom målet för denna förordning, nämligen att minska skillnaderna i utvecklingsnivå mellan regionerna och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna och öarna, särskilt landsbygdsområden, områden påverkade av industriomställningar samt regioner med allvarliga och varaktiga naturliga eller demografiska hinder, inte i tillräckligt hög grad kan uppnås av medlemsstaterna utan bättre kan uppnås på unionsnivån, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. DEL ETT SYFTE OCH DEFINITIONER Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs de gemensamma reglerna för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), som verkar inom en gemensam strategisk ram (nedan kallade GSR-fonderna). Där fastställs även bestämmelser som ska säkerställa att GSR-fonderna fungerar effektivt och att fonderna samordnas med varandra och med andra unionsinstrument. I denna förordning fastställs också de allmänna bestämmelserna för Eruf och ESF (nedan kallade strukturfonderna) samt Sammanhållningsfonden. I denna förordning fastställs uppgifter, huvudmål och organisation för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden (nedan kallade fonderna), kriterier för när medlemsstaterna och regionerna är berättigade till stöd från GSR-fonderna, tillgängliga ekonomiska medel samt kriterier för tilldelning av dessa. Bestämmelserna i denna förordning påverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken[10] eller de särskilda bestämmelserna i följande förordningar: 1. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1080/2006[11] (nedan kallad Eruf-förordningen). 2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska socialfonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1081/2006[12] (nedan kallad ESF-förordningen). 3. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om inrättande av en sammanhållningsfond och om upphävande av förordning (EG) nr 1084/2006[13] (nedan kallad Sammanhållningsfondsförordningen). 4. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiskt territoriellt samarbete[14] (nedan kallad ETS-förordningen). 5. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska jordbruksfonden för regionalutveckling och om upphävande av förordning (EG) nr 1698/2005[15] (nedan kallad EJFLU-förordningen). 6. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1198/2006[16] (nedan kallad EHFF-förordningen). Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller de definitioner för finansieringsinstrumenten som fastställs i budgetförordningen för de finansieringsinstrument som stöds av GSR-fonderna, utom när annat föreskrivs i den här förordningen. Därutöver ska följande definitioner gälla: 1. unionens strategi för smart och hållbar tillväxt: de gemensamma mål för medlemsstaterna och unionen som anges i kommissionens meddelande ”Europa 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla”, som bifogats slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17 juni 2010 som bilaga I (”En ny europeisk strategi för sysselsättning och tillväxt – EU:s överordnade mål”), rådets rekommendation av den 13 juli 2010 om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik[17] och rådets beslut av den 21 oktober 2010 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik[18], samt eventuella ändringar av dessa gemensamma mål. 2. gemensam strategisk ram: det dokument där unionens mål, en smart och hållbar tillväxt för alla, omsätts till nyckelåtgärder för GSR-fonderna; för varje tematiskt mål fastställs de nyckelåtgärder som ska stödjas av GSR-fonderna samt mekanismer för att säkerställa att programplaneringen i GSR-fonderna är sammanhängande och överensstämmer med medlemsstaternas och unionens politik på områdena ekonomi och sysselsättning de delar som ger programplaneringen en tydlig strategisk riktning och underlättar den sektorsvisa och territoriella samordningen av unionens insatser genom GSR-fonderna och med andra relevanta politikområden och instrument inom unionen, i enlighet med målen för unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. 3. åtgärd: en typ av verksamhet som får stöd från GSR-fonderna för att bidra till att målen för ett program uppnås. 4. tänkbar åtgärd med högt europeiskt mervärde: en åtgärd som förväntas bidra på ett betydande sätt till att målen uppnås för unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och som fungerar som en referenspunkt när programmen utarbetas. 5. fondspecifika bestämmelser: bestämmelser som fastställs i eller med utgångspunkt från del 3 av denna förordning eller i en allmän eller specifik förordning om en eller flera av de GSR-fonder som avses eller förtecknas i artikel 1 tredje stycket. 6. programplanering: processen att i flera steg organisera, fatta beslut och tilldela finansiella resurser för att unionen och medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv ska genomföra gemensamma åtgärder för att uppnå unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. 7. program: ett operationellt program som aves i del 3 i denna förordning och i EHFF-förordningen eller ett program för landsbygdsutveckling som avses i EJFLU-förordningen. 8. prioritering: prioriterat område som aves i del 3 i denna förordning eller unionens prioritering som avses i EHFF-förordningen och i EJFLU-förordningen. 9. insats: ett projekt, ett avtal, en åtgärd eller en grupp projekt som valts ut av förvaltningsmyndigheten för det berörda programmet eller på myndighetens ansvar och som bidrar till målen för den eller de prioriteringar som berörs; när det gäller finansieringsinstrumenten består insatsen av de ekonomiska bidragen från ett program till finansieringsinstrumenten och efterföljande ekonomiska stöd från dessa finansieringsinstrument. 10. stödmottagare: ett offentligt eller privat organ, med ansvar för att inleda eller för att inleda och genomföra insatser; när det gäller statligt stöd avser stödmottagare det organ som tar emot stödet; när det gäller finansieringsinstrument avser stödmottagare det organ som genomför finansieringsinstrumentet. 11. slutmottagare: en juridisk eller fysisk person som tar emot ekonomiskt stöd från ett finansieringsinstrument. 12. statligt stöd: stöd enligt artikel 107.1 i fördraget, som i denna förordning ska anses omfatta även stöd av mindre betydelse enligt förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse[19], kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 december 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter[20] samt kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 av den 24 juli 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom fiskerisektorn och om ändring av förordning (EG) nr 1860/2004[21]. 13. genomförd insats: en insats som har byggts färdigt eller genomförts fullt ut, och för vilken stödmottagarna genomfört alla utbetalningar och mottagit motsvarande offentliga bidrag. 14. offentligt stöd: ekonomiskt stöd för att finansiera en insats som kommer från nationella, regionala eller lokala myndigheters budget, från unionens budget för GSR-fonderna, från offentligrättsliga organs budget eller från budgeten för en sammanslutning av myndigheter eller offentligrättsliga organ. 15. offentligrättsligt organ: ett organ som är offentligträttsligt organiserat enligt artikel 1.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG[22] eller en europeisk gruppering för territoriellt samarbete (nedan kallad gruppering) som bildats i enlighet med Europaparlaments och rådets förordning (EG) nr 1082/2006[23], oavsett om grupperingen enligt relevanta nationella genomförandebestämmelser anses vara ett offentligrättsligt eller ett privaträttsligt organ. 16. dokument: ett papper eller ett elektroniskt medium med information som är relevant i samband med denna förordning. 17. förmedlande organ: ett offentligt eller privat organ som en förvaltningsmyndighet eller en attesterande myndighet ansvarar för eller som utför uppgifter för en sådan myndighets räkning gentemot stödmottagare som genomför insatser. 18. lokal utvecklingsstrategi: en sammanhängande uppsättning insatser som svarar mot lokala mål och behov, som bidrar till att uppnå unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och som genomförs i partnerskap på lämplig nivå. 19. löpande avslutande: avslutande av insatser till följd av det årliga räkenskapsavslutandet och före avslutandet av hela programmet. 20. partnerskapsavtal: ett dokument som utarbetats av medlemsstaten tillsammans med partner i enlighet med principen om flernivåstyre; i dokumentet anges medlemsstatens strategi, prioriteringar och arrangemang för att använda GSR-fonderna på ett effektivt sätt som bidrar till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla; dokumentet godkänns av kommissionen efter bedömning och dialog med medlemsstaten. 21. regionkategori: regionerna delas in i ”mindre utvecklade regioner”, ”övergångsregioner” och ”mer utvecklade regioner” i enlighet med artikel 82.2. 22. begäran om utbetalning: en ansökan om utbetalning eller en utgiftsdeklaration som medlemsstaten lämnar in till kommissionen. 23. EIB: Europeiska investeringsbanken, Europeiska investeringsfonden eller dotterbolag till Europeiska investeringsbanken. 24. små och medelstora företag: mikroföretag och små och medelstora företag i enlighet med kommissionens rekommendation 2003/361/EG eller dess senare ändringar. 25. räkenskapsår: i del tre avses perioden 1 juli–30 juni, utom för det första räkenskapsåret, som omfattar perioden från den första dagen då utgifterna är stödberättigande till den 30 juni 2015, och det sista räkenskapsåret som omfattar perioden 1 juli 2022–30 juni 2023. 26. budgetår: i del tre avses perioden 1 januari–31 december. DEL TVÅ GEMENSAMMA BESTÄMMELSER FÖR GSR-FONDERNA AVDELNING I Principer för unionens stöd till GSR-fonderna Artikel 3 Tillämpningsområde Bestämmelserna i denna del ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i del tre. Artikel 4 Allmänna principer 1. GSR-fonderna ska genom fleråriga program tillhandahålla stöd som kompletterar nationella, regionala och lokala insatser, för att bidra till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, med hänsyn till de integrerade riktlinjerna, de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget samt de relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget. 2. Kommissionen och medlemsstaterna ska se till att stödet från GSR-fonderna är förenligt med unionens politik och prioriteringar och att det kompletterar unionens övriga instrument. 3. Stödet från GSR-fonderna ska genomföras i nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. 4. Medlemsstaterna och de myndigheter som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska ansvara för genomförandet av programmen och genomföra sina uppgifter enligt denna förordning och de fondspecifika bestämmelserna på lämplig territoriell nivå, i överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga och finansiella ram samt med denna förordning och de fondspecifika bestämmelserna. 5. Bestämmelserna för genomförandet och användningen av GSR-fonderna, särskilt de ekonomiska och administrativa medel som krävs för genomförandet av GSR-fonderna, när det gäller rapportering, utvärdering, förvaltning och kontroll, ska stå i proportion till det stöd som anslagits. 6. Kommissionen och medlemsstaterna ska, i enlighet med sina respektive ansvarsområden, säkra samordningen mellan GSR-fonderna och med unionens övriga politikområden och instrument, även när det gäller unionens yttre åtgärder. 7. Den del av unionens budget som anslås till GSR-fonderna ska genomföras inom ramen för delad förvaltning mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 53 b i budgetförordningen, med undantag av det stöd från Sammanhållningsfonden som överförs till Fonden för ett sammanlänkat Europa i enlighet med artikel 84.4, innovativa åtgärder på kommissionens initiativ enligt artikel 9 i Eruf-förordningen och tekniskt stöd på kommissionens initiativ. 8. Kommissionen och medlemsstaterna ska tillämpa principen om sund ekonomisk förvaltning i enlighet med artikel 27 i budgetförordningen. 9. Kommissionen och medlemsstaterna ska säkerställa att GSR-fonderna fungerar effektivt, framför allt genom övervakning, rapportering och utvärdering. 10. Kommissionen och medlemsstaterna ska utföra sina respektive uppgifter när det gäller GSR-fonderna på så sätt att den administrativa bördan för stödmottagarna minskas. Artikel 5 Partnerskap och flernivåstyre 1. För partnerskapsavtalet och för varje program ska medlemsstaten organisera ett partnerskap med följande deltagare: a) Behöriga regionala, lokala och andra myndigheter. b) Näringslivets och arbetsmarknadens organisationer. c) Företrädare för civilsamhället, även miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organisationer som arbetar för icke-diskriminering och jämställdhet. 2. Enligt principen om flernivåstyre ska medlemsstaterna låta partnerna delta i utarbetandet av partnerskapsavtal och lägesrapporter samt i utformning, genomförande, övervakning och utvärdering av programmen. Partnerna ska delta i övervakningskommittéerna för de programmen. 3. Kommissionen ska vara bemyndigad att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att föreskriva en europeisk uppförandekod, som ska innehålla mål och kriterier för att stödja genomförandet av partnerskapen och underlätta spridningen av information, erfarenheter, resultat och god praxis mellan medlemsstaterna. 4. För varje GSR-fond ska kommissionen minst en gång om året samråda med de organisationer som företräder partnerna på unionsnivå om genomförandet av stödet från GSR-fonderna. Artikel 6 Förenlighet med unionslagstiftning och nationell lagstiftning Insatser som finansieras av GSR-fonderna ska vara förenliga med tillämplig unionslagstiftning och med nationell lagstiftning. Artikel 7 Jämställdhet och icke-diskriminering Medlemsstaterna och kommissionen ska se till att främja jämställdhet och integrering av jämställdhetsperspektivet när programmen förbereds och genomförs. Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra varje form av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning i samband med förberedelser inför och genomförandet av programmen. Artikel 8 Hållbar utveckling Målen för GSR-fonderna bör eftersträvas inom ramen för hållbar utveckling och unionens mål att skydda och förbättra miljön i enlighet med artikel 11 i fördraget, med hänsyn tagen till principen att den som förorenar ska betala. Medlemsstaterna och kommissionen ska se till att miljöskyddskrav, resurseffektivitet, begränsning av och anpassning till klimatförändringar, motståndskraften mot katastrofer samt riskförebyggande och riskhantering främjas i samband med förberedelser och genomförande av partnerskapsavtalen och programmen. Medlemsstaterna ska tillhandahålla information om stödet till klimatförändringsmålen på ett sätt som kommissionen bestämmer. Kommissionen ska anta en metod för detta genom en genomförandeakt. Genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 143. AVDELNING II STRATEGI KAPITEL I Tematiska mål för GSR-fonderna och en gemensam strategisk ram Artikel 9 Tematiska mål Varje GSR-fond ska stödja följande tematiska mål i enlighet med sitt uppdrag för att bidra till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla: 1. Att stärka forskning, teknisk utveckling och innovation. 2. Att öka tillgången till, användningen av och kvaliteten på informations- och kommunikationsteknik. 3. Att öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag, inom jordbruket (för EJFLU) samt inom fiske och vattenbruk (för EHFF). 4. Att stödja övergången till en koldioxidsnål ekonomi inom alla sektorer. 5. Att främja anpassning, riskförebyggande och riskhantering i samband med klimatförändringar. 6. Att skydda miljön och främja en hållbar användning av resurser. 7. Att främja hållbara transporter och få bort flaskhalsar i viktig nätinfrastruktur. 8. Att främja sysselsättning och arbetskraftens rörlighet. 9. Att främja social inkludering och bekämpa fattigdom. 10. Att investera i utbildning, färdigheter och livslångt lärande. 11. Att förbättra den institutionella kapacitet och effektiviteten hos den offentliga förvaltningen. De tematiska målen ska omsättas i prioriteringar som är specifika för varje GSR-fond och de ska fastställas i de fondspecifika bestämmelserna. Artikel 10 En gemensam strategisk ram För att främja en harmonisk, balanserad och hållbar utveckling av unionen måste en gemensam strategisk ram ge programplaneringen en tydlig strategisk riktning och underlätta den sektorsvisa och territoriella samordningen av unionens insatser genom GSR-fonderna och med andra relevanta politikområden och instrument inom unionen, i enlighet med målen för unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla omsätta unionens mål i strategin för en smart och hållbar tillväxt för alla i nyckelåtgärder för GSR-fonderna. Artikel 11 Innehåll I den gemensamma strategiska ramen ska följande fastställas: fa) Mekanismer för att säkerställa Sätt att uppnå att programplaneringen i GSR-fonderna är enhetlig och samstämmig med de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget och med relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget. eb) Samordningsmekanismer mellan GSR-fonderna och med unionens andra relevanta politikområden och instrument, inklusive externa samarbetsinstrument. c) Övergripande principer och genomgående mål för genomförandet av GSR-fonderna. bd) Sätt att ta itu med De viktigaste territoriella utmaningarna och åtgärder för att främja en integrerad strategi som avspeglar som GSR-fonderna ska ägna sig åt för stads-, landsbygds-, kust- och fiskeriområdenas roll samt de specifika utmaningarna för regioner med särskilda territoriella drag som avses i artiklarna 174 och 349 i fördraget. ae) För varje tematiskt mål, de nyckelåtgärder tänkbara åtgärder med högt europeiskt mervärde som ska få stöd från varje GSR-fond och principerna för genomförandet. df) Prioriterade områden Prioriteringar för samarbetsverksamhet samarbete inom var och en av för GSR-fonderna, där så är relevant med hänsyn till makroregionala strategier och havsområdesstrategier. Artikel 12 Antagande och översyn De delar av Kommissionen ska ha befogenhet att anta en delegerad akt i enlighet med artikel 142 om den gemensamma strategiska ramen som rör enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik, samordningsmekanismerna mellan GSR-fonderna och med unionens andra relevanta politikområden och instrument, de övergripande principerna och de genomgående målen samt sätten att ta itu med territoriella utmaningar fastställs i bilaga Iinom tre månader efter det att denna förordning antagits. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att fastställa de särskilda delar av den gemensamma strategiska ramen som rör tänkbara åtgärder med högt europeiskt mervärde och principer för genomförandet av varje tematiskt mål samt prioriteringar för samarbete. Vid större ändringar i unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla ska kommissionen se över den gemensamma strategiska ramen och vid behov anta ändringar till bilaga I en ny version av den gemensamma strategiska ramen genom delegerade akter en delegerad akt i enlighet med artikel 142. Inom sex månader efter det att en ny version av den gemensamma strategiska ramen har antagits ska medlemsstaterna föreslå ändringar av sina partnerskapskontrakt och operativa program om det behövs för att de ska överensstämma med den nya versionen av ramen. KAPITEL II Partnerskapsavtal Artikel 13 Utarbetande av partnerskapsavtalet 1. Varje medlemsstat ska utarbeta ett partnerskapsavtal för perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 2. Medlemsstaterna ska upprätta partnerskapsavtalet i samarbete med de partner som avses i artikel 5. Partnerskapsavtalet ska utarbetas i dialog med kommissionen. 3. Partnerskapsavtalet ska omfatta allt stöd från GSR-fonderna i medlemsstaten. 4. Varje medlemsstat ska överlämna sitt partnerskapsavtal till kommissionen inom tre månader efter det att den gemensamma strategiska ramen har antagits. Artikel 14 Partnerskapsavtalets innehåll Partnerskapsavtalet ska innehålla följande: a) Bestämmelser som säkerställer att avtalet överensstämmer med unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, inklusive följande: i) En analys av skillnader och utvecklingsbehov med hänvisning till de tematiska målen, och nyckelåtgärder som fastställs i den gemensamma strategiska ramen samt de mål som anges i de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget och de relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget. ii) En sammanfattande analys av förhandsutvärderingarna av programmen som motiverar urvalet av tematiska mål samt en vägledande fördelning av GSR-fondernas bidrag. iii) För varje tematiskt mål, en sammanfattning av de viktigaste resultaten som förväntas för var och en av GSR-fonderna. iv) En vägledande fördelning av unionens stöd per tematiskt mål på nationell nivå för var och en av GSR-fonderna, samt det preliminära sammanlagda stödbeloppet för klimatförändringsmål. v) De viktigaste prioriterade områdena för samarbete, där så är relevant med hänsyn till makroregionala strategier och havsområdesstrategier. vi) Övergripande principer och mål för genomförandet av GSR-fonderna. vii) Förteckningen över program inom Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden, utom program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete, samt inom EJFLU och EHFF, med preliminära anslag per fond och per år. b) Ett integrerat tillvägagångssätt vid territoriell utveckling som stöds av GSR-fonderna, där följande anges: i) Mekanismer på nationell och regional nivå för samordningen mellan GSR-fonderna och andra finansieringsinstrument på unionsnivå och nationell nivå samt med EIB. ii) Bestämmelser för att säkerställa en integrerad användning av GSR-fonderna för den territoriella utvecklingen av stads-, landsbygds- och kustområden, områden som är beroende av fiske och regioner med särskilda territoriella drag, särskilt genomförandebestämmelserna för artiklarna 28, 29 och 99; när så är lämpligt ska dessa åtföljas av en förteckning över städer som ska delta i den plattform för stadsutveckling som avses i artikel 7 i Eruf-förordningen. c) Ett integrerat tillvägagångssätt för att hantera särskilda behov i områden med störst fattigdom eller hos målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller utestängning, med särskilt beaktande av marginaliserade befolkningsgrupper, och om lämpligt med preliminära finansiella anslag för de relevanta GSR-fonderna. d) Bestämmelser för att säkerställa ett effektivt genomförande, inklusive följande: i) En konsoliderad tabell med de mål och delmål som fastställts inom programmen för de resultatramar som avses i artikel 19.1, tillsammans med metoderna och mekanismen för att säkerställa överensstämmelse mellan de olika programmen och GSR-fonderna. ii) En sammanfattning av bedömningen av hur förhandsvillkoren har uppfyllts och av de åtgärder som ska vidtas på nationell och regional nivå, samt en tidsplan för genomförandet i de fall då förhandsvillkoren inte är uppfyllda. iii) De uppgifter som krävs för en förhandskontroll av överensstämmelsen med additionalitetsreglerna, så som de fastställs i del tre av denna förordning. iv) De åtgärder som vidtagits för att engagera partnerna och deras roll i utarbetandet av partnerskapsavtalet och framstegsrapporten enligt definitionen i artikel 46 i denna förordning. e) Bestämmelser för att säkerställa ett effektivt genomförande av GSR-fonderna, inklusive följande: i) En bedömning av om det finns behov av att förbättra den administrativa kapaciteten hos myndigheterna och där så är relevant stödmottagarna, samt åtgärder som ska vidtas av denna anledning. ii) En sammanfattning av de åtgärder som planeras och motsvarande mål i programmen för att minska den administrativa bördan för stödmottagarna. iii) En bedömning av befintliga system för elektroniskt datautbyte, och planerade åtgärder för att allt utbyte av information mellan stödmottagare och de myndigheter som ansvarar för förvaltning och kontroll av programmen ska kunna genomföras helt och hållet på elektronisk väg. Artikel 15 Antagande och ändring av partnerskapsavtalet 1. Kommissionen ska, med beaktande av förhandsutvärderingarna av programmen, bedöma om partnerskapsavtalet överensstämmer med denna förordning, med den gemensamma strategiska ramen samt med de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget och de rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget, och den ska framföra sina synpunkter inom tre månader efter det att partnerskapsavtalet lämnas in. Medlemsstaten ska tillhandahålla alla ytterligare uppgifter som behövs och om nödvändigt revidera partnerskapsavtalet. 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta ett beslut om godkännande av partnerskapsavtalet inom sex månader efter det att avtalet lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning att eventuella synpunkter från kommissionens beaktats på ett tillfredsställande sätt. Partnerskapsavtalen ska träda i kraft tidigast den 1 januari 2014. 3. Om en medlemsstat föreslår en ändring av partnerskapsavtalet ska kommissionen göra en bedömning i enlighet med punkt 1 och om nödvändigt anta ett beslut genom genomförandeakter om godkännande av ändringen. KAPITEL III Tematisk koncentration, förhandsvillkor och resultatöversyn Artikel 16 Tematisk koncentration Medlemsstaterna ska, i enlighet med de fondspecifika bestämmelserna koncentrera sitt stöd till de insatser som tillför det största mervärdet i förhållande till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, och samtidigt tackla de utmaningar som identifieras i de landsspecifika rekommendationerna enligt artikel 121.2 i fördraget och de rådsrekommendationer som antagits enligt artikel 148.4 i fördraget, samt beakta nationella och regionala behov. Artikel 17 Förhandsvillkor 5. Förhandsvillkoren ska fastställas för varje GSR-fond i de fondspecifika bestämmelserna. 6. Medlemsstaterna ska bedöma om de relevanta förhandsvillkoren är uppfyllda. 7. Om förhandsvillkoren inte är uppfyllda den dag då partnerskapsavtalet lämnas in ska medlemsstaterna i partnerskapsavtalet sammanfatta de åtgärder som ska vidtas på nationell eller regional nivå och ange en tidsplan för åtgärderna, för att säkerställa att villkoren är uppfyllda inom två år efter det att partnerskapsavtalen antagits, dock senast den 31 december 2016. 8. Medlemsstaterna ska i detalj ange de åtgärder som behövs för att uppfylla förhandsvillkoren, samt en tidsplan för dessa, i de relevanta programmen. 9. Kommissionen ska bedöma de uppgifter den fått om hur förhandsvillkoren uppfylls i samband med sin bedömning av partnerskapsavtalen och programmen. Den kan, när den antar ett program, besluta om att helt eller delvis ställa in de mellanliggande utbetalningarna till ett program i väntan på att åtgärderna för att uppfylla förhandsvillkoren genomförts på ett tillfredsställande sätt. Om åtgärderna för att uppfylla förhandsvillkoren inte är genomförda när den tidsfrist som anges i programmet löper ut ska detta utgöra en grund för kommissionen för att ställa in betalningarna. 10. Punkterna 1–5 ska inte gälla för programmen inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. Artikel 18 Resultatreserv Fem procent av de medel som anslagits till varje GSR-fond och medlemsstat, med undantag av de medel som anslagits till målet Europeiskt territoriellt samarbete och till avdelning V i EHFF-förordningen, ska utgöra en resultatreserv som ska anslås i enlighet med artikel 20. Artikel 19 Resultatöversyn 1. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna se över resultaten av programmen i varje medlemsstat under 2017 och 2019, med hänvisning till de resultatramar som anges i respektive partnerskapsavtal och program. Hur resultatramen ska fastställas anges i bilaga I. 2. Vid översynen ska man undersöka hur man uppnått delmålen i programmen när det gäller prioriteringarna, på grundval av uppgifter och bedömningar i de lägesrapporter som medlemsstaterna lämnar in 2017 och 2019. Artikel 20 Tilldelning av resultatreserven 1. Om resultatöversynen 2017 visar att man inom en prioritering inom ett program inte har uppnått delmålen för 2016 ska kommissionen lämna rekommendationer till den berörda medlemsstaten. 2. På grundval av översynen 2019 ska kommissionen anta ett beslut genom genomförandeakter för att för varje GSR-fond och medlemsstat fastställa för vilka program och prioriteringar som delmålen uppnåtts. Medlemsstaten ska föreslå en tilldelning av resultatreserven för de program och prioriteringar som anges i det kommissionsbeslutet. Kommissionen ska godkänna ändringar av de berörda programmen i enlighet med artikel 26. Om en medlemsstat inte lämnar in uppgifter i enlighet med artikel 46.2 och 46.3 ska resultatreserven för de berörda programmen eller prioriteringarna inte anslås. 3. Om det vid en resultatöversyn framgår att man inom en prioritering har misslyckats med att uppnå de delmål som anges i resultatramen kan kommissionen helt eller delvis ställa in en mellanliggande utbetalning till en prioritering inom ett program i enlighet med det förfarande som fastställs i de fondspecifika bestämmelserna. 4. Om kommissionen utifrån en granskning av den slutliga genomföranderapporten för programmet fastställer att man allvarligt misslyckats med att uppnå målen i resultatramen, kan den göra finansiella korrigeringar för de berörda prioriteringarna i enlighet med de fondspecifika bestämmelserna. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att fastsälla kriterier och metoder för att avgöra hur omfattande finansiella korrigeringar som ska göras. 5. Punkt 2 ska inte gälla för program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete eller för avdelning V i EHFF-förordningen. KAPITEL IV Makroekonomiska villkor Artikel 21 Villkor kopplade till samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik 1. Kommissionen kan begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sitt partnerskapsavtal och relevanta program när så krävs för att uppnå något av följande syften: a) Att stödja genomförandet av en rådsrekommendation, som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i enlighet med artiklarna 121.2 och/eller 148.4 i fördraget, eller för att stödja genomförandet av åtgärder som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i enlighet med artikel 136.1 i fördraget. b) Att stödja genomförandet av en rådsrekommendation som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i enlighet med artikel 126.7 i fördraget. c) Att stödja genomförandet av en rådsrekommendation som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i enlighet med artikel 7.2 i förordning (EU) nr …/2011 [om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser], under förutsättning att dessa ändringar anses nödvändiga för att korrigera de makroekonomiska obalanserna]. d) Att maximera de tillgängliga GSR-medlens effekt på tillväxt och konkurrenskraft i enlighet med punkt 4, om en medlemsstat uppfyller något av följande villkor: i) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd från unionen i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010. ii) Medlemsstaten får medelfristigt ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002[24]. iii) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd i form av ett ESM-lån i enlighet med fördraget om inrättande av den europeiska stabilitetsmekanismen. 2. Medlemsstaten ska lämna in ett förslag om ändring av partnerskapsavtalet och relevanta program inom en månad. Kommissionen ska lämna eventuella synpunkter inom en månad från det att ändringarna lämnats in, och i sådana fall ska medlemsstaten lämna in sitt förslag på nytt inom en månad. 3. Om kommissionen inte har lämnat några synpunkter eller om synpunkterna beaktats på ett tillfredsställande sätt ska kommissionen utan omotiverat dröjsmål anta ett beslut om godkännande av ändringarna till partnerskapsavtalet och relevanta program. 4. När medlemsstaten får ekonomiskt stöd i enlighet med punkt 1 d som är kopplat till ett saneringsprogram kan kommissionen genom undantag från punkt 1 ändra partnerskapsavtalet och programmen utan något förslag från medlemsstaten, i syfte att maximera de tillgängliga GSR-medlens effekt på tillväxt och konkurrenskraft. För att säkerställa ett effektivt genomförande av partnerskapsavtalet och relevanta program ska kommissionen delta i förvaltningen av dem enligt vad som anges i saneringsprogrammet eller i det samförståndsavtal som undertecknats med den berörda medlemsstaten. 5. Om en medlemsstat underlåter att svara på den begäran från kommissionen som avses i punkt 1 eller inte svarar på ett tillfredsställande sätt inom en månad efter att kommissionen lämnat de synpunkter som avses i punkt 2 får kommissionen inom tre månader efter att ha lämnat sina synpunkter anta ett beslut genom genomförandeakter om att helt eller delvis ställa in utbetalningarna till de berörda programmen. 6. Kommissionen ska genom genomförandeakter helt eller delvis ställa in betalningarna och åtagandena för de berörda programmen i följande fall: a) Rådet beslutar att medlemsstaten inte uppfyller de särskilda åtgärder som rådet fastställt i enlighet med artikel 136.1 i fördraget. b) Rådet beslutar i enlighet med artikel 126.8 eller 126.11 i fördraget att medlemsstaten inte har vidtagit effektiva åtgärder för att korrigera sitt alltför stora underskott. c) Rådet drar slutsatsen i enlighet med artikel 8.3 i förordning (EU) nr […]/2011 [om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser] att medlemsstaten vid två på varandra följande tillfällen inte har lämnat in en tillräcklig plan för korrigerande åtgärder eller rådet antar ett beslut om bristande uppfyllelse i enlighet med artikel 10.4 i den förordningen. d) Kommissionen drar slutsatsen att medlemsstaten inte har vidtagit åtgärder för att genomföra det saneringsprogram som avses i rådets förordning (EU) nr 407/2010 eller rådets förordning (EG) nr 332/2002 och beslutar följaktligen att inte tillåta utbetalningen av det ekonomiska stöd som beviljats medlemsstaten. e) Styrelsen för den europeiska stabilitetsmekanismen drar slutsatsen att villkoren för ekonomiskt stöd från ESM i form av ESM-lån till medlemsstaten i fråga inte uppfyllts och beslutar följaktligen att inte betala ut det stabilitetsstöd som beviljats. 7. När kommissionen beslutar att helt eller delvis ställa in utbetalningarna eller åtagandena i enlighet med punkterna 5 respektive 6 ska kommissionen se till att inställandet är proportionerligt och effektivt med hänsyn till de ekonomiska och sociala förhållandena i den berörda medlemsstaten, samt att principen om likabehandling av medlemsstaterna följs, särskilt när det gäller hur den berörda medlemsstatens ekonomi påverkas. 8. Kommissionen ska utan dröjsmål häva inställandet av utbetalningar och åtaganden om medlemsstaten föreslår ändringar av partnerskapsavtalet och relevanta program enligt vad kommissionen begärt och om kommissionen godkänner ändringarna, samt om något av följande villkor uppfylls: a) Rådet har beslutat att medlemsstaten genomfört de särskilda åtgärder som rådet fastställt i enlighet med artikel 136.1 i fördraget. b) Förfarandet vid alltför stora underskott hålls vilande i enlighet med artikel 9 i förordning (EC) nr 1467/97 eller rådet har beslutat i enlighet med artikel 126.12 i fördraget att upphäva beslutet om att ett alltför stort överskott föreligger. c) Rådet har godkänt den plan för korrigerande åtgärder som den berörda medlemsstaten har lämnat in i enlighet med artikel 8.2 i förordning (EU) nr […] [förordningen om förfarandet vid alltför stora obalanser] eller förfarandet vid alltför stora obalanser hålls vilande i enlighet med artikel 10.5 i den förordningen eller rådet har avslutat förfarandet vid alltför stora obalanser i enlighet med artikel 11 i den förordningen. d) Kommissionen har dragit slutsatsen att medlemsstaten har vidtagit åtgärder för att genomföra det saneringsprogram som avses i rådets förordning (EU) nr 407/2010 eller rådets förordning (EG) nr 332/2002 och har därför tillåtit utbetalningen av det ekonomiska stöd som beviljats medlemsstaten. e) Styrelsen för den europeiska stabilitetsmekanismen har dragit slutsatsen att villkoren för ekonomiskt stöd i form av ESM-lån till medlemsstaten i fråga har uppfyllts och har därför beslutat att betala ut det stabilitetsstöd som beviljats. Samtidigt ska rådet på förslag av kommissionen besluta att ombudgetera de inställda åtagandena i enlighet med artikel 8 i rådets förordning (EU) nr […] om den fleråriga budgetramen för 2014–2020. Artikel 22 Ökade utbetalningar för medlemsstater med tillfälliga budgetproblem 1. På begäran av en medlemsstat kan mellanliggande utbetalningar och utbetalningar av slutsaldot ökas med tio procentenheter över den samfinansieringssats som gäller för varje prioritering inom Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden och för varje åtgärd inom EJFLU och EHFF. Den höjda samfinansieringsgraden, som inte får överstiga 100 %, ska gälla för betalningsansökningar som hänför sig till den räkenskapsperiod då medlemsstaten lämnade in sin ansökan och under efterföljande perioder då medlemsstaten uppfyller något av följande villkor: a) Den berörda medlemsstaten har infört euron och får makrofinansiellt stöd från unionen i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010[25]. b) Den berörda medlemsstaten har inte infört euron och får medelfristigt ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning (EC) nr 332/2002[26]. c) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd i enlighet med fördraget om inrättande av den europeiska stabilitetsmekanismen, som undertecknades den 11 juli 2011. Det första stycket ska inte tillämpas på program inom ETS-förordningen. 2. Utan hinder av vad som sägs i punkt 1 får unionens stöd genom mellanliggande betalningar och utbetalningar av slutsaldo inte vara högre än det offentliga stödet och det maximala stödbeloppet från GSR-fonderna för varje prioritering inom Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden och för varje åtgärd inom EJFLU och EHFF, i enlighet med kommissionens beslut om godkännande av programmet. AVDELNING III PROGRAMPLANERING KAPITEL I Allmänna bestämmelser för GSR-fonderna Artikel 23 Utformning av programmen 1. GSR-fonderna ska genomföras genom program i enlighet med partnerskapsavtalen. Varje program ska omfatta perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 2. Programmen ska upprättas av medlemsstaterna eller av en myndighet de utser, i samarbete med partnerna. 3. Medlemsstaterna ska lämna in programmen samtidigt med partnerskapsavtalen, med undantag av program inom Europeiskt territoriellt samarbete som ska lämnas in inom sex månader efter godkännandet av den gemensamma strategiska ramen. Alla program ska åtföljas av den förhandsutvärdering som avses i artikel 48. Artikel 24 Programmens innehåll 1. Alla program ska innehålla en strategi för hur programmet ska bidra till unionens strategi för smart och hållbar utveckling för alla, som överensstämmer med den gemensamma strategiska ramen och partnerskapsavtalet. Alla program ska innehålla arrangemang för hur GSR-fonderna kan genomföras på ett effektivt och samordnat sätt, samt åtgärder för att minska stödmottagarnas administrativa börda. 2. Alla program ska innehålla prioriteringar, med särskilda mål, anslagen för ekonomiskt stöd från GSR-fonderna och motsvarande nationell samfinansiering. 3. För varje prioritering ska man ange indikatorer för att bedöma hur genomförandet av program framskrider mot måluppfyllelsen, och dessa ska ligga till grund för övervakning, bedömning och resultatöversyn. Följande ska ingå: a) Finansiella indikatorer för anslagna utgifter. b) Utfallsindikatorer för de insatser som får stöd. c) Resultatindikatorer för prioriteringen. För varje GSR-fond ska man i de fondspecifika bestämmelserna fastställa gemensamma indikatorer och man kan också föreskriva om programspecifika indikatorer. 4. Alla program, utom de som endast omfattar tekniskt stöd, ska innehålla en beskrivning av åtgärder för att beakta principerna i artiklarna 7 och 8. 5. Alla program, utom de där det tekniska stödet genomförs inom ett särskilt program, ska innehålla det preliminära stödbelopp som ska användas för klimatförändringsmål. 6. Medlemsstaterna ska utarbeta programmet enligt de fondspecifika bestämmelserna. Artikel 25 Antagande av program 1. Kommissionen ska, med beaktande av förhandsbedömningen, bedöma hur programmen överensstämmer med denna förordning och med de fondspecifika bestämmelserna samt om de effektivt bidrar till de tematiska målen och unionens prioriteringar för varje GSR-fond, det gemensamma strategiska ramverket, partnerskapsavtalet, de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget och de rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget. I bedömningen ska man särskilt beakta programstrategins lämplighet, motsvarande mål, indikatorer och fördelningen av budgetmedel. 2. Kommissionen ska framföra sina synpunkter inom tre månader efter det att programmet lämnats in. Medlemsstaten ska förse kommissionen med alla ytterligare uppgifter som behövs och om nödvändigt revidera förslaget till program. 3. I enlighet med de fondspecifika bestämmelserna ska kommissionen godkänna varje program inom sex månader efter det att det formellt lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning av att eventuella synpunkter från kommissionen har beaktats på ett tillfredsställande sätt, men inte före den 1 januari 2014 eller innan kommissionen antagit ett beslut om godkännande av partnerskapsavtalet. Artikel 26 Ändring av program 1. Ansökningar om ändringar av program som lämnats in av en medlemsstat ska vara väl underbyggda och ska särskilt ange hur ändringarna förväntas påverka unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och de särskilda målen i programmet, med beaktande av den gemensamma strategiska ramen och partnerskapsavtalet. De ska åtföljas av det ändrade programmet och i förekommande fall av det ändrade partnerskapsavtalet. Vid ändringar av program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete ska det relevanta partnerskapsavtalet inte ändras. 2. Kommissionen ska bedöma de uppgifter som lämnats in i enlighet med punkt 1, med beaktande av medlemsstatens motivering. Kommissionen kan komma med synpunkter och medlemsstaten ska förse kommissionen med alla nödvändiga kompletterande uppgifter. I enlighet med de fondspecifika bestämmelserna ska kommissionen godkänna ansökningar om ändring av ett program senast fem månader efter det att ansökningen lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning av att kommissionens synpunkter beaktats på ett tillfredsställande sätt. Om det behövs ska kommissionen samtidigt ändra beslutet om godkännande av partnerskapsavtalet, i enlighet med artikel 15.3. Artikel 27 Deltagande av Europeiska investeringsbanken 1. EIB kan, på medlemsstaternas begäran, delta i utarbetandet av partnerskapsavtalet samt i förberedelserna av insatserna, särskilt större projekt, finansieringsinstrument och offentlig-privata partnerskap. 2. Kommissionen kan samråda med EIB innan den antar partnerskapsavtalet eller programmen. 3. Kommissionen kan begära att EIB granskar den tekniska kvaliteten och den ekonomiska och finansiella bärkraften hos större projekt och att banken bistår kommissionen vid genomförandet eller utvecklingen av finansieringsinstrument. 4. När kommissionen genomför bestämmelserna i denna förordning kan den bevilja bidrag eller tjänstekontrakt till EIB, vilka omfattar initiativ som genomförs i ett flerårigt perspektiv. Unionens budgetåtaganden för dessa bidrag eller tjänstekontrakt ska göras årligen. KAPITEL II Lokalt ledd utveckling Artikel 28 Lokalt ledd utveckling 1. Lokalt ledd utveckling, som valts till Leaders strategi för lokal utveckling inom EJFLU, ska a) vara inriktad på specifika subregionala territorier, b) ledas av lokala aktionsgrupper som består av företrädare för offentliga och privata lokala socioekonomiska intressegrupper och där varken den offentliga sektorn eller någon enskild intressegrupp får ha mer än 49 % av rösterna, c) genomföras genom integrerade och sektorsövergripande områdesbaserade lokala utvecklingsstrategier, samt d) utformas med hänsyn till lokala behov och möjligheter samt omfatta innovativa drag i det lokala sammanhanget, nätverksarbete samt, när så är möjligt, samarbete. 2. GSR-fondernas stöd till lokal utveckling ska vara konsekvent och samordnas fonderna emellan. Detta ska säkerställas bl.a. genom samordnat kapacitetsbyggande, urval, godkännande samt finansiering av lokala utvecklingsstrategier och lokala utvecklingsgrupper. 3. När den urvalskommitté för lokala utvecklingsstrategier som inrättats i enlighet med artikel 29.3 fastställer att genomförandet av den utvalda lokala utvecklingsstrategin kräver stöd från mer än en fond kan en samordnande fond utses. 4. När en samordnande fond utsetts ska löpande kostnader, ledningsfunktioner och nätverksaktiviteter för den lokala utvecklingsstrategin finansieras enbart av den fonden. 5. Lokal utveckling som stöds av GSR-fonderna ska genomföras enligt en eller flera av programmets prioriteringar. Artikel 29 Lokala utvecklingsstrategier 1. En lokal utvecklingsstrategi ska innehålla åtminstone följande delar: a) Uppgifter om område och befolkning som omfattas av strategin. b) En analys av områdets utvecklingsbehov och möjligheter, inklusive en analys av starka och svaga sidor, möjligheter och hot. c) En beskrivning av strategin och dess mål, en beskrivning av på vilket sätt strategin är integrerad och innovativ samt en hierarki av mål, inklusive tydliga och mätbara mål för utfall eller resultat. Strategin ska överensstämma med relevanta program inom samtliga berörda GSR-fonder. d) En beskrivning av hur lokalsamhället ska göras delaktigt i utvecklingen av strategin. e) En handlingsplan som visar hur målen omsätts i åtgärder. f) En beskrivning av förvaltnings- och övervakningsbestämmelserna för strategin, som visar att den lokala aktionsgruppen har kapacitet att genomföra strategin, samt en beskrivning av de särskilda bestämmelserna om utvärdering. g) Strategins finansieringsplan, inklusive planerade anslag från var och en av GSR-fonderna. 2. Medlemsstaterna ska fastställa kriterierna för urvalet av lokala utvecklingsstrategier. De fondspecifika bestämmelserna kan innehålla urvalskriterier. 3. Lokala utvecklingskriterier ska väljas ut av en kommitté som inrättats för detta syfte av relevanta förvaltningsmyndigheter för programmen. 4. Urval och godkännande av alla lokala utvecklingsstrategier ska ha avslutats senast den 31 december 2015. 5. I förvaltningsmyndighetens beslut om godkännande av en lokal utvecklingsstrategi ska anslagen för var och en av GSR-fonderna fastställas. I beslutet ska också anges vilken roll de myndigheter som är ansvariga för genomförandet av relevanta program ska spela i samband med genomförandet av strategin. 6. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 om fastställande av område och befolkning som omfattas av den strategi som avses i punkt 1 a. Artikel 30 Lokala aktionsgrupper 1. Lokala aktionsgrupper ska utforma och genomföra de lokala utvecklingsstrategierna. Medlemsstaterna ska fastställa vilken roll den lokala aktionsgruppen och de myndigheter som är ansvariga för genomförandet av de relevanta programmen ska spela i samband med genomförandet av strategin. 2. Förvaltningsmyndigheten ska s