Ändrat förslag till RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av Eurodac för jämförelse av asylsökandes och vissa andra medborgares i tredje land fingeravtryck i syfte att underlätta genomförandet av Dublinkonventionen

MOTIVERING A. Europaparlamentets yttrande och kommissionens svar Den 18 november 1999 antog Europaparlamentet sitt yttrande om kommissionens förslag till rådets förordning om inrättande av Eurodac för jämförelse av asylsökandes och vissa andra utlänningars fingeravtryck. Parlamentet godkände kommissionens förslag med vissa ändringar. Nedan redogörs för parlamentets ändringsförslag och kommissionens svar på vart och ett av dessa. Användning av uttrycket "utlänning" (ändringsförslag 1). Parlamentet anser att uttrycket "utlänning" har en negativ underton och att uttrycket "medborgare i tredje land" utgör en lämplig ersättning. Kommissionen godtar detta ändringsförslag. Uttrycket "utlänning" är neutralt på vissa språk, men kan ge negativa associationer på andra. Kommissionen har därför ändrat hela förslaget på denna punkt. Vidare har en definition av uttrycket "medborgare i tredje land" tillfogats för att klargöra att rättsakten även omfattar statslösa personer. Förordningens namn: den exklusiva kopplingen till Dublinkonventionen (ändringsförslag 2). Parlamentet anser att förordningens namn bör ändras och innehålla en hänvisning till Dublinkonventionen i syfte att understryka att Eurodac uteslutande är avsedd att underlätta genomförandet av Dublinkonventionen. Kommissionen godtar ändringsförslaget och har ändrat namnet. Minimiåldern för att ta fingeravtryck (ändringsförslag 3, 5, 8 och 10). Parlamentet anser att minimiåldern för att ta fingeravtryck av de personkategorier som omfattas av förordningen skall höjas från 14 till 18 år. Kommissionen inser att parlamentet betraktar detta som en viktig fråga. Kommissionen har emellertid inte godtagit detta ändringsförslag, och påminner om att man inom rådet snarare arbetat för att sänka minimiåldern. Bland de människor som söker internationellt skydd finns olyckligtvis också barn. Rättsakter som är ett svar på sådana migrationsströmmar måste avspegla detta beklagliga faktum. Bestämmelserna bör givetvis innehålla vissa skyddsmekanismer så att fingeravtrycken tas under korrekta former. Kommissionen har därför valt att godta det ändringsförslag från parlamentet som fastslår att fingeravtryck måste tas på ett sätt som är förenligt med Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter. Reglerna om överföring av asylsökande mellan medlemsstaterna, reglernas tillämpning på barn och införandet av särskilda skyddsmekanismer kommer att kunna övervägas ytterligare i samband med kommande förslag om att ersätta Dublinkonventionen med en gemenskapsrättsakt. Radering av uppgifter från den centrala databasen (ändringsförslag 4, 7, 9 och 11). Parlamentet anser att uppgifter om asylsökande och personer som grips vid en yttre gräns skall raderas från den centrala databasen när personerna i fråga har erhållit flyktingstatus eller beviljats en extra eller kompletterande form av skydd eller någon annan rättslig status. Kommissionen har godtagit vissa av dessa ändringsförslag, men inte alla. Kommissionen har godtagit parlamentets ändringsförslag om uppgifter om erkända flyktingar. Artikel 12 i kommissionens ursprungsförslag var en kompromiss. Vissa medlemsstater ansåg att det finns ett problem med personer som har erkänts som flyktingar i en medlemsstat och som sedan reser till en annan medlemsstat och söker asyl där, och de ansåg att Dublinkonventionen skall tillämpas i sådana fall. Andra medlemsstater delade inte denna bedömning. Därför föreslogs att uppgifter om flyktingar skulle blockeras i den centrala databasen, så att statistik skulle kunna sammanställas för att bedöma omfattningen av problemet. Kommissionen föreslår nu ett annat tillvägagångssätt. Om en person som erkänts som flykting i en medlemsstat reser till en annan medlemsstat och söker asyl där, är det troligt att detta beror på att en flykting generellt saknar rätt att vistas i en annan medlemsstat än den i vilken vederbörande erkändes som flykting och beviljades tillstånd för inresa och vistelse. Kommissionen anser att detta problem bör avhjälpas inom ramen för en rättsakt i vilken man anger de omständigheter under vilka en medborgare i tredje land som lagligen vistas i en medlemsstat får vistas i en annan medlemsstat. Kommissionen har därför ändrat förslaget till Eurodacförordning genom att helt stryka den tidigare artikel 12 och genom att formulera om artikel 7 för att klargöra att uppgifter om erkända flyktingar skall raderas. Kommissionen anser inte att det vore lämpligt att föreskriva, att uppgifter om asylsökande skall raderas så fort de har fått någon form av rättslig ställning. Om så vore fallet skulle Eurodacförordningen inte längre omfatta situationer där en asylsökande får rätt att stanna under en kortare tid med någon annan ställning och vid slutet av denna period flyttar till en annan medlemsstat och söker asyl där. Kommissionen vill emellertid erinra om att den i motiveringen till ursprungsförslaget angav, att det vore lämpligt att överväga möjligheten av förtida radering av uppgifter om asylsökande som blivit varaktigt bosatta i en medlemsstat. För närvarande finns det inga gemenskapsregler om varaktig bosättning, men detta spörsmål kommer att behöva tas upp i framtiden. I fråga om personer som grips vid en yttre gräns föreskrevs det redan i kommissionens ursprungsförslag att uppgifter skulle raderas om och när dessa personer erhöll ett uppehållstillstånd. Detta omfattar i praktiken de situationer som parlamentet tar upp. (Den definition av uppehållstillstånd som skall tillämpas enligt vad som nu är artikel 2.3 i förordningen är den ganska vida definitionen i Dublinkonventionen, det vill säga "varje bemyndigande som givits av myndigheterna i en medlemsstat och som tillåter en utlänning att vistas på dess territorium, med undantag för viseringar och beviljanden av uppehållstillstånd under behandlingen av en ansökan om uppehållstillstånd eller en asylansökan".) Men för att detta skall framgå direkt av texten har kommissionen ändrat artikel 10.2 a i förslaget och infört en särskild hänvisning till personer som erkänts som flyktingar eller åtnjuter en subsidiär form av skydd. Tagande av fingeravtryck i enlighet med skyddsbestämmelserna i relevanta internationella konventioner (ändringsförslag 5 och 8). Parlamentet antog ändringsförslag som innebär att fingeravtryck skall tas i enlighet med skyddsbestämmelserna i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter. Kommissionen godtar dessa ändringsförslag och har därför ändrat artiklarna 4.1 och 8.1. Kravet på en tydlig överensstämmelse mellan fingeravtryck (ändringsförslag 6). Ändringsförslag 6 klargör att det krävs en tydlig överensstämmelse mellan fingeravtryck och inte bara att man hittar två uppsättningar fingeravtryck som liknar varandra. Kommissionen kan godta denna princip. Under rådets överläggningar om kommissionens förslag nåddes enighet om att artikel 4.5 skall ändras för att förtydliga att det resultat som sänds till medlemsstaten antingen är en "träff" på en enskild individ eller ett negativt resultat. Kommissionen anser att man genom denna ändring beaktar de farhågor som parlamentet givit uttryck för. Kommissionen anser inte att ordalydelsen i parlamentets ändringsförslag är lämplig, när det sägs att om jämförelsen inte leder till att en tydlig överensstämmelse kan fastställas, skall den medlemsstat som beordrat jämförelsen initiera asylförfarandet. Detta skulle strida mot bestämmelserna i Dublinkonventionen och under vissa omständigheter kunna vara till hinder för familjeåterförening, vilket säkert inte är vad parlamentet avsett. Förbud mot överföring av uppgifter till tredje land eller till andra myndigheter (ändringsförslag 12). Kommissionen tolkar ändringsförslaget så, att det är avsett att hindra två olika former av överföring av uppgifter. För det första att hindra att uppgifter överförs till myndigheterna i asylsökandens ursprungsland. För det andra att hindra uppgifter från att överföras till andra myndigheter inom en medlemsstat vilka inte har till uppgift att genomföra Dublinkonventionen. Kommissionen är ense med parlamentet om bägge målen. När det gäller överföring av uppgifter till tredje land sägs ingenting alls om detta i förordningen, och med tanke på syftet med Eurodac är det mycket svårt att föreställa sig (med ett undantag som nämns nedan) omständigheter under vilka uppgifter från Eurodac skulle kunna överföras till ett tredje land utan att detta bryter mot gemenskapens lagstiftning om skydd av personuppgifter. Kommissionen är medveten om att ursprungstexten inte innehåller någon bestämmelse som uttryckligen förbjuder översändande av uppgifter till tredje land. Denna brist har nu avhjälpts genom införandet av en ny punkt 5 i artikel 14 (artikel 15 i ursprungsförslaget). Den nya punkten innehåller ett särskilt undantag. Kommissionen har nämligen lagt fram en rekommendation om ett rådsbeslut i syfte att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar med Republiken Island och Konungariket Norge om ett avtal om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som skall ansvara för handläggningen av en asylansökan som lämnats in i någon av Europeiska unionens medlemsstater eller i Island eller Norge. I artikel 7 i avtalet med Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket anges uttryckligen att en sådan överenskommelse bör ingås, eftersom bestämmelser om vilken stat som är ansvarig för att pröva asylansökan är en stödåtgärd i samband med avskaffandet av kontroller vid yttre gränser. Eftersom ett avtal med Island och Norge sannolikt kommer att innebära att Eurodacsystemet utvidgas till dessa två länder, har kommissionen ändrat artikel 14 i Eurodacförordningen för att ta hänsyn till detta. När det gäller överföring av uppgifter till andra myndigheter inom en medlemsstat kan konstateras att utgångspunkten i lagstiftningen om skydd av personuppgifter är ändamålsinriktad snarare än institutionell. Med andra ord anges det i lagstiftningen i vilka syften uppgifter får användas och villkoren för deras användning, snarare än vilka myndigheter som får använda uppgifterna. Kommissionen erinrar om att personuppgifter, enligt gällande gemenskapslagstiftning, endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Enligt artikel 1.3 i Eurodacförordningen får fingeravtryck och andra personuppgifter behandlas i Eurodac endast i de syften som anges i artikel 15.1 i Dublinkonventionen. Genom dessa bestämmelser garanteras effektivt att uppgifter från Eurodac inte lagligen kan överföras till en myndighet som inte har till uppgift att genomföra Dublinkonventionen, till exempel en myndighet som enbart sysslar med socialförsäkring. B. Ändringar på grund av utvecklingen sedan kommissionens ursprungsförslag antogs Två ändringar i kommissionens ursprungsförslag till Eurodacförordning har blivit nödvändiga på grund av händelseutvecklingen sedan det antogs av kommissionen den 26 maj 1999: Kommittébestämmelserna (artikel 21, artikel 22 i ursprungsförslaget). Artikel 22 i kommissionens ursprungsförslag byggde på regleringsförfarandet i rådets beslut 87/373/EEG. I kommentaren till artikel 22 sades det att bestämmelserna kunde komma att behöva modifieras om en överenskommelse skulle nås om en ändring av kommittéförfarandebeslutet. Den 28 juni 1999 antog rådet beslutet om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (rådets beslut 1999/468/EG). Därefter beslutade kommissionen den 20 juli 1999 att ändra alla lagstiftningsförslag med kommittéförfarande som var under behandling hos Europaparlamentet och rådet, och att ersätta förfarandet i varje förslag med motsvarande förfarande i beslut 1999/468/EG. Kommissionens generalsekreterare underrättade den 26 juli 1999 rådets respektive Europaparlamentets generalsekreterare om detta beslut. Artikeln med kommittébestämmelser har följaktligen ändrats. Vid antagandet av de viktigaste tillämpningsföreskrifterna enligt artikel 4.7 i förordningen skall det nya föreskrivande förfarandet tillämpas. Sammanställande av statistik enligt artikel 3 i förordningen är dock inte åtgärder med allmän räckvidd. Dessutom har de viktigaste bestämmelserna om sammanställning av statistik införts i själva förordningen, närmare bestämt artikel 3.3 (se avsnitt C.iii nedan i motiveringen. Genomförandebefogenheten i artikel 3.4 är i praktiken en restkompetens. En rådgivande kommitté är därför lämpligast i detta fall. Territoriellt tillämpningsområde (i skälen och artikel 24, artikel 25 i ursprungsförslaget). Förenade kungariket och Irland har båda meddelat rådets ordförande, enligt artikel 3 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning, att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av Eurodacförordningen. För tydlighets skull har ytterligare ett skäl lagts till, för att klargöra att förordningen omfattar dessa två medlemsstater. Artikel 24 (artikel 25 i ursprungsförslaget) om territoriellt tillämpningsområde har ändrats av lagtekniska skäl för att förordningens territoriella tillämpningsområde vid denna tidpunkt helt skall överensstämma med Dublinkonventionens. Medan förordningens territoriella tillämpningsområde i princip regleras av artikel 299 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, föreskrivs i artikel 24 att förordningen inte är tillämplig på något territorium där Dublinkonventionen inte är tillämplig. Ett skäl har också lagts till om Danmarks ställning. C. Ändringar under rådets överläggningar som godtagits av kommissionen Det ändrade förslaget innehåller ett antal ändringar som rådet enats om. Flertalet är av teknisk art. Definitioner angående uppgiftsskydd (artikel 2). Kommissionens ursprungsförslag innehöll definitioner av begreppen "personuppgifter" och "behandling av personuppgifter" som var identiska med definitionerna i direktivet om skydd av personuppgifter (direktiv 95/46/EG). Definitionerna har ersatts med en ny punkt 2 i artikel 2 där det sägs att de termer som definieras i artikel 2 i direktiv 95/46/EG skall ha samma betydelse i Eurodacförordningen. Användning av begreppen "överföra" och "förmedla". I Eurodackonventionen användes begreppet "överföra" i fråga om översändande av uppgifter om asylsökande, och begreppet "överföring av uppgifter" användes för att markera att särskilda regler gällde för uppgifter om asylsökande. I Eurodacprotokollet användes begreppet "förmedla" i fråga om uppgifter om personer som gripits i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns och om personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat, för att återspegla det faktum att olika regler gällde för behandling av uppgifter om dessa personkategorier. Man har nu kunnat enas om att använda ett enda begrepp - "överföra" - i hela förordningstexten när man avser översändande av uppgifter, och att stryka definitionen av "överföring av uppgifter" i artikel 2.1 e i ursprungsförslaget. Detta påverkar inte på något sätt de särskilda och olika regler som gäller för varje personkategori som omfattas av förordningen. Statistik (artikel 3.3). Kommissionen skulle ha föredragit att ta in bestämmelser om den statistik som skall sammanställas av den centrala enheten i tillämpningsföreskrifterna, men i rådet gjorde medlemsstaterna det klart, att de föredrar att vissa bestämmelser om statistik intas i själva förordningen. Statistik kommer under alla omständigheter att vara av betydelse vid genomförandet av artikel 22 (artikel 23 i ursprungsförslaget) om uppföljning och utvärdering. Angivande av vilka avtryck från vilka fingrar som krävs (artikel 4.1, 8.1 och 11.2). Kommissionen skulle ha nöjt sig med att behandla denna fråga i tillämpningsföreskrifterna, men i rådet förklarade medlemsstaterna att de föredrar att bestämmelserna intas i själva förordningen. Artiklarna 4.1 och 8.1 har därför ändrats och en ny artikel 11.2 har införts. Resultaten av jämförelsen av fingeravtryck (artikel 4.5). Förordningens ursprungliga lydelse följde språkbruket i den "frysta" Eurodackonventionen genom hänvisning till uppgifter som "enligt den centrala enhetens uppfattning är så lika de fingeravtryck som har överförts av den medlemsstaten att de kan anses överensstämma med dessa". Man har kunnat konstatera att tekniken nu är så sofistikerad att texten kan anpassas och hänvisa till en "träff", som i artikel 2 definieras som överensstämmelse eller överensstämmelser mellan uppgifter om en enda individ. Denna ändring är i linje med parlamentets ändringsförslag 6 (se punkt A (vi) ovan). Korshänvisningar i artiklarna 9.2 och 11.3 till artikel 4-förfarandet. Kommissionen har gjort korshänvisningarna mer exakta. Radering av uppgifter och förstöring av databärare avseende personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat (artikel 11.4). I syfte att göra förordningen konsekvent och fullständig innehåller texten nu uttryckliga bestämmelser om radering av uppgifter om personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat och om förstöring av databärare för att överföra sådana uppgifter till den centrala enheten. Skadeståndsskyldighet (artikel 16.1, artikel 17.1 i ursprungsförslaget). Orden "fysisk eller juridisk" har strukits, eftersom de inte finns med i motsvarande bestämmelse i direktiv 95/46/EG. I den sista meningen har ordet "kan" ändrats till "skall" så att förordningens regel blir bindande. Information till den registrerade (artikel 17.1, artikel 18.1 i ursprungsförslaget). Punkten har omformulerats för att bli så likalydande som möjligt med bestämmelserna i artiklarna 10 och 11 i direktiv 95/46/EG. Gemensamma tillsynsmyndighetens sekretariat (artikel 19.7). Den 14 juli 1999 antog kommissionen förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd för enskilda personer då gemenskapens institutioner och organ behandlar personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (KOM(1999) 337 slutlig). Genom denna förordning, som grundas på artikel 286 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, kommer det oberoende övervakningsorgan som föreskrivs i fördraget att inrättas. Organet, som kommer att ansvara för tillsynen över gemenskapsinstitutionernas behandling av personuppgifter, kommer också att övervaka den centrala enheten inom Eurodac. Skulle emellertid Eurodac ha inlett verksamheten innan dess, kommer en tillfällig gemensam tillsynsmyndighet att inrättas enligt artikel 19 (artikel 20 i ursprungsförslaget) i Eurodacförordningen. En mening har lagts till i punkt 7 i artikeln, där det anges att gemensamma tillsynsmyndigheten skall biträdas av ett sekretariat. Kostnader (artikel 20, artikel 21 i ursprungsförslaget). I tydlighetens namn har punkt 1 i motsvarande bestämmelse i den "frusna" konventionstexten återinförts. Därigenom görs det klart att kostnaderna för den centrala enheten kommer att belasta Europeiska gemenskapernas budget. Påföljder (artikel 23, artikel 24 i ursprungsförslaget). Även om kommissionen inte kan godta en del av rådets ändringsförslag för denna artikel, så kan den godta att påföljderna uttryckligen skall avse användning av uppgifter registrerade i den centrala databasen som strider mot Eurodacs syfte. D. Ändringar som föreslagits av rådet och som inte medtagits i kommissionens ändrade förslag Kommissionen kan inte godta tre ändringar i Eurodacförordningen som rådet föreslagit. Strykning av orden "medborgarskap i unionen" (artiklarna 7 och 10). Rådet har rest invändningar mot begreppet "medborgarskap i unionen" och föredrar begreppet "medborgarskap i en medlemsstat", i första hand därför att unionsmedborgarskap inte är något klart juridiskt begrepp och i andra hand därför att man anser att det undergräver begreppet "medborgarskap i en medlemsstat". Som svar på den första invändningen hänvisar kommissionen till artikel 17 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Vad beträffar den andra invändningen kan kommissionen inte acceptera att en hänvisning till "medborgarskap i unionen" i Eurodacförordningen på något sätt skulle kunna undergräva begreppet medborgarskap i en medlemsstat. Genomförandebefogenheter (artikel 21, artikel 22 i ursprungsförslaget). Rådet önskar själv behålla de viktigaste genomförandebefogenheterna för Eurodacförordningen i stället för att delegera dem till kommissionen. Kommissionen anser att rådets motivering för detta är helt otillräcklig. Kommissionen noterar att om rådet behåller genomförandebefogenheterna så påverkar det både kommissionen och parlamentet. Parlamentet skulle förlora rätten att hållas informerad om kommittéförfarandena enligt artikel 7 i det nya kommittébeslutet (rådets beslut 1999/468/EG). Vidare noterar kommissionen att man i ett närmast analogt fall, i fråga om tullinformationssystemet, använde det föreskrivande förfarandet. Kommissionen kommer därför att avge en förklaring med följande innehåll: "Enligt artikel 22 behåller rådet uppenbarligen nästan alla genomförandebefogenheter själv i stället för att delegera dem till kommissionen. Kommissionen anser inte att detta förslag har blivit vederbörligt motiverat vilket krävs enligt artikel 1 i beslut 1999/468/EG, och att det följaktligen inte är i överensstämmelse med de principer och regler som rådet föreskrivit i enlighet med artikel 202 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och inte heller med hur rådet beslutat i jämförbara fall i det förflutna. Kommissionen förbehåller sig därför alla de rättigheter den givits enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Kommissionen anser vidare att artikel 22 innebär en väsentlig förändring av kommissionens ursprungliga förslag, och att det därför krävs att Europaparlamentet hörs på nytt." Påföljder (artikel 23, artikel 24 i ursprungsförslaget). Rådet föreslår att artikeltexten skall ersättas med följande lydelse hämtad från den "frusna" Eurodackonventionen: "Medlemsstaterna skall säkerställa att sådan användning av uppgifter registrerade i den centrala databasen som strider mot Eurodacs syfte enligt artikel 1.1 bestraffas på lämpligt sätt." Kommissionen kan visserligen godta att påföljderna uttryckligen skall avse användning av uppgifter registrerade i den centrala databasen som strider mot Eurodacs syfte, men ser likväl tre problem med den föreslagna lydelsen. För det första är formuleringen olämplig i en bindande gemenskapsförordning. För det andra är det beklagligt att rådet vill stryka hänvisningen till att påföljder skall vara effektiva, avskräckande och stå i rimlig proportion till överträdelsen, eftersom EG-domstolens praxis är helt klar på denna punkt. För det tredje är det beklagligt att rådet försöker ta bort skyldigheten att till kommissionen anmäla nationella påföljdsbestämmelser mot bakgrund av kommissionens uppgift som "fördragens väktare". Kommissionen kommer därför att avge en förklaring med följande innehåll: "Kommissionen erinrar medlemsstaterna om, att enligt EG-domstolens fasta praxis skall de påföljder som medlemsstaterna är skyldiga att föreskriva enligt artikel 25 vara effektiva, avskräckande och stå i rimlig proportion till överträdelsen. Kommissionen erinrar vidare om, att kommissionen enligt artikel 211 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall övervaka tillämpningen av bestämmelserna i fördraget och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget samt att kommissionen enligt artikel 284 i fördraget får inhämta den information och företa de kontroller som behövs för att fullgöra de uppgifter som anförtrotts kommissionen. Kommissionen anser mot bakgrund av detta att medlemsstaterna är skyldiga att anmäla de formella och materiella åtgärder de vidtar enligt artikel 25."

(framlagt av kommissionen)

Ändrat förslag till RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av Eurodac för jämförelse av asylsökandes och vissa andra medborgares i tredje land fingeravtryck i syfte att underlätta genomförandet av Dublinkonventionen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.1 a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2], och

[2] EGT C

av följande skäl:

(1) Medlemsstaterna har ratificerat Genèvekonventionen av den 28 juli 1951, angående flyktingars rättsliga ställning, i dess genom New York-protokollet av den 31 januari 1967 ändrade lydelse.

(2) Medlemsstaterna har ingått Dublinkonventionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna, undertecknad i Dublin den 15 juni 1990 [3] (nedan kallad Dublinkonventionen).

[3] EGT C 254, 19.8.1997, s. 1.

(3) För tillämpningen av Dublinkonventionen är det nödvändigt att fastställa den asylsökandes identitet och identiteten hos personer som grips i samband med att de olagligen passerar gemenskapens yttre gränser. För att säkerställa en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen, särskilt artikel 10.1 c och 10.1 e i denna, är det också önskvärt att tillåta en medlemsstat att kontrollera om en medborgare i tredje land som befunnits uppehålla sig olagligen på dess territorium har ansökt om asyl i en annan medlemsstat.

(4) Fingeravtryck utgör ett viktigt inslag för att exakt fastställa sådan personers identitet, och det är nödvändigt att inrätta ett system för att jämföra uppgifter om deras fingeravtryck.

(5) I detta syfte är det nödvändigt att inrätta ett system kallat Eurodac, som omfattar en central enhet inom kommissionen och elektroniska medel för överföring mellan medlemsstaterna och den centrala databasen. Den centrala enheten kommer att driva en elektronisk central databas för uppgifter om fingeravtryck.

(6) Det är också nödvändigt att kräva att medlemsstaterna skyndsamt tar fingeravtryck av alla asylsökande och alla medborgare i tredje land som grips i samband med att de olagligen passerar medlemsstaternas yttre gräns och som är fjorton år eller äldre.

(7) Det är nödvändigt att besluta om noggrant angivna bestämmelser för överföring av sådana uppgifter om fingeravtryck till den centrala enheten, om registrering av sådana uppgifter om fingeravtryck och andra relevanta uppgifter i den centrala databasen, om lagring av sådana uppgifter, om jämförelse av uppgifterna med andra uppgifter om fingeravtryck, om överföring av resultaten av sådana jämförelser samt om blockering och radering av de registrerade uppgifterna. Dessa bestämmelser kan behöva anpassas till skilda situationer och bör utformas på olika sätt beroende på de olika kategorierna av medborgare i tredje land.

(8) Medborgare i tredje land som ansökt om asyl i en medlemsstat kommer under många år att ha möjlighet att ansöka om asyl i en annan medlemsstat. Därför bör den period under vilken uppgifter om fingeravtryck längst bör bevaras av den centrala enheten vara av betydande längd. De flesta medborgare i tredje land som har uppehållit sig i gemenskapen under flera år kommer att ha uppehållstillstånd eller till och med efter den tiden ha erhållit medborgarskap i unionen och därför bör det vara rimligt att bevara uppgifter om fingeravtryck under en period på tio år.

(9) Den period under vilken uppgifter om fingeravtryck bevaras bör kortas ned i vissa speciella situationer när det inte finns behov av att bevara uppgifter om fingeravtryck under så lång tid. Uppgifter om fingeravtryck bör raderas omedelbart när medborgare i tredje land erhåller medborgarskap i unionen eller beviljas tillstånd för inresa och vistelse som flyktingar.

(10) Det är nödvändigt att tydligt fastställa kommissionens ansvar i fråga om den centrala enheten respektive medlemsstaternas ansvar i fråga om uppgifternas användning, datasäkerhet samt tillgång till och korrigering av registrerade uppgifter.

(11) Gemenskapens utomobligatoriska ansvar i samband med driften av Eurodacsystemet kommer att regleras av relevanta bestämmelser i fördraget; det är dock nödvändigt att införa särskilda bestämmelser om medlemsstaternas utomobligatoriska ansvar i samband med driften av systemet.

(12) I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget kan målet för den planerade åtgärden, nämligen att inom kommissionen skapa ett system för jämförelse av uppgifter om fingeravtryck för att bistå med genomförandet av gemenskapens asylpolitik, genom själva sin beskaffenhet inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. Detta mål kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Förordningen kommer att begränsas till minsta möjliga antal åtgärder för att detta mål skall uppnås och kommer inte att gå utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.

(13) Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter [4] är tillämpligt i fråga om medlemsstaternas behandling av personuppgifter inom ramen för Eurodacsystemet.

[4] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

(14) Enligt artikel 286 i fördraget är direktiv 95/46/EG även tillämpligt på gemenskapens institutioner och organ. Eftersom den centrala enheten kommer att inrättas inom kommissionen är direktivet också tillämpligt på den enhetens behandling av personuppgifter.

(15) Principerna i direktiv 95/46/EG avseende skyddet av enskildas fri- och rättigheter, i synnerhet skyddet för privatlivets helgd vid behandling av personuppgifter, kan emellertid behöva kompletteras eller förtydligas, särskilt inom vissa sektorer.

(16) De åtgärder som behövs för genomförandet av artikel 4.7 i denna förordning utgör åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [5] och de bör därför antas enligt det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut.

[5] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(17) Enligt artikel 2 i beslut 1999/468/EG bör de åtgärder som behövs för genomförandet av artikel 3.4 i denna förordning antas enligt det rådgivande förfarandet i artikel 3 i nämnda beslut.

(18) Det arbete som utförs av Eurodac bör följas upp och utvärderas.

(19) Medlemsstaterna bör föreskriva påföljder för överträdelser av denna förordning.

(20) Denna förordning är tillämplig på Förenade kungariket och Irland på grund av de meddelanden som de medlemsstaterna har lämnat i enlighet med artikel 3 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

(21) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som därför inte är bindande för eller tillämplig i Danmark.

(22) Denna förordnings territoriella tillämpningsområde bör begränsas så att det överensstämmer med det territoriella tillämpningsområdet för Dublinkonventionen.

(23) Denna förordning bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning för att tjäna som rättslig grund för tillämpningsföreskrifterna, som med tanke på förordningens snabba tillämpning behövs för att medlemsstaterna och kommissionen skall kunna inrätta de nödvändiga tekniska arrangemangen. Därför bör kommissionen få ansvaret för att kontrollera att dessa villkor uppfylls.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I - Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Syftet med Eurodac

1. Härmed inrättas ett system kallat Eurodac, vars syfte skall vara att bistå med att fastställa vilken medlemsstat som enligt Dublinkonventionen är ansvarig för att pröva en ansökan om asyl som lämnas in i en medlemsstat samt att också i övrigt underlätta tillämpningen av Dublinkonventionen på de villkor som anges i denna förordning.

2. Eurodac skall bestå av

(a) den centrala enhet som avses i artikel 3,

(b) en elektronisk central databas, i vilken de uppgifter som avses i artikel 5.1, artikel 8.2 och artikel 11.2 skall behandlas för jämförelse av uppgifter om fingeravtryck från asylsökande och de kategorier medborgare i tredje land som avses i artikel 8.1 och artikel 11.1,

(c) medel för överföring av uppgifter mellan medlemsstaterna och den centrala databasen.

De regler som styr Eurodac skall också tillämpas på sådana operationer som medlemsstaterna utför från det att uppgifterna överförs till den centrala enheten till dess att resultaten av jämförelsen används.

3. Utan att det påverkar ursprungsmedlemsstatens användning av uppgifter som är avsedda för Eurodac och som finns i databaser som inrättats enligt nationell lagstiftning, får uppgifter om fingeravtryck och andra personuppgifter behandlas i Eurodac endast i de syften som anges i artikel 15.1 i Dublinkonventionen.

Artikel 2

Definitioner

1. I denna förordning avses med

(a) Dublinkonventionen: konventionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna, undertecknad i Dublin den 15 juni 1990,

(b) asylsökande: en medborgare i tredje land som har lämnat in en ansökan om asyl eller på vars vägnar en sådan ansökan har gjorts,

(c) ursprungsmedlemsstat:

(i) i fråga om en asylsökande eller en person som omfattas av artikel 11, den medlemsstat som överför personuppgifterna till den centrala enheten och tar emot resultaten av jämförelsen,

(ii) i fråga om en person som omfattas av artikel 8, den medlemsstat som överför sådana uppgifter till den centrala enheten,

(d) medborgare i tredje land: varje person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 17.1 i fördraget, oavsett om denna person är medborgare i tredje land eller statslös,

(e) flykting: en person som har erkänts som flykting enligt Genèvekonventionen av den 28 juli 1951, angående flyktingars rättsliga ställning, i dess genom New York-protokollet av den 31 januari 1967 ändrade lydelse,

(f) träff: en överensstämmelse eller överensstämmelser med avseende på en person som kan konstateras av den centrala enheten vid en jämförelse mellan de uppgifter om fingeravtryck som finns registrerade i den elektroniska centrala databasen och uppgifter om fingeravtryck som överförs av en medlemsstat, utan att detta påverkar kravet om att medlemsstaterna omedelbart skall kontrollera resultaten av jämförelsen.

2. De termer som definieras i artikel 2 i direktiv 95/46/EG skall ha samma betydelse i denna förordning.

3. Om inte något annat anges skall de termer som definieras i artikel 1 i Dublinkonventionen ha samma betydelse i denna förordning.

Artikel 3

Central enhet

1. En central enhet skall upprättas inom kommissionen, vilken på medlemsstaternas vägnar skall ansvara för att driva den centrala databas som avses i artikel 1.2 b. Den centrala enheten skall utrustas med ett elektroniskt igenkänningssystem för fingeravtryck.

2. De uppgifter om asylsökande, om personer som omfattas av artikel 8 och om personer som omfattas av artikel 11, som behandlas vid den centrala enheten, skall behandlas på ursprungsmedlemsstatens vägnar.

3. Den centrala enheten skall varje kvartal sammanställa statistik om sitt arbete med uppgifter om

(a) antalet överförda uppgifter om asylsökande och sådana personer som avses i artiklarna 8.1 och 11.1,

(b) antalet träffar i fråga om asylsökande som lämnat in en asylansökan i en annan medlemsstat,

(c) antalet träffar i fråga om personer som avses i artikel 8.1 och som därefter lämnat in en asylansökan,

(d) antalet träffar i fråga om personer som avses i artikel 11.1 och som tidigare har lämnat in en asylansökan i en annan medlemsstat,

(e) antalet uppgifter om fingeravtryck som den centrala enheten på nytt måste begära in av ursprungsmedlemsstaten på grund av att de först överförda uppgifterna om fingeravtryck inte kunde användas för jämförelse med hjälp av det elektroniska igenkänningssystemet för fingeravtryck.

I slutet av varje år skall statistik upprättas i form av en sammanställning av den kvartalsstatistik som har upprättats sedan Eurodacs verksamhet inleddes och även omfatta uppgifter om antalet personer för vilka träffar har registrerats enligt b, c och d i första stycket.

Statistiken skall innehålla en presentation av uppgifterna per medlemsstat.

4. Den centrala enheten kan ges i uppdrag att utföra vissa andra statistiska uppgifter på grundval av de uppgifter som behandlas vid enheten, i enlighet med förfarandet som avses i artikel 21.4.

Kapitel II - Asylsökande

Artikel 4

Insamling, överföring och jämförelse av fingeravtryck

1. En medlemsstat skall skyndsamt ta fingeravtryck av alla fingrar av alla asylsökande som är fjorton år eller äldre och skyndsamt överföra de uppgifter som avses i artikel 5.1 a-5.1 f till den centrala enheten.

Förfarandet för att ta fingeravtryck skall fastställas i enlighet med nationell praxis i den berörda medlemsstaten och i enlighet med bestämmelser om skydd som anges i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och i Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter.

2. De uppgifter som avses i artikel 5.1 skall omedelbart registreras i den centrala databasen av den centrala enheten eller, om de tekniska villkoren för detta är uppfyllda, direkt av ursprungsmedlemsstaten.

3. De uppgifter om fingeravtryck i den mening som avses i artikel 5.1 b som har överförts av en medlemsstat skall av den centrala enheten jämföras med uppgifter om fingeravtryck som har överförts av andra medlemsstater och som redan är lagrade i den centrala databasen.

4. På begäran av en medlemsstat skall den centrala enheten säkerställa att den jämförelse som avses i punkt 3, förutom uppgifter från andra medlemsstater, även omfattar uppgifter om fingeravtryck som tidigare har överförts av den medlemsstaten.

5. Den centrala enheten skall utan dröjsmål överföra träffen eller det negativa resultatet av jämförelsen till ursprungsmedlemsstaten. Om det rör sig om en träff skall de uppgifter som avses i artikel 5.1 överföras för alla datafiler som motsvarar träffen, men sådana uppgifter som avses i artikel 5.1 b skall dock överföras endast om de har legat till grund för träffen.

Direkt överföring av resultaten av jämförelsen till ursprungsmedlemsstaten skall vara tillåten om de tekniska villkoren för detta är uppfyllda.

6. Resultaten av jämförelsen skall omedelbart kontrolleras i ursprungsmedlemsstaten. Slutlig identifiering skall göras av ursprungsmedlemsstaten i samarbete med de berörda medlemsstaterna i enlighet med artikel 15 i Dublinkonventionen.

Uppgifter som har erhållits från den centrala enheten och befunnits otillförlitliga skall raderas eller förstöras av ursprungsmedlemsstaten så snart som det har fastställts att dessa uppgifter inte stämmer överens eller inte är tillförlitliga.

7. Tillämpningsföreskrifter som anger de förfaranden som behövs för tillämpningen av punkterna 1-6 skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 21.2.

Artikel 5

Registrering av uppgifter

1. Endast följande uppgifter skall registreras i den centrala databasen:

(a) Ursprungsmedlemsstat, plats och datum för ansökan om asyl.

(b) Uppgifter om fingeravtryck.

(c) Kön.

(d) Det referensnummer som används av ursprungsmedlemsstaten.

(e) Det datum då fingeravtrycken togs.

(f) Det datum då uppgifterna överfördes till den centrala enheten.

(g) Det datum då uppgifterna fördes in i den centrala databasen.

(h) Närmare uppgifter om den eller de mottagare till vilka uppgifterna har överförts samt datum för överföringen.

2. Efter det att uppgifterna har registrerats i den centrala databasen skall den centrala enheten förstöra de databärare som har använts för att överföra uppgifterna, såvida inte ursprungsmedlemsstaten har begärt att de skall lämnas tillbaka.

Artikel 6

Lagring av uppgifter

Varje sådan sammanställning av uppgifter som avses i artikel 5.1 skall lagras i den centrala databasen i tio år från och med den dag då fingeravtrycken togs.

Vid utgången av denna period skall den centrala enheten automatiskt radera dessa uppgifter ur den centrala databasen.

Artikel 7

Förtida radering av uppgifter

Uppgifter om en asylsökande skall omedelbart raderas från den centrala databasen i enlighet med artikel 14.3, om ursprungsmedlemsstaten får kännedom om någon av följande omständigheter före utgången av den tioårsperiod som avses i artikel 6:

(a) Medborgaren i tredje land har erhållit medborgarskap i unionen.

(b) Den asylsökande har erkänts som flykting och beviljats tillstånd för inresa och vistelse som flykting i en medlemsstat.

Kapitel III - Medborgare i tredje land som grips i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns

Artikel 8

Insamling och överföring av uppgifter om fingeravtryck

1. Varje medlemsstat skall skyndsamt, i enlighet med de bestämmelser om skydd som anges i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och i Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter, ta fingeravtryck av alla fingrar av varje medborgare i tredje land som är fjorton år eller äldre och som grips av de behöriga kontrollmyndigheterna i samband med att medborgaren i tredje land olagligen passerar medlemsstatens gräns landvägen, sjövägen eller luftvägen från ett tredje land och som inte avvisas.

2. Den berörda medlemsstaten skall skyndsamt till den centrala enheten överföra följande uppgifter med avseende på varje medborgare i tredje land som avses i punkt 1:

(a) Ursprungsmedlemsstat.

(b) Uppgifter om fingeravtryck.

(c) Kön.

(d) Det referensnummer som används av ursprungsmedlemsstaten.

(e) Det datum då fingeravtrycken togs.

(f) Det datum då uppgifterna överfördes till den centrala enheten.

Artikel 9

Registrering av uppgifter

1. De uppgifter som avses i artikel 8.2 skall registreras i den centrala databasen med angivande av det datum då uppgifterna fördes in där.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.3 skall uppgifter som överförs till den centrala enheten enligt artikel 8.2 registreras uteslutande för att jämföras med de uppgifter om asylsökande som senare överförs till den centrala enheten.

Den centrala enheten får inte jämföra uppgifter som överförs till den enligt artikel 8.2 med uppgifter som tidigare har registrerats i den centrala databasen och inte heller med uppgifter som senare överförs till den centrala enheten enligt artikel 8.2.

2. Förfarandena i artikel 4.1 andra stycket, artikel 4.2 och artikel 5.2 samt de bestämmelser som fastställts enligt artikel 4.7 är tillämpliga. När det gäller jämförelsen av de uppgifter om asylsökande som senare överförs till den centrala enheten med de uppgifter som avses i punkt 1 skall de förfaranden som anges i artikel 4.3, 4.5 och 4.6 tillämpas.

Artikel 10

Lagring av uppgifter

1. Varje sådan sammanställning av uppgifter om en medborgare i tredje land som avses i artikel 8.1 skall lagras i den centrala databasen i två år från och med den dag då medborgarens i tredje land fingeravtryck togs. Vid utgången av denna period skall den centrala enheten automatiskt radera dessa uppgifter ur den centrala databasen.

2. Uppgifter om en medborgare i tredje land som avses i artikel 8.1 skall omedelbart raderas ur den centrala databasen i enlighet med artikel 14.3 när ursprungsmedlemsstaten får kännedom om någon av följande omständigheter före utgången av den tvåårsperiod som avses i punkt 1:

(a) Ett uppehållstillstånd har utfärdats för medborgaren i tredje land, inbegripet ett uppehållstillstånd som utfärdats efter det att han eller hon erkänts som flykting eller beviljats en subsidiär eller kompletterande form av skydd.

(b) Medborgaren i tredje land har lämnat medlemsstaternas territorium.

(c) Medborgaren i tredje land har erhållit medborgarskap i unionen.

Kapitel IV - Medborgare i tredje land som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat

Artikel 11

Jämförelse av uppgifter om fingeravtryck

1. En medlemsstat får, för att kontrollera om en medborgare i tredje land som befunnits uppehålla sig olagligen på dess territorium tidigare har lämnat in en ansökan om asyl i en annan medlemsstat, till den centrala enheten överföra uppgifter om fingeravtryck avseende fingeravtryck som den har tagit av varje sådan medborgare i tredje land som är fjorton år eller äldre tillsammans med det referensnummer som används av den medlemsstaten.

Det finns i allmänhet anledning att kontrollera om medborgaren i tredje land tidigare har lämnat in en ansökan om asyl i en annan medlemsstat om

(a) han eller hon förklarar sig ha lämnat in en ansökan om asyl men inte anger i vilken medlemsstat han eller hon har lämnat in ansökan,

(b) han eller hon inte söker asyl men protesterar mot att skickas tillbaka till sitt ursprungsland genom att åberopa att han eller hon skulle råka i fara, eller

(c) han eller hon på annat sätt försöker förhindra att han eller hon avlägsnas genom att vägra att samarbeta för att fastställa sin identitet, särskilt genom att underlåta att visa identitetshandlingar eller genom att visa falska identitetshandlingar.

2. Om medlemsstaterna deltar i det förfarande som anges i punkt 1 skall de, när det gäller medborgare i tredje land som avses i den punkten, till den centrala enheten överföra uppgifter om fingeravtryck av alla fingrarna eller åtminstone pekfingrarna eller, om dessa saknas, avtryck av alla andra fingrar.

3. De uppgifter om fingeravtryck från en medborgare i tredje land som avses i punkt 1 skall överföras till den centrala enheten uteslutande för att jämföras med uppgifter om fingeravtryck av asylsökande som har överförts av andra medlemsstater och som redan finns registrerade i den centrala databasen.

Uppgifter om fingeravtryck av en sådan medborgare i tredje land får inte registreras i den centrala databasen eller jämföras med de uppgifter som överförs till den centrala enheten enligt artikel 8.2.

4. När det gäller jämförelse av uppgifter om fingeravtryck som överförs enligt denna artikel med uppgifter om fingeravtryck av asylsökande som överförs av andra medlemsstater och som redan har lagrats vid den centrala enheten skall de förfaranden som avses i artikel 4.3, 4.5 och 4.6 samt de bestämmelser som fastställts enligt artikel 4.7 tillämpas.

5. Så snart som resultaten av jämförelsen har överförts till ursprungsmedlemsstaten skall den centrala enheten genast

(a) radera uppgifter om fingeravtryck och andra uppgifter som överförts enligt punkt 1, och

(b) förstöra de databärare som ursprungsmedlemsstaten använt för att överföra uppgifterna till den centrala enheten, såvida inte ursprungsmedlemsstaten har begärt att de skall lämnas tillbaka.

Kapitel V - Uppgiftsanvändning, uppgiftsskydd, säkerhet och skadeståndsskyldighet

Artikel 12

Ansvaret i frågor som rör användningen av uppgifterna

1. Ursprungsmedlemsstaten skall ansvara för

(a) att fingeravtryck tas på ett lagligt sätt,

(b) att uppgifterna om fingeravtryck och de övriga uppgifter som avses i artikel 5.1, artikel 8.2 och artikel 11.2 överförs till den centrala enheten på ett lagligt sätt,

(c) att uppgifterna är exakta och aktuella när de överförs till den centrala enheten,

(d) att uppgifterna i den centrala databasen registreras, lagras, korrigeras och raderas på ett lagligt sätt, utan att det påverkar det ansvar som åvilar kommissionen,

(e) att de resultat av jämförelser av fingeravtryck som har överförts av den centrala enheten används på ett lagligt sätt.

2. I enlighet med artikel 13 skall ursprungsmedlemsstaten garantera säkerheten för dessa uppgifter före och under överföring till den centrala enheten samt säkerheten för de uppgifter som den tar emot från den centrala enheten.

3. Ursprungsmedlemsstaten skall ansvara för den slutgiltiga identifieringen av de uppgifter som avses i artikel 4.6.

4. Kommissionen skall säkerställa att den centrala enheten leds enligt bestämmelserna i denna förordning och dess tillämpningsföreskrifter. Kommissionen skall särskilt

(a) besluta om föreskrifter som säkerställer att personer som arbetar vid den centrala enheten endast använder de uppgifter som registrerats i den centrala databasen på ett sätt som är förenligt med Eurodacs syfte enligt artikel 1.1,

(b) säkerställa att personer som arbetar vid den centrala enheten följer alla framställningar från medlemsstaterna enligt denna förordning i fråga om registrering, jämförelse, korrigering och radering av de uppgifter för vilka de är ansvariga,

(c) vidta nödvändiga åtgärder för att garantera den centrala enhetens säkerhet i enlighet med artikel 13,

(d) säkerställa att endast de personer som är behöriga att arbeta vid den centrala enheten skall ha tillgång till de uppgifter som har registrerats i den centrala databasen, utan att detta påverkar bestämmelserna i artikel 19 och befogenheterna hos det oberoende övervakningsorgan som skall inrättas enligt artikel 286.2 i fördraget.

Kommissionen skall underrätta Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som den vidtar enligt första stycket.

Artikel 13

Säkerhet

1. Ursprungsmedlemsstaten skall vidta nödvändiga åtgärder för att

(a) förhindra att obehöriga har tillträde till nationella anläggningar vid vilka medlemsstaten utför operationer i enlighet med Eurodacs syfte,

(b) hindra obehöriga från att läsa, kopiera, ändra eller radera uppgifter eller databärare i Eurodac,

(c) säkerställa att det är möjligt att kontrollera och i efterhand fastställa vilka uppgifter som har registrerats i Eurodac, när detta har gjorts och av vem,

(d) förhindra obehörig registrering av uppgifter i Eurodac och förhindra att uppgifter som registrerats i Eurodac obehörigt ändras eller raderas,

(e) säkerställa att behöriga användare av Eurodac bara har tillgång till sådana uppgifter som omfattas av deras behörighet,

(f) säkerställa att det är möjligt att kontrollera och fastställa till vilka myndigheter uppgifter som registrerats i Eurodac kan överföras med hjälp av dataöverföringsutrustning,

(g) förhindra obehörig läsning, kopiering, ändring och radering av uppgifter både under direkt överföring av uppgifter till och från den centrala databasen och transport av databärare till och från den centrala enheten.

2. När det gäller den centrala enhetens verksamhet, skall kommissionen ha ansvaret för att bestämmelserna i punkt 1 tillämpas.

Artikel 14

Tillgång till och korrigering eller radering av uppgifter som registrerats i Eurodac

1. Ursprungsmedlemsstaten skall ha tillgång till de uppgifter som den har överfört och som har registrerats i den centrala databasen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

Ingen medlemsstat får göra sökningar i uppgifter som har överförts av en annan medlemsstat och får inte heller ta emot sådana uppgifter, med undantag av de uppgifter som härrör från den jämförelse som avses i artikel 4.5.

2. De myndigheter i medlemsstaterna som enligt punkt 1 skall ha tillgång till de uppgifter som registrerats i den centrala databasen skall vara de som utses av respektive medlemsstat. Varje medlemsstat skall till kommissionen överlämna en förteckning över dessa myndigheter.

3. Endast ursprungsmedlemsstaten skall ha rätt att ändra de uppgifter som den har överfört till den centrala enheten genom att korrigera, komplettera eller radera dem, utan att detta påverkar sådan radering som skall utföras enligt artikel 6 eller artikel 10.1.

Om ursprungsmedlemsstaten registrerar uppgifter direkt i den centrala databasen får den ändra eller radera dem direkt.

Om ursprungsmedlemsstaten inte registrerar uppgifter direkt i den centrala databasen skall den centrala enheten ändra eller radera uppgifterna på begäran av den medlemsstaten.

4. Om en medlemsstat eller den centrala enheten har information som tyder på att uppgifter som registrerats i den centrala databasen inte stämmer överens med de faktiska omständigheterna skall medlemsstaten eller den centrala enheten snarast meddela ursprungsmedlemsstaten detta.

Om en medlemsstat har information som tyder på att uppgifter har registrerats i den centrala databasen i strid med denna förordning skall den på samma sätt så snart som möjligt meddela ursprungsmedlemsstaten detta. Den sistnämnda medlemsstaten skall kontrollera uppgifterna i fråga och vid behov omgående ändra eller radera dessa.

5. Den centrala enheten får inte till ett tredje lands myndigheter överföra eller ge tillgång till uppgifter som registrerats i den centrala databasen, om den centrala enheten inte särskilt bemyndigats att göra detta inom ramen för ett gemenskapsavtal om kriterier och mekanismer för att bestämma vilken stat som är ansvarig för prövningen av en ansökan om asyl.

Artikel 15

Den centrala enhetens register

1. Den centrala enheten skall föra register över all uppgiftsbehandling som sker inom den centrala enheten. Av registret skall framgå varför uppgifterna konsulterats, datum och tid för detta, vilka uppgifter som överförts, vilka uppgifter som konsulterats, och namnet på den enhet som fört in eller använt uppgifter samt på de ansvariga personerna.

2. Registret får uteslutande användas för att övervaka uppgiftsskyddet med avseende på om behandlingen är tillåten och för att säkerställa uppgifternas säkerhet enligt artikel 13. Registret skall på lämpligt sätt skyddas mot obehörig tillgång och skall raderas efter ett år, om registret inte behövs för ett övervakningsförfarande som redan pågår.

Artikel 16

Skadeståndsskyldighet

1. Varje person eller medlemsstat som har lidit skada till följd av en otillåten behandling eller av något annat handlande som är oförenligt med bestämmelserna i denna förordning har rätt till ersättning av den medlemsstat som är ansvarig för den uppkomna skadan. Medlemsstaten skall helt eller delvis befrias från detta ansvar i den utsträckning den bevisar att den inte är ansvarig för den händelse som orsakade skadan.

2. Om en medlemsstats underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning orsakar skada på den centrala databasen, skall den medlemsstaten anses ansvarig för denna skada, såvida inte och i den mån som kommissionen har underlåtit att vidta rimliga åtgärder för att förhindra skadan eller för att begränsa dess verkningar.

3. Skadeståndsanspråk mot en medlemsstat för en sådan skada som avses i punkterna 1 och 2 skall regleras genom bestämmelserna i den nationella lagstiftningen i den medlemsstat som är svarande.

Artikel 17

Den registrerades rättigheter

1. En person som omfattas av denna förordning skall av ursprungsmedlemsstaten informeras om följande:

(a) Den registeransvariges och dennes eventuelle företrädares identitet.

(b) Ändamålen med behandlingen i Eurodac.

(c) Mottagarna av uppgifterna.

(d) När det gäller en person som omfattas av artikel 4 eller artikel 8, skyldigheten att lämna fingeravtryck.

(e) Rätten att få tillgång till och att erhålla rättelse av de uppgifter som rör honom eller henne.

När det gäller en person som omfattas av artikel 4 eller artikel 8 skall den information som avses i första stycket ges när hans eller hennes fingeravtryck tas.

När det gäller en person som omfattas av artikel 11 skall den information som avses i första stycket inte ges senare än vid den tidpunkt då de uppgifter som rör honom eller henne överförs till den centrala enheten. Denna skyldighet skall inte gälla när det visar sig omöjligt eller innebär en orimligt stor ansträngning att ge sådan information.

2. De registrerade får i varje medlemsstat, enligt de lagar, författningar och förfaranden som gäller i den medlemsstaten utöva de rättigheter som anges i artikel 12 i direktiv 95/46/EG.

Utan att det påverkar skyldigheten enligt artikel 12 a i direktiv 95/46/EG att tillhandahålla andra uppgifter skall en person ha rätt till information om de uppgifter i den centrala databasen som rör honom eller henne och som registrerats i den centrala databasen, samt om vilken medlemsstat som överförde dem till den centrala enheten. Sådan tillgång till uppgifter får endast beviljas av en medlemsstat.

3. Var och en får i varje medlemsstat begära att de uppgifter som inte stämmer överens med de faktiska omständigheterna korrigeras eller att de uppgifter som registrerats på ett olagligt sätt skall raderas. Korrigering och radering skall utföras utan onödigt dröjsmål av den medlemsstat som överförde de uppgifterna och enligt de lagar, författningar och förfaranden som gäller i den medlemsstaten.

4. Om rätten till korrigering eller radering utövas i en annan medlemsstat än i den eller de som har överfört uppgifterna, skall myndigheterna i den medlemsstaten kontakta myndigheterna i medlemsstaten eller medlemsstaterna i fråga så att dessa sistnämnda kan kontrollera att uppgifterna är korrekta och att överföringen till och registreringen i den centrala databasen är laglig.

5. Om det visar sig att uppgifter som registrerats i den centrala databasen inte stämmer överens med de faktiska omständigheterna eller att de har registrerats på ett olagligt sätt, skall den medlemsstat som överförde uppgifterna korrigera eller radera dem i enlighet med artikel 14.3. Den medlemsstaten skall utan onödigt dröjsmål till den registrerade skriftligen bekräfta att den har korrigerat eller raderat uppgifter om honom eller henne.

6. Om den medlemsstat som överförde uppgiften inte godtar att uppgifter som registrerats i den centrala databasen inte stämmer överens med de faktiska omständigheterna eller att de har registrerats på ett olagligt sätt, skall den utan onödigt dröjsmål skriftligen förklara för den registrerade varför den inte är beredd att korrigera eller radera uppgiften.

Medlemsstaten skall även förse den registrerade med information om vilka åtgärder han eller hon kan vidta om han eller hon inte godtar den förklaring som lämnas. Information skall ges om hur talan väcks eller, vid behov, om hur ett klagomål anhängiggörs vid berörda myndigheter eller domstolar i den medlemsstaten samt om ekonomisk eller annan hjälp som finns att tillgå enligt de lagar, författningar och förfaranden som gäller i den medlemsstaten.

7. En begäran enligt punkterna 2 och 3 skall innehålla alla uppgifter som behövs för att den registrerade skall kunna identifieras, inbegripet fingeravtryck. Dessa uppgifter får bara användas för att de rättigheter som avses i punkterna 2 och 3 skall kunna utövas och skall sedan omedelbart förstöras.

8. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall samarbeta aktivt för att skyndsamt se till att de rättigheter som avses i punkterna 3, 4 och 5 kan utövas.

9. Den nationella tillsynsmyndigheten i varje medlemsstat skall, i enlighet med artikel 28.4 i direktiv 95/46/EG, bistå den registrerade med att utöva hans eller hennes rättigheter.

10. Den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstat som överförde uppgifterna och den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där den registrerade vistas skall bistå och på begäran ge råd till honom eller henne när han eller hon utövar sin rätt att korrigera eller radera uppgifter. De båda nationella tillsynsmyndigheterna skall samarbeta för detta ändamål. Begäran om sådant bistånd får riktas till den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där den registrerade vistas och denna tillsynsmyndighet skall överföra begäran till myndigheten i den medlemsstat som överförde uppgifterna. Den registrerade får också begära bistånd och råd från den gemensamma tillsynsmyndighet som avses i artikel 19.

11. Var och en får i varje medlemsstat enligt de lagar, författningar och förfaranden som gäller i den berörda medlemsstaten väcka talan eller, vid behov, anhängiggöra ett klagomål vid de behöriga myndigheterna eller domstolarna i den staten, om rätten till tillgång enligt punkt 2 har nekats honom eller henne.

12. Var och en får, enligt de lagar, författningar och förfaranden som gäller i den stat som överförde uppgifterna, väcka talan eller, vid behov, anhängiggöra ett klagomål vid de behöriga myndigheterna eller domstolar i den staten beträffande de uppgifter som berör honom eller henne och som har registrerats i den centrala databasen, för att utöva sina rättigheter enligt punkt 3. De nationella tillsynsmyndigheternas skyldighet att bistå och på begäran ge råd till personen i enlighet med punkt 10 skall hela tiden kvarstå under dessa förfaranden.

Artikel 18

Nationell tillsynsmyndighet

1. Medlemsstaterna skall tillse att den nationella tillsynsmyndighet eller de nationella tillsynsmyndigheter som utsetts enligt artikel 28.1 i direktiv 95/46/EG helt oberoende och i enlighet med nationell lagstiftning kontrollerar att den berörda medlemsstatens behandling av personuppgifter, däribland överföringen av dem till den centrala enheten, sker på ett lagligt sätt i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att deras nationella tillsynsmyndigheter har tillgång till rådgivning från personer som har tillräckliga kunskaper om fingeravtryck.

Artikel 19

Gemensam tillsynsmyndighet

1. Det skall inrättas en oberoende gemensam tillsynsmyndighet, som skall bestå av högst två företrädare från tillsynsmyndigheterna i varje medlemsstat. Varje delegation skall ha en röst.

2. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall ha till uppgift att övervaka den centrala enhetens verksamhet för att säkerställa att de registrerades rättigheter inte kränks genom behandling eller användning av de uppgifter som den centrala enheten förfogar över. Dessutom skall den övervaka att den centrala enhetens överföring av personuppgifter till medlemsstaterna sker på ett lagligt sätt.

3. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall även vara behörig att undersöka problem vid genomförandet med avseende på driften av Eurodac, att undersöka eventuella problem i samband med kontroller som utförs av de nationella tillsynsmyndigheterna och att utarbeta rekommendationer i fråga om gemensamma lösningar på befintliga problem.

4. De nationella tillsynsmyndigheterna skall vid behov aktivt stödja den gemensamma tillsynsmyndigheten vid genomförandet av dess uppgifter.

5. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall ha tillgång till rådgivning från personer som har tillräckliga kunskaper om fingeravtryck.

6. Kommissionen skall bistå den gemensamma tillsynsmyndigheten vid genomförandet av dess uppgifter. Kommissionen skall särskilt tillhandahålla de uppgifter som den gemensamma tillsynsmyndigheten begär, ge den tillgång till alla dokument, akter och lagrade uppgifter och vid varje tidpunkt ge den tillträde till alla sina lokaler.

7. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall fastställa sin arbetsordning genom enhälligt beslut. Den skall biträdas av ett sekretariat vars uppgifter skall fastställas i arbetsordningen.

8. De rapporter som upprättas av den gemensamma tillsynsmyndigheten skall offentliggöras och översändas till de organ till vilka de nationella tillsynsmyndigheterna överlämnar sina rapporter och, för kännedom, till Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den gemensamma tillsynsmyndigheten får dessutom alltid till Europaparlamentet, rådet och kommissionen överlämna synpunkter eller förslag till förbättringar med anknytning till de uppgifter som den har att utföra.

9. Den gemensamma tillsynsmyndighetens ledamöter får vid fullgörandet av sina uppgifter inte ta emot instruktioner från någon regering eller något annat organ.

10. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall höras om den del av förslaget till driftbudget för den centrala enheten i Eurodac som berör den. Dess yttrande skall bifogas budgetförslaget i fråga.

11. Den gemensamma tillsynsmyndigheten skall upplösas när det oberoende övervakningsorgan som avses i artikel 286.2 i fördraget inrättas. Det oberoende övervakningsorganet skall ersätta den gemensamma tillsynsmyndigheten och utöva samtliga befogenheter som tilldelats organet enligt den rättsakt genom vilken organet inrättas.

Kapitel VI - Slutbestämmelser

Artikel 20

Kostnader

1. Kostnaderna i samband med den centrala enhetens inrättande och verksamhet skall belasta Europeiska gemenskapernas budget.

2. Kostnaderna för de nationella enheterna och för deras anslutning till den centrala databasen skall bäras av varje medlemsstat.

3. Kostnaderna för överföring av uppgifter från ursprungsmedlemsstaten och av resultaten av jämförelsen till denna stat skall bäras av den medlemsstaten.

Artikel 21

Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. När hänvisning sker till denna punkt skall det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 7.3 i det beslutet skall iakttas.

3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till tre månader.

4. När hänvisning sker till denna punkt skall det rådgivande förfarandet i artikel 3 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 7.3 i det beslutet skall iakttas.

Artikel 22

Årsrapport: uppföljning och utvärdering

1. Kommissionen skall årligen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om den centrala enhetens verksamhet. Årsrapporten skall innefatta information om systemets ledning och prestationsförmåga i förhållande till på förhand fastställda kvantitativa indikatorer i fråga om de mål som avses i punkt 2.

2. Kommissionen skall säkerställa att system upprättas för att följa upp den centrala enhetens verksamhet i förhållande till mål i form av produktion, kostnadseffektivitet och tjänsternas kvalitet.

3. Kommissionen skall regelbundet utvärdera den centrala enhetens verksamhet för att fastställa huruvida målen uppnås på ett kostnadseffektivt sätt och för att upprätta riktlinjer för att förbättra verksamhetens effektivitet för framtiden.

4. Ett år efter det att Eurodac har inlett sin verksamhet skall kommissionen sammanställa en utvärderingsrapport om den centrala enheten med inriktning på hur stor efterfrågan är i förhållande till vad som beräknats samt hur verksamhet och ledning erfarenhetsmässigt fungerar i syfte att identifiera eventuella förbättringar i verksamheten på kort sikt.

5. Tre år efter det att Eurodac har inlett sin verksamhet och vart sjätte år därefter skall kommissionen göra en övergripande utvärdering av Eurodac och granska uppnådda resultat mot uppställda mål samt bedöma huruvida systemet fortfarande är berättigat och eventuella följder för framtida verksamhet.

Artikel 23

Påföljder

Medlemsstaterna skall föreskriva påföljder för sådan användning av uppgifter registrerade i den centrala databasen som strider mot Eurodacs syfte enligt artikel 1 och skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att de genomförs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla bestämmelserna till kommissionen senast den [...] och skall utan dröjsmål till kommissionen anmäla alla senare ändringar rörande dessa.

Artikel 24

Territoriellt tillämpningsområde

Bestämmelserna i denna förordning skall inte tillämpas på något territorium på vilket Dublinkonventionen inte är tillämpligt.

Artikel 25

Ikraftträdande och tillämplighet

1. Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Denna förordning skall tillämpas och Eurodac skall inleda sin verksamhet från och med den dag som anges i ett meddelande som kommissionen skall offentliggöra i Europeiska gemenskapernas officiella tidning när följande villkor är uppfyllda:

(a) Alla medlemsstater har anmält till kommissionen att de har vidtagit de tekniska åtgärder som behövs för att överföra uppgifter till den centrala enheten i enlighet med de tillämpningsföreskrifter som har antagits enligt artikel 4.7, och

(b) kommissionen har vidtagit de tekniska åtgärder som behövs för att den centrala enheten skall kunna inleda sin verksamhet i enlighet med de tillämpningsföreskrifter som har antagits enligt artikel 4.7.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. ÅTGÄRDENS BETECKNING

Rådets förordning (EG) nr [ / ] av den [ ] om inrättande av Eurodac för jämförelse av asylsökandes och vissa andra utlänningars fingeravtryck.

2. BERÖRDA BUDGETPOSTER

B5-801: Eurodac.

3. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 63.1 a i EG-fördraget.

4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

4.1. Allmänt mål

Målet med Eurodac att bistå med att fastställa vilken medlemsstat som enligt Dublin konventionen av den 15 juni 1990 är ansvarig för prövning av en ansökan om asyl som inges i en medlemsstat samt att också i övrigt underlätta tillämpningen av den konventionen under de omständigheter som anges i denna förordning.

Åtgärden är avsedd att undvika situationer som leder till att asylsökande alltför länge lämnas i ovisshet om svaret på ansökan, att kunna garantera alla asylsökande att deras ansökningar kommer att prövas av en av medlemsstaterna och att undvika att asylsökande hänvisas från den ena medlemsstaten till den andra utan att någon av dessa stater förklarar sig behörig att pröva ansökan om asyl.

Dessutom skall åtgärden ytterligare underlätta tillämpningen av Dublinkonventionen genom bestämmelser om insamling av uppgifter om personer som gripits i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns. Vidare införs möjligheter att under vissa omständigheter kontrollera huruvida en person som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat tidigare har ansökt om asyl i en annan medlemsstat.

Förordningen innehåller därför bestämmelser om att fingeravtryck från tre olika personkategorier kan överföras eller förmedlas till den centrala enheten för behandling i den centrala databasen: asylsökande, personer som gripits i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns och personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat. Olika bestämmelser gäller för behandling av uppgifter om var och en av dessa kategorier.

4.2. Period som omfattas av åtgärden

Tills vidare.

5. KLASSIFICERING AV UTGIFTERNA

5.1 Obligatoriska/Icke-obligatoriska utgifter

Icke-obligatoriska.

5.2 Differentierade/Icke-differentierade anslag

Differentierade.

5.3 Typ av inkomster som avses

Ej tillämplig.

6. TYP AV UTGIFTER

Bidrag med 100 %.

7. BUDGETKONSEKVENSER

7.1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad

Investeringar i anläggningstillgångar för det centrala systemet (2000): 8,5 miljoner euro

En exakt beräkning av enhetskostnad per åtgärd eller investering är extremt svår på grund av den nyskapande karaktären hos åtgärden och den ständiga tekniska och kommersiella utvecklingen.

Ett antal alternativ finns emellertid. De bygger på studier som utfördes 1997-1998 av Bossard Consultants, eftersom varken kommissionen eller medlemsstaterna kunde tillhandahålla alla tekniska beräkningar och kostnadsberäkningar som krävdes. Studien diskuterades av nationella experter på elektroniska igenkänningssystem för fingeravtryck (AFIS) och godkändes av medlemsstaterna genom rådet.

Bossards studie utgår ifrån en rad tekniska alternativ som varierar beroende på vilka verksamhets- och sökkriterier som systemet skall ha, systemets storlek, vilka tekniker som används osv.

De tre främsta alternativen skiljer sig åt i fråga om tekniken för att överföra uppgifter mellan den centrala enheten och medlemsstaterna.

De är:

- Alternativ 1: 100 % av fingeravtrycken överförs elektroniskt; fyra arbetsstationer; åtta anställda.

- Alternativ 2: 75 % av fingeravtrycken överförs elektroniskt och resterande 25 % med post; sju arbetsstationer; tio anställda.

- Alternativ 3: 25 % av fingeravtrycken överförs elektroniskt och resterande 75 % med post; elva arbetsstationer; sjutton anställda.

Kriterier som använts för beräkningen

- Vad avser hårdvara och kommunikationsmetoder föredrar kommissionen det system där alla fingeravtryck överförs elektroniskt mellan arbetsstationerna, dvs. ingenting sänds per post annat än som en reservåtgärd ("alternativ 1"). Kommissionens kostnadsberäkningar inkluderar inte att pappersversioner används i brådskande fall. Detta måste gås igenom med medlemsstaterna senare. Övriga alternativ skulle kräva fler anställda och innebära att uppgifter i växlande omfattning skickas per post eller fax. Detta anses inte acceptabelt ur säkerhets- och effektivitetssynpunkt. Det valda alternativet innebär också att färre arbetsstationer används (fem jämfört med sex respektive tio i de andra alternativen). Alternativ 1 är med andra ord mest kostnadseffektivt.

- Man räknar med en population på 900 000, en siffra som omfattar såväl asylsökande som personer som gripits i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns som personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat. De två senare kategorierna beräknas uppgå till totalt 500 000 men dessa siffror är inte tillförlitliga och bör användas med försiktighet utan närmare utredning. De två senare kategorierna omfattas av systemet endast i den utsträckning de måste jämföras med asylsökande.

- De initiala investeringarna i anläggningstillgångar varierar beroende på andra förutsättningar, till exempel huruvida klassifikation används. Detta är en teknik som kan vara alltför komplicerad för första generationens Eurodac-system och den har därför inte tagits med i kommissionens beräkning.

- Användningen av kön som sökkriterium har tagits med (se artikel 5).

- Alla beräkningar bygger på att sökning och jämförelse sker på grundval av två fingeravtryck. Detta minska jämförelsekostnaderna även om fler fingeravtryck kan ge ett säkrare resultat.

Den ursprungliga beräkningen av investeringarna i anläggningstillgångar som konsulten gjorde enligt alternativ 1 var 5,2 miljoner euro för ett system med kön som sökkriterium, med tvåfingersökning och utan klassifikation. Exakta siffror ges inte för de två andra alternativen i studien. Enligt studien ligger kostnaderna någonstans mellan 5,4 miljoner euro och 9,1 miljoner euro, grundat på priser som tillverkarna uppgivit.

Lägg märke till att beräkningarna i studien bygger på ett system som är avsett för ett snävare tillämpningsområde än det som senare blivit aktuellt.

Kostnader för en större population där vissa ytterligare kategorier av utlänningar ingår är inte medtagna. Denna ökning av populationen har en direkt inverkan på det antal avtryck eller kort som matas in, som stiger från 1,6 miljoner till 2,6 miljoner under de första två åren. Detta kommer inte bara att kräva ytterligare lagringskapacitet utan även ha en kedjeeffekt på alla andra krav som ställs på systemet och därmed på kostnaderna.

Vidare måste man räkna med kompatibilitetsproblem mellan medlemsstaternas system. Det arbetas med denna fråga, men dessa effekter på kostnaderna kommer inte att stå klara förrän tekniska specifikationer har utarbetats av en oberoende konsult (efter upphandling) under 1999.

7.2 Kostnadernas fördelning mellan åtgärdens olika delar

Kommissionens beräkning bygger på en rapport från en konsult som valts av medlemsstaterna. Det står klart att denna rapport kommer att behöva uppdateras och göras mer exakt genom en liknande studie under 1999. Resultaten av denna senare studie borde kunna ge kommissionen exaktare tekniskt och kostnadsmässigt underlag.

Det står också klart att genomförandet av förordningen i sig kommer att vara en process under vilken kostnaderna och de optimala eller realistiska tekniska lösningarna klargörs.

De ytterligare faktorer som tillkommit ingick inte i den ursprungliga studien och det har inte tagits hänsyn till dem i Bossards beräkning, där 5, 2 miljoner euro gavs som en lägsta kostnad. Så länge den nya studien inte är klar kan dessa ytterligare faktorer och deras inverkan på kostnaderna inte beräknas med någon högre grad av säkerhet. Det är emellertid uppenbart ytterligare medel kommer att krävas för att bygga upp den centrala enheten.

Kommissionen nuvarande förslag på 8,5 miljoner euro är därför en uppskattning som bygger på:

- En betydande ökning av målgruppen och med åtföljande krav på ökad kapacitet hos systemet.

- Kostnaderna för att göra det centrala systemet kompatibelt med alla nationella system (integreringskostnader).

- Ökade krav på de anställdas kompetens med hänsyn till de särskilda problemen med att arbeta i en mångkulturell omgivning med politiskt känsliga arbetsuppgifter.

- En jämförelse som gjorts med anskaffningskostnaden (2 miljoner euro) för ett liknande nationellt igenkänningssystem med mindre än 25 % av den kapacitet som kommer att krävas av Eurodac och utan de integrerings- och säkerhetsmoment som är kännetecknande för Eurodac.

Nedan specificeras kommissionens beräkning:

i milj. euro

Specificering // 2000

Bygge av den centrala enheten // 7,250

Säkerhetsinstallationer (5 % av anskaffningsvärdet) // 0,350

Systemunderhåll (5 % av anskaffningsvärdet) // 0,350

Andra allmänna omkostnader (7 % av anskaffningsvärdet) // 0,500

Intern utbildning // 0,050

Oförutsedda utgifter (7 % av driftskostnaderna) // -

TOTALT // 8,500

Driftskostnader för det centrala systemet (från 2001): 0,800 milj. euro/år

Kommissionen utgår från att systemet skulle vara driftsklart år 2001. Kostnaderna för investeringar i anläggningstillgångar kommer därför att helt belasta budgeten för år 2000. När systemet väl är driftsklart, kommer de administrativa kostnaderna att utgöra en betydande del av utgifterna (se post 10) eftersom alla anställda måste vara kommissionstjänstemän på grund av arbetets känsliga art. Eurodac-systemet kommer att drivas inom kommissionen och under dess direkta ledning i dess lokaler. Systemet kommer att arbeta dygnet runt året runt. Detta återspeglas i antalet fasta tjänster som kommer att krävas särskilt för (och enbart för) Eurodac: åtta personer för ständig bemanning av fem arbetsstationer.

De årliga driftskostnaderna från 2001 beräknas till 0,800 milj. euro/år

i milj. euro

Årliga driftskostnader // 2001

Systemunderhåll (10 % av anskaffningsvärdet) // 0,710

Intern utbildning // 0,040

Oförutsedda utgifter (7 % driftskostnaderna) // 0,050

TOTALT // 0,800

8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Kommissionens interna upphandlingsförfaranden kommer att följas strikt, vilket gör att gemenskapens lagstiftning om offentlig upphandling efterlevs. Medlemsstaterna kommer att hållas helt informerade om upphandlingsförfarandet och få möjlighet att yttra sig om det slutliga förslaget.

9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET

9.1. Målgrupp

Åtgärdens målgrupper är asylsökande (ca 350 000-400 000 om året i Europeiska unionen), personer som gripits i samband med att de olagligen passerar en yttre gräns och personer som befunnits uppehålla sig olagligen i en medlemsstat (de två senare kategorierna beräknas omfatta upp till 500 000 personer om året i Europeiska unionen).

9.2. Skäl för åtgärden

Målet med Eurodac att bistå med att fastställa vilken medlemsstat som enligt Dublin konventionen av den 15 juni 1990 är ansvarig för prövning av en ansökan om asyl som inges i en medlemsstat samt att också i övrigt underlätta tillämpningen av den konventionen under de omständigheter som anges i förslaget. Målet är i linje med syftet med avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, nämligen att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. För att upprätta ett sådant område skall gemenskapen besluta om åtgärder som syftar till att säkerställa den fria rörligheten för personer och i samband därmed besluta om direkt relaterade stödåtgärder avseende bland annat asyl i enlighet med bestämmelserna i artikel 63.1 a i fördraget. Enligt artikel 63.1 a i fördraget skall gemenskapen besluta åtgärder som avser asyl, bland annat kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat.

9.3. Uppföljning och utvärdering av åtgärden

Förordningen innehåller detaljerade bestämmelser om användning och skydd av uppgifter samt om ansvar och säkerhet, allt för att se till att en hög skyddsnivå upprätthålls i enlighet med kraven i bland annat direktiv 95/46/EG och artikel 286 i fördraget. Dessa bestämmelser omfattar i synnerhet ansvar för uppgiftsanvändning, säkerhetsåtgärder och skadeståndsansvar inom ramen för Eurodacs verksamhet.

Behandlingen av uppgifter som ett led i den centrala enhetens verksamhet kommer att ske under direkt kontroll av kommissionens anställda. Att förordningens bestämmelser om skydd av personuppgifter efterlevs kommer att kontrolleras av ett oberoende övervakningsorgan.

Kommissionen kommer fortlöpande att följa upp och utvärdera den centrala enhetens verksamhet och prestationsförmåga för att garantera att den uppfyller förordningens krav och de specifikationer som anges i artiklarna 3.3 och 4.7 i tillämpningsföreskrifterna.

Utvärdering kommer att ge kvantitativa och kvalitativa indikationer som kan tjäna som grund för eventuella ytterligare förbättringar. I slutet av varje budgetår kommer kommissionen att rapportera till Europaparlamentet och rådet, med resultaten av utvärderingen och, om så krävs, förslag på förändrad inriktning på eller ändringar i verksamheten.

10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (avsnitt iii i den allmänna budgeten)

Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att baseras på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till vilket antal tjänster och vilka ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga myndigheten

10.1 Konsekvenser för antalet tjänster

>Plats för tabell>

10.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personal

>Plats för tabell>

10.3 Ökning av andra administrativa kostnader till följd av åtgärden

(i milj.euro)

>Plats för tabell>