MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET SKYDDET AV EU:S BUDGET FRAM TILL SLUTET AV 2013 /* COM/2014/0618 final */





Innehållsförteckning 1........... SAMMANFATTNING OCH SLUTSATSER.. 3 2........... SYFTE OCH BAKGRUND.. 4 2.1....... Syfte.. 4 2.2....... Bakgrund.. 5 2.3....... Förfarandet för finansiella korrigeringar och återkrav.. 6 2.4....... Ytterligare konsekvenser av finansiella korrigeringar och återkrav.. 7 3........... FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV UNDER 2013.. 7 3.1....... Översikt. 7 3.2....... Finansiella korrigeringar. 9 3.3....... Återkrav.. 12 4........... ACKUMULERADE FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV FRAM TILL SLUTET AV 2013.. 12 4.1....... Översikt. 12 4.2....... Finansiella korrigeringar. 13 4.3....... Återkrav.. 23 5........... FINANSIELLA NETTOKORRIGERINGAR OCH FÖRBÄTTRINGAR SOM PLANERAS FÖR PROGRAMPERIODEN 2014‒2020.. 24 5.1....... Bakgrund.. 24 5.2....... Finansiella nettokorrigeringar för 2013: Konsekvenser för EU:s budget 24 5.3....... Konsekvenser för de nationella budgetarna.. 26 5.4....... Jordbruk.. 26 5.5....... Sammanhållning.. 29 6........... FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER.. 33 6.1....... Jordbruk.. 33 6.2....... Sammanhållning.. 35 7........... KORRIGERANDE ÅTGÄRDER SOM VIDTAS AV MEDLEMSSTATERNA PÅ DERAS EGET INITIATIV.. 36 7.1....... Jordbruk.. 36 7.2....... Sammanhållning.. 37 8........... ÖVRIGA ÅTERKRAV.. 38 8.1....... Indrivning av förhandsfinansiering.. 38 8.2....... Indrivning av inkomster från egna medel 39 1. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATSER I detta meddelande om skyddet av Europeiska unionens budget görs ett försök att i detalj beskriva de förebyggande och korrigerande mekanismer som används för att skydda EU:s budget mot olagliga eller oriktiga utgifter, och att tillhandahålla en så bra uppskattning som möjligt av beloppen enligt hur de använts. De förebyggande åtgärderna och ansvaret beror på vilken metod som används för att genomföra EU:s budget. T.ex. används avbrott och/eller inställda utbetalningar i stor utsträckning inom ramen för sammanhållningspolitiken och har nu införts för jordbruksutgifterna. Korrigerande åtgärder, såsom finansiella korrigeringar och återkrav, uppstår till följd av den övervakning och de kontroller som utförs av både kommissionen och, när det gäller utgifter som omfattas av delad förvaltning, medlemsstaterna av stödberättigande utgifter som finansieras via EU:s budget. Med tanke på programmens fleråriga karaktär, kontrollsystemet och komplexiteten i fråga om de korrigerande mekanismerna och förfarandena genomförs resultaten (dvs. korrigeringarna) i allmänhet flera år efter att bristerna eller oegentligheterna upptäcktes. Detta meddelande är främst inriktat på resultaten av kommissionens tillsynsfunktion, men uppgifter om finansiella korrigeringar och återkrav till följd av medlemsstaternas kontroller ges också i avsnitt 7. Det betonas att det främsta målet med de finansiella korrigeringarna och återkraven är att säkerställa att EU:s medel används i enlighet med regelverket. Finansiella korrigeringar och återkrav som rör den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) samt intern politik och yttre förbindelser leder till återbetalning av tidigare felaktigt utbetalda belopp till EU:s budget (finansiella nettokorrigeringar). Felaktigt utbetalda belopp som upptäcks inom ramen för sammanhållningspolitiken har hittills främst korrigerats genom att man ersatt dem med nya utgifter, som bör vara korrekta – i detta fall återgår inte medlen till EU:s budget. Eftersom finansiella nettokorrigeringar sedan länge har använts med framgång på jordbruksområdet har lagstiftaren beslutat att en liknande mekanism bör tillämpas på sammanhållningspolitiken för programperioden 2014–2020. När det gäller konsekvenserna av de korrigerande åtgärder som vidtagits av kommissionen är de viktigaste siffrorna för budgetåret 2013 följande: De finansiella korrigeringar och återkrav som bekräftades (beslutades eller godtogs) under 2013 uppgick till 3,4 miljarder euro eller 2,3 % av årets offentliga utbetalningar. Se tabell 3.1. De belopp som genomfördes under 2013 låg på en liknande nivå, nämligen 3,3 miljarder euro eller 2,2 % av budgetutbetalningarna. Se tabell 3.1. Ackumulerade siffror ger dock mer användbar information om innebörden av de korrigerande mekanismer som används av kommissionen, eftersom de tar hänsyn till den fleråriga karaktären hos de flesta av EU:s utgifter och neutraliserar konsekvenserna av engångshändelser: Under perioden 2009‒2013 uppvisade de finansiella korrigeringar och återkrav som bekräftades och beslutades en uppåtgående trend. Det genomsnittliga bekräftade beloppet uppgick till 2,9 miljarder euro eller 2,2 % av de genomsnittliga utbetalningarna från EU:s budget, medan det genomsnittliga belopp som genomfördes under denna period uppgick till 2,7 miljarder euro eller 2,1 % av utbetalningarna. Se diagram 4.1. För EGFJ uppgick den genomsnittliga korrigeringssatsen per budgetår för perioden 1999‒2013 till 1,5 % av utgifterna. Se avsnitt 4.2.2. · För Erufs och ESF:s medel för 2000–2006 (där programmen nästan har avslutats helt) uppgick den kombinerade finansiella korrigeringssatsen, endast på grundval av kommissionens tillsynsarbete, i slutet av 2013 till 4,5 % av anslagen (korrigeringssatsen ökar till 5,1 % av anslagen när man tar hänsyn till de ytterligare finansiella korrigeringar som rapporterats av medlemsstaterna och som rör deras egen kontrollverksamhet). Se avsnitt 4.2.4. De siffror som presenteras i detta meddelande visar på de positiva resultaten av de fleråriga förebyggande och korrigerande åtgärder som vidtagits av både kommissionen och medlemsstaterna, där det slutgiltiga målet är att se till att EU:s budget är tillräckligt skyddad mot utgifter som står i strid med gällande lagstiftning – se även kommissionens sammanfattningsrapport för 2013, särskilt avsnitt 4.1[1]. Dessutom bör betydelsen av de belopp som rapporteras med avseende på finansiella korrigeringar och återkrav ses som en bekräftelse på att bägge parter åtagit sig att säkerställa att de europeiska skattebetalarnas pengar används i enlighet med de rättsliga kraven. 2. SYFTE OCH BAKGRUND 2.1. Syfte Detta meddelande om skyddet av EU:s budget utarbetas årligen efter en uttrycklig begäran från Europaparlamentet mot bakgrund av 2011 års förfarande för beviljande av ansvarsfrihet och riktar sig därför till denna institution, liksom till rådet. Det översänds också till Europeiska revisionsrätten. Det bör läsas tillsammans med de siffror som anges i anmärkning 6 i EU:s årsredovisning för 2013, kommissionens sammanfattningsrapport och de relevanta delarna av de årliga verksamhetsrapporterna från de berörda generaldirektoraten. Syftet med detta meddelande är att ge följande: (1) En allmän överblick över de mekanismer som föreskrivs i den lagstiftning som definierar förfarandet för att fastställa och sedan hantera administrativa fel, oegentligheter och misstänkta bedrägerier[2] som upptäcks av EU-organen och medlemsstaterna. (2) En bästa uppskattning av de totala[3] finansiella korrigeringarna och återkraven för 2013, och ackumulerat, för att i faktiska termer visa hur a. EU:s budget är skyddad från utgifter som strider mot lagstiftningen, och b. medlemsstaterna deltar och påverkas. Utöver vad som nämns ovan tillhandahålls också information om de ytterligare korrigeringar som medlemsstaterna har genomfört inom ramen för sammanhållningspolitiken (endast för programperioden 2007–2013) och jordbrukspolitiken till följd av deras egna kontroller och granskningar. Information lämnas också om belopp som återkrävts från förskott (förhandsfinansiering) som betalats ut och som inte använts av stödmottagaren, och om återkrav som rör inkomster från egna medel i EU:s budget. 2.2. Bakgrund Det omfattande arbete som både kommissionen och medlemsstaterna lägger ner för att hantera de risker som avser lagligheten och korrektheten hos de transaktioner som finansieras genom EU:s budget och de efterföljande konsekvenserna utförs i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget[4]), budgetförordningen[5], dess tillämpningsföreskrifter[6] och de olika sektorsspecifika rättsakterna. Kommissionen skyddar EU:s budget, dvs. EU:s utgifter, från felaktiga eller oriktiga utgifter via två huvudsakliga metoder: (1) Förebyggande åtgärder. (2) Korrigerande mekanismer (främst finansiella korrigeringar som åläggs medlemsstaterna och, i mindre utsträckning, återkrav från mottagare av EU-stöd). Det betonas att de finansiella korrigeringarna syftar till att undanta utgifter där utbetalningarna gjorts strid med tillämplig lagstiftning från unionens finansiering, för att se till att EU-medlen används i enlighet med de rättsliga kraven. Det är nödvändigt att göra skillnad på olika finansiella korrigeringar: ‒ Finansiella korrigeringar som tillämpas på sammanhållningsfonderna är i de flesta fall belopp som medlemsstaterna går med på att dra av från de utgifter som redovisas för kommissionen och som ersätts med korrekta utgifter. Dessa återbetalas inte till EU:s budget. ‒ Finansiella korrigeringar som tillämpas på jordbruksfonderna är belopp som slutgiltigt drivs in av kommissionen och som medlemsstaterna inte kan ersätta med andra utgifter. Dessa belopp betraktas som ”inkomster avsatta för särskilda ändamål” i EU:s budget och används för att minska de nationella bidragen till jordbruksbudgeten. Dessa kallas för ”finansiella nettokorrigeringar”. Det är också viktigt att betona att för en stor andel av EU:s utgifter, t.ex. sammanhållnings-, forsknings- och landsbygdsutvecklingspolitiken, pågår de berörda programmen under flera år. I enlighet med artikel 32.2 e i budgetförordningen ska detta beaktas vid utformningen och genomförandet av förebyggande och korrigerande åtgärder, liksom vid bedömningen av resultaten av dessa åtgärder. I själva verket görs finansiella korrigeringar och återkrav under alla stadier av programmets livscykel, så snart en utgift har uppstått och/eller en utbetalning har gjorts. På grund av den lagstiftning som gäller för programperioden 2000–2006 görs majoriteten av korrigeringarna inom sammanhållningspolitiken när projektet/programmet avslutas, vilket kan vara flera år efter det att den första utgiften uppstod och/eller den första utbetalningen gjordes. Som en följd av de förebyggande åtgärder som vidtagits har dock andelen finansiella korrigeringar som tillämpas under programmens genomförandeår ökat för programperioden 2007‒2013. Alltså kan man förvänta sig att den andel finansiella korrigeringar som tillämpas i samband med avslutandet kommer att vara lägre. För programperioden 2014–2020 kommer denna trend att befästas genom införandet av vissa bestämmelser i de sektorsbaserade förordningarna med anknytning till årsredovisningarna och de finansiella nettokorrigeringarna. När det gäller landsbygdsutvecklingspolitiken kan finansiella nettokorrigeringar tillämpas under ett programs hela livscykel. De finansiella korrigeringarnas och återkravens betydelse är särskilt tydlig när det gäller fleråriga kvarstående felprocent. Detta beror på att dessa procent beaktar både upptäckta felprocent och finansiella korrigeringar och återkrav under programmens och projektens hela livscykel. Därför visar de på de oriktiga utgifternas faktiska konsekvenser och fungerar som nyckelindikatorer för bedömningen av hur övervaknings- och kontrollsystemen hanterar de risker som rör lagligheten och korrektheten hos de transaktioner som finansieras genom EU:s budget under programmens löptid (se kommissionens sammanfattningsrapport för 2013, särskilt avsnitt 4.1). 2.3. Förfarandet för finansiella korrigeringar och återkrav De finansiella korrigeringarna och återkraven görs enligt ett definierat och logiskt förfarande[7]: En granskning på plats (eller kontroll eller inspektion) utförs. Alternativt utför kommissionen eller något annat EU-organ (Olaf, revisionsrätten) en skrivbordsutvärdering av EU:s revisionsberättelse eller en nationell sådan. Granskningen eller skrivbordsutvärderingen resulterar i fastställandet av eventuella brister i systemet och/eller en uppskattning av icke-stödberättigande utgifter, vilket kommissionen meddelar medlemsstaten eller den berörda slutliga stödmottagaren om inom ramen för ett formellt kontradiktoriskt förfarande (”pågående” finansiella korrigeringar och återkrav). Efter dessa diskussioner och eventuella kompletterande revisionsbevis från medlemsstaterna eller de slutliga stödmottagarna bekräftas en finansiell korrigering eller ett återkrav, dvs. godtas av medlemsstaten eller beslutas (antas genom beslut av kommissionen). Det sista steget innebär att den felaktiga utgiften i fråga definitivt korrigeras (”genomförda” finansiella korrigeringar och återkrav) genom olika mekanismer som fastställs i de sektorsbaserade regelverken. De finansiella korrigeringar och återkrav som rapporteras av kommissionen är resultatet av dess tillsynsfunktion och det revisionsarbete som beskrivs ovan. För politikområden som omfattas av delad förvaltning, i enlighet med deras skyldighet att ”vidta alla nödvändiga åtgärder [...] för att skydda unionens ekonomiska intressen” ska medlemsstaterna också utföra kontroller och göra korrigeringar på egen hand – se avsnitt 7. Detta innebär att de EU-medel som omfattas av delad förvaltning alltid får dubbelt skydd av två parter. En viktig punkt att notera i fråga om uppgifterna i detta meddelande är att, när det gäller delad förvaltning, de både representerar de korrigeringar som görs i enskilda ärenden som avslöjats av kommissionen och även extrapolerade korrigeringar eller schablonkorrigeringar. De sistnämnda är korrigeringar som åläggs av kommissionen på programnivå och föreskrivs i artikel 80.4 i budgetförordningen: ”När dessa belopp [felaktiga utgifter] inte kan fastställas exakt får kommissionen tillämpa en extrapolerad korrigering eller schablonkorrigering i enlighet med de sektorspecifika reglerna.” De görs när brister eller svagheter upptäcks i de nationella myndigheternas förvaltnings- och kontrollsystem för en viss åtgärd eller ett visst program och utgörs av en fast procentsats som tillämpas på alla fordringar som tas emot gällande den berörda utgiften, fram till dess att medlemsstaterna vidtar korrigerande åtgärder och de konstaterade bristerna rättas till. Därför beräknas dessa schablonkorrigeringar inte på grundval av fastställda, enskilda oegentligheter på stödmottagarnivå, utan de är proportionellt kopplade till hur pass allvarliga de konstaterade bristerna är. 2.4. Ytterligare konsekvenser av finansiella korrigeringar och återkrav Den gällande lagstiftningen erbjuder kommissionen och medlemsstaterna en rad verktyg och kontrollmekanismer. Utöver de betydande belopp som rapporteras ovan finns det ytterligare belopp vad gäller finansiella korrigeringar som godtas av medlemsstaterna som ett resultat av kommissionens tillsynsfunktion. Korrigerande handlingsplaner kan ha en förebyggande verkan på utgifter som redan uppstått för stödmottagarna och som registrerats på nationell nivå i den attesterande myndighetens räkenskaper, men som ännu inte har redovisats för kommissionen. För sådana utgifter tillämpar den attesterande myndigheten (inom ramen för sammanhållningspolitiken) den finansiella korrigering som begärs av kommissionen innan den redovisar utgifterna. Särskilt när det gäller extrapolerade korrigeringar eller schablonkorrigeringar ‒ när det finns brister i de förvaltnings- och kontrollsystem som täcker ett stort antal projekt ‒ kan de berörda beloppen kan vara betydande. Denna förebyggande effekt av kommissionens tillsynsfunktion återspeglas inte alltid i officiella rapporter, trots att beloppen kan vara betydande och det leder till ökat skydd av EU:s budget. Ett annat exempel rör de skriftliga varningar som skickas av generaldirektoraten när brister i systemet konstateras innan en ansökan om utbetalning lämnas in till kommissionen. Skriftliga varningar skickas av generaldirektörerna på eget initiativ i deras egenskap av ansvarig utanordnare genom delegering åt kommissionen, inte på grund av ett uttryckligt krav i lagstiftningen. Sådana skriftliga varningar kan ha samma förebyggande effekt för skyddet av EU:s budget, men i detta fall rapporteras inte heller någon finansiell korrigering av Europeiska kommissionen/medlemsstaterna. Medel kan också återkrävas från stödmottagarna till följd av revisioner och finansiella korrigeringar som görs av kommissionens avdelningar inom ramen för jordbruks- och landsbygdsutvecklingspolitiken. Om medlemsstaten driver in felaktigt utbetalda belopp från jordbrukare innan kommissionen fattar beslut om den finansiella korrigeringen återförs dessa belopp till EU:s budget och dras av från den finansiella korrigeringen. Belopp som drivits in från slutliga stödmottagare efter verkställandet av den finansiella korrigeringen behöver inte återbetalas till EU:s budget. Detta system uppmuntrar medlemsstaternas egna ansträngningar för att faktiskt återkräva felaktiga utbetalningar utan omotiverade förseningar. Kommissionen kan utföra en ytterligare kontroll om den anser att det tar för lång tid för en medlemsstat att återkräva belopp från en slutlig stödmottagare, och innebär att kommissionen inleder ett överträdelseförfarande mot den berörda medlemsstaten. Detta sker naturligtvis utöver det faktum att EU:s budget kanske redan har skyddats genom den ursprungliga finansiella korrigeringen. För den gemensamma jordbrukspolitiken finns det också en särskild mekanism, enligt vilken 50 % av de felaktiga utbetalningar som medlemsstaterna ännu inte har drivit in från stödmottagarna inom 4 år (eller 8 år när det gäller rättsliga förfaranden) automatiskt debiteras deras nationella budget. Detta utgör ett starkt incitament för de nationella myndigheterna att slutföra återkravsförfarandena inom rimlig tid. Medlemsstaterna förblir skyldiga att återkräva resterande 50 %, som måste betalas tillbaka till EU:s budget. Dessutom kan kommissionen också debitera hela det belopp som återstår att driva in (och inte bara 50 %) om den anser att medlemsstaternas myndigheter har varit försumliga vid förvaltningen av återkravsförfarandet i vissa enskilda ärenden. 3. FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV UNDER 2013 3.1. Översikt De finansiella korrigeringar som rapporteras i detta avsnitt (samt i avsnitten 4 och 5) är resultatet av kommissionens tillsyn, där man konstaterat att det finns behov av fler korrigeringar än vad medlemsstaterna tidigare beslutat om (i strid med deras skyldighet att ”i första hand ha ansvaret för [...] att göra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga”). Storleken på de finansiella korrigeringarna och återkraven beror i huvudsak på det antal oegentligheter som upptäckts under tidigare år, vilket innebär att de kontroller som kommissionen eller medlemsstaterna utför under loppet av flera år kan avslöja en högre nivå av brister eller oegentligheter, vilket på så sätt ökar det antal finansiella korrigeringar eller återkrav som ska göras. Med tanke på den fleråriga karaktären hos kontrollsystemet och komplexiteten i fråga om de korrigerande mekanismerna och förfarandena genomförs resultaten (dvs. korrigeringarna) i allmänhet flera år efter det att bristerna eller oegentligheterna konstaterades. På grund av de finansiella korrigeringarnas natur och den fleråriga karaktären hos de utgifter som de avser är det i regel bättre att titta på de ackumulerade siffrorna (se avsnitt 4). Men om man ser enbart till 2013 och för att ge en uppfattning om de antalet finansiella korrigeringar och återkrav som bekräftats och genomförts under 2013 kan det noteras att beloppen, även om de främst avser brister i systemen eller oegentligheter under tidigare år, i ekonomiska termer representerar 2,3 % respektive 2,2 % av alla offentliga utbetalningar (se avsnitten nedan för närmare uppgifter). Tabell 3.1: Översikt över finansiella korrigeringar och återkrav för 2013 || || || || || || || || || || Miljoner euro || Politikområde || Totala utbetalningar från EU:s budget under 2013 || Totala pågående finansiella korrigeringar i slutet av 2013 || Totala finansiella korrigeringar som bekräftats under 2013 || Totala återkrav som bekräftats under 2013 || Totala bekräftade under 2013 || % av utbetalningarna från EU:s budget || Totala finansiella korrigeringar som genomförts under 2013 || Totala återkrav som genomförts under 2013 || Totalt genomförda under 2013 || % av utbetalningarna från EU:s budget || Jordbruk || || || || || || || || || || || EGFJ || 45 011 || 3 258 || 843 || 227 || 1 070 || 2,4 % || 481 || 155 || 636 || 1,4 % || Landsbygdsutveckling || 12 960 || 660 || 247 || 139 || 386 || 3,0 % || 230 || 129 || 359 || 2,8 % || Sammanhållningspolitik** || || || || || || || || || || || Eruf || 31 133 || 1 459 || 337 || 1 || 338 || 1,1 % || 622 || - || 622 || 2,0 % || Sammanhållningsfonden || 11 906 || 148 || 220 || - || 220 || 1,8 % || 277 || - || 277 || 2,3 % || ESF || 13 776 || 583 || 834 || 40 || 874 || 6,3 % || 842 || 40 || 882 || 6,4 % || FFU/EFF || 566 || 18 || 10 || 24 || 34 || 6,0 % || 4 || 23 || 27 || 4,8 % || EUGFJ, utvecklingssektionen || 192 || - || 1 || 2 || 3 || 1,6 % || 14 || 2 || 16 || 8,3 % || Övrigt || 116 || - || - || 16 || 16 || 13,8 % || - || 16 || 16 || 13,8 % || Delsumma delad förvaltning || 115 660 || 6 126 || 2 492 || 449 || 2 941 || 2,5 % || 2 469 || 365 || 2 834 || 2,5 % || Inre politik || 16 986 || 1 || 3 || 393 || 396 || 2,3 % || 3 || 398 || 401 || 2,4 % || Yttre förbindelser || 7 055 || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || 93 || 93 || 1,3 % || Ej tillämpligt || 93 || 93 || 1,3 % || Administration || 8 693 || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || 6 || 6 || 0,1 % || Ej tillämpligt || 6 || 6 || 0,1 % || TOTALT || 148 394* || 6 127 || 2 495 || 941 || 3 436 || 2,3 % || 2 472 || 862 || 3 334 || 2,2 % || *Utesluter 75 miljoner euro som betalats ut till Kroatien inom ramen för rubriken Kompensationer. ** Av det totala beloppet på 1 402 miljoner euro i bekräftade finansiella korrigeringar avsåg 514 miljoner euro programperioden 2007‒2013, 714 miljoner euro avsåg programperioden 2000‒2006 och det återstående beloppet på 174 miljoner euro avsåg programperioden 1994‒1999. Av beloppet på 1 759 miljoner euro i genomförda finansiella korrigeringar som rörde sammanhållningspolitiken avsåg 693 miljoner euro programperioden 2007‒2013, 889 miljoner euro avsåg programperioden 2000‒2006 och det återstående beloppet på 177 miljoner euro avsåg programperioden 1994‒1999. De största och mest komplexa programmen med avseende på programperioden 2000–2006 avslutades 2013, vilket leder till att höga belopp rapporteras. Beloppen för 2007–2013 är jämförelsevis lägre till följd av de förebyggande åtgärder som vidtagits av kommissionen (se avsnitt 6), med tanke på att korrigeringarna tenderar att vara än mer koncentrerade när programmen avslutas. Det totala beloppet för bekräftade finansiella korrigeringar och återkrav under 2013 ökade med 20 % jämfört med 2012 (de finansiella korrigeringarna ökade med 15 % och återkraven ökade med 35 %). De genomförda finansiella korrigeringarna och återkraven sjönk från 4,4 miljarder euro under 2012 till 3,3 miljarder euro under 2013. Denna minskning beror på ett viktigt ärende som hör ihop med genomförandet under 2012 av en finansiell korrigering på 1,8 miljarder euro beträffande sammanhållningsprogrammen för perioden 2000‒2006 i Spanien. Den resulterade minskningen på 34 % i fråga om de finansiella korrigeringar som genomfördes under 2013 (från 3,7 miljarder euro till 2,5 miljarder euro) kompenserades delvis av en ökning på 27 % av de återkrav som genomfördes under 2013 (från 0,7 miljarder euro till 0,9 miljarder euro). 3.2. Finansiella korrigeringar 3.2.1 Pågående finansiella korrigeringar per den 31/12/2013 När det gäller jordbruk och landsbygdsutveckling baseras mängden pågående finansiella nettokorrigeringar på en uppskattning av de utgifter som troligen kommer att återbetalas till EU:s budget av medlemsstaterna till följd av förfarandet för kontroll av överensstämmelse. Inom ramen för sammanhållningspolitiken baseras det belopp som anges under pågående finansiella korrigeringar på kommissionens och Europeiska revisionsrättens eller Olafs revisioner, som alla följs upp av de berörda generaldirektoraten genom pågående kontradiktoriska förfaranden med de berörda medlemsstaterna. Diagram 3.2.1.1: Delad förvaltning: pågående finansiella korrigeringar per den 31/12/2013; uppdelning per fond Eftersom 2007–2013 års program får stöd från flera fonder inkluderar Eruf-beloppet Sammanhållningsfondens belopp för denna period. Diagram 3.2.1.2: Delad förvaltning: pågående finansiella korrigeringar per den 31/12/2013; uppdelning per medlemsstat När det gäller EGFJ uppgår ärendena till 2 387 miljoner euro, varav 1 697 miljoner euro avser Frankrike. Det framhålls att dessa belopp motsvarar kommissionens preliminära beräkningar av risken för EU:s budget innan förfarandet för kontroll av överensstämmelse har avslutats, och att kommissionen, såsom föreskrivs i lagstiftningen, vederbörligen ska beakta alla motstridiga bevis som tillhandahålls av medlemsstaten när den gör sin slutbedömning. Det slutliga beloppet för den finansiella nettokorrigeringen kan därför bli lägre, t.ex. i fall där den första beräkning som gjordes av kommissionen var resultatet av en schablonkorrigering och medlemsstaten senare lämnade in ytterligare bevis som möjliggjorde en mer exakt bedömning. Därför kan de belopp som uppskattas vara pågående vara högre än den slutliga finansiella nettokorrigering som kommissionen beslutar om. Man betonar även att uppdelningen per medlemsstat kraftigt påverkas av de pågående förfarandena för kontroll av överensstämmelse, som tenderar att koncentreras till endast ett fåtal medlemsstater samtidigt, eftersom man beslutar om revisioner efter att ha genomfört en riskbaserad analys, och därigenom riktar in sig på de mest riskfyllda medlemsstaterna. För EGFJ visar tabell 4.2.2 den långsiktiga uppdelningen per medlemsstat. Beträffande Eruf hänför sig beloppen i huvudsak till programperioden 2000–2006 och avslutandet av de kvarstående frågorna med avseende på programmen i Italien (966 miljoner euro), Irland (142 miljoner euro), Spanien (119 miljoner euro) och Grekland (65 miljoner euro). Vad gäller ESF avser majoriteten av de pågående finansiella korrigeringarna i slutet av 2013 avslutandet av 2000‒2006 års program, som avspeglar de finansiella korrigeringar som föreslagits av kommissionen i skrivelser om avslutande, men som ännu inte godtagits av medlemsstaterna. De största beloppen kan tillskrivas Italien (388 miljoner euro) och Spanien (141 miljoner euro). 3.2.2 Finansiella korrigeringar som bekräftats under 2013 Det bör uppmärksammas att de uppgifter och kartor som presenteras nedan avser ett enda år, 2013. Både de övergripande korrigeringarna och uppdelningen per medlemsstat kan förändras väsentligt beroende på vilket år som avses. En meningsfull bedömning av korrigeringskapaciteten hos övervaknings- och kontrollsystemen måste därför, i linje med utgiftstypen, utgå från ett flerårigt perspektiv (se avsnitt 4). Karta och tabell 3.2.2: Delad förvaltning: Bekräftade finansiella korrigeringar under 2013 jämfört med de EU-utbetalningar som mottagits; uppdelning per medlemsstat Medlemsstat || Utbetalningar som mottagits från EU:s budget under 2013 (miljoner euro) || Finansiella korrigeringar som bekräftats under 2013 (miljoner euro) || Finansiella korrigeringar som bekräftats under 2013: % jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget under 2013 Belgien || 1 144 || 18 || 1,6 % Bulgarien || 1 829 || 5 || 0,3 % Tjeckien || 4 771 || 146 || 3,1 % Danmark || 1 066 || 12 || 1,1 % Tyskland || 11 179 || 37 || 0,3 % Estland || 914 || 0 || 0,0 % Irland || 1 607 || 26 || 1,6 % Grekland || 6 866 || 138 || 2,0 % Spanien || 12 408 || 458 || 3,7 % Frankrike || 12 170 || 222 || 1,8 % Kroatien || 2 || 1 || 43,4 % Italien || 11 091 || 370 || 3,3 % Cypern || 178 || 0 || 0,0 % Lettland || 1 003 || 23 || 2,3 % Litauen || 1 718 || 14 || 0,8 % Luxemburg || 67 || 0 || 0,4 % Ungern || 5 676 || 158 || 2,8 % Malta || 125 || 0 || 0,1 % Nederländerna || 1 321 || 82 || 6,2 % Österrike || 1 546 || 4 || 0,2 % Polen || 15 782 || 175 || 1,1 % Portugal || 5 948 || 17 || 0,3 % Rumänien || 5 409 || 278 || 52 % Slovenien || 726 || 23 || 3,2 % Slovakien || 1 943 || 63 || 3,3 % Finland || 1 243 || 7 || 0,5 % Sverige || 1 174 || 1 || 0,2 % Storbritannien || 4 554 || 214 || 4,7 % Interreg. || 2 199 || 1 || 0,0 % TOTALT || 115 660 || 2 492 || 2,2 % Kartan ovan tar hänsyn till den relativa vikten av de finansiella korrigeringar som bekräftats för varje medlemsstat jämfört med de betalningar som mottagits från EU:s budget under år 2013. Ljusgrå färg visar de medlemsstater som ligger under den genomsnittliga procentsatsen på 2,2 %. Röd färg framhåller de medlemsstater som ligger över den genomsnittliga procentsatsen på 2,2 %. 3.2.3 Finansiella korrigeringar som genomförts under 2013 Karta och tabell 3.2.3: Delad förvaltning: Finansiella korrigeringar som genomförts under 2013 jämfört med de EU-utbetalningar som mottagits; uppdelning per medlemsstat Medlemsstat || Utbetalningar som mottagits från EU:s budget under 2013 (miljoner euro) || Finansiella korrigeringar som genomförts under 2013 (miljoner euro) || Finansiella korrigeringar som genomförts under 2013: % jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget under 2013 Belgien || 1 144 || 24 || 2,1 % Bulgarien || 1 829 || 19 || 1,0 % Tjeckien || 4 771 || 76 || 1,6 % Danmark || 1 066 || 12 || 1,1 % Tyskland || 11 179 || 39 || 0,3 % Estland || 914 || 10 || 1,1 % Irland || 1 607 || 9 || 0,6 % Grekland * || 6 866 || -18 || -0,3 % Spanien || 12 408 || 717 || 5,8 % Frankrike || 12 170 || 96 || 0,8 % Kroatien || 2 || 1 || 43,4 % Italien || 11 091 || 381 || 3,4 % Cypern || 178 || 0 || 0,0 % Lettland || 1 003 || 24 || 2,3 % Litauen || 1 718 || 8 || 0,5 % Luxemburg || 67 || 0 || 0,1 % Ungern || 5 676 || 160 || 2,8 % Malta || 125 || 0 || 0,1 % Nederländerna || 1 321 || 47 || 3,5 % Österrike || 1 546 || 1 || 0,1 % Polen || 15 782 || 195 || 1,2 % Portugal || 5 948 || 31 || 0,5 % Rumänien || 5 409 || 284 || 5,3 % Slovenien || 726 || 23 || 3,2 % Slovakien || 1 943 || 73 || 3,8 % Finland || 1 243 || 6 || 0,4 % Sverige || 1 174 || 22 || 1,9 % Storbritannien || 4 554 || 228 || 5,0 % Interreg || 2 199 || 1 || 0,0 % TOTALT || 115 660 || 2 469 || 2,1 % Kartan ovan tar hänsyn till den relativa vikten av de finansiella korrigeringar som genomförts för varje medlemsstat jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget under år 2013. Ljusgrå färg visar de medlemsstater som ligger under den genomsnittliga procentsatsen på 2,1 %. Röd färg framhåller de medlemsstater som ligger över den genomsnittliga procentsatsen på 2,1 %. * Den negativa procentsatsen för Grekland är resultatet av en korrigering som tillämpades under 2013 på tidigare redovisade belopp. Utan denna korrigering skulle procentsatsen ligga på 2,1 % för Grekland, och den sammanlagda procentsatsen på 2,3 %. 3.3. Återkrav De återkrav som bekräftades och genomfördes under 2013 presenteras i tabell 3.1 ovan, där 941 miljoner euro bekräftades och 862 miljoner euro genomfördes under 2013. Enligt vad som framgår av tabellerna 4.3.1 och 4.3.2 nedan visar dessa belopp på en väsentlig ökning jämfört med 2012, främst på grund av ökade återkrav inom ramen för den inre politiken. 4. ACKUMULERADE FINANSIELLA KORRIGERINGAR OCH ÅTERKRAV FRAM TILL SLUTET AV 2013 4.1. Översikt Ackumulerade belopp ger värdefull information om betydelsen av de korrigerande mekanismer som används av kommissionen, i synnerhet eftersom de tar hänsyn till programmens och projektens fleråriga karaktär och neutraliserar effekterna av engångshändelser. Diagrammen nedan visar utvecklingen i fråga om finansiella korrigeringar och återkrav som bekräftats och genomförts under de 5 senaste åren: Diagram 4.1: Finansiella korrigeringar och återkrav 2009‒2013 Bekräftade finansiella korrigeringar och återkrav 2009‒2013 Genomförda finansiella korrigeringar och återkrav 2009‒2013 Det genomsnittliga beloppet för de finansiella korrigeringar och återkrav som bekräftades per år av kommissionen under perioden 2009–2013 uppgick till 2,9 miljarder euro eller 2,2 % av de genomsnittliga utbetalningarna från EU:s budget på 131 miljarder euro (delad förvaltning: 2,6 miljarder euro eller 2,5 % av det genomsnittliga utbetalningsbeloppet på 101 miljarder euro); övriga typer av förvaltning: 353 miljoner euro eller 1,2 % av det genomsnittliga utbetalningsbeloppet på 30 miljarder euro. Andelen bekräftade belopp ökar något, vilket visar att den fleråriga kontrollramen lyckas skydda EU:s budget över tiden. Det genomsnittliga beloppet för finansiella korrigeringar och återkrav som genomfördes för 2009–2013 uppgick till 2,7 miljarder euro, vilket motsvarar 2,1 % av de genomsnittliga utbetalningarna från EU:s budget under denna period. Den ökande trend som visas ovan kan förklaras av avslutandet av programperioden 2000–2006, eftersom ett stort antal finansiella korrigeringar och återkrav genomförs först i detta skede (se nedan). 4.2. Finansiella korrigeringar 4.2.1 Översikt Tabell 4.2.1: Ackumulerade finansiella korrigeringar som bekräftats & genomförandeprocenten fram till slutet av 2013 Miljoner euro || Utgifter || Programperiod || Ackumulerade EGFJ-beslut || Totala finansiella korrigeringar som bekräftats i slutet av 2013 || Finansiella korrigeringar som ännu inte genomförts i slutet av 2013 || Genomförda/bekräftade i slutet av 2013 || Finansiella korrigeringar som bekräftats i slutet av 2012 || Perioden 1999–1994 || Perioden 2006–2000 || Perioden 2007‒ 2013 || Jordbruk || 0 || 112 || 374 || 9 148 || 9 634 || 1 001 || 89,6 % || 8 525 || EGFJ || - || - || - || 9 148 || 9 148 || 920 || 90,0 % || 8 286 || Landsbygdsutveckling || 0 || 112 || 374 || Ej tillämpligt || 486 || 82 || 83,2 % || 239 || Sammanhållningspolitik || 2 719 || 7 729 || 1 741 || Ej tillämpligt || 12 189 || 756 || 93,8 % || 10 786 || Eruf || 1 788 || 5 188 || 667 || Ej tillämpligt || 7 643 || 477 || 93,8 % || 7 305 || Sammanhållningsfonden || 271 || 688 || 245 || Ej tillämpligt || 1 204 || 113 || 90,7 % || 984 || ESF || 560 || 1 678 || 820 || Ej tillämpligt || 3 057 || 65 || 97,9 % || 2 224 || FFU/EFF || 100 || 102 || 9 || Ej tillämpligt || 211 || 102 || 51,8 % || 201 || EUGFJ, utvecklingssektionen || 0 || 73 || 0 || Ej tillämpligt || 73 || 0 || 100,0 % || 72 || Övrigt || - || - || - || Ej tillämpligt || 4 || 0 || 100,0 % || 2 || Totalt || 2 719 || 7 840 || 2 116 || 9 148 || 21 827 || 1 757 || 91,9 % || 19 313 || De olika programperioderna inom sammanhållningspolitiken visar tydligt den fleråriga karaktären hos EU:s budgetcykel. Eftersom arbetet med att avsluta programperioden 2000–2006 håller på att slutföras är beloppet för de finansiella korrigeringarna mycket högt, särskilt jämfört med perioden 2007–2013. De finansiella korrigeringarna för denna mer nyliga period förväntas fortsätta att öka under de kommande åren i takt med att dess program börjar avslutas (vissa uppnår utbetalningströskeln på 95 %), men bör vara av mindre betydelse jämfört med den föregående programperioden tack vare de goda resultat som uppnåtts i och med de förebyggande åtgärderna. Användningen av avbrotts- och inställelsemekanismer har visat sig vara ett särskilt starkt incitament för medlemsstaterna när det gäller för dem att förbättra sina förvaltnings- och kontrollsystem i samarbete med kommissionens avdelningar. 4.2.2 Jordbruk: Finansiella korrigeringar i samband med avslutningen av räkenskaperna för EGFJ För EGFJ uppgår beloppet för de finansiella korrigeringar som kommissionen sedan 1999 ålagt till 9 148 miljoner euro (från 43 beslut som antagits). Den genomsnittliga korrigeringssatsen per budgetår för perioden 1999‒2013 har varit 1,5 % av utgifterna. När kommissionen väl beslutar om beloppen genomförs de i allmänhet automatiskt, såvida inte en medlemsstat har beviljats möjligheten att betala genom delbetalningar. Tabell 4.2.2: Ackumulerade finansiella korrigeringar som beslutats i samband med avslutningen av räkenskaperna för EGFJ 1999‒2013; uppdelning per medlemsstat || Miljoner euro Medlemsstat || EGFJ-utbetalningar som mottagits från EU:s budget || % av de utbetalningar som mottagits jämfört med de totala utbetalningarna || Ackumulerade finansiella korrigeringar för EGFJ i slutet av 2013 || % jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget || % jämfört med det totala beloppet för finansiella korrigeringar Belgien || 11 638 || 1,9 % || 42 || 0,4 % || 0,5 % Bulgarien || 1 980 || 0,3 % || 37 || 1,9 % || 0,4 % Tjeckien || 4 742 || 0,8 % || 6 || 0,1 % || 0,1 % Danmark || 16 345 || 2,7 % || 183 || 1,1 % || 2,0 % Tyskland || 82 340 || 13,5 % || 186 || 0,2 % || 2,0 % Estland || 523 || 0,1 % || 0 || 0,0 % || 0,0 % Irland || 19 474 || 3,2 % || 48 || 0,2 % || 0,5 % Grekland || 38 139 || 6,3 % || 2 328 || 6,1 % || 25,4 % Spanien || 85 336 || 14,0 % || 1 457 || 1,7 % || 15,9 % Frankrike || 133 217 || 21,9 % || 1 272 || 1,0 % || 13,9 % Kroatien || 0 || 0,0 % || - || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt Italien || 68 953 || 11,3 % || 1 757 || 2,5 % || 19,2 % Cypern || 338 || 0,1 % || 10 || 2,9 % || 0,1 % Lettland || 749 || 0,1 % || 0 || 0,0 % || 0,0 % Litauen || 2 089 || 0,3 % || 8 || 0,4 % || 0,1 % Luxemburg || 435 || 0,1 % || 5 || 1,2 % || 0,1 % Ungern || 7 279 || 1,2 % || 45 || 0,6 % || 0,5 % Malta || 27 || 0,0 % || 0 || 1,1 % || 0,0 % Nederländerna || 16 371 || 2,7 % || 212 || 1,3 % || 2,3 % Österrike || 10 459 || 1,7 % || 11 || 0,1 % || 0,1 % Polen || 16 755 || 2,8 % || 92 || 0,6 % || 1,0 % Portugal || 10 278 || 1,7 % || 193 || 1,9 % || 2,1 % Rumänien || 4 782 || 0,8 % || 97 || 2,0 % || 1,1 % Slovenien || 629 || 0,1 % || 10 || 1,5 % || 0,1 % Slovakien || 2 077 || 0,3 % || 2 || 0,1 % || 0,0 % Finland || 7 916 || 1,3 % || 26 || 0,3 % || 0,3 % Sverige || 10 542 || 1,7 % || 116 || 1,1 % || 1,3 % Sverige || 55 077 || 9,1 % || 1 007 || 1,8 % || 11,0 % Totalt || 608 491 || 100,0 % || 9 148 || 1,5 % || 100,0 % Tabellen ovan visar en uppdelning när det gäller de finansiella korrigeringar som återbetalas till EU:s budget av de berörda medlemsstaterna. På årsbasis är det totala beloppet för finansiella korrigeringar fortfarande relativt stabilt med en positiv utveckling under perioden, i absoluta belopp och även i procent av utgifterna. Följande diagram visar de totala finansiella korrigeringarna per medlemsstat, tillsammans med procentandelen av dessa finansiella korrigeringar jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget. Det noteras att nio medlemsstater redovisar en korrigeringssats som överstiger genomsnittet på 1,5 % och bidrar till 75 % av det totala korrigeringsbeloppet, men det bör samtidigt noteras att dessa nio medlemsstater tog emot 44 % av utbetalningarna från EU:s budget. Diagram 4.2.2: Medlemsstaternas ackumulerade finansiella korrigeringar i samband med avslutningen av räkenskaperna för EGFJ 1999–2013 jämfört med de utbetalningar som mottagits från EU:s budget 4.2.3 Jordbruk: Brister i medlemsstaternas kontrollsystem Betydande brister som noteras i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem av dem själva, GD Jordbruk och landsbygdsutveckling, revisionsrätten och/eller Olaf (bedrägeriutredningar) följs noga upp av GD Jordbruk och landsbygdsutveckling fram till dess att man har fått tillförlitliga bevis för att bristerna har åtgärdats genom lämpliga åtgärder från medlemsstatens sida, för att oriktiga utgifter som redovisats under tidigare år har rättats till och för att det nya systemet har visat sig vara pålitligt i praktiken. När det till exempel gäller stödsystemen i Polen konstaterades allvarliga strukturella brister av GD Jordbruk och landsbygdsutveckling under 2013 med avseende på förhandserkännandet av producentgrupper för frukt och grönsaker. För belopp som tidigare betalats ut täcks den finansiella risken för fonden genom förfarandet för kontroll av överensstämmelse som kommer att kompensera för felaktigt använda EU-medel. För framtiden har Polen uppmanats att vidta nödvändiga korrigerande åtgärder. Dessa åtgärder kommer att övervakas av GD Jordbruk och landsbygdsutveckling. När det gäller bristerna i vinsektorn utfärdades två uppsättningar riktlinjer om tillämpningen av det nationella stödprogrammet i februari och april 2013. Inom ramen för direktstöden har ihållande brister gällande den felaktiga definitionen av vissa typer av betesmark som stödberättigande konstaterats vid 15 spanska utbetalande organ och i Grekland. I Spanien granskades de korrigerande åtgärderna i mitten av 2013 och det slogs fast att de inte behandlade situationen fullt ut. Därför kommer övervakningen att öka och uppföljningen av den spanska genomförandeplanen och de finansiella korrigeringarna kommer att fortsätta. I Grekland inkluderade det system för identifiering av jordbruksskiften (LPIS) som inrättades 2008 områden som på grund av deras särskilda situation inte bör ha rätt till stöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Som ett villkor för beslutet om att skjuta upp de finansiella korrigeringarna var Grekland tvunget att åtgärda denna situation genom en handlingsplan. För fordringarna för åren 2009‒2012 och följande år pågår de avslutningsförfaranden som utlöser de finansiella nettokorrigeringarna. Dessutom ledde underlåtenheten att genomföra de korrigerande åtgärderna som planerat till att man upphävde uppskjutandet av de finansiella nettokorrigeringarna för betesmarksbristen och en förhandsunderrättelse om inställelse skickades till de grekiska myndigheterna den 24 juni 2014, med en tydlig tidsfrist för uppfyllnaden av de återstående milstolparna. Dessutom slutfördes en övergripande handlingsplan för att korrigera allvarliga brister med avseende på LPIS-GIS av Portugal under 2013, medan Frankrike lanserade en omfattande handlingsplan för att uppdatera och slutföra LPIS-systemet. Denna förväntas ha slutförts till fullo för ansökningsåret 2016. När det gäller Portugal säkerställde förfarandet för kontroll av överensstämmelse att mer än 100 miljoner euro i finansiella nettokorrigeringar kompenserade för budgetåren 2007‒2009, medan förfarandena för överensstämmelse fortfarande pågår för de efterföljande åren. Beträffande Frankrike pågår ett antal betydande finansiella korrigeringar med avseende på budgetåren 2008‒2010, för vilka förfarandet för avslutning av räkenskaperna har kommit långt. Ett besök i februari 2014 visade att även om handlingsplanen i allmänhet är på rätt spår har vissa mellanliggande åtaganden inte uppfyllts. Frankrike har därför uppmanats att ta itu med dessa frågor och samtidigt har en mer detaljerad rapportering begärts för att möjliggöra en mer praktisk uppföljning från GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings sida. Det bör noteras att i Frankrike genomfördes handlingsplanen för förvaltning av stödrättigheter och systemet med tvärvillkor med goda resultat. Ansvaret för övervakningen av kvaliteten på det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) och LPIS, inbegripet nödvändig vägledning och stöd, ligger sedan 2014 hos en ny enhet vid GD Jordbruk och landsbygdsutveckling. Handlingsplaner krävdes som ett resultat av justeringarna av felprocentsatserna över 5 % efter det att revisionsrätten bedömde vissa kontrollsystem som ”icke ändamålsenliga” eller ”delvis ändamålsenliga” (t.ex. Rumänien, Bulgarien, Portugal), eller som ett resultat av GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings granskningar och av bristen på garantier gällande den rapporterade kontrollstatistiken (t.ex. Grekland, Nederländerna). Allvarliga systembrister konstaterades exempelvis vid både GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings granskningar av överensstämmelse och revisionsrättens revisioner i Rumänien om åtgärd 312 ”Stöd för etablering och utveckling av mikroföretag”. På GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings begäran har de rumänska myndigheterna genomfört en handlingsplan för att förbättra situationen. Dessutom avbröts återbetalningarna från kommissionen till Rumänien med avseende på denna åtgärd under 2013. Efter GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings kontinuerliga arbete med de rumänska myndigheterna ansåg man i maj 2014 att, även om ansträngningarna för att genomföra den särskilda handlingsplanen för åtgärd 312 måste fortsätta, kan det vara möjligt att återuppta utbetalningarna förutsatt att de rumänska myndigheterna godtar en noggrann övervakning från GD Jordbruks sida, vilket därmed begränsar risken. Trots detta kan en bekräftelse på att de systembrister som rör genomförandet av åtgärd 312 har behandlats med framgång endast erhållas definitivt efter en framtida granskning. EU:s budget kommer att skyddas genom förfaranden för granskning av överensstämmelse som leder till finansiella nettokorrigeringar och återbetalning från medlemsstaten. Samtidigt pågår en mycket noggrann uppföljning av de rumänska landsbygdsutvecklingsprogrammen. I Bulgarien visade GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings granskningar av landsbygdsutvecklingen på allvarliga brister i de administrativa kontrollerna och även brister i kontrollerna på plats. De huvudsakliga bristerna gällde kontrollerna av offentliga upphandlingar, förekomsten av icke stödberättigande och/eller orimliga kostnader, omfattningen av kontrollerna på plats och en tidig och hög utbetalning av förskott. Med hänsyn till den höga förskottsgranden måste de ses mot bakgrund av n + 2-regeln om återtagande. De bulgariska myndigheterna uppmanats att förklara varför sådana tidiga och höga förskott var nödvändiga. Dessa förklaringar kommer vederbörligen att beaktas vid fastställande av förekomsten av ett eventuellt kringgående av n + 2-regeln och när man beslutar om behovet av en finansiell korrigering. Efter en första skrivelse som GD Jordbruk och landsbygdsutveckling skickade till samtliga medlemsstater i början av 2013 tog man fram ett förfarande för inrättande och övervakning av nationella handlingsplaner för att minska felprocenten. Medlemsstaterna lämnade in sina handlingsplaner, i nära samarbete med GD Jordbruk och landsbygdsutvecklings avdelningar, och tre seminarier anordnades för att presentera nuläget och ge vägledning, både under 2013 och 2014. 4.2.4 Sammanhållningspolitiken: Eruf & ESF 2000–2006 Eftersom arbetet med att avsluta perioden 2000–2006 håller på att slutföras kan en användbar jämförelse mellan de övergripande resultaten av de korrigerande åtgärderna och de totala medel som använts göras, och därmed blir en mer fullständig bild av de korrigerande mekanismernas inverkan möjlig. För Eruf och ESF uppgick i slutet av 2013 det kombinerade beloppet för finansiella korrigeringar, enbart på grundval av kommissionens tillsynsarbete, till 8,8 miljarder euro. Detta motsvarar cirka 4,5 % av anslagen (196,9 miljarder euro) i slutet av 2013. Korrigeringssatsen ökar till 5,1 % av anslagen när man tar hänsyn till de ytterligare finansiella korrigeringar som rapporterats av medlemsstaterna och som rör deras egen kontrollverksamhet. De finansiella korrigeringar som kommissionen ålägger i slutfasen utgör ungefär en tredjedel av de totala finansiella korrigeringar som kommissionen ålägger under samma programperiod. Detta inbegriper korrigeringar som pågår i slutet av 2013 som motsvarar 0,8 % av anslagen (1 502 miljoner euro), vilka omfattas av skrivelser om avslutande som formellt skickats till medlemsstaternas myndigheter men som ännu inte godtagits av medlemsstaterna. Dessa uppgifter uppdaterar de siffror som lämnats av de berörda generaldirektoraten till Europaparlamentet i deras senaste rapport[8] av den 12 april 2013, ”Rapporten om finansiella korrigeringar i ERUF och ESF för programperioden 2000–2006”. Tabell 4.2.4: Programperioden 2000–2006 – Eruf & ESF: Finansiella korrigeringar som bekräftats och som pågår per den 31/12/2013; uppdelning per medlemsstat || Miljoner euro Medlemsstat || Eruf- + ESF-bidrag || % av bidragen jämfört med de totala bidragen || Finansiella korrigeringar som bekräftats || Pågående finansiella korrigeringar (skrivelser om avslutande har skickats) || Totala finansiella korrigeringar som ålagts för 2000–2006 || Procentandel finansiella korrigeringar avseende Eruf- + ESF-bidragen || Andel finansiella korrigeringar som ålagts jämfört med de totala finansiella korrigeringarna Belgien || 1 945 || 1,0 % || 15 || 0 || 16 || 0,8 % || 0,2 % Tjeckien || 1 456 || 0,7 % || 5 || 6 || 11 || 0,8 % || 0,1 % Danmark || 570 || 0,3 % || 1 || - || 1 || 0,1 % || 0,0 % Tyskland || 26 960 || 13,7 % || 50 || 0 || 50 || 0,2 % || 0,6 % Estland || 305 || 0,2 % || 2 || - || 2 || 0,5 % || 0,0 % Irland || 3 067 || 1,6 % || 21 || 142 || 163 || 5,3 % || 1,9 % Grekland || 20 211 || 10,3 % || 1 154 || 66 || 1 221 || 6,0 % || 13,9 % Spanien || 40 686 || 20,7 % || 3 246 || 260 || 3 506 || 8,6 % || 40,0 % Frankrike || 14 825 || 7,5 % || 332 || 23 || 355 || 2,4 % || 4,1 % Italien || 27 501 || 14,0 % || 1 229 || 1 354 || 2 582 || 9,4 % || 29,5 % Cypern || 53 || 0,0% || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Lettland || 518 || 0,3 % || 4 || - || 4 || 0,8 % || 0,1 % Litauen || 773 || 0,4 % || 3 || - || 3 || 0,3 % || 0,0 % Luxemburg || 71 || 0,0 % || 2 || - || 2 || 2,6 % || 0,0 % Ungern || 1 695 || 0,9 % || 12 || - || 12 || 0,7 % || 0,1 % Malta || 57 || 0,0 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Nederländerna || 2 702 || 1,4 % || 44 || - || 44 || 1,6% || 0,5 % Österrike || 1 647 || 0,8 % || 0 || 0 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Polen || 7 032 || 3,6 % || 180 || - || 180 || 2,6 % || 2,1 % Portugal || 18 178 || 9,2 % || 190 || - || 190 || 1,0 % || 2,2 % Slovenien || 215 || 0,1 % || 2 || - || 2 || 0,9 % || 0,0 % Slovakien || 1 245 || 0,6 % || 44 || 1 || 45 || 3,6 % || 0,5 % Finland || 1 789 || 0,9 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Sverige || 1 634 || 0,8 % || 12 || - || 12 || 0,7 % || 0,1 % Storbritannien || 16 129 || 8,2 % || 293 || 1 || 294 || 1,8 % || 3,4 % Interreg. || 5 645 || 2,9 % || 26 || 41 || 67 || 1,2 % || 0,8 % Totalt || 196 911 || 100,0 % || 6 866 || 1 895 || 8 761 || 4,5 % || 100,0 % Fyra medlemsstater redovisar en korrigeringssats som överstiger genomsnittet på 4,5 % och står för 85 % av det totala korrigeringsbeloppet och 47 % av de totala bidrag som tagits emot. Det är värt att understryka att en stor majoritet av de problem som leder till de finansiella korrigeringar som rapporterats av kommissionen för dessa medlemsstater vid den tidpunkten nu har lösts. Detta är särskilt fallet för exempelvis de 2,6 miljarder euro i Eruf-korrigeringar som rapporterades för Spanien (för brister som konstaterats av kommissionen under perioden 2000-2006 vad gäller de spanska förvaltnings- och kontrollsystemen, som har behandlats och inte längre förekommer i samband med 2007–2013 års operativa program) och beloppet på 1,1 miljarder euro i Eruf-korrigeringar för Grekland (ett resultat av de åtgärder som vidtagits för att lösa bristerna vid upphandlingen av offentliga arbeten och genomförandet av kontrakt före 2005). För Italien och Irland är majoriteten av de korrigeringar som rapporterats ”pågående” korrigeringar, vilka föreslogs av kommissionen i slutfasen och som bestreds av medlemsstaten i och med framläggandet av kompletterande information. En betydande andel av dessa korrigeringar för Italien avser oavslutade projekt. När det gäller ESF är GD Sysselsättning, socialpolitik och inkluderings mål för framtiden att röra sig från behovet att korrigera fel till en situation där fel undviks. Detta är särskilt viktigt för de medlemsstater där de finansiella korrigeringarna har varit de högsta under de senaste åren, t.ex. Spanien, Italien och Rumänien (se tabell 4.2.4 ovan och tabell 4.2.5 nedan). Med tanke på det stora och återkommande antalet reservationer med koppling till de spanska programmen beslutade GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering under 2011 att lansera en särskild handlingsplan för de spanska ESF-förvaltande myndigheterna, framför allt för att stimulera ett fullständigt utnyttjande av alla förenklingsmöjligheter som erbjuds genom EU:s förordning och för att undanröja onödigt stränga nationella regler för stödberättigande (t.ex. för sysselsättningsstöd). En arbetsgrupp bestående av revisionspersonal och områdesansvariga tjänstemän skapades för att övervaka det faktiska genomförandet av de överenskomna åtgärderna. Liknande verksamheter har genomförts i Italien. Andra exempel på nära samarbete med medlemsstaterna för att åtgärda de bakomliggande orsakerna till de återkommande problem som konstaterats inbegriper Rumänien, där kommissionen arbetade tillsammans med nationella myndigheter för att stärka deras förvaltnings- och kontrollsystem för de tidigare och nya programperioderna. Ur ett bredare perspektiv bör det förstärkta regelverket för 2014–2020, särskilt det årliga garantipaketet och möjligheten att använda finansiella nettokorrigeringar vid allvarliga brister, tillsammans med en fortsättning på den nuvarande strikta politik som förs beträffande avbrott och inställelser och det faktum att man till fullo uppmuntrar utnyttjandet av alla förenklingsmöjligheter, leda till en ytterligare förbättring av genomförandet av de europeiska struktur- och investeringsfonderna (Esif) under den nya programperioden. GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering kommer också att bygga vidare på det arbete som inletts under senare år för att hjälpa dessa medlemsstater att förbättra sina system med hjälp av bästa tillgängliga metoder. Diagram 4.2.4: Medlemsstaternas ackumulerade finansiella korrigeringar som bekräftats och som pågår per den 31/12/2013 för programperioden 2000–2006 för Eruf & ESF jämfört med de bidrag som tagits emot 4.2.5 Sammanhållningspolitiken: Eruf/Sammanhållningsfonden & ESF 2007–2013 Eftersom programperioden 2007–2013 inte har nått slutfasen är det normalt att de ackumulerade belopp som hittills korrigerats är mycket lägre än de för perioden 2000–2006. Detta återspeglar det faktum att de mest betydande finansiella korrigeringarna görs när programmen avslutas. Under de kommande åren bör de nedanstående beloppen öka. Det görs även en hänvisning till medlemsstaternas korrigeringar under denna period – se avsnitt 7. Tabell 4.2.5: Programperioden 2007‒2013 – Eruf/Sammanhållningsfonden & ESF: Finansiella korrigeringar som bekräftats och som pågår per den 31/12/2013; uppdelning per medlemsstat || Miljoner euro Medlemsstat || Eruf-/Sammanhållningsfonds- + ESF-bidrag för 2007‒2013 || % av bidragen jämfört med de totala bidragen || Finansiella korrigeringar som bekräftats || Pågående finansiella korrigeringar (skrivelser om avslutande har skickats) || Totala finansiella korrigeringar som ålagts för 2007–2013 || Procentandel finansiella korrigeringar avseende Eruf-/Sammanhållningsfonds- + ESF-bidragen || Andel finansiella korrigeringar som ålagts jämfört med de totala finansiella korrigeringarna Belgien || 2 063 || 0,6 % || 10 || 0 || 10 || 0,5 % || 0,5 % Bulgarien || 6 674 || 1,9 % || 8 || 8 || 16 || 0,2 % || 0,8 % Tjeckien || 26 540 || 7,6 % || 285 || 2 || 287 || 1,1 % || 15,0 % Danmark || 510 || 0,1 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Tyskland || 25 488 || 7,3 % || 19 || 0 || 19 || 0,1 % || 1,0 % Estland || 3 403 || 1,0 % || 10 || - || 10 || 0,3 % || 0,5 % Irland || 751 || 0,2 % || 21 || 0 || 21 || 2,8 % || 1,1 % Grekland || 20 210 || 5,8 % || 144 || - || 144 || 0,7 % || 7,5 % Spanien || 34 649 || 10,0 % || 276 || 39 || 316 || 0,9 % || 16,5 % Frankrike || 13 449 || 3,9 % || 26 || 0 || 27 || 0,2 % || 1,4 % Kroatien || 858 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Italien || 27 923 || 8,0 % || 72 || 0 || 72 || 0,3 % || 3,7 % Cypern || 612 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Lettland || 4 530 || 1,3 % || 23 || - || 23 || 0,5 % || 1,2 % Litauen || 6 775 || 2,0 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Luxemburg || 50 || 0,0 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Ungern || 24 908 || 7,2 % || 174 || - || 174 || 0,7 % || 9,1 % Malta || 840 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Nederländerna || 1 660 || 0,5 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Österrike || 1 204 || 0,3 % || 2 || 7 || 9 || 0,7 % || 0,5 % Polen || 67 186 || 19,3 % || 205 || 3 || 208 || 0,3 % || 10,9 % Portugal || 21 412 || 6,2 % || 1 || 26 || 28 || 0,1 % || 1,4 % Rumänien || 19 058 || 5,5 % || 358 || 5 || 362 || 1,9 % || 18,9 % Slovenien || 4 101 || 1,2 % || 14 || 1 || 15 || 0,4 % || 0,8 % Slovakien || 11 496 || 3,3 % || 102 || 30 || 132 || 1,1 % || 6,9 % Finland || 1 596 || 0,5 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Sverige || 1 626 || 0,5 % || 1 || - || 1 || 0,1 % || 0,1 % Storbritannien || 9 891 || 2,8 % || 36 || 7 || 43 || 0,4 % || 2,2 % Gränsöverskridande || 7 987 || 2,3 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Totalt || 347 450 || 100,0 % || 1 790 || 128 || 1 918 || 0,6% || 100,0 % Eftersom 2007–2013 års program som får stöd från flera fonder ges ingen uppdelning mellan Eruf och Sammanhållningsfonden i tabellen ovan. Åtta medlemsstater uppvisar en korrigeringssats som överstiger genomsnittet på 0,6 % och står för 75 % av de totala finansiella korrigeringarna, och 40 % av de bidrag som tagits emot. Diagram 4.2.5: Medlemsstaternas ackumulerade finansiella korrigeringar som bekräftats och som pågår per den 31/12/2013 för programperioden 2007–2013 för Eruf/Sammanhållningsfonden & ESF jämfört med de bidrag som tagits emot Beträffande Eruf/Sammanhållningsfonden och Sammanhållningsfonden fortsatte kommissionen under 2013 att strikt utöva sin tillsynsfunktion genom att säkerställa att medlemsstaterna åtgärdar de brister som konstaterats i deras förvaltnings- och kontrollsystem. Målet var att identifiera och hantera eventuella större kvarstående och väsentliga risker för att säkerställa ett lämpligt skydd av EU:s budget, och för att komma fram till en godtagbar kvarstående risk när programmen avslutas. Detta resulterade i en övergripande förbättring under programperioden 2007–2013 jämfört med 2000–2006, och i en positiv utveckling när det gäller förekomsten av fel i de sammanhållningspolitiska utgifterna under åren tack vare en rad åtgärder som vidtagits av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna. För det första har kapaciteten hos de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen att förhindra, upptäcka och korrigera fel innan utgifterna redovisas för kommissionen stärkts. Å ena sidan har kommissionens avdelningar gjort stora förvaltnings- och granskningsrelaterade insatser för att förbättra funktionen hos medlemsstaternas inledande kontroller. Å andra sidan införde förordningarna för 2007‒2013 en skyldighet för revisionsmyndigheterna att använda statistiska urval för granskningen av transaktionerna. Detta har, tillsammans med en grundlig övervakning av granskningen och vägledning från kommissionen som leder till betydande kapacitetsuppbyggnadsinsatser, i hög grad bidragit till att förbättra tillförlitligheten hos de felprocent som rapporteras årligen till kommissionen i medlemsstaternas årliga kontrollrapporter och som används som indikatorer för förvaltnings- och kontrollsystemens effektivitet i kommissionens kontrollprocess. Kommissionen revisionsarbete skulle således kunna övergå till att uppnå garantier i fråga om det arbete som utförs av revisionsmyndigheterna, med fokus på de svagaste eller på dem som granskar mest EU-medel. Dessutom följer kommissionen kontinuerligt upp konstaterade brister och övervakar att kvaliteten på revisionsmyndighetens arbete förblir tillfredsställande om samordnad granskning har beviljats ett program. Det nära samarbetet med revisionsmyndigheterna garanterar att man upptäcker och löser problem redan på nationell nivå i rätt tid, och det bidrar också till att förbättra kontrollprocessen på kommissionsnivå. Kommissionen genomför också sina egna riskbaserade granskningar på plats, inbegripet granskningar hos stödmottagarna, om den anser att vissa brister (särskilt i fråga om komplicerade frågor som offentlig upphandling eller statligt stöd för Eruf/Sammanhållningsfonden) antingen kan förbli oupptäckta eller inte upptäckas i tid. Detta omfattar verifiering av genomförandet av korrigerande handlingsplaner i händelse av avbrott och finansiella korrigeringar. Dessa granskningar bidrar till att förbättra förvaltnings- och kontrollsystemen för program med förbehåll för att säkerställa att tidigare och framtida utgifter som redovisas för kommissionen är lagliga och korrekta. Det ger också kommissionen ytterligare, mer direkta garantier. För det andra har den förbättrade kapaciteten att upptäcka problem använts proaktivt för att förbättra funktionen hos medlemsstaternas förvaltningssystem, samtidigt som man genomför de finansiella korrigeringar som krävs. En systematisk och konsekvent användning från kommissionens sida av den rättsliga möjligheten att avbryta och/eller ställa in utbetalningar till program med betydande förvaltningsmässiga brister sedan 2008, eller generaldirektörernas beslut att utfärda skriftliga varningar när inga utbetalningar är förestående, har undvikit att EU har täckt utgifter med hög risk för fel, samtidigt som det ger starka incitament för medlemsstaterna att snabbt förbättra sina förvaltnings- och kontrollsystem. Åtgärderna för avbrott och inställelse avslutas nämligen först efter det att man uppnått rimlig säkerhet om hur genomförandet av de åtgärder som krävs har fortskridit, inklusive genomförandet av finansiella korrigeringar (se avsnitt 6). Samtidigt har det gemensamma arbete som utförs av EU och medlemsstaternas kontrollmyndigheter möjliggjort en bättre överenskommelse om, och genomförande av, de finansiella korrigeringar som krävs för att vederbörligen skydda EU:s budget mot oriktiga utgifter, bland annat genom schablonkorrigeringar. Medlemsstaterna kunde i sin tur återanvända de EU-medel som berördes av dessa korrigeringar för andra projekt. Sådana korrigeringar har ändå stora ekonomiska och politiska konsekvenser i de berörda medlemsstaterna eftersom oriktiga utgifter måste finansieras genom nationella resurser, såvida de inte drivs in från stödmottagarna. För att minska de återstående risker och brister som konstaterats i medlemsstaterna och programmen när det gäller förvaltningsmyndigheterna har GD Regional- och stadspolitik har också tagit initiativ till att genomföra ytterligare kapacitetsbyggande åtgärder för 2007–2013 års program. Ett nytt kompetenscentrum för administrativ kapacitetsuppbyggnad inrättades i början av 2013 för att stödja offentliga myndigheter som förvaltar Eruf och Sammanhållningsfonden. När det gäller offentlig upphandling har kompetenscentrumet inrättat en handlingsplan för offentlig upphandling i samarbete med GD Inre marknaden och tjänster och de andra europeiska struktur- och investeringsfonderna. Åtgärder vidtas också för att förbättra det korrekta genomförandet av reglerna om statligt stöd, samtidigt som en plattform för utbyte mellan de myndigheter som förvaltar fonderna håller på att tas fram för att utnyttja befintlig god praxis på fältet. Vad gäller ESF bekräftar utvecklingen under 2013 en långsiktig trend mot minskad exponering för fel för GD Sysselsättning, socialpolitik och inkluderings utgifter, även om volymen utbetalningar har ökat betydligt. Vid sidan av de gemensamma faktorer som nämns ovan för Eruf och Sammanhållningsfonden har sannolikheten för fel minskat avsevärt sedan införandet av möjligheten att redovisa ESF-relaterade utgifter på grundval av förenklade kostnadsalternativ. Användningen av denna metod har ökat under de senaste åren, tack vare de betydande ansträngningar som kommissionen gjort för att förmå medlemsstaterna att till fullo utnyttja de förenklingsmöjligheter som förordningarna för 2007–2013 års strukturfonder medger, som har förstärkts ytterligare för programperioden 2014–2020. Samtidigt har kommissionen aktivt bedrivit ett nära samarbete med ett antal medlemsstater att undanröja onödigt komplexa nationella regler för stödberättigande och införa nödvändiga ändringar i den nationella lagstiftningen. Detta har särskilt varit fallet i Spanien och Italien. Genom att erkänna att det finns utrymme för att ytterligare stärka förvaltnings- och kontrollsystemen och samordna dem mellan politikområden antogs ett förstärkt regelverk för programperioden 2014–2020. Den ökade möjligheten till finansiella nettokorrigeringar från kommissionens sida inom ramen för sammanhållningspolitiken, samt den ökade ansvarsskyldigheten på medlemsstatsnivå, kommer att fungera som viktiga drivkrafter för ytterligare förändring – se avsnitt 5. 4.3. Återkrav Tabellerna nedan visar storleken på de återkrav som bekräftats och genomförts för perioden 2009–2013. Båda kategorierna visar en ökande trend. Tabell 4.3.1: Återkrav som bekräftats 2009-2013 Miljoner euro || År || Totalt 2009‒2013 || Totalt 2008‒2012 Återkrav || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2013 Jordbruk || || || || || || || EGFJ || 163 || 178 || 174 || 162 || 227 || 905 || 1 038 Landsbygdsutveckling || 25 || 114 || 161 || 145 || 139 || 585 || 446 Sammanhållning || 102 || 24 || 50 || 22 || 83 || 280 || 228 Inre politik || 100 || 188 || 270 || 252 || 393 || 1 202 || 849 Yttre förbindelser || 81 || 137 || 107 || 107 || 93 || 524 || 463 Administration || 9 || 5 || 8 || 7 || 6 || 35 || 30 Totalt || 480 || 646 || 770 || 695 || 941 || 3 530 || 3 053 Tabell 4.3.2: Återkrav som genomförts 2009–2013 Miljoner euro || År || Totalt 2009‒2013 || Totalt 2008‒2012 Återkrav || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2013 Jordbruk || || || || || || || EGFJ || 148 || 172 || 178 || 161 || 155 || 814 || 1 015 Landsbygdsutveckling || 25 || 114 || 161 || 166 || 129 || 595 || 466 Sammanhållning || 102 || 25 || 48 || 14 || 81 || 270 || 219 Inre politik || 100 || 162 || 268 || 229 || 398 || 1 157 || 799 Yttre förbindelser || 81 || 136 || 77 || 99 || 93 || 486 || 425 Administration || 9 || 5 || 2 || 9 || 6 || 31 || 25 Totalt || 464 || 614 || 734 || 678 || 862 || 3 353 || 2 949 5. FINANSIELLA NETTOKORRIGERINGAR OCH FÖRBÄTTRINGAR SOM PLANERAS FÖR PROGRAMPERIODEN 2014‒2020 5.1. Bakgrund Hur budgeten genomförs och vilket politikområde som avses inverkar på hur EU:s budget påverkas av de olika korrigeringsmekanismerna. Men i samtliga fall har korrigeringsmekanismerna samma resultat – att EU:s budget skyddas mot utgifter som strider mot lagstiftningen. En finansiell nettokorrigering är en korrigering genom vilket den berörda medlemsstaten inte kan återanvända de korrigerade och indrivna beloppen och därför förlorar medlen. EU-finansieringen av de ifrågavarande utgifterna minskar därför. Särskilt inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken leder de korrigerande åtgärderna till återbetalning av tidigare utbetalda belopp i form av inkomster som avsatts för särskilda ändamål till EU:s budget. För sammanhållningspolitiken förutser lagstiftningen för 2007–2013 att de korrigerade beloppen kan återanvändas under vissa villkor för att finansiera andra stödberättigande projekt, vilket gör att programmets mål kan uppnås. Finansiella nettokorrigeringar som leder till återbetalning av tidigare utbetalda belopp till EU:s budget var i regel undantaget. Eftersom finansiella nettokorrigeringar sedan länge har använts med framgång på jordbruksområdet har lagstiftaren beslutat att finansiella nettokorrigeringar bör tillämpas i högre utsträckning på sammanhållningspolitiken för den nya programperioden 2014‒2020. Det bör noteras att kommissionen inte kommer att rapportera finansiella nettokorrigeringar (för andra medel än jordbruksmedel) förrän tidigast 2016, på grund av programmens genomförandetakt (de första programredovisningarna ska lämnas in senast den 15 februari 2016). 5.2. Finansiella nettokorrigeringar för 2013: Konsekvenser för EU:s budget Tabell 5.2: De finansiella korrigeringarnas & återkravens konsekvenser för EU:s budget Politikområde || Totalt belopp som genomförts under 2013 (miljoner euro) || Uteslutande av utgifter som strider mot lagstiftningen (ja/nej) || Återbetalning till EU:s budget (ja/nej) || Konsekvenser för EU:s budget || Viktigaste berörda utgiftskapitel Jordbruk: || 995 || || || || Finansiella korrigeringar för EGFJ || 481 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 05 02 05 03 Återkrav för EGFJ || 155 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 05 02 05 03 Finansiella korrigeringar för landsbygdsutveckling || 230 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 05 04 Återkrav för landsbygdsutveckling || 129 || j || j * || - || - Sammanhållningspolitik: || 1 839 || || || || Finansiella korrigeringar som genomförts genom återtag || 775 || j || n || - || - Finansiella korrigeringar som genomförts genom återkrav || 489 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 13 03 13 04 04 02 11 06 Finansiella korrigeringar som genomförts genom ett återtagande/avdrag vid avslutande || 494 || j || j** || - || - Återkrav || 81 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 13 03 13 04 04 02 11 06 Övriga politikområden: || 500 || || || || Finansiella korrigeringar som genomförts genom återtagande/avdrag vid avslutande || 1 || j || n** || - || - Finansiella korrigeringar som genomförts genom återkrav || 2 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || 18 03 Återkrav || 497 || j || J || Inkomster avsatta för särskilda ändamål || Diverse TOTALT || 3 334 || || || || * Enligt det nuvarande regelverket för Ejflu kompenseras återkrav med utbetalningar, genom att man frigör belopp som kan spenderas igen för de berörda medlemsstaterna. Vid avslutandet (efter 2015) kommer återanvändning inte att vara möjlig och ett betalningskrav kommer att behöva utfärdas. För Sapard och TRDI sker indrivningen genom utfärdande av betalningskrav eftersom medlen nu är i ett avslutande skede. ** Enligt det nuvarande regelverket för i synnerhet sammanhållningspolitiken, men också för andra politikområden, kan finansiella korrigeringar endast leda till minskade utgifter/anslag (men inte ett verkligt kassaflöde tillbaka till EU:s budget) i följande fall: ‒ Om medlemsstaterna inte kan uppvisa tillräckliga stödberättigande utgifter. ‒ När programmen har avslutats, om utgifterna inte längre kan ersättas. ‒ I händelse av en tvist med kommissionen. Finansiella nettokorrigeringar leder till ”inkomster från återbetalningar,..., av belopp som betalats ut på felaktiga grunder” och behandlas som inkomster som avsatts för särskilda ändamål[9]. Bortsett från två undantag innehåller budgetförordningen[10] inte särskilda bestämmelser om hur inkomster som avsatts för särskilda ändamål som genereras av en finansiell nettokorrigering kan användas. I artikel 7 i tillämpningsföreskrifterna för budgetförordningen fastställs dock att budgetanmärkningen ska ange vilka budgetrubriker som förväntas krediteras med de anslag som motsvarar de inkomster som avsatts för särskilda ändamål. Sammanfattningsvis återförs inkomster som avsatts för särskilda ändamål till den budgetrubrik eller fond från vilken utgiften ursprungligen betalades ut och kan användas igen (se tabellen nedan) men de är inte öronmärkta för specifika medlemsstater. 5.3. Konsekvenser för de nationella budgetarna Vid delad förvaltning har alla finansiella korrigeringar och återkrav konsekvenser för de nationella budgetarna oavsett hur de genomförs. Det måste understrykas att även om ingen återbetalning görs till EU:s budget är konsekvenserna av de finansiella korrigeringarna alltid negativa på medlemsstatsnivå. Detta beror på att medlemsstaten, för att inte förlora EU-finansieringen, måste ersätta de icke stödberättigande utgifterna med stödberättigade transaktioner. Detta innebär att medlemsstaten, med egna medel (från den nationella budgeten), bär de ekonomiska konsekvenserna av att ha förlorat EU:s medfinansiering av de utgifter som anses vara icke stödberättigande enligt EU:s programregler (i form av en alternativkostnad), såvida inte medlemsstaten driver in medlen från de enskilda stödmottagarna. Detta är inte alltid möjligt, till exempel när det gäller schablonkorrigeringar på programnivå (på grund av brister vid den nationella myndighet som förvaltar programmet) som inte är direkt kopplade till enskilda oegentligheter på projektnivå. 5.4. Jordbruk 5.4.1 Situationen fram till 2013 Enligt regelverket för den gemensamma jordbrukspolitiken har de finansiella korrigeringar som kommissionen ålägger medlemsstater i samband med slutförandet av kontrollen av överensstämmelsen alltid varit och kommer även fortsättningsvis att vara nettokorrigeringar sedan det första beslutet om avslutning av räkenskaperna för både EGFJ och Ejflu. För EGFJ antar kommissionen varje år mellan två och fyra beslut om kontroll av överensstämmelse med avseende på ett paket med enskilda finansiella korrigeringar. Under 2013 antog kommissionen fyra sådana beslut, som omfattar 147 enskilda finansiella nettokorrigeringar till ett totalt belopp på 1,1 miljarder euro (2,4 % av de GJP-utgifter som budgeterats för 2013) – se tabell 3.1, bekräftade belopp. 70 % av de finansiella korrigeringar som antogs är koncentrerade till fyra medlemsstater: Grekland, Frankrike, Storbritannien och Polen. Detta kan emellertid ändras från år till år beroende på hur kvaliteten hos de nationella och regionala kontrollsystemen utvecklas. Ett totalt belopp på 636 miljoner euro genomfördes 2013. När det gäller EGFJ genomförs finansiella korrigeringar genom att man drar av de berörda beloppen från de månatliga utbetalningarna från kommissionen till den berörda medlemsstaten under den andra månad som följer på kommissionens beslut om en finansiell korrigering. Vad gäller Ejflu återbetalas de finansiella korrigeringarna av medlemsstaterna till EU:s budget. 2013 uppgick de inkomster som avsatts för särskilda ändamål från finansiella korrigeringar för Ejflu till 212 miljoner euro, med ytterligare 18 miljoner euro för det tillfälliga instrumentet för landsbygdsutveckling. För att minska pressen på medlemsstaternas budgetar infördes ett alternativ varigenom korrigeringar till en viss volym kan verkställas i tre årliga delbetalningar på begäran av den berörda medlemsstaten. Verkställande i delbetalningar har hittills godkänts för Bulgarien, Grekland, Portugal, Rumänien, Spanien och Litauen. När felaktiga utbetalningar konstateras eller kan konstateras genom förfaranden för kontroll av överensstämmelse måste medlemsstaterna dessutom följa upp dem genom återkravsåtgärder som riktas mot de slutliga stödmottagarna. Under 2013 uppgick det felaktigt utbetalda belopp som drivits in från stödmottagare till 94 miljoner euro för EGFJ och 103 miljoner euro för landsbygdsutvecklingen ‒ se även avsnitt 7.1. 5.4.2 Förbättringar som planeras för perioden 2014–2020 Fokus på mer riskfyllda utgifter Till följd av den högre felprocent som revisionsrätten redovisat i revisionsförklaringarna för 2011 och 2012 ökade antalet revisioner av Ejflu betydligt under 2013 (35) och igen under 2014 (till 45), dvs. dubbelt så många som under 2012 (23). En annan konsekvens är att vissa medlemsstater granskas varje år, tills dess att samtliga allvarliga brister har åtgärdats. Revisionsstrategin för perioden 2014–2020 bygger på en förstärkt riskanalys och ett rullande treårsprogram som kommer att säkerställa en bättre täckning av de sammanlagda utgifterna, särskilt för att uppnå en bättre revisionstäckningsgrad, och är huvudsakligen inriktad på allvarliga brister och/eller systembrister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem. Mer intensivt revisionsarbete kommer att fortsätta i de mest riskfyllda områdena med en systembaserad metod. Inget utrymme för skönsmässig bedömning och färre schablonkorrigeringar De eventuella risker som identifierats när det gäller EU:s budget kommer systematiskt att leda till en finansiell nettokorrigering eftersom kommissionen enligt lag är skyldig att utesluta alla fastställda olagliga utgifter från EU-finansieringen. Finansiella nettokorrigeringar inom både EGFJ och Ejflu regleras av den nya övergripande förordningen för den gemensamma jordbrukspolitiken som effektiviserar förfarandet ännu mer, så att metoden och kriterierna för fastställande av beloppet för de finansiella korrigeringarna nu anges i den delegerade akten. Både budgetförordningen och den nya övergripande förordningen för den gemensamma jordbrukspolitiken föreskriver en rangordning av de olika typerna av finansiella nettokorrigeringar, där schablonkorrigeringar endast får användas om beräknade eller extrapolerade korrigeringar inte kan fastställas genom rimliga ansträngningar. Kortare förfarande för kontroll av överensstämmelse Kommissionen kommer att fortsätta med de åtgärder som syftar till att effektivisera hela förfarandet. För det första beskriver den nya övergripande förordningen för den gemensamma jordbrukspolitiken med exakthet arten, omfattningen och ordningsföljden för de på varandra följande stegen, samt de olika typer av finansiella korrigeringar som finns. För det andra är bestämmelserna i den delegerade akten (metod och kriterier för beräkning av den finansiella korrigeringen) och genomförandeakterna (uppgifter om förfarandet för bedömning av överensstämmelse, med bindande tidsfrister) avsedda att ytterligare effektivisera regelverket och minska risken för onödiga förseningar. På denna mer gedigna grund kommer GD Jordbruk och landsbygdsutveckling, för det tredje, att skärpa sin övervakning av hur förfarandena för bedömning av överensstämmelse fortskrider, för att säkerställa att tidsfristerna verkligen respekteras. Förstärkning av kommissionens tillsynsfunktion Regleringsinstrumenten för den gemensamma jordbrukspolitiken har förstärkts för finansieringsperioden 2014–2020, bland annat genom ett gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem för båda pelarna, effektivisering/påskyndande av förfarandet för kontroll av överensstämmelse, en bättre definition av kriterierna och metoden för tillämpning av finansiella nettokorrigeringar, införande av en ny modell för försäkran av det attesterande organet om lagligheten och korrektheten hos de deklarerade utgifterna på grundval av representativa urval. Förenklade stödsystem GD Jordbruk och landsbygdsutveckling kommer att fortsätta sina ansträngningar för att fastställa de bakomliggande orsakerna till felen (en tillfällig arbetsgrupp inrättades) och att föreslå och främja bredast möjliga användning av de förenklade stödsystem som är mindre benägna att ge upphov till fel. 5.4.3 Avbrott och inställelser inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att samordnas med sammanhållningsfonderna Enligt den nya övergripande förordningen för den gemensamma jordbrukspolitiken trädde ett nytt regelverk för avbrott och inställelser i fråga om GJP-medel i kraft 2014, som kommer att stärka kommissionens befogenheter att ställa in EU-finansiering i fall där risker för felaktiga utbetalningar har konstaterats. Därigenom kan kommissionen minska eller ställa in månatliga utbetalningar (för EGFJ) eller mellanliggande utbetalningar (för Ejflu) om ”en eller flera av nyckelkomponenterna i det aktuella nationella kontrollsystemet inte existerar eller inte fungerar på grund av brister som är bestående eller allvarliga” (eller det finns likartade allvarliga brister i systemet för indrivning av felaktiga utbetalningar) och - bristerna antingen är av fortlöpande natur och har lett till minst två beslut om finansiell korrigering, eller - kommissionen konstaterar att den berörda medlemsstaten inte kommer att genomföra de korrigerande åtgärder som krävs inom den närmaste framtiden, i enlighet med en handlingsplan med tydliga framstegsindikatorer, som ska upprättas i samråd med kommissionen. För EGFJ, där månatliga utbetalningar till medlemsstaterna enligt de nya reglerna får fortsätta fram till dess att villkoren för ett beslut om inställelse är uppfyllda, skulle tidplanen för de månatliga utbetalningarna inte tillåta användningen av ett avbrottsförfarande. När det gäller Ejflu innehåller den nya förordningen om gemensamma bestämmelser också bestämmelser om att den delegerade utanordnaren (dvs. generaldirektören) kan avbryta de mellanliggande utbetalningarna som ett ytterligare, snabbt och reaktivt verktyg när det råder osäkerhet om utbetalningarnas laglighet och korrekthet. Kombinationen av såväl förebyggande åtgärder (avbrott för Ejflu, inställelse för båda fonderna) och finansiella nettokorrigeringar kommer att göra det möjligt för kommissionen att agera snabbt och effektivt och skydda EU:s budget: Inga nya utbetalningar kommer att göras eller så kommer de att minskas till den uppskattade risknivån under inställelsen. Felaktiga betalningar som redan gjorts kommer att täckas helt genom de finansiella nettokorrigeringarna. 5.5. Sammanhållning 5.5.1 Situationen fram till 2013 På grund av regelverket för sammanhållningspolitiken var finansiella nettokorrigeringar som ledde till återbetalning av tidigare utbetalda belopp till EU:s budget i regel undantaget. Såsom framgår av tabell 5.2 gjordes dock under 2013 finansiella korrigeringar och återkrav från medlemsstaterna till ett belopp av 570 miljoner euro, som behandlades som inkomster avsatta för särskilda ändamål inom ramen för sammanhållningspolitiken. Detta är en stor ökning jämfört med 2012 (63 miljoner euro) och beror på ett antal faktorer. För ESF uppgick beloppet för de finansiella korrigeringar som genomförts med hjälp av betalningskrav under 2013 till 282 miljoner euro. Fler indrivningar ägde rum under 2013, främst till följd av avslutandet av 1994–1999 års program (153 miljoner euro) och de mest komplicerade programmen för perioden 2000–2006 (82 miljoner euro) med anknytning till Spanien. För Eruf ökade de belopp för 1994–1999 som återbetalades av medlemsstaterna från omkring 0,5 miljoner euro under 2012 till 22 miljoner euro under 2013, främst till följd av avslutandet av vissa gamla utestående program för Italien (14,6 miljoner euro) och Belgien (7,5 miljoner euro). För Eruf 2000–2006 ökade de rapporterade beloppen från 34 miljoner euro under 2012 till 170 miljoner euro under 2013, främst till följd av avslutandet av Eruf-programmen för Italien (82 miljoner euro) och Spanien (80 miljoner euro). De återstående beloppen rör utvecklingssektionen vid EUGFJ samt FFU/EFF. 5.5.2 Förbättringar som planeras för perioden 2014–2020 En betydande ändring införs för programperioden 2014–2020: På vissa villkor som anges i artikel 145.6 i förordningen om gemensamma bestämmelser ska kommissionen anta ett beslut om tillämpningen av en finansiell nettokorrigering. I sådana fall tas den nuvarande möjligheten för medlemsstaterna att godta korrigeringen och återanvända EU-medlen i fråga bort, även om finansiella nettokorrigeringar endast användes i undantagsfall före perioden 2014–2020 inom ramen för sammanhållningspolitiken. För det första kommer skyldigheten att ålägga finansiella nettokorrigeringar under perioden 2014–2020 därför att införa ett ytterligare incitament för medlemsstaterna att ytterligare förbättra sin förvaltning och kontroll, eftersom dessa korrigeringar kommer att minska de medel som öronmärkts för en viss medlemsstat när allvarliga brister som tidigare varken upptäckts, rapporterats eller korrigerats på medlemsstatsnivå upptäcks vid EU:s revisioner. För det andra kommer medlemsstaterna, i och med de nya finansiella kontrollförfarandena för 2014‒2020, att ha starka incitament att genomföra snabba, effektiva och kraftfulla kontroller, inklusive förvaltningskontroller och granskningar, innan de årliga programräkenskaperna attesteras. Vid utarbetandet av räkenskaperna, förvaltningsförklaringen och revisionsuttalandet bör programmyndigheterna få rimlig säkerhet genom sådana kontrollförfaranden om att alla väsentliga oriktigheter har korrigerats och att eventuella allvarliga brister, oavsett nivå av förvaltnings- och kontrollsystemet, har åtgärdats eller håller på att åtgärdas. Revisionsmyndigheterna kommer att spela en större roll i redovisningen av revisionsuttalandena varje år för respektive program: Deras revisionsuttalanden kommer att baseras på årliga kvarstående risker för fel i de utgifter som ingår i räkenskaperna till följd av de korrigeringar som tillämpats på de utgifter som attesterats i räkenskaperna av de attesterande myndigheterna, som ett resultat av alla granskningar och kontroller innan räkenskaperna avslutas. Kvarstående felprocent som rapporteras av medlemsstaterna kommer att bedömas och valideras av kommissionens generaldirektorat när de utarbetar sina årliga verksamhetsrapporter. Inom ramen för den nya cykeln för ekonomisk förvaltning är den 15 februari efter varje räkenskapsår[11] sista datum för tillämpning av den nya bestämmelsen om finansiella nettokorrigeringar med anknytning till utgifterna för det föregående räkenskapsåret. Senast detta datum ska medlemsstaterna ha överlämnat programmets räkenskaper, förvaltningsförklaring, revisionsuttalande och motsvarande rapporter till kommissionen. Detta innebär att allt nationellt kontroll- och verifikationsarbete måste slutföras så att medlemsstaterna kan kontrollera lagligheten och korrektheten i fråga om de utgifter som ingår i deras årsredovisningar. Finansiella korrigeringar för oegentligheter/brister som konstaterats före den 15 februari varje år Reglerna för programperioden 2014–2020 gällande finansiella korrigeringar för oegentligheter som konstaterats före den 15 februari varje år liknar de för programperioden 2007–2013. Målet är att upprätthålla incitamentet för medlemsstaterna att upptäcka och korrigera oegentligheterna själva, och på så sätt utesluta felaktigt utbetalda belopp från de utgifter som redovisas för kommissionen, och därmed undvika att EU-medel går förlorade. De oriktiga utgifter som upptäcks genom nationella kontroller eller granskningar måste dras av från de räkenskaper som ska lämnas in till kommissionen senast den 15 februari varje år. När detta har gjorts kommer medlemsstaten att kunna återanvända de belopp som på så sätt korrigerats för nya stödberättigande åtgärder inom ramen för programmet, precis som under programperioden 2007–2013. När det gäller EU-revisioner som utförs med avseende på utgifterna innan de attesterade räkenskaperna överlämnas till kommissionen och som visar på oegentligheter som kräver finansiella korrigeringar, är två scenarier är möjliga, precis som under den aktuella perioden: (1) Om medlemsstaten går med på den finansiella korrigeringen och vidtar åtgärder kommer den att kunna återanvända det korrigerade beloppen för nya stödberättigande insatser (artikel 145.4 i förordningen om gemensamma bestämmelser). (2) Om medlemsstaten inte samtycker kommer kommissionen att anta ett beslut om finansiell korrigering efter det kontradiktoriska förfarande som föreskrivs i artikel 145 i förordningen om gemensamma bestämmelser. Denna finansiella korrigering kommer alltid att vara netto och anslaget till programmet och medlemsstaten kommer att minskas proportionellt. Medlemsstaten kommer inte att kunna återanvända detta belopp. Kommissionens bedömning av lagligheten och korrektheten på grundval av de räkenskaper, det revisionsuttalande och de åtföljande dokument som ska lämnas in senast den 15 februari varje år Införandet av den nya bestämmelsen om årlig rapportering från medlemsstaterna om finansiella nettokorrigeringar innebär förändringar i hur kommissionen kommer att fullgöra sina skyldigheter. Kommissionen kommer att utvärdera och se över revisionsuttalandena (delar som rör systemens funktion liksom laglighet och korrekthet) och de årliga kontrollrapporterna, inklusive de rapporterade felprocentsatserna samt förvaltningsförklaringarna och de årliga sammanfattningarna, inom tre månader från mottagandet av de dokument som ska lämnas senast den 15 februari. Kommissionen kommer utifrån denna information att göra sin riskbedömning och upprätta sin revisionsplan genom att fastställa vilka nödvändiga riskbaserade revisioner som ska inriktas på de utvalda högriskprogrammen. Kommissionen kommer att utföra sina riskbaserade revisioner i slutet av det kalenderår under vilket medlemsstaten överlämnade revisionsuttalandena, förvaltningsförklaringarna och de tillhörande dokumenten. Den kommer, genom skrivbordsgranskningar och granskningar på plats och genom att på nytt göra stickkontroller av nationella granskningar, även på projektnivå, att undersöka huruvida den rapporterade informationen är tillförlitlig och följaktligen utgör en tillräcklig grund för att försäkra sig om transaktionernas laglighet och korrekthet. Prioritet kommer att ges till granskningen av program som har en väsentlig inverkan på kommissionens utbetalningar för motsvarande fond under räkenskapsåret. Det tidigare arbetet vid medlemsstaternas myndigheter kommer också att beaktas i de riskbaserade kriterierna för fastställandet av prioriteringarna för revisionen. Fastställande genom EU-revisioner av oegentligheter som visar på allvarliga brister efter den 15 februari varje år Om det vid de EU-revisioner (som utförs av kommissionen inklusive Olaf eller revisionsrätten) som utförs efter den 15 februari varje år upptäcks oegentligheter som visar på allvarliga brister som påverkar motsvarande räkenskapsår är kommissionen skyldig att fatta ett formellt beslut om att tillämpa en finansiell korrigering, om de villkor som fastställs i förordningen uppfylls. Kommissionen har inget utrymme för skönsmässig bedömning i denna fråga. Den resulterande finansiella korrigeringen kommer alltid att vara netto. Detta innebär att anslaget till programmet och de totala anslagen till medlemsstaten i fråga automatiskt kommer att minskas med korrigeringsbeloppet, även om medlemsstaten under det kontradiktoriska förfarandet godtar revisionsresultaten och samtycker till den finansiella korrigeringen. Följaktligen finns det ingen möjlighet för medlemsstaten att återanvända det berörda belopp som omfattas av en sådan finansiell korrigering i ett annat program. De villkor som fastställs i förordningen som tvingar kommissionen att tillämpa finansiella nettokorrigeringar är följande: - De oegentligheter som upptäckts genom EU-revisioner visar på allvarliga brister som påverkar en räkenskapsperiod för vilken medlemsstaten lämnat in en förvaltningsförklaring och ett revisionsuttalande som inte identifierade problemet. - Efter den 15 februari och innan det att problemet upptäcks genom EU-revisionerna har medlemsstaten inte identifierat detta problem i andra revisionsberättelser som lämnats till kommissionen (med lämpliga åtgärder) eller inte har vidtagit lämpliga korrigerande åtgärder. När villkoren för en finansiell nettokorrigering uppfylls ska medlemsstaten ha rätt att inkomma med sina synpunkter inom två månader[12], och eventuella ytterligare revisionsbevis i samband med överläggningar, innan beslutet om en finansiell korrigering antas av kommissionen. Oberoende av om medlemsstaten slutligen godtar kommissionens ståndpunkt eller ej i fråga om den nödvändiga finansiella korrigeringen måste kommissionen till sist anta ett formellt beslut inom högst sex månader från överläggningarna med medlemsstaten. Enligt förordningen om gemensamma bestämmelser har kommissionen befogenhet att i en delegerad akt fastställa närmare bestämmelser om kriterierna för bedömning av förvaltnings- och kontrollsystemens funktion, inklusive de huvudsakliga typerna av allvarliga brister, kriterierna för att avgöra nivån för de finansiella korrigeringar som ska tillämpas och kriterierna för tillämpning av schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar. Den delegerade akt som antogs den 3 mars 2014 (kommissionens delegerade förordning (EU) nr 480/2014) bygger på ramen för bedömning av de centrala kraven för förvaltnings- och kontrollsystem och för fastställande av schablonkorrigeringar. Kommissionen har därför en starkare rättslig grund jämfört med nuvarande programperiod, som inkluderade liknande inslag i en icke bindande vägledning. Vidare kommer kriterierna för bedömning och nivåerna på schablonkorrigeringarna att vara kända långt i förväg för programmets samtliga berörda parter. Den metod som anges i den delegerade akten är att kommissionen kommer att dra slutsatser om huruvida en allvarlig brist föreligger på grundval av sin bedömning av de centrala kraven för systemet, när minst ett av systemets främsta centrala krav eller två av systemets andra centrala krav anses fungera till viss del eller inte alls. I sådana fall kommer den att tillämpa en schablonmässig finansiell korrigering, såvida inte medlemsstaten inom fyra månader kan ge en mer exakt uppskattning av risken genom en granskning av ett lämpligt och representativt urval av de berörda utgifterna som grund för en extrapolerad korrigering. De procentsatser för schablonkorrigering som redan tillämpats under föregående programperioder bibehålls, dvs. 5 %, 10 %, 25 % och 100 %. Denna metod har bekräftats av domstolens rättspraxis. Trots detta måste beslutet om att tillämpa någon typ av finansiell korrigering ta hänsyn till proportionaliteten och den kvarstående risken för EU:s budget, enligt vad som krävs i förordningen om gemensamma bestämmelser. Om tillämpningen av en schablonsats som fastställs i enlighet med den delegerade akten skulle vara oproportionerlig ska kommissionen därför tillämpa en lägre schablonkorrigering. Strängare korrigering vid upprepade brister När samma brister har upptäckts genom EU:s revisioner trots en tidigare finansiell korrigering har kommissionen infört en bestämmelse i den delegerade akten som möjliggör en högre korrigeringssats än den som gällde för den första korrigeringen. Detta visar tydligt för medlemsstaterna att de måste säkerställa en snabb och permanent anpassning av sina förvaltnings- och kontrollsystem så snart en allvarlig brist har upptäckts. Andra åtgärder som redan har trätt i kraft kommer att tillämpas även i fortsättningen De två nya möjligheter som erbjuds genom det förbättrade regelverket för 2014–2020 och som beskrivs ovan, dvs. möjligheten att ålägga finansiella nettokorrigeringar och införandet av det årliga garantipaketet, kommer att kombineras med ett bibehållande av den strikta politik som för närvarande förs för avbrott och inställelser och ett starkt uppmuntrande av att utnyttja alla förenklingsmöjligheter. Detta bör leda till en ytterligare förbättring av genomförandet av sammanhållningspolitiken under den nya programperioden. 6. FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER 6.1. Jordbruk För jordbruk, liksom kommissionens korrigerande åtgärd via finansiella nettokorrigeringar, har medlemsstaterna inrättat strukturer och förfaranden för att skydda EU:s budget. Såsom förklaras i avsnitt 5.4.3 ovan kommer, inom ramen för den nya övergripande förordningen för den gemensamma jordbrukspolitiken, ett nytt regelverk för avbrott och inställelse av GJP-medel att träda i kraft 2014. En obligatorisk administrativ struktur har dessutom inrättats på medlemsstatsnivå: · Förvaltningen och kontrollen av utgifterna anförtros särskilda utbetalande organ, som måste ackrediteras av medlemsstaten innan transaktionerna utförs på grundval av en omfattande uppsättning ackrediteringskriterier som fastställs i EU:s lagstiftning. De utbetalande organens efterlevnad av dessa kriterier är föremål för en ingående översyn som utförs av ett utomstående revisionsorgan och omfattas av ständig övervakning av den behöriga nationella myndigheten, och tydliga förfaranden finns för hur man ska hantera och åtgärda eventuella problem. · Dessutom är cheferna för de utbetalande organen skyldiga att avge en årlig förklaring som omfattar fullständigheten, precisionen och sanningsenligheten i de utbetalande organens räkenskaper samt en revisionsförklaring om de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Dessa förklaringar kontrolleras av oberoende attesterande organ, som är skyldiga att lämna ett yttrande i frågan. För de medlemsstater som bara har ett utbetalande organ utgör denna förklaring från det utbetalande organets chef, tillsammans med intyget och yttrandet från det attesterande organet, per definition den ”årliga sammanfattning” som avses i artikel 53 b i budgetförordningen. Medlemsstaterna är skyldiga att införa system för förhandskontroller och avskräckande påföljder: · För varje stödordning som finansieras genom EGFJ eller Ejflu utförs administrativa förhandskontroller och kontroller på plats och avskräckande påföljder tillämpas vid bristande efterlevnad från stödmottagarens sida. Dessa kontrollsystem ska tillämpas av de utbetalande organen och omfattar gemensamma drag och specialbestämmelser som anpassats för varje enskilt stödsystem. De är avsedda att föreskriva uttömmande administrativa förhandskontroller av 100 % av stödansökningarna, samkörning med andra databaser där så är lämpligt, samt kontroller på plats av förskottsbetalningar på ett urval transaktioner på mellan 1 % och 100 % av medborgarna, beroende på vilka risker som är förknippade med stödsystemet i fråga. Om det vid kontrollerna på plats uppdagas många oegentligheter måste ytterligare kontroller utföras. · I detta sammanhang är det viktigaste systemet IACS, som stod för 92 % av EGFJ:s utgifter under budgetåret 2013 (91,4 % under 2012). I den mån det är möjligt används IACS också för att förvalta och kontrollera landsbygdsutvecklingsåtgärder som avser skiften eller djurhållning, som stod för 44,7 % av utbetalningarna inom ramen för Ejflu under 2013. För båda fonderna stod IACS för 81,4 % av de totala utgifterna under 2013. · Utförliga rapporter från medlemsstaterna till kommissionen om de kontroller som har utförts av dem och om de påföljder som tillämpats föreskrivs i lagstiftningen. Rapporteringssystemet möjliggör en beräkning, för de huvudsakliga stödsystemen, av den felfrekvens som konstaterats av medlemsstaterna när det gäller de slutliga stödmottagarna. Riktigheten i de statistiska uppgifter som rapporteras och kvaliteten på de underliggande kontrollerna på plats verifieras också och godkänns av de attesterande organen för direktstöd och landsbygdsutvecklingsåtgärder. De sistnämnda rapporterna från medlemsstaterna visar på den förebyggande effekten av de administrativa förhandskontrollerna och kontrollerna på plats: Tabell 6.1: Medlemsstaternas egna korrigeringar som tillämpas innan utbetalningar till stödmottagare verkställs Miljoner euro Medlemsstat || Marknadsåtgärder inom EGFJ || Direktbetalningar inom EGFJ || Ejflu || Totalt 2013 Belgien || 0,33 || 1,00 || 0,81 || 2,14 Bulgarien || 2,14 || 9,31 || 5,60 || 17,05 Tjeckien || 0,70 || 0,23 || 1,34 || 2,27 Danmark || 0,12 || 1,35 || 0,78 || 2,25 Tyskland || 4,26 || 5,52 || 7,57 || 17,35 Estland || 0,03 || 0,40 || 1,94 || 2,37 Irland || 0,00 || 1,73 || 0,79 || 2,52 Grekland || 0,24 || 6,03 || 3,53 || 9,80 Spanien || 23,75 || 4,03 || 19,37 || 47,15 Frankrike || 19,13 || 2,90 || 3,79 || 25,82 Kroatien || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 Italien || 1,93 || 18,38 || 7,58 || 27,89 Cypern || 0,00 || 0,64 || 0,22 || 0,86 Lettland || 0,00 || 1,78 || 1,92 || 3,70 Litauen || 0,07 || 0,78 || 3,00 || 3,85 Luxemburg || 0,00 || 0,04 || 0,09 || 0,13 Ungern || 4,02 || 6,43 || 5,08 || 15,52 Malta || 0,02 || 0,01 || 0,08 || 0,11 Nederländerna || 21,76 || 0,56 || 2,26 || 24,57 Österrike || 0,78 || 0,80 || 3,49 || 5,07 Polen || 10,23 || 8,40 || 12,67 || 31,30 Portugal || 0,44 || 0,92 || 5,46 || 6,82 Rumänien || 2,67 || 6,70 || 9,81 || 19,17 Slovenien || 0,66 || 0,15 || 1,12 || 1,93 Slovakien || 0,18 || 1,94 || 1,15 || 3,27 Finland || 0,01 || 0,44 || 0,86 || 1,31 Sverige || 0,68 || 1,28 || 1,80 || 3,77 Storbritannien || 0,00 || 2,52 || 3,39 || 5,90 Totalt || 94,14 || 84,28 || 105,48 || 283,90 6.2. Sammanhållning Utöver de korrigerande mekanismer som nämns ovan använder kommissionen ett antal förebyggande mekanismer för att skydda EU:s budget innan den gör utbetalningar till medlemsstaterna när den är medveten om potentiella brister. Dessa är särskilt värdefulla för att förbättra kontrollsystemen i medlemsstaterna och därigenom minska behovet av framtida finansiella korrigeringar från kommissionens sida. I enlighet med artiklarna 91 och 92 i förordning 1083/2006 för programperioden 2007–2013 får kommissionen, inom ramen för sammanhållningspolitiken, och utöver att genomföra finansiella