EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 13.6.2022 COM(2022) 276 final BILAGA

till Förslag till rådets beslut om undertecknande på Europeiska unionens vägnar av det fördjupade partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan Europeiska unionen, å ena sidan, och Republiken Kirgizistan, å andra sidan



UTKAST TILL FÖRDJUPAT PARTNERSKAPS- OCH SAMARBETSAVTAL MELLAN EUROPEISKA UNIONEN OCH REPUBLIKEN KIRGIZISTAN EUROPEISKA UNIONEN å ena sidan, REPUBLIKEN KIRGIZISTAN, å andra sidan, nedan gemensamt kallade parterna, SOM BEAKTAR sina starka förbindelser och gemensamma värderingar, SOM BEAKTAR sin önskan att stärka det ömsesidigt fördelaktiga samarbete som tidigare inrättats genom avtalet om partnerskap och samarbete, som inrättade ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Kirgizistan, å andra sidan, och som undertecknades i Bryssel den 9 februari 1995, SOM BEAKTAR sin önskan att utveckla sina förbindelser för att återspegla nya politiska och ekonomiska realiteter och fortskrida i partnerskapet, SOM UTRYCKER en gemensam vilja att konsolidera, fördjupa och diversifiera samarbetet på alla nivåer i bilaterala, regionala och internationella frågor av gemensamt intresse,



SOM BEFÄSTER sitt åtagande att fortsatt främja, värna och genomföra de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, respekten för demokratiska principer, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning, samt utvecklingen av den parlamentariska demokratin, SOM BEKRÄFTAR sina åtaganden med avseende på de principer som stadfästs i Förenta nationernas stadga (FN-stadgan), den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter som antog av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/217 (III) A av den 10 december 1948, av Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), i synnerhet slutakten från konferensen om säkerhet och samarbete i Europa som antogs i Helsingfors den 1 augusti 1975 (nedan kallad OSSE:s slutakt från Helsingfors), den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution 2200A (XXI) av den 16 december 1966, den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution 2200A (XXI) av den 16 december 1966 samt den internationella rättens principer och normer, SOM UPPREPAR sina åtaganden att aktivt främja internationell fred och säkerhet och delta i effektiv multilateralism och fredlig tvistlösning, i synnerhet genom samarbetet inom FN:s och OSSE:s ramar, SOM BEAKTAR sin önskan att vidareutveckla en regelbunden politisk dialog om bilaterala och internationella frågor av gemensamt intresse, SOM BEKTAR sina åtaganden i fråga om internationella skyldigheter att bekämpa spridning av massförstörelsevapen och deras bärare,

SOM BEAKTAR sina åtaganden att stärka samarbetet i fråga om fred, rättvisa och säkerhet, däribland insatser för att bekämpa korruption, SOM BEAKTAR sina åtaganden att genom ett brett samarbete i en rad frågor på områden av gemensamt intresse bidra till den politiska, socioekonomiska och institutionella utvecklingen av Republiken Kirgizistan, SOM BEAKTAR sin vilja att stärka sina ekonomiska förbindelser med utgångspunkt i principerna för en fri marknadsekonomi och att skapa ett klimat som främjar bilateral handel och investeringar samt konnektivitet, SOM BEAKTAR sina åtaganden att efterkomma de rättigheter och skyldigheter som följer av medlemskapet i Världshandelsorganisationen (WTO), och sina åtaganden för ett insynsvänligt och icke-diskriminerande genomförande av dessa rättigheter och skyldigheter, SOM BEAKTAR sina åtaganden att iaktta principen om hållbar utveckling och att arbeta tillsammans i strävan efter att uppnå målen i slutdokumentet från FN:s toppmöte för antagandet av utvecklingsagendan efter 2015 med titeln Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/70/1 av den 25 september 2015 (nedan kallad Agenda 2030), samt med vederbörlig hänsyn till parternas interna planering,



SOM BEAKTAR sina åtaganden att säkerställa ekologisk hållbarhet och miljöskydd, genomförande av multilaterala miljöavtal som de är parter i samt sina åtaganden att stärka samarbetet om miljö, katastrofriskreducering och alla frågor som rör klimatåtgärder i enlighet med målsättningarna i Parisavtalet som antogs inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar den 12 december 2015 (nedan kallat Parisavtalet om klimatförändringar), SOM BEAKTAR sina åtaganden att främja gränsöverskridande och interregionalt samarbete, SOM NOTERAR Irlands särskilda ställning enligt protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, samt Danmarks särskilda ställning enligt protokoll 22 om Danmarks ställning, fogat till samma fördrag, vilka kommer att återspeglas i detta avtal där så är lämpligt, HAR ENATS OM FÖLJANDE.

AVDELNING I MÅL OCH ALLMÄNNA PRINCIPER ARTIKEL 1 Mål 1. Genom detta avtal inrättas ett förstärkt partnerskap och samarbete mellan parterna som bygger på gemensamma värderingar, gemensamma intressen och viljan att stärka förbindelserna på alla områden där avtalet ska tillämpas, till ömsesidig nytta. 2. Detta samarbete är en process mellan parterna som bidrar till hållbar utveckling, fred, stabilitet och säkerhet tack vare ökad anpassning i utrikespolitiska och säkerhetspolitiska frågor, effektivt politiskt och ekonomiskt samarbete samt multilateralism.



ARTIKEL 2 Allmänna principer 1. Respekten för de demokratiska principerna och för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, vilka stadfästs i synnerhet i FN-stadgan, den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter, OSSE:s slutakt från Helsingfors och andra relevanta internationella människorättsinstrument till vilka parterna anslutit sig, samt för rättsstatsprincipen ligger till grund för parternas inrikes- och utrikespolitik och utgör en väsentlig del av detta avtal. 2. Parterna bekräftar ånyo sin respekt för principerna om god samhällsstyrning, däribland kampen mot korruption på alla nivåer. 3. Parterna upprepar sitt åtagande att iaktta principerna om en fri marknadsekonomi, främja hållbar utveckling och insatser mot klimatförändringar. 4. Parterna åtar sig att bekämpa olika former av gränsöverskridande organiserad brottslighet och terrorism, bekämpa spridning av massförstörelsevapen samt deras bärare och att verka för en effektiv multilateralism. 5. Parterna ska genomföra detta avtal med utgångspunkt i gemensamma värderingar, principerna om dialog, ömsesidigt förtroende och respekt, regionalt samarbete, effektiv multilateralism och respekt för sina internationella åtaganden, särskilt de som följer av medlemskapet i FN och OSSE.

AVDELNING II POLITISK DIALOG OCH REFORM

SAMARBETE PÅ OMRÅDET UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK

ARTIKEL 3 Målen för den politiska dialogen Parterna ska utveckla en effektiv politisk dialog på alla områden av gemensamt intresse, däribland utrikes- och säkerhetspolitik samt interna reformer. Målen för den politiska dialogen ska vara att a) öka effektiviteten i det politiska samarbetet och samstämmigheten avseende utrikes- och säkerhetspolitik samt att främja, bevara och stärka freden och den regionala och internationella stabiliteten och säkerheten med utgångspunkt i en effektiv multilateralism, b) stärka demokratin och en politisk, socioekonomiskt hållbar och institutionell utveckling i Republiken Kirgizistan, c) stärka respekten för de demokratiska principerna, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt icke-diskrimineringsprincipen och att öka samarbetet på dessa områden,

d) utveckla dialogen och fördjupa samarbetet mellan parterna inom området säkerhet och försvar, e) främja fredlig konfliktlösning och principerna om territoriell integritet, gränsernas okränkbarhet, suveränitet och oberoende, f) förbättra förutsättningarna för regionalt samarbete.

ARTIKEL 4 Demokrati och rättsstatsprincipen Parterna ska förbättra dialogen och samarbetet i syfte att a) säkerställa tillämpningen av de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen, b) utveckla, befästa och öka stabiliteten, effektiviteten och ansvarsskyldigheten i de demokratiska institutionerna, c) fortsätta verka för att reformera rättsväsendet och lagstiftningen samt för effektivt fungerande institutioner när det gäller rättstillämpning och rättskipning för att säkerställa lika tillgång till rättvisa och rätten till en rättvis rättegång (däribland det processrättsliga skyddet av misstänkta, tilltalade och offer), säkerställa oberoende, ansvarsskyldighet, kvalitet och effektivitet i rättsväsendet, i åklagarväsendet och i de rättstillämpande myndigheterna,

d) främja e-förvaltning och fortsätta reformera den offentliga förvaltningen för att skapa en ansvarsskyldig, effektiv och insynsvänlig styrning på nationell, regional och lokal nivå, e) stärka valprocesserna och valmyndigheternas kapacitet, f) säkerställa en effektiv bekämpning av korruption på alla nivåer.

ARTIKEL 5 Mänskliga rättigheter och grundläggande friheter Parterna ska samarbeta för att främja och värna om de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna och förbättra dialogen och samarbetet i syfte att a) säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna, principen om icke-diskriminering samt rättigheter för personer som tillhör minoriteter och utsatta grupper, b) säkerställa skyddet av de grundläggande friheterna, däribland yttrandefriheten, mötesfriheten och föreningsfriheten samt medie- och religionsfrihet, c) främja ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, d) främja jämställdhet mellan könen samt främja, skydda och genomföra flickors och kvinnors rättigheter, däribland genom att säkerställa deras aktiva deltagande i det privata och offentliga livet,

e) stärka de nationella institutionerna för mänskliga rättigheter, även genom att låta dem delta i beslutsprocesser, f) stärka samarbetet inom ramen för FN:s organ för mänskliga rättigheter och människorättsrådets särskilda förfaranden, bland annat med hjälp av lämplig uppföljning av deras rekommendationer i enlighet med parternas nationella lagstiftning. ARTIKEL 6

Det civila samhället Parterna ska samarbeta för att stärka det civila samhället och dess roll i den ekonomiska, sociala och politiska utvecklingen av ett öppet och demokratiskt samhälle, framför allt genom att a) stärka kapaciteten, oberoendet och insynsvänligheten i det civila samhällets organisationer, b) främja det civila samhällets deltagande i lagstiftnings- och beslutsprocesserna genom att inrätta en öppen, insynsvänlig och regelbunden dialog mellan offentliga myndigheter å ena sidan och företrädare för det civila samhället å andra sidan, c) främja närmare kontakter samt utbyte av information och erfarenheter, däribland genom seminarier och samråd mellan alla sektorer av det civila samhället i Europeiska unionen och Republiken Kirgizistan, inklusive vid tillämpningen av detta avtal.

ARTIKEL 7 Utrikes- och säkerhetspolitik 1. Parterna bekräftar sina åtaganden vad gäller den internationella rättens principer och normer, däribland de som stadfästs i FN-stadgan och OSSE:s slutakt från Helsingfors, samt sitt engagemang för att främja dessa principer och normer i sina bilaterala och multilaterala förbindelser. 2. Parterna ska intensifiera dialogen och samarbetet på området utrikes- och säkerhetspolitik, däribland i fråga om säkerhets- och försvarspolitiska aspekter, och ska särskilt beakta konfliktförebyggande och krishantering, riskreducering, it-säkerhet, en effektivt fungerande säkerhetssektor, regional stabilitet, nedrustning, icke-spridning, vapenkontroll och exportkontroller.

ARTIKEL 8 Grova brott som angår hela det internationella samfundet 1. Parterna bekräftar att grova brott som angår hela det internationella samfundet inte får förbli ostraffade, och att en effektiv lagföring av dessa brott måste säkerställas genom åtgärder på nationell och internationell nivå.

2. Parterna anser att inrättandet av Internationella brottmålsdomstolen och en väl fungerande verksamhet vid domstolen utgör ett viktigt bidrag till internationell fred och rättvisa. Parterna ska förbättra samarbetet för att främja fred och internationell rättvisa. Parterna ska främja universalitet för Internationella brottmålsdomstolens Romstadga och kommer att diskutera frågan om ratifikation och tillämpning, med hänsyn till sina rättsliga och konstitutionella ramar. 3. Parterna är eniga om att inrätta ett nära samarbete för att förhindra folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser med hjälp av lämpliga bilaterala och multilaterala ramar. ARTIKEL 9 Konfliktförebyggande och krishantering Parterna ska samarbeta om konfliktförebyggande och krishantering samt arbeta mot konflikter i regionen för att skapa ett klimat av fred och stabilitet.

ARTIKEL 10

Regionalt samarbete och fredlig konfliktlösning 1. Parterna ska intensifiera sina gemensamma ansträngningar att förbättra förutsättningarna för ytterligare regionalt samarbete på sådana nyckelområden som vatten, energi, miljö och klimatförändringar, integrerad förvaltning av vatten- och vattenkraftresurser, gränsförvaltning som underlättar gränspassage för människor och varor samt en demokratisk och hållbar utveckling för att på så vis bidra till god grannsämja, stabilitet och säkerhet i Centralasien. Parterna ska arbeta för fredlig konfliktlösning. 2. De ansträngningar som avses i punkt 1 ska följa målet att vidmakthålla internationell fred och säkerhet i enlighet med FN-stadgan, OSSE:s slutakt från Helsingfors och andra relevanta multilaterala dokument till vilka parterna anslutit sig.

ARTIKEL 11 Motverka spridning av massförstörelsevapen 1. Parterna anser att spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen, till statliga likaväl som till icke-statliga aktörer, är ett av de allvarligaste hoten mot internationell stabilitet och säkerhet. Parterna är därför överens om att samarbeta och bidra till kampen mot spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen genom att till fullo iaktta och på nationell nivå fullgöra sina befintliga skyldigheter enligt internationella fördrag och avtal om nedrustning och icke-spridning samt andra relevanta internationella skyldigheter på området. Parterna är överens om att denna bestämmelse utgör en väsentlig del av detta avtal. 2. Parterna är vidare överens om att samarbeta och bidra till kampen mot spridning av massförstörelsevapen och bärare av sådana vapen genom att a) vidta åtgärder för att underteckna, ratificera eller tillträda, beroende på vad som är lämpligt, och till fullo genomföra relevanta internationella instrument, b) inrätta ett effektivt system för nationell exportkontroll, såväl för export som transitering av varor med koppling till massförstörelsevapen, som också omfattar kontroll av slutanvändningen av teknik med dubbla användningsområden i samband med massförstörelsevapen och som inbegriper bestämmelser om effektiva påföljder om reglerna för exportkontroll överträds.

3. Parterna är överens om att inrätta en regelbunden politisk dialog som ska ledsaga och underbygga dessa delar av avtalet.

ARTIKEL 12 Handeldvapen och lätta vapen samt kontroll av export av konventionella vapen 1. Parterna är medvetna om att olaglig tillverkning, överföring och spridning av handeldvapen och lätta vapen, inbegripet ammunition till sådana vapen, samt överdriven anhopning, bristfällig hantering, lagring med otillräcklig säkerhet och okontrollerad spridning av sådana vapen fortsätter att utgöra ett allvarligt hot mot fred och internationell säkerhet. 2. Parterna är överens om att iaktta och fullgöra sina respektive skyldigheter att bekämpa illegal handel med handeldvapen och lätta vapen, inbegripet ammunition till dessa, inom ramen för befintliga internationella avtal och FN:s säkerhetsråds resolutioner, samt parternas åtaganden inom ramen för andra internationella instrument som är tillämpliga på området, däribland FN:s handlingsprogram för att förebygga, bekämpa och utrota alla former av illegal handel med handeldvapen och lätta vapen, som antogs den 20 juli 2001. 3. Parterna inser betydelsen av inhemska kontrollsystem för överföring av konventionella vapen i linje med befintliga internationella standarder. Parterna inser vikten av att tillämpa sådana kontroller på ett ansvarsfullt sätt, som ett bidrag till internationell och regional fred, säkerhet och stabilitet, och till en minskning av mänskligt lidande samt förebyggande av spridning av konventionella vapen. 4. Parterna förbinder sig därför att samarbeta och säkerställa samordning, komplementaritet och synergi i sina ansträngningar att reglera eller förbättra regleringen av internationell handel med konventionella vapen och att förebygga, bekämpa och utrota olaglig vapenhandel. De är överens om att inrätta en regelbunden politisk dialog som ska åtfölja och konsolidera detta åtagande.

AVDELNING III RÄTTVISA, FRIHET OCH SÄKERHET

ARTIKEL 13 Skydd av personuppgifter 1. Parterna medger vikten av att främja och säkerställa de grundläggande rättigheterna till privatliv och skydd av personuppgifter som en central aspekt på medborgarnas förtroende för den digitala ekonomin och ett nyckelinslag i vidareutvecklingen av handelsutbytet och samarbetet mellan de rättsvårdande myndigheterna. 2. Parterna ska samarbeta för att säkerställa det faktiska skyddet och tillämpningen av dessa rättigheter, även i samband med förebyggande av och insatser mot terrorism och andra gränsöverskridande brott. Samarbetet kan omfatta kapacitetsuppbyggnad, tekniskt bistånd och utbyte av information och sakkunskap, samt även ta sig andra former.

3. Parterna ska, genom utbyte av bästa praxis och erfarenhet, samarbeta för att säkerställa en hög skyddsnivå för personuppgifter, med beaktande av europeiska och internationella rättsliga instrument och normer. I syfte att underlätta samarbetet kommer Republiken Kirgizistan att eftersträva anslutning till och genomförande av Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter av den 28 januari 1981 samt dess tilläggsprotokoll av den 8 november 2001 om tillsynsmyndigheter och överföring av personuppgifter mellan länder. ARTIKEL 14 Samarbete om migration, asyl och gränsförvaltning 1. Parterna bekräftar ånyo vikten av att inrätta en omfattande dialog om alla migrationsrelaterade frågor, inbegripet laglig migration om det är lämpligt, internationellt skydd och kampen mot olaglig migration, insatser mot människosmuggling och människohandel. 2. Samarbetet ska grunda sig på en särskild behovsbedömning, som utförs i samråd mellan parterna, och ska genomföras i enlighet med parternas relevanta gällande lagstiftning. Samarbetet ska särskilt inriktas på

a) hantering av de bakomliggande orsakerna till migration,

b) utveckling och tillämpning av nationell lagstiftning och praxis i fråga om internationellt skydd, i syfte att fullgöra bestämmelserna i konventionen angående flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951 och protokollet angående flyktingars rättsliga ställning av den 31 januari 1967, c) hänvisningar till New York-deklarationen om flyktingar och migranter som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/71/1 av den 19 september 2016, d) bestämmelser om rätt till inresa samt rättigheter och rättslig ställning för personer med inresetillstånd, rättvis behandling och integrering av utländska medborgare som lagligen vistas i landet, utbildningsåtgärder och andra åtgärder för att motverka rasism och främlingsfientlighet, e) inrättande av en verkningsfull politik för att förebygga irreguljär migration, smuggling av migranter och människohandel, bland annat för att bekämpa nätverk för sådan smuggling eller människohandel och skydda offren för denna handel inom ramen för relevanta internationella instrument, f) frågor som rör organisation, utbildning, bästa praxis och andra operativa åtgärder på områdena migrationshantering, i synnerhet med avseende på olaglig migration, dokumentsäkerhet, viseringspolitik, gränsförvaltning och informationssystem avseende migration.

ARTIKEL 15 Återtagande och insatser mot illegal migration 1. Inom ramen för samarbetet för att förebygga och hantera olaglig migration är parterna eniga om följande: a) Republiken Kirgizistan ska återta alla sina medborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, gällande villkor för inresa till, vistelse eller bosättning i en medlemsstat i Europeiska unionen, på det landets begäran och utan ytterligare formaliteter.

b) Varje medlemsstat i Europeiska unionen ska återta alla sina medborgare som inte uppfyller, eller inte längre uppfyller, gällande villkor för inresa till, vistelse eller bosättning i Republiken Kirgizistan, på Kirgizistans begäran och utan ytterligare formaliteter.

c) Europeiska unionens medlemsstater och Republiken Kirgizistan ska förse sina medborgare med lämpliga resehandlingar för resesyften eller godta att man vid återvändande använder europeiska resehandlingar som upprättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1953. Om den person som ska återtas inte innehar någon handling eller något annat som styrker hans eller hennes medborgarskap, ska den behöriga diplomatiska eller konsulära beskickningen i den berörda medlemsstaten eller Republiken Kirgizistan, på begäran av Kirgizistan eller den berörda medlemsstaten, samarbeta till fullo för att fastställa vederbörandes medborgarskap. 2. Parterna är överens om att på begäran ingå ett avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Kirgizistan som reglerar de särskilda skyldigheterna för Europeiska unionens medlemsstater och Republiken Kirgizistan i fråga om återtagande, däribland närmare bestämmelser om återtagande av medborgare från andra länder och statslösa personer. Parterna kan även, om omständigheterna tillåter, överväga en eventuell förhandling om ett avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Kirgizistan om viseringslättnader för Europeiska unionens medborgare och Republiken Kirgizistans medborgare.

ARTIKEL 16 Insatser mot penningtvätt och finansiering av terrorism 1. Parterna ska samarbeta för att förebygga och effektivt förhindra att deras finansiella institutioner och utsedda icke-finansiella verksamheter och yrken används för att tvätta vinning av brott eller för att finansiera terrorism. 2. I detta syfte ska de utbyta information inom ramen för sina respektive nationella lagstiftningar och samarbeta för att säkerställa en faktisk och uttömmande tillämpning av rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF) och andra standarder som antagits av relevanta internationella organ som är verksamma på området. Detta samarbete kan bland annat omfatta identifiering, spårning, beslag, förverkande och återkrav av tillgångar eller medel som utgör vinning av brott. ARTIKEL 17 Olaglig narkotika

1. Parterna ska samarbeta för att säkerställa en väl avvägd, erfarenhetsbaserad och integrerad hållning till olaglig narkotika och nya psykoaktiva substanser.

2. Politik och åtgärder i fråga om narkotika ska inriktas på att stärka strukturerna för att bekämpa och åtgärda olaglig narkotika samt minska tillgången till, handeln med och efterfrågan på olaglig narkotika, liksom att hantera de hälsomässiga och sociala följderna av narkotikamissbruk i syfte att minska skadan. Parterna ska samarbeta för att förebygga avledning av kemiska prekursorer som kan användas för otillåten framställning av narkotika och psykotropa substanser eller nya psykoaktiva substanser. 3. Parterna ska komma överens om de samarbetsmetoder som är nödvändiga för att uppnå de mål som avses i punkt 1. Åtgärderna ska bygga på gemensamt överenskomna principer som fastställs i FN:s relevanta konventioner om narkotikakontroll och på rekommendationerna i slutdokumentet med titeln Our joint commitment to effectively addressing and countering the world drug problem, vilket antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/S-30/1 av den 19 april 2016 som det senaste samförståndet om den internationella narkotikapolitiken, för att beakta genomförandet av åtagandena för att gemensamt åtgärda och bekämpa narkotikaproblemet internationellt. ARTIKEL 18 Bekämpning av organiserad brottslighet och korruption 1. Parterna ska samarbeta för att bekämpa och förebygga brottslighet och olaglig verksamhet, däribland gränsöverskridande verksamhet, oavsett om den är organiserad eller inte, till exempel: a) smuggling av migranter och människohandel,

b) smuggling av och olaglig handel med skjutvapen, däribland handeldvapen och lätta vapen, c) smuggling av och olaglig handel med narkotika,

d) smuggling av och olaglig handel med varor, e) olaglig ekonomisk och finansiell verksamhet såsom förfalskning, skattebedrägeri och bedrägeri i samband med offentlig upphandling, f) förskingring i samband med projekt som finansieras av internationella givare, g) givande och tagande av muta, inom både den privata och offentliga sektorn, h) förfalskning av handlingar och ingivande av oriktiga uppgifter, i) it-brottslighet. 2. Parterna ska förbättra det bilaterala, regionala och internationella samarbetet mellan rättsvårdande organ, däribland genom utbildning och erfarenhetsutbyte. Parterna ska faktiskt genomföra relevanta internationella standarder, särskilt de som stadfästs i Förenta nationernas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/55/25 den 8 januari 2001 liksom dess protokoll.

3. Parterna ska samarbeta för att förebygga och motverka korruption i enlighet med relevanta internationella standarder, särskilt de som stadfästs i Förenta nationernas konvention mot korruption, som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/58/4 den 31 oktober 2003, liksom de rekommendationer som utfärdas vid bedömningarna avseende denna konvention. ARTIKEL 19 Terrorismbekämpning

1. Parterna bekräftar vikten av att bekämpa och förebygga terrorism och är överens om att samarbeta på bilateral, regional och internationell nivå för att förebygga och bekämpa terrorism i alla dess former och yttringar. 2. Parterna är överens om att bekämpningen av terrorism måste ske med full respekt för rättsstatsprincipen och i full överensstämmelse med folkrätten, inbegripet internationell människorättslagstiftning, internationell flyktingrätt och internationell humanitär rätt, med principerna i FN-stadgan och med alla relevanta internationella instrument för terrorismbekämpning. 3. Parterna betonar vikten av en allmän ratificering och genomförande av alla FN:s konventioner och protokoll som har samband med terrorismbekämpning. Parterna är överens om att främja en dialog om utkastet till övergripande konvention om internationell terrorism och att samarbeta om genomförandet av Förenta nationernas globala strategi för terrorismbekämpning, som antogs av FN:s generalförsamling genom resolution A/RES/60/288 den 8 september 2006, liksom alla relevanta resolutioner från FN:s säkerhetsråd.

4. Parterna bekräftar ånyo vikten av ett tillvägagångssätt som omfattar såväl brottsbekämpning som rättskipning när det gäller att bekämpa terrorism och är överens om att samarbeta för att förebygga och bekämpa terrorism, i synnerhet genom att a) utbyta information om terroristgrupper och enskilda och deras stödnätverk i enlighet med internationell och nationell rätt, särskilt bestämmelser om uppgiftsskydd och skydd för privatlivet, b) utbyta erfarenheter av förebyggande och bekämpning av terrorism, när det gäller medel och metoder och deras tekniska aspekter, samt utbildning, i enlighet med tillämplig lagstiftning, c) diskutera radikalisering och rekrytering samt åtgärder som kan motverka radikalisering och främja avradikalisering och återanpassning, d) utbyta åsikter om och erfarenheter av misstänkta terroristers gränsöverskridande rörelser och resor samt om terroristhot, e) utbyta bästa praxis för att skydda de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism, särskilt i samband med straffrättsliga förfaranden, f) säkerställa kriminalisering av terroristbrott och vidta åtgärder för att motverka finansiering av terrorism,



g) vidta åtgärder mot risken för kemisk, biologisk, radiologisk och nukleär terrorism och genomföra nödvändiga åtgärder för att förhindra förvärv, överföring och användning för terroriständamål av kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära material, samt för att förhindra olagliga handlingar mot kemiska, biologiska, radiologiska och kärntekniska anläggningar med hög risk. 5. Samarbetet ska bygga på relevanta tillgängliga bedömningar och utföras i samråd mellan parterna. ARTIKEL 20 Samarbete mellan domstolar och andra rättsvårdande organ 1. Parterna ska förbättra det befintliga samarbetet om ömsesidigt rättsligt bistånd och utlämning med utgångspunkt i relevanta internationella avtal. Parterna ska stärka befintliga mekanismer och, när det är lämpligt, överväga att utveckla nya mekanismer för att underlätta internationellt samarbete på detta område. Samarbetet ska, när det är lämpligt, även omfatta anslutning till och genomförande av relevanta internationella instrument samt ett närmare samarbete med Eurojust. 2. Parterna ska utveckla samarbetet mellan domstolar och andra rättsvårdande organ i civilrättsliga och handelsrättsliga frågor, särskilt i fråga om förhandling, ratificering och genomförande av multilaterala konventioner om civilrättsligt samarbete, däribland konventionerna från Haagkonferensen för internationell privaträtt.

ARTIKEL 21 Konsulärt skydd De diplomatiska och konsulära beskickningarna från Europeiska unionens medlemsstater i Kirgizistan ska, på samma villkor som för sina egna medborgare, erbjuda skydd åt den som är medborgare i någon annan av Europeiska unionens medlemsstater utan fast beskickning i Republiken Kirgizistan vilken kan erbjuda faktiskt konsulärt skydd i en given situation.

I syfte att inrätta ett samordnat förfarande för att medborgare i Republiken Kirgizistan ska kunna få konsulärt skydd i Europeiska unionens medlemsstater där Kirgizistan saknar fast beskickning som kan erbjuda faktiskt konsulärt skydd i en given situation, medges Kirgizistans konsulära beskickningar i Europeiska unionens medlemsstater undantag från anmälningskravet i artikel 7 i Wienkonventionen om konsulära förbindelser av den 24 april 1963.



Avdelning IV HANDEL OCH HANDELSRELATERADE FRÅGOR KAPITEL 1 ÖVERGRIPANDE BESTÄMMELSER ARTIKEL 22 Mål Målen med denna avdelning är följande:

a) Att utvidga, diversifiera och underlätta handeln mellan parterna, särskilt genom bestämmelser om förenklade tull- och handelsprocedurer, tekniska handelshinder samt sanitära och fytosanitära åtgärder, samtidigt som varje parts rätt att lagstifta för att uppnå politiska mål bevaras. b) Att underlätta handeln med tjänster och investeringar mellan parterna, även genom fri överföring av löpande betalningar och kapitalrörelser.

c) Att effektivt och ömsesidigt öppna parternas marknader för offentlig upphandling. d) Att främja innovation och kreativitet genom att säkerställa ett lämpligt och effektivt skydd av alla immateriella rättigheter. e) Att främja ett klimat som främjar öppen konkurrens i parternas ekonomiska verksamhet, särskilt med avseende på handel och investeringar som utbyts mellan dem. f) Att utveckla den internationella handeln på ett sätt som bidrar till en hållbar utveckling med avseende på ekonomin, samhället och miljön. g) Att inrätta effektiva, rättvisa och förutsägbara tvistlösningsmekanismer för att lösa tvister om tolkningen och tillämpningen av denna avdelning. ARTIKEL 23 Definitioner Vid tillämpningen av denna avdelning gäller följande definitioner:

a) jordbruksavtalet: det avtal om jordbruk som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet.

b) importlicensavtalet: det avtal om importlicensförfaranden som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. c) antidumpningsavtalet: det avtal om tillämpning av artikel VI i Gatt 1994 som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. d) dagar: kalenderdagar, inbegripet helger och allmänna helgdagar. e) energistadgefördraget: det energistadgefördrag som utfärdades i Lissabon den 17 december 1994. f) befintliga: som gäller den dag då detta avtal träder i kraft. g) Gatt 1994: det allmänna tull- och handelsavtal från 1994 som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. h) Gats: det allmänna tjänstehandelsavtal som ingår i bilaga 1B till WTO-avtalet. i) åtgärd: alla åtgärder som vidtas av en part, i form av lagar och andra författningar, bestämmelser, förfaranden, beslut eller administrativa förfaranden eller i någon annan form.

j) åtgärder av en part: åtgärder som antas eller upprätthålls av

i) centrala, regionala eller lokala politiska förvaltningar eller myndigheter, eller ii) icke-statliga organ vid utövandet av befogenheter som centrala, regionala eller lokala politiska förvaltningar eller myndigheter har delegerat till dem. k) person: en fysisk person eller en juridisk person. l) den reviderade Kyotokonventionen: den internationella konventionen om förenkling och harmonisering av tullförfaranden, i dess ändrade lydelse, utfärdad i Kyoto den 18 maj 1973. m) avtalet om skyddsåtgärder: det avtal om skyddsåtgärder som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. n) avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder: det avtal om subventioner och utjämningsåtgärder som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. o) avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder: det avtal om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet. p) avtalet om tekniska handelshinder: det avtal om tekniska handelshinder som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet.

q) tredjeland: ett land eller territorium utanför det geografiska tillämpningsområdet för detta avtal. r) avtalet om förenklade handelsprocedurer: det avtal om förenklade handelsprocedurer som ingår i bilaga 1A till WTO-avtalet.

s) Tripsavtalet: det avtal om handelsrelaterade aspekter av immateriella rättigheter som ingår i bilaga 1C till WTO-avtalet. t) Wienkonventionen om traktaträtten: konvention om traktaträtten, utfärdad i Wien den 23 maj 1969. u) Världstullorganisationens Arushaförklaring: Tullsamarbetsrådets förklaring om integritet på tullområdet utfärdad i Arusha, Tanzania den 7 juli 1993. v) WTO: Världshandelsorganisationen. w) avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO-avtalet): Marrakech-avtalet om upprättandet av Världshandelsorganisationen, upprättat den 15 april 1994.

ARTIKEL 24 Förhållande till andra internationella avtal 1. Parterna bekräftar de rättigheter och skyldigheter de har gentemot varandra i enlighet med WTO-avtalet och alla andra avtal som de båda är parter i. 2. Inget i detta avtal ska tolkas som att det ålägger någon av parterna att agera på ett sätt som är oförenligt med dess skyldigheter enligt WTO-avtalet.

ARTIKEL 25 Hänvisning till lagar och andra författningar samt andra avtal 1. Alla hänvisningar i denna avdelning till lagar och andra författningar, oavsett om de är allmänna eller anger en specifik bestämmelse eller förordning eller ett specifikt direktiv, ska om inte annat anges betraktas som hänvisningar till den senaste lydelsen av dessa lagar och andra författningar. 2. Alla hänvisningar, eller införlivande genom hänvisning, i denna avdelning till hela eller delar av andra avtal eller rättsliga instrument ska om inte annat anges betraktas som innefattande: a) därtill hörande bilagor, protokoll, fotnoter, tolkningsanmärkningar och förklarande anmärkningar, och

b) efterföljande avtal som parterna är parter i eller ändringar som är bindande för parterna, utom i det fall en hänvisning bekräftar befintliga rättigheter. ARTIKEL 26 Rätt att väcka talan enligt nationell lagstiftning En part får inte inom ramen för sin lagstiftning föreskriva en rätt att väcka talan mot den andra parten på grund av att en åtgärd från den andra parten är oförenlig med detta avtal.

ARTIKEL 27 Särskilda uppgifter för samarbetsrådet i dess konstellation för handelsfrågor 1. När samarbetsrådet utför de uppgifter som tillkommer det enligt denna avdelning ska det bestå av företrädare för parterna med ansvar för handelsrelaterade frågor, i enlighet med parternas respektive rättsliga ramverk, eller av personer som dessa utsett.

2. Samarbetsrådet i dess konstellation för handelsfrågor ska ha följande befogenheter: a) Efter ömsesidig överenskommelse och med vederbörlig hänsyn till fullgörandet av parternas interna förfaranden enligt deras nationella lagstiftning, besluta om uppdatering eller ändring av: i) bilaga 2, ii) bilagorna 8-A, 8-B och 8-C, iii) bilaga 9, iv) bilagorna 14-A och 14-B, v) protokoll I.

Dessa uppdateringar och ändringar ska bekräftas och träda i kraft efter utväxling av diplomatiska noter mellan parterna, såvida parterna inte kommer överens om något annat. b) Besluta att utfärda tolkningar av bestämmelserna i denna avdelning. c) Besluta att inrätta ytterligare underkommittéer utöver de som anges i denna avdelning, sammansatta av företrädare för parterna, och tilldela dem uppgifter som ligger inom dess behörighet. Besluta att ändra de uppgifter som ålagts sådana underkommittéer som den inrättat, eller besluta att upplösa dem.

3. Samarbetsrådet i dess konstellation för handelsfrågor ska fatta beslut och lämna lämpliga rekommendationer när parternas respektive interna förfaranden slutförts i enlighet med deras lagstiftning. 4. Om samarbetsrådet inte kan sammanträda får de beslut som avses i punkt 2 fattas genom ett skriftligt förfarande. ARTIKEL 28 Särskilda uppgifter för samarbetskommittén i dess konstellation för handelsfrågor 1. När samarbetskommittén utför de uppgifter som tillkommer den enligt denna avdelning ska den bestå av företrädare för parterna med ansvar för handelsrelaterade frågor, eller av personer som dessa utsett. 2. Samarbetskommittén i dess konstellation för handelsfrågor ska i synnerhet ha följande uppgifter:

a) Bistå samarbetsrådet i fullgörandet av dess uppgifter avseende handelsrelaterade frågor. b) Ansvara för att denna avdelning genomförs och tillämpas väl. Utan att det hindrar tillämpningen av de rättigheter som följer av kapitel 14 får parterna hänskjuta alla frågor avseende tillämpningen eller tolkningen av denna avdelning för diskussion i samarbetskommittén.

c) Utöva tillsyn över vidareutvecklingen av denna avdelning vid behov och utvärdera resultaten av dess tillämpning. d) Söka lämpliga sätt att förebygga och lösa problem som annars kan uppkomma på de områden som omfattas av denna avdelning. e) Övervaka arbetet i samtliga underkommittéer som inrättas i enlighet med denna avdelning. 3. När samarbetskommittén fullgör sina uppgifter i enlighet med punkt 2 i denna artikel får den föreslå sådana beslut som bör tas för att göra sådana uppdateringar eller ändringar som avses i artikel 27.2 a eller utfärda sådana tolkningar som avses i artikel 27.2 b om samarbetsrådet inte kan sammanträda. 4. Samarbetskommittén i dess konstellation för handelsfrågor ska fatta beslut och lämna lämpliga rekommendationer när parternas respektive interna förfaranden slutförts i enlighet med deras lagstiftning. ARTIKEL 29 Samordnare 1. Europeiska unionen och Republiken Kirgizistan ska utse en samordnare för denna avdelning, inom 60 dagar från den dag då detta avtal träder i kraft, och meddela varandra kontaktuppgifter.



2. Samordnarna ska gemensamt fastställa dagordningar och i övrigt förbereda samarbetsrådets och samarbetskommitténs sammanträden i enlighet med detta kapitel och ska i förekommande fall följa upp deras beslut. ARTIKEL 30 Underkommittéer 1. Underkommittéerna ska bestå av företrädare för Europeiska unionen, å ena sidan, och företrädare för Republiken Kirgizistan, å andra sidan. 2. Underkommittéerna ska sammanträda inom ett år från den dag då detta avtal trädde i kraft och därefter en gång om året på lämplig nivå, på någon av parternas eller samarbetskommitténs begäran. Fysiska sammanträden ska hållas växelvis i Bryssel och i Bisjkek. Sammanträden får även hållas med hjälp av de tekniska hjälpmedel som parterna har tillgång till. 3. Ordförandeskapet i underkommittéerna ska innehas gemensamt av parternas företrädare.

KAPITEL 2 HANDEL MED VAROR

Artikel 31 Tillämpningsområde Om inte annat sägs i detta avtal ska detta kapitel tillämpas på parternas handel med varor. Artikel 32 Definitioner Vid tillämpningen av detta kapitel gäller följande definitioner: a) konsulära transaktioner: förfarandet att från en importerande parts konsul på den exporterande partens territorium, eller på en tredje parts territorium, erhålla konsulära fakturor eller konsulära viseringar av fakturor, ursprungsintyg, fraktsedlar, avsändares exportdeklarationer eller någon annan tulldokumentation som krävs i samband med import av en vara.

b) tull: tullar och andra pålagor som tas ut för eller i samband med import av en vara. Det inbegriper inte i) pålagor som motsvarar en intern skatt som påförs i enlighet med artikel 34, ii) antidumpningstullar, särskilda skyddsåtgärder, utjämningstullar eller skyddstullar som i förekommande fall påförs i enlighet med Gatt 1994, antidumpningsavtalet, jordbruksavtalet, avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder eller avtalet om skyddsåtgärder,

iii) avgifter eller andra pålagor som tas ut för eller i samband med import av en vara och som är begränsade till den ungefärliga kostnaden för tillhandahållna tjänster. c) exportlicensförfaranden: administrativa förfaranden som kräver förhandsinlämning av en ansökan eller annan dokumentation (utöver vad som vanligen krävs för tullklarering) till det eller de behöriga administrativa organen som ett villkor för att få exportera från den exporterande partens territorium. d) en parts varor: inhemska varor i den mening som avses i Gatt 1994. e) harmoniserade systemet eller HS: systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, inbegripet alla rättsliga anmärkningar till och ändringar av detta som utarbetats av Världstullorganisationen.

f) importlicensförfaranden: administrativa förfaranden som kräver förhandsinlämning av en ansökan eller annan dokumentation (utöver vad som vanligen krävs för tullklarering) till det eller de behöriga administrativa organen som ett villkor för att få importera till den importerande partens territorium. g) återtillverkad vara: en vara som klassificeras enligt kapitlen 84, 85, 87 eller 90 i HS eller som har HS-nummer 94.02 och som i) helt eller delvis består av delar som erhållits från tidigare använda varor, ii) har liknande prestanda och användningssätt som den likvärdiga varan i nytt skick, och iii) för vilken samma garanti lämnas som för den likvärdiga varan i nytt skick.

Artikel 33 Behandling som mest gynnad nation 1. Varje part ska medge behandling som mest gynnad nation för varor från den andra parten i enlighet med artikel I i Gatt 1994, med anmärkningar och tilläggsbestämmelser, vilka i tillämpliga delar införlivats med och utgör en integrerad del av detta avtal.

2. Punkt 1 ska inte tillämpas på förmånsbehandling som medges av någon av parterna för ett tredjelands varor i enlighet med WTO-avtalet. Artikel 34 Nationell behandling Varje part ska bevilja varor från den andra parten nationell behandling i enlighet med artikel III i Gatt 1994, med tillhörande anmärkningar och tilläggsbestämmelser. För detta ändamål ska artikel III i Gatt 1994, samt dess anmärkningar och tilläggsbestämmelser, i tillämpliga delar införlivas med och utgöra en integrerad del av detta avtal. Artikel 35 Import- och exportrestriktioner

Ingen av parterna får anta eller upprätthålla några förbud eller restriktioner av annat slag än tullar, skatter eller andra avgifter, vare sig genom kvoter, import- eller exportlicenser eller andra åtgärder, vid import av en vara från den andra parten eller vid export eller försäljning för export av en vara avsedd för den andra partens territorium, i enlighet med artikel XI i Gatt 1994, dess anmärkningar och tilläggsbestämmelser. För detta ändamål ska artikel XI i Gatt 1994, samt dess anmärkningar och tilläggsbestämmelser, i tillämpliga delar införlivas med och utgöra en integrerad del av detta avtal.



Artikel 36 Tullar, skatter eller andra avgifter vid export 1. Ingen av parterna får införa eller upprätthålla några tullar, skatter eller andra pålagor av något slag för eller i samband med export av en vara till den andra parten, eller några andra åtgärder med liknande effekt, annat än för varor som anges i bindningslistan i bilaga 2. Denna bestämmelse är inte tillämplig på varor som transiteras genom parternas territorium på det sätt som avses i artikel V i Gatt 1994 eller på varor som i enlighet med ett internationellt avtal mellan Republiken Kirgizistan och en tredje part har importerats till Republiken Kirgizistan utan påförande av exporttullar som annars skulle ha påförts av den tredje parten vid export till Europeiska unionen, i förekommande fall i enlighet med den tredje partens bindningslista i bilagor till Gatt 1994 eller andra, bilaterala, åtaganden i förhållande till Europeiska unionen. 2. Ingenting i denna artikel ska hindra en part från att vid export av en vara till den andra parten ta ut avgifter eller pålagor som är tillåtna enligt artikel 38. Artikel 37 Exportkontroll av varor med dubbla användningsområden Parterna ska utbyta information och god praxis avseende exportkontroller av varor med dubbla användningsområden, i syfte att främja konvergensen mellan Europeiska unionens och Republiken Kirgizistans exportkontroller.



Artikel 38

Avgifter och formaliteter 1. Tillämpliga delar av artikel VIII i Gatt 1994, dess tolkningsanmärkningar, undantag och befrielser från skyldigheterna samt avsägelser enligt artikel VIII i Gatt 1994 och som är tillämpliga enligt WTO-avtalet införlivas härmed med och utgör en integrerad del av detta avtal. 2. Varje part ska skyndsamt offentliggöra alla avgifter och pålagor som den påför i samband med import eller export på ett sätt som ger myndigheter, näringsidkare och andra berörda aktörer möjlighet att ta del av dem. 3. Varje part ska regelbundet se över sina avgifter och pålagor för att, om möjligt, minska deras antal och typer. 4. Ingen av parterna får kräva konsulära transaktioner eller ta ut därtill hörande avgifter och pålagor i samband med import av en vara från den andra parten.



Artikel 39 Återtillverkade varor 1. Parterna ska sträva efter att bevilja återtillverkade varor från den andra parten en lika gynnsam behandling som likvärdiga varor i nytt skick. 2. Om en part antar eller upprätthåller import- och exportförbud eller restriktioner i samband med import och export av begagnade varor, ska parten sträva efter att inte tillämpa dessa åtgärder på återtillverkade varor.

3. En part får kräva att återtillverkade varor identifieras som sådana vid distribution eller försäljning på dess territorium och att de uppfyller alla tillämpliga tekniska krav som gäller för likvärdiga varor i nytt skick. Artikel 40 Tillfällig införsel av varor En part ska bevilja den andra parten befrielse från pålagor och tullar på import av varor som införs tillfälligt, i de fall och enligt de förfaranden som föreskrivs i internationella konventioner om tillfällig införsel av varor vilka är bindande för parten. Undantaget ska tillämpas i enlighet med varje parts lagstiftning.



Artikel 41 Transitering Artikel V i Gatt 1994 införlivas härmed med och utgör en integrerad del av detta avtal. Parterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta transitering av energiprodukter i enlighet med principen om fri transitering, och artikel 7.1 och 7.3 i energistadgefördraget. Artikel 42 Import- och exportmonopol

Ingen av parterna ska utse eller bibehålla ett utsett monopol för import eller export. Vid tillämpningen av denna artikel avses med import- eller exportmonopol en exklusiv rätt eller en exklusiv befogenhet som parten beviljat för import eller export av varor till eller från den andra parten.



Artikel 43 Ursprungsmärkning 1. Om Republiken Kirgizistan kräver ursprungsmärkning av varor som importeras från Europeiska unionen ska Kirgizistan acceptera ”tillverkad i EU”, eller motsvarande på något annat språk i enlighet med Kirgizistans krav på ursprungsmärkning, på villkor som inte är mindre gynnsamma än de som tillämpas på Europeiska unionens medlemsstaters ursprungsmärkningar. 2. Vid tillämpning av ursprungsmärkningen ”tillverkad i EU” ska Republiken Kirgizistan behandla Europeiska unionen som ett enda territorium. Artikel 44 Importlicensförfaranden Varje part ska anta och handlägga importlicensförfaranden i enlighet med artiklarna 1, 2 och 3 i importlicensavtalet. I detta syfte införlivas tillämpliga delar av artiklarna 1, 2 och 3 i importlicensavtalet med och utgör en integrerad del av detta avtal.





Artikel 45 Exportlicensförfaranden 1. Varje part ska inom ramen för sina befogenheter säkerställa insyn i exportlicensförfaranden och offentliggöra alla nya exportlicensförfaranden eller ändringar av befintliga exportlicensförfaranden på ett sätt som ger myndigheter, näringsidkare och andra berörda aktörer möjlighet att ta del av dem. Offentliggörandet ska om möjligt ske senast 30 dagar innan några nya exportlicensförfaranden eller ändringar av befintliga exportlicensförfaranden får verkan, och i vilket fall som helst senast den dag då det nya förfarandet eller ändringen får verkan. 2. Offentliggörandet av exportlicensförfaranden ska innehålla följande information: a) Texterna till exportlicensförfaranden och eventuella ändringar av dem. b) Information om vilka produkter som omfattas av respektive exportlicensförfarande.

c) För varje exportlicensförfarande, en beskrivning av hur man ansöker om exportlicens och de kriterier som de sökande måste uppfylla för att vara behöriga att ansöka om exportlicens, exempelvis att inneha ett verksamhetstillstånd, etablera eller upprätthålla en investering eller bedriva verksamhet i en viss etableringsform på partens territorium. d) Den eller de kontaktpunkter där berörda personer kan få ytterligare information om villkoren för att erhålla exportlicenser. e) Uppgifter om till vilket eller vilka administrativa organ som ansökan och andra relevanta handlingar ska ställas. f) En beskrivning av den eller de åtgärder som exportlicensförfarandet är avsett att genomföra.

g) Uppgifter om hur länge exportlicensförfarandet kommer att ha verkan, om inte förfarandet är avsett att vara i kraft tills det återkallas eller ändras genom ett nytt offentliggörande. h) Om parten har för avsikt att använda ett exportlicensförfarande för att förvalta en exportkvot, uppgifter om kvotens totala volym och i förekommande fall om kvotens värde och datum för öppnande och avslutande. i) Uppgifter om eventuella befrielser eller undantag från kravet på exportlicens, hur man ansöker om eller använder dem samt på vilka villkor de beviljas.

3. Inom 45 dagar från den dag då detta avtal träder i kraft ska varje part underrätta den andra parten om sina befintliga exportlicensförfaranden. En part som antar ett nytt exportlicensförfarande eller ändrar befintliga exportlicensförfaranden ska underrätta den andra parten om förfarandet eller ändringen inom 60 dagar från offentliggörandet. Underrättelsen ska hänvisa till var de uppgifter som krävs enligt punkt 2 offentliggjorts och i förekommande fall ange adressen till den officiella webbplatsen. ARTIKEL 46 Handelspolitiska skyddsinstrument Parterna bekräftar sina rättigheter och skyldigheter enligt a) artikel XIX i Gatt 1994, b) avtalet om skyddsåtgärder, c) artikel 5 i jordbruksavtalet,

d) artikel VI i Gatt 1994, e) antidumpningsavtalet, och f) avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder.

ARTIKEL 47 Insyn i handelspolitiska skyddsinstrument 1. Parterna är överens om att handelspolitiska skyddsinstrument (antidumpningsåtgärder, antisubventionsåtgärder och allmänna skyddsåtgärder) bör användas i full överensstämmelse med de aktuella WTO-kraven och enligt ett rättvist och insynsvänligt system. 2. Innan antidumpnings- eller utjämningsåtgärder slutgiltigt fastställs ska parterna säkerställa att alla betydelsefulla omständigheter som ligger till grund för beslutet att vidta åtgärder görs allmänt tillgängliga, utan att detta hindrar tillämpningen av artikel 6.5 i antidumpningsavtalet och artikel 12.4 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. Utlämningen av informationen ska ge berörda parter tillräcklig tid att lämna synpunkter. 3. Varje berörd part ska beredas möjlighet att lämna synpunkter vid antidumpnings- och antisubventionsutredningar, förutsatt att detta inte onödigt försenar utredningarna. 4. Denna artikel ska inte omfattas av bestämmelserna i kapitel 14 i denna avdelning.



KAPITEL 3 TULL Artikel 48 Tullsamarbete 1. Parterna ska stärka samarbetet på tullområdet för att säkerställa ett öppet handelsklimat, underlätta handel, förbättra säkerheten i leveranskedjan, främja konsumentsäkerheten, förhindra utbyte av varor som gör intrång i immateriella rättigheter och bekämpa smuggling och bedrägerier. 2. För att genomföra de mål som avses i punkt 1 ska parterna, inom ramen för tillgängliga resurser, samarbeta för att bland annat göra följande: a) Förbättra tullagstiftningen och harmonisera och förenkla tullförfaranden i enlighet med internationella överenskommelser och standarder som tillämpas på tull- och handelslättnadsområdet, däribland de som utvecklats av Världshandelsorganisationen (inklusive avtalet om förenklade handelsprocedurer) eller av Världstullorganisationen (särskilt den reviderade Kyotokonventionen) och med hänsyn till de instrument och bästa praxis som utvecklats av Europeiska unionen, däribland EU-riktlinjerna för tullarbetet.

b) Inrätta moderna tullsystem, däribland modern teknik för tullklarering, bestämmelser om godkända ekonomiska aktörer, automatisk riskbaserad analys och kontroll, förenklade förfaranden för frigörande av varor, granskning efter klarering, insynsvänlig tullvärdesberäkning och bestämmelser för partnerskap mellan tullen och företag. c) Säkerställa att omlastning på och transitering genom deras territorium underlättas och kontrolleras effektivt, säkerställa samarbete och samordning mellan alla berörda myndigheter och organ inom sina respektive territorier för att underlätta transiteringen samt, när så är lämpligt och relevant, utforska möjligheter att göra sina respektive transiteringssystem mer kompatibla.

d) Främja högsta möjliga yrkesetiska standarder, särskilt vid gränserna, genom att tillämpa åtgärder som återspeglar principerna i Världstullorganisationens Arushaförklaring. e) Utbyta bästa praxis och tillhandahålla tekniskt bistånd för att planera och säkerställa högsta möjliga yrkesetiska standarder. f) Utbyta relevant information och uppgifter, när det är lämpligt, med full respekt för varandras bestämmelser om konfidentialitet för känsliga uppgifter och om skyddet av personuppgifter. g) Genomföra tullåtgärder som, när det är relevant och lämpligt, samordnas mellan parternas tullmyndigheter.



Artikel 49 Ömsesidigt administrativt bistånd Utan att det hindrar tillämpningen av andra samarbetsformer enligt detta avtal, särskilt i artikel 48, ska parterna ge varandra ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor i enlighet med protokoll I. Artikel 50 Fastställande av tullvärde

1. Artiklarna 1–17 i avtalet om tillämpningen av artikel VII i Gatt 1994, i bilaga 1A till WTO-avtalet, ska styra fastställandet av tullvärdet på varor som handlas mellan parterna. Dessa bestämmelser införlivas härmed i tillämpliga delar med och utgör en integrerad del av detta avtal. 2. Parterna ska samarbeta i avsikt att uppnå en gemensam syn på frågor som rör fastställande av tullvärde.

KAPITEL 4 TEKNISKA HANDELSHINDER Artikel 51 Mål Syftet med detta kapitel är att underlätta handeln med varor mellan parterna genom att förebygga, identifiera och undanröja onödiga tekniska handelshinder. Artikel 52 Tillämpningsområde

1. Detta kapitel är tillämpligt på utarbetande, antagande och tillämpning av alla standarder, tekniska föreskrifter och bedömningar av överensstämmelse som anges i avtalet om tekniska handelshinder och som kan påverka varuhandeln mellan parterna.

2. Utan att det hindrar tillämpningen av punkt 1 ska detta kapitel inte tillämpas på a) inköpsspecifikationer som utarbetats av offentliga organ för sådana organs produktions- eller förbrukningskrav, eller b) sanitära och fytosanitära åtgärder som avses i bilaga A till avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder och som omfattas av kapitel 5 i detta avtal. Artikel 53 Förhållande till avtalet om tekniska handelshinder Parterna bekräftar sina befintliga rättigheter och skyldigheter gentemot varandra enligt avtalet om tekniska handelshinder, som härmed i tillämpliga delar införlivas med och utgör en integrerad del av detta avtal. Artikel 54 Tekniska föreskrifter

1. Varje part ska i enlighet med sina tillämpliga bestämmelser och förfaranden göra en konsekvensbedömning av planerade tekniska föreskrifter med hänsyn till tillgängliga lagstiftningsmässiga alternativ och andra alternativ än lagstiftning till de föreslagna tekniska föreskrifterna, som kan uppfylla partens legitima mål i enlighet med artikel 2.2 i avtalet om tekniska handelshinder.

2. Varje part ska använda relevanta internationella standarder som grund för tekniska föreskrifter, utom om parten kan styrka att dessa internationella standarder skulle vara resultatlösa eller olämpliga medel för att uppnå de legitima målen. 3. Om en part inte har utgått från internationella standarder som grund för sina tekniska föreskrifter, ska den på den andra partens begäran vidta åtgärder för att säkerställa att alla väsentliga avvikelser från relevanta internationella standarder identifieras och förklara varför dessa standarder har bedömts som olämpliga eller resultatlösa medel för att uppnå de legitima målen. 4. Varje part ska se över sina tekniska föreskrifter för att öka deras överensstämmelse med relevanta internationella standarder, med beaktande av bland annat all ny utveckling av relevanta internationella standarder eller eventuella förändringar av de omständigheter som gav upphov till avvikelser från någon relevant internationell standard. 5. När parterna utarbetar omfattande tekniska föreskrifter som kan ha väsentlig påverkan på handeln ska de vidta åtgärder för att i enlighet med sina bestämmelser och förfaranden säkerställa att det går att lämna synpunkter i en offentlig debatt, och att resultaten av diskussionerna offentliggörs, utom om trängande problem avseende säkerhet, hälsa, miljöskydd eller den nationella säkerheten uppkommer eller hotar att uppkomma.



Artikel 55 Standarder 1. För att standarder ska harmoniseras på så bred grund som möjligt ska varje part uppmuntra standardiseringsorgan som är etablerade på dess territorium och regionala standardiseringsorgan i vilka landet, eller standardiseringsorgan som är etablerade på dess territorium, är medlemmar, att göra följande: a) Delta i de relevanta internationella standardiseringsorganens utarbetande av internationella standarder, inom ramen för sina resurser.

b) Använda relevanta internationella standarder som grund för de standarder de själva utarbetar, utom om dessa internationella standarder skulle vara resultatlösa eller olämpliga, exempelvis på grund av en otillräcklig skyddsnivå, grundläggande klimatrelaterade eller geografiska faktorer, eller grundläggande tekniska problem. c) Undvika duplicering av eller överlappning med de internationella standardiseringsorganens arbete. d) Regelbundet se över de nationella och regionala standarder som inte bygger på relevanta internationella standarder, i syfte att öka deras samstämmighet med internationella standarder.

e) Samarbeta med den andra partens relevanta standardiseringsorgan när det gäller internationell standardiseringsverksamhet. Detta samarbete kan bedrivas i de internationella standardiseringsorganen eller på regional nivå. f) Främja bilateralt samarbete mellan dem och den andra partens standardiseringsorgan. 2. Parterna bör utbyta information om sina respektive standardiseringsförfaranden och i vilken mån internationella, regionala eller lokala standarder används som grund för deras nationella standarder. 3. Om krav på standarder görs obligatoriska i utkast till tekniska föreskrifter eller bedömningar av överensstämmelse, måste de krav på öppenhet som fastställs i artikel 58 i detta avtal och i artiklarna 2 eller 5 i avtalet om tekniska handelshinder uppfyllas. 4. Internationella standarder som antagits av Internationella standardiseringsorganisationen (ISO), Internationella elektrotekniska kommissionen (IEC), Internationella teleunionen (ITU) och Codex Alimentarius-kommissionen, som inrättats av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), ska betraktas som sådana relevanta internationella standarder som avses i artiklarna 2 och 5 i avtalet om tekniska handelshinder och dess bilaga 3, vilket inte hindrar att andra internationella standarder används.

5. En standard som utvecklats av andra internationella organisationer kan också anses utgöra en sådan relevant internationell standard som avses i artiklarna 2 och 5 i avtalet om tekniska handelshinder och dess bilaga 3, förutsatt a) att den utvecklats av ett standardiseringsorgan som eftersträvar konsensus antingen

i) bland de deltagande WTO-medlemmarnas nationella delegationer som företräder alla nationella standardiseringsorgan inom deras territorium och som har antagit eller förväntas anta standarder för det område som den internationella standardiseringsverksamheten avser, eller ii) bland de deltagande WTO-medlemmarnas statliga organ, och b) att den följer kommittébeslutet om principer för utarbetande av internationella standarder, riktlinjer och rekommendationer, jämfört med artiklarna 2 och 5 i avtalet om tekniska handelshinder och dess bilaga 3. Artikel 56 Bedömning av överensstämmelse 1. Bestämmelserna i artikel 52 om utarbetande, antagande och tillämpning av tekniska föreskrifter ska i lämpliga delar även tillämpas på förfaranden för bedömning av överensstämmelse.

2. Om en part kräver en bedömning av överensstämmelse som en positiv försäkran om att en produkt överensstämmer med en teknisk föreskrift, ska det förfarande för bedömning av överensstämmelse som väljs ut stå i proportion till de förhandenvarande risker som fastställts genom riskbedömning, i förekommande fall även avseende möjligheten att använda leverantörens försäkran om överensstämmelse. 3. Om en part kräver en tredjepartsbedömning av överensstämmelse som en positiv försäkran om att en produkt överensstämmer med en teknisk föreskrift, och denna uppgift inte är förbehållen en statlig myndighet i enlighet med punkt 4, ska parten a) i första hand använda ackreditering för det organ som ska bedöma överensstämmelse, b) på bästa sätt utnyttja internationella standarder för ackreditering och bedömning av överensstämmelse liksom internationella avtal där parternas ackrediteringsorgan deltar, exempelvis via International Laboratory Accreditation Cooperation (ILAC) och Internationella ackrediteringsforumet (IAF),

c) överväga att ansluta landet – eller uppmuntra sina organ för bedömning av överensstämmelse att ansluta sig – till fungerande internationella avtal eller överenskommelser som avser att harmonisera eller underlätta godtagandet av resultaten från bedömningar av överensstämmelse, d) säkerställa att ekonomiska aktörer kan välja mellan de organ för bedömning av överensstämmelse som godtas av partens myndigheter för en given produkt,

e) säkerställa att organ för bedömning av överensstämmelse är oberoende av tillverkare, importörer och ekonomiska aktörer i allmänhet och att det inte förekommer intressekonflikter mellan ackrediteringsorgan och organ för bedömning av överensstämmelse, f) tillåta att organ för bedömning av överensstämmelse anlitar underleverantörer för att utföra tester eller inspektioner i samband med bedömningen av överensstämmelse, och g) på en enda webbplats offentliggöra en förteckning över de organ som parten har utsett för bedömning av överensstämmelse, tillsammans med relevanta upplysningar om räckvidden på varje organs behörighet. 4. Ingenting i punkt 3 f) får tolkas som ett förbud för parterna att ställa krav på att anlitade underleverantörer ska uppfylla samma krav som ställs på det anlitande organet för bedömning av överensstämmelse, vid utförande av tester eller inspektioner 5. Ingenting i denna artikel hindrar att parterna kräver att bedömningen av överensstämmelse med avseende på vissa produkter måste utföras av särskilt angivna statliga myndigheter. I så fall ska parterna a) begränsa avgifterna för bedömning av överensstämmelse till den ungefärliga kostnaden för de utförda tjänsterna och, på begäran av den som ansöker om en bedömning av överensstämmelse, förklara på vilket sätt eventuella avgifter för bedömningen har begränsats, och

b) offentligt informera om avgifterna för bedömning av överensstämmelse. 6. Tre år efter detta avtals ikraftträdande ska parterna inleda diskussioner om godtagande av leverantörers försäkran om överensstämmelse som bevis för att befintliga tekniska föreskrifter efterlevts, i synnerhet på sådana områden som:

a) säkerhetskrav på elektrisk och elektronisk utrustning, b) säkerhetskrav på maskiner, c) elektromagnetisk kompatibilitet för utrustning, d) energieffektivitet, däribland krav på ekodesign, och e) begränsning av användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning.



Artikel 57 Samarbete om tekniska handelshinder 1. Parterna ska stärka sitt samarbete när det gäller standarder, tekniska föreskrifter, metrologi, marknadsövervakning samt förfaranden för ackreditering och bedömning av överensstämmelse i syfte att öka den ömsesidiga förståelsen av sina respektive system och underlätta tillträdet till sina respektive marknader. I detta syfte ska parterna försöka kartlägga och utveckla samarbetssystem och initiativ som är lämpliga för särskilda frågor eller sektorer, däribland genom att a) utbyta information om och erfarenheter av utarbetandet och tillämpningen av parternas respektive tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse,

b) främja samarbete mellan parternas respektive organ med ansvar för metrologi, standardisering, bedömning av överensstämmelse och ackreditering, och c) utbyta information om utvecklingen i relevanta regionala och multilaterala forum för standarder, tekniska föreskrifter, förfaranden för bedömning av överensstämmelse och ackreditering. 2. För att främja handeln mellan sig ska parterna a) sträva efter att minska skillnaderna mellan sig avseende tekniska föreskrifter, metrologi, standardisering, marknadsövervakning, ackreditering och bedömning av överensstämmelse, bland annat genom att uppmuntra till användning av relevanta internationellt överenskomna instrument,

b) främja användning av ackreditering i enlighet med internationella regler till stöd för bedömningen av den tekniska kompetensen hos organ för bedömning av överensstämmelse och deras verksamhet, och c) främja Republiken Kirgizistans och dess berörda nationella organs deltagande och om möjligt medlemskap i europeiska och internationella organisationer som arbetar med standardisering, bedömning av överensstämmelse, ackreditering, metrologi och därmed sammanhängande uppgifter. Artikel 58 Öppenhet 1. En part som anmäler ett förslag till teknisk föreskrift eller ett förfarande för bedömning av överensstämmelse till WTO:s centrala registreringsenhet ska medge den andra parten minst 60 dagar för att lämna skriftliga synpunkter, utom om trängande problem avseende säkerhet, hälsa, miljöskydd eller den nationella säkerheten uppkommer eller hotar att uppkomma. Parterna ska ta hänsyn till en rimlig begäran om förlängning av perioden för lämnande av synpunkter. 2. Om en part får in skriftliga synpunkter på ett förslag till teknisk föreskrift eller ett förfarande för bedömning av överensstämmelse från den andra parten, ska den

a) på den andra partens begäran diskutera de skriftliga synpunkterna tillsammans med sin behöriga tillsynsmyndighet vid en tidpunkt då de kan beaktas, och

b) skriftligen besvara synpunkterna senast den dag då den tekniska föreskriften eller förfarandet för bedömning av överensstämmelse offentliggörs. 3. Varje part ska på en webbsida offentliggöra sina svar på de synpunkter som mottagits med anledning av den anmälan som avses i punkt 1, senast den dag då den tekniska föreskrift eller det förfarande för bedömning av överensstämmelse som antagits offentliggörs. 4. Varje part ska på den andra partens begäran lämna upplysningar om målen, den rättsliga grunden och motiveringen för en teknisk föreskrift eller ett förfarande för bedömning av överensstämmelse som den antagit eller avser att anta. 5. Varje part ska säkerställa att de tekniska föreskrifter och de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som den har antagit offentliggörs på en kostnadsfri webbsida. 6. Varje part ska informera om antagande och ikraftträdande av tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse samt om de antagna slutliga texterna genom ett tillägg till den ursprungliga anmälan till WTO. 7. Rimlig tid ska medges från det att en teknisk föreskrift offentliggörs och till dess att den träder i kraft, för att ge den andra partens ekonomiska aktörer möjlighet att anpassa sig. Uttrycket ”rimlig tid” ska tolkas som en period på minst sex månader, utom om detta skulle hindra uppnåendet av de legitima målen.

8. En rimlig begäran om förlängning av tiden från det att en teknisk föreskrift antagits och till dess att den träder i kraft, som inkommer från den andra parten före utgången av fristen för att lämna synpunkter på tekniska föreskrifter som anmälts till WTO i enlighet med punkt 1, ska behandlas välvilligt av parterna, utom om förlängningen skulle hindra uppnåendet av de legitima målen. Artikel 59

Märkning och etikettering 1. Parterna är överens om att en teknisk föreskrift kan inbegripa eller enbart avse krav på märkning eller etikettering. I sådana fall ska parterna tillämpa principerna i artikel 2.2 i avtalet om tekniska handelshinder. 2. Om en part kräver obligatorisk märkning eller etikettering av produkter ska denne: a) bara kräva sådan information som är relevant för konsumenter eller användare av produkten eller sådan information som visar att produkten överensstämmer med obligatoriska tekniska krav, b) inte kräva att produktens märkning eller etikettering på förhand ska ha godkänts, registrerats eller certifierats eller att några avgifter ska betalas för utsläppande på marknaden av produkter som i övrigt uppfyller partens fastställda krav, utom om detta är nödvändigt med hänsyn till att produkterna medför en risk för människors, djurs eller växters liv eller hälsa, för miljön eller den nationella säkerheten,

c) utfärda ett unikt identifieringsnummer för den andra partens ekonomiska aktörer utan onödigt dröjsmål och på ett icke-diskriminerande sätt, om sådana nummer krävs, d) tillåta att de nedan förtecknade uppgifterna lämnas, förutsatt att de inte blir vilseledande, motstridiga eller förvirrande jämfört med de uppgifter som den importerande parten kräver: i) information på andra språk utöver det språk som krävs hos den importerande parten, ii) internationellt accepterade nomenklaturer, piktogram, symboler eller grafiska tecken, och iii) information utöver den som krävs hos den importerande parten,

e) godta att etikettering, däribland kompletterande eller korrigerande etikettering, istället för i ursprungslandet görs i tullager eller andra utsedda områden, och f) i lämpliga fall överväga att godta icke-permanenta eller avtagbara etiketter, eller att märkning och etikettering sker i de åtföljande handlingarna istället för att fysiskt fästas på produkten.



Artikel 60 Samråd 1. En part får begära samråd med den andra parten i alla frågor som uppkommer inom ramen för detta kapitel, genom skriftlig begäran till den andra partens samordnare för kapitlet om tekniska handelshinder. Parterna ska göra sitt yttersta för att lösa frågan på ett ömsesidigt tillfredsställande sätt och får sammankalla samarbetskommittén i detta syfte. 2. För tydlighetens skull påpekas att denna artikel inte påverkar parternas rättigheter och skyldigheter enligt kapitel 14. Artikel 61 Samordnare för kapitlet om tekniska handelshinder 1. Varje part ska utse en samordnare för kapitlet om tekniska handelshinder och informera den andra parten om eventuella förändringar. Samordnarna för kapitlet om tekniska handelshinder ska arbeta gemensamt för att underlätta genomförandet av detta kapitel och samarbetet mellan parterna i alla frågor som rör avtalet om tekniska handelshinder.



2. Samordnaren för kapitlet om tekniska handelshinder ska bland annat ha till uppgift att a) bevaka genomförandet och förvaltningen av detta kapitel, även frågor som rör utveckling, antagande, tillämpning eller genomförande av standarder, tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse, b) kommunicera med den andra partens kapitelsamordnare om initiativ som parterna tar för att stärka samarbetet om utveckling och förbättring av standarder, tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse, samt utbyta information om utvecklingen i icke-statliga, regionala och multilaterala forum i fråga om standarder, tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse. 3. Samordnarna för kapitlet om tekniska handelshinder ska kommunicera med varandra på alla överenskomna sätt som är lämpliga för deras uppgifter.

KAPITEL 5 SANITÄRA OCH FYTOSANITÄRA FRÅGOR Artikel 62 Mål Syftet med detta kapitel är att fastställa principerna för sanitära och fytosanitära åtgärder i handeln mellan parterna samt för samarbetet om djurens välbefinnande, växtskydd och antimikrobiell resistens. Principerna i detta kapitel ska tillämpas av parterna så att handeln underlättas och inga omotiverade handelshinder mellan dem uppkommer, samtidigt som varje parts nivå på skyddet av människors, djurs och växters liv och hälsa bevaras.

Artikel 63 Multilaterala skyldigheter Parterna bekräftar sina rättigheter och skyldigheter enligt avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder.



Artikel 64 Principer 1. Parterna ska säkerställa att sanitära och fytosanitära åtgärder utvecklas och tillämpas enligt principerna om proportionalitet, öppenhet, icke-diskriminering och vetenskaplig motivering med hänsyn till internationella standarder (den internationella växtskyddskonventionen, undertecknad i Rom den 6 december 1951, Världsorganisationen för djurhälsa och Codex Alimentarius-kommissionen). 2. Varje part ska säkerställa att landets sanitära och fytosanitära åtgärder inte godtyckligt eller otillbörligt leder till diskriminering mellan det egna territoriet och den andra partens territorium, i den mån identiska eller likartade förhållanden råder. Sanitära och fytosanitära åtgärder ska inte tillämpas på ett sätt som utgör en förtäckt begränsning av handeln mellan parterna. 3. Varje part ska säkerställa att sanitära och fytosanitära åtgärder, förfaranden och kontroller genomförs och att upplysningar som begärs av en behörig myndighet från den andra parten behandlas utan onödigt dröjsmål och på ett sätt som inte är mindre gynnsamt för importerade produkter än för liknande inhemska produkter.



Artikel 65

Importkrav 1. Den importerande partens importkrav ska tillämpas på hela den exporterande partens territorium, om inte annat följer av artikel 64. 2. De importkrav som får krävas i certifikat för handel med livsmedel och jordbruksprodukter mellan parterna bygger på principerna från den internationella växtskyddskonventionen, världsorganisationen för djurhälsa och Codex Alimentarius-kommissionen samt deras relevanta normer, om inte importkraven stöds av en vetenskaplig riskbedömning i enlighet med tillämpliga internationella bestämmelser i avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder. 3. Krav som fastställs i importtillstånd som utfärdas av Republiken Kirgizistan ska inte innehålla striktare sanitära och veterinärmedicinska krav än de som fastställs i sådan certifikat som avses i punkt 2. Varje part bör använda harmoniserade importcertifikat som förvaltas centralt och tillämpas på hela den exporterande partens territorium.



Artikel 66 Åtgärder som avser djurhälsa och växtskydd I enlighet med avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder och relevanta standarder, riktlinjer eller rekommendationer från den internationella växtskyddskonventionen, världsorganisationen för djurhälsa och Codex Alimentarius-kommissionen ska: a) parterna erkänna begreppen områden fria från skadegörare eller sjukdomar respektive områden med låg förekomst av skadegörare eller sjukdomar, b) den importerande parten grunda sina sanitära åtgärder avseende en exporterande part, vars territorium påverkas av skadegörare eller sjukdomar, på den exporterande partens zonindelningsbeslut, förutsatt att den importerande partens lämpliga skyddsnivå uppnås,

c) parterna beakta sådana faktorer som geografiskt läge, ekosystem, epidemiologisk övervakning och sanitära eller fytosanitära kontrollers effektivitet i dessa områden när de beslutar om fastställande av områden fria från skadegörare eller sjukdomar respektive områden med låg förekomst av skadegörare eller sjukdomar.



Artikel 67 Inspektion och revision Inspektion och revision, som utförs av den importerande parten på den exporterande partens territorium för att utvärdera och bekräfta dess inspektions- och certifieringssystem, ska genomföras i enlighet med relevanta standarder, riktlinjer eller rekommendationer från den internationella växtskyddskonventionen, världsorganisationen för djurhälsa och Codex Alimentarius-kommissionen. Kostnaderna för inspektioner och revisioner ska bäras av den part som utför dem. Artikel 68 Informationsutbyte och samarbete 1. Parterna ska diskutera och utbyta information om befintliga sanitära och fytosanitära åtgärder och djurskydd samt om deras utarbetande och genomförande. Sådana diskussioner och informationsutbyten ska i förekommande fall beakta avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder samt normer, riktlinjer eller rekommendationer från den internationella växtskyddskonventionen, världsorganisationen för djurhälsa och Codex Alimentarius-kommissionen. 2. Parterna är överens om att samarbeta i fråga om livsmedelssäkerhet, djurhälsa, djurens välbefinnande, växthälsa, växtskydd och antimikrobiell resistens genom att utbyta information, sakkunskap och erfarenheter i syfte att bygga upp kapacitet på dessa områden. Samarbetet kan även omfatta tekniskt bistånd.

3. På någon av parternas begäran ska de utan dröjsmål inleda en dialog om sanitära och fytosanitära frågor för att diskutera dessa och andra brådskande frågor som omfattas av detta kapitel. Samarbetskommittén får anta bestämmelser om hur sådana dialoger ska genomföras.

4. Parterna ska utse och regelbundet uppdatera uppgifter om kontaktpunkter för kommunikation i frågor som omfattas av detta kapitel. Artikel 69 Öppenhet Varje part ska a) eftersträva öppenhet i fråga om sanitära och fytosanitära åtgärder som tillämpas på handeln och i synnerhet sanitära och fytosanitära krav som ställs på import från den andra parten, b) lämna information om de krav som ställs vid import av vissa varor, på den andra partens begäran och inom två månader räknat från begäran, samt upplysa om huruvida en riskbedömning behövs, och c) utan onödigt dröjsmål underrätta den andra partens kontaktpunkt, per post, fax eller e-post, om allvarliga eller väsentliga risker för djurs eller växters hälsa, däribland livsmedelsrelaterade kriser avseende varor som handlas mellan parterna.

KAPITEL 6 HANDEL MED TJÄNSTER SAMT INVESTERINGAR

Artikel 70 Mål, tillämpningsområde och omfattning 1. Parterna bekräftar sina respektive åtaganden inom ramen för WTO-avtalet och fastställer härmed de nödvändiga överenskommelserna i syfte att förbättra de ömsesidiga villkoren för handel med tjänster samt investeringar. 2. Inget i detta kapitel ska tolkas som att det medför skyldigheter i fråga om offentlig upphandling som omfattas av kapitel 9. 3. Detta kapitel ska inte vara tillämpligt på subventioner som någon av parterna beviljar. 4. Parterna bekräftar rätten att lagstifta inom det egna territoriet för att uppnå legitima mål, som kan avse bland annat skydd av folkhälsan, sociala tjänster, offentlig utbildning, säkerhet, miljö och klimatförändringar, allmän moral, socialt skydd, konsumentskydd, skydd av privatlivet och personuppgifter samt främjande och skydd av den kulturella mångfalden.

5. Detta kapitel ska inte tillämpas på åtgärder som påverkar fysiska personer som söker tillträde till en parts arbetsmarknad eller på åtgärder som rör medborgarskap, bosättning eller fast anställning. 6. Detta kapitel ska inte hindra en part från att tillämpa åtgärder för att reglera fysiska personers inresa till eller tillfälliga vistelse på dess territorium, inbegripet åtgärder som är nödvändiga för att skydda gränsernas integritet och säkerställa att fysiska personers förflyttning över gränserna sker i ordnade former, förutsatt att åtgärderna inte tillämpas på ett sådant sätt att de upphäver eller inskränker de förmåner som tillkommer den andra parten enligt detta kapitel. Enbart det faktum att visering krävs för fysiska personer från vissa länder, men inte från andra, ska inte anses upphäva eller inskränka förmåner enligt detta kapitel. 7. Vid tillämpningen av detta kapitel ska ingen hänsyn tas till behandling som en part medger i kraft av a) avtal som väsentligt liberaliserar handel med tjänster (däribland om etablering på tjänsteområdet) och som uppfyller kriterierna i artiklarna V och Va i Gats eller avtal som väsentligt liberaliserar etablering inom annan ekonomisk verksamhet, och som uppfyller samma kriterier avseende sådan verksamhet,

b) åtgärder som kräver godkännande, även godkännande av standarder eller kriterier för tillstånd, licensiering eller certifiering av fysiska personer eller företag för att utföra ekonomisk verksamhet, eller försiktighetsåtgärder.

8. Detta kapitel är inte tillämpligt på den audiovisuella sektorn. Artikel 71 Definitioner Vid tillämpningen av detta kapitel gäller följande definitioner: a) verksamhet som avser myndighetsutövning: verksamhet, däribland tillhandahållande av tjänster, som inte utförs vare sig i kommersiellt syfte eller i konkurrens med en eller flera näringsidkare. b) filial: ett affärsställe på en av parternas territorium som inte är en juridisk person, som framstår som permanent – exempelvis som en del av moderbolaget på den andra partens territorium – med en ledning och sådan materiell utrustning att det kan stå i affärsförbindelse med tredje man på ett sätt som ger dessa möjlighet att genomföra affärstransaktioner utan att behöva vända sig till moderbolaget, även om de känner till att de i förekommande fall står i ett rättsligt förhållande till det moderbolag som har sitt säte på den andra partens territorium.

c) gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster: tillhandahållande av en tjänst i) från en parts territorium till den andra partens territorium, eller

ii) på en parts territorium till en tjänstekonsument från den andra parten. d) ekonomisk verksamhet: all verksamhet inom industri, handel och hantverk och inom de fria yrkena, med undantag för tjänster som tillhandahålls eller verksamhet som bedrivs i samband med myndighetsutövning. e) företag: en juridisk person, en filial eller ett representationskontor som inrättas genom etablering. f) etablering: bildande eller förvärv av en juridisk person, inbegripet genom kapitalplacering, eller inrättande av en filial eller ett representationskontor i Europeiska unionen eller i Republiken Kirgizistan, i syfte att inrätta eller upprätthålla varaktiga ekonomiska förbindelser.

g) personer som är föremål för företagsintern förflyttning: fysiska personer som har varit anställda hos eller delägare i en juridisk person på en av parternas territorium, i minst ett år omedelbart innan de ansöker om inresa till och tillfällig vistelse på den andra partens territorium, och som tillfälligt förflyttas till ett företag på den andra partens territorium vilket ingår i samma koncern som den juridiska personen, inklusive dess representationskontor, dotterbolag, filialer eller moderbolag, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: i) Den berörda fysiska personen tillhör någon av följande kategorier: A) Chefer eller företagsledning; det vill säga personer i ledande ställning som huvudsakligen leder företaget och står under allmänt överinseende av eller får instruktioner främst från bolagets styrelse eller aktieägare eller motsvarande, och som åtminstone (1) leder företaget eller en avdelning av det, (2) utövar tillsyn och kontroll av det arbete som utförs av annan personal med övervakande, högkvalificerade eller arbetsledande funktioner, och (3) har behörighet att personligen anställa och säga upp personal eller tillstyrka anställning, uppsägning och andra personalåtgärder.



B) Specialister; det vill säga personer med specialkunskaper av väsentlig betydelse för företagets produktion, forskningsutrustning, teknik, processer, rutiner eller ledning. C) Praktikanter; det vill säga personer med universitetsexamen som tillfälligt förflyttas i karriärutvecklingssyfte eller för att få utbildning i affärsteknik eller affärsmetoder. ii) Bedömningen av de specialkunskaper som avses i led i B ska för Europeiska unionens räkning beakta inte bara kunskaper som är specifika för företaget, utan även huruvida den fysiska personen är högt kvalificerad för vissa arbetsuppgifter eller yrken som kräver särskilt tekniskt kunnande, exempelvis därför att de ingår i en officiellt ackrediterad yrkeskategori. h) investerare en fysisk eller juridisk person från en part som avser att bedriva, eller redan bedriver, ekonomisk verksamhet genom etablering på den andra partens territorium. i) juridisk person: ett rättssubjekt som bildats i laga ordning eller på annat sätt upprättats enligt gällande lag, antingen för vinständamål eller i annat syfte, och antingen är privatägt eller statsägt, däribland bolag, stiftelser, handelsbolag, samriskföretag, enskilda näringsidkare och föreningar.

j) juridisk person från en part: en juridisk person som bildats i enlighet med lagstiftningen i Europeiska unionen eller någon av dess medlemsstater eller lagstiftningen i Republiken Kirgizistan och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet på Europeiska unionens territorium eller på Republiken Kirgizistans territorium. När en sådan juridisk person som bildats i enlighet med lagstiftningen i Europeiska unionen, någon av dess medlemsstater eller lagstiftningen i Republiken Kirgizistan bara har sitt säte eller sitt huvudkontor på Europeiska unionens eller Kirgizistans territorium ska den inte betraktas som en juridisk person från den parten om den inte har betydande affärsverksamhet på territoriet i fråga. Rederier med säte utanför Europeiska unionen eller Republiken Kirgizistan, som kontrolleras av medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater eller Republiken Kirgizistan, ska också omfattas av detta kapitel om deras fartyg har registrerats i enlighet med lagstiftningen i någon av Europeiska unionens medlemsstater eller Republiken Kirgizistan och seglar under den medlemsstatens eller Kirgizistans flagg. k) fysisk person från Europeiska unionen och fysisk person från Republiken Kirgizistan: en person som är medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater respektive Republiken Kirgizistan i kraft av medlemsstatens eller Republiken Kirgizistans nationella lagar och andra författningar.

l) verksamhet: drift, ledning, upprätthållande, användning, utnyttjande och försäljning eller annan form av avyttring av ett företag. m) tjänster: varje tjänst inom vilken sektor som helst, utom tjänster som tillhandahålls i samband med myndighetsutövning. n) tjänsteleverantör: varje fysisk eller juridisk person som söker tillhandahålla eller tillhandahåller en tjänst.

o) dotterbolag till en juridisk person från en part: en juridisk person som i praktiken kontrolleras av en annan juridisk person från den parten. p) tillhandahållande av tjänster: produktion, distribution, marknadsföring, försäljning eller leverans av en tjänst. Artikel 72 Behandling som mest gynnad nation och nationell behandling 1. Vid etablering och drift av företag som bedriver ekonomisk verksamhet på territoriet ska Europeiska unionen bevilja investerare och företag från Republiken Kirgizistan en behandling som inte är mindre gynnsam än den som ges investerare och företag från andra tredjeländer.

2. Vid etablering och drift av företag som bedriver ekonomisk verksamhet på territoriet ska Republiken Kirgizistan bevilja investerare och företag från Europeiska unionen en behandling som inte är mindre gynnsam än den som ges inhemska investerare och företag, alternativt den som ges investerare eller företag från andra länder, om den behandlingen är mera gynnsam. 3. För tydlighetens skull påpekas att den behandling som avses i punkterna 1 och 2 inte omfattar de mekanismer för tvistlösning mellan investerare och stat som anges i andra internationella avtal. Materiella bestämmelser i andra internationella avtal som någon av parterna ingått med en tredje part medför inte i sig den behandling som föreskrivs enligt denna artikel. Åtgärder som en part vidtar i kraft av sådana bestämmelser kan medföra en sådan behandling som avses i punkterna 1 och 2, vilket därmed innebär överträdelse av denna artikel. 4. Punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel är inte tillämpliga på flygtransport, transport på inre vattenvägar och sjötransport. Artikel 73

Horisontell begränsning av tjänster 1. Utan att det hindrar tillämpningen av andra bestämmelser i detta kapitel, ska parterna i fråga om sektorer och åtgärder som omfattas av Gats inte behöva bevilja en behandling som är mer gynnsam än den som parten måste bevilja enligt Gats inom varje tjänstesektor, undersektor och leveranssätt.

2. För tydlighetens skull påpekas att parternas bindningslista i Gats över särskilda åtaganden, inklusive reservationer, och för Europeiska unionens räkning bilagan till artikel II (med en förteckning över undantag från mest gynnad nation-regeln), ska vara tillämpliga och därför införlivas med och utgöra en integrerad del av detta avtal. Artikel 74 Försiktighetsklausul 1. Ingenting i detta avtal ska tolkas som ett hinder för att parterna antar eller upprätthåller åtgärder av försiktighetsskäl, exempelvis för att skydda investerare, insättare, försäkringstagare, personer vars egendom förvaltas av en leverantör av finansiella tjänster, eller för att säkerställa det ekonomiska systemets integritet och stabilitet. Om sådana åtgärder inte överensstämmer med detta avtal, får de inte användas som ett sätt att undkomma partens åtaganden eller skyldigheter enligt detta avtal. 2. Ingenting i detta avtal ska som en skyldighet för en part att lämna ut information om enskilda kunders affärer och konton eller sådan konfidentiell eller skyddad information som innehas av offentliga organ.



Artikel 75 Förvägran av förmåner

Parterna får vägra bevilja de förmåner som följer av detta kapitel till juridiska personer från den andra parten eller till företag som den juridiska personen etablerat på deras territorium om den vägrande parten antar eller upprätthåller åtgärder som syftar till att bevara internationell fred och säkerhet, däribland skydd av mänskliga rättigheter, och som a) förbjuder transaktioner med den aktuella juridiska personen eller dess företag, eller b) som skulle överträdas eller kringgås om de förmåner som följer av detta kapitel skulle beviljas den aktuella juridiska personen eller dess företag, även när åtgärderna förbjuder transaktioner med fysiska personer som äger eller kontrollerar den aktuella juridiska personen eller dess företag. Artikel 76 Personer som är föremål för företagsintern förflyttning 1. Varje part ska tillåta att investerare från den andra parten i sina företag anställer fysiska personer från den andra parten, om dessa personer är föremål för företagsintern förflyttning.

2. Tidsperioderna för inresa och tillfällig vistelse för de fysiska personer som avses i punkt 1 ska beviljas a) i högst tre år för chefer eller andra personer i företagsledningen, b) i högst tre år för specialister, och c) i högst ett år för praktikanter.

3. Alla krav i kraft av parternas lagar och andra författningar om inresa, vistelse, arbete och social trygghet ska fortsätta att vara tillämpliga, däribland bestämmelser om en vistelses längd, minimilöner och kollektiva löneavtal. 4. Denna artikel är inte tillämplig om syftet eller resultatet av den tillfälliga närvaron av företagsinternt förflyttad personal är att störa eller på annat sätt påverka resultatet av en konflikt eller förhandling mellan arbetsmarknadens parter.



Artikel 77 Gradvis liberalisering av investeringar Parterna erkänner betydelsen av att ge varandras investerare nationell behandling då det gäller etablering och drift av företag på deras respektive territorium och kommer att överväga möjligheten att gå vidare mot detta mål till ömsesidig belåtenhet och med hänsyn till samarbetskommitténs eventuella rekommendationer. Artikel 78 Frysningsklausul 1. Varje part ska göra sitt bästa för att undvika åtgärder eller handlingar som medför att den andra partens investerare får förutsättningar att etablera och driva företag på dess territorium som är mer begränsade än vad som var fallet dagen före den dag då detta avtal undertecknades. 2. I en anda av partnerskap och samarbete och med hänsyn till kapitel 13 ska Republiken Kirgizistan underrätta Europeiska unionen om sin avsikt att anta nya lagar och andra författningar som kan komma att medföra att investerare från Europeiska unionen får förutsättningar att etablera och driva företag i Republiken Kirgizistan som är mer begränsade än vad som var fallet dagen före den dag då detta avtal undertecknandes.



3. Europeiska unionen får uppmana Republiken Kirgizistan att översända utkast till sådana nya lagar och andra författningar som avses i punkt 2 och får begära samråd om dessa. 4. Om nya lagar och andra författningar som införs i Republiken Kirgizistan skulle göra att investerare från Europeiska unionen får mer begränsade förutsättningar att etablera och driva företag än vad som var fallet dagen före den dag då detta avtal undertecknades, ska dessa lagar och andra författningar under tre år efter deras ikraftträdande inte vara tillämpliga på företag som redan var etablerade i Republiken Kirgizistan när de trädde i kraft. 5. För tydlighetens skull påpekas att skatteåtgärder som vidtas av Republiken Kirgizistan på ett icke-diskriminerande sätt inte ska anses vara mer begränsande på det sätt som avses i punkt 4. Artikel 79 Gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster 1. Parterna åtar sig i enlighet med detta kapitel att vidta nödvändiga åtgärder för att gradvis tillåta gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster mellan sig, med hänsyn till utvecklingen av deras respektive tjänstesektorer. 2. Samarbetsrådet ska lämna rekommendationer om hur denna artikel ska genomföras.



Artikel 80 Samarbete för en marknadsinriktad tjänstesektor i Republiken Kirgizistan

Parterna ska samarbeta i syfte att utveckla en marknadsinriktad tjänstesektor i Republiken Kirgizistan. Artikel 81 Sjötransporttjänster 1. Parterna ska på affärsmässig och icke-diskriminerande grund effektivt tillämpa principen om oinskränkt tillträde till internationella sjöfartsmarknader och internationell handel till sjöss. 2. Vid tillämpning av den princip som avses i punkt 1 ska parterna a) avstå från att införa bestämmelser om lastdelning i framtida bilaterala avtal med tredjeländer om sjötransporttjänster – inbegripet sjöfart med torra och flytande bulkvaror samt linjesjöfart – och inom rimlig tid avsluta lastdelningsbestämmelser om sådana finns i tidigare avtal, och

b) vid detta avtals ikraftträdande avskaffa och avstå från att införa ensidiga åtgärder, administrativa, tekniska eller andra hinder som skulle kunna utgöra en förtäckt begränsning eller ha diskriminerande verkan på det fria tillhandahållandet av internationella sjötransporttjänster. Artikel 82 Andra transporttjänster

I syfte att säkerställa en samordnad transportutveckling mellan parterna, som är anpassad till deras kommersiella behov, får parterna efter det att detta avtal trätt i kraft förhandla fram särskilda avtal om villkoren för ömsesidigt marknadstillträde och tillhandahållande av tjänster avseende transporter på väg, järnväg och inre vattenvägar och, i förekommande fall, lufttransport.

KAPITEL 7 KAPITALRÖRELSER, BETALNINGAR OCH ÖVERFÖRINGAR OCH TILLFÄLLIGA SKYDDSÅTGÄRDER Artikel 83 Bytesbalans Utan att det hindrar tillämpningen av andra bestämmelser i detta avtal ska parterna tillåta alla betalningar när det gäller bytesbalanstransaktioner mellan parterna, i fritt konvertibel valuta, och i förekommande fall i enlighet med bestämmelserna i Internationella valutafondens stadga, som antogs vid Bretton Woods-konferensen den 22 juli 1944. Artikel 84 Kapitalrörelser

1. När det gäller transaktioner på betalningsbalansens kapitalbalans och finansiella balans ska parterna, från och med den dag avtalet träder i kraft, säkerställa fri rörlighet för kapital för sådana direktinvesteringar på deras territorium som görs i enlighet med tillämplig lagstiftning och bestämmelserna i kapitel 6, samt omvandling till likvida medel eller repatriering av detta kapital och eventuell vinst på det.

2. Utan att det hindrar tillämpningen av andra bestämmelser i avtalet får ingen av parterna införa några nya restriktioner på kapitalrörelser och löpande betalningar mellan personer hemmahörande i Europeiska unionens medlemsstater eller i Republiken Kirgizistan och de får inte göra befintliga regler mer restriktiva. 3. För att främja handel och investeringar ska parterna hålla samråd med tanke på att underlätta kapitalrörelser dem emellan. Artikel 85 Tillämpning av lagar och andra författningar rörande kapitalrörelser, betalningar och överföringar 1. Artiklarna 82 och 83 ska inte hindra någon av parterna från att tillämpa sina lagar och andra författningar rörande a) konkurs, insolvens eller skydd av fordringsägares rättigheter, b) emission av och handel med finansiella instrument, c) ekonomisk rapportering eller redovisning av kapitalrörelser, betalningar eller överföringar som behövs för att bistå brottsbekämpande myndigheter eller finansiella tillsynsmyndigheter, d) brott och förseelser, vilseledande eller bedrägliga förfaranden,



e) efterlevnaden av förelägganden och domar som utfärdats vid rättsliga förfaranden, eller f) system för social trygghet, offentliga pensionssystem eller obligatoriska sparprogram. 2. De lagar och andra författningar som avses i punkt 1 ska inte tillämpas på ett godtyckligt eller diskriminerande sätt, eller på ett annat sätt som utgör en förtäckt begränsning av kapitalrörelser, betalningar eller överföringar. Artikel 86 Tillfälliga skyddsåtgärder 1. Om det i undantagsfall uppstår eller finns en fara för att det ska uppstå allvarliga svårigheter för genomförandet av penning- eller valutapolitik i fråga om Republiken Kirgizistan eller någon av Europeiska unionens medlemsstater som inte har euron som valuta, eller för genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen i fråga om Europeiska unionen, får den berörda parten anta eller upprätthålla skyddsåtgärder beträffande kapitalrörelser, betalningar eller överföringar i högst sex månader. 2. De åtgärder som avses i punkt 1 ska begränsas till vad som är absolut nödvändigt.



Artikel 87 Restriktioner på grund av problem med betalningsbala