B4-0430, 0431, 0433 och 0435/99

Resolution om kommissionens uttalande om det transatlantiska ekonomiska partnerskapet och handelstvisterna mellan EU och Förenta staterna, särskilt om hormoner, bananer och ljuddämpande anordningar (s.k. hushkitting)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av den nya transatlantiska agendan som antogs den 3 december 1995 i Madrid och den bifogade gemensamma handlingsplanen EU-Förenta staterna,

- med beaktande av resultaten från toppmötena mellan EU och Förenta staterna den 16 december 1996, den 28 maj och den 5 december 1997, den 18 maj och den 18 december 1998 samt de rapporter från högnivågruppen som lades fram före dessa möten,

- med beaktande av WTO-panelens rapporter av den 18 augusti 1997 om gemenskapsåtgärder angående kött och köttprodukter (hormoner) ((WT/DS26/R/USA om Förenta staternas klagan och WT/DS48/R/CAN om Kanadas klagan.)) samt WTO:s prövningsorgans utlåtanden om de båda klagomålen ((WT/DS26/AB/R och WT/DS48/AB/R, antagna av tvistlösningsorganet den 13.2.1998.)),

- med beaktande av WTO-panelens rapport av den 12 april 1999 om EU:s bananimportordning, saluföring och distribution av bananer,

- med beaktande av den överenskommelse om regler och förfaranden för tvistlösning som är bifogad slutdokumentet med resultaten från Uruguayrundan för multilaterala handelsförhandlingar,

- med beaktande av kommissionens förslag till förordning om civila jetmotordrivna underljudsplan som har modifierats (KOM(98)0098),

- med beaktande av sina resolutioner av den 18 november 1998 om «Det transatlantiska ekonomiska partnerskapet» mellan Europeiska unionen och Förenta staterna ((EGT C 379, 7.12.1998, s. 94.)) och den 11 februari 1999 om banantvisten ((Protokollet från detta sammanträde, del II.19.)),

Om det transatlantiska ekonomiska partnerskapet

1. Parlamentet beklagar djupt att tvisterna mellan Förenta staterna och Europeiska unionen inte har lösts inom ramen för de privilegierade relationer som råder mellan dessa parter och att man blev tvungen att föra tvisterna till WTO:s tvistlösningsorgan,

2. påpekar att handelstvisterna endast omfattar en obetydlig del (kring 2 procent) av de transatlantiska ekonomiska förbindelserna och att de inte borde överskugga dessa förbindelsers positiva aspekter,

3. understryker vikten av snabba framsteg i genomförandet av de nya strategierna som definierats i det utlåtande som getts inom ramen för det transatlantiska ekonomiska partnerskapet och i handlingsplanen, påminner om att EU och Förenta staterna, på grundval av detta sistnämnda dokument, har förbundit sig att öka sina ansträngningar för att lösa bilaterala handelsfrågor och tvister som en del av den förtroendeskapande process som fastställs i den nya transatlantiska agendan,

4. påminner om sin ovannämnda resolution av den 18 november 1998 i vilken parlamentet, med sikte på nya WTO-förhandlingar, anser att nya gemensamma strategier för EU och Förenta staterna bör sökas och att dessa framför allt bör omfatta en särskild dialog om biläggande av tvister, generell frysning, genomförande av WTO-avtal, tjänster, jordbruk, handelslättnader, tull på industrivaror, tekniska handelshinder, immaterialrätt, investeringar, konkurrens, offentlig upphandling, handel och miljö, anslutning till WTO, utvecklingsländer, elektronisk handel och centrala arbetsnormer utan att föregripa resultatet av de förestående förahandlingarna med alla WTO-medlemmar,

5. anser att ett klargörande av förfarandena för WTO:s överenskommelse om tvistlösning, både på bilateral nivå mellan EU och Förenta staterna och inom ramen för den nya WTO-rundan, utgör en absolut prioritetsfråga, särskilt mot bakgrund av de senaste tvisterna,

6. vill fästa uppmärksamheten vid det faktum att vissa känsliga och traditionella konsumentintressen och konsumentpreferenser, inklusive kulturella och sociala faktorer, spelar en viktig roll både i EU och Förenta staterna och att man bör ta hänsyn till dem i framtida multilaterala handelsbestämmelser, uppmanar dessutom kommissionen att föra in en grundläggande arbetsnormer och ekologiska miniminormer i WTO-förhandlingarna,

7. ber kommissionen granska resultaten av handlingsplanen för det transatlantiska ekonomiska partnerskapet (TEP), särskilt vad beträffar förslaget om ett tidigt varningssystem i fråga om livsmedelssäkerhet,

8. uppmanar kommissionen att organisera en arbetskonferens om livsmedels- och hälsofrågor i vilken företrädare för politiska organ och forskningsvärlden både från EU och Förenta staterna bör delta,

9. uppmanar kommissionen att påskynda det pågående arbetet med att inrätta ett ersättningssystem, i form av en kompensationsfond, för EU-företag som berörs av handelstvister inom ekonomiska sektorer som inte direkt berör deras verksamhet och att föreslå rådet och parlamentet att vidta särskild åtgärder i detta syfte,

10. insisterar på behovet av att avsevärt förbättra det interparlamentariska samarbetet mellan parlamentet och Förenta staternas kongress genom att bygga på erfarenheterna från Europaparlamentets och Förenta staternas nuvarande interparlamentariska delegation och från den «transatlantiska lagstiftningsdialogen» som inbegriper ökad kontakt mellan de berörda parlamentariska utskotten,

11. understryker att Förenta staternas retroaktiva användning av sanktioner är olaglig och ger sitt stöd till kommissionen som har väckt talan mot Förenta staterna inom WTO för detta lands ensidiga beslut att införa sanktioner och mot avsnitt 301 i den amerikanska handelslagen,

12. betonar därför att parlamentet genom lämpliga förfaranden kommer att behöva vara delaktigt i förberedelserna av toppmötet mellan EU och Förenta staterna i juni 1999 och att det i synnerhet behöver få tillräcklig information om högnivågruppens förberedande möte,

Hormontvisten

13. Parlamentet noterar att kommissionen i sitt meddelande om WTO-beslut rörande EG:s hormonförbud har lagt fram de möjliga alternativen till interimsåtgärder för perioden mellan den 13 maj 1999 och den tidpunkt då det slutgiltiga beslutet kan fattas på grundval av riskbedömningsanalyserna,

14. framhåller följande nyckelprinciper som måste ligga till grund för en acceptabel lösning på problemet:

- en högsta möjliga nivå av livsmedelssäkerhet för de europeiska konsumenterna,

- att EU uppfyller sina internationella skyldigheterna inom WTO,

15. uppmanar till fullständig öppenhet och offentliggörande av de vetenskapliga överläggningarna inom WTO:s ramar, inbegripet vidarebefordran av alla uppgifter som finns tillgängliga för kommissionen och den federala läkemedelsmyndigheten; framhåller, mot bakgrund av de otillfredsställande resultaten av provtagningen på importerat kött, vikten av en strikt efterlevnad av EG-lagstiftningen och en dubbelkontroll av det amerikanska kontrollsystemet,

16. uppmanar kommissionen att hålla fast vid förbudet mot hormonbehandlat kött och motsätter sig i det här läget starkt att man inför ett märkningssystem för att lösa detta problem, eftersom ett sådant system inte garanterar tillräcklig konsumentinformation, i synnerhet när det gäller förädlade livsmedel,

17. understryker att «försiktighetsprincipen» är ett centralt element i politiken för livsmedels- och hälsovårdssektorn, och understryker att EU har rätt att fastställa sitt hälsoskydd på högsta möjliga nivå,

18. anser att kommissionen borde inleda diskussioner med de klagande parterna för att utreda möjligheter till kompensation enligt artikel 22 i WTO:s överenskommelse om tvistlösning; anser att en sådan kompensation hur som helst bör omprövas mot bakgrund av de slutliga resultaten av de nu pågående riskbedömningsanalyserna och inte bör påverka det slutgiltiga beslutet,

19. anser att man vid genomförandet av avtalen om ömsesidigt erkännande bör ta hänsyn till de parter som på goda vetenskapliga grunder uttrycker sin uppriktiga oro för folkhälsan och konsumentskyddet.

Banantvisten

20. noterar att WTO:s tvistlösningsorgan den 19 april 1999 godkände USA-sanktioner (upphävande av tulleftergifter) i fallet med EU:s bananordning; vidhåller emellertid att Förenta staterna inte har rätt att tillämpa dessa sanktioner retroaktivt, och att åtgärden att «hålla inne betalning», som genomfördes av Förenta staterna den 3 mars 1999, är en ensidig handling, som EU med rätta har ifrågasatt i WTO,

21. uppmanar kommissionen att snarast möjligt lägga fram en bedömning av de olika valmöjligheterna när det gäller att se över EU:s bananordning, i syfte att ta hänsyn till WTO:s utlåtanden; en sådan bedömning bör särskilt undersöka de valmöjligheter som tas upp i panelens rapport och om dessa är förenliga med den gemensamma jordbrukspolitiken och den bör dessutom ta hänsyn till alla valmöjligheter som finns inom WTO,

22. betonar att EU måste fortsätta att uppfylla sina åtaganden gentemot AVS-länderna enligt Lomékonventionen samt gentemot sina mest avlägsna områden, påpekar att det i panelrapporten erkänns att EU har rätt att behandla AVS-länderna förmånligt,

23. insisterar på att den nuvarande AVS-EU-bananordningen måste ses som en del av och ett instrument för EU:s utvecklingspolitik,

24. anser att EU måste vara försiktigt när det väljer en ny typ av bananimportordning så att man ser till att ekonomierna i de avlägsna bananproducentområden i EU och AVS-länderna, som är starkt beroende av export till den gemensamma marknaden, inte berörs och att dessa bananproducenters intressen så långt det är möjligt tillvaratas,

Ljuddämpande anordningar (s.k. hushkitting mot flygbuller)

25. betonar vikten av EU:s ansträngningar i syfte att förbättra flygplanens miljöegenskaper med avseende på bullerminskning, bränsleeffektivitet och föroreningar, särskilt det förslag till förordning (KOM(98)0098) som godkändes av parlamentet den 10 februari 1999 ((Protokollet av detta datum, del II.2.)); anser att EU:s tätbefolkade områdena skapar särskilda problem i detta avseende,

26. hänvisar till att EU:s åtgärd inte är diskriminerande och att det finns ett trängande behov av att se över ICAO:s gällande bullercertifieringsnormer som inte har uppdateras sedan 1977,

27. är mycket missnöjt med hur beslutet om att senarelägga ikraftträdandet av flygbullerdirektivet fattades av rådet utan att detta samrådde med parlamentet och påpekar att detta på intet sätt får utgöra ett prejudikat för lagstiftningsförfarandet i framtiden,

28. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar samt till Förenta staternas kongress och regering.