SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 21.9.2005 
KOM(2005) 447 slutlig 
2005/0183 (COD)   
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om luftkvalitet och renare luft i Europa 
(framlagt av kommissionen) 
{SEC(2005) 1133} 
 
SV 2   SV MOTIVERING  
1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET ● Skäl och syfte 
Mot bakgrund av sitt initiativ i juni 2002 för att få till stånd en ”bättre lagstiftning” föreslog 
kommissionen i februari 2003 en  strategi för att uppdatera och förenkla gemenskapens 
regelverk. Syftet var att skapa en klar , begriplig, aktuell och användarvänlig 
sekundärlagstiftning. I samma a nda vill kommissionen med det här förslaget slå samman 
bestämmelserna i fem olika rättsakter till et t enda direktiv i av sikt att förenkla och 
rationalisera den befintliga lagstiftningen och minska dess volym. Ett annat syfte med 
förslaget är att se över de gällande bestämmelserna med hänsyn till den senaste utvecklingen på hälsoområdet, de senaste forskningsr önen och medlemsstaternas erfarenheter. 
● Allmän bakgrund 
Det är känt sedan länge att lu ftföroreningar utgör en allvarli g hälso- och miljörisk. År 1996 
antogs ett ramdirektiv om luftkvalitet i vilket  det fastställdes gemensamma principer för 
utvärdering och säkerställande  av luftkvaliteten i EU. Ramd irektivet innehöll också en 
förteckning över prioriterade föroreningar för vilka luftkvalitetsmål skulle fastställas i 
särdirektiv. Fyra sådana särdirektiv har se dermera antagits för olika föroreningar och 
dessutom har ett rådsbeslut antagits för att få ig ång ett ömsesidigt utbyte  av luftkvalitetsdata. 
I den konsekvensbedömning som åtföljer det här fö rslaget uppskattas kostnaderna för skador 
som beror på att människor exponeras för partiklar och ozon i luft. År 2000 uppskattades exponeringen för partiklar minska den statis tiskt förväntade medellivslängden med omkring 
nio månader i EU:s nuvarande 25 medlemss tater. Detta motsvarar ungefär 3,6 miljoner 
förlorade levnadsår eller 348 000 förtida döds fall per år. Dessutom uppskattades ozonet 
orsaka 21 400 förtida dödsfall. Fram till år 2020 väntas dagens skadliga utsläpp av partiklar och partikelprekursorer ha reducer ats kraftigt, så att minskningen av den statistiskt förväntade 
medellivslängden bara kommer att uppgå till 5,5 månader. Under samma period väntas antalet 
förtida dödsfall på grund av ozon minska med 600. År 2020 beräknas skadekostnaderna för 
dessa effekter uppgå till mellan 189 och 609 miljarder euro per år. 
● Gällande bestämmelser 
Syftet med det här förslaget är att revidera och slå samman följa nde rättsakter till en enda, ny 
rättsakt: 
Rådets direktiv 96/62/EG om utvärdering oc h säkerställande av lu ftkvaliteten, EGT L 296, 
21.11.1996, s. 55 (”ramdirektivet”). 
Rådets direktiv 1999/30/EG om gränsvärden fö r svaveldioxid, kvävedi oxid och kväveoxider, 
partiklar och bly i luften, EGT L 163,  29.6.1999, s. 41 (”första särdirektivet”). 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/69/ EG om gränsvärden för bensen och koloxid i 
luften, EGT L 313, 13.12.2000, s. 12 (”andra särdirektivet”). 
 
SV 3   SV Europaparlamentets och rådets direktiv  2002/3/EG om ozon i luften, EGT L 67, 9.3.2002, 
s. 14 (”tredje särdirektivet”). 
Rådets beslut 97/101/EG om inrättande av ett ömsesidigt utbyte av information och uppgifter 
från nätverk och enskilda stationer som mäter luftförorening i medlemsstaterna, EGT L 35, 
5.2.1997, s. 14 (”beslutet om informationsutbyte”). 
● Överensstämmelse med unionens övr iga politik och målsättningar 
Det här förslaget överensstämme r med artikel 175 i Fördraget om upprättandet av Europeiska 
gemenskapen och har till syfte att uppnå en hög hälso- och miljöskyddsnivå. 
2. SAMRÅD MED BERÖRDA PART ER OCH KONSEKVENSANALYS 
● Samråd med berörda parter 
Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil  
Det har hållits omkring 13 större möten med be rörda parter, bl.a. med branschföreträdare 
(vägfordonsindustrin, oljeraffinade rier, industrier som släpper ut  flyktiga organiska föreningar 
och näringslivet i allmänhet), medlemsstater och icke-statliga organisati oner, bl.a. Europeiska 
miljöbyrån, Internationella försurningssekret ariatet och Världshäls oorganisationen (WHO). 
Även kandidat- och EES-länderna har bjudits in till dessa möten. Det har också hållits ett hundratal möten i olika tekniska arbetsgr upper som har anordn ats av kommissionen. 
Dessutom har ett webbaserat samråd hållits betr äffande olika punkter i de n tematiska strategin 
för luftförorening, varav vissa hämtats från detta förslag. 
Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats
 
Medlemsstaterna och andra berörda parter stä ller sig i allmänhet positiva till kommissionens 
initiativ till att förenkla lagstiftningen. Medlemssta terna i) håller med om att det är viktigt att 
göra någonting åt den nya luftföroreningen PM 2,5, ii) är tveksamma till luftkvalitetsnormernas 
absoluta nivåer, både med tanke på de po tentiella kostnaderna och möjligheterna att 
kontrollera att normerna efterlev s, och iii) stödjer förslaget om att minska exponeringen 
överlag och att göra större minskningar på de mest  förorenade platserna. I förslaget fastställs 
därför ett relativt högt koncentrationstak för PM 2,5, som skall gälla överallt i EU. Syftet är att 
det skall skydda mot orimligt stora risker men e ndast utgöra en börda i de mest förorenade 
områdena. Dessutom skulle medlemsstaterna vara skyldiga att mäta PM 2,5 på urbana 
bakgrundsplatser och att åstadkomma en differentierad minskning i de uppmätta 
genomsnittsnivåerna fram till 2010. Medlemsstaterna väntas på så sätt kunna minska exponeringen på det sätt som de anser är effektivast. 
Ett öppet samråd på Internet organiserades mellan den 1 december 2004 och 
den 31 januari 2005. Kommissionen fick 11 578 svar. Resultaten är tillgängliga på 
http://europa.eu.int/comm/enviro nment/air/cafe/ pdf/air_pollu_en.pdf
. 
● Inhämtande och utnyttjande av samråd och experthjälp 
Berörda fackområden/berörd sakkunskap  
Kunskaper inom följande fackområden har utnyttja ts vid utarbetandet av detta förslag och den 
tematiska strategin för luftförorening: 1) lu ftföroreningars hälsoeffekter, 2) integrerade 
 
SV 4   SV utvärderingsmodeller och utarbetande av kos tnadseffektiva strategier, 3) bedömning av 
hälsoeffekter, inklusive kostn adsuppskattning, 4) bedömning av ekologiska fördelar, 
5) makroekonomiska modeller, och 6) utvärder ing och säkerställande  av luftkvaliteten. 
Metoder  
Tjänstekontrakt och bidragsavtal samt  möten som sammankallas av kommissionen. 
De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats  
Världshälsoorganisationen, International Institute of Applied Systems Analysis, 
AEA Technology, konventionen om långväga gr änsöverskridande luftföroreningar, 
Europeiska miljöbyrån, Gemensamma fo rskningscentret (ISPRA), kommissionens 
arbetsgrupp om partiklar, kommissionens ar betsgrupp om genomför ande och Europeiska 
kommissionens vetenskapliga kommitté om hälso- och miljörisker. 
Sammanfattning av yttranden som kommit in och tagits till vara  
De övertygande bevis som kommi ssionen har mottagit kan sammanfattas på följande sätt: 
i) PM 2,5 utgör en hälsorisk ii) PM 2,5 är ett bra mått på hur männi skans verksamhet bidrar till 
partikelnivån i luften, och iii) man kan inte bortse från den risk som den grövre fraktionen 
(mellan PM 2,5 och PM 10) utgör. 
Offentliggörande av experter nas synpunkter och förslag  
Alla expertrapporter och kontrakt har rutinmässigt  lagts ut på Internet för offentliggörande. 
● Konsekvensanalys 
Kommissionen har övervägt följande alternativ  för att begränsa människors exponering för 
PM 2,5. I samtliga fall antas de nuvarande gränsvärdena för PM 10 förbli oförändrade. 
1) Att införa ett exponeringsminskningsmål för PM 2,5 som skall uppnås senast 2020 för 
att minska de årliga genomsnittliga bakgrundskoncentrationerna av PM 2,5 i stadsmiljö 
med en viss procentsats av de genomsnittliga koncentrationer som uppmätts i medlemsstaten under perioden 2008–2010. Detta mål skall uppnås snarast möjligt 
men inte vara rättsligt bindande. 
2) Att ersätta de vägledande gränsvärden för PM
10 som gäller från och med 2010 med 
ett rättsligt bindande gränsvärde för de genomsnittliga årskoncentrationerna av 
PM 2,5, som skall klaras senast 2015. Ett sådant gränsvärde skulle utformas så att det 
ger en hög skyddsnivå för befolkningen och skulle gälla överallt inom medlemsstaternas territorium. 
3) Att ersätta de vägledande gränsvärden för PM
10 som gäller från och med 2010 med 
ett rättsligt bindande ”koncentrationstak” på 25 µg·m-3 för de genomsnittliga 
årskoncentrationerna av PM 2,5 som skall klaras senast 2010. Ett sådant takvärde 
skulle fastställas så att det skyddar befolkningen mot orimligt stora risker. 
4) Att ersätta de vägledande gränsvärden för PM 10 som gäller från och med 2010 med 
ett icke-bindande målvärde för de ge nomsnittliga årskoncentrationerna av PM 2,5 som 
 
SV 5   SV om möjligt skall klaras senast 2010. Det num eriska värdet på ett sådant målvärde 
skulle vara detsamma som för gr änsvärdet i alternativ 2 ovan.  
5) Att inte vidta några åtgärder, dvs. att inte  införa några krav för att minska människors 
exponering för PM 2,5. 
Med tanke på de omfattande konsekvenserna för de n europeiska ekonomin är alternativ 5 ett 
otänkbart alternativ. Kommissionen föreslår en kombination av al ternativ 1 och 3, vilket är i 
linje med de synpunkter som mottagits från WHO.  Den analys som ligger till grund för den 
här konsekvensbedömningen visar att ett strikt och enhetligt gränsvärde inte skulle vara lika 
kostnadseffektivt som alternativ 1. Ett gränsvärde s kulle ha störst effekt i de mest förorenade 
områdena, men det är inte nödvändigtvis där som flest människor exponeras. Den 
kombination som kommissionen förespråkar be räknas ge en vinst på 37–120 miljarder euro 
per år, medan kostnaderna skulle uppgå till omkring 5 miljarder euro per år.  
I och med att lagstiftningen fö renklas och rapporteringskraven moderniseras kommer den 
administrativa bördan på medlemsstaterna troligen att minska, men det är inte möjligt att göra en exakt kvantifiering. Enligt förslaget kommer det emellertid att krävas ytterligare övervakning av luftkvaliteten, men mots varande kostnader är små och ligger i 
storleksordningen några miljoner euro. Detta väntas leda till att vi får bättre kunskaper om 
luftföroreningar och torde på lång sikt göra  det möjligt att i större utsträckning använda 
modeller för att utvärdera luftkvaliteten i stället för övervakning, som är dyrare. 
Kommissionen har i enlighet med arbetsprogr ammet genomfört en konsekvensbedömning. 
Rapporten från denna konsekvensbedömning är tillgänglig på http://www.europa.eu./dg/env/cafe/index
. 
3. RÄTTSLIG BAKGRUND 
● Sammanfattning av den föreslagna åtgärden 
Syftet med det här förslaget är att göra en om fattande revidering av fe m olika rättsakter om 
luftkvalitet och slå samman dem till ett enda di rektiv. De nuvarande bestämmelserna kommer 
därigenom att bli enklare och mer enhetliga,  särskilt bestämmelserna om övervakning och 
rapportering. De kommer också at t uppdateras för att ta hänsyn till de senaste vetenskapliga 
rönen och kommer att omfatta kontro ll av människors exponering för PM 2,5 i luften. 
● Rättslig grund 
Den rättsliga grunden för detta försla g är artikel 175 i fördraget. 
● Subsidiaritetsprincipen 
Subsidiaritetsprincipen är tillämplig efters om förslaget inte falle r inom gemenskapens 
exklusiva behörighet. 
Medlemsstaterna kan av följande skäl inte i tillräcklig utsträckning själva uppnå målen för 
förslaget: 
I den nuvarande lagstiftningen fa stställs miniminormer för luftkvaliteten i gemenskapen och 
denna princip bibehålls i den fö renklade versionen. Eftersom pa rtiklar i luft har en stark 
 
SV 6   SV tendens att spridas över nationsgränserna måste alla medlemsstater vidta åtgärder för att 
minska risken för befolkningen i alla medlemsstater. 
Genom att gemenskapen vidtar åtgärder kom mer det att bli lättare att uppnå målen för 
förslaget och detta av följande skäl: 
Det huvudsakliga syftet med detta förslag är att ändra och förenkla den befintliga lagstiftning 
i vilken det fastställs miniminormer för luftkva litet som skall tillämpas i hela gemenskapen. 
Dessutom har PM 2,5 en stark tendens att spridas över nationsgränserna och när denna 
förorening släpps ut eller bildas i atmosfären  kan den därför transporteras över tusentals 
kilometer. På grund av problemets omfattning är  det alltså nödvändigt at t vidta åtgärder på 
gemenskapsnivå. 
Atmosfäriska modeller och mätningar av luftföro reningar visar att det inte råder något tvivel 
om att utsläppen av föroreningar i en medl emsstat bidrar till de föroreningshalter som 
uppmäts i andra medlemsstater. Enskilda medlemsstat er kan alltså inte lösa problemet på egen 
hand, utan det krävs samordnade insatser på EU-nivå. 
Förslaget är i första hand inriktat på att före nkla den befintliga lagsti ftningen. När det gäller 
PM 2,5 fastställs mål för varje medlemsstat, me n det är upp till de behöriga nationella 
myndigheterna att bestämma hur dessa mål sk all uppnås och på så sätt sörja för att 
miniminormerna för luftkvalitet uppfylls i hela EU. 
Förslaget är därför förenlig t med subsidiaritetsprincipen. 
● Proportionalitetsprincipen 
Förslaget är förenligt med proportion alitetsprincipen av följande skäl: 
Kommissionen har valt att ge rättsakten formen  av ett direktiv eftersom 1) syftet med 
förslaget är att förenkla befintliga direktiv, oc h 2) det anges i förslaget vilka mål som skall 
uppnås, medan detaljerna i genomförandet överl åts till medlemsstaterna, som har bättre 
kunskaper om de lokala förhållanden och vet v ilka åtgärder som kommer att ge de största 
förbättringarna av luftkvaliteten på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. 
Syftet med förslaget är att förenkla överva knings- och rapporteringskraven genom att övergå 
till ett system där informationen kan de las och till elektroni sk rapportering. Vissa 
rapporteringskrav kommer dessutom att utgå. De tta kommer att minska den administrativa 
bördan på medlemsstaterna, även om det ännu är svårt att fastställa den exakta omfattningen. 
Enligt förslaget kommer det visserligen att krävas ytterligare övervakning på kort och 
medellång sikt, men i slutänden kommer detta att ge forskarna bättre kunskaper om vissa 
föroreningsproblem vilket i sin tur torde göra det möjligt att i större utsträckning använda 
beräkningsmodeller för att utvärdera luftkvalitete n i stället för övervakning, som är dyrare. På 
lång sikt kan man alltså förvänta sig kostnadsbesparingar inom övervakningsverksamheten. 
● Val av instrument 
Föreslagen typ av rättsakt: direktiv. 
Några andra instrument skulle av följande skäl inte vara lämpliga. 
 
SV 7   SV Syftet med det här förslaget är att slå samman och förenkla fyra befintliga direktiv och ett 
beslut till en enda rättsakt. Mot denna bakgr und och med tanke på att det i den befintliga 
lagstiftningen fastställs geme nskapsmål som medlemsstaterna själva får bestämma hur de 
skall uppnå, är det lämpligas t att den nya rättsakten får formen av ett direktiv. 
4. INVERKAN PÅ BUDGETEN 
Forskningsbehoven i anslutning till förslaget ko mmer att täckas av medlemsstaterna, medan 
EU:s bidrag omfattas av den budget som redan anslagits för detta syfte i sjunde ramprogrammet för forskning, som kommissi onen föreslagit i budgetplanen för perioden 
2007–2013. Utöver dessa åtgärder har förslaget inte någon inverkan på gemenskapens budget. 
5. YTTERLIGARE UPPGIFTER 
● Förenkling 
Förslaget innebär en förenkli ng av lagstiftningen och av myndigheternas administrativa 
förfaranden (i EU eller medlemsstaterna). 
Fyra direktiv och ett beslut kommer att slås  samman till ett enda direktiv. Därmed kommer 
överflödiga bestämmelser att upphävas, överensstämmelsen mellan de olika rättsakterna 
kommer att förbättras och onödi ga krav kommer att upphöra att gälla. De  rapporteringskrav 
som inte är absolut nödvändiga kommer at t utgå, och eftersom man räknar med att 
övervakningen i framtiden endast kommer  att ske på elektronisk väg kommer den 
administrativa bördan på medlemsstaterna att minska. 
Rapporterings- och övervakningskraven kommer att förenklas i och med övergången till 
elektronisk rapportering. Detta to rde även bidra till en förenkli ng av medlemsstaternas interna 
administrativa krav. 
Förslaget ingår i kommissione ns löpande program för uppda tering och förenkling av 
gemenskapens regelverk och i dess arbets- och lagstiftningsprogr am under beteckningen 
”CLWP 2004 1011 fiche 2005”. 
● Upphävande av gällande lagstiftning 
Om förslaget antas kommer den befintlig a lagstiftningen att upphöra att gälla. 
● Översyn/omarbetning/tidsfristklausul 
Kommissionen kommer att se över bestämmelserna om PM
2,5 inom fem år efter antagandet av 
detta direktiv. Detta innebär i synnerhet att kommissionen kommer att utarbeta och lägga fram 
ett detaljerat förslag med rä ttsligt bindande krav på exponeri ngsminskningar som tar hänsyn 
till medlemsstaternas varierande situation nä r det gäller den framtida luftkvaliteten och 
möjligheterna att minska exponeringen. 
● Jämförelsetabell 
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna  texten till de nationella bestämmelser 
varigenom direktivet genomfö rs, tillsammans med en jämf örelsetabell mellan dessa 
bestämmelser och bestämme lserna i detta direktiv. 
 
SV 8   SV ● Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) 
Detta förslag berör en EES-fråga och bör därför gälla i hela EES. 
● Ingående beskrivning av förslaget 
Eftersom det huvudsakliga syftet med detta försla g är att revidera och slå samman flera olika 
rättsakter och stryka överflödig text, är de t endast större ändringar i den befintliga 
lagstiftningen som beskrivs här. 
Kapitel III (Säkerställande av luftkvaliteten) 
Kommissionen vill inte ändra de nuvarande gränsvär dena för luftkvalitet, utan föreslår att de 
befintliga bestämmelserna skall skärpas så att medlemsstaterna blir skyldiga att utarbeta och genomföra planer och program för att se till att kraven  uppfylls. I de fall där medlemsstaterna 
har vidtagit alla rimliga åtgärder föreslår kom missionen att de beviljas en  förlängd tidsfrist i 
zoner där koncentrationerna fortfarande överskr ider gränsvärdena, do ck under förutsättning 
att vissa objektiva kriterier uppf ylls. Alla sådana förlängninga r av tidsfristen skall enligt 
förslaget anmälas till kommissionen. Liksom i den nuvarande lagstiftningen föreslår 
kommissionen att naturliga källor s bidrag till föroreningarna in te skall beaktas när man avgör 
om kraven uppfylls. 
Det finns klara belägg för att små partiklar (PM
2,5) är farligare än större. Det går emellertid 
inte att bortse från den grövr e partikelfraktionen (p artiklar med en diameter på 2,5–10 µm). 
Det krävs nya åtgärder för att kontrollera PM 2,5 och komplettera de nuvarande kontrollerna av 
PM 10. Vetenskapliga kommittén om hälso- och miljörisker ställer sig bakom detta krav. I 
förslaget fastställs ett koncentrationstak för PM 2,5 i luft för att förebygga stora risker för 
människors hälsa, som skall klaras senast 2010. Koncentrationstake t kombineras med ett 
icke-bindande mål: att mellan 2010 och 2020 minska människors exponering för PM 2,5 i alla 
medlemsstater, grundat på mätdata. 
Förslaget innebär också en mer omfattande öve rvakning av vissa föroreningar, exempelvis 
PM 2,5. Därmed kommer kunskaperna om denna fö rorening att förbättras, så att bättre 
strategier kan utarbetas i framtiden. I slutä ndan torde denna övervakni ng också möjliggöra en 
ökad användning av modeller och objektiva skattningsmetoder vid bedömning av 
luftföroreningarnas omfattning. På så sätt  skulle man kunna minska användningen av 
övervakning, som är dyrare. 
Kapitel V (Information och rapportering) 
Kommissionen föreslår en övergång till ett syst em för elektronisk rapportering som grundas 
på ett system med delad information inom ramen för initiativet Inspire1. Detta kommer att 
minska pappersarbetet, förkorta informationsfl ödet, öka utvärderingskapaciteten och förbättra 
allmänhetens tillgång till information. De bestäm melser i beslutet om informationsutbyte som 
gäller rapporteringssystemet kommer att fortsätta att gälla tills nya 
genomförandebestämmelser  antas inom ramen för Inspire-direktivet. 
                                                 
1 KOM(2004) 516 slutlig. 
 
SV 9   SV 2005/0183 (COD) 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om luftkvalitet och renare luft i Europa 
 
(Text av betydelse för EES) 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEIS KA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT 
DETTA DIREKTIV 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska geme nskapen, särskilt artikel 175 
i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, 
med beaktande av Regionkommitténs yttrande3, 
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget4, och 
av följande skäl: (1) I gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogr am, antaget genom Europaparlamentets och 
rådets beslut nr 1600/2002/ EG av den 22 juli 2002
5, fastställs att det är nödvändigt att 
minska föroreningarna till en nivå som minimerar de skadliga effekterna på 
människors hälsa, med särskilt beaktande av känsliga befolkningsgrupper, och på 
miljön som helhet, att förbättra övervakni ngen och bedömningen av luftkvaliteten och 
nedfallet av föroreningar samt att till handahålla information till allmänheten. 
(2) För att skydda människors hälsa och m iljön som helhet bör utsläpp av skadliga 
luftföroreningar undvikas, förebyggas eller minskas och lämpliga normer för 
luftkvalitet fastställas, med beaktande av Världshälsoorganisationens normer, riktlinjer och program.  
(3) Följande rättsakter måste genomgå en omfa ttande revidering för att ta hänsyn till den 
senaste utvecklingen på hälsoområdet, de  senaste vetenskap liga rönen och till 
medlemsstaternas erfarenheter: rådets dire ktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 
                                                
 
1 EUT C […], […], s. […]. 
2 EUT C […], […], s. […]. 
3 EUT C […], […], s. […]. 
4 Europaparlamentets yttrande av den […], rådets gemensamma ståndpunkt av den […]. 
5 EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. 
 
SV 10   SV om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten6, rådets direktiv 1999/30/EG av 
den 22 april 1999 om gränsvärden för sv aveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, 
partiklar och bly i luften7, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/69/EG av den 
16 november 2000 om gränsvärden för bensen och koloxid i luften8, 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/ 3/EG av den 12 februari 2002 om ozon i 
luften9 och rådets beslut 97/101/EG av den 27 januari 1997 om inrättande av ett 
ömsesidigt utbyte av information och uppgift er från nätverk och enskilda stationer 
som mäter luftförorening i medlemsstaterna10. För att lagstiftningen skall bli tydligare 
och enklare och för att förbättra den administrativa effektiviteten bör dessa 
fem rättsakter ersättas av ett enda direktiv.  
(4) Så snart tillräckliga erfarenheter har erhå llits av genomförandet av Europaparlamentets 
och rådets direktiv 2004/107/EG av de n 15 december 2004 om arsenik, kadmium, 
kvicksilver, nickel och polycyklis ka aromatiska kolväten i luften11 bör möjligheten att 
sammanföra bestämmelserna i det direktiv et med bestämmelserna i detta direktiv 
undersökas närmare. 
(5) Gemensamma metoder för utvärdering av luftkvaliteten bör användas i enlighet med 
gemensamma utvärderingskriterier. Vid ut värderingen av luftkvaliteten bör hänsyn 
också tas till storleken på den befol kning och de ekosystem som exponeras för 
luftföroreningarna. Varje medlemsstats terr itorium bör därför de las in i zoner eller 
tätbebyggelse som skall spegla befolkningstätheten. 
(6) För att den information som samlas in om  luftföroreningar skall vara tillräckligt 
representativ och jämförbar i hela ge menskapen är det viktigt att man vid 
utvärderingen av luftkvaliteten anvä nder standardiserade mätmetoder och 
gemensamma kriterier för antalet mätstatione r och deras placering.  Luftkvaliteten kan 
också utvärderas med hjälp av andra me toder än mätningar och det är därför 
nödvändigt att fastställa kriterier för anvä ndningen av sådana metoder och för deras 
noggrannhet. 
(7) Detaljerade mätningar av fina partiklar på  bakgrundsplatser bör utföras för att få bättre 
kunskaper om effekterna av denna typ av  förorening och för att kunna utarbeta 
lämpliga strategier. Sådana mätningar bör  överensstämma med dem som görs inom 
samarbetsprogrammet för övervakning och utvä rdering av den långväga transporten av 
luftföroreningar i Europa (EMEP) so m upprättats under 1979 års konvention om 
långväga gränsöverskridande luftföro reningar som godkänts genom rådets 
beslut 81/462/EEG av den 11 juni 198112. 
(8) I de fall där luftkvaliteten redan är god bör den upprätthållas eller förbättras. Om 
luftkvalitetsnormerna överskrids bör medl emsstaterna vidta åtgärder för att uppnå 
                                                 
6 EGT L 296, 21.11.1996, s. 55. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 
nr 1882/2003 (EGT L 284, 31.10.2003, s. 1). 
7 EGT L 163, 29.6.1999, s. 41. Direktivet ändrat genom kommissionens beslut 2001/744/EG 
(EGT L 278, 23.10.2001, s. 35). 
8 EGT L 313, 13.12.2000, s. 12. 
9 EGT L 67, 9.3.2002, s. 14. 
10 EGT L 35, 5.2.1997, s. 14. Beslutet senast ändrat genom kommissionens beslut 2001/752/EG 
(EGT L 282, 26.10.2001, s. 69). 
11 EUT L 23, 26.1.2005, s. 3. 
12 EGT L 171, 27.6.1981, s. 11. 
 
SV 11   SV överensstämmelse med de fastställda värden a såvida inte överskridandena beror på 
vintersandning av vägar. 
(9) Växtligheten löper störst risk att skad as av luftföroreningar i områden utanför 
tätorterna, där växtligheten finns. Vid bedömni ng av denna risk och efterlevnaden av 
luftkvalitetsnormerna för skydd av växtlighe ten bör uppmärksamheten därför i första 
hand riktas på platser som ligger utanför bebyggda områden. 
(10) Fina partiklar (PM 2,5) har stora negativa hälsoeffekter . Det har ännu inte gått att 
fastställa ett tröske lvärde under vilket PM 2,5 inte utgör någon risk. Denna förorening 
bör därför regleras på ett annat sätt än a ndra luftföroreningar. För att stora delar av 
befolkningen skall få en bättre luftkva litet gäller det att överlag minska 
bakgrundskoncentrationerna i städer och täto rter. För att garantera en viss lägsta 
hälsoskyddsnivå bör emellertid denna åtgärd kombineras med ett absolut 
koncentrationstak. 
(11) De nuvarande långsiktiga målen – att se  till att människors hälsa, växtligheten och 
ekosystemen på ett effektivt sätt skyddas mo t skadliga effekter till följd av exponering 
för ozon – bör förbli oförändrade. Tröskelv ärden för larm och för information bör 
fastställas för att skydda befolkningen so m helhet och känsliga befolkningsgrupper 
från kortvarig exponering för höga ozonkoncentrationer. Om något av dessa tröskelvärden överskrids bör allmänheten få  information om riskerna för exponering 
och om tröskelvärdet för larm överskrids bör erforderliga åtgärder vidtas för att 
minska ozonnivåerna på kort sikt. 
(12) Ozon är en gränsöverskridande förorening som bildas i atmosfären från utsläpp av de 
primära föroreningar som behandlas i Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa 
luftföroreningar
13. Framstegen när det gäller att uppnå de luftkvalitetsmål och 
långsiktiga mål för ozon som fastställs i det här direktivet bör bedömas i förhållande 
till målen och utsläppstaken i direktiv 2001/81/EG. 
(13) Fasta mätningar av ozon bör vara oblig atoriska i zoner där de långsiktiga målen 
överskrids. Det bör vara tillåtet att anvä nda kompletterande utvärderingsmetoder för 
att minska det erforderliga an talet fasta provtagningspunkter. 
(14) Utsläppen av luftförore ningar från naturliga källor kan mätas men går inte att 
begränsa. Vid bedömning av om luftkvalitet sgränsvärdena klaras  bör man därför 
bortse från det naturliga bidraget om detta  kan fastställas med tillräcklig säkerhet. 
(15) De nuvarande luftkvalitetsgränsvärdena bör  förbli oförändrade, men den tidsfrist inom 
vilken de måste klaras bör kunna förlängas för zoner och tätbebyggelse där det är svårt 
att uppfylla kraven trots att lämpliga åtgärder vidtagits fö r att minska föroreningarna. 
Vid en eventuell förlängning av tidsfristen för en viss zon eller tätbebyggelse bör det 
upprättas en detaljerad plan för att se till att gränsvärdena klaras innan den förlängda 
tidsfristen löper ut. 
                                                 
13 EGT L 309, 27.11.2001, s. 22. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt. 
 
SV 12   SV (16) Planer eller program bör utarbetas för zoner och tätbebyggelse där koncentrationerna 
av luftföroreningar överskrider de gällande luftkvalitetsnormerna inklusive eventuella 
tillfälliga toleransmarginaler. Luftföroreni ngar släpps ut från många olika källor och 
verksamheter. För att uppnå samstämmighet me llan olika strategier bör sådana planer 
och program samordnas och införlivas me d planer och program som upprättats i 
enlighet med Europaparlamentets oc h rådets direktiv 2001/80/EG av 
den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläp p till luften av vissa föroreningar från 
stora förbränningsanläggningar14, Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EG 
och Europaparlamentets och rådets dire ktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om 
bedömning och hantering av omgivningsbuller15. 
(17) Handlingsplaner bör upprätta s i vilka det anges v ilka åtgärder som skall vidtas på kort 
sikt när det finns risk fö r att en eller flera gällande luftkvalitetsnormer eller 
tröskelvärden för larm överskrids. Syftet med åtgärderna bör vara att minska denna 
risk och se till att ett eventuellt överskrid ande blir så kortvarigt som möjligt. När det 
gäller ozon bör sådana handlingsplaner upprättas med beaktande av kommissionens 
beslut 2004/279/EG av den 19 mars 2004 om riktlinjer för genomförandet av 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/3/EG om ozon i luften16. 
(18) Eftersom syftet med sådana planer och program är att förbättra luftkvaliteten och 
miljön bör de inte omfattas av Europaparlam entets och rådets direktiv 2001/42/EG av 
den 27 juni 2001 om bedömning av vissa  planers och programs miljöpåverkan17. 
(19) Medlemsstaterna bör samr åda med varandra om, till följd av en betydande förorening 
med ursprung i en annan medlemsstat, nivån av en viss förorening  överskrider eller 
riskerar att överskrida gällande luftkvalitetsn ormer inklusive toleransmarginalen eller, 
i förekommande fall, tröskelvärdet för larm . Eftersom vissa föroreningar, såsom ozon 
och partiklar, sprids över gränserna ka n det krävas samordning mellan angränsande 
medlemsstater när de upprättar och genomfö r planer, program och handlingsplaner på 
kort sikt och när de informerar allmänhe ten. Medlemsstaterna bör vid behov fortsätta 
att samarbeta med tredjeland och det är särskilt viktigt att kandidatländerna får 
möjlighet att medverka i ett tidigt skede. 
(20) Medlemsstaterna och kommissionen bör sa mla in, utbyta och sprida information om 
luftkvaliteten för att få en bättre förståelse  för luftföroreningarnas effekter och kunna 
utarbeta ändamålsenliga strategier. Det bör va ra lätt för allmänheten att få tillgång till 
aktuell information om alla reglerade föroreningarnas koncentrationer i luften. 
(21) För att underlätta hanteringen och jämför elsen av information om luftkvaliteten bör 
data lämnas till kommissionen i standardiserad form. 
(22) Det är nödvändigt att ändra rutine rna för uppgiftslämnande, utvärdering och 
rapportering så att det är möjligt att i första hand använda elektroniska metoder och 
                                                 
14 EGT L 309, 27.11.2001, s. 1. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt. 
15 EGT L 189, 18.7.2002, s. 12. 
16 EUT L 87, 25.3.2004, s. 50. 
17 EGT L 197, 21.7.2001, s. 30. 
 
SV 13   SV Internet för att göra information om luftkva liteten tillgänglig och för att dess rutiner 
skall kunna uppfylla kraven i direktiv […]18. 
(23) De kriterier och metoder som används  för att utvärdera luftkvaliteten bör kunna 
anpassas till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen och det bör också vara möjligt att ändra kraven på vilken information som skall lämnas. Om det finns referensmetoder för att utvärdera luftkvalit eten med hjälp av beräkningsmodeller bör 
dessa antas. 
(24) Eftersom luftkvalitetsmålen  i det här direktivet inte i tillräcklig utsträckning kan 
uppnås av medlemsstaterna var för sig och de därför, på grund av luftföroreningarnas 
gränsöverskridande karaktär bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen 
vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetspr incipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet 
med proportionalitetsprincipen i samma artikel  går detta direktiv inte utöver vad som 
är nödvändigt för att uppnå dessa mål. 
(25) Medlemsstaterna bör fastställa regler  om de påföljder som skall tillämpas vid 
överträdelser av bestämmelserna  i detta direktiv och se ti ll att de genomförs. Dessa 
påföljder bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. 
(26) Vissa bestämmelser i de rättsakter som upphävs genom detta direktiv bör fortsätta att 
gälla för att garantera fortsatt tilläm pning av de nuvarande gränsvärdena för 
kvävedioxid tills de ersätts från och me d den 1 januari 2010, bestämmelserna om 
rapportering om luftkvaliteten tills nya ge nomförandebestämmelser antas och kraven 
på en preliminär utvärdering av luftkva liteten i samband med direktiv 2004/107/EG. 
(27) Skyldigheten att införliv a direktivet med den nationella  lagstiftningen bör begränsas 
till de bestämmelser som medför betyda nde ändringar jämfört med de tidigare 
direktiven. Skyldigheten att införliva de be stämmelser som förblir oförändrade följer 
av de tidigare direktiven. 
(28) Detta direktiv respektera r de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som 
erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europeiska unionens stadga om  de grundläggande rättighetern a. Syftet är framför allt 
att främja att en hög miljöskyddsnivå och fö rbättring av miljöns kvalitet integreras i 
unionens politik och tryggas i enlighet me d principen om hållbar utveckling i 
artikel 37 i Europeiska unionens stadga  om de grundläggande rättigheterna. 
(29) De åtgärder som är nödvändiga för att ge nomföra detta direktiv bör antas i enlighet 
med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall 
tillämpas vid utövandet av kommissi onens genomförandebefogenheter
19. 
                                                 
18 [EGT L […], […], s. […].] 
19 EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
SV 14   SV HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Kapitel I 
Allmänna bestämmelser 
Artikel 1 
Syfte 
Syftet med de åtgärder som fa stställs i detta direktiv är 
1) att utforma och fastställa mål för luftkval iteten, så att skadliga effekter på människors 
hälsa och på miljön som helhet ka n undvikas, förebyggas och minskas, 
2) att utvärdera luftkvalitet en i medlemsstaterna på gr undval av gemensamma metoder 
och kriterier, och i synnerhet koncentrat ionerna av vissa föroreningar i luften, 
3) att tillhandahålla information om luft kvaliteten för att bidra till att bekämpa 
föroreningar och andra olägenheter och övervaka långsiktiga tendenser och 
förbättringar som är en följd av medl emsstaternas och gemenskapens åtgärder, 
4) att se till att sådan information om lu ftkvaliteten görs tillgänglig för allmänheten, 
5) att upprätthålla luftkvaliteten där de n är god och förbättra den i övriga fall, 
6) att främja ett ökat samarbete me llan medlemsstaterna för att minska 
luftföroreningarna. 
Artikel 2 
Definitioner 
I detta direktiv avses med 
1) luft: utomhusluften i troposfären med undantag för arbetsplatser, 
2) förorening:  ämne i luften som kan ha skadliga e ffekter på människors hälsa eller på 
miljön som helhet, 
3) nivå:  koncentration av en förorening i luften  eller deposition av en förorening på 
ytor, vid en given tidpunkt, 
4) utvärdering:  metod som används för att mäta, beräkna, förutsäga eller uppskatta 
nivåer, 
5) gränsvärde : en nivå, fastställd på vetenskap lig grund i syfte at t undvika, förebygga 
eller minska de skadliga effekterna på mä nniskors hälsa eller på miljön som helhet, 
som skall klaras inom en viss tid oc h som därefter inte får överskridas, 
 
SV 15   SV 6) koncentrationstak: en nivå, fastställd på vetenska plig grund i syfte att förebygga 
oberättigat stora risker för människors häls a, som skall klaras inom en viss tid och 
som därefter inte får överskridas, 
7) kritisk nivå: en nivå, fastställd på vetenskap lig grund, över vilken  direkta skadliga 
effekter kan uppkomma på sådana receptorer som träd, andra växter eller naturliga 
ekosystem, men inte på människor, 
8) toleransmarginal:  det procenttal med vilket gränsvär det får överskridas på de villkor 
som fastställs i detta direktiv, 
9) målvärde : en nivå som fastställts i syfte att undv ika, förebygga eller minska skadliga 
effekter på människors hälsa eller på miljön som helhet, och som i största möjliga mån skall klaras inom en viss tid, 
10) tröskelvärde för larm : en nivå över vilken en kortvarig exponerin g utgör en hälsorisk 
och vid vilken medlemsstaterna om edelbart skall vidta åtgärder, 
11) tröskelvärde för information : en nivå över vilken en kortvarig exponering utgör en 
hälsorisk för särskilt käns liga befolkningsgrupper, och vid vilken omedelbar och 
adekvat information är nödvändig, 
12) övre utvärderingströskel : en nivå under vilken en kombination av mätningar och 
beräkningsmodeller får användas fö r att utvärdera luftkvaliteten, 
13) nedre utvärderingströskel : en nivå under vilken enbart beräkningsmodeller eller 
objektiva skattningsmetoder får anvä ndas för att utvärdera luftkvaliteten, 
14) långsiktigt mål: en genomsnittlig nivå som skall klar as på lång sikt i syfte att ge ett 
effektivt skydd av människors hälsa och av miljön, utom i de fall detta inte kan ske 
genom rimliga åtgärder,  
15) zon: del av en medlemsstats territorium som a vgränsats av den medlemstaten i avsikt 
att utvärdera och övervaka luftkvaliteten, 
16) tätbebyggelse: zon med mer än 250 000 invånare eller, om befolkningen uppgår till 
högst 250 000 invånare, med en viss befolkni ngstäthet per km² som fastställs av 
medlemsstaterna, 
17) PM
10: partiklar (”particulate matter”) som passerar genom ett storleksselektivt intag 
enligt definitionen i EN 12341, som med 50 % effe ktivitet skiljer av  partiklar med en 
aerodynamisk diameter av 10 µm, 
18) PM 2,5: partiklar (”particulate matter”) som passerar genom ett storleksselektivt intag 
enligt definitionen i EN 14907, som med 50 % effe ktivitet skiljer av  partiklar med en 
aerodynamisk diameter av 2,5 µm,  
19) indikator för genomsnittlig exponering: en genomsnittlig nivå som bestämts genom 
mätningar på urbana bakgrundsplatser över en medlemsstats hela territorium och som utgör ett mått på befolkningens exponering,  
 
SV 16   SV 20) exponeringsminskningsmål: en procentuell minskni ng av indikatorn för 
genomsnittlig exponering som om möjligt skall genomföras inom en viss tid i syfte 
att minska skadliga hälsoeffekter, 
21) urbana bakgrundsplatser: platser i stadsmiljö där nivåerna är representativa för 
stadsbefolkningens exponering, 
22) kväveoxider: summan av det volymmässiga blandningsförhållandet (ppb v) mellan 
kvävemonoxid (NO) och kvävedioxid (NO 2) uttryckt som masskoncentrationen av 
kvävedioxid (µg/m3), 
23) fasta mätningar: mätningar som utförs på fasta pl atser, antingen kon tinuerligt eller 
genom stickprover, för att bestämma niv åerna i enlighet med de fastställda 
kvalitetsmålen för mätdata, 
24) indikativa mätningar: mätningar som inte uppfyller lika stränga kvalitetskrav som 
fasta mätningar, 
25) flyktiga organiska föreningar:  alla organiska föreninga r från antropogena och 
biogena källor, utom metan, som kan bild a fotokemiska oxidanter genom reaktioner 
med kväveoxider i närvaro av solljus. 
Artikel 3 
Ansvarsfördelning 
1. Medlemsstaterna skall utse behöriga m yndigheter och organ på lämplig nivå som 
skall vara ansvariga för att 
a) utvärdera luftkvaliteten,  b) godkänna mätsystem (metoder, utru stning, nätverk och laboratorier), 
c) garantera mätnoggrannheten, d) analysera utvärderingsmetoder, e) inom sitt territorium samordna gemenskapsprogram för kvalitetssäkring som 
organiseras av kommissionen, och 
f) samarbeta med de andra me dlemsstaterna och kommissionen.  
De behöriga myndigheterna och organen skall i förekommande fall uppfylla kraven i 
avsnitt C i bilaga I. 
2. Medlemsstaterna skall informera allmä nheten om vilken behörig myndighet eller 
vilket behörigt organ som utsetts att ut föra de uppgifter som anges i punkt 1.  
 
SV 17   SV Kapitel II 
Utvärdering av luftkvaliteten 
AVSNITT 1 
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER  
Artikel 4 
Fastställande av zoner och tätbebyggelse 
Medlemsstaterna skall fastställa zoner och tä tbebyggelse inom sitt territorium. Luftkvaliteten 
skall utvärderas och säkerställas i alla zoner och all tätbebyggelse. 
AVSNITT 2 
UTVÄRDERING AV LUFTKVALITETEN ME D AVSEENDE PÅ SVAVELDIOXID , 
KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXIDER , PARTIKLAR , BLY, BENSEN OCH KOLOXID  
Artikel 5 
Utvärderingssystem 
1. När det gäller svaveldioxid, kvävedi oxid och kväveoxider, partiklar (PM 10 och 
PM 2,5), bly, bensen och koloxid skall de övr e och nedre utvärder ingströsklar som 
anges i avsnitt A i bilaga II för hälsoskydd och skydd av växtligheten tillämpas. 
Varje zon och tätbebyggelse skall klas sificeras med avseende på dessa 
utvärderingströsklar. 
2. Den klassificering som avses i punkt 1 sk all omprövas åtminstone vart femte år i 
enlighet med det förfarande som fast ställs i avsnitt B i bilaga II.  
Klassificeringen skall, emellertid, ses över oftare om den verksamhet som är relevant 
för koncentrationerna av svaveldioxid, kvävedioxid (eller, i förekommande fall, 
kväveoxider), partiklar (PM 10 och PM 2,5), bly, bensen eller koloxid i luften ändras 
väsentligt. 
Artikel 6 
Utvärderingskriterier 
1. Medlemsstaterna skall utvärdera luftkvalite ten med avseende på de föroreningar som 
anges i artikel 5 inom hela sitt territorium , i enlighet med kriterierna i punkterna 2, 3 
och 4 i den här artikeln.  
 
SV 18   SV 2. I alla zoner och all tätbebyggelse där nivån i luften av  de föroreningar som avses i 
punkt 1 överskrider den övre utvärderi ngströskel som fast ställs för dessa 
föroreningar skall luftkvaliteten utvärderas genom fasta mätningar. För att tillräcklig 
information om luftkvaliteten skall erhållas får dessa fasta mätningar kompletteras med beräkningsmodeller eller indikativa mätningar. 
3. I alla zoner och all tätbe byggelse där nivån i luften av de föroreningar som avses i 
punkt 1 underskrider den övre utvärderi ngströskel som fast ställts för dessa 
föroreningar får en kombination av fast a mätningar och beräkningsmodeller eller 
indikativa mätningar användas för att utvärdera luftkvaliteten.  
4. I alla zoner och all tätbe byggelse där nivån i luften av de föroreningar som avses i 
punkt 1 underskrider den nedre utvärderin gströskel som fastställts för dessa 
föroreningar skall det vara tillåtet att enbart använda beräkningsmodeller eller 
objektiva skattningsmetoder eller båda  för att utvärdera luftkvaliteten.  
5. Utöver den utvärdering som avses i punkterna  2, 3 och 4 skall mätningar utföras på 
bakgrundsplatser som inte befinner sig i närhet en av några större föroreningskällor i 
syfte att åtminstone ge information om masskoncentrationen av fina partiklar (PM
2,5) 
och deras kemiska sammansättning uttryckt som årsmedelvärde och dessa mätningar skall utföras i enlighet med följande kriterier:  
a) Det skall finnas en pr ovtagningspunkt per 100 000 km
2. 
b) Varje medlemsstat skall upprätta mi nst en mätstation eller får, genom 
överenskommelse med angränsande medl emsstater, upprätta en eller flera 
gemensamma mätstationer som täcker de  ifrågavarande närbelägna zonerna, 
för att den nödvändiga rumslig a upplösningen skall uppnås  
c) Där så är lämpligt skall öve rvakningen samordnas med den 
övervakningsstrategi och det mä tprogram som används inom 
samarbetsprogrammet för övervakning och utvärdering av den långväga 
transporten av luftförore ningar i Europa (EMEP). 
d) Avsnitt A i bilaga I skall tillämpas nä r det gäller datakvalitetsmål för mätning 
av massa av partikulärt material (partikelfraktioner) och bilaga IV skall tillämpas i sin helhet.  
Medlemsstaterna skall också underrätt a kommissionen om de mätmetoder som 
används för att bestämma fina partiklars (PM
2,5) kemiska sammansättning. 
Artikel 7 
Provtagningspunkter 
1. Vid mätning av svavel dioxid, kvävedioxid och kv äveoxider, partiklar (PM 10 och 
PM 2,5), bly, bensen och koloxid i luften skall provtagningspunkternas placering 
fastställas i enlighet med kriterierna i bilaga III. 
 
SV 19   SV 2. I zoner eller tätbebyggelse där utvärderingen av luftkvalit eten grundas enbart på fasta 
mätningar får antalet provtagningspunkter  för varje förorening som mäts inte 
understiga det minsta antal som anges i avsnitt A i bilaga V. 
I zoner och tätbebygg else där information från provtagningspunkter för fasta 
mätningar kompletteras med information fr ån modellberäkningar eller indikativa 
mätningar, får emellertid det samman lagda antalet prov tagningspunkter enligt 
avsnitt A i bilaga V minskas med upp ti ll 50 %, under förutsättning att följande 
villkor är uppfyllda: 
a) De kompletterande metoderna måste ge  så mycket information att det är 
möjligt att utvärdera luftkvaliteten med avseende på gränsvärden, koncentrationstak eller tröskelvärden för larm, och även tillhandahålla information som kan vidarebefordras till allmänheten.  
b) Antalet provtagningspunkter som ska ll upprättas och de andra metodernas 
rumsliga upplösning måste räcka till för att koncentrationen av den berörda föroreningen skall kunna bestämmas i en lighet med de datakvalitetsmål som 
anges i avsnitt A i bilaga I och måste leda till utvärderingsresultat som 
uppfyller kriterierna i avsnitt B i bilaga I. 
I det fall som avses i andr a stycket skall resultaten fr ån modellberäkningar eller 
indikativa mätningar beaktas vid utvärder ing av luftkvaliteten med avseende på 
gränsvärden eller koncentrationstak. 
Artikel 8 
Referensmätmetoder 
Medlemsstaterna skall använda de referensmätmetoder och tillämpa de kriterier som anges i 
avsnitt A och C i bilaga VI. 
Andra mätmetoder får användas under förutsättning att de uppfyller kraven i avsnitt B i 
bilaga VI. 
AVSNITT 3 
UTVÄRDERING AV LUFTKVALITETEN MED AVSEENDE PÅ OZON  
Artikel 9 
Utvärderingskriterier 
1. Fasta mätningar skall göras i zoner och tätbebyggelse där ozonkoncentrationerna 
under något av de föregående fem år då  mätningar utförts har överskridit de 
långsiktiga mål som anges i av snitt A.3 i bilaga VII.  
 
SV 20   SV 2. Om det inte finns data för alla fem åren  får medlemsstaterna, för att avgöra om de 
långsiktiga mål som avses i punkt 1 har öve rskridits under dessa fem år, kombinera 
resultat från kortvariga mätkampanjer, so m genomförts vid de tidpunkter och på de 
platser där nivåerna kan antas vara högst, med resultat från utsläppsinventeringar och 
modellberäkningar.  
Artikel 10 
Placering av provtagningspunkter för mätning av ozon 
1. Vid mätning av ozon skall provtagnings punkternas placering fastställas i enlighet 
med kriterierna i bilaga VIII. 
2. Vid fasta mätningar av ozon i zoner el ler tätbebyggelse där utvärderingen av 
luftkvaliteten grundas enbart på mätninga r får antalet provtagningspunkter inte 
understiga det minsta antal som anges i avsnitt A i bilaga IX.  
I zoner och tätbebygg else där information från provtagningspunkter för fasta 
mätningar kompletteras med information fr ån modellberäkningar eller indikativa 
mätningar, får emellertid antalet provtag ningspunkter enligt avsnitt A i bilaga IX 
minskas, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: 
a) De kompletterande metoderna måste ge  så mycket information att det är 
möjligt att utvärdera luftkvaliteten med avseende på målvärden, långsiktigt mål samt tröskelvärden för information och för larm.  
b) Antalet provtagningspunkter som ska ll upprättas och de andra metodernas 
rumsliga upplösning måste räcka till fö r att ozonkoncentrat ionen skall kunna 
bestämmas i enlighet med de datakvalitetsmål som anges i avsnitt A i bilaga I och måste leda till utvärderingsresultat som uppfyller kriterierna i avsnitt B i bilaga I.  
c) I varje zon elle r tätbebyggelse måste det finna s minst en provtagningspunkt per 
två miljoner invånare eller en provtagningspunkt per 50 000 km², beroende på 
vilket som ger flest provtagningspunkter , men det måste dock finnas minst en 
provtagningspunkt i varje z on eller tätbebyggelse.  
d) Kvävedioxid måste mätas vid alla åt erstående provtagningspunkter utom vid 
stationer för mätning av bakgrunds koncentrationer på landsbygden.  
I det fall som avses i andr a stycket skall resultaten fr ån modellberäkningar eller 
indikativa mätningar beaktas vid utvärder ing av luftkvaliteten med avseende på 
målvärden. 
3. Kvävedioxid skall mätas vid minst 50 % av de ozonprovtagningspunkter som krävs 
enligt avsnitt A i bilaga IX. Dessa mätni ngar skall vara konti nuerliga, utom vid 
stationer för mätning av bakgrundskoncentr ationer på landsbygden enligt avsnitt A i 
bilaga VIII, där andra mätmetoder får användas. 
 
SV 21   SV 4. I zoner och tätbebyggelse där koncentrationerna under vart och ett av de fem 
föregående år då mätningar utförts unders krider de långsiktiga målen skall antalet 
provtagningspunkter för fasta mätningar fastställas i enlighet med avsnitt B i 
bilaga IX. 
5. Medlemsstaterna skall se till att provtagning sker vid åtminstone en 
provtagningspunkt på deras territorium som kan tillhandahålla data om koncentrationer av de ozonbildande ämnen som förtecknas i bilaga X. 
Medlemsstaterna skall fastställa antalet st ationer för mätning av ozonbildande ämnen 
och deras placering, med beaktande av de mål och metoder som anges i bilaga X. 
Artikel 11 
Referensmätmetoder 
1. Medlemsstaterna skall använda de refere nsmetoder för mätning av ozon som anges i 
punkt 8 i avsnitt A i bilaga VI. Andra mä tmetoder får användas under förutsättning 
att de uppfyller kraven i avsnitt B i bilaga VI. 
2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissione n om de metoder som de använder för 
provtagning och mätning av de flyktig a organiska föreningar som förtecknas i 
bilaga X. 
Kapitel III 
Säkerställande av luftkvaliteten 
Artikel 12 
Krav där nivåerna underskrider gränsvärdena och koncentrationstaken 
I zoner och tätbebyggelse där nivåerna av svavel dioxid, kvävedioxid, PM 10, PM 2,5, bly, 
bensen och koloxid i luften underskrider respek tive gränsvärde eller koncentrationstak enligt 
bilagorna XI och XIV skall medlemsstaterna se till att denna luftkvalitet upprätthålls. 
Artikel 13 
Gränsvärden för skydd av människors hälsa 
1. Medlemsstaterna skall se till a tt nivåerna av svaveldioxid, PM 10, bly och koloxid i 
luften inte någonstans inom deras territori um överskrider gränsvärdena i bilaga XI. 
Gränsvärdena för kvävedioxid och bensen i b ilaga XI får inte överskridas från och 
med de datum som anges där. 
De toleransmarginaler som anges i bilaga XI skall tillämpas i enlighet med artikel 21. 
2. Tröskelvärdena för larm med avseende på  koncentrationerna av svaveldioxid och 
kvävedioxid i luften är de som anges i avsnitt A i bilaga XII. 
 
SV 22   SV 3. Medlemsstaterna får ange zoner eller tätbebyggelse där gränsvärdena för PM 10 
överskrids på grund av koncentrationer av PM 10 i luften som beror på resuspension 
av partiklar efter sandni ng av vägar under vintern. 
Medlemsstaterna skall till kommissionen övers ända en förteckning över sådana zoner 
eller sådan tätbebyggel se tillsammans med uppgifter om de PM 10-koncentrationer 
och PM 10-källor som förekommer där. 
När medlemsstaterna underrättar kommissione n i enlighet med ar tikel 25 skall de 
lämna det underlag som krävs för att visa att eventuella överskridanden beror på 
sådana resuspenderade partik lar och att rimliga åtgärder har vidtagits för att sänka 
koncentrationerna. 
Utan att det påverkar tilläm pningen av artikel 19, skall medlemstaterna, i de zoner 
och storstadsområden som avses i första  stycket i denna punkt  endast upprätta 
planer och program enligt artikel 21 om överskridandena beror på andra PM 10-källor 
än vintersandning av vägar. 
Artikel 14 
Kritiska nivåer 
1. I zoner som inte ligger i tätbebygge lse eller andra bebyggda områden skall 
medlemsstaterna se till att de kritiska nivåer som anges i bilaga XIII inte överskrids.  
Om det finns en stor risk för negativa e ffekter, får medlemsstaterna tillämpa sådana 
kritiska nivåer även i tätbe byggelse och andra bebyggda områden. 
2. När utvärderingen av luftkvaliteten grunda s enbart på fasta mätningar får antalet 
provtagningspunkter inte unde rstiga det minsta antal som anges i avsnitt C i 
bilaga V. Om dessa data komplette ras med indikativa mätningar eller 
beräkningsmodeller får det minsta antale t provtagningspunkter minskas med upp till 
50 %, under förutsättning a tt koncentrationerna av de berörda föroreningarna kan 
bestämmas i enlighet med de datakvalitetsmål som anges i avsnitt A i bilaga I. 
Artikel 15 
Exponeringsminskningsmål oc h koncentrationstak för PM 2,5 
för att skydda människors hälsa 
1. Medlemsstaterna skall se till a tt det exponeringsminskningsmål för PM 2,5 som 
fastställs i avsnitt B i bilaga XIV uppnå s inom den där angivna tidsfristen. 
2. Indikatorn för genomsnittlig exponering för PM 2,5 skall utvärderas i enlighet med 
avsnitt A i bilaga XIV.  
 
SV 23   SV 3. Medlemsstaterna skall i enlighet med bilaga III se till att de enskilda 
provtagningspunkter som ligger till grund för bestämningen av indikatorn för 
genomsnittlig PM 2,5-exponering har en sådan spridni ng och uppgår till ett sådant 
antal att indikatorn ger en korrekt uppf attning om allmänhetens exponering. Antalet 
provtagningspunkter får inte vara mindre än vid tillämpning av avsnitt B i bilaga V.  
4. Medlemsstaterna skall se til l att koncentrationerna av PM 2,5 i luften inte någonstans 
inom deras territorium överskrider det koncentrationstak som anges i avsnitt C i 
bilaga XIV från och med det da tum som anges i denna bilaga.  
5. De toleransmarginaler som anges i avsnit t C i bilaga XIV skall tillämpas i enlighet 
med artikel 21. 
Artikel 16 
Krav i zoner och tätbebyggelse 
där ozonnivåerna överskrider de långsiktiga målen  
1. Medlemsstaterna skall se till att de målvärden och långsiktiga mål som anges i 
bilaga VII klaras inom den tidsfri st som fastställs i den bilagan. 
2. I zoner och tätbebyggelse där målvärdet över skrids skall medlemsstaterna se till att 
den plan eller det program som utarbeta ts enligt artikel 6 i direktiv 2001/81/EG 
genomförs i syfte att klara målvärdet från och med det datum som anges i avsnitt A.2 
i bilaga VII, utom i de fall där detta inte kan ske genom rimliga åtgärder.  
Om det är nödvändigt att utarbeta eller ge nomföra planer eller program i enlighet 
med artikel 21.1 i det här direktivet för andra föroreningar än ozon, skall 
medlemsstaterna när så är lämpligt utarbeta  och genomföra samordnade planer eller 
program som omfattar alla berörda föroreningar.  
3. I zoner och tätbebyggelse där ozonnivåerna i luften överskrider de långsiktiga målen 
men är lägre eller lika med målvärdena , skall medlemsstaterna utarbeta och 
genomföra kostnadseffektiva åtgärder i syfte att uppnå de långsiktiga målen. Dessa 
åtgärder skall åtminstone överensstä mma med alla planer  och program som 
beskrivs i punkt 2. 
Artikel 17 
Krav i zoner och tätbebyggelse 
där ozonnivåerna uppfyller de långsiktiga målen  
I zoner och tätbebyggelse där ozonnivåerna  uppfyller de långsiktiga målen skall 
medlemsstaterna upprätthålla en nivå so m ligger under de långsiktiga målen, i den 
utsträckning detta är möjligt med hänsyn till faktorer såsom ozonföroreningens gränsöverskridande karaktär oc h de meteorologiska förhållandena , och de skall med hjälp av 
rimliga åtgärder bevara den bä sta luftkvalitet som är förenlig  med en hållbar utveckling och 
en hög miljö- och hälsoskyddsnivå. 
 
SV 24   SV Artikel 18  
Åtgärder om tröskelvärdena för information 
eller för larm överskrids 
Om det tröskelvärde för information som anges i bilaga XII eller något av de där angivna 
tröskelvärdena för larm överskrids skall medlem sstaterna vidta erforder liga åtgärder för att 
informera allmänheten via radio, TV, tidningar eller Internet.  
Medlemsstaterna skall också ut an dröjsmål vidarebefordra  provisoriska uppgifter till 
kommissionen om de nivåer som registrerats oc h om hur länge tröskelvärdet för larm eller 
tröskelvärdet för information överskridits.  
Artikel 19  
Utsläpp från naturliga källor 
1. Medlemsstaterna får ange zoner elle r tätbebyggelse där överskridandet av 
gränsvärdena eller koncentrationstaken fö r en viss förorening beror på naturliga 
källor. 
Medlemsstaterna skall till kommissionen övers ända en förteckning över sådana zoner 
och sådan tätbebyggelse tillsammans med in formation om koncentrationer och källor 
samt uppgifter som styrker att överskrid andena beror på naturliga källor. 
2. Om kommissionen har underrättats om ett överskridande som be ror på naturliga 
källor enligt punkt 1 skall detta överskridande inte betraktas som ett överskridande enligt detta direktiv. 
Artikel 20 
Förlängning av tidsfristen för att uppfylla kraven 
och undantag från skyldigheten at t tillämpa vissa gränsvärden 
1. Om det i en viss zon eller tätbebyggelse inte är möjligt att klara gränsvärdena för 
kvävedioxid eller bensen elle r koncentrationstaket för PM
2,5 inom de tidsfrister som 
anges i bilaga XI eller i avsnitt C i bila ga XIV, får den berörda medlemsstaten på 
följande villkor förlänga dessa tidsfrister med högst fem år i den berörda zonen eller 
tätbebyggelsen:  
a) En plan eller ett program enligt ar tikel 21 skall upprätta s för den zon eller 
tätbebyggelse där den förlängda tidsfri sten skall gälla och planen eller 
programmet skall överlä mnas till kommissionen.  
b) Ett program för att minska föroreni ngarna under förlängningsperioden skall 
upprättas, som skall omfatta åtminstone de uppgifter som anges i avsnitt B i bilaga XV och det skall visa att övere nsstämmelse med gränsvärdena eller 
koncentrationstaken kommer a tt klaras innan den nya ti dsfristen löper ut, och 
programmet skall överlä mnas till kommission.  
 
SV 25   SV 2. Om det på grund av platsspecifi ka spridningsförhållanden, ogynnsamma 
klimatförhållanden eller bidraget från gräns överskridande luftföroreningar inte är 
möjligt att klara gränsvärdena i bilaga XI för svaveldioxid, koloxid, bly och PM 10 i 
en viss zon eller tätbebyggelse, skall medl emsstaterna undantas från skyldigheten att 
tillämpa dessa gränsvärden under förutsättn ing att villkoren i punkt 1 a och b är 
uppfyllda, dock inte längre än till den 31 december 2009. 
3. En medlemsstat som tillämpar punkt 1 elle r 2 skall se till gränsvärdet eller 
koncentrationstaket för varje förorening in te överskrids med mer än den största 
toleransmarginal som anges för var oc h en av de berörda föroreningarna i 
bilagorna XI eller XIV. 
4. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om de anser att 
punkt 1 eller 2 är tillämpliga och skall överl ämna de planer eller program och det 
program för att minska luftföroreningarna som avses i punkt 1 a och b inklusive all information som kommissionen behöver för att kunna bedöma om gällande villkor är uppfyllda.  
Om kommissionen inte framfört några invä ndningar inom nio månader efter det att 
denna underrättelse mottagits skall villkoren  för tillämpning av punkt 1 eller 2 anses 
vara uppfyllda. 
Om invändningar framförs får kommissionen kräva att medlemsstaten ändrar eller 
lämnar in nya planer eller program, eller program för att minska luftföroreningarna 
Kapitel IV 
Planer och program 
Artikel 21  
Luftkvalitetsplaner eller -program 
1. Om luftens föroreningsnivåer i vissa zone r eller viss tätbebygge lse överskrider något 
gränsvärde, målvärde eller koncentrationstak inklusive den toleransmarginal som eventuellt är tillämplig, skall medlemsstater na se till att det upprättas planer eller 
program för dessa zoner och denna tätbebygg else i syfte att klara det gränsvärde, 
målvärde eller koncentrationstak so m anges i bilagorna XI och XIV. 
Dessa planer eller program skall omfatta åtminstone den information som anges i 
avsnitt A i bilaga XV och skall överlämnas till kommissionen utan dröjsmål. 
2. För att det skall vara möjligt att uppnå de tillämpliga miljömålen skall 
medlemsstaterna, i den utsträckning det är möjligt, sörja för att dessa planer eller program överensstämmer med andra planer  som krävs enligt direktiv 2001/80/EG, 
direktiv 2001/81/EG elle r direktiv 2002/49/EG. 
3. De planer och program som avses i punkt 1 och de program för att minska 
luftföroreningarna som avses i artikel 20.1 b skall inte omfattas av bedömningen 
enligt direktiv 2001/42/EG. 
 
SV 26   SV Artikel 22  
Handlingsplaner på kort sikt 
1. Om det i en viss zon eller tätbebyggelse fi nns risk för att luftens föroreningsnivå 
kommer att överskrida ett eller flera av de gränsvärden, koncentrationstak, 
målvärden eller tröskelvärden för larm so m anges i bilagorna V II, XI och XIV och 
avsnitt A i bilaga XII, skall medlemssta terna vid behov upprätta handlingsplaner där 
det anges vilka åtgärder som skall vidtas på  kort sikt för att minska denna risk och 
för att sådana överskridanden skall bli så kortvariga som möjligt.  
Om det finns risk för att det tröskelvärde för larm som anges för ozon i avsnitt B i 
bilaga XII kommer att överskridas, behöve r medlemsstaterna emellertid endast 
upprätta sådana handlingsplaner när de anse r att det, med hänsyn till de geografiska, 
meteorologiska och ekonomiska förhållandena i landet, finns goda förutsättningar för att minska risken för, varaktigheten av el ler graden av ett sådant överskridande. När 
medlemsstaterna upprättar sådana handlings planer på kort sikt skall de beakta 
beslut 2004/279/EG.  
2. De handlingsplaner som avses i punkt 1 få r, beroende på omständigheterna i det 
enskilda fallet, omfatta åtgärder för att begränsa och vid behov tillfälligt avbryta 
verksamhet, även motorfordonstrafik, som bi drar till risken för att respektive 
gränsvärden, koncentrationstak, målvärde el ler tröskelvärde för larm kommer att 
överskridas. Handlingsplaner na får också omfatta effektiva åtgärder som avser 
användningen av industrianläggni ngar eller industriprodukter. 
3. Medlemsstaterna skall göra resultat en av sina genomförbarhetsstudier, 
innehållet i de särskilda handlingsplanerna på kort sikt och information om 
dessa planers genomförande tillgängli ga för allmänheten och för berörda 
organisationer, däribland miljöorganisationer, konsumentorganisationer och 
organisationer som företräder känsliga befolkningsgruppers intressen, samt för 
andra berörda orga n inom hälso- och sjukvård.  
Artikel 23  
Gränsöverskridande luftföroreningar 
1. Om, på grund av betydande luftföroreni ngar eller ozonbildande ämnen som är 
gränsöverskridande, ett tröskelvärde fö r larm, ett gränsvärde, målvärde eller 
koncentrationstak inklusive den toleransmargin al som eventuellt är tillämplig eller ett 
långsiktigt mål överskrids, skall de berö rda medlemsstaterna samarbeta och vid 
behov utforma gemensamma insatser, såso m utarbetande av gemensamma eller 
samordnade planer eller program enligt artikel 21 för att komma till rätta med sådana överskridanden genom lämpliga men rimliga åtgärder. 
2. Kommissionen skall beredas möjlighet att de lta i det samarbete som avses i punkt 1. 
Vid behov skall kommissionen, med beaktande av  de rapporter som utarbetas enligt 
artikel 9 i direktiv 2001/81/EG, överväga om det är nödvändigt at t vidta ytterligare 
åtgärder på gemenskapsnivå för att minska  utsläppen av de ozonbildande ämnen som 
leder till gränsövers kridande förorening. 
 
SV 27   SV 3. Medlemsstaterna skall vid behov i enlighe t med artikel 22 utarbeta och genomföra 
gemensamma handlingsplaner på kort sikt  som omfattar angränsande zoner i andra 
medlemsstater. Medlemsstaterna skall se  till att angränsande zoner i olika 
medlemsstater som har utarbetat såda na handlingsplaner får all nödvändig 
information. 
4. Om tröskelvärdet för information eller trös kelvärdet för larm överskrids i zoner eller 
tätbebyggelse som ligger nära nationsgräns er, skall de behöriga myndigheterna i de 
berörda angränsande medlemsstaterna info rmeras så snart som möjligt. Denna 
information skall även ställa s till allmänhetens förfogande. 
5. När medlemsstaterna utarbetar sådana pl aner eller program so m avses i punkterna 1 
och 3 och när de informerar allmänheten i enlighet med punkt 4 skall de när så är 
lämpligt fortsätta samarbetet med tred jeland, i synnerhet med kandidatländer. 
Kapitel V 
Information och rapportering 
Artikel 24  
Information till allmänheten 
1. Medlemsstaterna skall se till att allmänhe ten och berörda organisationer, däribland 
miljöorganisationer, konsumentorganisa tioner, organisationer som företräder 
känsliga befolkningsgruppers intressen och andra berörda hälso- och sjukvårdsorgan, 
i god tid får tillräcklig information om följande: 
a) luftkvaliteten i enlighet med bilaga XVI,  b) alla beslut att förlänga tidsfristerna enligt artikel 20.1, 
c) alla undantag enligt artikel 20.2, 
d) sådana planer eller program, och pr ogram för att minska luftföroreningarna 
som avses i artikel 16.2, ar tikel 20.1 b och artikel 21. 
Informationen skall tillhandahållas kostn adsfritt via lättillgängliga medier, 
exempelvis Internet eller andra lämpliga telekommunikati onsmedel, och direktiv […] 
skall beaktas. 
2. Medlemsstaterna skall ge allmänheten till gång till utförliga år srapporter om alla 
föroreningar som omfattas av i detta direktiv.  
Dessa rapporter skal l innehålla åtminstone en sa mmanfattande redogörelse för de 
nivåer som överskrider gränsvärden, kon centrationstak, målvärden, långsiktiga mål 
samt tröskelvärden för information och för larm under de berörda genomsnittliga 
perioderna. Denna information skall kombi neras med en sammanfattande utvärdering 
av effekterna av dessa överskridanden. Rapporterna får också vid behov innehålla 
ytterligare information och utvärderingar av skogsskydd samt information om andra 
 
SV 28   SV föroreningar för vilka bestämmelser om tillsyn anges i detta direktiv, däribland vissa 
av de icke-reglerade ozonbildande ämnen som förtecknas i avsnitt B i bilaga X. 
Artikel 25  
Överlämnande av information och rapportering 
Medlemsstaterna skall se till att information om luftkvaliteten överlämnas till kommissionen.  
Artikel 26  
Ändrings- och genomförandebestämmelser 
1. Kommissionen skall vid behov ändra bi lagorna I–VI, bilagorna VIII–X och 
bilaga XV i enlighet med det förfar ande som avses i artikel 27.2.  
Ändringarna får emellertid inte, varken dire kt eller indirekt, leda till ändringar av 
a) de gränsvärden, koncentr ationstak, krav på minskad exponering, kritiska 
nivåer, målvärden, tröskelvärden för information eller för larm eller av de långsiktiga mål som anges i bila gorna VII och XI– XIV, eller 
b) de datum då överensstämmelse med de parametrar som avses i punkt a skall ha 
uppnåtts.  
2. Kommissionen skall i enlighet med det fö rfarande som avses i artikel 27.2 besluta 
vilken information som medlemsstater na skall lämna enligt artikel 25.  
Kommissionen skall också, i enlighet med det förfarandet som avses i artikel 27.2, 
undersöka om det är möjligt att rationalisera det sätt på vilket sådan information lämnas och det ömsesidiga utbytet av info rmation och data från nätverk och enskilda 
stationer som mäter luftföro reningar i medlemsstaterna. 
3. Kommissionen skall ta fram  riktlinjer för de överenskommelser om utplacering av 
gemensamma mätstationer som avses i artikel 6.5. 
4. Kommissionen skall offentliggöra riktlinje r för styrkande av likvärdighet enligt 
avsnitt B i bilaga VI. 
Kapitel VI 
Kommitté-, övergångs- oc h slutbestämmelser 
Artikel 27  
Kommittéförfarande 
1. Kommissionen skall biträdas av en kom mitté kallad ”kommittén för luftkvalitet” 
(nedan kallad ”kommittén”). 
 
SV 29   SV 2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG 
tillämpas, med beaktande av bestämmels erna i artikel 8 i det beslutet.  
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader. 
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. 
Artikel 28  
Påföljder 
Medlemsstaterna skall fastställa regler om de påföljder som skall tillämpas vid överträdelser 
av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de genomförs. Påföljder na skall vara effektiva, 
proportionerliga och avskräckande. Medlemsstater na skall anmäla dessa bestämmelser till 
kommissionen senast den dag som anges i ar tikel 31.1 och skall utan dröjsmål meddela 
eventuella ändringar som på verkar bestämmelserna.  
Artikel 29  
Upphävande och övergångsbestämmelser 
1. Direktiv 96/62/EG, 1999/30/EG, 2000/69/ EG och 2002/3/EG skall upphävas från 
och med det datum som anges i artikel 31.1 i det här direktivet utan att det skall påverka medlemsstaternas skyldigheter i fr åga om tidsfristerna för genomförande 
eller tillämpning av  dessa direktiv. 
Följande artiklar skall emellertid fortsätta att gälla: a) Artikel 5 i direktiv 96/62/EG fram till den 31 december 2010. b) Artikel 11.1 i direktiv 96/62/EG samt artikel 10.1 och 10.2 i 
direktiv 2002/3/EG, tills de geno mförandebestämmelser som avses i 
artikel 26.2 i detta direkt iv träder i kraft. 
c) Artikel 9.3 och 9.4 i direktiv 1999/30/EG fram till den 31 december 2009. 
2. Hänvisningar till de direktiv som upphört a tt gälla skall tolkas som hänvisningar till 
detta direktiv enligt jämförelsetabellen i bilaga XVII. 
3. Beslut 97/101/EG skall upphävas från och med den dag då de 
genomförandebestämmelser som avses i artikel 26.2 träder i kraft. 
Artikel 30  
Översyn 
Kommissionen kommer att se över bestämmelser na om PM2,5 inom fem år efter antagandet 
av detta direktiv. Detta innebä r särskilt att kommissionen kommer att utarbeta och lägga fram 
ett detaljerat förslag med rä ttsligt bindande krav på exponeri ngsminskningar som tar hänsyn 
 
SV 30   SV till medlemsstaternas varierande situation nä r det gäller den framtida luftkvaliteten och 
möjligheterna att minska exponeringen. 
Artikel 31  
Genomförande 
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de  lagar och andra författningar som är 
nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2007. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser  till kommissionen tillsammans med en 
jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.  
När en medlemsstat antar dessa bestämmels er skall de innehålla en hänvisning till 
detta direktiv eller åtföljas av en såda n hänvisning när de offentliggörs. Närmare 
föreskrifter om hur hänvisningen skall göras  skall varje medlemsstat själv utfärda.  
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala 
bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.  
Artikel 32  
Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella 
tidning.  
Artikel 33  
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 
Utfärdat i Bryssel [...] 
På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar 
Ordförande Ordförande […] […] 
 
SV 31   SV BILAGA I  
KVALITETSMÅL FÖR MÄTDATA 
A. KVALITETSMÅL FÖR MÄTDATA VID UTVÄRDERING AV LUFTKVALITETEN  
 Svaveldioxid, 
kvävedioxid och 
kväveoxider samt 
koloxid Bensen Partiklar 
(PM 10/PM 2,5) 
och bly  Ozon och därmed 
sammanhängande 
NO och NO 2 
 
Fasta mätningar(1) 
Osäkerhet Lägsta godtagbara 
datafångst 
 Lägsta godtagbara 
tidstäckning: 
- urbana bakgrundsplatser och trafik 
- industrimiljöer
 
  
 
15 % 
90 % 
  
 
25 % 
90 % 
 
  
 
 35 %  
(2) 
90 %  
 
25 % 
90 %  
 
15 % 
90 % sommartid 
75 % vintertid 
 
 
Indikativa mätningar  
Osäkerhet 
Lägsta godtagbara datafångst 
Lägsta godtagbara 
tidstäckning
 
  
 
25 % 
90 % 14 %
(4)  
  
 
30 % 
90 % 14 %
(3)   
 
50 % 
90 % 14 %
(4)   
 
30 % 
90 % >10 % sommartid 
 
 
Modellens osäkerhe t: 
Timmedelvärden 
8-timmarsmedelvärden 
Dygnsmedelvärden 
Årsmedelvärden  
  
 
50 % 
50 % 
50 % 
30 % 
  
 
- 
- 
- 
-50%   
 
 
 
Ännu ej fastställt 
50 %
   
 
 
50 % 
50 % 
 
 
Objektiv skattning 
Osäkerhet  
  
 
75 %   
 
100 % 
  
 
100 %  
 
75 %  
(1) För bensen och partiklar får medlemsstaterna använda slumpvisa mätningar i stället för 
kontinuerliga mätningar om de kan visa kommissionen att osäkerheten, inklusive den osäkerhet 
som beror på slumpvis provtagning, uppfyller kvalitetskravet på 25 % och om tidstäckningen 
fortfarande är större än den lägsta godtagbara tidstäckningen för indikativa mätningar. För att undvika snedvridning av resultatet måste den slumpvisa provtagningen fördelas jämnt över 
året. Den osäkerhet som beror på slumpvis provtagning får bestämmas med den metod som 
anges i ISO 11222 (2002): ”Air Quality – Determination of the Uncertainty of the Time Average of Air Quality Measurements”. Om sl umpvisa mätningar används för att utvärdera 
antalet överskridanden (N
[uppskattning] ) av dygnsgränsvärdet för PM 10 skall följande korrektion 
göras: N [uppskattning]  = N [mätning]  x 365 dagar / antal mätdagar. 
(2) Fördelade över året för att ge en representativ bild av olika väder- och trafikförhållanden. 
(3) En dags slumpvis mätning per vecka, jämnt fördelat  över året, eller åtta veckor jämnt fördelade 
över året. 
(4) En slumpvis mätning per vecka, jämnt fördelat öv er året, eller åtta veckor jämnt fördelade över 
året. 
 
SV 32   SV Utvärderingsmetodernas osäker het (vid en konfidensnivå på  95 %) kommer att bedömas 
i enlighet med principerna i CEN:s vägledning ”Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement” (ENV 13005-1999), den metod som beskrivs i 
ISO 5725:1994 och riktlinjerna i CEN-rappor ten ”Air Quality – Approach to 
Uncertainty Estimation for Ambient Air Reference Measurement Methods” (CR 14377:2002E). Procentsatserna för osäkerhet i tabellen ovan avser medelvärdet av enskilda mätningar under den period som gränsvärdet avser för ett konfidensintervall på 95 %. Osäkerheten i de  fasta mätningarna skall anses gälla för 
det område som berörs av det relevanta gränsvärdet.  
Beräkningsmodellens och de objektiva skattn ingarnas osäkerhet definieras som den 
största tillåtna avvikelsen mellan de upp mätta och beräknade koncentrationsnivåerna 
under den period som gränsvärdet avser, ut an hänsyn till tidpunkten för händelserna. 
Kraven rörande lägsta godtagbara datafångs t och tidstäckning omfatta r inte förlust av 
data på grund av regelbu nden kalibrering elle r normalt underhåll av instrumenten. 
B. R
ESULTAT FRÅN UTVÄRDERING AV LUFTKVALITET  
Följande information skall sammanställa s för zoner och tätbebyggelse där andra 
källor än mätning utnyttjas som komplement  till mätdata eller som det enda sättet att 
utvärdera luftkvaliteten: 
– En beskrivning av den utvärder ingsverksamhet som bedrivs. 
– Specifika metoder som används med hänvisning till metodbeskrivningar. 
– Data- och informationskällor. 
– En beskrivning av resultaten, inbegrip et osäkerhetsfaktorer och särskilt 
respektive områdes storle k eller, om det är relevant, den sammanlagda 
väglängden inom den zon eller tätbebygge lse där koncentrationerna överskrider 
gränsvärdet, koncentrationstaket, målvärdet eller det långsiktiga målet plus 
tillämpliga toleransmarginaler samt varje område där koncentrationerna 
överskrider den övre eller ne dre utvärderingströskeln.  
– Den befolkning som kan exponeras för ni våer som överskrider gränsvärdet. 
C. K VALITETSSÄKRING VID UTVÄRDERING AV LUFTKVALITETEN : DATAVALIDERING  
1. För att säkerställa mätnoggrannheten och överensstämmelsen med de kvalitetsmål 
för mätdata som anges i avsnitt A i denna bilaga skall de behöriga myndigheter och 
organ som utsetts enligt artikel 3 göra följande: 
– Se till att det är möjligt att spåra alla mätningar som görs för att utvärdera 
luftkvaliteten enligt artikel 6 och artikel 9. 
– Se till att de institutioner som driver nätverk eller enskilda stationer har ett 
etablerat system för kvalitetssäkri ng och kvalitetskontroll som omfattar 
regelbundet underhåll av mätutrustningen för att garantera dess noggrannhet. 
 
SV 33   SV – Se till att det fastställs rutiner för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll av 
datainsamling och rapportering och att de institutioner som ut setts att utföra 
dessa uppgifter aktivt medverkar i gemenskapsomfattande kvalitetssäkringsprogram. 
– Se till att de nationella laboratorier som de utsett och som deltar i 
gemenskapsomfattande interkalibreri ngar avseende de föroreningar som 
regleras i detta direktiv , är ackrediterade enligt EN/ISO 17025 för de metoder 
som används i dessa interkalibreringar el ler har ansökt om ackreditering. Dessa 
laboratorier skall i den egna medlemsst aten medverka i samordningen av de 
gemenskapsomfattande kvalitetssäkr ingsprogram som kommissionen 
organiserar och skall också, på nationell nivå, samordna arbetet med att ta fram 
referensmetoder och styrka överensstämmelsen hos andra metoder än referensmetoder. 
2. Alla data som överlämnas skall betraktas som giltiga. 
 
SV 34   SV BILAGA II  
FASTSTÄLLANDE AV KRAV FÖR UT VÄRDERING AV KONCENTRATIONER 
AV SVAVELDIOXID, KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXIDER, 
PARTIKLAR (PM 10 och PM 2,5), BLY, KOLOXID OCH BENSE N I LUFTEN INOM EN 
ZON ELLER TÄTBEBYGGELSE 
A. Ö VRE OCH NEDRE UTVÄRDERINGSTRÖSKLAR  
Följande övre och nedr e utvärderingströskl ar skall tillämpas: 
a) Svaveldioxid 
 Hälsoskydd  Skydd av växtligheten  
Övre utvärderingströskel  60 % av dygnsgränsvärdet (75 g/m3, 
får inte överskridas mer än 3 gånger 
per kalenderår)  60 % av gränsvärdet för vinterperioden 
(12 µg/m3) 
Nedre utvärderingströskel  40 % av dygnsgränsvärdet (50 g/m3, 
får inte överskridas mer än 3 gånger 
per kalenderår)  40 % av gränsvärdet för vinterperioden 
(8 µg/m3) 
b) Kvävedioxid och kväveoxider 
 Timgränsvärde för skydd 
av människors hälsa (NO 2)Årsgränsvärde för skydd 
av människors hälsa 
(NO 2) Årsgränsvärde för skydd av 
växtligheten (NO x) 
Övre utvärde-
ringströskel  70 % av gränsvärdet (140 µg/m
3, får inte 
överskridas mer än 
18 gånger per kalenderår)  80 % av gränsvärdet (32 µg/m
3) 80 % av gränsvärdet 
(24 µg/m3) 
Nedre utvärde-ringströskel
 50 % av gränsvärdet (100 g/m
3, får inte 
överskridas mer än 
18 gånger per kalenderår)  65 % av gränsvärdet
(26 µg/m3) 65 % av gränsvärdet 
(19,5 µg/m3) 
c) Partiklar (PM 10 /PM 2,5) 
 Dygnsmedelvärde  Årsmedelvärde
PM 10 Årsmedelvärde
PM 2,5 
Övre utvärderingströskel  30 µg/m3, får inte överskridas mer än 
7 gånger per kalenderår  14 µg/m3 10 µg/m3 
Nedre utvärderingströskel  20 µg/m3, får inte överskridas mer än 
7 gånger per kalenderår  10 µg/m3 7 µg/m3 
 
SV 35   SV d) Bly 
 
Årsmedelvärde  
Övre utvärderingströskel  70 % av gränsvärdet (0,35 µg/m3) 
Nedre utvärderingströskel  50 % av gränsvärdet (0,25 µg/m3) 
e) Bensen 
 
Årsmedelvärde  
Övre utvärderingströskel  70 % av gränsvärdet (3,5 µg/m3) 
Nedre utvärderingströskel  40 % av gränsvärdet (2 µg/m3) 
f) Koloxid 
 8-timmarsmedelvärde  
Övre utvärderingströskel  70 % av gränsvärdet (7 mg/m3) 
Nedre utvärderingströskel  50 % av gränsvärdet (5 mg/m3) 
B. ÖVERSKRIDANDEN AV DE ÖVRE OCH NEDRE UTVÄRDERINGSTRÖSKLARNA  
Överskridanden av de övre och nedre utvärderi ngströsklarna skall fastställas på grundval av 
koncentrationerna under de fem föregående åre n, om tillräckliga data finns tillgängliga. En 
utvärderingströskel skall anse s ha överskridits om den har överskridits und er minst tre 
separata år av dessa fem föregående år. 
Om det inte finns data för alla fem åren får medlemsstaterna, för att fastställa om de övre och 
nedre utvärderingströsklarna har överskrid its, kombinera resultat från kortvariga 
mätkampanjer, som genomförts vid de tidpunkter och på de platser där nivåerna kan antas 
vara högst, med resultat från utsläpps inventeringar och modellberäkningar. 
 
SV 36   SV BILAGA III  
PLACERING AV PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR MÄTNING AV 
SVAVELDIOXID, KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXIDER, 
PARTIKLAR (PM 10 och PM 2,5), BLY, KOLOXID OC H BENSEN I LUFTEN 
Följande avser fasta mätningar: 
A. H UR MÄTPLATSEN SKALL VÄLJAS  
a) Skydd av människors hälsa 
1. Provtagningspunkter med inriktning på s kyddet för människors hälsa skall väljas så 
att de ger 
– data om de områden inom en zon eller tätbebyggelse där befolkningen 
sannolikt direkt eller indirekt exponera s för de högsta koncentrationerna under 
en period som är betydande i förhållande  till den period som gränsvärdena eller 
koncentrationstaken avser, 
– sådana data om nivåer i andra områden inom en zon eller tätbebyggelse som är 
representativa för den exponering som befo lkningen i allmänhet är utsatt för. 
2. Provtagningspunkterna bör gene rellt sett förläggas så att mätningar inom mycket små 
mikromiljöer i deras omedelbara närhet undviks. I möjligaste mån bör en provtagningspunkt väljas så att den pr ovtagna luften är representativ för 
luftkvaliteten i ett omgivande område på minst 200 m
2 i trafikmiljöer och minst 
250 m × 250 m i industrimiljöer. 
3. Urbana bakgrundsplatser skall väljas så att deras föroreningsnivå påverkas av det 
samlade bidraget från alla källor som ligger på lovartssidan i förhållande till 
stationen. Föroreningsnivån skall inte domineras av enda källa, såvida denna 
situation inte är typisk för ett större  stadsområde. Provtagningspunkterna bör 
generellt sett vara representativa för ett område på flera kvadratkilometer. 
4. Om syftet är att utvärdera bakgrundsnivåer , får provtagningsplatsen inte påverkas av 
tätbebyggelse eller industrian läggningar i närhete n, dvs. avståndet bör vara minst ett 
par kilometer. 
5. För utvärdering av bidragen från industrikällor skall åtminstone en 
provtagningspunkt installeras i närmaste bos tadsområde i vindriktning från källan. 
Där bakgrundskoncentrationen är okänd sk all ytterligare en provtagningspunkt 
placeras i den förhärsk ande vindriktningen. 
6. Provtagningspunkterna skall om möjligt oc kså vara representativa för liknande 
platser som inte ligger i provtagni ngsplatsernas omedelbara närhet. 
7. Behovet av att placera provtagningspunkter  på öar skall beaktas om detta är 
nödvändigt för att skydda människors hälsa. 
 
SV 37   SV b) Skydd av växtligheten 
Provtagningspunkter med inriktning på skyddet av växtligheten skall väljas så att de 
ligger mer än 20 km från tätbebyggelse eller mer än 5 km från andra bebyggda 
områden, industrianläggningar eller motorvägar. Detta innebär att en provtagningspunkt skall väljas så att den provtagna luften är representativ för luftkvaliteten i ett omgivande område på minst 1 000 km
2. Medlemsstaterna får med 
hänsyn till de geografiska förhållandena be sluta att en provtagningspunkt skall ligga 
närmare eller vara representativ fö r luftkvaliteten i ett mindre område. 
Hänsyn skall tas till behovet att bedöma luftkvaliteten på öar. 
B. H UR PROVTAGNINGSUTRUSTNINGEN SKALL PLACERAS  
Följande krav skall uppfyllas om det är praktiskt möjligt: 
– Flödet runt intagssonden bör  vara fritt (i en båge på minst 270°) utan några 
hinder som påverkar luftflödet i närheten  av provtagningsutrustningen (normalt 
sett på flera meters avstånd från byggna der, balkonger, träd och andra hinder, 
och på ett avstånd som är minst två gånge r den höjd som hindret sticker ut över 
sonden och minst 0,5 m från närmaste  byggnad om provtagningspunkterna 
skall vara representativa för luftkva liteten vid den inre förgårdslinjen). 
– I allmänhet skall intaget till provta gningsutrustningen vara placerat mellan 
1,5 m (andningszonen) och 4 m över markni vån. Högre lägen (upp till 8 m) kan 
vara nödvändiga under vissa omständigheter. En högre placering kan även vara lämplig om stationen skall repr esentera ett större område. 
– Intagssonden skall inte place ras alltför nära en förore ningskälla för att undvika 
direkt intag av föroreningar so m inte har blandats med luften. 
– Provtagningsutrustningens lu ftutsläpp skall placeras så att återcirkulation av 
frånluft till intagssonden undviks. 
– Placering av provtagningsutrustning för mätning i trafikmiljöer: 
a) För alla föroreningar gäller att pr ovtagningspunkterna skall ligga minst 
25 m från kanten av större vägkorsningar och minst 4 m från mitten av det närmaste körfältet. 
b) Vid mätning av kvävedioxid och kol oxid skall intaget placeras inom 5 m 
från trottoarkanten. 
c) Vid mätning av partiklar, bly och bensen skall intaget placeras så att 
mätningen är representativ för luftkvaliteten nära förgårdslinjen, men högst 10 m från trottoarkanten. 
Följande faktorer kan också beaktas: – Störande källor. 
 
SV 38   SV – Säkerhet. 
– Tillgänglighet. 
– Tillgång till elektricitet och telekommunikationer. 
– Hur synlig platsen är i förhållande till omgivningen. 
– Allmänhetens och den ansvariga personalens säkerhet. 
– Önskvärdheten att samordna de olika föroreningarnas provtagningsplatser. 
– Planeringskrav. 
C. D OKUMENTATION OCH ÖVERSYN  
Förfarandet vid val av plats skall dokument eras utförligt på kl assificeringsstadiet 
med hjälp av fotografier av omgivningarn a med angivelse av kompassriktningen och 
en detaljerad karta. Platse rna skall regelbundet ses över och dokumenteras varje gång 
för att säkerställa att urvalskriterier na förblir välgrundade över tiden. 
 
SV 39   SV BILAGA IV  
MÄTNINGAR PÅ BAKGRUNDSPLATSER OBEROENDE AV KONCENTRATIONEN 
A. M ÅL 
Det främsta syftet med sådana mätninga r är att ge tillräcklig information om 
bakgrundsnivåerna. Denna information är viktig  för att man skall kunna bedöma förhöjda 
nivåer i mer förorenade områden (till exempe l urbana bakgrundsplatse r samt industri- och 
trafikmiljöer), utvärder a det möjliga bidraget från långväga transport av luftföroreningar och 
få underlag för analysen av olika källors bidr ag. Den är också viktig för att man skall få 
kunskaper om föroreningar såsom partiklar. Bakgrundsinformationen möjliggör dessutom en 
ökad användning av beräkningsm odeller även i stadsområden. 
B. Ä MNEN  
För att det skall vara möjligt att bestämma partiklarnas kemiska sammansättning skall 
mätningar av PM 2,5 som ett minimum omfatta masskoncentr ationen och relevanta föreningar. 
Mätningarna skall åtminstone omfatta följande: 
SO 42- Na+ NH 4+ Ca2+ elementärt kol 
NO 3- K+ Cl- Mg2+ organiskt kol 
C. P LACERING  
Mätningarna skall i synnerhet utföras på ba kgrundsplatser på lands bygden i enlighet med 
del A, B och C i bilaga III. 
 
SV 40   SV BILAGA V  
KRITERIER FÖR FASTSTÄLLAND E AV DET MINSTA ANTALET 
PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR FASTA MÄTNINGAR AV SVAVELDIOXID, 
KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXIDER , PARTIKLAR (PM 10, PM 2,5), BLY, 
KOLOXID OCH BENSEN I LUFTEN 
A. M INSTA ANTAL PROVTAGNINGSPUNKTE R FÖR FASTA MÄTNINGAR FÖR ATT 
UTVÄRDERA EFTERLEVNADEN AV GRÄNSVÄRDEN ELLER KONCENTRATIONSTAK FÖR SKYDD AV MÄNNISKORS HÄLSA OCH TRÖSKELVÄRDEN FÖR LARM I ZONER OCH TÄTBEBYGGELSE DÄR FASTA MÄTNINGAR ÄR DEN ENDA INFORMATIONSKÄLLAN
 
a) Diffusa källor 
Tätbebyggelsens eller zonens 
befolkning 
(tusental) Om koncentrationerna överskrider 
den övre utvärderingströskeln(1) Om de högsta koncentrationerna 
ligger mellan övre och nedre 
utvärderingströsklarna  
0–249 1 1 
250–499 2 1 
500–749 2 1 
750–999 3 1 
1 000–1 499 4 2 
1 500–1 999 5 2 
2 000–2 749 6 3 
2 750–3 749 7 3 
3 750–4 749 8 4 
4 750–5 999 9 4 
≥ 6 000 10 5 
(1) För kvävedioxid , partiklar, koloxid och bensen skall minst en urban bakgrundsstation och en station i 
trafikmiljö ingå, förutsatt att detta inte ökar antalet provtagningspunkter. Skillnaden mellan det totala 
antalet urbana bakgrundsstationer och det totala antalet stationer i trafikmiljö i en medlemsstat får inte 
vara större än en faktor 2. 
b) Punktkällor 
För att utvärdera föroreningar i närheten av pun ktkällor skall antalet provtagningspunkter för 
kontinuerliga mätningar beräknas med beaktande  av emissionstäthet, luftföroreningarnas 
sannolika spridningsmönster och befo lkningens potentiella exponering. 
 
SV 41   SV B. M INSTA ANTAL PROVTAGNINGSPUNKTE R FÖR FASTA MÄTNINGAR FÖR ATT 
UTVÄRDERA UPPNÅENDET AV EXPONERINGSMINSKNINGSMÅLET FÖR PM 2,5 FÖR ATT 
SKYDDA MÄNNISKORS HÄLSA   
I tätbebyggelse och andra bebyggda områden med mer än 100 000 invånare skall det 
finnas minst en provtagningspunkt per miljon invånare för dessa mätningar. Dessa 
provtagningspunkter får sa mmanfalla med provtagnings punkterna i avsnitt A. 
C. M INSTA ANTAL PROVTAGNINGSPUNKTE R FÖR FASTA MÄTNINGAR FÖR ATT 
UTVÄRDERA EFTERLEVNADEN AV KRITISKA NIVÅER FÖR SKYDD FÖR AV VÄXTLIGHETEN I ANDRA ZONER ÄN TÄTBEBYGGELSE
 
Om de högsta koncentrationerna 
överskrider den övre utvärderingströskeln  Om de högsta koncentrationerna ligger mellan 
övre och nedre utvärderingströsklarna  
1 station per 20 000 km2 1 station per 40 000 km2 
I ö-zoner bör antalet provtagningspunkter bestämmas med hänsyn till det troliga 
spridningsmönstret för luftföroreningar och ekosystemets eller växtlighetens 
potentiella exponering. 
 
SV 42   SV BILAGA VI  
REFERENSMETODER FÖR UTVÄRDE RING AV KONCENTRATIONER AV 
SVAVELDIOXID, KVÄVEDIOXID OCH KVÄVEOXIDER, 
PARTIKLAR (PM 10 OCH PM 2,5), BLY, KOLOXID, BENSEN OCH OZON 
A. R EFERENSMÄTMETODER  
1. Referensmetod för mätning av svaveldioxid 
Referensmetoden för mätning av svavel dioxid är den metod som beskrivs i 
EN 14212:2005 ”Ambient air quality – Standard method for the measurement of sulphur dioxide by ultraviolet fluorescence”. 
2. Referensmetod för mätning av kvävedioxid och kväveoxider 
Referensmetoden för mätning av kvävedi oxid och kväveoxider är den metod som 
beskrivs i EN 14211:2005 ”Ambient air quality – Standard method for the 
measurement of the concentration of n itrogen dioxide and nitrogen monoxide by 
chemiluminescence”. 
3. Referensmetod för provtagning och mätning av bly 
Referensmetoden för provtagning av bly är den metod som beskrivs i avsnitt A.4 i 
denna bilaga. Referensmetoden för mätni ng av bly är den metod som beskrivs i 
EN 14902:2005 ”Reference method for determ ination of Pb/Cd/As/Ni in ambient 
air”. 
4. Referensmetod för provtagning och mätning av PM
10 
Referensmetoden för provtagning och mätning av PM 10 är den metod som beskrivs i 
EN 12341:1999 ”Air Quality – Determination of the PM 10 fraction of suspended 
particulate matter – Reference method a nd field test procedure to demonstrate 
reference equivalence of  measurement methods”. 
5. Referensmetod för provtagning och mätning av PM 10 
Referensmetoden för provtagning och mätning av PM 2,5 är den metod som beskrivs i 
EN 14907:2005 ”Standard gravimetric measur ement method for the determination of 
the PM 2,5 mass fraction of suspended par ticulate matter in Ambient air”. 
6. Referensmetod för provtagning och mätning av bensen 
Referensmetoden för mätning av bensen är den metod som beskrivs  i del 1, 2 och 3 
av EN 14662:2005 ”Ambient air quality – Reference method for measurement of 
benzene concentrations”. 
 
SV 43   SV 7. Referensmetod för mätning av koloxid 
Referensmetoden för mätning av koloxid är den metod som beskrivs i EN 14626:2005 
”Ambient air quality – Standard method for the measurement of the concentration of 
carbon monoxide by nondispersive  infrared spectroscopy”. 
8. Referensmetod för mätning av ozon 
Referensmetoden för mätning av ozon är  den metod som beskrivs i EN 14625:2005 
”Ambient air quality – Standard method for the measurement of the concentration of 
ozone by ultraviolet photometry”. 
B. S TYRKANDE AV LIKVÄRDIGHET  
1. Medlemsstaterna får använda vilken annan metod som helst om de kan visa att den 
ger likvärdiga resultat som de metoder som avses i avsn itt A eller, i fråga om 
partiklar, vilken annan met od som helst om de kan visa att den uppvisar ett stabilt 
samband i förhållande till referensmetoden. I så fall skall resultaten från denna metod 
korrigeras för att ge resultat som är likvärd iga med dem som skulle  ha erhållits med 
referensmetoden. 
2. Kommissionen får kräva att medlemsstater na utarbetar och överlämnar en rapport 
om styrkande av likvärdigheten i enlighet med punkt 1. 
3. När kommissionen avgör om den rapport so m avses i punkt 2 är godtagbar skall den 
hänvisa till sina riktlinjer om styrkande av likvärdighet (ännu inte offentliggjorda). I 
de fall där medlemsstaterna använt tillfälli ga faktorer för att göra en uppskattning av 
likvärdigheten skall dessa bekräftas elle r ändras med hänvisning till kommissionens 
riktlinjer. 
4. För att underlätta jämförelser av data sk all medlemsstaterna vid behov se till att 
sådana ändringar får retroaktiv verkan så att även tidigare mätdata korrigeras. 
C. S TANDARDISERING  
För gasformiga föroreningar skall volymen standardiseras vid en temperatur på 
293 K och ett atmosfärstryck på 101,3 kPa. För partiklar och ämnen som skall analyseras i partikelform (t.ex. bl y) skall provtagningsvolymen avse 
omgivningsförhållanden vid provtagningen. 
 
SV 44   SV BILAGA VII  
MÅLVÄRDEN OCH LÅNGSIKTIGA MÅL 
A. M ÅLVÄRDEN FÖR OZON OCH LÅNGSIKTIGA MÅL  
1. Definitioner och kriterier 
a) Definitioner AOT40 (uttryckt i µg/m³·h) beräknas genom att man summerar skillnaden mellan 
timkoncentrationer över 80 µg/m³ (= 40 ppb) och 80 µg/m³ varvid man använder de värden som uppmätts mellan kl. 8.00 och 20.00 medeleuropeisk tid varje dag
1. 
b) Kriterier 
Följande kriterier skall tillämpas för kontroll av  giltighet vid sammanställning av data och 
beräkning av statistiska parametrar: 
Parameter  Erforderlig andel giltiga data  
Timvärden  75 % (dvs. 45 minuter)  
8-timmarsvärden  75 % av värdena (dvs. 6 timmar )
Det högsta glidande 
8-timmarsmedelvärdet under ett dygn 75 % av de glidande 8-timmarsmedelvärdena (dvs. 18 st. 8-timmars-
medelvärden per dag)
 
AOT40  90 % av timvärdena under den tidsperiod som använts vid beräkning av AOT40-värdet 
(a) 
Årsmedelvärde  90 % av timvärdena under sommaren (april–september) och 75 % under vintern (januari–mars och oktober–december), separat
 
Antal överskridanden och maximivärden per månad
 90 % av dygnets högsta 8-timmarsmedelvärden (27 tillgängliga dygnsvärden per månad) 
90 % av timvärdena mellan kl. 8.00 och 20:00 medeleuropeisk tid
 
Antal överskridanden och 
maximivärden per år  Fem av de sex sommarmånaderna (april till september)  
(a) Om inte alla mätdata är tillgängliga skall följan de faktor användas för att beräkna AOT40-värdena: 
AOT40 uppskattat = AOT40 uppmätt x totalt antal möjliga timmar* 
antalet uppmätta timvärden  
* Antal timmar under den tidsperiod som använts för att beräkna AOT40 (dvs. kl. 8.00 till 20.00 
medeleuropeisk tid från 1 maj till 31 juli varje år för skydd av växtligheten och från 1 april till 
30 september varje år för skydd av skogar). 
                                                 
1 Eller lämplig tid i de yttersta randområdena. 
 
SV 45   SV  
2. Målvärden 
Syfte  Period 
(medelvärde 
under)  Målvärde  Datum då 
målvärdet skall 
ha klarats  
Skydd av människors hälsa  Det högsta 
8-timmars-medelvärdet 
under ett dygn
 120 µg/m3, får inte överskridas under 
mer än 25 dagar per kalenderår (treårsmedelvärde) 
(b) 2010 
Skydd av växtligheten  Maj–juli  AOT40 (beräknat från timvärden) 18 000 µg/m
3·h (medelvärde under 
fem år) (b) 2010 
(a) Det högsta 8-timmarsmedelvärdet för koncentrationen under ett dygn skall beräknas som ett glidande 
8-timmarsmedelvärde uträknat från timmedelvärde och uppdaterat varje timme. Varje 8-timmarsmedelvärde som beräknas på detta sätt hör till den dag då medelvärdet slutar, dvs. det första 
medelvärdet för en dag är värdet från kl. 17.00 föregående dag till kl. 01.00 den aktuella dagen och det 
sista medelvärdet för dagen är det som sträcker sig från kl. 16.00 till kl. 24.00. 
(b) Om medelvärdena för 3 eller 5 år inte kan fastst ällas utifrån en fullständig och löpande uppsättning 
årsdata skall de årliga minimidata som krävs för kontroll av överensstämmelse med målvärdena vara 
följande: 
– För målvärdet för skydd av människors hälsa: giltiga data för 1 år. 
– För målvärdet för skydd av växtligheten: giltiga data för 3 år.  
3. Långsiktiga mål 
Syfte Period (medelvärde 
under)  Långsiktiga mål  Datum då det 
långsiktiga 
målet skall ha 
klarats  
Skydd av människors hälsa  Dygnets högsta 8-timmars-
medelvärde under ett kalenderår
 120 µg/m3 - 
Skydd av växtligheten  Maj–juli  AOT40  
(beräknat från timvärden) 
6 000 µg/m3·h - 
 
SV 46   SV BILAGA VIII  
KRITERIER FÖR KLASSIFICERING OCH PLACERING AV 
PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR UTVÄRDERING AV 
OZONKONCENTRATIONER 
Följande avser fasta mätningar: 
A. H UR MÄTPLATSEN SKALL VÄLJAS  
Typ av 
station  Mätningarnas syfte  Mätningarnas 
representativitet (a)Kriterier för val av mätplats  
Tätort  Skydd av människors hälsa: 
Att utvärdera tätorts-
befolkningens exponering för ozon, dvs. i områden 
där befolkningstätheten och 
ozonkoncentrationerna är relativt höga och 
representativa för den 
exponering allmänheten utsätts för.
 Några km2 På tillräckligt avstånd från påverkan från lokala utsläpp som trafik, bensinstationer osv. 
Platser med god luftcirkulation där blandade 
nivåer kan uppmätas. Platser som bostads- och affärsområden i städer, parker (på tillräckligt 
avstånd från träd), större gator eller torg med 
mycket gles eller ingen trafik, öppna områden av den typ som brukar förekomma vid skolor, 
idrottsanläggningar eller fritidsområden.
 
Förort  Skydd av människors hälsa och växtligheten: 
Att utvärdera 
befolkningens och 
växtlighetens exponering i tätbebyggelsens utkanter, 
där de högsta ozonnivåer 
som befolkning och växtlighet kan komma att 
exponeras för förekommer.
 Några tiotals km2 På ett visst avstånd från det område där de största utsläppen uppträder, på läsidan med beaktande av 
de vanligaste vindarna under perioder som gynnar 
ozonbildning. 
I områden där befolkningen, känsliga grödor eller naturliga ekosystem som befinner sig i utkanten 
av en tätbebyggelse utsätts för höga ozonnivåer. 
Där så är lämpligt skall några provtagningsstationer även placeras på 
lovartssidan i förhållande till det område där de 
största utsläppen uppträder för att bedöma regionala bakgrundsnivåer av ozon.
 
Landsbygd  Skydd av människors hälsa och växtligheten: Att utvärdera 
befolkningens, grödors och 
naturliga ekosystems exponering för 
ozonkoncentrationer på 
subregional nivå.
 Subregionala nivåer (några km
2) Provtagningsstationer kan placeras i mindre bostadsområden eller områden med naturliga ekosystem, skogar eller grödor. 
De skall vara representativa för ozon-
koncentrationerna och ligga på tillräckligt avstånd från direkta lokala utsläppskällor som 
industrianläggningar och vägar. 
I öppna områden, men inte på högre bergstoppar.
Bakgrunds-
nivå lands-
bygd Skydd av växtligheten och 
människors hälsa: 
Att utvärdera grödors och 
naturliga ekosystems 
exponering för ozon-
koncentrationer på regional nivå samt befolkningens 
exponering.
 Regionala/nationella/
kontinentala nivåer 
(1 000–10 000 km2) Provtagningsstation i områden med låg 
befolkningstäthet, t.ex. områden med naturliga 
ekosystem, skogar, områden som ligger på 
tillräckligt avstånd från tätbebyggelse och 
industriområden och områden som ligger 
tillräckligt långt från lokala utsläppskällor. Undvik placeringar där lokalt förstärkta marknära 
inversionsförhållanden kan uppstå, samt även 
högre bergstoppar. Kustnära placeringar på platser med påtagliga 
dagliga vindcykler av lokal karaktär 
rekommenderas inte.
 
(a) Provtagningspunkterna bör också, där så är möjligt, va ra representativa för liknande platser som inte ligger i 
provtagningsplatsernas omedelbara närhet. 
 
SV 47   SV För stationer på landsbygden och bakgrundsstationer på lands bygden skall placeringen vid 
behov samordnas med övervakningskraven i ko mmissionens förordning (EG) nr 1091/94 av 
den 29 april 1993 om vissa tillämpningsföreskri fter för rådets förordning (EEG) nr 3528/86 
om skydd av skogarna i gemenskapen mot luftföroreningar1. 
B. H UR PROVTAGNINGSUTRUSTNINGEN SKALL PLACERAS  
Om det är praktiskt möjligt skall provtagningsutrustningen placeras på det sätt som anges i 
avsnitt B i bilaga III. Intagssonden skall in te placeras alltför nära  källor som ugnar och 
förbränningsskorstenar, och minst 10 m från närmaste väg, med ökande  avstånd i proportion 
till trafiktätheten. 
C. D OKUMENTATION OCH ÖVERSYN : 
De metoder som beskrivs i avsnitt C i bilaga III skall användas. Det krävs adekvat 
övervakning och tolkning av övervakningsdata  mot bakgrund av de meteorologiska och 
fotokemiska processer som påverkar de ozonkon centrationer som mäts på berörda platser. 
                                                 
1 EGT L 125, 18.5.1994, s. 1. 
 
SV 48   SV BILAGA IX  
KRITERIER FÖR FASTSTÄLL ANDE AV MINSTA ANTAL 
PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR FASTA MÄTNINGAR AV 
OZONKONCENTRATIONER 
A. M INSTA ANTAL PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR FASTA KONTINUERLIGA MÄTNINGAR 
FÖR ATT UTVÄRDERA EFTERLEVNADEN AV MÅLVÄRDEN , LÅNGSIKTIGA MÅL SAMT 
TRÖSKELVÄRDEN FÖR INFORMATION OCH FÖR LARM DÄR SÅDANA MÄTNINGAR ÄR DEN ENDA INFORMATIONSKÄLLAN
 
Befolkning 
(× 1 000)  Tätbebyggelse 
(tätorter och förorter) (a) Övriga zoner 
(förorter och landsbygd) (a)Bakgrundsnivå landsbygd  
< 250  1 
< 500 1 2 
< 1 000 2 2 
< 1 500 3 3 
< 2 000 3 4 
< 2 750 4 5 
< 3 750 5 6 
> 3 750 1 ytterligare station per 
2 milj. invånare  1 ytterligare station per 2 milj. invånare
 1 station/50 000 km2 som genom-
snittlig täthet i samtliga zoner per 
land(b) 
(a) Minst en station i förortsområden, där befolkningen troligen utsätts för den högsta exponeringen. I tätbebyggelse 
skall minst 50 % av stationerna ligga i förortsområden. 
(b) 1 station per 25 000 km2 rekommenderas för komplex terräng. 
B. M INSTA ANTAL PROVTAGNINGSPUNKTER FÖR FASTA MÄTNINGAR I ZONER OCH 
TÄTBEBYGGELSE DÄR DE LÅNGSIKTIGA MÅLEN KLARAS  
Antalet provtagningspunkter för ozon skall, i kombination med andra metoder för 
kompletterande utvärdering, t.ex. bestäm ning av luftkvaliteten med hjälp av 
beräkningsmodeller eller kvävedioxidmätningar på samma plats, vara tillräckligt för att göra 
det möjligt att bedöma ozonföroreningens tendens  och kontrollera överensstämmelsen med de 
långsiktiga målen. Antalet stationer i tätbebyg gelse och andra zoner får minskas till en 
tredjedel av det antal som anges i avsnitt A. Där data från fasta mätstationer är den enda informationskällan skall åtminstone en övervakni ngsstation behållas. Om detta, i zoner där det 
finns kompletterande utvärdering, leder till att någon zon inte längre har någon station skall 
man genom samordning med antalet stationer i grannzonerna se till at t ozonkoncentrationerna 
kan utvärderas med avseende på långsiktiga målen. Det skall finnas 1 station per 100 000 km² 
för mätning av bakgrundskon centrationer på landsbygden. 
 
SV 49   SV BILAGA X  
MÄTNINGAR AV OZONBILDANDE ÄMNEN 
A. S YFTE  
Huvudsyftet med dessa mätningar är att analys era tendenserna i fråga om ozonbildande 
ämnen, kontrollera hur effektiva strategier na för utsläppsminskning är, kontrollera 
utsläppsinventeringars samstämm ighet och bidra till att koppla ut släppskällor till  observerade 
föroreningskoncentrationer. 
Ett ytterligare syfte är att öka kunskapen om  hur ozon uppstår och hur ozonbildande ämnen 
sprids, samt hur fotokemiska modeller kan tillämpas. 
B. Ä MNEN  
Mätning av ozonbildande ämnen skall åt minstone omfatta kväveoxider (NO and NO 2) och 
följande flyktiga organiska föreningar: 
 1- buten iso pren etylbense n
etan trans-2-buten n-hexan m+p-xylen 
eten cis-2-buten i-hexan o-xylen 
etyn (acetylen) 1,3-butadien n- heptan 1,2,4-trimetylbensen 
propan n-pentan n-oktan 1,2,3-trimetylbensen 
propen i-pentan i-oktan 1,3,5-trimetylbensen 
n-butan 1-penten bensen formaldehyd 
i-butan 2-penten toluen Totalkolväte utom metan 
C. P LACERING  
Mätningarna skall främst genomföras i tätort s- och förortsområden vid någon av de 
provtagningspunkter som upprättats i enlighet med kraven i detta direktiv och som anses vara 
lämpliga med tanke på de övervakningsmål som avses i avsnitt A. 
 
SV 50   SV BILAGA XI  
GRÄNSVÄRDEN FÖR SKYDD AV MÄNNISKORS HÄLSA 
Period 
(medelvärde 
under)  Gränsvärde  Toleransmarginal  Datum då 
gränsvärdet 
skall ha 
klarats  
Svaveldioxid  
1 timme  350 µg/m3, får inte överskridas mer 
än 24 ggr per kalenderår  150 µg/ m3 (43 %)   
1 dag 125 µg/m3, får inte överskridas mer 
än 3 ggr per kalenderår  Ingen   
Kvävedioxid  
1 timme  200 µg/m3, får inte överskridas mer 
än 18 ggr per kalenderår  50 % den 19 juli 1999, vilket minskas den 1 januari 2001 och därefter var 
tolfte månad med lika stora årsandelar 
så att 0 % klaras till den 1 januari 2010
 1 januari 2010  
Kalenderår  40 µg/m3 50 % den 19 juli 1999, vilket 
minskas den 1 januari 2001 och 
därefter var tolfte månad med lika stora årsandelar så att 0 % klaras till 
den 1 januari 2010
 1 januari 2010  
Koloxid  
Det högsta 8-timmars-
medelvärdet under ett 
dygn
(1) 10 mg/m3 60 %  
bensen  
Kalenderår  5 µg/m3 5 µg/m3 (100 %) den 
13 december 2000, vilket minskas 
med 1 µg/m3 den 1 januari 2006 och 
därefter var tolfte månad så att 0 % 
klaras till den 1 januari 2010  1 januari 2010  
Bly 
Kalenderår  0,5 µg/m3 100 %  
PM 10 
1 dag 50 µg/m3, får inte överskridas mer 
än 35 ggr per kalenderår  50 %  
Kalenderår  40 µg/m3 20 %  
(1) Det högsta 8-timmarsmedelvärdet för koncentratione n under ett dygn skall beräknas som ett glidande 
8-timmarsmedelvärde uträknat från timmedelvärde och uppdaterat varje timme. Varje 
8-timmarsmedelvärde som beräknas på detta sätt hör till den dag då det slutar, dvs. det första medelvärdet 
för en dag är värdet från kl. 17.00 föregående dag till kl. 01.00 den aktuella dagen och det sista 
medelvärdet för dagen är det som sträcker sig från kl. 16.00 till kl. 24.00. 
 
SV 51   SV BILAGA XII  
TRÖSKELVÄRDEN FÖR INFO RMATION OCH FÖR LARM 
A. T RÖSKELVÄRDEN FÖR LARM – ANDRA FÖRORENINGAR ÄN OZON  
Skall mätas under tre timmar i följd på platse r som är representativa för luftkvaliteten 
inom ett område på minst 100 km2 eller för en hel zon eller tätbebyggelse, beroende 
på vilken som är minst.  
Förorenande ämne  Tröskelvärde för larm  
Svaveldioxid  500 µg/m3 
Kvävedioxid  400 µg/m3 
B. T RÖSKELVÄRDEN FÖR INFORMATION OCH FÖR LARM – OZON  
Typ av tröskelvärde  Period (medelvärde under)  Vikt 
Upplysningar  1 timme  180 µg/m3 
Larm 1 timme (a) 240 µg/m3 
(a) För genomförandet av artikel 18 skall överskridandet av tröskelvärdet mätas eller förutsägas 
under tre timmar i följd. 
 
SV 52   SV BILAGA XIII  
KRITISKA NIVÅER FÖR SKYDD AV VÄXTLIGHETEN 
Period (medelvärde 
under)  Kritisk nivå  Toleransmarginal  Datum då den kritiska 
nivån skall ha klarats  
Svaveldioxid  
Kalenderår och vinter 
(1 oktober till 31 mars)  20 µg/m3 Ingen   
Kväveoxider  
Kalenderår  30 µg/m3 NO x Ingen   
 
SV 53   SV BILAGA XIV  
EXPONERINGSMINSKNINGSMÅL 
OCH KONCENTRATIONSTAK FÖR PM 2,5 
A. I NDIKATOR FÖR GENOMSNITTLIG EXPONERING  
Indikatorn för genomsnittlig exponering (AEI) uttryckt i µg/m3 skall baseras på 
mätningar på urbana bakgrundsplatser i zoner och tätbebyggelse inom medlemsstatens hela territorium. Den skall utvärderas som ett glidande treårsmedelvärde för koncentrationen so m omfattar alla provtagningspunkter som 
upprättats enligt ar tiklarna 6 och 7. AEI för refe rensåret 2010 skall vara 
medelkoncentrationen för åren 2008, 2009 och 2010. På samma sätt skall AEI för 2020 vara det glidande treårsmedelv ärdet för koncentrationen i alla 
provtagningspunkter för åren 2018, 2019 och 2020. 
B. E
XPONERINGSMINSKNINGSMÅL  
Exponeringsminskningsmål 
jämfört med AEI för 2010  Datum då exponeringsminsknings-
målet bör ha uppnåtts  
20 % 2020 
Om indikatorn för genomsnittlig exponering för referensåret är 7µg/m3 eller lägre 
skall exponeringsminskningsmålet vara noll. 
C. K ONCENTRATIONSTAK  
Period 
(medel-
värde 
under)  Koncentrations
tak Toleransmarginal (1) Datum då 
koncentrations-
taket bör klaras  
Kalenderår  25 µg/m3 20 % när detta direktiv träder i kraft, vilket 
minskas den 1 januari följande år och 
därefter var tolfte månad med lika stora årsandelar så att 0 % klaras till 
den 1 januari 2010
 1 januari 2010  
(1) Den maximala toleransmarginalen gäller också i enlighet med artikel 15.4. 
 
SV 54   SV BILAGA XV  
INFORMATION SOM SKALL INGÅ I LOKALA, REGIONALA ELLER 
NATIONELLA PLANER ELLER PROGRAM FÖR FÖRBÄTTRAD 
LUFTKVALITET 
A. I NFORMATION SOM SKALL LÄMNAS ENLIGT ARTIKEL 21 (PLANER ELLER 
PROGRAM ) 
1. Plats där ett övers kridande inträffat 
a) Region. b) Stad (karta). c) Mätstation (karta, geografiska koordinater). 
2. Allmän information 
a) Typ av zon (stads-, industri- eller landsbygdsområde). b) Beräknad förorenad yta (i  km²) och beräknat antal människor som utsatts för 
föroreningen.  
c) Viktiga uppgifter om väderleksförhållandena.  d) Topografiska uppgifter  av betydelse.  
e) Tillräckliga upplysningar om de objek t i den berörda zonen som särskilt bör 
skyddas.  
3. Ansvariga myndigheter 
Namn och adress på de personer som ansv arar för utarbetande t och genomförandet 
av förbättringsplanerna. 
4. Typ av luftföroreningar och utvärdering av dessa 
a) Koncentrationer som uppmätts under tidi gare år (innan förb ättringsåtgärderna 
började genomföras). 
b) Koncentrationer som uppmä tts sedan projektstarten  
c) utvärderingsmetoder.  
5. Föroreningarnas ursprung 
a) Förteckning över de huvudsakliga utsl äppskällor varifrån föroreningarna 
kommer (karta)  
b) total utsläppsmängd från dessa källor (ton/år).  
 
SV 55   SV c) Upplysningar om luftföroreningar som har sitt ursprung i andra regioner.  
6. Analys av situationen 
a) Närmare upplysningar om de faktorer  som orsakat överskridandet (t.ex. 
transport av luftföroreningar, inbegripet gränsöverskridande transport, bildning 
av sekundära föroreningar i atmosfären). 
b) Precisering av åtgärder som kan vidtas för att fö rbättra luftkvaliteten.  
7. Information om åtgärder och projekt för fö rbättrad luftkvalitet som genomförts innan 
direktivet trädde i kraft 
a) Lokala, regionala, nationella och internationella åtgärder. 
b) Konstaterade effekter  av dessa åtgärder.  
8. Information om sådana åtgärder och proj ekt med syfte att minska luftföroreningarna 
som antagits efter detta direktivs ikraftträdande 
a) Förteckning över och beskrivning av a lla åtgärder som anges i projektet. 
b) Tidsplan för genomförandet. c) Bedömning av de planerade förbättri ngarna av luftkvaliteten  och angivelse av 
hur lång tid det beräknas ta att uppnå dessa mål.  
9. Information om åtgärder eller projekt so m planeras eller förutses på lång sikt. 
10. Förteckning över publikationer, dokument , arbeten osv. som kompletterar de 
upplysningar som krävs enligt denna bilaga.  
B. I
NFORMATION SOM SKALL LÄMNAS ENLIGT ARTIKEL 20.1 B  
(PROGRAM FÖR ATT MINSKA LUFTFÖRORENINGARNA ) 
1. All den information som a nges i del A i denna bilaga. 
2. Information om genomförandet av följande direktiv:  
1) Rådets direktiv 70/220/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om åtgärd er mot luftförorening genom utsläpp 
från motorfordon1. 
2) Rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om åt gärder mot utsläpp av gas- och 
partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som 
                                                 
1 EGT L 76, 6.4.1970, s. 1. 
 
SV 56   SV används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer 
med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon2. 
3) Europaparlamentets och rådets dire ktiv 94/63/EG av den 20 december 1994 om 
begränsning av utsläpp av flyktiga or ganiska ämnen (VOC ) vid lagring av 
bensin och vid distribution av bensin  från depåer till bensinstationer3. 
4) Rådets direktiv 96/61/EG av den 24  september 1996 om samordnade åtgärder 
för att förebygga och begränsa föroreningar4. 
5) Europaparlamentets och rådets dire ktiv 97/68/EG av den 16 december 1997 om 
tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftn ing om åtgärder mot utsläpp av gas- 
och partikelformiga föroreningar från fö rbränningsmotorer som skall monteras 
i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg5. 
6) Europaparlamentets och rådets dire ktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om 
kvaliteten på bensin och dieselbrän slen och om ändring av rådets 
direktiv 93/12/EEG6. 
7) Rådets direktiv 1999/13/EG av den 11 mars 1999 om begränsning av utsläpp 
av flyktiga organiska föreningar föro rsakade av användning av organiska 
lösningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar7. 
8) Rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i 
vissa flytande bränslen och om  ändring av direktiv 93/12/EEG8. 
9) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 
om förbränning av avfall9. 
10) Europaparlamentets och rådets di rektiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 
om begränsning av utsläpp till luft en av vissa föroreningar från stora 
förbränningsanläggningar. 
11) Europaparlamentets och rådets di rektiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 
om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar. 
12) Europaparlamentets och rådets dire ktiv 2004/42/EG av den 21 april 2004 om 
begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av 
användning av organiska lösningsmedel i vissa färger och lacker samt produkter för fordonsreparationsla ckering och om ändring av 
direktiv 1999/13/EG
10. 
                                                 
2 EGT L 36, 9.2.1988, s. 33. 
3 EGT L 365, 31.12.1994, s. 24. 
4 EGT L 257, 10.10.1996, s. 22. 
5 EGT L 59, 27.2.1998, s. 1. 
6 EGT L 350, 28.12.1998, s. 58. 
7 EGT L 85, 29.3.1999, s. 1. 
8 EGT L 121, 11.5.1999, s. 13. 
9 EGT L 332, 28.12.2000, s. 91. 
10 EUT L 143, 30.4.2004, s. 87. 
 
SV 57   SV 13) Europaparlamentets och rådets dire ktiv […] om effektiv slutanvändning av 
energi och om energitjänster11. 
14) Europaparlamentets och rådets  direktiv […] om ändring av 
direktiv 1999/32/EG när det gäller  svavelhalten i marina bränslen12. 
3. Information om alla åtgärder för att mi nska luftföroreningar som man övervägt att 
vidta för att uppnå luftkv alitetsmålen, bl.a.: 
I tätbebyggelse eller zoner: a) Minskning av utsläppen fr ån stationära källor genom att förorenande små och 
medelstora stationära förbränningskä llor (även för biomassa) utrustas med 
utsläppsbegränsande anordningar eller byts ut. 
b) Minskning av utsläppen från fordon genom att äldre fordon utrustas med 
utsläppsbegränsande anordningar. Anvä ndning av ekonomiska incitament för 
att påskynda införandet av sådana anordningar bör övervägas. 
c) Myndigheterna skall följa reglerna  i handboken om miljöanpassad offentlig 
upphandling
13 när de köper in vägfordon, bränsl en och förbränningsutrustning, 
inbegripet vid inköp av 
– nya fordon, även sådana med låga utsläpp, 
– renare fordonstransporttjänster, 
– stationära förbränningsk ällor med låga utsläpp, 
– lågutsläppsbränslen för stat ionära och mobila källor. 
d) Åtgärder för att minska utsläppen frå n transporterna genom trafikplanering och 
trafikstyrning (bl.a. trafikbelastni ngsstyrd prissättning,  differentierade 
parkeringsavgifter eller andra ekono miska incitament och införande av 
”lågutsläppszoner”). 
e) Åtgärder för att främja övergången till mindre förorenande transportmedel. 
f) Åtgärder för att se till att lågutsläppsbränslen används i små, medelstora och 
stora stationära källor och i mobila källor. 
På regional eller nationell nivå: g) Åtgärder för att minska luftföro reningarna genom tillståndsgivning enligt 
direktiv 96/61/EG, nationella planer enligt direktiv 2001/80/EG och genom 
användning av ekonomiska styrmede l såsom skatter, avgifter eller 
utsläppshandel. 
                                                
 
11 EUT L […], […], s. […]. 
12 EUT L […], […], s. […]. 
13 SEK(2004) 1050. 
 
SV 58   SV BILAGA XVI  
INFORMATION TILL ALLMÄNHETEN 
1. Medlemsstaterna skall se till att allmänhe ten rutinmässigt får tillgång till aktuell 
information om koncentrationerna av de luftföroreningar som omfattas av detta 
direktiv.  
2. Koncentrationerna i luften skall anges som medelvärden under en lämplig period i 
enlighet med bilaga VII och bilagorna XI–XVI. Informationen skall åtminstone 
omfatta uppgifter om eventuella överskri danden av luftkvalitetsmålen, inbegripet 
gränsvärden, koncentrationstak, målvärden, tr öskelvärden för larm, tröskelvärden för 
information eller långsiktiga mål för den reglerade föroreningen. Den skall även 
omfatta en kort utvärdering med avseende  på luftkvalitetsmålen och relevanta 
uppgifter om hälsoeffekter eller, i förekom mande fall, effekter på växtligheten.  
3. Information om koncentrati onerna av svaveldioxid, kväve dioxid, partiklar, ozon och 
koloxid skall uppdateras minst dagligen, oc h om möjligt varje timme. Information 
om koncentrationerna av bly och bensen, som skall anges som ett medelvärde för 
de senaste 12 månaderna, skall uppdateras minst var tredje månad, och om möjligt varje månad.  
4. Medlemsstaterna skall se till att allmänhe ten i god tid får inform ation om iakttagna 
eller förväntade överskrida nden av tröskelvärdena för larm. Informationen skall 
innehålla åtminstone följande uppgifter: 
a) Uppgifter om iak ttagna överskridanden: 
– Plats eller område där överskridandet inträffat. 
– Vilken typ av tröskelvärde som övers kridits (tröskelvärde för information 
eller för larm). 
– Överskridandets starttid och varaktighet. 
– För ozon skall även uppgifter om de n högsta medelkoncentrationen under 
1 timme och 8 timmar ingå. 
b) Prognos för den eller de komm ande eftermiddagarna/dagarna: 
– Geografiskt område där tröskelvärdet för information eller tröskelvärdet 
för larm förväntas överskridas. 
– Förväntade förändringar av förorening snivåerna (förbättring, stabilisering 
eller försämring) och orsaken till dessa förändringar. 
c) Information om vilka delar av befolkningen som berörs, möjliga hälsoeffekter 
och rekommenderade försiktighetsåtgärder: 
– Information om riskgrupper i befolkningen. 
– Beskrivning av möjliga symptom. 
 
SV 59   SV – Rekommenderade försiktighets åtgärder som den berörda 
befolkningsgruppen bör vidta. 
– Uppgift om var man får tillgång till ytterligare information. 
d) Information om förebyggande åtgärder  för att minska föroreningen eller 
exponering för den: uppgifter om de sektorer som svarar för de största 
utsläppen och rekommenderade åtgärd er för att minska utsläppen.  
e) När överskridanden förväntas skall medlem sstaterna vidta åtgärder för att se till 
att upplysningar om sådana förväntade överskridanden lämnas i största möjliga utsträckning. 
 
SV 60   SV BILAGA XVII  
JÄMFÖRELSETABELL 
Detta direktiv  Direktiv 
96/62/EG  Direktiv 
1999/30/EG  Direktiv 
2000/69/EG  Direktiv 
2002/3/EG  
Artikel 1 Artikel 1 Artikel 1 Artikel 1 Artikel 1 
Artikel 2.1–2.5 Artikel 2.1–2.5 - - - 
Artikel 2.6 och 
2.7 - - - - 
Artikel 2.8 Artikel 2.8 Artikel 2.7 - - 
Artikel 2.9 Artikel 2.6 - - Artikel 2.9 
Artikel 2.10 Artikel 2.7 Artikel 2.6 - Artikel 2.11 
Artikel 2.11 - - - Artikel 2.12 
Artikel 2.12 och 
2.13 - Artikel 2.13 och 
2.14 Artikel 2 a och 
2 b - 
Artikel 2.14 - - - Artikel 2.10 
Artikel 2.15 och 
2.16 Artikel 2.9 och 
2.10 Artikel 2.8 och 
2.9 - Artikel 2.7 och 
2.8 
Artikel 2.17 och 2.18 - Artikel 2.11 och 
2.12 - - 
Artikel 2.19, 
2.20 och 2.21 - - - - 
Artikel 2.22 - Artikel 2.10 - - 
Artikel 2.23 och 
2.24 Artikel 6.5 - - - 
Artikel 2.25 - - - Artikel 2.13 
Artikel 3 utom 
punkt 1 f Artikel 3 - - - 
Artikel 3.1 f - - - - 
Artikel 4 Artikel 2.9 och 
2.10, artikel 6.1 - - - 
 
SV 61   SV Artikel 5 - Artikel 7.1 Artikel 5.1 - 
Artikel 6.1–6.4 Artikel 6.1–6.4 - - - 
Artikel 6.5 - - - - 
Artikel 7 - Artikel 7.2 och 
7.3 med ändringar Artikel 5.2 och 
5.3 med ändringar  
Artikel 8 - Artikel 7.5 Artikel 5.5 - 
Artikel 9 - - - Artikel 9.1 första 
och andra stycket 
Artikel 10 - - - Artikel 9.1–9.3 
med ändringar 
Artikel 11.1 - - - Artikel 9.4 
Artikel 11.2 - - - - 
Artikel 12 Artikel 9 - - - 
Artikel 13.1 - Artiklarna 3.1, 4.1 
och 5.1, artikel 6  Artikel 3.1 och 
artikel 4 - 
Artikel 13.2 - Artiklarna 3.2 och 
4.2 - - 
Artikel 13.3 - Artikel 5.5 - - 
Artikel 14 - Artiklarna 3.1 och 
4.1 med ändringar - - 
Artikel 15 - - - - 
Artikel 16.1 - - - Artiklarna 3.1 och 
4.1 
Artikel 16.2 - - - Artikel 3.2 och 
3.3 
Artikel 16.3 - - - Artikel 4.2 
Artikel 17 - - - Artikel 5 
Artikel 18 Artikel 10 med 
ändringar Artikel 8.3 - Artikel 6 med 
ändringar 
 
SV 62   SV Artikel 19 - Artiklarna 3.4 och 
5.4 med ändringar - - 
Artikel 20 - - - - 
Artikel 21 Artikel 8.1–8.4 
med ändringar - - - 
Artikel 22 Artikel 7.3 med 
ändringar - - Artikel 7 med 
ändringar 
Artikel 23 Artikel 8.5 med 
ändringar - - Artikel 8 med 
ändringar 
Artikel 24 - Artikel 8 med 
ändringar Artikel 7 med 
ändringar Artikel 6 med 
ändringar 
Artikel 25 Artikel 11 med 
ändringar Artikel 5.2 andra 
stycket - Artikel 10 med 
ändringar 
Artikel 26.1 Artikel 12.1 
med ändringar - - - 
Artikel 26.2 Artikel 11 med 
ändringar - - - 
Artikel 26.3 - - - - 
Artikel 26.4 - Bilaga IX med 
ändringar - - 
Artikel 27 Artikel 12.2 - - - 
Artikel 28 - Artikel 11 Artikel 9 Artikel 14 
Artikel 29 - - - - 
Artikel 30 - - - - 
Artikel 31 Artikel 13 Artikel 12 Artikel 10 Artikel 15 
Artikel 32 Artikel 14 Artikel 13 Artikel 11 Artikel 17 
Artikel 33 Artikel 15 Artikel 14 Artikel 12 Artikel 18 
Bilaga I - Bilaga VIII med 
ändringar Bilaga VI Bilaga VII 
Bilaga II - Bilaga V med 
ändringar Bilaga III  
 
SV 63   SV Bilaga III - Bilaga VI Bilaga IV - 
Bilaga IV - - - - 
Bilaga V - Bilaga VII med 
ändringar Bilaga V - 
Bilaga VI - Bilaga IX med 
ändringar Bilaga VII Bilaga VIII 
Bilaga VII - - - Bilaga I, bilaga III 
avsnitt II 
Bilaga VIII - - - Bilaga IV 
Bilaga IX - - - Bilaga V 
Bilaga X - - - Bilaga VI 
Bilaga XI - Bilaga I avsnitt I, 
bilaga II avsnitt I och bilaga III (med ändringar); bilaga IV (oförändrad) Bilagorna I 
och II - 
Bilaga XII - Bilaga I avsnitt II, 
bilaga II avsnitt II - Bilaga II avsnitt I 
Bilaga XIII - Bilaga I avsnitt I, 
bilaga II avsnitt I  - - 
Bilaga XIV - - - - 
Bilaga XV 
avsnitt A Bilaga IV - - - 
Bilaga XV 
avsnitt B - - - - 
Bilaga XVI - Artikel 8 Artikel 7 Artikel 6 med 
ändringar