10. Strukturfonden (budgetgenomförande)
A5-0359/2000
Europaparlamentets resolution om de särskilda rapporterna nr 6/1999, 7/1999, 3/2000 och 7/2000
om strukturfonderna, budgetgenomförande, samt kommissionens svar (C5-0240/2000, C5-0241/
2000, C5-0242/2000, C5-0243/2000 /dash 2000/2129(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Kdash med beaktande av de särskilda rapporterna nr 6/1999, 7/1999, 3/2000 och 7/2000 (C5-0240/
2000 (1), C5-0241/2000 (2), C5-0242/2000 (3), C5-0243/2000(4)),
Kdash med beaktande av rådets förordningar av den 21 juni 1999 om strukturfonderna (5),
Kdash med beaktande av artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget,
Kdash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,
Kdash med beaktande av sin resolution av den 12 april 2000 om additionalitetsprincipen för anslagen till
strukturfonderna (6),
Kdash med beaktande av förslaget till rådets förordning om finansiellt bidrag från gemenskapen till Interna-
tionella fonden för Irland (KOM(1999) 549 Kdash C5-0285/1999 Kdash 1999/0221(CNS), som godkändes avEuropaparlamentet den 17 december 1999 (
7),
Kdash med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandet från utskottet för regional-
politik, transporter och turism (A5-0359/2000), och av följande skäl:
A. Medlemsstaterna är till stor del ansvariga för utnyttjandet av gemenskapens strukturfonder.
Särskild rapport nr 6/1999
1. Parlamentet erinrar om att additionalitetsprincipen innebär att de europeiska medlen inte är avsedda
att finansiera åtgärder, utan att samfinansiera dem, och att de inte skall ersätta offentlig finansiering från denationella myndigheterna,
2. framhåller att additionalitetsprincipen, jämte principerna om partnerskap, koncentration och pro-
gramplanering, utgör grundvalen för strukturfondernas sätt att fungera och att den gör det möjligt fördessa fonder att få ett verkligt genomslag i de stödberättigade regionerna,
3. noterar de konstateranden som revisionsrätten gör och som kommissionen tillstår, beträffande hur
svårt det är att kontrollera denna princip, vilket främst beror på problem av metodologisk karaktär,
4. uppskattar den förenkling som bör bli följden av den nya förordningen om strukturfonderna, särskilt
av artikel 11 i förordning EG (nr) 1260/1999 som rör kontroll av additionaliteten,
5. anser dock att kommissionen och de nationella och regionala myndigheterna bör göra en avgörande
insats i fråga om nationell och regional statistik,
(1) EGT C 68, 9.3.2000, s. 1.
(2) EGT C 68, 9.3.2000, s. 24.
(3) EGT C 100, 7.4.2000.
(4) EGT C 146, 25.5.2000.
(5) Förordningarna (EG) nr 1260/1999, 1261/1999 (ERUF), 1262/1999 (ESF).
(6) ”Texter antagna under sammanträdet”, punkt 1.
(7) EGT C 296, 18.10.2000, s. 380.18.9.2001 SV C 262/65 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
6. uppmanar rådet och kommissionen att utarbeta en klar och objektiv definition av additionalitetsprin-
cipen, vilket skulle göra det möjligt att i förekommande fall tillämpa sanktioner mot medlemsstaterna omde skulle bryta mot denna princip, samt utnyttjas med avseende på de åtgärder för skydd av gemenskapensekonomiska intressen som avses i artikel 280 i EG-fördraget,
7. uppmuntrar starkt kommissionen och medlemsstaterna att inom ramen för partnerskapet utveckla en
bättre samordning, se till att information förmedlas, samt reducera de administrativa formaliteterna,
8. uppmanar kommissionen att inte låta kontrollen av additionalitetsprincipen bli en isolerad företeelse,
utan att inkludera den i en sammanställning som upprättas för varje programplaneringsperiod,
9. betonar hur viktigt det är att både andan och bokstaven i additionalitetsprincipen efterlevs, för att
man skall kunna garantera att strukturfonderna inte används som ett surrogat för nationella offentligautgifter eller liknande utgifter; understryker att medlemsstaterna och de regionala myndigheterna ärskyldiga att ställa korrekta uppgifter till kommissionens förfogande i tid,
10. uppmanar dock kommissionen att införa effektiva kontrollrutiner och tillhandahålla de verktyg som
behövs för en meningsfull analys och jämförelse av uppgifter; anser dessutom att dessa riktlinjer klart skallfastställas i genomförandebestämmelserna för gemenskapsstödramen och det samlade programplanerings-dokumentet i samband med att dessa utarbetas så att principen bättre skall kunna införlivas med program-planeringsramen; uppmanar kommissionen att utarbeta en detaljerad utvärderingsrapport om additionali-teten i den andra treårsrapporten som den snart måste lägga fram,
11. anser att kontroller endast kan blir meningsfulla om resultaten av kommissionens analyser offentlig-
görs och sanktioner (eller andra rättsliga påföljder) påförs i händelse av bristande efterlevnad; erinrar dockom att påföljderna måste grunda sig på tillförlitliga uppgifter och att det måste finnas klara och exaktakriterier för dem,
12. är övertygat om att det behövs mera insyn i hur alla parter tillämpar principen och att de nationella
och regionala myndigheterna också bör få medverka vid utvärderingen av additionaliteten på regional ochlokal nivå, i överensstämmelse med de programplaneringsrutiner som bestämmer hur de offentliga utgif-terna skall fördelas,
13. menar att kontrollen av additionalitetsprincipen för närvarande anses som en fristående uppgift och
att den i stället borde ingå som ett led i förfarandena för övervakning och utvärdering,
Särskild rapport nr 7/1999
14. konstaterar att de finansieringsramar som föreskrivs i Europeiska regionala utvecklingsfonden (peri-
oden 1994−1999) för industriområden (utveckling, helt nya zoner, rehabilitering) är tämligen omfattandeoch att kommissionen inte vet exakt hur medlen används; konstaterar att man med en del av dessa medelkunnat finansiera åtgärder som inkluderar projekt av annan art än omställning av industriområden,
15. uppmanar kommissionen att se till att de uppgifter som läggs fram om detaljerade mål, fysiska
indikatorer och effekter när det gäller företag som skapats eller etablerats och arbetstillfällen som skapatseller bevarats, inte bara avser igångsättningsfasen i programmen för utvecklingen av industriområden, utanprogrammen i sin helhet; uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utveckla analys-och uppfölj-ningsverktyg för genomförandet av programmen, särskilt för bedömning av effekterna när det gällerbekämpningen av arbetslöshet,
16. uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att lämna bättre redovisnings-och finansieringsin-
formation om utnyttjandet av medel från Europeiska regionala utvecklingsfonden; begär att den informa-tion som dokumentationen för stödet innehåller skall registreras i databassystemet Sincom,
17. uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att föra en verklig gemenskapspolitik för omställ-
ning, som omfattar en bedömning av behoven, kriterier för att välja ut projekt och en utvärdering av vadsom genomförts, för att på så sätt möjliggöra en aktiv förvaltning av territoriet; uppmanar medlemsstater-C 262/66 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
na och kommissionen att lägga tonvikten på förutsättningarna för den regionala utvecklingen inom indust-
riområdena; begär att den regionala samordningen mellan de olika aktörerna görs till en central inriktningför denna politik så att man kan undvika konkurrens mellan entreprenörer på regional nivå och följakt-ligen en spridning av stödet; uppmanar dessutom kommissionen att verka för att de nationella och lokalaupphandlingsförfarandena blir enklare och billigare att genomföra,
18. uppmanar kommissionen att på ett verkningsfullt sätt studera de fall där gemenskapsbidragen bör
ersättas av lån och undersöka i vilken grad och hur snabbt kommissionen kan avveckla sin verksamhet närdet gäller industriområden, detta i enlighet med subsidiaritetsprincipen,
Särskild rapport nr 3/2000
19. konstaterar att målen för Europeiska socialfonden och EUGFJ:s utvecklingssektion inte är tillräckligt
klart definierade; konstaterar att ESF:s målgrupper är dåligt definierade; konstaterar slutligen att den förse-
ning som uppstått i genomförandet av EUGFJ:s utvecklingssektion har medfört att mottagare som hadekunnat få etableringsstöd inte längre kan komma ifråga,
20. konstaterar svårigheterna med att mäta genomslaget hos detta stöd hos den berörda befolkningen
och begär att de statistiska uppgifterna måste ta hänsyn till mångfalden bland mottagarna av detta stöd ochmångfalden av stödformer som kan komma i fråga,
21. konstaterar även att det är svårt att utvärdera hur effektiv den gränsöverskridande aspekten i
gemenskapsinitiativet Youthstart är, på grund av bristen på gemenskapsregler för den bidragsberättigadekostnaden för den gränsöverskridande samordningen; påminner om att den gränsöverskridande aspektenär ett huvudsakligt mål i detta gemenskapsinitiativ,
22. beklagar att medlemsstaterna oftast lägger fram handlingsplaner som är mycket vaga men som ändå
accepteras av kommissionen och uppmanar därför medlemsstaterna att lägga fram handlingsplaner sombaseras på objektiva och mätbara kriterier,
23. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder som syftar till större synergieffek-
ter mellan fonderna och mellan de nationella insatserna och göra de resurser som anslås till ESF mermålinriktade; uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att förbättra samordningen mellan de natio-nella och europeiska fonderna så att programmens löptid överensstämmer; uppmanar medlemsstaterna attförbättra den ekonomiska uppföljningen av programmen och av Europeiska socialfondens åtgärder,
24. begär i detta sammanhang även en förenkling av de administrativa förfarandena inom kommis-
sionen och i huvuddelen av medlemsstaterna, så att man undviker försenade godkännanden av program
som därmed inte kan fungera,
Särskild rapport nr 7/2000
25. stödjer verksamheten inom Internationella fonden för Irland och det särskilda stödprogrammet för
fred och försoning, vilken har en nyskapande och positiv effekt för befästandet av fredsprocessen,
26. konstaterar de skillnader som finns mellan de två programmen, där Internationella fonden för Irland
är ett internationellt program och därmed svårare för EU att kontrollera, och där Peace är resultatet av ettgemenskapsinitiativ,
27. konstaterar beträffande Internationella fonden för Irland att kommissionen under perioden
1995−1997 inte genomförde de verifieringar och kontroller på plats som krävdes,
28. ifrågasätter hur effektivt systemet för att finansiera Internationella fonden för Irland varit, eftersom
det inte gjort det möjligt att använda EU:s anslag på effektivast möjliga sätt (utbetalningar till fonden iförskott, utan några uppskattningar av dess omedelbara finansiella behov),
29. noterar kommissionens åtagande att genomföra en ingående revision av Internationella fonden för
Irland för 1998 och för 2000 och begär att bli informerat om utfallet av denna revision,18.9.2001 SV C 262/67 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001
30. erinrar om att parlamentet har godkänt förslaget till rådets förordning om gemenskapens finansiella
bidrag till Internationella fonden för Irland för budgetåren 2000, 2001 och 2002, och insisterar på att EU:sbidrag till Internationella fonden för Irland för de kommande tre åren används för projekt av gränsöver-skridande karaktär eller som gynnar samarbetet mellan olika befolkningsgrupper, att dessa bidrag får ettverkligt kompletterande genomslag i de områden till vilka det riktas, samt att de respekterar additionali-tetsprincipen,
31. betonar Peace-programmets såväl nyskapande som komplicerade karaktär, på grund av de många
skilda basorganisationer som är inblandade,
32. ifrågasätter hur effektivt ett system för finansiering är som begränsas till tre år inom ramen för ett
femårigt program, vilket medför förseningar vid genomförandet av dessa program,
33. undrar också om det finns överlappningar mellan dessa stödprogram och strukturfonderna och
vilka negativa konsekvenser som blir följden därav i fråga om effektivitet och förseningar vid genomföran-det av andra program,
34. uppmanar kommissionen att stärka sina kontroll-och utvärderingsförfaranden för att göra finans-
ieringen effektivare,
35. konstaterar att Internationella fonden för Irland är innovativ till sin karaktär och den främsta
bidragsgivaren till olika projekt,
36. erkänner att fonden under den period som utgjort föremål för granskning varit en banbrytare inom
gemensam programförvaltning och visat prov på nyskapande vid sitt prioriterande av missgynnade om-
råden,
37. anser att utbetalningarna av anslag till IFI bör ske i en takt som motsvarar fondens behov av finans-
iella medel,
38. har förståelse för att IFI arbetat under svåra förhållanden, men begär samtidigt att enhetliga kriterier
skall tillämpas på ett konsekvent sätt vid utvärderingen av projekten och att kommissionen skall övervakahur lämpligt det är att olika EU-projekt får stöd från IFI, samt se till att insynen förbättras i de projekt somi fortsättningen finansieras av IFI,
39. konstaterar att programmet för fred och försoning lyckats med sitt tillvägagångssätt att arbeta ”ner-
ifrån upp” för att skapa en gemensam medverkan av och en dialog mellan olika grupper i samhället,
40. begär att de rön som gjorts vid genomförandet av programmet skall tas med vid utarbetandet av
Peace II-programmet,
41. anser att det behövs en bättre utvärdering av projekten, vilket bör ske med hjälp av uttryckligt
formulerade skriftliga kriterier som också kunde vara till stöd för en bättre efterhandsutvärdering av effek-terna,
42. efterlyser ökad publicitet för åtgärder som antagits enligt programmet för fred och försoning,43. efterlyser åtgärder för att på alla nivåer kunna garantera en effektiv samordning mellan Internatio-
nella Fonden för Irland och Peace II-programmet, inklusive ett livskraftigt och lättbegripligt system för attupptäcka eventuella överträdelser, vilket skall tillämpas på ett konsekvent sätt, samt bättre målinriktningoch utvärdering av de projekt som finansieras,
44. begär att man upprättar tydliga riktlinjer för revision, kostnads-intäktsanalys, hållbarhet och genom-
förbara strategier för utträde som skall tillämpas i båda delarna av detta betänkande,
45. rekommenderar att Peace II-projekt på medellång sikt även skall inriktas på att skapa hållbar syssel-
sättning och livskraftig ekonomisk regenerering,
46. välkomnar det faktum att olika organisationer nu har engagerats för att aktivt främja och offentlig-
göra det arbete som utförs inom ramen för programmet för fred och försoning,
*
**
47. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och revisionsrätten.C 262/68 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Tisdag 16 januari 2001