C 80/66 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Yttrande rån Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Grönbok om tjänster i
allmänhetens intresse”
(KOM(2003) 270 slutlig)
(2004/C 80/20)
Den 22 maj 2003 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Grönbok om tjänster i allmänhetens intresse”.
Facksektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som svarat för kommitténs
beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 november 2003. Föredragande var Bernardo Hernández
Bataller och medföredragande Raymond Hencks.
Vid sin 404:e plenarsession den 10 och 11 december 2003 (sammanträdet den 11 december) antog
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 72 röster för 7 emot och 6nedlagda röster.
1. Inledning
1.1. Vad som avses med ”tjänster i allmänhetens intresse”
varierar inom Europeiska unionen och begreppen är inte
identiska i de germanska, nordiska, latinska och anglosaxiskaländerna. I några medlemsstater saknas själva begreppet all-männa tjänster. Det finns dock ganska likartade idéer och
snarlika förhållanden som avspeglar värderingar som delas av
alla EU-länder. (I t.ex. Nederländerna talar man om ”beheervan diensten”, i Italien om ”gestione di pubblica utilità”, i
Storbritannien om ”public utilities”; i Tyskland om ”Daseins-
vorsorge” och i Frankrike om ”service public”) (
1).
1.2. Begreppet ”tjänster i allmänhetens intresse” och dess
innehåll har definierats i en rad gemenskapsdokument, men
har ännu inte konsoliderats. Definitionen är i huvudsak
gällande än i dag och innebär följande:
— Tjänster i allmänhetens intresse: Tjänster, utförda på
affärsmässiga eller icke-affärsmässiga grunder, som of-fentliga myndigheter anser ligger i allmänhetens intresse,
och som därför omfattas av särskilda förpliktelser.
— Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse: Dessa tjänster är
sådana som utförs på affärsmässiga grunder men som
bedöms ligga i allmänhetens intresse enligt särskildakriterier (
2), och som därför omfattas av särskilda förplik-
telser från medlemsstaternas sida. Det gäller särskilt
samhällsomfattande tjänster som rör telekommunikatio-ner, energi och post.
(1) EGT C 368, 20.12.1999, punkt 1.1.
(2) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 1.1.1.2.1. Kommissionen har i sina meddelanden från 1996 (3)
och 2000 (4) om tjänster i allmänhetens intresse i Europa
framhävt betydelsen av dessa tjänster och att de ligger tillgrund för den europeiska samhällsmodellen. Det säger någotom denna modells breda förankring att EU vid WTO-förhand-
lingarna i Cancún (10–15 september 2003) uteslöt utbildning,
hälso- och sjukvård och kultur just för att slå vakt omallmänintresset.
1.2.2. I dessa meddelanden tar kommissionen upp huvud-
sakligen fyra mål:
— Att garantera att tjänster av allmänt ekonomiskt intresse
fungerar effektivt.
— Att säkerställa att beteckningen tjänster av allmänt ekono-
miskt intresse används korrekt.
— Att säkerställa att det inte inträffar störningar på konkur-
rensutsatta marknader som inte utför offentliga tjänster.
— Att garantera att alla medborgare har tillgång till grund-
läggande tjänster.
1.3. I gemenskapsrätten anges förfaranden och principer
som måste följas, särskilt principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet, och den reser inga hinderför att införa och utföra tjänster av allmänt ekonomiskt
intresse på ett effektivt sätt. Eftersom rådet inte har antagit
några särskilda bestämmelser har medlemsstaterna långtgåen-de befogenheter att definiera sina tjänster av allmänt ekono-
miskt intresse och deras funktionssätt, däribland vilka offent-
liga stöd som kan komma att behövas.
(3) EGT C 281, 26.9.1996.
(4) EGT C 17, 19.1.2001.
30.3.2004 SV C 80/67 Europeiska unionens officiella tidning
Det finns dock en bristande överensstämmelse i fördragen
mellan hur man i konkurrensrätten som den tillämpas i
praktiken betraktar tjänster av allmänt ekonomiskt intresse
som undantag från artikel 86.2 och följande artiklar, och detpositiva erkännandet av dessa tjänster i artikel 16, som inteutgör en rättslig grund.
Både politiken för statligt stöd och politiken för social och
territoriell sammanhållning utnyttjas för att motverka bristerpå marknaden, även om stödpolitiken är utformad för att
undvika snedvridning av marknaden och den sistnämnda
politiken har som mål att främja och stärka den sociala ochterritoriella sammanhållningen.
I artikel 36 (
1) i stadgan om de grundläggande rättigheterna
erkänns och respekteras tillgång till tjänster av allmänt ekono-miskt intresse för att främja social och territoriell sammanhåll-
ning. Dessutom innebär tillgång till dessa tjänster i regel att en
annan grundläggande rättighet stärks, till exempel fri rörlighetför personer vid transporttjänster eller rätten till integritet och
uppgiftsskydd vid posttjänster.
1.4. Efter en begäran från Europeiska rådet i Nice i decem-
ber 2000 lade kommissionen fram en rapport om tjänster i
allmänhetens intresse till Europeiska rådet i Laeken i decem-
ber 2001 (
2). Kommissionen angav i denna rapport att den
för att öka rättssäkerheten när det gäller ersättning för
tillhandahållande av offentliga tjänster har för avsikt att inrätta
ett gemenskapsramverk för statligt stöd till företag som har tilluppgift att utföra tjänster av allmänt ekonomiskt intresse ochför att göra en utvärdering av deras effektivitet.
1.4.1. Kommissionen har historiskt sett bedömt att den
ersättning som en stat betalar till företag som utför en tjänstav allmänt ekonomiskt intresse inte utgör statligt stöd så länge
ersättningen begränsar sig till att täcka den faktiska kostnad
som uppstår genom förpliktelsen att tillhandahålla dessatjänster.
1.4.2. Förstainstansrätten fann i sina beslut i FFSA-målet (
3)
av den 27 februari 1997 och i målet Radiotelevisão Portuguesaav den 10 maj 2000 (
4) att ersättning för den faktiska
kostnaden för att uppfylla förpliktelsen att tillhandahålla
offentliga tjänster utgör statligt stöd i enlighet med artikel 87.1i fördraget, även om beloppet inte överstiger kostnaden för att
utföra de offentliga tjänsterna.
(1) I artikel 36 i stadgan anges följande: ”Unionen skall för att främja
social och territoriell sammanhållning i unionen erkänna ochrespektera den tillgång till tjänster av allmänt ekonomiskt intressesom föreskrivs i nationell lagstiftning och praxis i enlighet medFördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.”
(
2) KOM(2001) 598 slutlig.
(3) Mål T-106/95; beslutet bekräftades av EG-domstolens dom av
den 25 mars 1998 (mål C-174/97).
(4) Mål T-46/97.1.4.3. I sitt beslut i Ferring-målet (5) av den 22 november
2000 konstaterade EG-domstolen att ersättning som beviljas
av stater och som inte överstiger den kostnad som tillhandahål-
landet av de offentliga tjänsterna för med sig inte utgör enfördel för de företag som uppbär ersättningen. Den utgörsåledes inte ett statligt stöd, men domstolen framhåller dock
att ersättning som överstiger den kostnad som förpliktelsen att
tillhandahålla de offentliga tjänsterna för med sig kan utgöraett statligt stöd, som är förbjudet enligt artikel 86 i fördraget.
1.4.4. EG-domstolen avgav under sin plenarsession sin dom
den 24 juli 2003 (
6), som ändrar rättspraxis (7) och anger att
vissa krav till fullo måste uppfyllas för att utesluta sådana
offentliga subventioner (ersättning/kompensation) från till-
ämpningsområdet i artikel 87.1 i EG-fördraget:
— Det utvalda företaget skall verkligen ha fått i uppdrag att
utföra allmännyttiga tjänster och dessa tjänster skall vara
klart definierade.
— Kriterierna för beräkning av ersättningen skall ha fast-
ställts i förväg på ett objektivt och öppet sätt.
— Ersättningen får inte överskrida det belopp som krävs för
att täcka hela eller delar av kostnaderna för att utföra de
allmännyttiga tjänsterna, med hänsyn till de intäkter somtjänsterna ger och en rimlig vinst.
— Ersättningen skall, i de fall kontrakt tilldelas utan offentlig
upphandling, beräknas utifrån en analys av de kostnader
som ett välskött och för ändamålet välutrustat medelstortföretag skulle ha haft för att fullgöra dessa förpliktelser,
samtidigt som man skall väga in intäkterna och en rimlig
vinst från utförandet av tjänsterna.
(5) Mål C-53/00.
(6) Mål C-280/00 Altmark Trans GMBH. Slutsatser framlagda av
generaladvokat Leger den 19 mars 2002.
(7) Mål C-53, dom av den 22 november 2001. Särskilt kritiska
synpunkter lades fram av generaladvokat Leger i slutsatserna till
mål C-280/00, särskilt i punkterna 58–61, 76–82 och 87–89.
C 80/68 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
2. Grönbok om tjänster i allmänhetens intresse
2.1. Grönboken består av fem huvudavsnitt samt en inled-
ning och praktiska slutsatser. I den första delen redovisas
bakgrunden, i den andra diskuteras omfattningen av gemenska-
pens åtgärder inom området tjänster i allmänhetens intresse, iden tredje redovisas en rad aspekter rörande ett eventuellt
gemensamt begrepp för tjänster av allmänt ekonomiskt intres-
se mot bakgrund av befintlig sektorsspecifik lagstiftning, i denfjärde diskuteras frågor rörande organisationen, finansieringen
och utvärderingen av tjänster i allmänhetens intresse och i den
femte berörs den internationella dimensionen hos tjänster iallmänhetens intresse. Grönboken har även en bilaga där det
närmare redogörs för en rad förpliktelser i samband med
offentliga tjänster vilka föreskrivs i befintlig sektorsspecifiklagstiftning samt de politiska instrument som finns tillgängliga
för att se till att förpliktelserna fullgörs (
1).
2.2. De faktiska förutsättningarna för tjänster i allmänhe-
tens intresse, vilket omfattar tjänster av både allmänt ekono-miskt och icke-ekonomiskt intresse, är komplexa och förän-
dras ständigt. Tjänsterna omfattar många olika typer av
verksamhet av olika omfattning och karaktär. Hur dessatjänster är organiserade varierar beroende på kulturella traditio-
ner, historia och geografiska förutsättningar i de olika med-
lemsstaterna och beroende på särdragen hos den berördaverksamheten, särskilt den tekniska utvecklingen (
2).
2.3. Europeiska unionen respekterar denna mångfald och
de nationella, regionala och lokala myndigheternas roll när det
gäller uppgiften att värna om medborgarnas välfärd ochgarantera de demokratiska valmöjligheterna bland annat i
fråga om tjänsternas kvalitetsnivå. Denna mångfald är förkla-
ringen till att gemenskapens åtgärder har olika omfattning ochatt olika instrument används. EU har också en funktion att
fylla inom ramen för sina exklusiva befogenheter. I EU
aktualiserar dessutom tjänster i allmänhetens intresse en radfrågor och aspekter som är gemensamma för olika tjänster och
olika behöriga myndigheter (
3).
2.4. I den debatt som denna grönbok vill väcka uppkommer
bland annat frågor om
(1) Punkt 13 i grönboken.
(2) Punkt 10 i grönboken.
(3) Punkt 11 i grönboken.— omfattningen av eventuella gemenskapsåtgärder som till
fullo respekterar subsidiaritets-principen i sitt förverkli-
gande av fördraget och tilldelning till gemenskapen av
ytterligare rättsliga befogenheter,
— de principer som skulle kunna ingå i ett eventuellt
ramdirektiv om tjänster i allmänhetens intresse, eller i ettannat allmänt instrument, samt ett sådant instruments
mervärde,
— definitionen av goda styrelseformer inom området orga-
nisation, reglering, finansiering och utvärdering av tjäns-
ter i allmänhetens intresse för att säkra en större konkur-renskraft hos ekonomin samt effektiv och rättvis tillgång
för alla till tjänster av hög kvalitet som tillfredsställer
användarnas behov,
— eventuella åtgärder som skulle kunna vidtas för att öka
rättssäkerheten och skapa en logisk och harmoniskkoppling mellan målet att upprätthålla högkvalitativa
tjänster i allmänhetens intresse och en sträng tillämpning
av konkurrens- och inremarknadsreglerna (
4).
3. Allmänna kommentarer
3.1. Kommittén har redan yttrat sig om de flesta frågor som
kommissionen behandlar i grönboken. Kommittén bedömde i
sina yttranden CES 949/99 och CES 860/2002, särskilt i det
sistnämnda (5), att det är viktigt att
”... kommissionen lägger fram ett förslag till ramdirektiv som
befäster de politiska principerna för ekonomiska tjänster iallmänhetens intresse och ger medlemsstaterna möjlighet att
agera flexibelt på detta område. Av detta rättsliga instrument
bör det framgå att man inom EU fäster stor vikt vid tjänsternai allmänhetens intresse och att rätten till tillgång till dessa
tjänster ingår i EU-medborgarskapet, och man bör med hänsyn
till rättssäkerheten klargöra vissa begrepp i gemenskapsrättenpå detta område, samtidigt som man beaktar subsidiaritetsprin-cipen”
EESK upprepar att det är nödvändigt att anta ovannämnda
ramdirektiv (
6) för att klargöra dels de begrepp som används i
fördraget och sektorsdirektiven, dels villkoren för de olika
enskilda aktörernas intervention och framför allt för dem som
har till uppgift att utföra tjänster i allmänhetens intresse pålokal och regional nivå.
(4) Punkt 12 i grönboken.
(5) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.4.
(6) ”Ramlag” enligt den terminologi som används i utkastet till
konstitution för Europa.
30.3.2004 SV C 80/69 Europeiska unionens officiella tidning
3.1.1. Förutom ett förslag till ramdirektiv som kompletteras
med andra sektorsspecifika direktiv ansåg EESK (1) att det i
”EG-fördragets artikel 3 bör anges att tillhandahållandet av
tjänster av allmänt intresse är en av de åtgärder som gemenska-pen bör utveckla i syfte att uppnå sina målsättningar”. EESKvälkomnar att Europeiska konventets utkast till konstitution
förstärker och kompletterar nuvarande artikel 16 för att skapa
en solid rättslig grund för lagstiftningsarbetet.
3.1.2. EESK har redan påpekat (
2) att kommissionen i till
exempel ett meddelande bör fastställa kriterierna för attorganisationer som tillhandahåller tjänster utan vinstsyfte skall
kunna fortsätta göra det under klara och tydliga villkor.
Det gemensamma målet för dessa kriterier bör under allaomständigheter vara att tjänsterna utförs på ett effektivt sätt.
3.1.3. EESK ser det som viktigt att de offentliga myndighe-
terna tillämpar deltagardemokratins principer och främjar en
kultur präglad av dialog och delaktighet (
3), särskilt i fråga om
organisationer som utför sociala tjänster utan vinstsyfte. Demåste även i fortsättningen kunna utföra dessa tjänster efter-
som de skyddar de mest utsatta i samhället, skapar eller
upprätthåller sociala sammanhållning och främjar solidaritetmellan medborgarna. EESK upprepar därför att sociala tjänstermåste behandlas annorlunda än tjänster som tillhandahålls av
aktörer med andra uppdrag i allmänhetens intresse (
4).
3.1.4. Kraven på subsidiaritet och proportionalitet – eller
frågan om relevans och skala – hänger nära samman och
måste respekteras helt och fullt. Enligt EESK (5) ”bör den
framtida gemenskapsramen innehålla en mekanism som gör
det möjligt att tillämpa subsidiaritetsprincipen utifrån såväl
funktionella som territoriella kriterier”.
EESK understryker att subsidiaritetsprincipen innebär att det
är de nationella, regionala och lokala myndigheterna som skall
definiera, organisera, finansiera och kontrollera tjänster i
allmänhetens intresse.
(1) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.1.2.
(2) ESK:s yttrande om ”Sociala allmännyttiga tjänster utförda av
privata företag utan vinstsyfte” (EGT C 311, 7.11.2001).
(3) Meddelande från kommissionen ”Styrelseformerna i EU: Bättre
lagstiftning”, KOM(2002) 275 slutlig, s. 3.
(4) ESK:s yttrande om ”Sociala allmännyttiga tjänster utförda av
privata företag utan vinstsyfte” (EGT C 311, 7.11.2001),punkt 4.1 d.
(
5) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.3.3.1.5. EESK vill påpeka att tjänster i allmänhetens intresse
främst syftar till att ge alla medborgare, konsumenter och
företag tillgång till offentliga tjänster. Om en tjänst tillhanda-
hålls av ett vinstdrivande offentligägt eller privat företag fåraldrig vare sig jakten på vinst eller konkurrensskäl leda till attvissa medborgare inte får tillgång till den. Tjänsten måste vara
kontinuerlig och tillgänglig för alla på samma villkor, även om
det visar sig att produktionen av den inte är ekonomisktlönsam, till exempel av geografiska eller tekniska orsaker. I
detta fall skall alla undantagsbestämmelser av administrativ,
skattemässig, rättslig och teknisk art som krävs för produktionav tjänsten – även undantag från gemenskapens bestämmelser
om statligt stöd – tillåtas och uppmuntras.
3.2. EESK har redan framfört följande synpunkter om de
principer som skulle kunna ingå i ett eventuellt ramdirektiv
om tjänster i allmänhetens intresse, eller i ett annat allmäntinstrument (
6):
”I egenskap av medborgerliga rättigheter bör tjänster av
allmänt ekonomiskt intresse vägledas av följande principiella
målsättningar:
Likabehandling: Alla medborgare skall ha samma rätt att
utnyttja allmännyttiga tjänster. Begreppet ’likabehandling’ böruppfattas som ett förbud mot alla former av diskriminering på
sociala eller personliga grunder vid tillhandahållandet av
tjänster och inte som krav på likformighet.
Allmän tillgång: Bland de tjänster som erbjuds skall bastjänster-
na tillhandahållas allmänt.
Tillförlitlighet: Tillhandahållandet av allmännyttiga tjänster
skall vara kontinuerligt, regelbundet och oavbrutet. Oregelbun-den verksamhet eller indragning av tjänsterna skall begränsastill de fall som uttryckligen fastställts i de bestämmelser som
reglerar sektorn.
Delaktighet: Brukarna bör ha ett aktivt inflytande över de
allmännyttiga tjänsternas utveckling. Syftet med detta inflytan-
de är att skydda medborgarnas rättigheter att erhålla väl
fungerande tjänster och att uppmuntra samarbete mellantjänsteleverantörerna.
Öppenhet: Tjänsteleverantörerna skall se till att brukarna
får fullständig information om tjänsterna, framför allt om
skyldigheterna att tillhandahålla allmänna tjänster och omtariffer.
(6) EGT C 368, 20.12.1999, punkt 5.3 (hela).
C 80/70 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Tjänsteleverantörerna skall därför upplysa brukarna om de
ekonomiska och tekniska villkoren för tjänsterna och om
förändringar som påverkar tjänsterna genom att publicera de
texter som innehåller bestämmelserna på området.
Förenklade förfaranden: Tjänsteleverantörerna skall i största
möjliga utsträckning förenkla de förfaranden som brukarna
måste använda och ge utförliga instruktioner.
De skall också i största möjliga utsträckning utnyttja enhetliga
formulär och vinnlägga sig om att förenkla anslutnings- och
betalningssystemen i samband med tjänsterna.
Tjänsteleverantörerna skall ovillkorligen införa interna förfa-
randen för att behandla klagomål från brukarna. Dessa förfa-
randen skall vara tydliga, lätta att förstå och tillämpa samt
garantera att tjänsteleverantörerna beaktar klagomål från bru-kare eller konsumentorganisationer och främja brukarnas rättatt framföra sitt klagomål till en tillsynsmyndighet eller i
domstol.
Lönsamhet och effektivitet: Tjänster av allmänt ekonomiskt
intresse skall tillhandahållas på ett effektivt och lönsamt sätt.
Tjänsteleverantörerna skall vidta de åtgärder som krävs för attuppnå dessa mål.
Tjänsternas kvalitet: Tjänsteleverantörerna skall fastställa vilka
faktorer som påverkar tjänsternas kvalitet och utifrån dessafaktorer offentliggöra gällande kvalitets- och kvantitetskrav.
Avsteg från dessa krav får inte göras under några omständighe-
ter. Avvikelser får bara ske om det gagnar brukarna, som under
regelbundna möten skall övervaka att kraven respekteras.
Behovsanpassade tjänster: Tjänster av allmänt ekonomiskt
intresse skall vara anpassade till samhällets behov och till den
tekniska och ekonomiska utvecklingen.
Utvärdering av resultaten: Tjänsteleverantören skall regelbun-
det utvärdera villkoren för de offentliga tjänsterna. Tjänsteleve-
rantören skall i detta sammanhang bland annat inhämtabrukarnas synpunkter.
Samarbete mellan tjänsteleverantörer: Även om tjänsten kon-
kurrerar på marknaden skall tjänsteleverantören sträva efteratt samarbeta för att efterleva dessa principer.
Överkomligt pris: Allmänheten skall kunna utnyttja dessa
tjänster till ett överkomligt och ’rimligt’ pris.Miljöskydd: Vid definitionen av tjänster av allmänt ekonomiskt
intresse bör man ta hänsyn till att miljöskydd är en avgörande
faktor för social och geografisk sammanhållning.”
EESK begär än en gång att dessa principer skall införas och
dessutom kompletteras med överförbarhetsprincipen. Kom-
mittén begär således att man skall tillämpa en princip om”överförbarhet”, det vill säga att det med hänvisning tillsubsidiaritetsprincipen och artikel 295 i fördraget dels ges
användarna av tjänsterna garanti för att alla tjänsteförhållan-
den, som etableras de jure eller de facto , fortlöpande kontrolleras
av de nationella myndigheterna, dels att medlemsstaterna och
deras lokala och regionala myndigheter skall ha kvar friheten
att bestämma hur de skall organisera tjänster i allmänhetensintresse. Det innebär bland annat en möjlighet att egendom
kan återföras från privat till offentlig sektor om man kan visa
att det objektivt ligger i brukarnas och den berörda personalensintresse.
3.3. Inom området organisation (
1), regelverk (2), finansie-
ring (3) och utvärdering av allmännyttiga tjänster har EESK
redan uttalat sig och dragit upp följande riktlinjer:
— när det gäller organisationen väljer varje offentlig myndig-
het, i enlighet med principen om fritt val av förvaltnings-
metod, antingen direkt eller indirekt förvaltning och i detsistnämnda fallet operatörer till de olika allmännyttigatjänster som den ansvarar för;
— när det gäller regelverket kan det röra sig om en
administration som utgörs av ett enskilt organ eller en
paraplyorganisation som skall svara för utvärdering,kontroll och åtgärder;
— när det gäller finansieringen bör förhållandet tjänsteleve-
rantörer/ myndigheter formaliseras i ett avtal med bl.a.
principerna för kostnadsberäkning och huvudsakliga fi-
nansieringskällor.
EESK bekräftar det lämpliga i att tillämpa principen om
frihet när det gäller de lokala offentliga myndigheternasadministration, och önskar att de kriterier som beaktas vidutvärderingen av allmännyttiga tjänster diversifieras och att
framför allt tjänsternas kvalitet beaktas. I fråga om finansiering-
en borde det komma en definition av begreppet om kompensa-tion för ett åtagande att tillhandahålla offentliga tjänster.
(1) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.12.
(2) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.11.
(3) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.13.
30.3.2004 SV C 80/71 Europeiska unionens officiella tidning
3.4. I fråga om åtgärder som kan bidra till att förstärka
rättssäkerheten har EESK redan pekat på följande:
— Definitionen av allmännyttiga tjänster bör göras på
lämpligaste nivå, så att den europeiska, den nationella
och den lokala nivån kompletterar varandra. Dessutomhar de offentliga myndigheterna till uppgift att beakta
nya sociala behov och den tekniska utvecklingen, särskilt
informationssamhället, i syfte att fastställa målsättningaroch krav på allmänna tjänsteroch på innehållet i sam-
hällsomfattande tjänster (
1).
— När de offentliga myndigheterna beslutar att tilldela en
utomstående uppdraget att tillhandahålla en tjänst sominnebär särskilda eller exklusiva rättigheter bör tilldelning-
en grunda sig på bestämmelserna om offentlig upphand-
ling (
2).
— Utveckling av det demokratiska medborgarinflytandet
genom att användarna rådfrågas (3).
— Arbetstagarna och deras företrädare delges information,
deltar i samråd och bereds inflytande (4).
— Med utgångspunkt i distinktionen mellan ekonomisk
och icke-ekonomisk verksamhet bör en tillämpning av
konkurrensregler och inre marknadens bestämmelser,
däremot inte av bestämmelser som avser gemenskapsrät-tens principer, uttryckligen uteslutas i fråga om tjänstersom tillhandahålls inom de nationella utbildningssyste-
men, som kräver obligatorisk anslutning till det grundläg-
gande socialförsäkringssystemet eller som tillhandahållsav instanser som drivs för sociala, välgörande och kultu-
rella ändamål utan vinstsyfte (
5).
3.5. EESK ställer sig bakom kriteriet att unionen skall främja
en hög skyddsnivå för konsumenterna vid utförandet av dessatjänster och i alla dess faser, det vill säga
— i fasen före själva avtalet genom tillgänglig, korrekt och
väsentlig information samt vederhäftig publicitet,
— i den fas som omfattas av avtalet, genom tydliga avtal
och utan oskäliga villkor, till ett överkomligt pris ochmed i förväg fastställda kvalitetskrav,
— i fasen efter själva avtalet, genom att det införs smidiga,
enkla och effektiva förfaranden för behandling av klago-
mål utan att gå till domstol, och om möjligt med enhetliga
formulär och automatisk kompensation vid felbetjäning,utom vid fall av force majeure eller olyckliga omständig-
heter.
(1) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.8.2.
(2) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.12.1.
(3) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.14.
(4) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.15.
(5) EGT C 241, 7.10.2002, punkt 4.17.4. Svar på kommissionens grönbok
I grönboken om tjänster i allmänhetens intresse som offentlig-
gjordes av kommissionen den 21 maj 2003 föreslås ett brett
samråd om de fyra teman som anges i punkt 2.4 ovan. EESKframhåller vikten av en sådan diskussion i ett skede därEuropeiska unionen omdefinierar sina riktlinjer och sina
institutioner inför framtiden och upptar tio nya medlemsstater
i sin krets.
Med utgångspunkt i Europeiska kommissionens frågor i grön-
boken kommer man, som EESK ser det, att kunna få i gång
den sociala och civila dialog med deltagande av alla inblandadeparter som syftar till att fastställa strategin för allmännyttiga
tjänster, vilken ordförande Romano Prodi tillkännagav i okto-
ber 2002. EESK är berett att bidra.
Kvar står det faktum att förteckningen över områden som
berörs av frågorna i grönboken inte bör betraktas som
uttömmande utan borde kompletteras med bl.a. ett kapitel om
medborgarnas rätt till allmännyttiga tjänster.
Sociala tjänster är för övrigt något som grönboken endast
snuddar vid. Även om dessa tjänster tas upp för sig i stadgan
om de grundläggande rättigheterna utgör de en del av deallmännyttiga tjänsterna och ett väsentligt inslag i den euro-
peiska samhällsmodellen, fastän det för närvarande finns en
tendens att mer och mer låta konkurrenslagstiftningen gällaäven här.
Grönboken innehåller 30 frågor uppdelade på 10 kapitel som
kommissionen begär att få svar och reaktioner på.
Utöver svaren på de frågor som EESK redan ställt i sina tidigare
yttranden och som just nämnts ovan, vill EESK särskilt
framhålla följande punkter.
4.1. Vilken sorts subsidiaritet?
4.1.1. De allmännyttiga tjänsterna vars huvudsakliga roll är
att bidra till utvecklingen av alla medborgares livskvalitet,
tillhör ett område där det finns skäl att under vitala former
genomföra subsidiaritets-, proportionalitets- och närhetsprin-cipen.
4.1.2. Det gäller att söka förena respekt för olikheterna i
fråga om organisationsformer och bestämmelser som har
sin förklaring i historien, traditionerna och institutionella
olikheter, samt vilket slag av tjänster det gäller, med deneuropeiska integrationsprocessen. Detta bör leda till differen-
tierade svar alltefter vilka tjänster det gäller, för att främja
största möjliga effektivitet, vare sig det gäller transeuropeiska,gränsöverskridande, nationella, regionala, kommunala ellerlokala tjänster.
C 80/72 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
4.1.3. Genom dessa uppgifter skall ansvarsområdena för
Europeiska unionen, medlemsstaterna respektive institutioner
på nivån under den nationella, och samarbetsformerna mellan
dessa framgå. Varje offentlig myndighet bör tillerkännasvalfrihet beträffande formerna för organisation och förvaltningav de allmännyttiga tjänster den ansvarar för, i syfte att sörja
för den kvalitativa nivå som är oundgänglig för att tillfredsställa
grundläggande och väsentliga behov bland användare ochmedborgare.
4.1.4. När det gäller unionens ansvar för allmännyttiga
tjänster får dessa inte begränsa sig till förverkligandet av den
inre marknaden och till ett minutiöst genomförande av
konkurrenslagstiftningen. Unionen skall garantera de grund-läggande rättigheterna, bidra till unionens ekonomiska, socialaoch territoriella sammanhållning, till den sociala integrationen
och till främjandet av en balanserad och hållbar utveckling
genom främjande av de allmännyttiga tjänsternas kvalitet ocheffektivitet och se till att medborgarna har möjlighet att vända
sig till domstol.
4.1.5. Unionen bör också överväga att utveckla allmännytti-
ga tjänster på europeisk nivå liknande Galileo, det gemensam-
ma luftrummet osv.
4.1.6. EESK erinrar i detta sammanhang om sin önskan att
främjandet av allmännyttiga tjänster skall finnas som ett av
EU:s syften i artikel 3 i den framtida konstitutionen. Kommitténvälkomnar vissa framsteg i den mån framtidskonventetskompletterar och förstärker den nuvarande artikel 16 som tar
upp tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, faktiskt en rättslig
grund (”dessa principer och villkor skall fastställas i europeiskalagar” art. III.6), och inkluderar dem i de ”allmänna bestämmel-
serna”.
4.2. Sektorsspecifik lagstiftning och ett allmänt regelverk
4.2.1. EESK begär ett direktiv eller en ramlag som syftar till
att konsolidera
— principerna för allmännyttiga tjänster,
— de allmänna riktlinjerna för gemenskapsrätten,
— finansieringsformerna för skyldigheter att tillhandahålla
allmännyttiga tjänster eller samhällsomfattande tjänster,
— valet av former för organisation och reglering,
— förfarandena för utvärdering av utförda tjänster,
— användarnas rättigheter,
för att garantera bättre rättslig och ekonomisk säkerhet för alla
berörda aktörer, samtidigt som medlemsstaterna ges dennödvändiga flexibiliteten på området.4.2.2. I fråga om de sociala tjänsterna önskar EESK en
dynamisk infallsvinkel och utforskning som går på djupet. Alla
berörda parter måste, i form av en civil dialog, göras delaktiga
i processen.
4.2.3. EESK vill dessutom att man även beaktar företagens
situation, eftersom de är konsumenter av tjänster i allmänhe-tens intresse. Oavsett var företagen är etablerade – särskilt om
det är i landsbygdsområden och svårtillgängliga områden som
öar och bergsområden – måste de ha tillgång till tjänsterna påsamma villkor för utbud och kostnader som företagen i de
områden, särskilt städer, där det är lättare att få tillgång till
dem. Medlemsstaterna skall tillåtas och uppmuntras att antaspeciella undantagsbestämmelser, bland annat på skatteområ-
det, i syfte att skapa rättsliga och ekonomiska villkor som leder
till positiv diskriminering och gör det möjligt att bibehållatjänsteutbudet i svårtillgängliga områden. De skall också kunna
vidta speciella åtgärder till förmån för företag som är etablerade
i dessa områden. EESK vill att denna bestämmelse ingår iramdirektivet.
4.2.4. EESK motsätter sig inte ”allmän rättslig ram” och
”branschlagstiftning”, men föreslår en kombination av deras
respektive fördelar.
4.3. Ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster
4.3.1. Gränsdragningen mellan ekonomisk och icke-ekono-
misk karaktär är suddig, slumpmässig och osäker, vilket för
närvarande leder till en ökande rättsosäkerhet som tar sig olikauttryck. Ett klarläggande förefaller nödvändigt.
4.3.2. Alla allmännyttiga tjänster, även sådana som utförs
utan vinstintresse eller ideellt, motsvarar ett visst ekonomisktvärde utan att de därför nödvändigtvis bör omfattas avkonkurrenslagstiftningen. En och samma tjänst kan dessutom
vara samtidigt både kommersiell och icke-kommersiell. På
samma sätt kan en tjänst vara kommersiell till sin karaktärutan att marknaden kan tillhandahålla en tjänst som följer den
logik och de principer som gäller för allmännyttiga tjänster.
4.3.3. Vad det gäller är alltså inte att skilja mellan ”ekono-
misk” eller ”icke-ekonomisk” tjänst, däremot att lyckas med ett
vitalt genomförande av subsidiaritetsprincipen. Unionen borde
erinra om de typer av tjänster (sådana som ligger under statligbehörighet eller tjänster av nationellt, regionalt eller lokaltintresse, obligatoriska utbildnings-, hälsovårds- eller sociala
trygghetssystem, kulturell verksamhet, socialt arbete, välgören-
hets- eller solidaritetsarbete eller gåvoinsamling osv.) för vilkaden allmänna konkurrenslagstiftningen inte gäller.
30.3.2004 SV C 80/73 Europeiska unionens officiella tidning
4.3.4. För övriga tjänster bör i ramlagen och branschlagarna
klart anges vilka principer och regleringsformer som komplet-
terar den allmänna konkurrenslagstiftningen; ett sådant fast-
ställande i lag bereder vägen för den ofrånkomliga senareutvecklingen.
4.4. Gemensamma förpliktelser
4.4.1. Alltför ofta förekommer det fortfarande att de skyl-
digheter till allmänna tjänster som räknas upp i grönboken
hänförs till staterna och eventuella insatser från deras sida,medan däremot unionens ansvar är föga utvecklat (utomnär det gäller samhällsomfattande tjänst, som definieras på
gemenskapsnivå).
4.4.2. När det gäller främjande av dess ekonomiska, sociala
och territoriella sammanhållning, måste unionen ta sitt eget
ansvar; detta bör även gälla vid förverkligandet av de transeuro-
peiska näten, miljöskydd, hälsovård eller trygghet och säkerhet.
4.4.3. Enligt EESK borde unionen i större utsträckning ta
fasta på den utvecklingskaraktär som ligger i definitionen av
samhällsomfattande tjänster. Den har inom de sektorer som
den har definierats för hittills förblivit låst i sin ursprungligainnehållsdefinition, samtidigt som de tekniska och ekonomiskaförändringarna är många och snabba.
4.4.4. Dessutom borde unionen göra en fördjupad analys
för att se inom vilka andra sektorer Europeiska unionen skullekunna utforma en garanti för att ge alla medborgare tillgångtill grundläggande samhällsomfattande tjänster (vatten och
sanitet, grundläggande banktjänster, bostäder osv.).
4.5. Sektorsspecifika förpliktelser
4.5.1. Frågorna om säkerhet, försörjningstrygghet eller mil-
jöskydd har uppenbart en sektoriell, men ofta även en allmän
dimension; vissa skulle således kunna ingå i gruppen avgemensamma skyldigheter.
4.5.2. På samma sätt är frågorna om tillgång till näten, om
samtrafik och driftskompatibilitet, liksom frågorna om de
specifikt gränsöverskridande områdena inte begränsade till enviss sektor, utan borde ingå i en mer utvecklad gemenskapspo-litik.
4.6. Fastställande av förpliktelser och val av organisation
4.6.1. Inom ramen för genomförandet av subsidiaritetsprin-
cipen definierar varje berört organ under insyn syftena med
allmännyttiga tjänster inom sitt ansvarsområde, de åtföljande
skyldigheterna till allmänna tjänster eller samhällsomfattandetjänster. Det beslutar om genomförandet antingen i egen regi(intern förvaltning, ”in house”), eller genom en utomstående
operatör, vilket då innebär anbudsförfaranden. I båda fallen
skiljer detta organ mellan ansvar och verksamhet avseende
reglering respektive funktionen som operatör.
4.7. Finansiering
4.7.1. Det berörda organet definierar under insyn och
beaktande av proportionalitetsprincipen finansieringen av
skyldigheterna att tillhandahålla allmänna tjänster eller sam-
hällsomfattande tjänster. Det europeiska regelverket bör gemöjlighet att långsiktigt trygga finansieringen av dessa skyldig-
heter.
4.7.2. Enligt EESK är det inte motiverat att begränsa de
möjliga formerna för finansiering av skyldigheterna eller att
privilegiera enbart allmän direkt finansiering via budgeten,vilket skulle stå i strid med subsidiaritets- och proportionalitet-
sprinciperna. Varje finansieringsform har egenskaper som kan
anpassas närmare till en sektor eller till ett syfte. På så sätt börden som bär ansvaret för övervakningen av att skyldigheterna
avseende allmännyttiga tjänster respekteras kunna välja formen
av förvaltning och finansiering och kombinera respektivefördelar med dessa.
4.7.3. Med tanke på den begränsade finansieringskapacite-
ten i en del av de nya medlemsstaterna borde unionenställa nödvändiga medel till deras förfogande för att främja
utvecklingen av effektiva allmännyttiga tjänster.
4.8. Utvärdering
4.8.1. Definitionen av allmännyttiga tjänster, deras syften,
formerna för organisation och reglering, typerna av finansie-
ring, är under utveckling i tid och rum. Samtidigt syftargemenskapsbestämmelserna till optimal utvecklingsbalans
mellan tillämpningen av den allmänna konkurrenslagstiftning-
en och dessa syften.
4.8.2. Av dessa båda skäl är, utöver utbyte av bästa
praxis och benchmarking, utvärderingen av utförandet av
allmännyttiga tjänster en väsentlig förutsättning för att Euro-
peiskaunionenskall kunna förbättra av deras kvalitet ocheffektivitet. Vid fastställandet av utvärderingskriterier finns detförutom ekonomiska aspekter skäl att beakta definitionen av
användarnas och medborgarnas behov, vilket förutsätter att de
har medel för att ge uttryck för dessa, samt att beakta kvalitetenpå servicen och formerna för utförandet.
C 80/74 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
4.8.3. Eftersom olika aktörer som berörs av allmännyttiga
tjänster inte har samma syften, måste alla delta i utarbetandet
av formerna för utvärdering och bedömningen av resultaten.
Ingen enskild aktör får lägga beslag på utvärderingen.
4.8.4. Användarna med sina behov och önskemål, som
dessa allmännyttiga tjänster riktar sig till bör knytas till
utvärderingen via sina representanter.
4.8.5. Från denna utgångspunkt skulle EESK, som företrä-
der flertalet av de aktörer som berörs av de allmännyttiga
tjänsterna kunna spela en roll i utvärderingsförfarandena.
4.9. Handelspolitik
4.9.1. De undantag som gäller för de allmännyttiga tjänster-
na bör klart deklareras och upprätthållas av Europeiska
Bryssel den 11 december 2003.
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
Roger BRIESCHunionen inom ramen för förhandlingarna om GATS-avtalet
(Allmänna tjänstehandelsavtalet).
4.9.2. Rent allmänt måste Europeiska unionen vid dessa
förhandlingar avvisa varje form av ifrågasättande av formernaför organisation och reglering av de allmännyttiga tjänsterna
som den har fastställt och främja sina grundläggande värden,
särskilt i sina relationer med utvecklingsländerna.
4.10. Utvecklingssamarbete
4.10.1. På en mängd områden för de allmännyttiga tjänster-
na kräver uppbyggnaden av infrastrukturer mycket omfattande
investeringar med låg lönsamhet på kort sikt. Detta särdrag är
särskilt betungande för skuldsatta utvecklingsländer med storautvecklingsbehov (exempelvis inom vattensektorn). Det är
alltså i fråga om samarbetet för att bygga upp dessa infrastruk-
turer som gemenskapens verksamhet särskilt måste utvecklas.
30.3.2004 SV C 80/75 Europeiska unionens officiella tidning
BILAGA
till Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande
Följande ändringsförslag avslogs men fick minst en fjärdedel av rösterna (artikel 54.3 i arbetsordningen):
Punkt 3.1
Ersätt med följande:
”3.1. Kommittén har i sina yttranden CES 949/99 och CES 860/2002 redan uttalat sig om de flesta frågor som
kommissionen behandlar i grönboken. I det sistnämnda yttrandet betonar kommittén behovet av ett ramdirektiv
som befäster de politiska principerna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och ger medlemsstaterna möjlighet
att agera flexibelt på detta område.”
Punkt 3.1.1
Ersätt med följande:
”3.1.1. Efter att ha studerat grönboken och de domar som är relevanta för ärendet (punkt 1.4.2–1.4.4) har
kommittén kommit fram till en annan ståndpunkt. Det främsta målet måste vara att säkerställa medlemsstaternas
och de lokala och regionala myndigheternas autonoma rättigheter och skyldigheter att säkerställa och vidta
nödvändiga åtgärder för att tillhandahålla tjänster i allmänhetens intresse. Som vi mer ingående redogjort för tidigare
i yttrandet är tjänsterna mycket varierande och utvecklas ständigt, vilket gör att det är omöjligt att fastställa klara
definitioner. Dessutom har domarna skapat klarhet kring problemen med förenligheten med bestämmelserna för
statligt stöd. Under dessa omständigheter skulle ett ramdirektiv eller annat allmänt instrument på EU-nivå enbart
skapa förvirring, oklarhet och tolkningsproblem mellan de olika lagstiftningsnivåerna.”
Punkt 3.1.2
Lägg till en ny punkt 3.1.2 med följande text:
”3.1.2. Ny lagstiftning på EU-nivå bör endast utformas för särskilda sektorer i syfte att öppna och harmonisera
marknader om det anses fördelaktigt för europeiska konsumenter och andra aktörer. Det gäller till exempel
telekommunikation och energi. Stränga bestämmelser om tillhandahållande av allmännyttiga och samhällsomfattande
tjänster ingår och måste ingå i de respektive sektorspecifika direktiven.”
Motivering
Självförklarande.
Punkt 3.2 (nuvarande)
Ändra enligt följande:
”3.2. EESK har redan framfört följande synpunkter om de principer som skulle kunna ingå i ett eventuellt
ramdirektiv om tjänster i allmänhetens intresse, eller i ett annat allmänt instrument. bör respekteras av berörda
myndigheter och aktörer:”
Motivering
Ändringen överensstämmer med ändringarna i punkt 3.1.
C 80/76 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Punkt 4.1.6
Ändra enligt följande:
”4.1.6. EESK, som från denna utgångspunkt erinrar om sin önskan att främjandet av allmännyttiga tjänster skall
finnas som ett av EU:s syften i artikel 3 i den framtida konstitutionen, välkomnar att framtidskonventets utkast
innebär vissa framsteg. i den mån framtidskonventets kompletterar och förstärker den nuvarande artikel 16 som tar
upp tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, faktiskt en rättslig grund (’dessa principer och villkor skall fastställas i
europeiska lagar’ art. III.6), och inkluderar dem i de ’allmänna bestämmelserna’”.
Motivering
Ändringen överensstämmer med ändringarna i punkt 3.1. (Allmänna) europeiska lagar är inte önskvärda.
Punkt 4.2
Stryk hela punkten.
Motivering
Ändringen överensstämmer med ändringarna i punkt 3.1. Den viktiga frågan om sociala tjänster behandlas på ett
annat ställe i sektionens yttrande, och innehållet i punkt 4.2.2 bör överföras till detta ställe.
Punkt 4.3.4
Stryk enligt följande:
”4.3.4. För övriga tjänster bör i ramlagen och branschlagarna klart anges vilka principer och regleringsformer som
kompletterar den allmänna konkurrenslagstiftningen; ett sådant fastställande i lag bereder vägen för den ofrånkomliga
senare utvecklingen.”
Motivering
Ändringen överensstämmer med ändringarna i punkt 3.1.
Resultat av omröstningen
För: 28; emot: 52; nedlagda: 5.