Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 1259/1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Kommissionen har vid ett flertal tillfällen uttalat sin målsättning att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken.

Genom 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken infördes direktstöd i stor skala till jordbrukare som kompensation för minskade prisstöd. Denna utveckling fortsatte med Agenda 2000. Det innebär att de flesta jordbrukare idag får direkta utbetalningar från utbetalningsställena. Härigenom säkerställs att förmånerna från detta system tillfaller jordbrukarna, men det innebär också oundvikligen en ökad administrativ börda för jordbrukarna, de nationella förvaltningarna och kommissionen.

De flesta jordbrukare får direktstöd, men i ett stort antal fall är beloppen mycket små. Under 1996/97 var det, enligt FADN (Informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter), 576 400 jordbrukare, vilket är 23,2 % av alla jordbruk i FADN som erhåller direktstöd, mindre än 1 000 EUR och 42,8 % som fick mindre än 2 500 EUR. Det föreligger stora variationer mellan medlemsstaterna. I Portugal erhöll exempelvis 63,2 % av jordbrukarna mindre än 1 000 EUR och 86,3% erhöll mindre än 2 500 EUR per år, medan siffrorna för Danmark är 0,4 % respektive 6 % och för Förenade kungariket 3,8 % och 8,6 %. Andelen jordbruk som erhöll mindre än 1 000 EUR låg över 20 % i Grekland, Spanien, Italien, Nederländerna, Österrike och Portugal.

Vid tolkning av dessa siffror måste det hållas i minnet att undersökningsområdet för FADN endast omfattar 58% av de jordbruk som ingår i 1995 års undersökning från Eurostat om jordbruksföretagens struktur. Under 1996/97 erhöll 21 % av dessa inga av de direkta utbetalningar som enligt nedanstående förslag skulle omfattas av den förenklade ordningen. En stor del av de 42 % av jordbruken som inte omfattas av FADN kan antas vara synnerligen små jordbruk.

De sammanlagda utbetalningarna till jordbrukare som erhåller mindre än 1 000 EUR uppgick till 286,9 miljoner EUR, vilket är 1,4 % av det totala direktstödet.

Det finns vissa förenklade ordningar (exempelvis för jordbrukare som producerar mindre än 92 ton spannmål på den areal som omfattas av ordningen för arealstöd och för boskapsuppfödare med mindre än 15 djurenheter), men i allmänhet görs det i stödordningarna ingen åtskillnad mellan jordbrukare beroende på hur stora belopp de erhåller. Villkoren för stödberättigande är desamma, liksom kontrollbestämmelserna och de formulär som skall fyllas i samt den information som krävs.

För att minska det administrativa arbetet, särskilt när det gäller jordbrukare för vilka direktstödet uppgår till små belopp, föreslår kommissionen att ett förenklat system för utbetalning av sådant stöd upprättas för en försöksperiod. Ordningen kommer också att innebära betydande förenklingar för de nationella förvaltningar som ansvarar för utbetalning och kontroll av stöd. De administrativa kostnaderna för att behandla en ansökan, genomföra utbetalningen och utföra de nödvändiga kontrollerna kan vara betydande i förhållande till de belopp som betalas, särskilt när det rör sig om små belopp. Å andra sidan måste det undvikas att ordningen medför risk för ytterligare utgifter eller för felaktigheter och missbruk.

Den maximala utbetalningen till jordbrukare enligt denna stödordning kommer att begränsas till 1 000 EUR per år under försöksperioden. De jordbrukare som har rätt att delta i stödordningen måste kvarstå i den från och med de år då de ansöker om deltagande till och med försöksperiodens slut år 2005.

Kommissionen kommer att utvärdera ordningens effekter under försöksperiodens tredje år och kan lägga fram lämpliga förslag.

1. Modell för en förenklad ordning

Den föreslagna förenklade ordningen - nedan kallad "ordningen för små jordbruk" - bör vara öppen för de jordbrukare som redan har erhållit direktstöd under en referensperiod som föreslås uppgå till tre år. De jordbrukare som önskar delta i ordningen skall lämna en enda ansökan när de börjar delta i ordningen och erhåller en totalbetalning per år för alla direktstöd som omfattas av ordningen.

Den årliga totala betalningen kommer att baseras på hur stor direktbetalning jordbrukaren har erhållit under referensperioden, dvs. de tre år som föregår ansökan, varvid beloppet får uppgå till högst 1 000 EUR. Betalningen skall motsvara det belopp som är högst av det enkla medelvärdet för de tre åren respektive den betalning som erhållits under det senaste året. När betalningen väl har fastställts kommer beloppet att betalas tills försöksperioden är över, förutsatt att jordbrukaren fortfarande uppfyller villkoren för den förenklade ordningen.

Villkoren bör vara så enkla som möjligt. En förutsättning är att jordbrukaren tidigare har ansökt om och erhållit direktstöd, så att ordningen inte lockar jordbrukare som ännu inte har ansökt om direktstöd. De sökande måste under vart och ett av de tre år som föregick ansökningsåret ha erhållit stöd i enlighet med åtminstone en av de stödordningar som ingår i ordningen för små jordbruk. Detta innebär i allmänhet att nyetablerade jordbrukare inte kan delta i ordningen. För att vara berättigade till stöd måste de ansöka i enlighet med de vanliga stödordningarna för det erforderliga antalet år, så att kriterierna avseende referensperiod uppfylls. Deltagande i ordningen bör vara frivilligt. De jordbrukare vars referensperiodsbetalningar överstiger det maximala beloppet bör tillåtas delta om de accepterar att inte erhålla mer än det maxdimala beloppet.

De jordbrukare som deltar i den förenklade ordningen utesluts från de andra direktstöd som ersätts av denna ordning, men de har möjlighet att ansöka om andra typer av direktstöd som inte omfattas av ordningen. Direktstöden är avsedda för yrkesverksamma jordbrukare, så de som erhåller stöd för förtidspensionering bör uteslutas från ordningen för små jordbruk.

2. Omfattningen av ordningen för små jordbruk

Ordningen för små jordbruk omfattar endast stöd som betalas direkt till jordbrukaren, och därför kan inte indirekta stöd som exportbidrag eller interventioner som betalas till produkternas exportör eller säljare, och som grundar sig på bestämda kvantiteter, omfattas. I idealfallet skall ordningen omfatta så många som möjligt av de direkta stöd som anges i bilagan till rådets förordning (EG) nr 1259/1999. Ordningen bör emellertid av praktiska skäl begränsas till vissa stöd.

Det föreslås därför att ordningen skall omfatta arealersättning för jordbruksgrödor (inklusive ersättningar för arealuttag, tilläggsstöd och särskilt stöd för durumvete och, efter den senaste reformen, lin och hampa) samt arealstöd för trindsädesslag och ris. Beträffande boskapssektorn föreslås det att ordningen skall omfatta det särskilda bidraget och am- och dikobidraget inom nötköttssektorn samt bidraget för tackor och hongetter, inklusive tillägget för mindre gynnade områden, inom sektorn för får och getter. Kommissionen föreslås få möjlighet att ändra denna förteckning i syfte att förbättra ordningens funktion under genomförandet.

Andra typer av direktstöd, vars belopp är helt beroende av produktionens kvalitet eller kvantitet, bör därför inte omfattas. Stöd avseende potatisstärkelse, olivolja, bananer, tobak och utsäde bör således inte omfattas av ordningen.

Det slaktbidrag som fastställs i artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 bör inte ingå i ordningen eftersom det inte har funnits tillräckligt länge för att ingå i beräkningen av ett treårigt medelvärde. Enligt förordning (EG) nr 1254/1999 får medlemsstaterna automatiskt betala det nya slaktbidraget till jordbrukaren utan att han har ansökt om detta. Denna möjlighet har utnyttjats av alla medlemsstater utom fyra (Grekland, Spanien, Frankrike och Italien). Slaktbidraget skall betalas till jordbrukare som deltar i ordningen för små jordbruk, utöver deras totala årliga belopp. Samma villkor och bestämmelser för utbetalning bör gälla som för övriga jordbrukare.

Säsongsutjämningsbidrag och extensifieringsbidrag bör inte heller ingå i ordningen för små jordbruk. Villkoren för stödberättigande är alltför komplicerade för att dessa bidrag skall kunna ingå i den förenklade ordningen. De bör även i fortsättningen betalas till jordbrukare som deltar i ordningen för små jordbruk, utöver det totala belopp de kommer att erhålla enligt denna ordning.

Enligt förslaget skulle ordningen för små jordbruk omfatta alla de ekonomiskt mest betydande formerna av direktstöd.

Stöd från andra stödordningar än ordningen för små jordbruk kan, om det är till fördel för jordbrukarna eller för de nationella förvaltningarna, betalas till ordningens deltagare samtidigt som det totala årsbeloppet, i syfte framförallt att minska administrativa kostnader och bankavgifter. Detta kan omfatta betalningar som t.ex. extensifieringsbidraget och betalningar i enlighet med ordningarna för mindre gynnade områden och miljöprogram för jordbruket.

Med hänsyn till att den förenklade förordningen används på försöksbasis förefaller det lämpligt att rådet ger kommissionen befogenhet att fastställa de nödvändiga reglerna för genomförandet, inklusive möjligheten att göra undantag från de relevanta rådsförordningarna beträffande villkoren för stödberättigande, ansökningsdatum och bestämmelserna rörande betalning och kontroll, i den utsträckning så krävs för att säkerställa att målet rörande förenkling kan nås. Undantagen skall inte gälla förpliktelser inom veterinärområdet. Även tillämpningsföreskrifterna bör omfattas av målet om förenkling.

2000/0335 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av förordning (EG) nr 1259/1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C..., ..., s. ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2], och

[2] EGT C..., ..., s. ...

av följande skäl:

(1) Statistiken för de direkta utbetalningarna enligt olika ordningar för inkomststöd som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken visar att ett stort antal jordbrukare erhåller synnerligen små belopp. I stödordningarna görs ingen åtskillnad mellan jordbrukare som erhåller små belopp och sådana som erhåller större belopp, eftersom förvaltnings- och kontrollbestämmelserna och villkoren för stödberättigande är desamma.

(2) Att upprätta en förenklad stödordning för de jordbrukare som erhåller små belopp kan bidra till att minska det administrativa arbetet för jordbrukarna, de nationella förvaltningarna och kommissionen. Det är lämpligt att pröva ordningens effektivitet under en försöksperiod. Jordbrukare som är berättigade till små belopp eller är beredda att acceptera mindre stödbelopp bör, under en minimiperiod, erhålla en totalbetalning per år på förenklade villkor. På grund av ordningens tillfälliga karaktär bör deltagande i densamma vara frivilligt för såväl medlemsstater som för jordbrukare i de medlemsstater som beslutar att tillämpa ordningen.

(3) För att underlätta de administrativa förfarandena bör medlemsstaterna tillåtas göra enstaka kombinerade utbetalningar till de deltagande jordbrukarna, varvid dessa utbetalningar täcker dels de stöd som beviljats enligt denna förenklade ordning och dels de stöd som beviljats enligt andra stödordningar.

(4) Med beaktande av att ordningen används på försök är det lämpligt att kommissionen får det handlingsutrymme som krävs för att införa ordningen och, om nödvändigt, för att ändra eller utöka de stödordningar som omfattas av ordningen. För att nå den önskade förenklingen kan det dessutom bli nödvändigt att i vissa, väl definierade och motiverade fall avvika från de befintliga reglerna i relevanta förordningar om stöd.

(5) I rådets förordning (EG) nr 1259/1999 [3] upprättas gemensamma bestämmelser för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Den bör därför ändras så att den omfattar denna förenklade ordning.

[3] EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.

(6) Eftersom de åtgärder som krävs för genomförande av denna förordning är förvaltningsåtgärder enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfarande som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [4], bör de antas genom förvaltningsförfarandet enligt artikel 4 i det beslutet.

[4] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1259/1999 ändras på följande sätt:

1. Följande artikel 2a skall införas:

"Artikel 2a

1. För åren 2002 till 2005 införs en förenklad ordning enligt vilken medlemsstaterna får besluta att utbetalningarna enligt de följande stödordningarna görs på de villkor som fastställs i denna artikel och enligt de regler som fastställts för dess genomförande.

-arealersättning för jordbruksgrödor, inklusive ersättning för arealuttag och tilläggsstöd och särskilt stöd för durumvete enligt artiklarna 2 och 5 i förordning (EG) nr 1251/1999 [5]

[5] EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.

-arealersättning för trindsädesslag enligt artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 1577/96 [6]

[6] EGT L 206, 16.8.1996, s. 4.

-arealersättning för ris enligt artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 3072/95 [7]

[7] EGT L 329, 30.12.1995, s. 18.

-särskilt bidrag; am- och dikobidrag, även det som betalas för kvigor och inklusive det nationella tilläggsbidraget för am- och dikor om det samfinansieras; ytterligare betalningar enligt artiklarna 4, 6 och 10 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 [8]

[8] EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

-bidrag för tackor och hongetter samt tillägg för mindre gynnade områden enligt artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2467/98 [9].

[9] EGT L 312, 20.11.1998, s. 1.

De förordningar som nämns i första stycket benämns nedan "de relevanta förordningarna".

2. Deltagandet i den förenklade ordningen skall ske på frivillig basis. De ansökande skall kunna delta i ordningen om de har erhållit stöd enligt åtminstone en av de stödordningar som omfattas av den under vart och ett av de tre år som föregick ansökningsåret. Jordbrukare som får stöd för förtidspensionering i enlighet med förordning (EG) nr 1257/1999 får inte delta i ordningen.

3. Det belopp en jordbrukare kan erhålla enligt ordningen skall utgöra det högsta av följande:

a) Medelvärdet av de belopp som erhållits enligt de relevanta förordningarna under de tre år som föregick ansökningsåret.

b) Det totala belopp som erhållits enligt de relevanta förordningarna under det år som föregick ansökningsåret.

Den arealersättning för lin och hampa som föreskrivs i artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 1308/70 [10] skall ingå i beräkningen.

[10] EGT L 146, 4.7.1970, s. 1.

4. Det belopp som avses i punkt 3 skall uppgå till högst 1 000 EUR. De sökande som skulle vara berättigade till större belopp enligt de relevanta förordningarna kan välja att delta i den förenklade ordningen om de godtar att erhålla högst 1 000 EUR. Stöd enligt den förenklade ordningen skall betalas en gång per år fram till 2005, med början det år då ansökan om deltagande i ordningen gjordes.

5. Medlemsstaterna får besluta att kombinera utbetalningar enligt den förenklade ordningen med betalningar enligt någon annan stödordning."

2. Artikel 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 11

Tillämpningsföreskrifter

1. Kommissionen skall bistås av den förvaltningskommitté för spannmål som inrättades genom artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 1766/92 [11] eller, när så är lämpligt, av andra relevanta förvaltningskommittéer som inrättats genom andra förordningar om den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.

[11] EGT L 181, 1.7.1992, s. 21.

2. När det hänvisas till denna punkt skall det förvaltningsförfarande tillämpas som fastställs i artikel 4 i beslut 1999/468/EG, i enlighet med artikel 7.3 i det beslutet.

3. Den period som föreskrivs i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall uppgå till en månad.

4. I enlighet med punkt 2 skall kommissionen fastställa och anta följande:

-tillämpningsföreskrifter för artikel 2a, särskilt eventuella ändringar i förteckningen över stödordningar som omfattas av den förneklade ordningen, liksom eventuella undantag från de relevanta förordningarna som krävs för att uppnå den åsyftade förenklingen, framför allt de som rör villkoren för stödberättigande, ansökningsdatum och bestämmelser rörande utbetalningar och kontroller

-de ändringar av bilagan som kan bli nödvändiga med hänsyn till de kriterier som fastställs i artikel 1

-tillämpningsföreskrifter för denna förordning när så behövs, bland annat de åtgärder som krävs för att undvika att artiklarna 3 och 4 kringgås, samt åtgärder rörande artikel 7."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

>Plats för tabell>