[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 21.4.2010

KOM(2010)174 slutlig

2010/0101 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och garantier för projekt utanför Europeiska unionen

{SEK(2010) 443}

MOTIVERING

1. BAKGRUND

Europeiska unionen tillhandahåller en budgetgaranti till Europeiska investeringsbanken (EIB) som täcker politiska risker och statsrisker i samband med bankens lån och lånegarantier till projekt som genomförs utanför EU till stöd för EU:s utrikespolitiska mål. EU-garantin för EIB:s externa transaktioner är ett effektivt sätt att kombinera EU:s budgetmedel (genom inbetalningar till garantifonden för åtgärder avseende tredjeland som understöder EU-garantin) med EIB:s egna medel genom att utnyttja EIB:s finansiella styrka och samtidigt se till att EIB:s finansiella situation inte påverkas.

EU-garantins täckning och dess allmänna villkor för EIB:s externa transaktioner har tidigare fastställts i ett rådsbeslut, EIB:s externa mandat. EIB:s senaste externa mandat fastställdes för perioden 2007-2011 genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG av den 13 juli 2009[1] (nedan kallat beslutet ). Enligt artikel 9 i beslutet ska kommissionen överlämna en rapport efter halva tiden om tillämpningen av beslutet, tillsammans med ett förslag till ändring av det, och då bland annat beakta en extern utvärdering (se avsnitt 2).

Syftet med detta förslag är att på grundval av resultaten av halvtidsöversynen säkerställa EU-garantin för EIB:s externa finansiering under återstoden av den nuvarande budgetplanen för 2007–2013, samtidigt som det införs ett antal nya element i mandatet.

Dessa nya element har krävt ett antal ändringar i det nuvarande beslutet. För tydlighetens skull ansågs det därför att det gällande beslutet skulle ersättas med ett nytt beslut i stället för att ett ändringsförslag läggs fram. Förslaget till beslut ska täcka EIB:s finansieringstransaktioner som undertecknas under den perioden 1 februari 2007–31 december 2013.

Följande nya inslag införs i det nya beslutet:

* Aktivering av det ”villkorade mandat” på 2 miljarder euro som avsattes som reserv genom beslutet. Detta villkorade mandat ska inte aktiveras som en ökning av enskilda regionala tak, utan är avsett för projekt som bidrar till kampen mot klimatförändringen i alla regioner som omfattas av beslutet.

* Det nuvarande systemet med regionala mål för transaktioner inom ramen för EU-garantin ersätts med övergripande mål för alla regioner som omfattas av det externa mandatet. Dessa övergripande mål införs i artikeldelen av förslaget till beslut och avser klimatförändringen, social och ekonomisk infrastruktur samt utveckling av den lokala privata sektorn.

* Kommissionen ska tillsammans med EIB och i samråd med europeiska avdelningen för yttre åtgärder ta fram operativa riktlinjer för varje region som omfattas av det externa mandatet. Riktlinjerna ska svara mot EU:s regionala strategier för att skapa en starkare länk mellan genomförandet av EIB:s verksamhet i överensstämmelse med de övergripande målen enligt det externa mandatet och EU:s regionala prioriteringar.

* EIB:s kapacitet stärks för att främja EU:s utvecklingsmål genom att

- EIB:s värdering och övervakning förbättras i fråga om de sociala och utvecklingsmässiga aspekterna av projekten,

- EIB:s insatser fokuseras i ökad utsträckning på områden som kommer att främja utvecklingen i tredjeländer, t.ex. miljöinfrastruktur, bl.a. vatten och avlopp, hållbara transporter samt åtgärder för att mildra klimatförändringen och anpassningsåtgärder. EIB bör även successivt öka sina insatser till stöd för hälsa och utbildning.

* EIB:s externa mandat aktiveras för Island, Vitryssland, Libyen, Irak och Kambodja.

Det arbetsdokument[2] som bifogas förslaget innehåller mer information om EIB:s möjliga verksamhet för att motverka klimatförändringen inom ramen för det villkorade mandatet på 2 miljarder euro samt skälen för förslaget att aktivera EIB:s externa mandat för Island, Vitryssland, Libyen, Irak och Kambodja.

2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSANALYSER

Som redan nämnt i ovanstående avsnitt föreskrevs i det nuvarande beslutet en översyn av hur mandatet fungerade. Denna översyn är baserad på en extern utvärdering som övervakats och styrts av en styrkommitté med ”visa personer”, en utvärdering som gjorts av ett externt konsultföretag och på specifika utvärderingar som gjorts av EIB:s avdelning för utvärdering av verksamheten. Kriterierna för översynen efter halva tiden anges i bilaga II till beslutet.

Under utvärderingen, som inleddes i oktober 2008 och avslutades i februari 2010, höll styrkommittén utfrågningar med högre tjänstemän vid kommissionen och EIB samt med företrädare för det civila samhället, Europaparlamentet, internationella finansinstut, europeiska bilaterala finansinstitut[3] och europeiska tankesmedjor. Ledamöter i styrkommittén besökte också utvalda stödmottagande länder och sammanträdde med företrädare för regeringen och den privata sektorn och med COWI och EIB:s avdelning för utvärdering av verksamheten. I COWI:s utvärdering ingick det intervjuer med kommissionens och EIB:s personal och fallstudier avseende vissa länder och projekt.

Styrkommitténs rapport finns på:http://www.eib.org/about/documents/mtr-external-mandate-report-steering-committee.htm. COWI:s rapport finns på:http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm

I kommissionens rapport[4] om halvtidsöversynen som bifogas detta förslag sammanfattas och analyseras de resultat som läggs fram i utvärderingsrapporterna. De förslag till ändringar av det nuvarande mandatet som läggs fram i detta beslut utgår från denna rapport.

Styrkommittén framförde också ett antal olika förslag för en framtida reform av EU:s utrikespolitiska åtgärder, bl.a. EIB:s externa åtgärder. Dessa förslag kommer att undersökas närmare som ett led i en process med deltagande av kommissionen, europeiska avdelningen för yttre åtgärder, andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut, i god tid innan kommissionen ska lägga fram nya förslag till nästa budgetram.

3. RÄTTSLIGA ASPEKTER

Förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut bygger på en dubbel rättslig grund, nämligen artiklarna 209 och 212 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Förslaget avser ett område där EU är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen, eftersom EU-garantin har visat sig vara ett effektivt och billigt sätt att täcka politiska risker och statsrisker i samband med EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för EU:s utrikespolitik. En utvidgning av EU-garantin kommer att göra det möjligt att fortsätta denna hittills effektiva och ekonomiskt sunda praxis. |

4. BUDGETKONSEKVENSER

Garantifonden för åtgärder avseende tredje land (nedan kallad garantifonden ) som upprättats genom rådet förordning (EG, Euratom) nr 480/2009[5], och till vilken det varje år överförs medel från EU:s allmänna budget, fungerar som en buffert för EU-budgeten mot chocker till följd av bl.a. förluster vid EIB:s externa finansieringstransaktioner.

I finansieringsöversikten som bifogas förslaget anges budgetkonsekvenserna av inbetalningarna till garantifonden och vilken personal och vilka administrativa resurser som krävs för förvaltningen av EU-garantin.

5. VALFRIA DELAR

Närmare redogörelse för förslaget

Genom artikel 1 förlängs EU-garantin till den tid som återstår av den nuvarande budgetramen för 2007–2013. Därefter kan den förlängas ytterligare sex månader för att säkerställa kontinuiteten i EIB:s finansieringstransaktioner. EU-garantin är begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet för EIB:s utestående utbetalda belopp plus därtill hörande belopp (dvs. ränta, provisioner och andra eventuella avgifter som garanterade gäldenärer ska betala till EIB i samband med ett låne- eller garantiavtal) i enlighet med det gällande beslutet. Det understryks att EIB tillämpar sina egna regler och förfaranden när de beviljar finansiering som täcks av EU-garantin, men garantins täckning sker på villkor att EIB:s finansiering genomförs till stöd för EU:s utrikespolitiska mål.

I artikel 2 fastställs taken för EIB:s finansiering inom ramen för EU-garantin. De aktuella regionala taken behålls i en bilaga till förslaget till beslut. Det villkorade mandatet på 2 miljarder euro – som reserverats för att kunna aktiveras efter halvtidsöversynen – aktiveras som ett särskilt rambelopp för finansiering av projekt som motverkar klimatförändringen. Denna artikel innehåller också en definition av projekt som kan anses bidra till kampen mot klimatförändringen.

I artikel 3 fastställs de övergripande mål som måste ställas upp för de av EIB:s finansieringstransaktioner som täcks av EU-garantin. Mandatet får därmed en tydligare identitet genom att det fokuseras på områden där EIB har en komparativ fördel och särskild styrka, dvs. klimatförändringen, ekonomisk infrastruktur och utveckling av den lokala privata sektorn (i synnerhet små och medelstora företag). Regional integration kommer att vara ett grundläggande mål för alla EIB:s finansieringsåtgärder.

Artikel 4 behandlar förteckningen över de länder som berörs av förslaget och deras berättigande till lån. Jämfört med det nuvarande beslutet fastställs det att Island, Vitryssland, Libyen, Irak och Kambodja är berättigade till EIB-finansiering inom ramen för EU-garantin. Detta avspeglar de framsteg som har gjorts i EU:s relationer med dessa länder. En mer omfattande motivering för att EU-garantin för EIB:s finansiering utvidgas till dessa länder återfinns i arbetsdokumentet[6] som bifogas detta förslag. Hänsyn tas till den politiska situationen i dessa länder och de bilaterala relationerna med EU, situationen när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt landets makroekonomiska situation och investeringsbehov. Liksom i det gällande beslutet kommer ett beslut om att utvidga EIB-finansieringen till nya länder, eller att tills vidare upphöra med EIB-finansieringen till ett land som omfattas av mandatet på grund av människorättssituationen eller av andra skäl, också framöver att fattas enligt det ordinarie rättsliga förfarandet.

I artikel 5 beskrivs de krav som gäller sambandet mellan EIB:s externa åtgärder och EU:s politik. Syftet är att se till att man när EIB genomför mandatet beaktar de övergripande mål som anges i mandatet, och att EIB:s finansiering fungerar som ett komplement till EU:s motsvarande politik, program och instrument för bistånd i de olika regionerna. När dessa mål omsätts till transaktioner kommer detta att ske genom att regionala operativa riktlinjer utarbetas för EIB:s finansiering inom ramen för förslaget till beslut. Denna artikel föreskriver att kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om de operativa riktlinjer som läggs fast. EIB ska även ta fram lämpliga finansieringsstrategier för det konkreta genomförandet av sina finansieringstransaktioner. Det fastställs också att en finansieringstransaktion inte kommer att omfattas av EU-garantin om kommissionen avstyrker den inom ramen för det förfarande som fastställs i artikel 19 i EIB:s stadga.

Artikel 6 syftar till att säkerställa att EIB noggrant går igenom de utvecklingsrelaterade aspekterna av projekt som ska omfattas av EU-garantin och bl.a. gör en analys av sociala konsekvenser, så att det bara är projekt som är ekonomiskt, finansiellt, miljömässigt och socialt hållbara som stöds inom ramen för mandatet.

Artikel 7 innehåller bestämmelser om ett förstärkt samarbete mellan kommissionen och EIB och, där detta är relevant, europeiska avdelningen för yttre åtgärder. Syftet är att säkerställa att EIB:s externa finansieringstransaktioner i alla faser, dvs. från den inledande strategiska planeringen till den efterföljande projektutvecklingen, överensstämmer med och främjar EU:s utrikespolitik och de övergripande målen enligt beslutet.

I artikel 8 beskrivs formerna för det utökade samarbetet med andra internationella finansinstitut.

I artikel 9 beskrivs garantins art. Garantin kommer att täcka politiska risker och statsrisker i samband med EIB:s finansieringstransaktioner. EIB ska också lägga fast vilka principer som ska ligga till grund för beslutet om huruvida finansieringsberättigade transaktioner ska täckas av EU-garantin eller finansieras på EIB:s egen risk. Syftet med detta är att säkerställa att EU-garantin används så att maximal nytta för stödmottagarna uppnås, t.ex. i länder och för transaktioner där det är svårt att få finansiering på kapitalmarknaden på godtagbara villkor, medan låntagare i länder med hög kreditvärdighet eller strukturer hög kreditvärdighet i länder med lägre kreditvärdighet kan få tillgång till EIB:s egen riskfinansering.

Artikel 10 innehåller bestämmelser om krav på rapportering och räkenskapsinformation för både EIB och kommissionen.

I artikel 11 beskrivs EIB:s ansvar för att driva in eventuella återvinningsfordringar på kommissionens vägnar.

I artikel 12 anges att de närmare bestämmelserna och förfarandena rörande EU-garantin ska fastställas i ett garantiavtal mellan kommissionen och EIB.

I artikel 13 fastställs att kommissionen ska lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet om upprättande av EU-garantin inom ramen för nästa budgetram när så är lämpligt.

Enligt artikel 14 ska kommissionen överlämna en slutrapport om tillämpningen av det föreslagna beslutet senast den 31 oktober 2014.

I skälen finns bland annat den politiska bakgrunden till förslaget att behålla EU-garantin och de viktigaste resultaten av halvtidsöversynen.

2010/0101 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT

om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och garantier för projekt utanför Europeiska unionen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209 och 212,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

(1) Utöver sin huvuduppgift att finansiera investeringar i EU har Europeiska investeringsbanken (EIB) sedan 1963 finansierat verksamhet utanför EU för att stödja EU:s politik för yttre förbindelser. Härigenom kan de EU-budgetmedel som är tillgängliga för externa regioner kompletteras med EIB:s finansiella styrka, till nytta för mottagarländerna.

(2) För att stödja EU:s externa åtgärder och möjliggöra för EIB att finansiera investeringar utanför EU utan att påverka sin kreditvärdighet har majoriteten av EIB:s verksamhet i externa regioner åtnjutit en EU-budgetgaranti som förvaltas av kommissionen.

(3) Den senaste garantin fastställdes för perioden 2007–2011 genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG av den 13 juli 2009 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen[7].

(4) Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (nedan kallad garantifonden ), som inrättades genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009[8], utgör en likviditetsbuffert för EU:s budget mot förluster vid EIB:s finansieringstransaktioner och EU:s andra externa åtgärder.

(5) I enlighet med beslut nr 633/2009/EG har kommissionen och EIB gjort en halvtidsöversyn av EIB:s externa finansiering, som baseras på en oberoende extern utvärdering övervakad av en styrkommitté av ”visa personer”, en översyn utförd av en extern konsult och särskilda utvärderingar utförda av EIB. Styrkommittén lade den 12 februari 2010 fram en rapport med sina slutsatser och rekommendationer till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och EIB.

(6) I styrkommitténs rapport drogs slutsatsen att EU-garantin till EIB utgör ett effektivt och kraftfullt politiskt instrument som ger ett stort finansiellt och politiskt inflytande och att den bör bibehållas för att täcka politiska risker eller statsrisker. I rapporten föreslogs också vissa ändringar av beslut nr 633/2009/EG i syfte att uppnå största möjliga mervärde av och effektivitet i EIB:s externa verksamhet.

(7) De belopp som täcks av EU-garantin i respektive region bör fortsätta att utgöra tak för finansiering genom EIB inom ramen för EU-garantin, och de bör således inte utgöra mål som EIB måste uppnå.

(8) Utöver de regionala taken bör det villkorade mandatet på två miljarder euro aktiveras och fördelas som ett anslag för att stödja EIB:s finansieringsverksamhet i fråga om åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen, i alla de regioner som täcks av mandatet. EIB kan bidra med sina kunskaper och resurser för att i nära samarbete med kommissionen stödja offentliga myndigheter och den privata sektorn när det gäller att hantera klimatförändringen och använda tillgänglig finansiering på bästa möjliga sätt. När det gäller projekt för begränsning av och anpassning till klimatförändringen bör EIB-medlen om möjligt kompletteras med subventionerade medel som är tillgängliga från EU:s budget, genom att gåvobistånd och lån kombineras effektivt och konsekvent för att finansiera klimatförändringsåtgärder inom ramen för EU:s yttre bistånd.

(9) För att möjliggöra en snabb och effektiv användning av tillgänglig finansiering inom treårsperioden 2011–2013 bör viss flexibilitet medges i fråga om den regionala fördelningen inom ramen för klimatförändringsmandatet. Om det totala beloppet av finansieringstransaktioner under behandling överskrider det tillgängliga taket på två miljarder euro, bör kommissionen och EIB eftersträva en balanserad fördelning mellan de olika regionerna på grundval av fastställda prioriteringar för det externa biståndet inom ramen för det allmänna mandatet.

(10) Vid utvärderingen konstaterades också att även om EIB:s verksamhet under utvärderingsperioden (2000–2009) allmänt sett låg i linje med EU:s politik för yttre förbindelser bör kopplingen mellan EU:s politiska mål och EIB:s omsättning av dem i praktiken förstärkas och bli tydligare och mer strukturerad.

(11) För att skapa ett mera sammanhängande mandat, fokusera EIB:s externa finansiering så att den stöder EU:s politiska mål och skapa största möjliga nytta för mottagarna bör detta beslut fastställa övergripande mål i mandatet för EIB:s finansieringsverksamhet i samtliga låneberättigade länder, med utgångspunkt i EIB:s relativa styrka på områden där banken har väl dokumenterad erfarenhet. Följaktligen bör EIB i alla de regioner som omfattas av detta beslut finansiera projekt i fråga om åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen, social och ekonomisk infrastruktur (särskilt för transport, energi inklusive förnybar energi, energitrygghet, miljöinfrastruktur inbegripet vatten och avlopp och informations- och kommunikationsteknik) och utveckling av den lokala privata sektorn, särskilt små och medelstora företag. Inom ramen för detta bör regional integrering mellan partnerländerna, inklusive ekonomisk integration mellan föranslutningsländer, angränsande länder och EU, utgöra ett bakomliggande mål för EIB:s finansieringsverksamhet.

(12) EIB:s finansiering bör vidare bidra till uppfyllandet av de allmänna principer som vägleder EU:s yttre åtgärder i enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen, dvs. främjande och befästande av demokrati och rättsstatliga principer, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Finansieringen bör också bidra till genomförandet av de internationella miljöavtal där EU är en part. När det gäller i synnerhet utvecklingsländer[9] bör EIB:s finansieringsverksamhet främja en hållbar ekonomisk, social och miljövänlig utveckling, särskilt i de minst gynnade av dem, en smidig och gradvis integrering i världsekonomin, kampen mot fattigdom och uppfyllandet av de mål som EU antagit inom ramen för Förenta nationerna och andra behöriga internationella organisationer. EIB bör gradvis bygga upp lämpliga medel för att uppfylla dessa krav på ett adekvat sätt.

(13) Inom ramen för detta beslut bör EIB skärpa sin inriktning på utveckling i nära samarbete med kommissionen och i enlighet med principerna i det europeiska samförståndet om utveckling. Detta bör genomföras med hjälp av ett antal konkreta åtgärder, särskilt förstärkning av EIB:s kapacitet att bedöma projektens sociala och utvecklingsrelaterade aspekter, däribland mänskliga rättigheter och konfliktrisker, och genom att främja samråd på lokal nivå. EIB bör också inrikta sig mer på områden där den har god sakkunskap från finansieringstransaktioner inom EU och som kommer att främja det berörda landets utveckling, t.ex. miljöinfrastruktur inbegripet vatten och avlopp, hållbara transporter och begränsning av klimatförändringens effekter, särskilt i fråga om förnybar energi. EIB bör även successivt stärka sin verksamhet för att stödja hälso- och sjukvård, utbildning och anpassning till klimatförändring, vid behov i samarbete med andra internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut. Detta förutsätter tillgång till subventionerade medel och en successiv utökning av den personal som arbetar med EIB:s externa verksamhet. Bankens verksamhet bör vidare komplettera EU:s mål och prioriteringar avseende institutionsuppbyggnad och sektorsreformer. Slutligen bör EIB fastställa indikatorer knutna till projektens utvecklingsaspekter och resultat.

(14) Med ikraftträdandet av Lissabonfördraget inrättades en unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som samtidigt är kommissionens vice ordförande med ansvar för yttre förbindelser, med syftet att göra EU:s yttre förbindelser mera verkningsfulla och samstämmiga. En ny europeisk avdelning för yttre åtgärder kommer att inrättas under ledning av den höga representanten. Under senare år har också EU:s politik för yttre förbindelser breddats och förstärkts. Detta gäller särskilt föranslutningsstrategin, den europeiska grannskapspolitiken, EU-strategin för Centralasien, de förnyade partnerskapen med Latinamerika och Sydostasien samt EU:s strategiska partnerskap med Ryssland, Kina och Indien. Det gäller även EU:s politik för utvecklingssamarbete, som nu har utvidgats till att omfatta samtliga utvecklingsländer. Med början i 2007 har EU:s yttre förbindelser fått stöd av nya finansieringsorgan, dvs. instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och stabilitetsinstrumentet.

(15) EIB:s verksamhet i föranslutningsländerna bör ske inom ramen för anslutningspartnerskapen och de europeiska partnerskapen, som anger prioriteringarna för respektive land och, i fråga om Kosovo, inom ramen för Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1244 (1999). Härigenom förs dessa länder närmare EU, och dessa partnerskap och FN:s resolution utgör en ram för EU:s stöd. Stabiliserings- och associeringsprocessen utgör EU:s politiska ram för samarbetet med västra Balkan. Det baseras på progressiva partnerskap, där EU erbjuder handelsmedgivanden, ekonomiskt och finansiellt stöd och avtalsbaserade förbindelser i form av stabiliserings- och associeringsavtal. Det ekonomiska stödet inför anslutningen, via instrumentet för stöd inför anslutningen, hjälper kandidatländer och potentiella kandidatländer att förbereda sig för de skyldigheter och utmaningar som följer av ett medlemskap i EU. Detta stöd underlättar reformprocessen, inbegripet förberedelser för ett slutligt medlemskap. Det är inriktat på institutionsuppbyggnad, anpassning till EU:s regelverk och förberedelser för att administrera EU:s strategier och instrument.

(16) EIB:s verksamhet i EU:s grannländer bör ske inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken, där EU strävar efter att utveckla särskilda förbindelser med grannländer med sikte på att upprätta ett område med välstånd och goda grannrelationer, som baseras på EU:s värderingar och kännetecknas av ett nära och fredligt samarbete. För att uppnå dessa mål genomför EU och partnerländerna gemensamt överenskomna bilaterala handlingsplaner, där man fastställt en rad prioriteringar i fråga om bl.a. politiska och säkerhetsrelaterade frågor, handel och ekonomiska frågor, miljöhänsyn och integrering av transport- och energinät. Unionen för Medelhavsområdet, det östliga partnerskapet och Svartahavssynergin är multilaterala och regionala initiativ som kompletterar den europeiska grannskapspolitiken och syftar till att främja samarbete mellan EU och respektive grupp av grannländer som står inför gemensamma utmaningar eller delar ett gemensamt geografiskt område. Unionen för Medelhavsområdet stöder en förbättrad socioekonomisk utveckling, solidaritet, regional integration, hållbar utveckling och kunskapsuppbyggnad, vilket understryker behovet av att öka det ekonomiska samarbetet till stöd för regionala och transnationella projekt. Det östliga partnerskapet syftar till att skapa de nödvändiga förutsättningarna för att påskynda ett politiskt närmande och ytterligare ekonomisk integration mellan EU och partnerländerna i öst. Ryssland och EU har ingått ett vittomfattande strategiskt partnerskap, som skiljer sig från den europeiska grannskapspolitiken och uttrycks i ”gemensamma områden” och ”färdplaner”. Detta kompletteras på multilateral nivå med den nordliga dimensionen, som utgör en ram för samarbete mellan EU, Ryssland, Norge och Island.

(17) EIB:s verksamhet i Latinamerika bör ske inom ramen för det strategiska partnerskapet mellan EU, Latinamerika och Västindien. Som det framgår av kommissionens meddelande från september 2009 ”Europeiska unionen och Latinamerika: Globala aktörer i partnerskap”[10] är EU:s prioriteringar inom utvecklingssamarbetet med Latinamerika främjande av regional integration, utrotning av fattigdom och bekämpning av sociala orättvisor, med syftet att främja en hållbar ekonomisk och social utveckling. Vid främjandet av dessa mål bör man beakta de olika utvecklingsnivåerna i de latinamerikanska länderna. En bilateral dialog bör föras på områden av gemensamt intresse för EU och Latinamerika, däribland miljö, klimatförändring, katastrofriskreducering, energi, vetenskap, forskning, högre utbildning, teknik och innovation.

(18) EIB bör vara aktiv i Asien i både dynamiska framväxande ekonomier och i fattigare länder. I denna skiftande region fördjupar EU sina strategiska partnerskap med Kina och Indien och förhandlingar pågår om nya partnerskapsavtal och frihandelsavtal med länder i Sydostasien. Samtidigt står utvecklingssamarbete högt på EU:s dagordning för Asien. EU:s utvecklingsstrategi för Asien strävar efter att utrota fattigdom genom att stimulera en brett baserad och hållbar ekonomisk utveckling, främja ett gynnsamt klimat för handel och integrering inom regionen, främja god förvaltning, öka den politiska och sociala stabiliteten och stödja uppnåendet av millennieutvecklingsmålen för 2015. Strategier införs gemensamt för att ta itu med gemensamma utmaningar, som klimatförändring, hållbar utveckling, säkerhet och stabilitet, god förvaltning och mänskliga rättigheter samt förebyggande av och hantering av naturkatastrofer och katastrofer skapade av människan.

(19) Genom den EU-strategi för ett nytt partnerskap med Centralasien som antogs av Europeiska rådet i juni 2007 har den regionala och bilaterala dialogen och EU:s samarbete med länderna i Centralasien förstärkts när det gäller viktiga problem för denna region, såsom minskning av fattigdom, hållbar utveckling och stabilitet. Genomförandet av strategin har nått goda resultat i fråga om mänskliga rättigheter, rättsstatliga principer, god förvaltning och demokrati, utbildning, ekonomisk utveckling, handel och investeringar, energi, transport och miljöpolitik.

(20) EIB:s verksamhet i Sydafrika bör äga rum inom ramen för EU:s landstrategidokument för Sydafrika. Huvudområdena enligt dokumentet är skapande av sysselsättning och kapacitetsuppbyggnad för tillhandahållande av tjänster och social sammanhållning. EIB:s verksamhet i Sydafrika har i hög grad kompletterat kommissionens program för utvecklingssamarbete, genom att banken inriktat sig på stöd till den privata sektorn och investeringar för att bygga ut infrastruktur och samhällstjänster (bostäder, elförsörjning och kommunal infrastruktur). I halvtidsöversynen av landstrategidokumentet föreslogs att arbetet i fråga om klimatförändring skulle förstärkas genom åtgärder för att stimulera skapandet av ”gröna jobb”.

(21) För att öka samstämmigheten i EU:s övergripande stöd till de berörda regionerna bör man undersöka möjligheterna att i lämpliga fall kombinera EIB-finansiering med EU:s budgetmedel, exempelvis garantier, riskkapital, räntesubventioner och samfinansiering av investeringar i kombination med tekniskt bistånd till utarbetande och genomförande av projekt, genom instrumentet för stöd inför anslutningen, det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, stabilitetsinstrumentet, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete.

(22) Det bör på alla nivåer, från tidig strategisk planering till projektutformning på fältet, säkerställas att EIB:s externa finansieringsverksamhet överensstämmer med och stöder EU:s politik för yttre förbindelser och de övergripande mål som anges i detta beslut. För att öka samstämmigheten i EU:s yttre åtgärder bör dialogen om politik och strategier mellan kommissionen, den europeiska avdelningen för yttre åtgärder och EIB stärkas ytterligare. I samma syfte bör man ha ett utökat samarbete och ett tidigt informationsutbyte mellan EIB och kommissionen på operativ nivå. Det är särskilt viktigt att det i lämpliga fall finns ett tidigt åsiktsutbyte mellan EIB, kommissionen och den europeiska avdelningen för yttre åtgärder när det gäller utarbetande av programdokument, så att synergieffekterna mellan EIB:s verksamhet och kommissionens åtgärder maximeras.

(23) Åtgärderna för att omsätta målen enligt det allmänna mandatet i praktiken kommer att anges i regionala operativa riktlinjer som utformas av kommissionen och EIB, varvid samråd vid behov sker med avdelningen för yttre åtgärder angående policyfrågor. Dessa riktlinjer bör utgå från EU:s bredare policyram för respektive region, återspegla EU:s landstrategier och sträva efter att EIB:s finansiering kompletterar EU:s motsvarande politik, program och instrument för stöd till respektive region. Dessa riktlinjer bör läggas fram för Europaparlamentet och rådet i samband med kommissionens årliga rapportering om EIB:s externa mandat.

(24) EIB bör i samråd med kommissionen utarbeta ett vägledande flerårigt program för den planerade volymen av tecknade avtal om finansiering från EIB, i syfte att säkerställa en lämplig budgetplanering för avsättning av medel till garantifonden. Kommissionen bör ta hänsyn till denna plan i den ordinarie budgetplanering som läggs fram för budgetmyndigheten.

(25) Kommissionen bör undersöka möjligheterna att utveckla en ”EU-plattform för samarbete och utveckling”, som syftar till att optimera användningen av instrumenten för att kombinera gåvobistånd och lån till regioner utanför EU. Härvid bör kommissionen samråda med EIB och de andra europeiska multilaterala och bilaterala finansinstituten. En sådan plattform skulle fortsätta att främja överenskommelser om ömsesidig tillit, som baseras på respektive institutions komparativa fördel samtidigt som EU-institutionernas roll och företrädesrätt vid genomförandet av EU-budgeten och EIB-lån iakttas.

(26) I syfte att stödja målen för EU:s yttre förbindelser bör EIB uppmuntras att utvidga sin verksamhet utanför EU, utan att EU-garantin används, i synnerhet i föranslutningsländer, EU:s grannländer och länder med hög kreditvärdighet i andra regioner, men också i länder med lägre kreditvärdighet när EIB har lämpliga garantier från tredje part. Banken bör i samråd med kommissionen utforma en policy för att fördela projekten till antingen mandatet inom ramen för EU-garantin eller till EIB:s finansiering på egen risk. En sådan policy skulle särskilt beakta ländernas och projektens kreditvärdighet.

(27) EIB bör utvidga sitt sortiment av nya och innovativa finansieringsinstrument, bl.a. genom större inriktning på att utveckla garantiinstrument. EIB bör också uppmuntras att ge lån i lokal valuta och emittera obligationer på lokala marknader, förutsatt att partnerländerna genomför nödvändiga strukturreformer, i synnerhet för finanssektorn, samt andra åtgärder som underlättar bankens verksamhet.

(28) För att banken ska kunna fullgöra sitt mandat i alla regioner och underregioner krävs att tillräcklig personal och tillräckliga finansiella medel ställs till förfogande för EIB:s externa verksamhet. Detta inbegriper särskilt tillräcklig kapacitet för att främja EU:s mål med utvecklingssamarbetet, en ökad inriktning på förhandsbedömningar av verksamhetens miljö- och utvecklingsaspekter och sociala aspekter och en effektiv projektövervakning under genomförandet.

(29) I den finansieringsverksamhet utanför EU som ingår i tillämpningsområdet för detta beslut bör EIB i relevanta fall sträva efter att ytterligare förbättra samordningen och samarbetet med internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut. Detta inbegriper vid behov samarbete om sektorsvillkor och ömsesidig tillit till förfaranden, användning av samfinansiering och deltagande i globala initiativ, exempelvis sådana som främjar stödets samordning och effektivitet. Detta bör baseras på ömsesidighet mellan EIB och andra institutioner och likvärdiga, effektivt genomförda, insatser från bankens respektive andra finansinstituts sida. I synnerhet bör de närmare villkoren för finansiering från EIB i de östra grannländerna och partnerskapsländerna, Centralasien och Turkiet anges i samförståndsavtal som ingås mellan de tre parterna kommissionen, EIB och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling.

(30) EIB:s rapportering och uppgiftslämnande till kommissionen bör stärkas så att kommissionen kan förbättra sin årliga rapport till Europaparlamentet och rådet om den EIB-finansiering som genomförs inom ramen för detta beslut. Denna rapport bör särskilt innehålla en bedömning av hur bankens finansieringsverksamhet uppfyller kraven i detta beslut med hänsyn till de operativa riktlinjerna, avsnitt om mervärde i linje med EU:s politik och avsnitt om samarbetet med kommissionen, andra internationella finansinstitut och bilaterala givare, inbegripet samfinansiering. Vid behov bör rapporten hänvisa till viktiga förändringar av omständigheterna som motiverar ytterligare ändringar av mandatet före löptidens utgång.

(31) EIB:s finansieringsverksamhet bör fortsätta att förvaltas i enlighet med bankens egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga kontrollåtgärder och åtgärder för att motverka skatteundandragande, och i enlighet med relevanta regler och förfaranden som avser revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 EU-garanti

1. Europeiska unionen ska bevilja Europeiska investeringsbanken (EIB) en EU-budgetgaranti för verksamhet som utförs utanför EU (nedan kallad EU-garanti ). EU-garantin ska beviljas som en generell garanti för betalningar som EIB inte har fått in men som förfallit till betalning, i samband med lån och lånegarantier för EIB-investeringsprojekt som är garantiberättigade i enlighet med punkt 2.

2. De lån och lånegarantier från EIB som är berättigade till EU-garantin ska avse investeringsprojekt som utförs i de länder som omfattas av detta beslut och ska ha beviljats i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden för att främja relevanta mål för EU:s politik för yttre förbindelser, om finansieringen från EIB har beviljats i enlighet med ett undertecknat avtal som varken har löpt ut eller sagts upp (nedan kallat EIB-finansiering ).

3. EU-garantin ska vara begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda krediter och ställda garantier inom ramen för EIB-finansiering, minus återbetalda belopp, plus alla anknutna kostnader.

4. EU-garantin ska täcka EIB-finansiering som har undertecknats eller kommer att undertecknas under perioden 1 februari 2007–31 december 2013. EIB-finansiering som har undertecknats i enlighet med rådets beslut 2006/1016/EG av den 19 december 2006 om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen[11], rådets beslut 2008/847/EG av den 4 november 2008 om berättigande för centralasiatiska länder till EIB-finansiering inom ramen för beslut 2006/1016/EG om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen[12] och beslut nr 633/2009/EG ska fortsätta att omfattas av EU-garantin i enlighet med det här beslutet.

5. Om Europaparlamentet och rådet vid utgången av den period som anges i punkt 4 inte har antagit ett beslut om beviljande av en ny EU-garanti till EIB för dess finansieringstransaktioner utanför EU, på grundval av ett kommissionsförslag enligt artikel 13, ska den perioden automatiskt förlängas med sex månader.

Artikel 2Tak för mandaten

1. Det maximala taket för EIB-finansiering med EU-garanti under perioden 2007–2013, minus återförda belopp, får inte överskrida 27 800 000 000 EUR. Detta maximala tak ska delas upp i följande två delar:

a) Ett allmänt mandat på 25 800 000 000 EUR.

b) Ett klimatförändringsmandat på 2 000 000 000 EUR.

2. Det allmänna mandatet ska delas upp i bindande regionala tak och vägledande deltak enligt bilaga I. Inom de regionala taken ska EIB successivt säkerställa en balanserad fördelning mellan olika länder i de regioner som omfattas av det allmänna mandatet.

3. Den EIB-finansiering som täcks av det allmänna mandatet ska vara sådana finansieringstransaktioner som uppfyller de mål som anges i artikel 3.

4. Klimatförändringsmandatet ska täcka EIB-finansiering i samtliga länder som omfattas av detta beslut, när sådana finansieringstransaktioner främjar EU:s huvudmål att hantera klimatförändringen genom att stödja projekt för begränsning av och anpassning till klimatförändringen. Dessa projekt ska bidra till det övergripande målet med Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, särskilt genom att undvika eller minska växthusgasutsläppen på områdena förnybar energi, energieffektivitet och hållbara transporter, eller genom att öka sårbara länders, sektorers och lokalsamhällens motståndskraft mot klimatförändringens negativa effekter. Klimatförändringsmandatet ska genomföras i nära samarbete med kommissionen och vid behov kombinera EIB-finansiering med EU-budgetmedel.

5. När det gäller klimatförändringsmandatet ska dock EIB sträva efter att uppnå en balanserad fördelning av finansieringen mellan de olika regioner som omfattas av bilaga II fram till utgången av den period som avses i artikel 1.4. EIB ska särskilt säkerställa att den region som avses i bilaga II led A inte får mer än 40 % av det belopp som fördelats till detta mandat, att den region som avses i led B inte får mer än 50 %, att den region som avses i led C inte får mer än 30 % och att den region som avses i led D inte får mer än 10 %.

Artikel 3Mål enligt det allmänna mandatet

1. EU-garantin ska beviljas för EIB-finansiering som främjar följande allmänna mål:

a) Åtgärder för begränsning av och anpassning till klimatförändringen, enligt artikel 2.4.

b) Utveckling av social och ekonomisk infrastruktur, inbegripet transport, energi, miljöinfrastruktur och informations- och kommunikationsteknik.

c) Utveckling av lokal privat sektor, i synnerhet stöd till små och medelstora företag.

2. Regional integrering mellan partnerländer, inbegripet ekonomisk integration mellan föranslutningsländer, angränsande länder och EU, ska utgöra ett bakomliggande mål för EIB-finansiering på de områden som avses i punkt 1.

3. EIB ska successivt öka sin verksamhet på de sociala områdena, exempelvis hälso- och sjukvård och utbildning.

Artikel 4Länder som omfattas av beslutet

1. Förteckningen över de länder som är berättigade eller potentiellt berättigade till EIB-finansiering med EU-garanti anges i bilaga II.

2. I fråga om de länder som förtecknas i bilaga II och som är markerade med ”*” och i fråga om andra länder som inte förtecknas i bilaga II ska Europaparlamentet och rådet, från fall till fall och enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet, besluta om landet är berättigat till EIB-finansiering med EU-garanti.

3. EU-garantin ska bara täcka EIB-finansiering som genomförs i berättigade länder som har ingått ett ramavtal med EIB om de rättsliga villkoren för sådan finansiering.

4. Om det finns allvarlig oro över den politiska eller ekonomiska situationen i ett visst land, får Europaparlamentet och rådet besluta att tillfälligt avbryta ny EIB-finansiering med EU-garanti i det landet enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

5. EU-garantin får inte täcka EIB-finansiering i ett visst land om avtalet om sådan finansiering har undertecknats efter det att landet blev medlem i EU.

Artikel 5EIB-finansieringens bidrag till EU:s politiska mål

1. Kommissionen ska tillsammans med EIB utforma regionala operativa riktlinjer för EIB-finansiering enligt detta beslut. Vid utformningen av dessa riktlinjer ska kommissionen och EIB vid behov samråda med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder angående policyfrågor. De operativa riktlinjerna ska syfta till att EIB-finansieringen främjar EU:s politiska mål och ska utgå från den vidare ram för EU:s politik för respektive region som fastställs av kommissionen och den europeiska avdelningen för yttre åtgärder. De operativa riktlinjerna ska särskilt säkerställa att EIB-finansieringen kompletterar EU:s motsvarande politik, program och instrument för stöd till de olika regionerna, med hänsyn till Europaparlamentets resolutioner och rådets beslut och slutsatser. Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet om de fastställda riktlinjerna. Inom ramen för de operativa riktlinjerna ska EIB fastställa motsvarande finansieringsstrategier och se till att de genomförs.

2. I enlighet med artikel 10 ska det övervakas att EIB:s finansieringsverksamhet är förenlig med målen för EU:s politik för yttre förbindelser.

3. En EIB-finansieringstransaktion ska inte täckas av EU-garantin om kommissionen avger ett negativt yttrande om denna transaktion enligt förfarandet i artikel 19 i EIB:s stadga.

Artikel 6EIB:s bedömning av projektens utvecklingsaspekter

1. EIB ska grundligt granska utvecklingsaspekterna av de projekt som täcks av EU-garantin. EIB:s egna regler och förfaranden ska innehålla nödvändiga bestämmelser om bedömning av projektens miljöeffekter, sociala effekter och människorättsaspekter, så att det säkerställs att enbart projekt som ur ekonomisk, finansiell, miljömässig och social synvinkel är hållbara får stöd enligt detta beslut.

Vid behov ska granskningen innefatta en bedömning av hur kapaciteten hos mottagarna av EIB-finansiering kan stärkas under projektcykeln med hjälp av tekniskt bistånd.

2. Utöver förhandsbedömningen av utvecklingsaspekter bör EIB stärka sin övervakning under projektgenomförandet, bl.a. i fråga om projektens utvecklingseffekter.

Artikel 7 Samarbete med kommissionen och den europeiska avdelningen för yttre åtgärder

1. Överensstämmelsen mellan EIB:s externa verksamhet och målen för EU:s politik för yttre förbindelser ska stärkas i syfte att maximera synergieffekterna mellan EIB-finansiering och EU-budgetmedel, särskilt genom fastställande av de operativa riktlinjer som avses i artikel 5 och genom en regelbunden och systematisk dialog och tidigt informationsutbyte om följande:

a) Strategidokument som utarbetas av kommissionen och/eller den europeiska avdelningen för yttre åtgärder, exempelvis landstrategidokument, regionstrategidokument, vägledande program, handlingsplaner och föranslutningsdokument.

b) EIB:s strategiska planeringsdokument och projektplanering.

c) Övriga policyaspekter och operativa aspekter.

2. Samarbetet ska genomföras på regionbasis, med beaktande av EIB:s roll och EU:s politik för respektive region.

Artikel 8Samarbete med andra internationella finansinstitut

1. Om så är lämpligt ska EIB:s finansieringstransaktioner i allt större utsträckning genomföras i samarbete med andra internationella finansinstitut eller europeiska bilaterala finansinstitut, för att maximera synergieffekter, samverkan och effektivitet och säkerställa en rimlig riskdelning och samstämmiga projekt- och sektorsvillkor.

2. Det samarbete som avses i punkt 1 ska underlättas genom samordning, som ska genomföras särskilt inom ramen för samförståndsavtal eller andra EU-ordningar för regionalt samarbete, när så är lämpligt, mellan kommissionen, EIB och de främsta internationella finansinstitut och europeiska bilaterala finansinstitut som bedriver verksamhet i de olika regionerna.

Artikel 9 EU-garantins täckning och dess villkor

1. EU-garantin ska täcka alla betalningar som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning (nedan kallad totalgaranti ) för finansieringstransaktioner som EIB inlett med en stat eller som garanteras av en stat och för övriga finansieringstransaktioner som EIB inlett med regionala eller lokala myndigheter eller statligt ägda och/eller kontrollerade offentliga företag eller institutioner, där EIB för dessa övriga EIB-finansieringstransaktioner gjort en lämplig riskanalys med beaktande av kreditrisksituationen i det berörda landet.

2. Vid tillämpning av punkt 1 ska Västbanken och Gaza företrädas av den palestinska myndigheten, och Kosovo ska inom ramen för FN:s säkerhetsråds resolution 1244 (1999) företrädas av FN:s uppdrag i Kosovo eller en förvaltning som utsetts i de riktlinjer som avses i artikel 5 i detta beslut.

3. För de av EIB:s finansieringstransaktioner som inte anges i punkt 1 ska EU-garantin täcka alla belopp som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning, om den uteblivna återbetalningen följer av att någon av följande politiska risker har förverkligats (nedan kallad garanti för politisk risk ):

a) Hinder för valutaöverföringar.

b) Expropriation.

c) Krig eller inre oroligheter.

d) Rättsvägran vid avtalsbrott.

4. EIB ska i samråd med kommissionen utforma en tydlig och öppen politik för uppdelning på finansieringskällor för de transaktioner som är berättigade både till täckning genom EU-garantin och EIB-finansiering på egen risk.

Artikel 10Årsrapporter och räkenskaper

1. Kommissionen ska varje år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om EIB-finansiering som genomförs enligt detta beslut. Rapporten ska innehålla en granskning av EIB-finansieringstransaktionerna uppdelade på projekt, sektorer, länder och regioner och av i vilken utsträckning EIB-finansieringen har bidragit till uppnåendet av målen för EU:s politik för yttre förbindelser och EU:s strategiska mål. Rapporten ska särskilt bedöma i vilken mån EIB-finansieringen uppfyller villkoren i detta beslut, med beaktande av de operativa riktlinjer som avses i artikel 5, och ska innehålla avsnitt om mervärde i fråga om uppnåendet av EU:s politiska mål och om samarbetet med kommissionen och andra internationella finansinstitut och bilaterala institut, inbegripet samfinansiering.

2. EIB ska för tillämpningen av punkt 1 till kommissionen lämna årliga rapporter om de finansieringstransaktioner som EIB genomför enligt detta beslut, med uppdelning på projekt, sektorer, länder och regioner, och om uppnåendet av EU:s mål för sina yttre förbindelser och EU:s strategiska mål, inbegripet samarbetet med kommissionen, andra internationella finansinstitut och bilaterala institut.

3. EIB ska till kommissionen lämna de statistiska, finansiella och räkenskapsmässiga uppgifter om var och en av EIB:s finansieringstransaktioner som krävs för att uppfylla kommissionens rapporteringsskyldigheter eller besvara förfrågningar från Europeiska revisionsrätten, samt ett revisionsintyg om utestående belopp avseende EIB:s finansieringstransaktioner.

4. Med tanke på kommissionens räkenskaper och rapportering om de risker som täcks av totalgarantin ska EIB till kommissionen lämna sin riskanalys och sina kreditvärderingsuppgifter avseende EIB-finansieringstransaktioner när det gäller andra låntagare eller garanterade gäldenärer än stater.

5. EIB ska lämna de uppgifter som anges i punkterna 2, 3 och 4 på egen bekostnad.

Artikel 11Indrivning av kommissionens utbetalningar

1. Om kommissionen gör en utbetalning som täcks av EU-garantin, ska EIB i kommissionens namn och på dess vägnar ansvara för att driva in fordringar som rör de utbetalda beloppen.

2. EIB och kommissionen ska ingå ett avtal med närmare bestämmelser och förfaranden för indrivning av fordringar senast den dag då det avtal som avses i artikel 12 ingås.

Artikel 12Garantiavtal

EIB och kommissionen ska ingå ett garantiavtal med närmare bestämmelser och förfaranden för EU-garantin.

Artikel 13Översyn

Kommissionen ska för Europaparlamentet och rådet lägga fram ett förslag om inrättande av EU-garantin inom ramen för nästa budgetram.

Artikel 14 Slutrapport

Kommissionen ska lägga fram en slutrapport om tillämpningen av detta beslut senast den 31 oktober 2014.

Artikel 15Upphävande

Beslut nr 633/2009/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 16Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

REGIONALA TAK FÖR DET ALLMÄNNA MANDATET

A. Föranslutningsländer: 8 700 000 000 EUR.

B. Grannländer och partnerskapsländer: 12 400 000 000 EUR.

indelat i följande vägledande deltak:

i) Medelhavsländerna: 8 700 000 000 EUR.

ii) Östeuropa, södra Kaukasien och Ryssland: 3 700 000 000 EUR.

C. Asien och Latinamerika: 3 800 000 000 EUR.

indelat i följande vägledande deltak:

i) Latinamerika: 2 800 000 000 EUR.

ii) Asien (inklusive Centralasien): 1 000 000 000 EUR.

D. Republiken Sydafrika: 900 000 000 EUR.

Inom de regionala taken för det allmänna mandatet får EIB:s styrelse besluta om att mellan de preliminära regionala deltaken omfördela ett belopp upp till 10 % av det regionala taket.

BILAGA II

BERÄTTIGADE ELLER POTENTIELLT BERÄTTIGADE REGIONER OCH LÄNDER

A. Föranslutningsländer

1. Kandidatländer

Kroatien, Turkiet och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

2. Potentiella kandidatländer

Albanien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Serbien, Kosovo enligt Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1244 (1999) och Island.

B. Grannländer och partnerskapsländer

1. Medelhavsländer

Algeriet, Egypten, Västbanken och Gaza, Israel, Jordanien, Libanon, Libyen, Marocko, Syrien och Tunisien.

2. Östeuropa, södra Kaukasien och Ryssland

Östeuropa: Moldavien, Ukraina och Vitryssland.

Södra Kaukasien: Armenien, Azerbajdzjan och Georgien.

Ryssland.

C. Asien Och Latinamerika

1. Latinamerika

Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Kuba (*), Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay och Venezuela.

2. Asien

Asien (utom Centralasien): Afghanistan (*), Bangladesh, Bhutan (*), Brunei, Kambodja, Kina (inklusive Hongkong och den särskilda administrativa regionen Macao), Indien, Indonesien, Irak, Sydkorea, Laos, Malaysia, Maldiverna, Mongoliet, Nepal, Pakistan, Filippinerna, Singapore, Sri Lanka, Taiwan (*), Thailand, Vietnam och Jemen.

Centralasien: Kazakstan, Kirgizistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och Uzbekistan.

D. Södra afrika: Sydafrika.

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. FÖRSLAGETS BENÄMNING

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån och lånegarantier till projekt utanför EU

2. BERÖRDA DELAR I DEN VERKSAMHETSBASERADE FÖRVALTNINGEN/BUDGETERINGEN

Politikområde(n)/verksamhet(er) som berörs:

Politikområde/verksamhet som berörs: Ekonomi och finans

Budgeteringsverksamhet: Finansiella transaktioner och instrument

3. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER

3.1. Budgetrubriker (driftsposter och tillhörande poster för tekniskt och administrativt stöd (före detta B/A-poster)) – nummer och benämning:

01 04 01 06 – ”Europeiska unionens garanti för Europeiska investeringsbankens lån till andra tredjeländer”

01 04 01 14 – ”Inbetalningar till garantifonden”

3.2. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå och påverka budgeten

EIB:s lån och lånegarantier enligt EU:s garantitäckning (EIB:s finansieringstransaktioner) kan undertecknas av EIB från 2007 till 2013. En förlängning på sex månader föreskrivs om Europaparlamentet och rådet inte har antagit ett beslut om beviljande av en ny EU-garanti till EIB för dess finanseringstransaktioner utanför EU före utgången av 2013. Den totala löptiden för åtgärden och dess budgetkonsekvenser kommer dock att avgöras av löptiden för de finansieringstransaktioner som EIB undertecknar. I garantiavtalet som kommissionen och EIB ingått bör utbetalningarna för undertecknade transaktioner ske inom sju år från det att mandatet löper ut.

3.3. Budgettekniska uppgifter

Budget-rubrik | Typ av utgifter | Nya | Bidrag från Eftaländer | Bidrag från ansökande länder | Rubrik i budgetramen |

01 04 01 06 01 04 01 14 | Diff. anslag[13] Diff. anslag[14] | NEJ NEJ | NEJ NEJ | NEJ NEJ | 4 4 |

4. SAMMANFATTNING AV RESURSBEHOVEN

4.1. Finansiella resurser

4.1.1. Åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden

- 01 04 01 06 – ”Europeiska unionens garanti för Europeiska investeringsbankens lån till andra tredjeländer”

Den budgetpost (”p.m”.) som motsvarar budgetgarantin för EIB:s lån till tredjeländer kommer att utnyttjas endast om anspråk faktiskt görs på garantin som inte fullt ut kan täckas av garantifonden.

- 01 04 01 14 – ”Inbetalningar till garantifonden”

Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland måste få medel i enlighet med förordningen om garantifonden[15]. I överensstämmelse med förordningen ska avsättningarna för lånen beräknas utifrån det utestående beloppet i slutet av året. Det belopp som ska betalas in i början av år ”n” beräknas som skillnaden mellan målbeloppet (9 % av det utestående beloppet) och fondens nettotillgångar i slutet av år ”n-1”. Det belopp som ska betalas in för år ”n” fastställs i den preliminära budgeten för ”n+1” och överförs i sin helhet i början av år ”n+1” från budgetpost 01 04 01 12.

I följande tabell sammanfattas de beräknade budgetresurser som krävs för garantifondens finansiering mellan 2007 och 2013. Uppgifterna för 2007–2010 utgör det konkreta genomförandet av budgeten. Beräkningarna bygger på EIB:s föreslagna utlåningsmandat på 27,8 miljarder euro mellan 2007 och 2013, av vilka 2 miljarder euro är det villkorade mandatet.

Det bör påpekas att garantifonden även täcker makrofinansiellt bistånd och Euratomlån som inte omfattas av det föreslagna beslutet. Budgetbehovet omfattar därför befintliga undertecknade transaktioner samt eventuella nya transaktioner inom ramen för dessa två åtgärder.

- De beräknade behoven för inbetalningarna till garantifonden 2012–2013 grundar sig på antal undertecknaden och utbetalningsvolymer enligt EIB:s uppskattningar. Dessa årsuppgifter kommer emellertid att variera beroende på i vilken takt lånen undertecknas, utbetalas och återbetalas. Beräkningarna beaktar effekten av det ”villkorade mandatet” på 2 miljarder euro på avsättningarna till garantifonden. På basis av inbetalningssatsen på 9 % kommer budgetkonsekvenserna av anslaget på 2 miljarder euro för avsättningarna till fonden att uppgå till högst 180 miljoner euro under perioden 2012–2020, förutsatt att motsvarande lån utbetalas i sin helhet.

Ett anslag på 1,4 miljarder euro har avsatts under budgetplaneringens rubrik 4 med ett schablonbelopp på 200 miljoner euro per år. Det totala budgeterade beloppet på 1,4 miljarder euro ska behållas som det ”maximala budgetbehovet”. Detta årsbelopp på 200 miljoner euro som ursprungligen planerats kan överskridas 2012 och 2013, med beaktande av utvecklingen av utbetalningsvolymen och av negativa händelser såsom ackumulerade betalningsförsummelser[16] och ogynnsam tillgångsvärdering[17] för att hantera extrema situationer i enlighet med det totala ”maximala budgetbehovet” (se tabellen nedan).

De budgetbehov som beräknats utifrån "normala" och exceptionella avsättningar till garantifonden anges närmare i tabellen nedan (faktiska siffror för 2007–2011).

Driftsutgifter[18] |

Åtagandebemyndiganden | 8.1. | a | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Betalningsbemyndiganden | b | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet[19] |

Tekniskt och administrativt stöd | 8.2.4. | c |

TOTALT REFERENSBELOPP |

Åtagandebemyndiganden | a+c | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Betalningsbemyndiganden | b+c | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet[20] |

Personalutgifter och därtill hörande utgifter (icke-diff. anslag) | 8.2.5. | d | 0,9 | 0,9 | 0,9 |

Andra administrativa utgifter än personalutgifter och därtill hörande utgifter (icke-diff. anslag) | 8.2.6. | e | 0,9 | 0,9 | 0,9 |

Totala beräknade utgifter för åtgärden |

TOTALA ÅTAGANDE-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | a+c+d+e | 139,8 | 326,9 | 271,9 |

TOTALA BETALNINGS-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | b+c+d+e | 139,8 | 326,9 | 271,9 |

Uppgifter om samfinansiering

Ingen samfinansiering är planerad.

4.1.2. Förenlighet med den ekonomiska planeringen

Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

4.1.3. Påverkan på inkomsterna

Förslaget påverkar inkomsterna enligt följande:

Om garantifondens tillgångar överstiger målbeloppet återförs det överstigande beloppet till den allmänna budgeten.

4.2. Personalresurser (t.ex. tjänstemän, tillfälligt anställda och extern personal) uttryckt i heltidsekvivalenter – för ytterligare uppgifter, se punkt 8.2.1.

Årsbehov | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Personal totalt (antal) | 7 | 7 | 7 | 7 |

5. BESKRIVNING OCH MÅL

5.1. Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt

Enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG täcker EU-garantin de finansieringstransaktioner som EIB undertecknar under perioden 1 februari 2007–31 oktober 2011. Därför måste ett förslag till ett nytt beslut läggas fram om EU vill bevilja en fortsatt garanti för EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för EU:s politiska mål till och med den 31 december 2013.

5.2. Mervärdet av en åtgärd på EU-nivå – förslagets förenlighet med övriga finansiella instrument – eventuella synergieffekter

EIB:s finansieringstransaktioner utanför EU utgör ett mycket synligt och effektivt verktyg till stöd för EU:s externa åtgärder. De främsta fördelarna med EIB:s finansieringstransaktioner i sådana länder är t.ex. överföring av sakkunskap till projektansvariga samt tillämpningen av EU:s miljö- och upphandlingsnormer på de projekt som finansieras. Utöver ovannämnda fördelar får slutmottagarna full tillgång till de finansiella fördelar som följer av EU-garantin och EIB:s attraktiva finansieringskostnader i form av konkurrenskraftiga räntor.

Mandatet med EU:s garantitäckning tillhandahåller den politiska och finansiella uppbackning från EU som är nödvändig för länder och projekt som normalt inte skulle rymmas inom EIB:s normala riktlinjer och kriterier.

EIB:s finansieringstransaktioner kommer att komplettera den verksamhet som genomförs inom ramen för de nya externa biståndsinstrumenten. För att ytterligare öka stödet till EU:s utrikespolitik i varje enskild region kommer sambandet mellan EIB:s prioriteringar och EU:s politik att stärkas. Detta kommer att uppnås genom en förstärkt ram för dialog och samarbete mellan EIB och kommissionen vid fastställandet av regionala riktlinjer, länderstrategier och på projektnivå. EIB:s finansieringstransaktioner kan med fördel kombineras med EU:s budgetmedel i form av bidragsstöd och riskkapital i kombination med tekniskt bistånd till projektplanering samt genomförande eller förbättring av rättsreglerna.

5.3. Förslagets mål och förväntade resultat samt indikatorer för dessa inom ramen för den verksamhetsbaserade förvaltningen

Huvudsyftet med förslaget är att främja EIB:s bidrag till uppfyllandet av EU:s politiska mål, genom finansieringen av investeringsprojekt. De mål som EIB:s finansieringstransaktioner ska eftersträva inom ramen för mandatet beskrivs närmare i förslaget till rättsakt.

Uppnåendet av målen kommer att mätas genom volymen på EIB:s finansieringstransaktioner per region och sektor samt volymen på de finansieringstransaktioner som samfinansieras med andra internationella finansinstitut och/eller kommissionsprogram, liksom genom andra indikatorer inom ramen för förhands- och efterhandsbedömningar av EIB:s finansieringstransaktioner.

5.4. Metod för genomförande (preliminär)

Gemensam förvaltning med internationella organisationer.

Anmärkningar:

I linje med befintliga bestämmelser ska EIB enligt förslaget finansiera investeringsprojekt i enlighet med bankens egna regler och förfaranden. Kommissionen ska svara för EU-garantins förvaltning. EIB och kommissionen ska ingå ett avtal om de närmare bestämmelserna och förfarandena avseende genomförandet av det förslagna beslutet.

6. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

6.1. Övervakningssystem

EIB:s finansieringstransaktioner med EU-garanti ska förvaltas av EIB i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inklusive lämpliga revisions-, kontroll- och övervakningsåtgärder. I enlighet med EIB:s stadga är EIB:s revisionskommitté, med stöd av externa revisorer, ansvarig för kontrollen av att EIB:s finansieringstransaktioner och konton är korrekta. EIB:s räkenskaper godkänns årligen av bankens råd.

Dessutom godkänner EIB:s styrelse, där kommissionen företräds av en ledamot och en suppleant, varje finansieringstransaktion som genomförs av EIB och övervakar att EIB förvaltas i enlighet med dess stadga och med de allmänna riktlinjer som fastställs av bankens råd.

I det nuvarande avtalet mellan kommissionen, revisionsrätten och EIB från oktober 2003, som förnyades för en ytterligare fyraårsperiod 2007, anges reglerna för hur revisionsrätten ska genomföra sina revisioner av EIB:s finansieringstransaktioner med EU-garanti.

Enligt artikel 10 i förslaget ska kommissionen varje år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om EIB-finansiering som genomförs enligt mandatet, på grundval av årsrapporter från EIB.

EIB ska dessutom förse kommissionen med de statistiska, finansiella och räkenskapsmässiga uppgifter om var och en av EIB:s finansieringstransaktioner som krävs för att uppfylla dess rapporteringsskyldigheter eller besvara förfrågningar från Europeiska revisionsrätten, samt ett revisionsintyg om utestående belopp avseende EIB:s finansieringstransaktioner.

6.2. Utvärdering

6.2.1. Förhandsbedömning

I enlighet med beslut nr 633/2009/EG överlämnar kommissionen till Europaparlamentet och rådet en rapport efter halva tiden, med beaktande av en extern utvärdering. Den externa utvärderingen har övervakats och letts av en styrkommitté av ”visa personer”, som tillsatts av EIB:s styrelse, samt en företrädare för vardera EIB och kommissionen. Denna externa utvärdering har även överlämnats till Europaparlamentet och rådet. Slutsatserna från halvtidsöversynen ligger till grund för förslagets huvuddrag.

Rapporten från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om Europeiska unionens upp- och utlåning under 2008 (KOM(2010) 69) innehåller dessutom en utvärdering av den nuvarande EU-garantin till EIB:s transaktioner utanför EU. En annan viktig rapport är rapporten till budgetmyndigheten om garantier som täcks av den allmänna budgeten – Situationen per den 31 december 2008 (KOM(2009) 398) och det arbetsdokument från kommissionen som åtföljer rapporten (SEK(2009)1063).

6.2.2. Åtgärder som har vidtagits med anledning av en interims- eller efterhandsutvärdering (lärdomar som dragits av liknande åtgärder)

En sammanfattning och analys av resultaten i utvärderingsrapporten finns i kommissionens rapport om halvtidsöversynen som bifogas detta förslag[21].

6.2.3. Bestämmelser om och tidsintervall för framtida utvärderingar

Kommissionen kommer att utarbeta en slutrapport om genomförandet av EIB:s externa mandat senast den 31 oktober 2014.

7. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

EIB har huvudansvaret för antagandet av bestämmelser om bedrägeribekämpning, särskilt genom att tillämpa EIB:s politik om att förebygga och avskräcka korruption, bedrägeri, maskopi, tvång, penningtvätt och terrorismfinansiering i Europeiska investeringsbankens verksamhet, antagen i april 2008.

EIB:s regler och förfaranden innehåller bland de detaljerade bestämmelserna om kampen mot bedrägeri och korruption bestämmelser om Olafs behörighet att genomföra interna utredningar. I juli 2004 godkände EIB:s råd ett beslut om villkor och närmare bestämmelser för interna utredningar för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som kan skada gemenskapernas intressen.

8. NÄRMARE UPPGIFTER OM RESURSBEHOVEN

8.1. Kostnader för förslaget fördelade på mål

Kostnaderna baseras på en uppskattning av de finansiella flöden som följer av att mandatet fullgörs (volymen av undertecknanden och utbetalningar av lån), med hänsyn till den utjämningsmekanism som utlöses i undantagsfallet att betalningsförsummelserna överstiger 100 miljoner euro under ett år. Det är svårt att uppskatta den potentiella volymen betalningsförsummelser. Kommissionens halvårsvisa rapporter om de garantier som täcks av budgeten möjliggör emellertid en medräkning av de maximala risker som täcks av budgeten (se rapporten i KOM(2009)398 och det åtföljande arbetsdokumentet SEK(2009) 1063).

(miljoner euro)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Tjänstemän eller tillfälligt anställda[22] (XX 01 01) | A*/AD | 4 | 4 | 4 | 4 |

B*, C*/AST | 3 | 3 | 3 | 3 |

Personal som finansieras[23] genom artikel XX 01 02 |

Övrig personal[24] som finansieras genom artikel XX 01 04/05 |

TOTALT | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. Beskrivning av de arbetsuppgifter som åtgärden för med sig

De uppgifter som förvaltningen av EU-garantin för med sig är i huvudsak följande:

- Utformning av lagstiftningsförslag och garantiavtal.

- Förvaltning av godkännandeförfarandet.

- Administrering av det årliga budgetförfarandet.

- Årlig rapportering till rådet och Europaparlamentet.

- Hantering av infordringar.

- Övervakning av garantifondens förvaltning.

- Räkenskaper.

- Förbindelser med revisionsrätten, Europaparlamentet och rådet.

8.2.3. Beskrivning av hur behovet av personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna kommer att tillgodoses

( Tjänster som för närvarande avdelats för att förvalta det program som ska ersättas eller förlängas

8.2.4. Övriga administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet (XX 01 04/05 – Administrativa utgifter)

Ej tillämpligt

8.2.5. Kostnader för personal och anknutna kostnader som inte ingår i referensbeloppet

(miljoner euro)

Typ av personal | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Tjänstemän och tillfälligt anställda (XX 01 01) | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 |

Personal som finansieras genom artikel XX 01 02 (extraanställda, nationella experter, kontraktsanställda osv.) (ange budgetrubrik) | - | - | - | - |

Totala kostnader för personal och anknutna kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 |

8.2.6. Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet

Ej tillämpligt

[1] Beslut om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån till och lånegarantier för projekt utanför gemenskapen (EUT L 190, 22.7.2009, s. 1).

[2] SEK(2010) 443.

[3] Finansinstitut i medlemsstaterna som arbetar med utveckling och investeringar i projekt utanför deras eget land.

[4] KOM(2010) 173.

[5] EUT L 145, 10.6.2009, s. 10.

[6] SEK(2010) 443.

[7] EUT L 190, 22.7.2009, s. 1.

[8] EUT L 145, 10.6.2009, s. 10.

[9] Som de definieras i OECD:s förteckning över mottagare av offentligt utvecklingsbistånd (innefattande minst utvecklade länder, låginkomstländer och medelinkomstländer).

[10] KOM(2009) 495.

[11] EUT L 414, 30.12.2006, s. 95.

[12] EUT L 301, 12.11.2008, s. 13.

[13] Differentierade anslag.

[14] Differentierade anslag.

[15] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 (EUT L 145, 10.6.2009, s. 10).

[16] Siffran 100 miljoner euro/år har sin grund i aktiveringen av garantin i händelse av större betalningsförsummelser (se ”utjämningsmekanism” i förordningen om garantifonden).

[17] För att utvärdera de konsekvenser som eventuella fluktueringar i garantifondens tillgångsvärdering kan få för avsättningen av medel har följande antaganden gjorts:-– En portföljlöptid på 3,3 år.– 1 % ränteökning per år.– En tillgångsvärdering av garantifonden som bygger på den beräknade ”normala avsättningen av medel”.På grund av övergångsperioden finns inga konsekvenser för 2007 och 2008.

[18] Utgifter som inte omfattas av kapitel xx 01 i avdelning xx.

[19] Utgifter som omfattas av artikel xx 01 04 i avdelning xx.

[20] Utgifter som omfattas av andra artiklar i kapitel xx 01 än artiklarna xx 01 04 eller xx 01 05.

[21] KOM(2010) 173.

[22] Kostnader som INTE täcks av referensbeloppet.

[23] Kostnader som INTE täcks av referensbeloppet.

[24] Kostnader för dessa ingår i referensbeloppet.