Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Konsekvenser för de små och medelstora företagen av den fortgående och utbredda minskningen av anslagen till forskning och teknisk utveckling i EU (på gemenskaplig och nationell nivå)"

(97/C 355/08)

Den 19 mars 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Konsekvenser för de små och medelstora företagen av den fortgående och utbredda minskningen av anslagen till forskning och teknisk utveckling i EU (på gemenskaplig och nationell nivå)".

Sektionen för energi, kärnkraft och forskning, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 24 juli 1997. Föredragande var Henri Malosse.

Vid sin 348:e plenarsession den 1-2 oktober 1997 (sammanträdet den 1 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 95 röster för och en nedlagd röst.

1. Resolution

Ekonomiska och sociala kommittén

1.1. är medveten om att FoTU-programmens tekniska och finansiella stöd spelar en avgörande roll för tillväxten och sysselsättningen i Europa;

1.2. konstaterar att en stor majoritet av de europeiska företagen är av mindre storlek; de lider ofta brist på kapital och saknar kapacitet att utnyttja sin innovations- och forskningspotential;

1.3. oroar sig för den fortgående och utbredda minskningen av mänskliga resurser och anslag till FoTU i Europeiska unionen;

1.4. beklagar avsaknaden av en verklig europeisk marknad för innovation, då de viktigaste offentliga insatserna sker på regional eller nationell nivå och endast har liten effekt i andra sammanhang;

1.5. avvisar såväl en "politik med tomma löften" som att i grunden helt olika företag grupperas under rubriken "små- och medelstora företag" och att små företag förpassas till en biroll fastän de står för mer än av sysselsättningen.

1.6. ställer sig bakom de intentioner som formulerades under det europeiska toppmötet i Amsterdam den 16-17 juni 1997 angående sysselsättning, konkurrens, tillväxt och särskilt inrättandet av ett instrument för finansiering av högteknologiska projekt för små och medelstora företag.

Mot denna bakgrund rekommenderar Ekonomiska och sociala kommittén:

1.7. En ny inriktning där man gör skillnad mellan små företag med hög teknologisk intensitet, "pionjärer" som har outnyttjad kapacitet vad gäller tillämpad forskning och det stora flertalet som endast använder slutprodukterna av FoTU.

1.8. En metod som gör det möjligt att på bästa sätt tillvarata de offentliga och privata medlen till forskning.

1.9. Att man inrättar en verklig europeisk marknad för innovation för att sammanlänka de nationella åtgärderna.

1.10. Att man främjar företagen till en europeisk inriktning genom att dels förstärka partnerskapets hjälpmedel, dels införa ett finansiellt styrmedel som gynnar sammanslagningen av företag i Europa.

1.11. Att man tillvaratar "vilande" innovativa potentialer främst genom samarbete mellan forskningsingenjörer i företagen.

1.12. Att man prioriterar behoven hos små företag med hög teknologisk intensitet vid utarbetandet av gemenskapsprogrammen.

1.13. Att man med tanke på den ekonomiska och sociala sammanhållningen anpassar strukturfonderna till denna inriktning.

2. Inledning

2.1. Drygt 99,8 % av de europeiska företagen, det vill säga ca 15 miljoner, är avseende storlek (mindre än 250 anställda), omsättning (mindre än 40 miljoner ecu) och ägande (mindre än 25 % av kapitalet eller rösterna innehas av ett större företag eller en koncern) så kallade "små och medelstora företag". De står för av sysselsättningen och den ekonomiska verksamheten i Europeiska unionen ().

2.1.1. Konkurrensen ökar och strategierna blir alltmer internationella i samband med att ekonomin blir allt mer världsomfattande, och innovationer är därför en nödvändighet för de små och medelstora företagen. Detta innebär bland annat att de måste få tillgång till ny teknik eller utveckla den teknik de behöver. Detta gäller även företag inom sektorer med traditionell verksamhet. Det är idag allmänt erkänt att teknik är en avgörande konkurrensfaktor för dessa företag.

2.2. Historiskt sett har gemenskapspolitiken för små och medelstora företag alltid haft en framträdande plats. Gemenskapspolitiken grundar sig på fördraget som fastställer ramarna för denna företagspolitik:

- I artikel 130 omnämns industrins konkurrenskraft och utvecklingen av åtgärder för att "främja en miljö som är gynnsam för initiativ och för utveckling av företag inom hela gemenskapen, särskilt i fråga om små och medelstora företag". Det framhålls även att man skall "främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som skapas genom politiken inom sektorerna för innovation, forskning och teknisk utveckling".

- I artikel 130f.2 framhålls stödet till små och medelstora företag "i deras insatser för forskning och teknisk utveckling av hög kvalitet".

- Titeln i avdelning XIV (Ekonomisk och social sammanhållning) i Fördraget om Europeiska unionen hänvisar tydligt till den ekonomiska och sociala sammanhållningen med målsättningen att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna.

2.3. Gemenskapens forskningsprogram har idag som målsättning att stå i medborgarnas, sysselsättningens och den europeiska konkurrenskraftens tjänst. I detta sammanhang prioriteras små och medelstora företag och deras tillgång till FoTU-program är viktig, bland annat för gemenskapsprogrammens framtid. Trots ett antal försök har kommissionen inte riktigt lyckats att på ett tillfredsställande sätt öka de små och medelstora företagens deltagande i gemenskapens FoTU-program. Därför behövs en radikal förändring vad gäller utformningen om man vill uppnå bättre resultat. Detta framgår tydligt i den oberoende expertgruppens rapport om den femåriga utvärderingen av europeiska gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling (). Oberoende experter konstaterar i själva verket att "de små och medelstora företagen skulle delta i större omfattning om de fick bättre stöd i de ekonomiska och juridiska frågor som utnyttjandet av forskning innebär, särskilt när det gäller immaterialrättsliga problem". De beklagar även "den eftersläpning hos europeisk företagskultur i jämförelse med amerikansk som visar sig när det gäller spridning och överföring av teknik".

2.4. Ekonomiska och sociala kommittén vill med detta initiativyttrande lägga fram förslag för Europeiska unionens institutioner och medlemsstaterna om hur företagen kan ges gynnsammare villkor för att ta del av forskning, få tillgång till innovationer och uppfylla gemenskapens konkurrens-, tillväxt- och sysselsättningsmål.

3. Minskning av anslagen till forskning och utveckling i Europeiska unionen

3.1. Enligt EG:s statistikkontor (Eurostat) minskade de offentliga budgetanslagen till Europeiska unionens FoTU-program, uttryckt i fasta priser, från och med 1991 och utgjorde endast 0,9 % av BNP 1993 mot 1 % 1985. Som en jämförelse kan nämnas att de offentliga budgetanslagen i Sverige och Frankrike utgör 1,3 % respektive 1,27 % av BNP och sämst placerade är Irland med 0,34 % i och Grekland med 0,21 %.

3.1.1. De totala anslagen till forskning och teknisk utveckling i Europa (1,91 % av BNP 1995) är nära en tredjedel mindre än i USA (2,8 %) och Japan (3,1 %). Industriell forskning finansierad av företagen är fortfarande ett område där Europas eftersläpning är stor i jämförelse med USA och Japan (1 % av BNP mot 1,6 % respektive 2,2 %).

3.1.2. Det bör även framhållas att utvecklingen av nya produkter utgör mindre än hälften av kostnaden för forskning och teknisk utveckling i Tyskland och Frankrike, medan den motsvarar mer än 60 % av kostnaden i USA och Japan. Dessutom blir andelen mänskliga resurser som avsätts till forskning och teknisk utveckling allt mindre. Forskarna utgör endast 0,42 % av arbetsstyrkan, medan de i USA och Japan är nästan dubbelt så många. Denna siffra är ännu mer dramatisk med tanke på att det proportionellt sett finns tre gånger fler forskare i företagen i USA och fyra gånger fler i företagen i Japan än i Europa.

3.1.3. Situationen kompliceras av att den ekonomiska kris som drabbat Europa fortsätter, och att de nationella anslagen till forskning och utveckling i medlemsstaterna minskat betydligt sedan början av detta årtionde.

3.2. I många länder - även de största - är bristen på finansiering sådan att Europeiska unionens program framstår som den sista utvägen för offentliga och privata forskarlag och laboratorier. Under dessa förhållanden blir det fråga om en veritabel jakt på budgetanslag och antalet ansökningar ökar obevekligen. Detta leder till ett allt striktare urval och ett mindre antal tilldelas medel, vilket man kan frukta sker på bekostnad av mindre rustade strukturer, i detta fall de små och medelstora företagen.

3.2.1. Man noterar även att storindustrin har allt större inflytande vid identifiering och val av forskningsteman som finansieras av den offentliga sektorn. Europeiska kommissionens projektgrupper har visat detta genom att lyfta fram prioriteringar som motsvarar behoven och förväntningarna inom mycket koncentrerade verksamhetsområden. Denna utveckling kan inte leda till annat än en ökad marginalisering av de små och medelstora företagens roll i den europeiska FoTU-politiken.

4. De små och medelstora företagen i Europa och deras specifika problem

4.1. På grund av deras antal, inverkan på sysselsättningen (66 % av sysselsättningen inom gemenskapen) och tillgångar (65 % i Europeiska unionen) spelar de små och medelstora företagen en allt mer betydande ekonomisk roll. Men de utgör inte för den skull någon homogen grupp och de bör i detta sammanhang indelas efter behov och kapacitet avseende forskning och teknisk utveckling. En enda definition av små och medelstora företag är inte relevant och gör det inte möjligt att dra några praktiska slutsatser.

4.2. Istället föreslår vi tre företagskategorier:

4.2.1. Småföretag med hög teknisk kapacitet

Den första kategorin omfattar företag med dokumenterad kapacitet för forskning och teknisk utveckling och som erbjuder eller använder sig av teknologi. Dessa tillhör minoriteten och man uppskattar att de endast utgör 3 % av det totala antalet. En stor del av dessa deltar i forskningsprojekt som Europeiska unionen finansierar.

4.2.1.1. Deras största handikapp är deras storlek och deras begränsade möjligheter att konkurrera på lika villkor med stora industrikoncerner av internationella mått.

4.2.2. "Pionjärer" vars förmåga till innovationer är outnyttjad

Den andra kategorin utgörs av företag som man kan beteckna som "pionjärer" och som, utan att ha de föregående kategoriernas kännetecken, har kapacitet att utveckla nya produkter av teknisk art. Dessa små och medelstora företag är i allmänhet mest utvecklade tekniskt sett inom sina sektorer och de uppgår till mindre än 10 %.

4.2.2.1. Dessa företag har möjlighet att identifiera, fastställa och uttrycka behoven av forskning och teknisk utveckling men måste anlita utomstående för att utföra forskningsarbete, eftersom de inte har tillräcklig kapacitet för forskning och teknologisk utveckling.

4.2.2.2. Företagen inom denna kategori har en avgörande roll när det gäller spridningen och anpassningen av tekniska innovationer hos små och medelstora företag med mindre kapacitet.

4.2.2.3. Även om dessa företag ofta kan finna lösningar (erforderlig hjälp på nationell och regional nivå) ställs de allt oftare inför behov av lösningar och teknologi som ingen partner på lokal nivå kan erbjuda.

4.2.3. "Användarna" av FoTU:s slutprodukter

Den tredje kategorin företag är endast användare av produkter som man fått fram genom teknisk forskning. De utgör den stora majoriteten av små och medelstora europeiska företag och är endast intresserade av slutprodukterna av forskning och teknisk utveckling. Dessa företag har inte möjlighet att fastställa sina egentliga tekniska behov och de investerar inte kapital i långsiktiga tekniska projekt eller projekt som innebär risker. De har inte heller möjlighet att identifiera sina egna behov av teknologi.

4.2.3.1. Utan ett grundläggande arbete där man upplyser, förbereder och ger företagen stöd, kommer dessa aldrig att få tillgång till de tekniska möjligheter som FoTU-programmen ger.

4.3. Denna indelning, som idag är en standardindelning, påvisar hur olika behoven hos de små och medelstora företagen är, och hur olika de drabbas av minskningen av medel till forskning och teknisk utveckling. Man bör lägga till ytterligare ett kriterium, nämligen företagens geografiska placering när det gäller områden som klassats som prioriterade områden för den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Den geografiska placeringen återspeglar inte bara regionens ekonomiska situation, utan även avståndet till resurscentra och därmed även till tekniska resurscentra.

5. Regional utveckling och forskningspolitik

5.1. I och med Maastrichtfördraget är en av de främsta målsättningarna för gemenskapspolitiken i allmänhet att minska de ekonomiska och tekniska skillnaderna. FoTU-politiken kan få en avgörande betydelse i detta sammanhang eftersom de vetenskapliga grunderna innebär ett oundgängligt stöd för en varaktig tillväxt.

5.2. Man konstaterar emellertid att de minst gynnade länderna och regionerna ofta lägger tyngden på "lågteknologiska" och arbetskraftsintensiva sektorer. Därför måste dessa regioner få hjälp att delta i FoTU-verksamheten, vilket skulle ge dem möjlighet att öka sin vetenskapliga och tekniska kapacitet.

5.3. I detta sammanhang spelar de små och medelstora företagen en grundläggande roll. I prioriterade länder och regioner behöver de speciellt stöd för att få tillgång till forskningsverksamhet och teknisk innovation, och varje form av stödåtgärd som syftar till att förbättra deras teknologiska komponenter välkomnas.

6. De små och medelstora europeiska företagens deltagande i gemenskapens forsknings- och utvecklingsprogram

6.1. Under perioden 1990-1994 deltog 6 276 små och medelstora företag i FoTU-projekt som finansierades av det tredje ramprogrammet. Denna siffra uppgår redan till 4 625 deltagare under 1995 (första året för det 4:e ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling).

6.2. Deltagarna under 1995 utgjordes till mer än en tredjedel av företag (37 %), mindre än en tredjedel av universitet och högskolor (32 %), 22 % av forskningsorganisationer och 6 % av övriga organisationer.

Av de företag som deltog var tre av fem (ca 58 %) små och medelstora företag enligt gemenskapens definition.

6.2.1. De små och medelstora företagens deltagande är särskilt högt inom de tre följande särskilda programmen: Industri- och materialteknik, Telematiktillämpningar och Informationsteknik.

6.3. Denna förhållandevis optimistiska bedömning där man konstaterar att de små och medelstora företagen i omfattande utsträckning deltagit i de senaste ramprogrammen för forskning och teknisk utveckling måste ses mot bakgrund av följande fakta:

6.3.1. Antalet små och medelstora företag som deltar är lågt i förhållande till det totala antalet små och medelstora företag i Europa, vilket ger det hela något av en konfidentiell dimension.

6.3.2. När man definierar de små och medelstora företagen hänvisar man uteslutande till gemenskapskriterierna, som framstår som synnerligen olämpliga i detta sammanhang.

6.3.3. Gemenskapsdefinitionen fäster inte avseende vid verksamhetssektorn. Ett företag med 250 anställda inom byggnadsbranschen betecknas till exempel som "medelstort", medan ett diamantsliperi av identisk storlek är ett multinationellt företag.

6.3.4. I samtliga geografiska områden i Europa som klassas som prioriterade mål och berörs av problem i samband med nedgång i verksamheten, är medianstorleken för ett företag som bäst mellan 30 och 50 anställda. Företag med mer än 250 anställda borde ingå i en annan kategori.

6.3.4.1. Det är sålunda beklagligt att gemenskapens definition av små och medelstora företag inte leder till en tillräckligt skarp urskillning och att den delvis förvränger statistiska fakta vad gäller deltagarantalet.

6.3.5. De små och medelstora företagens deltagande är i allmänhet blygsamt (genomförbarhetsunderstöd, underleverantörsprojekt) och de ekonomiska bidragen överstiger i allmänhet inte 50 000 ecu per projekt.

6.4. Ur kvalitativ synpunkt har genomförandet av åtgärder för att tekniskt sett främja de små och medelstora företagen haft en betydande effekt på de små och medelstora företagens deltagande i ramprogrammet för forskning och teknologisk utveckling:

6.4.1. Anslag till förberedande forskning som innebär ekonomiskt stöd till små och medelstora företag att utveckla projekt (sökande efter samarbetspartner, marknadsanalys och analys av innovationsmöjligheter, genomförbarhetsstudier).

6.4.2. Gemensam forskning som gör det möjligt för grupper av små och medelstora företag med liten eller obefintlig forskningskapacitet och som har samma behov att anlita universitetslaboratorier eller laboratorier vid forskningscentra.

6.4.2.1. Det är intressant att notera ett intresse för alternativet att utnyttja en kombination av samtliga program. Ett stort antal små och medelstora företag av liten storlek (mindre än 50 anställda) har dragit nytta av 48 % av dessa projekt.

6.5. Dessa resultat visar ifall tvivel skulle föreligga:

6.5.1. Intresset hos små företag och deras reaktionsförmåga vad gäller forskning och teknisk utveckling, när åtgärderna anpassas till deras specifika krav.

6.5.2. Att det är nödvändigt av att utveckla differentierade FoTU-program för industrin. Det tycks därför inte relevant att använda gemenskapens definition av små och medelstora företag vare sig när det gäller genomförandet av programmen eller åtgärder för att främja utvecklingen av FoTU-program.

6.6. Minskningen av forskningsanslag har i detta sammanhang en väsentlig betydelse, eftersom den i första hand drabbar de mest utsatta små och medelstora företagen. Dessa behöver ovillkorligen ett specifikt stöd för att strategiskt sett integrera forskning och teknisk utveckling i sin verksamhet. Utan ett speciellt förfarande riskerar man att inte kunna dra någon nytta av forskningsresultaten.

6.7. Denna modell för forskningssamarbete är framförallt relevant för den andra kategorin av små och medelstora företag, det vill säga "pionjärerna", de små företagen med "vilande" teknisk kapacitet. De ansträngningar som görs för att involvera industrin i FoTU borde därför i stor utsträckning inriktas på denna kategori. Enbart under denna förutsättning kan man uppnå det viktigast målet som är att förbättra den europeiska ekonomins konkurrenskraft och tillväxtpotential.

7. En kraftansträngning

7.1. Inom ramen för förberedelsen av det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling antog gemenskapens kommitté för vetenskaplig och teknisk forskning (Crest) en rapport om de små och medelstora företagens deltagande i FoTU-verksamheten. Man tog i denna rapport hänsyn till djupstudien av de små och medelstora företagens förfaranden och deltagande i samband med det 3:e och 4:e ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

7.2. De viktigaste faktorerna bland rekommendationerna i denna rapport är följande:

- ett nedifrån och upp-perspektiv på de små och medelstora företagens reella behov;

- begäran om förslag skall ske löpande istället för periodvis;

- förfaranden i två steg med förval;

- förenklad tillgång till information och erforderlig stöd till utarbetandet av förslag.

7.3. Vid utarbetandet av dessa rekommendationer uppmärksammade författarna framför allt de svårigheter som de små och medelstora företagen ställs inför när det gäller tekniska innovationer. Det framgår tydligt att de små och medelstora företagen tidigare stött på åtskilliga hinder då de velat delta i programmen:

- Bristande information.

- Svårigheter att hitta samarbetsföretag.

- Tidsbrist.

- Begränsade egna medel till forskning och teknisk utveckling.

- Bristfällig kapacitet att definiera behov och FoTU-projekt.

7.4. De små och medelstora företagen, och i synnerhet de små företagen i prioriteringsområden, drabbas hårdare än industrikoncernerna. Svårigheterna kan inte övervinnas utan tekniskt och ekonomiskt gemenskapsstöd, och har därför goda skäl att oroa sig över minskningen av såväl Europeiska unionens som medlemsstaternas anslag till forskning och teknisk utveckling.

7.5. Det finns alltså anledning att utifrån en oförändrad eller rent av minskad budget fastställa alternativ för en övergripande FoTU-verksamhet som gynnar små och medelstora företag i samtliga kategorier så att:

7.5.1. De utifrån sina behov och sin kapacitet att delta kan dra nytta av gemenskapens forskning och verkligen integreras i Europeiska unionens och medlemsstaternas FoTU-program och projekt.

7.5.2. De utifrån sin kapacitet och förmåga kan ingå i stödnät för innovation och forskning för utländska FoTU-partners.

7.6. Denna horisontella verksamhet skall i första hand avse nationella FoTU-åtgärder. I själva verket finns det idag ännu inte någon inre marknad för innovationer. De nationella eller regionala FoTU- och innovationsstödprogrammen är fristående och resultaten får mycket sällan effekt utanför det nationella och regionala sammanhanget. Att sudda ut gränserna mellan de nationella programmen, i synnerhet när det gäller användning av forskningsresultaten, bör alltså prioriteras av Europeiska unionen.

7.7. Denna övergripande åtgärd bör också vara "verklighetsförankrad", dvs. inriktas på företagens olika förväntningar och behov, istället för att man utgår från ett i förväg fastställt program och sedan försöker att få med företagen, vilket i allmänhet inte lyckas.

8. Ekonomiska och sociala kommitténs förslag

8.1. Konkreta åtgärder

Ekonomiska och sociala kommittén avvisar symboliska deklarationer till fördel för de små och medelstora företagen liksom marginaliserande åtgärder som leder till "segregerade" program, och förespråkar i stället konkreta åtgärder som tar hänsyn till de olika företagskategoriernas specifika behov.

8.2. Förenklat förfarande

Allmänt sett efterlyser företagen lättillgängliga program. För de minsta är gemenskapens tvång på europeiska partnerskap ett stort handikapp på grund av språkliga, kulturella och administrativa problem.

8.3. Utgångspunkt i behovsanalys

Det är viktigt att utgå från nedifrån och upp-principen när man fastställer tekniska prioriteringar. Detta innebär att man lyssnar på företagens behov, oberoende av deras storlek, via representativa paneler. Beträffande förvaltningen av gemenskapsprogrammen måste man skapa enheter för innovationer och små och medelstora företag som inom de största programmen övervakar att programmen överensstämmer med behoven.

8.4. Juridisk och finansiell hjälp

På samtliga nivåer, från lokal nivå till gemenskapsnivå, kan man främja specifika juridiska och finansiella stödåtgärder. Med utgångspunkt i en mer detaljerad indelning i företagskategorier kan man skapa en finansiell och juridisk miljö som främjar innovation genom:

- Förbättrat immaterialrättsligt skydd.

- Minskning av det administrativa och byråkratiska förfarandet.

- Förenklad tillgång till finansiering.

8.5. Stöd till företagen

Kommittén beklagar att verksamheter som uppges "främja de små och medelstora företagen" i själva verket alltför ofta tjänar till att främja utvecklingen av institutioner och organ i mellanleden. Följaktligen önskar Ekonomiska och sociala kommittén att företagen blir de verkliga vinnarna i längden, även om man är tvungen att tillgå mellanled. Mellanled kan bara gynnas ifall de ger stöd till företagen.

8.6. Informationstjänster och specialiserade avdelningar för informationsspridning

Företagen, i synnerhet de allra minsta företagen som endast använder slutprodukterna av FoTU, behöver hjälp att finna lämplig teknisk information samt att få tillgång till de olika programmen. Man måste i själva verket skilja på informationstjänster (Euroinfocentra såsom "first-stop-shops") och specialiserade avdelningar för spridning av teknisk information, som t.ex. sektorspecifika tekniska centra, vilket kräver specialiserad teknisk kompetens.

8.7. En europeisk innovationsmarknad för användarna av slutprodukterna av FoTU

För att bidra till en mer konkurrenskraftig europeisk ekonomi måste de företag som utnyttjar teknologi kunna dra nytta av nationella, gemenskapliga och internationella forskningsresultat. Därför är ett nätverk för spridning av vetenskaplig och teknisk information, antingen med direktanslutning, t.ex. via Internet, eller via vetenskapliga eller tekniska informationsbyråer, nödvändigt. En "instrumentbräda" där de mest relevanta FoTU-verksamheterna och forskningsresultaten katalogiseras skulle vara ett värdefullt instrument för "benchmarking" och ett samordningsinstrument mellan Europeiska unionens och medlemsstaternas program. Europeiska unionen bör bidra till att sudda ut gränserna mellan de nationella näten genom en politik som främjar flerspråkighet och en aktiv politik som främjar åtgärder på europeisk nivå.

8.8. Europeisera företagen

Den stora majoriteten av företag i Europeiska unionen står långt ifrån den inre marknadens verklighet. De är främst offer för sin storlek - de är alltför små - och bristande internationalisering. Genom att främja samarbete mellan små europeiska företag kan Europeiska unionen ge ett positivt bidrag. Därför föreslår kommittén att man, förutom att man tjänar som en kontaktlänk, skall införa ett finansiellt instrument inspirerat av de utomstående JOP- och ECIP-programmen som, genom stöd och garantier från banker, kommer att bidra (till exempel genom genomförbarhetsstudier) till företagsprojekt inom gemenskapen med målsättningen att utveckla nya produkter.

8.9. Utnyttja den innovativa potentialen hos "pionjärerna"

Det finansiella samordningsinstrumentet kommer att ge ett stort stöd åt "pionjärerna", dvs. företag med forsknings- och innovationskapacitet som inte exploaterats i tillräcklig utsträckning.

Jämte detta måste de gemensamma forskningsåtgärderna stärkas enligt gemenskapsmodellen "Craft" (). Med förstärkta gemenskapsåtgärder skulle medlemsstaterna anmodas att främja ett "Eureka-program" för gemensam forskning på detta område. För att kompensera bristen på mänskliga resurser avsatta för forskning inom företagen och för att gynna "vilande" tekniska projekt, föreslår kommittén att Europeiska unionen främst skall inrikta utbildnings- och rörlighetsprogrammet för forskare på kontakter mellan ingenjörer vid små och medelstora företag med teknisk kapacitet.

8.10. Stödja de små företagen med stark teknisk intensitet

För att verkligen kunna prioritera dessa företag är det framför allt viktigt att förenkla deras tillgång till de europeiska programmen genom att häva kravet på ett europeiskt partnerskap i de fall som är vederbörligen rättfärdigade och med möjligheten att sprida resultaten på en europeisk nivå. Dessa företag bör främst representeras genom "paneler" och enheter som deltar i programmens utformning. Slutligen borde Europeiska unionen främja deras kapitalisering genom att välkomna initiativ till riskkapital och utvecklingskapital genom "benchmarking" samt pilotprojekt för nätverk.

8.11. Anpassa strukturfonderna till denna politik

Eftersom den ekonomiska och sociala sammanhållningen står i gemenskapsprojektets centrum, anser kommittén att man skall utnyttja en del av de avsevärda medel Europeiska unionen förfogar över i strukturfonderna för att genomföra denna politik. Man måste, utan att skada konkurrensen, inrätta infrastrukturer som gynnar de minst utvecklade regionerna, innovation samt forskning och teknisk utveckling: forskningscentra, vetenskapliga och tekniska universitet, laboratorier, byråer för informationsspridning etc. För att undanröja hindren för gemenskapspolitiken för regional utveckling måste kommissionen skapa starkare band mellan åtgärderna beträffande sammanhållningen och FoTU-politiken (t.ex. öka antalet förslagsomgångar för gemensamma projekt).

Bryssel den 1 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Källa: "Företagen i Europa", fjärde rapporten 1996, Eurostat.

() Dok. KOM(97) 149 slutlig.

() Företagsforskning som anförtros åt utomstående organ: laboratorier, forskningscentrer, andra företag (Craft - Cooperation research action for technology).