Alla medlemsstater har lämnat in sina nationella uppgifter, men många kom inte in i tid. Uppgiftskvaliteten fortsätter att förbättras när det gäller förordning (EG) nr 561/2006. Nästan alla medlemsstater tillhandahöll den begärda uppdelningen av detaljerad statistik om efterlevnadskontroller som utförts på vägarna och i företagens lokaler. Förbättringar kan emellertid göras med avseende på information om sanktioner, internationellt samarbete, ändringar i nationell lagstiftning eller slutsatser som dras.

Totalt kontrollerades 146 967 transportföretag under perioden 2015–2016, vilket är ett liknande resultat jämfört med 2013–2014 . Under dessa kontroller i lokaler kontrollerades cirka 34,8 miljoner arbetsdagar, vilket motsvarar en liten ökning med 1 % jämfört med föregående rapport. Sammantaget kontrollerade medlemsstaterna omkring 663 000 förare under 2015–2016, vilket är 12 % färre jämfört med 2013–2014.

2.1 Konstaterade överträdelser vid vägkontroller

Under 2015–2016 konstaterades omkring 2 miljoner överträdelser på vägarna, vilket är en minskning med ca 3 % jämfört med den senaste rapporteringsperioden. EU-genomsnittet för konstaterade överträdelser på vägarna är 2,17 per 100 kontrollerade arbetsdagar, vilket är en mindre ökning jämfört med 1,77 i den senaste rapporten. I genomsnitt visade sig 58 % av överträdelserna ha begåtts av inhemska förare.

2.2 Konstaterade överträdelser vid kontroller i företagens lokaler

De konstaterade överträdelserna i lokaler uppgick till ca 1,48 miljoner, vilket är en ökning med 21 % jämfört med den senaste rapporten. Den genomsnittliga överträdelsefrekvensen per 100 kontrollerade arbetsdagar är 4,19, vilken ökade med 18 % jämfört med senaste genomsnittet 3,54 under 2013–2014. Ökningen kan delvis förklaras av den höga överträdelsefrekvensen som för första gången rapporterats av Lettland . Tidigare har överträdelsefrekvenserna visat en tendens att minska från 8,65 under 2009–2010 och 5,29 under 2011–2012.

Genomsnittlig överträdelsefrekvens som konstaterats i lokaler per företag har nästan tredubblats från 12,77 till 36,57. Detta kan främst förklaras av det faktum att detta är den första rapporteringsperioden för vilken kommissionen mottog denna information från alla medlemsstater .

2.3 Antal tillsynstjänstemän och utrustning för att analysera färdskrivare

Under perioden 2015–2016 arbetade 61 503 tillsynstjänstemän med kontroller i hela EU. Detta antal var stabilt jämfört med 2013–2014.

Under rapporteringsperioden 2015–2016 utbildades 23 725 tillsynstjänstemän i EU för att analysera den digitala färdskrivaren. Antalet minskade med 5,7 % jämfört med 2013–2014. Det finns också en minskande tendens när det gäller antalet utrustningsenheter som tillhandahållits tillsynstjänstemännen för att analysera färdskrivaren, eftersom de minskade med 5,5 % jämfört med den senaste rapporten och med tanke på att minskningen mellan 2013–2014 och 2011–2012 var 8 %.

4. Samarbete mellan medlemsstater

Enligt artikel 5 i direktiv 2006/22/EG är medlemsstaterna skyldiga att genomföra minst sex samordnade vägkontroller per år med minst en annan medlemsstat. Fyra medlemsstater lämnade inga uppgifter om antalet samordnade kontroller. Av de medlemsstater som lämnade uppgifter uppfyllde 15 medlemsstater det erforderliga antalet samordnade kontroller per år.

De rapporterade siffrorna om gemensamma tillsynsåtgärder är mycket lika dem från rapporten för 2013–2014. Samarbetet mellan medlemsstaterna gäller mest angränsande medlemsstater. När det gäller den sista rapporteringsperioden uppgav även knappt hälften av medlemsstaterna att samordningen äger rum inom ramen för Euro Contrôle Route (ECR). Flera medlemsstater uppgav att ECR visat sig vara användbar vid utbyte av information om bästa tillsynspraxis, ny teknik och uppgiftsutbyte. Vissa medlemsstater nämnde också sitt aktiva deltagande i att anordna sessioner för att dela erfarenheter, t.ex. seminarier, masterklasser och bilaterala vägkontroller.

Samarbetet mellan medlemsstater som grundar sig på samordnade kontroller, gemensamma utbildningsinitiativ eller utbyte av erfarenheter och information spelar en avgörande roll för att uppnå målen för sociallagstiftningen inom vägtransportsektorn, dvs. förbättrade gemensamma regler, trafiksäkerhet och harmonisering av arbetsförhållandena. Därför har Europeiska kommissionen lagt fram ett lagstiftningsförslag som en del i det första mobilitetspaketet som antogs i maj 2017 för att främja och stärka samarbetet och den ömsesidiga hjälpen mellan medlemsstaterna och säkerställa mer effektiv och konsekvent tillsyn av de gällande bestämmelserna . Dessutom antog kommissionen 2018 ett förslag om att skapa en europeisk arbetsmyndighet, vars övergripande mål är att säkerställa en rättvis rörlighet på arbetsmarknaden inom den inre marknaden . En av arbetsmyndighetens huvuduppgifter skulle bestå i att stödja samarbete mellan medlemsstaterna i gränsöverskridande tillsyn och underlätta gemensamma inspektioner, inbegripet inom EU:s sociallagstiftning på vägtransportområdet. I praktiken skulle denna myndighet ge de nationella myndigheterna operativt och tekniskt stöd för att utbyta information, utveckla dagliga samarbetsförfaranden och underlätta medlemsstaternas gemensamma inspektioner.

III. Analys av uppgifter om genomförandet av direktivet om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (direktiv 2002/15/EG)

1.Inledning

Detta kapitel handlar om medlemsstaternas genomförande av direktiv 2002/15/EG, även kallat arbetstidsdirektivet, under 2015–2016. Enligt artikel 13 i det direktivet ska medlemsstaterna vartannat år överlämna en rapport till kommissionen om genomförandet av direktivet, med uppgift om arbetstagarnas och arbetsgivarnas ståndpunkter på nationell nivå.

2.Tillämpningsområde för direktiv 2002/15/EG

Direktivet innehåller regler om bland annat lämpliga raster under arbetsperioden, längsta arbetsvecka och nattarbete. Dess bestämmelser kompletterar reglerna om körtider, raster och viloperioder i förordning (EG) nr 561/2006.

Eftersom direktivet innehåller vissa bestämmelser om antalet arbetstimmar som är specifika för vägtransportsektorn betraktas det som en speciallag (lex specialis) till det allmänna direktivet 2003/88/EG om arbetstid, som innehåller grundläggande krav för arbetstidens förläggning för arbetstagare på alla områden. Artikel 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna innehåller dessutom bestämmelser om arbetstid och arbetsvillkor som måste följas vid genomförandet av EU-lagstiftningen. Ett antal grundläggande skyddsbestämmelser i det allmänna arbetstidsdirektivet, däribland regler om årlig semester och fria hälsokontroller för nattarbetare, gäller även för mobila arbetstagare på vägtransportområdet.

3.Inlämningen av nationella rapporter och deras kvalitet

När det gäller föregående rapporteringsperiod skickades ett gemensamt rapporteringsformat som kommissionen utarbetat till medlemsstaterna för att underlätta rapporteringen och minska den administrativa bördan. Fem medlemsstater lämnade inga uppgifter om genomförandet av direktiv 2002/15/EG. Kvaliteten på den information som lämnats av andra medlemsstater skiljer sig avsevärt, och många medlemsstater lämnade knappa och ofullständiga uppgifter . Vissa medlemsstater förklarade att inga förändringar hade skett mellan de två rapporteringsperioderna. Uppdaterade statistiska uppgifter om kontroller och överträdelser saknas dock i rapporterna från ett stort antal medlemsstater. De mest kompletta rapporterna brukar innehålla information om institutionell organisation, genomförandeproblem och vissa kvantitativa uppgifter. Resultatet av denna analys, på grund av det stora antalet ofullständiga rapporter, kan emellertid inte anses vara representativt för hela Europeiska unionen. Ytterligare insatser förväntas från medlemsstaterna för nästa rapporteringsperiod avseende information om genomförandet av direktiv 2002/15/EG, vilket bör möjliggöra en mer omfattande utvärdering. Kommissionen får besluta att vidta rättsliga åtgärder mot medlemsstaterna för att de inte följer kravet att lämna in de uppgifter som anges i kommissionens beslut om upprättande av ett rapporteringsformat .