Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. ALLMÄNNA SYNPUNKTER

Vid sitt möte i Lissabon uttalade rådet sin starka vilja att integrera de europeiska finans marknaderna senast 2005. En gemensam finansmarknad kommer att bli en nyckelfaktor när det gäller att främja den europeiska ekonomins konkurrenskraft genom att sänka kapital kostnaderna för både stora och små företag. En integrerad marknad med ett lämpligt regelverk och en sund tillsyn kommer också att medföra stora fördelar för kunderna genom en ökad säkerhet mot institutionella fel. Det är genom handlingsplanen för finansiella tjänster som denna integrerade marknad skall uppnås. I handlingsplanen för finansiella tjänster aviseras ett förslag till direktiv om tillsyn över finansiella konglomerat till början av 2001.

EU:s gemensamma finansmarknad går hand i hand med en sund tillsyn och finansiell stabilitet. Den kontinuerliga harmoniseringen av de lagstadgade kraven, som drivs på av EU och understöds av gemensamma grundregler och pragmatiska metoder för att genomföra och tillämpa EU:s direktiv för en gemensam marknad för finansiella tjänster, har redan gett stora bidrag till detta mål. Den allt snabbare konsolideringen inom branschen och de allt intensivare förbindelserna mellan olika finans marknader föranleder en noggrann granskning av strukturerna för att tygla och övervaka institutionella risker och systemrisker, särskilt då de uppstår i sektoröverskridande grupper med både försäkringsföretag, banker och värdepappers företag (finansiella konglomerat). I vissa medlemsstater är finansiella konglomerat vanliga (till exempel i Beneluxländerna och Norden), och vissa av finansmarknadernas största aktörer utgörs av finansiella konglomerat. I andra medlemsstater är de inte lika framträdande eller är till och med av marginell betydelse, vilket dock kan komma att ändras i framtiden. Eftersom det saknas tillförlitliga uppgifter om de finansiella konglomeratens betydelse (bland annat eftersom det saknas harmoniserade definitioner), sker för närvarande en kartläggning på kommissionens initiativ som syftar till att bedöma de finansiella konglomeratens faktiska betydelse inom EU.

Kombinerade finansiella transaktioner kan också skapa nya stabilitets risker eller förvärra befintliga risker. Kapitalkraven måste därför vara adekvata och proportionella för att bemöta de risker som tas inom finansiella grupper som överskrider traditionella gränser mellan olika sektorer. I förekommande fall bör inkonsekvenser mellan särdirektiven, som medför kryphål och möjligheter till tillsynsarbitrage, elimineras. EU bör sträva efter att vidmakthålla en stabilitetstillsyn över sina finansiella institut som uppfyller strikta normer. Dessa normer måste hållas à jour med marknadens utveckling, och kapitalkraven måste på ett riktigt sätt återspegla riskerna i banker, försäkringsföretag och värdepappersföretag inom EU. Internationellt har EU gått i bräschen för denna utveckling - som förklarats är vissa av de största finansiella grupperna inom unionen av konglomeratstyp - och har bidragit till arbetet inom G-10:s gemensamma forum för finansiella konglomerat och till rekommendationerna från detsamma.

Detta direktiv syftar därför till att säkra stabiliteten på de europeiska finansmarknaderna, att fastställa gemensamma normer för tillsyn över finansiella konglomerat i hela Europa samt att skapa rättvisa konkurrensvillkor och rättslig säkerhet mellan finansiella institut. På så sätt kommer man genom direktivet att genomföra rekommendationerna från G-10:s gemensamma forum för finansiella konglomerat. Det kommer också att motsvara rekommendationerna från "Brouwer-gruppen" om stabilitet inom finanssektorn, som antogs av Ekofinrådet i Lissabon.

a) Behovet av ett gemensamt regelverk för finansiella konglomerat

Det nuvarande gemensamma regelverket för tillsyn över finansiella institut är ofullständigt. "Homogena" finansiella grupper omfattas redan av EU-direktiv för särskilda tillsynssyften. I direktiv 2000/12/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut anges hur räkenskaperna inom bankgrupper, investeringsgrupper samt bank- och investeringsgrupper skall samman ställas, medan direktiv 98/78/EG om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp innebär en ytterligare grupptillsyn över försäkringsgrupper.

Grupper som utgör "heterogena" finansiella konglomerat med institut från de olika sektorerna täcks bara i begränsad omfattning, och i princip saknas ett övergripande regelverk om stabilitetstillsyn över finansiella konglomerat. EU:s nuvarande tillsynsregler uppvisar stora överlappningar och luckor i fråga om tillsynen över finansiella konglomerat.

Luckorna innebär att

i) vissa typer av finansiella företagsgrupper inte omfattas av befintliga direktiv (t.ex. horisontella grupper), och att

ii) viktiga tillsynsfrågor som regleras genom särdirektiv om tillsyn över grupper av banker, värdepappersföretag och försäkringsföretag inte regleras på gruppnivå i fråga om sådana grupper som finansiella konglomerat (t.ex. när det gäller att eliminera dubbelräkning av lagstadgat kapital).

Överlappningarna i den nuvarande lagstiftningen medför att

iii) behandlingen av liknande tillsynsfrågor ibland är inkonsekvent, och att

iv) samma finansiella grupp kan omfattas av olika särdirektiv (t.ex. kan ett försäkrings holdingföretag med blandad verksamhet också utgöra ett finansiellt holdingföretag i den mening som avses i bankdirektivet).

Dessa skillnader leder till stora tillsynsproblem i ett regelverk som är utformat för att säkra finansiell stabilitet samt till snedvridningar av konkurrensen på i övrigt mycket konkurrens präglade marknader. De hindrar utvecklingen av en gemensam finansmarknad grundad på rättvisa konkurrensvillkor och skapar osäkerhet kring begrepp och definitioner för myndigheter och finansföretag.

Några medlemsstater har funnit brister i EU:s nuvarande regelverk för finansiella konglomerat och har antingen vidtagit, eller planerar att vidta, egna nationella lagstiftnings åtgärder för att lösa tillsynsproblem som beror på ovan beskrivna gruppstrukturer. Vissa har kompletterat lagstiftningen med bilaterala avtal i avvaktan på framtida gemenskaps lagstiftning om finansiella konglomerat. De åtgärder som medlemsstaterna hittills har vidtagit varierar i räckvidd och förhållningssätt.

Med tanke på de finansiella konglomeratens allt mer gränsöverskridande dimension (vissa verkar i global skala) samt behovet av att bevara rättvisa konkurrensregler inom EU och försvara den finansiella stabiliteten i EU:s finansiella system, är det därför nödvändigt att ta sig an de mest akuta frågor som aktualiseras av sådana strukturer. Detta kommer att öka rättssäkerheten och tydligheten för lagstiftare, tillsynsmyndigheter och marknaden samt ge ett stort bidrag till stabiliteten i EU:s finansiella system. För att se till att stabiliteten på de integrerade europeiska finansmarknaderna verkligen skyddas krävs ett gemensamt regelverk för att hantera dessa frågor. Även inom andra internationella forum är man överens om behovet av ett lämpligt regelverk för finansiella konglomerat. Framför allt har det gemensamma forumet för finansiella konglomerat, vilket samlar tillsynsmyndigheter från de tre tidigare nämnda finansiella sektorerna på de största finansmarknaderna, utfärdat ett antal rekommendationer om tillsynen över finansiella konglomerat (februari och december 1999).

b) Direktivets inriktning

Förslaget syftar till att införa särskild tillsynslagstiftning för finansiella konglomerat. Genom förslaget vidtas också de första steg som är ett minimum när det gäller att harmonisera direktiven för homogena finansiella grupper och för finansiella konglomerat (det vill säga att eliminera vissa av de största inkonsekvenserna), för att på så sätt säkra en minsta likvärdig behandling av dessa grupper. Att harmonisera särlagstiftningen utgör dock inte det främsta målet med detta direktiv och kan bara uppnås stegvis.

En fråga av central betydelse är att se till att målen för enskilda tillsynsmyndigheter, att säkra kapitaltäckningen i de enheter för vilka de har tillsynsansvar, inte hindras till följd av att det finns sektoröverskridande finansiella konglomerat. Detta kräver åtgärder för att förebygga situationer där samma kapital samtidigt används som en riskbuffert i två eller flera enheter i samma finansiella konglomerat ("dubbelräkning av tillgångar") och situationer där ett moderföretag utfärdar obligationer och fördelar medlen som eget kapital till sina reglerade dotterföretag ("orimliga hävstångseffekter"). I utformandet av metoder för att bedöma kapitaltäckningen har man erkänt kapitalkraven inom varje sektor, deras effektivitet och orsakerna till skillnader mellan sektorerna. De sektoriella kapitalkraven har alltså tagits för givna, eftersom de återspeglar egenarten hos den affärsverksamhet som bedrivs av varje sektor, de olika risker som de är exponerade för samt de olika metoder för att hantera och bedöma risker som används av tillsynsmyndigheter och/eller företag. Detta innebär också att direktivet inte kommer att föregripa den pågående diskussionen om översynen av solvenskraven inom banksektorn.

Genom förslaget införs en effektiv EU-lagstiftning för att lösa tillsynsproblem i fråga om interna transaktioner och riskexponeringar inom ett finansiellt konglomerat. Eftersom det ännu inte är möjligt att införa kvantitativa gränser inom detta område bör en adekvat och effektiv tillsynsstrategi för interna transaktioner och riskexponeringar bygga på följande tre pelare:

* En intern förvaltningspolitik med effektiva interna kontroll- och förvaltningssystem.

* Krav på rapportering till tillsynsmyndigheterna.

* Effektiva verkställande befogenheter för tillsynsmyndigheterna.

Den sektoröverskridande utvecklingen påvisar det uppenbara behovet av att införa arrangemang för samordning mellan tillsynsmyndigheter i syfte att säkra en effektiv och adekvat tillsyn över gränsöverskridande finansiella konglomerat. Genom att en samordnande myndighet för ett finansiellt konglomerat utses kan följande fördelar uppnås:

* Man undviker luckor i tillsynen över ett finansiellt konglomerat, vilket kommer att öka den finansiella stabiliteten.

* Man undviker en dubbel tillsyn som är tung och kostsam både för tillsynsmyndigheterna och de enheter inom en grupp som är föremål för tillsynen.

* Förfaranden och tillsynsinsatser kan förenklas.

Samordnarnas roll och ansvar är kraftigt beroende av den specifika situation som ett finansiellt konglomerat befinner sig i, såsom regelverk och den aktuella inrättningens riskprofil. Reglerna om utnämning av en samordnare samt eventuella ytterligare arrangemang eller skyldigheter i fråga om dennas uppgifter är utformade på ett flexibelt sätt.

En effektiv tillsyn förutsätter samarbete mellan berörda tillsynsmyndigheter samt utbyte av information. Ingen av de tillsynsåtgärder som föreslås i denna rapport skulle fungera effektivt utan ett lämpligt flöde av information, dels från enheterna inom ett finansiellt konglomerat till tillsynsmyndigheterna, dels mellan tillsynsmyndigheterna själva.

2. BESKRIVNING AV ARTIKLARNA

Artikel 1 - Syfte

Direktivet omfattar kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag, det vill säga reglerade enheter, med huvudkontor i EU. Då dessa enheter tillhör ett finansiellt konglomerat är de föremål för extra stabilitetstillsyn i den omfattning och på det sätt som beskrivs i direktivet. Dessutom införs genom direktivet vissa ändringar i den sektoriella tillsynslagstiftningen för att motverka större skillnader i konkurrensvillkor mellan reglerade enheter i olika finansiella sektorer.

Artiklarna 2 och 3 - Definitioner

I artikel 1 presenteras och definieras de viktigare begrepp som direktivet grundar sig på. Eftersom direktivet omfattar hittills oreglerade områden måste man införa och definiera begrepp som inte existerar i den nuvarande lagstiftningen. De viktigaste är definitionerna av ett finansiellt konglomerat och ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet. Dessa definitioner är väsentliga för att ange direktivets tillämpningsområde, det vill säga huruvida en viss grupp är en finansiell grupp med en homogen finansiell verksamhet och som grupp betraktad även fortsättningsvis skall omfattas av de befintliga särdirektiv som anges i avsnitt I i denna motivering, eller en blandad grupp med både finansiell och icke finansiell verksamhet som är föremål för en viss begränsad tillsyn enligt nämnda befintliga särdirektiv, eller en företrädesvis finansiell grupp med en heterogen finansiell verksamhet ("finansiella konglomerat") som omfattas av detta nya direktiv. Två trösklar införs: en första tröskel som skiljer på finansiella och icke finansiella grupper (den tröskel på 50 procent som anges i artikel 2.13 a) och en andra tröskel som skiljer mellan homogena grupper och finansiella konglomerat (den tröskel på 10 procent som anges i artikel 2.13 d). Dessa trösklar behandlas närmare i artikel 3.

Ett annat centralt begrepp i detta direktiv är definitionen av en grupp (artikel 2.11 och 2.12). För att inbegripa alla relevanta grupper oavsett deras struktur används en bred definition grundad på begreppet "nära förbindelser" som tidigare infördes i det så kallade post-BCCI-direktivet. Begreppet nära förbindelser har dock utvecklats ytterligare för att täcka andra grupper som är relevanta när det gäller att uppnå direktivets mål. Exempelvis inbegriper det grupper av enheter som inte har några kapitalförbindelser men en enhetlig ledning, och för vilka redovisnings lagstiftningen ger medlemsstaterna möjlighet att kräva sammanställda årsbokslut.

Artikel 4 - Räckvidden för den extra tillsynen

När regler införs om extra tillsyn över reglerade enheter som tillhör ett finansiellt konglomerat (se artikel 1), görs i direktivet en distinktion beroende på om det finansiella konglomeratets huvudkontor eller moderföretag är baserat i EU eller inte, och i det senare fallet föreskrivs en annan - men i princip likvärdig - ordning.

Eftersom det finns grupper som inte omfattas av definitionerna i artikel 2, men som har finansiella enheter med en betydande verksamhet på finansmarknaderna och vars tillsyn skulle motsvara direktivets mål, gör direktivet det möjligt för de behöriga myndigheterna att också låta dessa särskilda gruppstrukturer omfattas av extra tillsyn, förutsatt att tydligt angivna villkor är uppfyllda.

För fullständighetens skull och för att undvika varje tänkbar moralisk risk anges i direktivet också att det faktum att oreglerade enheter blir föremål för extra tillsyn på gruppnivå inte innebär att dessa enheter omfattas av tillsyn på enskild nivå.

Artiklarna 5 och 6 - Kapitaltäckning, interna transaktioner och riskkoncentration Artikel 18.1, artikel 19.1, artikel 23.1 och artikel 25.2 - Ledning

Genom direktivet införs en rad kvantitativa och kvalitativa regler om tillsyn över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat. De rör särskilt kapitaltäckning, interna transaktioner och riskkoncentration samt ledningen. Reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat måste också uppfylla krav i fråga om deras aktieägares lämplighet. Det behöver dock inte införas någon ny särskild lagstiftning inom detta område eftersom de nuvarande särdirektiven utgör en tillräcklig rättslig grund för att inbegripa strukturer i form av finansiella konglomerat.

Reglerade enheter som leder ett finansiellt konglomerat eller utgör en del av ett finansiellt konglomerat vars moderföretag är ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet med huvudkontor i EU är föremål för extra tillsyn i fråga om deras solvensställning, förebyggandet av dubbel räkning av lagstadgade kapitalbaser inom gruppen (artikel 5) samt graden av riskkoncentration och interna transaktioner (artikel 6).

I avsnitt 1 i denna motivering förklaras att de befintliga kapitalkraven inom varje sektor erkänns (se punkt I b). I direktivet föreskrivs olika tekniska metoder för att beräkna ett finansiellt konglomerats solvensställning på gruppnivå. Dessa metoder är inte nya, utan har i viss mån redan tillämpats i den sektoriella tillsynen enligt befintlig särlagstiftning. Dessutom har det gemensamma forumet för finansiella konglomerat provat dessa metoders lämplighet och överensstämmelse (se det gemensamma forumets dokument Supervision of financial conglomerates, februari 1999). Enligt direktivet skall finansiella konglomerat också föra en adekvat kapitaltäckningsstrategi på gruppnivå.

När det gäller riskkoncentration på gruppnivå anges i direktivet inte några kvantitativa gränser, vilket dock görs i viss särlagstiftning. Man kunde inte enas om ett gemensamt förhållningssätt mellan olika sektorer utan en ytterligare grundlig undersökning av fördelar och eventuella nackdelar. Det bör dock inte uteslutas att sådana gränser införs på längre sikt (se även det tredje skälet i direktivets ingress). I nuläget föreskrivs i direktivet att finansiella konglomerat skall inrätta lämpliga metoder för att hantera risker som är förknippade med deras interna transaktioner och riskkoncentrationer samt att de behöriga myndigheterna kan införa kvantitativa gränser om detta anses vara nödvändigt utifrån direktivets mål.

När det gäller lämplighetskraven på ledningen för reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat finns det dessutom ett behov att beakta den senaste utvecklingen på marknaden. Framför allt finns det för finansiella konglomerat en tendens att leda dem efter konglomeratets olika affärsområden i stället för efter metoder som grundar sig på traditionella juridiska enheter. Eftersom lämplighetskraven rör ledningen för reglerade enheter som omfattas av särlagstiftningen är det dock lämpligt att ändra dessa regler (se i detta avseende kapitel IV).

Artiklarna 7 till 13 - Åtgärder för att underlätta extra tillsyn

I dessa artiklar föreskrivs flera åtgärder för att underlätta extra tillsyn. Genom artiklarna elimineras rättsliga hinder för utbyte av information mellan enheter i ett finansiellt konglomerat. De rör också samarbete och informationsutbyte mellan behöriga myndigheter som är delaktiga i tillsynen över reglerade enheter i ett visst finansiellt konglomerat. En viktig bestämmelse gäller hur den behöriga myndighet som har ansvar för att utöva den extra tillsynen ("samordnaren") skall utses. Detta är också avsett att underlätta samarbetet mellan tillsynsmyndigheterna och att klargöra deras respektive roller då de skall utöva extra tillsyn. I direktivet anges särskilt kriterier som skall göra det lättare att identifiera den lämpligaste behöriga myndigheten som samordnare samt dennas uppgifter. Andra artiklar rör kontroll på plats av information som har lämnats till de behöriga myndigheterna samt organisationen av samarbetet med myndigheter i tredje land.

Artikel 14 - Moderföretag utanför EU

I denna artikel föreskrivs att de behöriga myndigheterna skall kontrollera huruvida reglerade enheter som har sitt huvudkontor i EU men tillhör en grupp med hemvist utanför EU, är föremål för en tillsyn likvärdig med den för reglerade enheter i en grupp med hemvist i EU. Om så inte är fallet föreskrivs i direktivet att principerna bakom de regler som gäller den sistnämnda typen av finansiella konglomerat skall tillämpas. De kan också kräva att det skall inrättas ett underordnat holdingföretag i EU på vilket de kan utöva den extra tillsynen på gruppnivå enligt detta direktiv.

Artiklarna 16 och 17 - Kommittéförfarande

För att göra det lättare att snabbt anpassa de tekniska bestämmelserna i reglerna om finansiella konglomerat till den snabba utvecklingen på finansmarknaderna och på så sätt bevara den finansiella stabiliteten och rättvisa konkurrensvillkor för de reglerade europeiska enheterna på de globala finansmarknaderna, föreskrivs i direktivet att det skall inrättas en särskild kommitté som skall bistå kommissionen. Denna kommitté skall rätta sig efter beslutet om kommittéförfaranden (1999/468/EG). Bildandet av den nya kommittén förväntas få en neutral budgetpåverkan, eftersom den ersätter ett befintligt rådgivande organ (den blandade tekniska gruppen för tillsyn över finansiella konglomerat).

Artiklarna 18 till 25 - Ändringar av särlagstiftningen

För att undvika tillsynsarbitrage mellan de sektoriella tillsynsordningarna och ordningen för finansiella konglomerat samt överlappningar och luckor mellan de olika tillsynsordningarna måste man ändra särdirektiven och komplettera dem upp till en miniminivå (se punkt 1).

Av dessa skäl har definitionerna av "ägarintresse", "anknutet företag", "finansiellt holdingföretag", "försäkrings holdingföretag", "holdingföretag med blandad verksamhet" och "försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet" i särdirektiven ändrats. Samtidigt har befintliga särregler beträffande samråd med behöriga myndigheter harmoniserats. Samma sak har gjorts i fråga om reglerna för kontroll på platsen och avdrag av kapitalinnehav i andra finansiella enheter i syfte att eliminera dubbelräkning av tillgångar. Slutligen har de sektoriella tillsynsreglerna beträffande interna transaktioner med holdingföretag med blandad verksamhet och deras dotterföretag klargjorts ytterligare.

2001/0095 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG

(text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C , , s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C , , s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C , , s. .

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande [4],

[4] EGT C , , s. .

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget [5], och

[5] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Den nuvarande gemenskapslagstiftningen innehåller ett omfattande regelverk om stabilitetstillsyn över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag på enskild nivå samt över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag som utgör en del av en bank- eller investeringsgrupp respektive en försäkringsgrupp, det vill säga grupper med en homogen finansiell verksamhet.

(2) Den senaste utvecklingen på finansmarknaderna innebär att det skapas finansiella grupper som tillhandahåller tjänster och produkter inom olika sektorer av finans marknaderna - så kallade finansiella konglomerat. Hittills har det inte förekommit någon form av stabilitetstillsyn på gruppnivå över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag som ingår i ett sådant konglomerat, särskilt vad gäller solvensställning och riskkoncentration på konglomeratnivå, transaktioner mellan enheter i konglomeratet och ledningens lämplighet. Några av dessa konglomerat hör till de största finansiella grupper som verkar på finansmarknaderna, och de tillhandahåller tjänster i en global omfattning. Om ett sådant konglomerat, och särskilt kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag som ingår i ett sådant konglomerat, skulle stöta på finansiella problem kan de allvarligt destabilisera det finansiella systemet och påverka enskilda insättare, försäkringstagare och investerare.

(3) I kommissionens handlingsplan för finansiella tjänster [6] utpekas en rad åtgärder som krävs för att fullborda den inre marknaden för finansiella tjänster, och det aviseras att det skall utvecklas lagstiftning om extra tillsyn för finansiella konglomerat i syfte att eliminera kryphål i den nuvarande särlagstiftningen och hantera ytterligare stabilitetsrisker för att på så sätt säkra sunda arrangemang för tillsyn över finansiella grupper med sektoröverskridande finansiell verksamhet. Ett så ambitiöst mål kan bara uppnås stegvis. Införandet av extra tillsyn över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag i ett finansiellt konglomerat utgör ett sådant steg.

[6] KOM(1999) 232 slutlig.

(4) Även inom andra internationella forum har man slagit fast behovet av att utveckla lämpliga tillsynsformer för finansiella konglomerat.

(5) För att den extra tillsynen över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkrings företag i ett finansiellt konglomerat skall bli effektiv måste den utövas över alla sådana konglomerat oavsett hur de är uppbyggda. Denna extra tillsyn bör täcka all finansiell verksamhet som anges i den finansiella särlagstiftningen, och alla enheter som i första hand ägnar sig åt sådan verksamhet bör omfattas av den extra tillsynen.

(6) De behöriga myndigheterna bör kunna bedöma den finansiella ställningen på gruppnivå för kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag som ingår i ett finansiellt konglomerat, särskilt vad gäller solvens, inbegripet att eliminera dubbelräkning av instrument för eget kapital, riskkoncentration och interna transaktioner.

(7) Finansiella konglomerat leds ofta efter affärsområden som inte helt motsvarar konglomeratets juridiska strukturer. För att beakta denna utveckling bör kraven på ledningen utvidgas ytterligare.

(8) De berörda behöriga myndigheterna måste kunna begära de upplysningar som krävs för att utöva sin extra tillsyn från enheterna i ett finansiellt konglomerat.

(9) Det finns ett trängande behov av ett ökat samarbete mellan de myndigheter som ansvarar för att utöva tillsyn över kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag, inbegripet att utveckla särskilda arrangemang för samarbete mellan de myndigheter som berörs av tillsynen över enheter som ingår i samma finansiella konglomerat.

(10) För finansiella konglomerat som tillhandahåller en rad sektoröverskridande och i de flesta fall också gränsöverskridande tjänster bör i princip en samordnare utnämnas bland berörda tillsynsmyndigheter.

(11) Kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsföretag som har sitt huvudkontor i gemenskapen kan ingå i ett finansiellt konglomerat vars huvudkontor ligger utanför gemenskapen. Man måste se till att dessa reglerade enheter också är föremål för en likvärdig och lämplig ordning för extra tillsyn.

(12) I överensstämmelse med principerna om subsidiaritet och proportionalitet, som anges i artikel 5 i fördraget, kan målen för den planerade åtgärden, nämligen att fastställa regler för extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag inom ett finansiellt konglomerat, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och kan därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv inskränker sig till det minsta möjliga som behövs för att uppnå målen och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta. I direktivet anges minimistandarder, men medlemsstaterna kan införa strängare regler.

(13) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som särskilt i Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter erkänns som allmänna principer för gemenskapens lagstiftning.

(14) Eftersom de åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av detta direktiv är åtgärder av allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [7], bör de antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 5 i detta beslut.

[7] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(15) De befintliga särbestämmelserna för kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag bör kompletteras upp till en miniminivå, särskilt för att undvika ojämlika konkurrensvillkor bland de reglerade enheterna och tillsynsarbitrage mellan särreglerna och reglerna för finansiella konglomerat och mellan de olika särreglerna själva. Rådets direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring [8], 79/267/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva direkt livförsäkringsrörelse [9], 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) [10], 92/96/EEG av den 10 november 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring och om ändring av direktiven 79/267/EEG och 90/619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet) [11], 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut [12] och 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet [13] samt Europaparlamentets och rådets direktiv nr 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp [14] och 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut [15] bör därför ändras på motsvarande sätt. Harmoniseringsmålet kan dock bara uppnås stegvis och måste baseras på en försiktig analys.

[8] EGT L 228, 16.8.1973, s. 3. Direktivet ändrades senast genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65).

[9] EGT L 63, 13.3.1979, s. 1. Direktivet ändrades senast genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18.7.1995, s. 7).

[10] EGT L 228, 11.8.1992, s. 1. Direktivet ändrades senast genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 168, 18.7.1995, s. 7).

[11] EGT L 360, 9.12.1992, s. 1. Direktivet ändrades senast genom direktiv 2000/64/EG.

[12] EGT L 141, 11.6.1993, s. 1. Direktivet ändrades senast genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/33/EG (EGT L 204, 21.7.1998, s. 29).

[13] EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet ändrades senast genom direktiv 2000/64/EG.

[14] EGT L 330, 5.12.1998, s. 1.

[15] EGT L 126, 26.5.2000, s. 1. Ändrat genom direktiv 2000/28/EG (EGT L 275, 27.10.2000, s. 37).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Syfte, definitioner och tillämpningsområde

Artikel 1 Syfte

I detta direktiv fastställs regler för extra tillsyn över reglerade enheter som har erhållit auktorisation enligt artikel 6 i direktiv 73/239/EEG, artikel 6 i direktiv 79/267/EEG, artikel 3.1 i direktiv 93/22/EEG eller artikel 4 i direktiv 2000/12/EG och som ingår i ett finansiellt konglomerat. Genom direktivet ändras också berörda sektorsregler för dessa reglerade enheter.

Artikel 2 Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kreditinstitut: ett företag i den mening som avses i artikel 1.1 andra stycket i direktiv 2000/12/EG.

2. försäkringsföretag: ett företag i den mening som avses i artikel 6 i direktiv 73/239/EEG, artikel 6 i direktiv 79/267/EEG eller artikel 1 b i direktiv 98/78/EG.

3. värdepappersföretag: ett företag i den mening som avses i artikel 1.2 i direktiv 93/22/EEG, inbegripet företag som avses i artikel 2.4 i direktiv 93/6/EEG.

4. reglerad enhet: ett kreditinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag.

5. återförsäkringsföretag: ett återförsäkringsföretag i den mening som avses i artikel 1 c i direktiv 98/78/EG.

6. särregler: gemenskapslagstiftning som rör stabilitetstillsynen över reglerade enheter och som särskilt fastställs i direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG och 98/78/EG, 93/6/EEG och 93/22/EEG och 2000/12/EG.

7. finansiell sektor: sektorn för bank-, försäkrings- och/eller investeringstjänster. Med sektorn för bank-, försäkrings- och/eller investeringstjänster avses verksamhet som bedrivs av fysiska och/eller juridiska personer och som omfattas av särregler.

8. moderföretag: ett moderföretag i den mening som avses i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG [16] och varje företag som enligt de behöriga myndigheterna i praktiken utövar ett dominerande inflytande över ett annat företag.

[16] EGT L 193, 18.7.1983, s. 1.

9. dotterföretag: ett dotterföretag i den mening som avses i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG och varje företag över vilket ett moderföretag enligt de behöriga myndigheternas åsikt i praktiken utövar ett dominerande inflytande. Alla dotterföretag till dotterföretag skall också betraktas som dotterföretag till det moderföretag som är överordnat dessa företag.

10. ägarintresse: ett ägarintresse i den mening som avses i artikel 17 första meningen i rådets direktiv 78/660/EEG [17] eller direkt eller indirekt ägande av 20 % eller mer av rösträttigheterna eller aktiekapitalet i ett företag.

[17] EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

11. grupp: två eller fler fysiska eller juridiska personer mellan vilka det råder nära förbindelser.

12. nära förbindelser: nära förbindelser i den mening som avses i artikel 1.1 i direktiv 92/49/EEG, artikel 1 m i direktiv 92/296/EEG, artikel 1.15 i direktiv 93/22/EEG eller artikel 1.26 i direktiv 2000/12/EG. Med uttrycket avses också följande förhållanden:

a) En eller flera personer utövar enligt de behöriga myndigheterna i praktiken ett dominerande inflytande över andra personer.

b) Personer är förbundna genom ett ägarintresse i den mening som avses i artikel 17 första meningen i direktiv 78/660/EEG.

c) Personer står i ett samband i den mening som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

13. finansiellt konglomerat: en grupp som uppfyller följande villkor, om inte annat framgår av artikel 3:

a) Dess verksamhet består i huvudsak i att tillhandahålla finansiella tjänster inom den finansiella sektorn.

b) Den inbegriper minst en reglerad enhet som har beviljats auktorisation enligt artikel 6 i direktiv 73/239/EEG, artikel 6 i direktiv 79/267/EEG, artikel 3.1 i direktiv 93/22/EEG eller artikel 4 i direktiv 2000/12/EG.

c) Den inbegriper minst ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag och minst en annan enhet som verkar inom en annan finansiell sektor.

d) Dess sektoröverskridande verksamhet i den finansiella sektorn enligt punkt c är betydande.

14. finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet: ett moderföretag som inte utgör en reglerad enhet och som tillsammans med sina dotterföretag, varav minst ett är en reglerad enhet med huvudkontor inom gemenskapen, och andra enheter utgör ett finansiellt konglomerat.

15. behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och/eller värdepappersföretag.

16. interna transaktioner: alla transaktioner genom vilka reglerade enheter inom ett finansiellt konglomerat direkt eller indirekt förlitar sig till andra enheter inom samma grupp för att uppfylla en skyldighet, oavsett om transaktionen är avtalsmässig och oavsett om den sker mot betalning eller ej.

17. riskkoncentration: alla exponeringar med förlustpotential som bärs av enheter inom ett finansiellt konglomerat, som är tillräckligt stora för att rent allmänt hota dessa reglerade enheters solvens eller deras finansiella ställning, och som kan orsakas av motpartsrisk/kreditrisk, investeringsrisk, försäkringsrisk, marknadsrisk eller andra risker, alternativt en kombination av eller samverkan mellan dessa risker.

Artikel 3 Tröskelvärden för bedömningen av ett finansiellt konglomerat

1. Vid bedömningen av huruvida en grupps verksamhet huvudsakligen består i tillhandahållande av finansiella tjänster i den mening som avses i artikel 2.13 a, skall andelen konsoliderade och/eller ackumulerade tillgångar inom gruppens reglerade och icke reglerade enheter inom finanssektorn enligt boksluten överstiga 50 procent av hela gruppens konsoliderade och/eller ackumulerade balansomslutning.

Om gruppen leds av en reglerad enhet och villkoren i artikel 2.13 b-d är uppfyllda, skall gruppen klassificeras som ett finansiellt konglomerat oavsett denna andel.

2. För att verksamheten inom olika finansiella sektorer skall bedömas som betydande i den mening som avses i artikel 2.13 d, skall medelvärdet av förhållandet mellan den minsta finansiella sektorns genomsnittliga balansomslutning och den konsoliderade och/eller ackumulerade balansomslutningen för de reglerade och icke reglerade enheter i gruppen som avses i artikel 4.1 fjärde stycket, och förhållandet mellan solvenskraven på den minsta finansiella sektorn och de totala solvenskraven för gruppens enheter inom finanssektorn överstiga 10 procent.

Den minsta finansiella sektorn i ett finansiellt konglomerat är sektorn med det minsta medelvärdet. Vid beräkningen av medelvärdet skall banksektorn och värdepapperssektorn beaktas tillsammans. Solvenskraven skall beräknas enligt bestämmelserna i särreglerna och i detta direktiv.

3. För tillämpningen av punkterna 1 och 2 kan de behöriga myndigheterna gemensamt besluta

a) att en enhet inte behöver inbegripas i beräkningen av kvoterna i de fall som avses i artikel 5.4,

b) att sänka kvoterna i syfte att undvika plötsliga byten av tillämpligt regelverk, särskilt då en grupp står på gränsen till att uteslutas från definitionen av ett finansiellt konglomerat, eller

c) att i särskilda fall ersätta balansomslutningen som kriterium med en eller flera av följande parametrar eller att tillägga en eller flera av dessa, om de anser att dessa är av särskild betydelse: intäktsstruktur, verksamhet som inte upptas i balansräkningen.

Artikel 4 Räckvidd

1 Utan att det påverkar särreglernas bestämmelser om tillsyn skall medlemsstaterna ombesörja extra tillsyn över de reglerade enheter som avses i artikel 1, och som ingår i ett finansiellt konglomerat, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i detta direktiv.

2. Följande enheter skall underkastas extra tillsyn på det finansiella konglomeratets nivå på det sätt som anges i artiklarna 5-13:

a) Varje reglerad enhet som leder ett finansiellt konglomerat.

b) Varje reglerad enhet vars moderföretag utgör ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet med huvudkontor i gemenskapen.

c) Varje annan reglerad enhet i ett finansiellt konglomerat som har ett sådant samband som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

När ett finansiellt konglomerat är en undergrupp till ett annat finansiellt konglomerat som uppfyller kraven i första stycket, kan medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i artiklarna 5-13 enbart på den senare gruppen, och alla hänvisningar i direktivet till begreppen grupp och finansiellt konglomerat skall då anses syfta på den.

3. Varje reglerad enhet som inte är föremål för extra tillsyn enligt punkt 2 och vars moderföretag är en reglerad enhet eller ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet med huvudkontor utanför gemenskapen, skall vara föremål för extra tillsyn på det finansiella konglomeratets nivå i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel 14.

4. Då fysiska eller juridiska personer innehar andelar i eller har kapitalförbindelser med en eller flera reglerade enheter eller utövar ett betydande inflytande över sådana enheter utan att inneha andelar eller ha kapitalförbindelser, utöver de fall som avses i punkt 2 och 3, skall de berörda behöriga myndigheterna besluta huruvida och i vilken omfattning dessa enheter tillsammans med andra enheter utgör ett finansiellt konglomerat och extra tillsyn skall utövas över de reglerade enheterna.

De enheter som avses i första stycket skall tillsammans tillhandahålla tjänster inom den finansiella sektorn och uppfylla de villkor som avses i artikel 2.13 b-d. De behöriga myndigheterna skall då de fattar sitt beslut beakta de mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta direktiv.

5. Utövandet av extra tillsyn på det finansiella konglomeratets nivå skall på intet sätt innebära att de behöriga myndigheterna är skyldiga att utöva en tillsynsroll i förhållande till finansiella holdingföretag med blandad verksamhet, reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat i tredje land eller oreglerade enheter i ett finansiellt konglomerat var för sig.

Kapitel II Extra tillsyn

Avdelning 1 Finansiell ställning

Artikel 5 Kapitaltäckning

1. Utan att detta påverkar särreglerna skall de behöriga myndigheterna utöva en extra tillsyn över kapitaltäckningen i de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat enligt de regler som anges i punkt 2-5, avdelning 2 och bilaga I.

2. Medlemsstaterna eller berörda behöriga myndigheter skall kräva att reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat har en kapitalbas på det finansiella konglomeratets nivå som alltid åtminstone motsvarar de kapitalkrav som beräknas enligt bilaga 1.

Medlemsstaterna eller behöriga myndigheter skall också kräva att reglerade enheter följer en adekvat strategi för att uppfylla kapitalkraven på det finansiella konglomeratets nivå och har lämpliga mekanismer för intern kontroll av kapitalkraven.

De krav som avses i första och andra stycket skall övervakas av de behöriga myndigheter som ansvarar för den extra tillsynen enligt avdelning 2.

Dessa myndigheter skall stadga att den beräkning som avses i första stycket utförs minst en gång per år antingen av de reglerade enheterna, av det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet eller av de behöriga myndigheterna.

De reglerade enheterna eller det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet skall till den behöriga myndigheten överlämna antingen beräkningsresultaten eller relevanta uppgifter för beräkningen.

3. För den beräkning av kapitaltäckningen som avses i punkt 2 första stycket skall följande enheter inbegripas i tillsynens räckvidd: företag som avses i artikel 7.3 i direktiv 93/6/EEG, företag som avses i artikel 3.2 i direktiv 98/78/EG och kreditinstitut, finansiella institut och företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet enligt vad som avses i artikel 1.1 andra stycket, 1.5 och 1.23 i direktiv 2000/12/EG.

4. Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheter som ansvarar för utövandet av den extra tillsynen kan besluta att inte inbegripa en viss enhet i beräkningen av den extra kapitaltäckningen i följande fall:

a) Om enheten finns i ett tredje land där det finns rättsliga hinder för att överföra erforderliga upplysningar, utan att detta påverkar särreglernas bestämmelser om de behöriga myndigheternas skyldighet att vägra auktorisering när de är förhindrade att effektivt utöva sin tillsynsfunktion.

b) Om enheten är av försumbar betydelse i förhållande till målen för den extra tillsynen över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat.

c) Om det skulle vara olämpligt eller missvisande att inbegripa enheten med hänsyn till målen för den extra tillsynen.

Om det är tänkt att utesluta flera enheter enligt stycke b i punkt 4 måste de dock inbegripas om de tillsammans inte är av försumbar betydelse.

Om de behöriga myndigheterna inte inbegriper en reglerad enhet enligt ett av de fall som anges i första stycket, kan de behöriga myndigheterna i de medlemsstat som denna enhet är belägen i begära att den enhet som leder det finansiella konglomeratet lämnar upplysningar som underlättar tillsynen över den reglerade enheten.

5. Om kapitaltäckningen på det finansiella konglomeratets nivå understiger de krav som anges i punkt 2 första stycket, eller om övriga krav i punkt 2 inte är uppfyllda, eller om kraven visserligen är uppfyllda men enheternas solvens ändå kan vara hotad, skall de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över de reglerade enheterna i det finansiella konglomeratet se till att dessa enheter och om så är lämpligt även andra enheter i gruppen så snart som möjligt vidtar de åtgärder som krävs för att avhjälpa situationen.

Då så krävs skall de berörda behöriga myndigheterna samordna sina tillsynsåtgärder.

Artikel 6 Interna transaktioner och riskkoncentration

1. Utan att detta påverkar särreglerna skall de behöriga myndigheterna utöva en extra tillsyn över de interna transaktionerna och riskkoncentrationen i de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat enligt de regler som anges i punkt 2-6, i avdelning 2 och i bilaga II.

2. Medlemsstaterna eller de berörda behöriga myndigheterna skall kräva att reglerade enheter inrättar adekvata metoder för riskhantering och mekanismer för intern kontroll inom det finansiella konglomeratet, inbegripet sunda rapporterings- och redovisningsförfaranden, för att på ett lämpligt sätt identifiera, mäta, övervaka och kontrollera de interna transaktionerna inom det finansiella konglomeratet och riskkoncentrationen på det finansiella konglomeratets nivå.

De behöriga myndigheter som ansvarar för den extra tillsynen skall övervaka dessa metoder och mekanismer.

3. Medlemsstaterna och de berörda behöriga myndigheterna skall kräva att reglerade enheter och finansiella holdingföretag med blandad verksamhet regelbundet, och minst en gång per år, till de behöriga myndigheter som har ansvar för att utöva extra tillsyn rapporterar alla betydande interna transaktioner inom ett finansiellt konglomerat samt varje betydande riskkoncentration på det finansiella konglomeratets nivå enligt de regler som anges i denna artikel och i bilaga II.

De behöriga myndigheter som ansvarar för den extra tillsynen skall övervaka dessa interna transaktioner och riskkoncentrationer enligt avdelning 2.

4. Till dess att gemenskapens lagstiftning har samordnats ytterligare kan medlemsstaterna fastställa kvantitativa gränser eller tillåta sina behöriga myndigheter att fastställa kvantitativa gränser eller vidta andra tillsynsåtgärder som skulle ge ett liknande resultat beträffande de interna transaktionerna inom ett finansiellt konglomerat och riskkoncentrationen på det finansiella konglomeratets nivå.

5. När ett finansiellt konglomerat leds av ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet, skall särreglerna för den största finansiella sektorn i det finansiella konglomeratet beträffande interna transaktioner och riskkoncentration gälla för hela den sektorn, inklusive det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet.

6. Om de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat inte uppfyller de krav som anges i punkterna 2-5, skall de behöriga myndigheter som har ansvar för att utöva tillsyn över de reglerade enheterna i det finansiella konglomeratet se till att dessa enheter, och om så är lämpligt även andra enheter i gruppen, så snart som möjligt vidtar de åtgärder som krävs för att avhjälpa situationen.

Då de interna transaktionerna eller riskkoncentrationerna utgör ett hot mot de reglerade enheternas finansiella ställning skall de behöriga myndigheterna vidta lämpliga åtgärder.

De berörda behöriga myndigheterna skall när så krävs samordna sina tillsynsåtgärder.

Avdelning 2 Åtgärder för att underlätta extra tillsyn

Artikel 7 Den behöriga myndigheten med ansvar för att utöva extra tillsyn (samordnaren)

1. För att säkra en lämplig extra tillsyn över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat skall berörda behöriga myndigheter inom sig utse en samordnare, som om nödvändigt kan bestå av mer än en behörig myndighet och som skall ansvara för att samordna och utöva den extra tillsynen.

2. De behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna, inbegripet dem i den medlemsstat i vilken det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet är inrättat, skall söka enighet om vilken av dem som skall påta sig rollen som samordnare.

I avsaknad av en sådan omedelbar överenskommelse skall samordnarens roll utövas av den behöriga myndighet eller de behöriga myndigheter som identifieras enligt följande kriterier:

a) Om ett finansiellt konglomerat leds av en reglerad enhet skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som har auktoriserat denna reglerade enhet enligt gällande särregler.

b) Om ett finansiellt konglomerat inte leds av en reglerad enhet skall den behöriga myndighet som ansvarar för samordningen identifieras enligt följande principer:

i) Om moderföretaget till en reglerad enhet utgörs av ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som har auktoriserat denna enhet enligt gällande särregler.

ii) Om fler än en reglerad enhet med huvudkontor i Europeiska unionen har samma finansiella holdingföretag med blandad verksamhet som moderföretag och en av dessa enheter har auktoriserats i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet är inrättat, skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen av den reglerade enhet som auktoriserats i denna medlemsstat.

Om det finansiella konglomeratets huvudsakliga verksamhet återfinns inom en annan finansiell sektor än den som den reglerade enheten verkar inom skall den extra tillsynen dock utövas av en grupp av samordnare som består av den myndighet som avses i föregående stycke och den behöriga myndighet som auktoriserade den reglerade enhet som har den största balansomslutningen inom den största finansiella sektorn.

Om fler än en reglerad enhet som verkar inom olika finansiella sektorer har auktoriserats i den medlemsstat i vilken det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet är inrättat, skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen över den reglerade enhet som verkar inom den största finansiella sektorn.

Om det finansiella konglomeratet leds av fler än ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet inrättat i olika medlemsstater och det finns en reglerad enhet i var och en av dessa medlemsstater, skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen av den reglerade enhet som har den största balansomslutningen om dessa enheter verkar inom samma finansiella sektor, eller av den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen av den reglerade enhet som verkar inom den största finansiella sektorn.

iii) Om fler än en reglerad enhet med huvudkontor i gemenskapen har samma finansiella holdingföretag med blandad verksamhet som moderföretag och ingen av dessa enheter har auktoriserats i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget med blandad verksamhet är inrättat, skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som har auktoriserat den reglerade enhet som har den största balansomslutningen i den största finansiella sektorn.

iv) Om det finansiella konglomeratet utgör en grupp utan något moderföretag i toppen, skall samordningen utövas av den behöriga myndighet som har auktoriserat den reglerade enhet som har den största balansomslutningen i den största finansiella sektorn.

3. Samordnaren för den extra tillsynen över ett finansiellt konglomerat skall meddela de berörda myndigheterna i de övriga medlemsstater som berörs och kommissionen om sin utnämning.

Artikel 8 Samordnarens uppgifter

1. I de uppgifter som samordnaren skall utföra i fråga om den extra tillsynen skall följande ingå:

a) Samordning när det gäller att samla in och sprida relevant eller väsentlig information för tillsynen såväl löpande som i nödsituationer, inbegripet att sprida information som kan vara av vikt för en behörig myndighets tillsynsuppgifter enligt särreglerna.

b) Bedömning av enhetens finansiella ställning, och särskilt övervakning och kontroll av att kapitalkraven är uppfyllda samt övervakningen av riskkoncentration och interna transaktioner enligt artiklarna 5 och 6.

c) Bedömning av det finansiella konglomeratets struktur, organisation och system för intern kontroll.

d) Planering och samordning av tillsynen såväl löpande som i nödsituationer i samarbete med berörda behöriga myndigheter.

För att underlätta den extra tillsynen skall samordnaren, de behöriga myndigheter som ansvarar för den sektoriella tillsynen på gruppnivå över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat och där så är tillämpligt andra berörda behöriga myndigheter införa samordningsåtgärder. Genom dessa kan samordnaren tilldelas ytterligare uppgifter.

2. Utan att det påverkar möjligheten att delegera specifika behörigheter och ansvarsområden på tillsynsområdet enligt gemenskapens lagstiftning, skall förekomsten av en samordnare som getts specifika uppgifter i fråga om den extra tillsynen över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat inte förändra de uppgifter och ansvarsområden som åligger de behöriga myndigheterna enligt särreglerna.

Artikel 9 Samarbete och utbyte av information mellan behöriga myndigheter

1. De behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat skall ha ett nära samarbete. Utan att detta påverkar deras respektive ansvarsområden enligt särreglerna skall dessa myndigheter, oavsett om de är inrättade i samma medlemsstat, lämna varandra alla upplysningar som är väsentliga eller relevanta för utövandet av de övriga behöriga myndigheternas tillsynsuppgifter samt lämna samordnaren alla upplysningar som är relevanta för utövandet av dennas uppgifter enligt vad som avses i artikel 8. Härvid skall de behöriga myndigheterna på begäran överlämna alla relevanta upplysningar och på eget initiativ överlämna alla väsentliga upplysningar.

Detta samarbete skall åtminstone inbegripa insamlande och utbyte av upplsyningar om följande punkter:

a) Identifiering av gruppens struktur, av alla större enheter som hör till det finansiella konglomeratet och av de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över de reglerade enheterna i gruppen.

b) Det finansiella konglomeratets affärsstrategier, inbegripet viktiga förvärv och omstruktureringar.

c) Det finansiella konglomeratets finansiella ställning (särskilt kapitaltäckning, interna transaktioner, riskkoncentration och lönsamhet).

d) Det finansiella konglomeratets större aktieägare och ledning.

e) Organisation, riskhantering och system för intern kontroll på det finansiella konglomeratets nivå.

f) Förfaranden för att samla in information från enheter i ett finansiellt konglomerat samt kontroll av denna information.

g) Negativa händelser i reglerade enheter eller i andra enheter i det finansiella konglomeratet som allvarligt kan påverka de reglerade enheterna.

h) Större sanktioner och exceptionella åtgärder som behöriga myndigheter vidtar i enlighet med särreglerna eller bestämmelserna i detta direktiv.

När det är nödvändigt för utförandet av deras respektive uppgifter kan de behöriga myndigheterna också utbyta upplysningar om reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat med följande myndigheter i enlighet med bestämmelserna i särreglerna: centralbanker, andra organ med liknande funktion i deras roll som monetär myndighet och i förekommande fall andra myndigheter med ansvar för tillsyn över betalningssystemen.

De behöriga myndigheterna skall före sitt beslut rådfråga varandra om följande fall, om deras beslut är av betydelse för andra behöriga myndigheters tillsynsuppgifter:

a) Sådana förändringar av aktieägar-, organisations- eller ledningsstrukturen i reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat, som enligt särreglerna kräver godkännande eller auktorisation från de behöriga myndigheterna.

b) Större sanktioner och exceptionella åtgärder som behöriga myndigheter vidtar.

En behörig myndighet kan under exceptionella omständigheter besluta att inte överlämna vissa upplysningar eller inte rådfråga andra myndigheter, om det på grund av dessa omständigheter anses olämpligt.

2. När de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där ett moderföretag är beläget inte själva utövar den extra tillsynen enligt artikel 7, kan samordnaren uppmana dem att av moderföretaget begära alla upplysningar som kan vara relevanta för hans utövande av sina samordningsuppgifter enligt vad som avses i artikel 8 samt att överlämna dessa upplysningar till samordnaren.

Då de upplysningar som avses i artikel 11.2 redan har lämnats till en behörig myndighet enligt särreglerna, kan de behöriga myndigheter som ansvarar för att utöva extra tillsyn vända sig till den förstnämnda myndigheten och begära dessa upplysningar.

3. Medlemsstaterna skall godkänna att behöriga myndigheter utbyter de upplysningar som avses i punkterna 1 och 2 med varandra och med andra myndigheter. Insamling eller innehav av upplysningar beträffande en enhet som inte är en reglerad enhet inom ett finansiellt konglomerat innebär inte på något sätt att de behöriga myndigheterna måste utöva enskild tillsyn över denna.

4. Upplysningar som mottas inom ramen för extra tillsyn och särskilt varje utbyte av information mellan behöriga myndigheter och mellan behöriga myndigheter och andra myndigheter enligt detta direktiv omfattas av särreglernas bestämmelser om tystnadsplikt och överlämnande av förtrolig information.

Artikel 10 Interna kontrollmekanismer

De behöriga myndigheterna skall se till att det i alla företag som omfattas av extra tillsyn enligt artikel 4 finns tillräckliga interna kontrollmekanismer för att ta fram varje uppgift och upplysning som kan vara relevant för den extra tillsynen.

Artikel 11 Tillgång till information

1. Medlemsstaterna skall se till att det inte finns några rättsliga hinder inom deras jurisdiktion för att fysiska och juridiska personer som omfattas den extra tillsyn som avses i detta direktiv sinsemellan utbyter upplysningar som kan vara relevanta för den extra tillsynen.

2. Medlemsstaterna skall föreskriva att deras behöriga myndigheter som ansvarar för att utöva extra tillsyn skall få tillgång till alla upplysningar som kan vara relevanta för den extra tillsynen, när de direkt eller indirekt vänder sig till enheterna i ett finansiellt konglomerat.

Artikel 12 Kontroll

Om behöriga myndigheter i tillämpningen av detta direktiv i specifika fall önskar kontrollera upplysningar om en reglerad eller oreglerad enhet i en annan medlemsstat som ingår i ett finansiellt konglomerat, skall dessa begära att de behöriga myndigheterna i denna medlemsstat låter utföra kontrollen.

De myndigheter som får en sådan begäran skall inom ramen för sin behörighet tillgodose begäran antingen genom att själva utföra kontrollen, genom att låta en revisor eller expert utföra den eller genom att låta den begärande myndigheten själv utföra kontrollen.

Om den behöriga myndighet som framställt begäran inte själv utför kontrollen kan den begära att få delta i denna.

Artikel 13 De behöriga myndigheternas vidare befogenheter

1. I avvaktan på ytterligare harmonisering av särreglerna skall medlemsstaterna se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att vidta varje tillsynsåtgärd som de anser vara nödvändig för att undvika eller bemöta att reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat kringgår särreglerna.

2. Utan att det påverkar medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser skall dessa se till att straff eller åtgärder, syftande till att göra slut på konstaterade brott mot bestämmelserna eller orsakerna till sådana, utmäts mot finansiella holdingbolag med blandad verksamhet eller deras verkliga ledare, när dessa bryter mot lagar och andra författningar som antagits för att genomföra bestämmelserna i detta direktiv. I vissa fall kan sådana åtgärder kräva domstols medverkan. De behöriga myndigheterna skall ha ett nära samarbete för att se till att dessa straff och åtgärder får avsedd effekt.

Avdelning 3 Tredje land

Artikel 14 Moderföretag utanför Europeiska unionen

1. Utan att detta påverkar särreglerna skall de behöriga myndigheterna i det fall som avses i artikel 4.3 kontrollera huruvida reglerade enheter vilkas moderföretag har huvudkontor utanför gemenskapen är föremål för en tillsyn som utövas av en behörig myndighet i tredje land och som är likvärdig med reglerna i detta direktiv för den extra tillsynen av sådana reglerade enheter som avses i artikel 4.2. Kontrollen skall utföras av den behöriga myndighet som skulle vara ansvarig för den extra tillsynen om punkt 2 vore tillämplig. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om varje fall av likvärdig tillsyn som den har erkänt eller avser att erkänna. Om en medlemsstat eller kommissionen anför en invändning mot likvärdigheten av denna tillsyn inom två månader efter det att medlemsstaterna och kommissionen hade underrättats, skall kommissionen inleda det förfarande som avses i artikel 17.2 beträffande det ärendet. Den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra de beslut som fattas enligt detta förfarande.

2. I brist på sådan likvärdig tillsyn skall de behöriga myndigheterna på dessa reglerade myndigheter tillämpa de bestämmelser för extra tillsyn över reglerade enheter som avses i artikel 4.2. Alternativt kan de behöriga myndigheterna tillämpa en av de metoder som anges i punkt 3.

3. Medlemsstaterna kan tillåta sina behöriga myndigheter att tillämpa andra metoder som säkrar en lämplig extra tillsyn över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat. Metoderna måste minst överenskommas av de behöriga myndigheter som har ansvar för den sektoriella tillsynen på gruppnivå över de reglerade enheterna i det finansiella konglomeratet, och i förekommande fall också av andra berörda behöriga myndigheter. De behöriga myndigheterna kan särskilt kräva att det inrättas ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet vars huvudkontor ligger inom gemenskapen och tillämpa detta direktivs bestämmelser på de reglerade enheterna i det finansiella konglomerat som leds av detta holdingföretag. Metoderna måste uppfylla de mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta direktiv och rapporteras av medlemsstaterna till de andra medlemsstaterna och kommissionen, varefter det förfarande som anges i punkt 1 skall tillämpas.

Artikel 15 Samarbete med behöriga myndigheter i tredje land

1. Artikel 25.1 och 25.2 i direktiv 2000/12/EG och artikel 10a i direktiv 98/78/EG gäller även vid förhandlingar om avtal med ett eller flera tredje länder rörande metoder för extra tillsyn över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat.

2. Kommissionen, Rådgivande bankrörelsekommittén och Försäkringskommittén skall granska resultaten av de förhandlingar som avses i punkt 1 och den situation som följer av dessa.

Kapitel III Kommissionens befogenheter och kommittéförfarande

Artikel 16 Kommissionens befogenheter

När tekniska ändringar skall göras av detta direktiv på följande områden, skall kommissionen anta dem i enlighet med det förfarande som avses i artikel 17.2:

a) Klargörande av definitionerna i artiklarna 2 och 3 i syfte att beakta utvecklingen på finansmarknaderna i tillämpningen av detta direktiv.

b) Klargörande av definitionerna i artiklarna 2 och 3 i syfte att säkra en enhetlig tillämpning av detta direktiv i gemenskapen.

c) Harmonisering av terminologin kring och ramarna för definitionerna i direktivet till följd av framtida rättsakter om reglerade enheter och närliggande frågor.

d) Klargörande och anpassning av kapitalkraven i artikel 5 och av de tekniska principerna i bilaga I för att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och av tillsynsmetoderna.

Artikel 17 Kommitté

1. Kommissionen skall bistås av en kommitté för finansiella konglomerat, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.

2. Då det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas enligt artiklarna 7 och 8 i detta.

3. Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Kapitel IV Ändringar av nuvarande direktiv

Artikel 18 Ändringar av direktiv 73/239/EEG

Direktiv 73/239/EEG ändras på följande sätt:

1) I artikel 8.1 e skall följande stycke läggas till:

"När personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet deltar i ledningen av ett försäkringsföretags verksamhet eller när personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet har ett betydande inflytande på ledningen av ett försäkringsföretags verksamhet skall dessa bestämmelser även omfatta dessa personer."

2) Följande artikel skall införas som artikel 12a:

"Artikel 12a

1. Samråd med behöriga myndigheter i den andra berörda medlemsstaten skall ske innan auktorisation beviljas för ett försäkringsföretag som

a) är dotterföretag till ett försäkringsföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett försäkringsföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett försäkringsföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

2. Samråd med den behöriga myndighet som har ansvar för tillsynen över kreditinstitut eller värdepappersföretag skall ske innan auktorisation beviljas för ett försäkringsföretag som

a) är dotterföretag till ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat inom gemenskapen,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat inom gemenskapen, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

3. De berörda behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och 2 skall framför allt samråda med varandra när de bedömer lämpligheten hos aktieägare och det goda namnet och erfarenheten hos chefer som deltagit i ledningen av en annan enhet i samma grupp. De skall förse varandra med alla upplysningar som rör aktieägarnas lämplighet och ledningens goda namn och erfarenhet, och som är relevanta för övriga berörda behöriga myndigheter när det gäller att bevilja auktorisation samt fortlöpande bedöma efterlevnaden av uppställda verksamhetsvillkor."

3) I artikel 16.1 skall följande stycke läggas till:

"Från solvensmarginalen skall dras innehav i andra försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, kreditinstitut och finansinstitut i den mening som avses i artikel 1.1 och artikel 1.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG*, när de uppgår till mer än 10 % av kapitalet, och fordringar med efterställd rätt till betalning och instrument som avses i detta stycke, artikel 18 andra stycket punkt 1 femte och sjätte strecksatserna i direktiv 79/267/EEG och i artikel 35 och artikel 36.3 i direktiv 2000/12/EG, och som ett försäkringsföretag innehar hos andra försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, kreditinstitut och finansinstitut, i vilka kreditinstitutet har en ägarandel som i varje enskilt fall motsvarar mer än 10 % av kapitalet. I fall då aktier i ett annat kreditinstitut, finansinstitut eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag innehas tillfälligt i syfte att ge finansiellt bistånd för att rekonstruera och rädda institutet, får behörig tillsynsmyndighet bortse från denna bestämmelse. För beräkningen av solvensmarginalen på enskild nivå får medlemsstaterna dock föreskriva att försäkringsföretag som är föremål för extra tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG** eller 2001/.../EG inte behöver dra ifrån ovannämnda innehav, fordringar med efterställd rätt till betalning och instrument i enheter som ingår i den extra tillsynen.

* EGT L 126, 26.5.2000, s. 1.

**EGT L 330, 5.12.1998, s. 1."

Artikel 19 Ändringar av direktiv 79/267/EEG

Direktiv 79/267/EEG ändras på följande sätt:

1) I artikel 8.1 e skall följande stycke läggas till:

"När personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet deltar i ledningen av ett livförsäkringsföretags verksamhet eller när personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet har ett betydande inflytande på ledningen av ett livförsäkringsföretags verksamhet skall dessa bestämmelser även omfatta dessa personer."

2) Följande artikel skall införas som artikel 12a:

"Artikel 12a

1. Samråd med behöriga myndigheter i den andra berörda medlemsstaten skall ske innan auktorisation beviljas för ett livförsäkringsföretag som

a) är dotterföretag till ett livförsäkringsföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett livförsäkringsföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett livförsäkringsföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

2. Samråd med den behöriga myndighet som har ansvar för tillsynen över kreditinstitut eller värdepappersföretag skall ske innan auktorisation beviljas för ett livförsäkringsföretag som

a) är dotterföretag till ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat inom gemenskapen,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat inom gemenskapen, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett kreditinstitut eller värdepappersföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

3. De behöriga behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och 2 skall framför allt samråda med varandra när de bedömer lämpligheten hos aktieägare och det goda namnet och erfarenheten hos chefer som deltagit i ledningen av en annan enhet i samma grupp. De skall förse varandra med alla upplysningar som rör aktieägarnas lämplighet och ledningens goda namn och erfarenhet, och som är relevanta för övriga berörda behöriga myndigheter när det gäller att bevilja auktorisation samt fortlöpande bedöma efterlevnaden av uppställda verksamhetsvillkor."

3) I artikel 18 skall följande stycke läggas till:

"4. Från solvensmarginalen skall dras innehav i andra försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, kreditinstitut och finansinstitut i den mening som avses i artikel 1.1 och artikel 1.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG*, när de uppgår till mer än 10 % av kapitalet, och fordringar med efterställd rätt till betalning och instrument som avses i denna punkt, artikel 16.1 andra stycket sjunde och åttonde strecksatserna i direktiv 73/239/EEG och i artikel 35 och artikel 36.3 i direktiv 2000/12/EG, och som ett försäkringsföretag innehar hos andra försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, kreditinstitut och finansinstitut, i vilka kreditinstitutet har en ägarandel som i varje enskilt fall motsvarar mer än 10 % av kapitalet. I fall då aktier i ett annat kreditinstitut, finansiellt institut eller försäkringsföretag innehas tillfälligt i syfte att ge finansiellt bistånd för att rekonstruera och rädda institutet, får behörig tillsynsmyndighet bortse från denna bestämmelse. För beräkningen av solvensmarginalen på enskild nivå får medlemsstaterna dock föreskriva att försäkringsföretag som är föremål för extra tillsyn enligt direktiv 98/78/EG** eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG inte behöver dra ifrån ovannämnda innehav, fordringar med efterställd rätt till betalning och instrument i enheter som ingår i den extra tillsynen.

* EGT L 126, 26.5.2000, s. 1.

**EGT L 330, 5.12.1998, s. 1."

Artikel 20 Ändring av direktiv 92/49/EEG

I artikel 15 i direktiv 92/49/EEG skall följande infogas som punkt 1a:

"1a. Om köparen av det innehav som avses i punkt 1 är ett försäkringsföretag, ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller moderföretag till en sådan enhet, eller en fysisk eller juridisk person som har ägarkontroll över en sådan enhet, och om det företag som köparen vill förvärva ett innehav i som resultat av detta förvärv skulle komma att bli ett dotterföretag till köparen eller hamna under dennas ägarkontroll, skall bedömningen av förvärvet föregås av ett sådant samråd som avses i artikel 12a i direktiv 73/239/EG."

Artikel 21 Ändring av direktiv 92/96/EEG

I artikel 14 i direktiv 92/96/EEG skall följande infogas som punkt 1a:

"Om köparen av det innehav som avses i punkt 1 är ett försäkringsföretag, ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller moderföretag till en sådan enhet, eller en fysisk eller juridisk person som har ägarkontroll över en sådan enhet, och om det företag som köparen vill förvärva ett innehav i som resultat av detta förvärv skulle komma att bli ett dotterföretag till köparen eller hamna under dennas ägarkontroll, skall bedömningen av förvärvet föregås av ett sådant samråd som avses i artikel 12a i direktiv 79/267/EG."

Artikel 22 Ändring av direktiv 93/6/EG

I artikel 7.3 i direktiv 93/6/EG skall första och andra strecksatsen ersättas med följande text:

"- finansiellt holdingföretag: ett finansiellt institut, vars samtliga dotterföretag enbart eller huvudsakligen är värdepappersföretag eller andra finansiella institut (minst ett av dem måste dock vara värdepappersföretag), och som inte är ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG*.

- blandat holdingföretag: ett moderföretag som inte utgör ett finansiellt holdingföretag, ett värdepappersföretag eller ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i direktiv 2001/.../EG, och bland vars dotterföretag det finns minst ett värdepappersföretag.

*EGT L ......."

Artikel 23 Ändringar av direktiv 93/22/EG

Direktiv 93/22/EG ändras på följande sätt:

1) I artikel 3.3 första stycket skall följande mening läggas till den andra strecksatsen:

"När personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet deltar i ledningen av ett finansföretags verksamhet, eller när personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet har ett betydande inflytande på ledningen av ett finansföretags verksamhet, skall dessa bestämmelser även omfatta dessa personer."

2) I artikel 6 skall följande stycken läggas till:

"Samråd med den behöriga myndighet som har ansvar för tillsynen över kreditinstitut eller försäkringsföretag skall ske innan auktorisation beviljas för ett värdepappersföretag som

a) är dotterföretag till ett kreditinstitut eller försäkringsföretag auktoriserat inom gemenskapen,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett kreditinstitut eller försäkringsföretag auktoriserat inom gemenskapen, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett försäkringsföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

De berörda behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och 2 skall samråda med varandra särskilt när de bedömer lämpligheten hos aktieägare och det goda namnet och erfarenheten hos chefer som deltagit i ledningen av en annan enhet i samma grupp. De skall förse varandra med alla upplysningar som rör aktieägarnas lämplighet och ledningens goda namn och erfarenhet, och som är relevanta för övriga berörda behöriga myndigheter när det gäller att bevilja auktorisation samt fortlöpande bedöma efterlevnaden av uppställda verksamhetsvillkor."

3) Artikel 9.2 skall ersättas med följande:

"2. Om köparen av det innehav som avses i punkt 1 är ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett försäkringsföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller moderföretag till ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett försäkringsföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller en fysisk eller juridisk person som har ägarkontroll över ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett försäkringsföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, och om det företag som köparen vill förvärva ett innehav i som resultat av detta förvärv skulle komma att bli ett dotterföretag till köparen eller hamna under dennas ägarkontroll, skall bedömningen av förvärvet föregås av ett sådant samråd som avses i artikel 6."

Artikel 24 Ändringar i direktiv 98/78/EG

Direktiv 98/78/EG ändras på följande sätt:

1) I artikel 1 skall punkterna g, h, i och j ersättas med följande:

"g) företag med ägarintresse: ett företag som är antingen moderföretag eller ett annat företag med ägarintresse eller ett företag som är knutet till ett annat företag genom ett förhållande av det slag som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

h) anknutet företag: ett företag som är antingen ett dotterföretag eller ett annat företag som är föremål för ägarintresse eller ett företag som är knutet till ett annat företag genom ett förhållande av det slag som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

i) försäkringsholdingbolag: ett moderföretag vars huvudsakliga verksamhet består i att förvärva och ha ägarintressen i dotterföretag, vilka enbart eller huvudsakligen är försäkringsföretag, återförsäkringsföretag eller försäkringsföretag i tredje land, varvid minst ett av dotterföretagen är ett försäkringsföretag, och som inte utgör ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG*.

j) försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet: ett annat moderföretag än ett försäkringsföretag, ett försäkringsföretag i tredje land, ett återförsäkringsföretag, ett försäkringsholdingbolag eller ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i direktiv 2001/.../EG, som har minst ett försäkringsföretag bland sina dotterföretag.

* EGT L ........"

2) I artikel 6.3 skall följande mening läggas läggas till:

"Om den behöriga myndighet som ansvarar för att utöva extra tillsyn inte själv utför kontrollen kan den begära att få delta i kontrollen."

3) I artikel 8.2 skall det första stycket ersättas med följande:

"Medlemsstaterna skall kräva att försäkringsföretagen inrättar adekvata metoder för riskhantering och mekanismer för intern kontroll, inbegripet sunda rapporterings- och redovisningsförfaranden, i syfte att identifiera, mäta, övervaka och kontrollera transaktioner enligt bestämmelserna i punkt 1 på ett lämpligt sätt. Medlemsstaterna skall också kräva att försäkringsföretagen minst en gång om året rapporterar betydande transaktioner till de behöriga myndigheterna. Dessa förfaranden och betydande transaktioner skall övervakas av de behöriga myndigheterna."

4) Följande artikel skall införas som artikel 10a:

"Artikel 10a Samarbete med behöriga myndigheter i tredje land

1. Kommissionen kan antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ ställa förslag till rådet i fråga om förhandlingar om avtal med en eller flera tredje länder som rör metoderna för att utöva extra tillsyn över

a) försäkringsföretag bland vars delägare finns företag i den mening som avses i artikel 2 med huvudkontor i ett tredje land, och

b) försäkringsföretag i tredje land bland vars delägare finns företag i den mening som avses i artikel 2 med huvudkontor i gemenskapen.

2. De avtal som avses i punkt 1 skall särskilt innehålla bestämmelser om

a) att de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna kan få fram den information som krävs för att utöva extra tillsyn över försäkringsföretag med huvudkontor i gemenskapen och med dotterföretag eller ägarintressen i företag utanför gemenskapen, och

b) att de behöriga myndigheterna i tredje land kan få fram den information som krävs för att utöva extra tillsyn över försäkringsföretag med huvudkontor inom deras territorier och med dotterföretag eller ägarintressen i företag i en eller flera medlemsstater.

3. Kommissionen och Försäkringskommittén skall granska resultaten av de förhandlingar som avses i punkt 1 och den situation som följer av dessa."

5) I punkt 1 B i bilaga I skall följande stycke läggas till:

"Om det inte finns några kapitalband mellan vissa av företagen i en försäkringsgrupp skall den behöriga myndigheten fastställa vilken proportionell andel som hänsyn skall tas till."

Artikel 25 Ändringar av direktiv 2000/12/EG

Direktiv 2000/12/EG ändras på följande sätt:

1) Artikel 1 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 9 skall ersättas med följande:

"9. ägarintresse vid tillämpningen av gruppbaserad tillsyn: ägarintresse i den mening som avses i artikel 17 första meningen i direktiv 78/660/EEG eller direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag."

b) Punkterna 21 och 22 skall ersättas med följande:

"21. finansiellt holdingföretag: ett finansiellt institut vars dotterföretag uteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut eller finansiella institut, varvid minst ett av dotterföretagen skall vara ett kreditinstitut, och som inte är ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/.../EG*.

22. holdingföretag med blandad verksamhet: ett moderföretag som inte är ett finansiellt holdingföretag, ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet i den mening som avses i direktiv 2001/.../EG, och som har minst ett kreditinstitut bland sina dotterföretag.

* EGT L....... "

2) I artikel 6.1 andra stycket skall följande mening läggas till:

"När personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet deltar i ledningen av ett finansiellt konglomerats verksamhet eller när personer som har utnämnts i en annan juridisk enhet har ett betydande inflytande på ledningen av ett finansiellt konglomerats verksamhet skall dessa bestämmelser även omfatta dessa personer."

3) I artikel 12 skall följande stycken läggas till:

"Samråd med den behöriga myndighet som har ansvar för tillsynen över försäkringsföretag eller värdepappersföretag skall ske innan auktorisation beviljas för ett kreditinstitut som

a) är dotterföretag till ett försäkringsföretag auktoriserat inom gemenskapen,

b) är dotterföretag till moderföretaget till ett försäkringsföretag auktoriserat inom gemenskapen, eller

c) står under ägarkontroll av samma fysiska eller juridiska personer som har ägarkontrollen över ett försäkringsföretag auktoriserat i en annan medlemsstat.

De berörda behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och 2 skall samråda med varandra särskilt när de bedömer lämpligheten hos aktieägare och det goda namnet och erfarenheten hos chefer som deltagit i ledningen av en annan enhet i samma grupp. De skall förse varandra med alla upplysningar som rör aktieägarnas lämplighet och ledningens goda namn och erfarenhet, och som är relevanta för övriga berörda behöriga myndigheter när det gäller att bevilja auktorisation samt fortlöpande bedöma efterlevnaden av uppställda verksamhetsvillkor."

4) Artikel 16.2 skall ersättas med följande:

"2. Om köparen av det innehav som avses i punkt 1 är ett kreditinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller moderföretag till ett kreditinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, eller en fysisk eller juridisk person som har ägarkontroll över ett kreditinstitut, ett försäkringsföretag eller ett värdepappersföretag med auktorisation i en annan medlemsstat, och om det företag som köparen vill förvärva ett innehav i som resultat av detta förvärv skulle komma att bli ett dotterföretag till köparen eller hamna under dennas ägarkontroll, skall bedömningen av förvärvet föregås av ett sådant samråd som avses i artikel 12."

5) Artikel 34.2 skall ändras på följande sätt

a) I det första stycket skall punkterna 12 och 13 ersättas med följande:

"12. Sådana ägarposter i andra kreditinstitut, finansiella institut och försäkrings- och återförsäkringsföretag som motsvarar mer än 10 procent av deras kapital, samt fordringar med efterställd rätt till betalning och sådana instrument som nämns i artikel 35 i detta direktiv, i artikel 16.1 andra stycket sjunde och åttonde strecksatserna i direktiv 73/239/EEG och i artikel 18 andra stycket punkt 1 femte och sjätte strecksatserna i direktiv 79/267/EEG, och som ett kreditinstitut innehar hos andra kreditinstitut, finansiella institut och försäkrings- och återförsäkringsföretag, i vilka kreditinstitutet har en ägarandel som i varje enskilt fall motsvarar mer än 10 procent av kapitalet.

I fall då aktier i ett annat kreditinstitut, finansiellt institut eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag innehas tillfälligt, i syfte att ge finansiellt bistånd för att rekonstruera och rädda institutet, får behörig tillsynsmyndighet bortse från denna bestämmelse.

13. Ägarposter i andra kreditinstitut, finansiella institut och försäkringsföretag, motsvarande högst 10 procent av deras kapital, fordringar med efterställd rätt till betalning samt sådana instrument som nämns i artikel 35 i detta direktiv, i artikel 16.1 andra stycket sjunde och åttonde strecksatserna i direktiv 73/239/EEG och i artikel 18 andra stycket punkt 1 femte och sjätte strecksatserna i direktiv 79/267/EEG, och som ett kreditinstitut innehar hos andra kreditinstitut, finansiella institut och försäkringsföretag utöver dem som avses i punkt 12 i den mån dessa ägarposter, fordringar och instrument tillsammans överstiger 10 procent av det egna institutets kapitalbas beräknad före avdrag för posterna enligt punkt 12 och denna punkt."

b) I det andra stycket skall den första meningen ersättas med följande:

"Medlemsstaterna får förordna att kreditinstitut, som är föremål för gruppbaserad tillsyn eller extra tillsyn enligt direktiv 2001/.../EG, vid beräkning av den egna icke gruppbaserade kapitalbasen inte behöver göra avdrag för ägarposter i andra kreditinstitut, finansiella institut eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag som omfattas av sammanställningen eller av den extra tilsynen."

6) Artikel 54 ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall följande text läggas till som tredje stycke:

"Om företagen står i ett sådant samband som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG skall de behöriga myndigheterna bestämma hur sammanställning skall ske."

b.) I punkt 4 första stycket skall tredje strecksatsen tas bort.

7) Följande artikel skall införas som artikel 55a:

"Artikel 55 a Interna transaktioner med holdingföretag med blandad verksamhet och deras dotterföretag

Utan att detta påverkar bestämmelserna i avdelning V kapitel 2 avsnitt 3 i detta direktiv skall medlemsstaterna, då moderföretaget till ett eller flera kreditinstitut är ett holdingföretag med blandad verksamhet, se till att de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över dessa kreditinstitut utövar en allmän tillsyn över transaktioner mellan kreditinstitutet och holdingföretaget med blandad verksamhet samt dess dotterföretag.

För detta ändamål skall de behöriga myndigheterna kräva att kreditinstituten inrättar adekvata metoder för riskhantering och mekanismer för intern kontroll, inbegripet sunda rapporterings- och redovisningsförfaranden, i syfte att på ett lämpligt sätt identifiera, mäta, övervaka och kontrollera transaktioner med det holdingföretag med blandad verksamhet som är moderföretag och dess dotterföretag. De behöriga myndigheterna skall kräva att kreditinstituten rapporterar varje annan betydande transaktion med dessa enheter än den typ som avses i artikel 48. Dessa förfaranden och betydande transaktioner skall övervakas av de behöriga myndigheterna.

Om ovannämnda interna transaktioner utgör ett hot mot kreditinstitutets finansiella ställning skall den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen över institutet vidta lämpliga åtgärder."

8) I artikel 56.7 skall följande mening läggas till:

"Om den behöriga myndighet som ansvarar för att utöva extra tillsyn inte själv utför kontrollen kan den begära att få delta i kontrollen."

9) Följande artikel skall läggas till som artikel 56a:

"Artikel 56a Moderföretag i tredje land

När ett kreditinstitut vars moderföretag är ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför gemenskapen inte är föremål för gruppbaserad tillsyn enligt bestämmelserna i artikel 52, skall de behöriga myndigheterna kontrollera huruvida kreditinstitutet är föremål för gruppbaserad tillsyn som utövas av en behörig myndighet i tredje land och som är likvärdig med de principer som anges i artikel 52. Kontrollen skall utföras av den behöriga myndighet som skulle vara ansvarig för den extra tillsynen om andra stycket vore tillämpligt. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om varje fall av likvärdig tillsyn som den har erkänt eller avser att erkänna. Om en medlemsstat eller kommissionen anför en invändning mot likvärdigheten av denna tillsyn inom två månader efter det att medlemsstaterna och kommissionen hade underrättats, skall kommissionen inleda det förfarande som avses i artikel 5 i beslut 1999/468/EG beträffande det ärendet. Den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra de beslut som fattas enligt detta förfarande.

I brist på sådan likvärdig tillsyn skall medlemsstaterna på kreditinstitutet tillämpa bestämmelserna i artikel 52.

Alternativt kan den behöriga myndigheten tillämpa andra lämpliga tillsynsmetoder som uppnår målen för den gruppbaserade tillsynen över kreditinstitut. Metoderna måste överenskommas av de berörda behöriga myndigheterna. Metoderna måste uppfylla de mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta kapitel och rapporteras av medlemsstaterna till kommissionen. De behöriga myndigheterna kan särskilt kräva att det inrättas ett finansiellt holdingföretag vars huvudkontor ligger inom gemenskapen och tillämpa bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn på det finansiella holdingföretagets ställning på gruppnivå. Metoderna måste uppfylla de mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta direktiv och rapporteras av medlemsstaterna till de andra medlemsstaterna och kommissionen, varefter det förfarande som anges i punkt 1 skall tillämpas."

Kapitel V Slutbestämmelser

Artikel 26 Införlivande

Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den [...]. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 27 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 28 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...].

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Kapitaltäckning

Den beräkning av den extra kapitaltäckningen hos reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat som avses i artikel 5.1 skall göras enligt de tekniska principer och en av de metoder som beskrivs i denna bilaga.

I. Tekniska principer

1. Beräkningens omfattning och form

Vid beräkning av den extra kapitaltäckningen hos ett finansiellt konglomerat med metod 1 (sammanställning av räkenskaper) skall gruppenheternas kapitalbas och solvenskrav beräknas genom att man tillämpar motsvarande särregler på sammanställningens form och omfattning enligt bestämmelserna framför allt i artikel 54 i direktiv 2000/12/EG och bilaga 1 punkt 1 B till direktiv 98/78/EG.

Vid tillämpning av metod 2 eller 3 ("avräknings- och totalmetoden" respektive "kravavräkningsmetoden") skall man ta hänsyn till den proportionella andel moderföretaget eller företaget med ägarintresse innehar i en annan enhet i gruppen. Med "proportionell andel" avses den del av det tecknade kapitalet som direkt eller indirekt innehas av företaget med ägarintresse.

När enheten är ett dotterföretag och har ett solvensunderskott, eller ett teoretiskt solvensunderskott om det är fråga om en oreglerad enhet inom den finansiella sektorn, skall dock dotterföretagets totala solvensunderskott beaktas oavsett vilken metod som används. När de behöriga myndigheterna anser att ansvaret hos det moderföretag som äger en andel av kapitalet är strikt och otvetydigt begränsat till denna kapitalandel, kan de tillåta att dotterföretagets solvensunderskott beaktas proportionellt.

När det inte finns några kapitalförbindelser mellan enheter i ett finansiellt konglomerat skall de behöriga myndigheterna bestämma vilken proportionell andel som skall beaktas med hänsyn tagen till de åtaganden som befintliga förbindelser innebär.

2. Oavsett vilken metod som används för att beräkna den extra kapitaltäckningen hos reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat enligt vad som avses i punkt II, skall de behöriga myndigheterna se till att följande principer följs:

i) Poster som är tänkbara för beräkningen av kapitalbasen på det finansiella konglomeratets nivå får inte medräknas fler gånger (dubbelräkning av tillgångar), och det får inte skapas olämpliga interna kapitalposter mellan enheter i gruppen.

För att se till att tillgångar inte dubbelräknas och att inga interna kapitalposter mellan enheter i gruppen skapas skall de behöriga myndigheterna tillämpa relevanta principer i särreglerna.

ii) I avvaktan på en ytterligare harmonisering av särreglerna skall solvenskraven för varje enskild finansiell sektor som är representerad i ett finansiellt konglomerat täckas av egna kapitalposter enligt motsvarande särregler. Endast egna kapitalposter som är godtagbara enligt varje särregelverk ("sektorsöverskridande kapital") får beaktas vid kontrollen av att de ytterligare solvenskraven i nivå med det finansiella konglomeratet är uppfyllda.

När särreglerna innehåller gränser för godtagbarheten hos vissa egna kapitalposter som kan godtas som sektorsöverskridande kapital skall dessa gränser också tillämpas vid beräkningen av kapitalbasen på det finansiella konglomeratets nivå.

Vid beräkningen av kapitalbasen på det finansiella konglomeratets nivå skall de behöriga myndigheterna också beakta i vilken grad kapitalet verkligen kan föras över och finns tillgängligt mellan olika juridiska enheter i gruppen mot bakgrund av kapitalkravens syfte.

När ett teoretiskt solvenskrav beräknas för en icke reglerad enhet inom den finansiella sektorn enligt punkt II i denna bilaga, är det teoretiska solvenskravet lika med det kapitalkrav som en sådan enhet skulle behöva uppfylla enligt gällande särregler om den vore en reglerad enhet inom samma finansiella sektor. Ett finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet skall behandlas enligt särreglerna för den största finansiella sektorn i det finansiella konglomeratet.

II. Tekniska beräkningsmetoder

Metod 1: Metod baserad på sammanställning av räkenskaper

Beräkningen av den extra kapitaltäckningen hos de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat skall göras på grundval av de sammanställda räkenskaperna.

Den extra kapitaltäckningen skall beräknas som skillnaden mellan

i) det finansiella konglomeratets kapitalbas beräknad på grundval av gruppens samlade ställning, där de poster som får användas enligt särreglerna får beaktas,

och

ii) summan av solvenskraven på varje enskild finansiell sektor som är representerad i gruppen, där solvenskraven för varje enskild finansiell sektor beräknas enligt särreglerna.

De särregler som avses är i första hand direktiv 2000/12/EG avdelning V kapitel 3 för kreditinstitut, direktiv 98/78/EG för försäkringsföretag och direktiv 93/6/EEG för kreditinstitut och värdepappersföretag. För icke reglerade enheter inom den finansiella sektorn som inte ingår i ovannämnda beräkningar av sektoriella solvenskrav skall ett teoretiskt solvenskrav beräknas.

Skillnaden får inte bli negativ.

Metod 2: Avdrags- och sammanställningsmetod

Beräkningen av den extra kapitaltäckningen hos de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat skall göras på grundval av räkenskaperna för var och en av enheterna i gruppen.

Den extra kapitaltäckningen skall beräknas som skillnaden mellan

i) summan av kapitalbaserna i varje reglerad och icke reglerad enhet i det finansiella konglomeratet, där de poster som får användas enligt särreglerna får beaktas,

och

ii) summan av

- solvenskraven på varje reglerad och icke reglerad enhet i gruppen, där solvenskraven skall beräknas enligt särreglerna, och

- det bokförda värdet av ägarintressen i andra enheter i gruppen.

För icke reglerade enheter skall ett teoretiskt solvenskrav beräknas. För kapitalbaser och solvenskrav skall den proportionella andelen beaktas enligt punkt I i denna bilaga.

Skillnaden får inte bli negativ.

Metod 3: Metod baserad på avdrag för krav

Beräkningen av den extra kapitaltäckningen hos de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat skall göras på grundval av räkenskaperna för var och en av enheterna i gruppen.

Den extra kapitaltäckningen skall beräknas som skillnaden mellan

i) kapitalbasen i moderföretaget eller den enhet som leder det finansiella konglomeratet, där de poster som får användas enligt särreglerna får beaktas,

och

ii) summan av

- solvenskraven på moderföretaget eller den ledande enhet som avses i led i, och

- det högsta av det bokförda värdet av den förstnämndas ägarintressen i andra enheter i gruppen och solvenskraven på dessa enheter, där man för solvenskraven på de sistnämnda skall beakta den proportionella andelen enligt punkt I i denna bilaga.

För icke reglerade enheter skall ett teoretiskt solvenskrav beräknas. Vid värderingen av de poster som får användas i beräkningen av den extra kapitaltäckningen får ägarintressen värderas med kapitalandelsmetoden enligt det alternativ som anges i artikel 59.2 b i direktiv 78/660/EEG.

Skillnaden får inte bli negativ.

Metod 4: En kombination av metoderna 1, 2 och 3

De behöriga myndigheterna får tillämpa en kombination av metoderna 1, 2 och 3 eller en kombination av två av dessa metoder.

BILAGA II

Teknisk tillämpning av bestämmelserna om interna transaktioner och riskkoncentration

Samordnaren, de behöriga myndigheter som har ansvar för den sektoriella gruppbaserade tillsynen över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat och eventuella andra berörda behöriga myndigheter skall identifiera och tillsammans komma överens om den typ av transaktioner och risker som reglerade enheter i ett visst finansiellt konglomerat skall rapportera enligt bestämmelserna i artikel 6.3 om rapportering av interna transaktioner och riskkoncentration. När de behöriga myndigheterna fastställer denna typ av transaktioner och risker skall de beakta det finansiella konglomeratets specifika grupp- och riskhanteringsstruktur. För att identifiera betydande interna transaktioner och riskkoncentrationer som skall rapporteras enligt bestämmelserna i artikel 6 skall berörda behöriga myndigheter fastställa lämpliga trösklar grundade på lagstadgade kapitalbaser och/eller tekniska bestämmelser.

I sin övervakning av de interna transaktioner och riskkoncentrationer skall de behöriga myndigheter som har ansvar för den extra tillsynen särskilt övervaka den möjliga risken för spridning i det finansiella konglomeratet, risken för intressekonflikter, risken för kringgående av särregler samt riskernas nivå och omfattning.

Medlemsstaterna kan tillåta sina behöriga myndigheter att på det finansiella konglomeratets nivå tillämpa bestämmelserna i särreglerna om interna transaktioner och riskkoncentration, särskilt för att undvika ett kringgående av särreglerna.

FORMULÄR FÖR KONSEKVENSBEDÖMNING FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR NÄRINGSLIVET, MED SÄRSKILD HÄNSYN TILL SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Beteckning på förslaget:

Europaparlamentets och rådets direktiv om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG, samt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG

Dokumentets referensnummer

Förslaget

1. Varför är gemenskapslagstiftning på detta område nödvändig utifrån subsidiaritetsprincipen, och vilka är huvudsyftena med den-

I kommissionens handlingsplan för finansiella tjänster utpekas en rad åtgärd