SV    SV SV 
 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 13.11.2008 
SEK(2008) 2768  
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
 
Åtföljande dokument till 
 
förslag till rådets direktiv om ändring av rå dets direktiv 2003/48/ EG om beskattning av 
inkomster från sparande i form av räntebetalningar  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYS  
{COM(2008) 727 slutlig} 
{SEC(2008) 2767}  
 
SV 2   SV 1. I NLEDNING  
Direktivet om sparande (EUSD) 
Rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av 
räntebetalningar (nedan kallat direktivet ) antogs 2003. Bestämmelserna  i direktivet började 
tillämpas i medlemsstaterna den 1 juli 2005 sam tidigt som Andorra, Liechtenstein, Monaco, 
San Marino och Schweiz enligt av tal med EG började tillämpa likvärdiga åtgärder. Från och 
med detta datum började tio av Nederländern as och Förenade kungarikets beroende eller 
associerade territorier tilläm pa samma åtgärder som de so m fastställs i direktivet. 
Det yttersta syftet med direktivet är att göra det möjligt för de enskilda medlemsstaterna att 
tillämpa sina nationella beskattningsregler på  räntebetalningar som fysiska personer med 
hemvist erhåller från betalningsombud som är etablerade i en annan medlemsstat.  
För att detta yttersta syfte ska nås föreskrivs i direktivet ett automatiskt informationsutbyte 
om sådana betalningar. Under en övergångspe riod tillämpar dock tre medlemsstater (Belgien, 
Luxemburg och Österrike) en källskatt och de lar intäkten med den medlemsstat där den 
faktiska betalningsmottagaren har hemvist, i stället för att tillhandahålla information.  
Kommissionens förslag till ändri ngar av direktivet baserar sig på den första av de rapporter 
som kommissionen vart tredje år ska lägga fr am för rådet om tillämpningen av direktivet, i 
enlighet med artikel 18 i dire ktivet. I denna artikel fastst älls också att kommissionen vid 
behov ska föreslå rådet de ändringar av direktivet  som behövs för att bättre sörja för en faktisk 
beskattning av inkomster från sparande och eliminera oönskade snedvridningar av 
konkurrensen. 
Efter att de första fallen med bedrägerier som inbegrep personer med hemvist i EU och 
stiftelser i Liechtenstein uppdaga des i februari 2008 hölls den 4 mars 2008 en debatt i rådet, 
och rådet anmodade kommissionen att skynda på be redningen av en rappor t om hur direktivet 
hade fungerat efter att det tr ädde i kraft den 1 juli 2005. Innan kommissionen lade fram 
rapporten enligt artikel 18 gjorde kommissione n den 14 maj 2008 en muntlig framställan till 
rådet på grundval av kommissionens arbets dokument (SEK(2008) 559) av den 29 april 2008 
om förbättring av den nuvarande täckningen fö r rådets direktiv 2003/48/EG om beskattning 
av inkomster från sparande i form av ränt ebetalningar. I arbetsdokumentet betonas de 
huvudproblem som identifierats samtidigt som ett antal frågor som kräver klargörande med 
tanke på eventuella justeringar av  direktivets räckvidd behandlas.  
Rapporten enligt artikel 18 i direktivet antogs av kommissionen den 15 september 2008 
[KOM(2008) 552] och lades fram för rådet.  
Rapporten åtföljdes av ett arbetsdokument från  kommissionen med en ekonomisk utvärdering 
av verkningarna av rådets direktiv 2003/48/EG på grundval av  tillgängliga data 
(SEK(2008) 2420). I arbetsdokumentet beskrivs kvantitativa metoder för utvärdering av 
direktivets funktion. Dessutom analyseras hur vissa  intäkter från investeringar har utvecklats. 
Vidare behandlar analysen direk tivets effekter på vissa invest eringsmönster. Den sista delen 
av dokumentet innehåller en statis tisk analys av hur di rektivet har inverkat på sparande och 
bankdepositioner.  
 
SV 3   SV 2. Ö VERSYN AV DIREKTIVET  
Rapporten och förslaget till ändrin g är resultatet av en långvarig process med analyser och 
öppet samråd. Processen inleddes 2005 när ko mmissionen inledde granskningen av hur 
direktivet fungerar och hur de t tolkas, tillsammans med sakkunniga från medlemsstaternas 
skatteförvaltningar i två arbetsgrupper – ar betsgrupp IV för direkt beskattning och 
arbetsgruppen för administrativt samarbete inom  området för direkt beskattning. Den första 
gruppen har koncentrerat sig på rättsliga och prak tiska frågor rörande direktivets väsentliga 
innehåll medan den andra gruppen  har bidragit till att säkers tälla övervakninge n av korrekt 
tillämpning av direktivet vad gäller informa tionsutbyte och överföring av tillgångar anknutna 
till vinstutdelning.  Detta har också bidragit till utvecklin gen av informationsutbytets format. 
Parallellt med grupperna där medlemsstaternas skat teförvaltningar deltog inrättades i början 
av 2007 en särskild expertgrupp för beskattning av sparande ( Expert Group on Taxation of 
Savings ), med sakkunniga inom bankverksamhet, förs äkring, investerings fonder, förvaltning 
av tillgångar och relaterade sektorer i EU . Denna grupp delgav kommissionen synpunkterna 
från EU-marknadens aktörer på tillämpningen av direktivet, samtidigt som den lämnade 
resultatet av den första granskningen av såda na eventuella marknadsverkningar av ändringar 
till direktivet som kunde bli föremål för övervägande efter granskningen.  
Närmare information om granskningsförfarandet finns på 
http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/index_en.htm  
Trots medlemsstaternas och marknadsaktörernas  insatser för att lämna statistik till 
kommissionen var statistikens kvalitet och kvant itet inte tillräcklig för att möjliggöra en 
ingående kvantitativ analys. Bristen på kvantita tiva data är dock i sig inget hinder för att göra 
en korrekt analys av de problem som hade iden tifierats under samrådsförfarandet eller för att 
lämna förslag till lämpliga lösningar. Det finns dessutom ett behov av att kunna förutse 
utvecklingar på grundval av de berörda aktöre rnas synpunkter, som klar t erkänner behovet av 
förändringar inom systemet. 
3. I DENTIFIERADE PROBLEM OCH BEHOVET AV LÖSNINGAR  
Samråden med företagsledningarna och de natione lla förvaltningarna har visat att direktivets 
räckvidd inte är så omfattande  som ursprungligen avsågs enligt Ekofinrådets enhälliga 
slutsatser av den 27 november 2000 på vilka direktivet grundar sig, och att direktivets 
bestämmelser innehåller kryphål. Sådana kryphål inverkar menligt på di rektivets effektivitet, 
oberoende av om det tillämpas i form av au tomatiskt informationsutbyte eller, under en 
övergångsperiod, genom uttag av källskatt. Kr yphålen utgör också en potentiell källa till 
störningar på marknaden, efters om de utgör hinder för en kons ekvent behandling av liknande 
situationer. 
Det finns bevis på att direktivet vid be talningar inom EU ka n kringgås genom att 
1. använda mellanliggande investeringsin strument (juridiska personer eller 
konstruktioner) som inte omfattas av de nuvarande formella definitionerna på faktisk 
betalningsmottagare (som endast omfattar fysi ska personer) och som för närvarande inte är 
skyldiga att själva agera i egen skap av betalningsombud, och/eller 
 
SV 4   SV 2. ordna om investeringsportföljen så att inkom sterna står utanför direktivets definitioner 
av räntebetalningar, samtidigt som det finns fö rmåner rörande riskbegränsning, flexibilitet och 
avtalad räntabilitet som är likvärdig a med förmånerna med skuldebrev. 
För att nå en balanserad lösnin g när det gäller att täppa till kryphålen måste man beakta såväl 
direktivets tre väsentliga element, nämligen faktisk betalningsmottagare , betalningsombud  
och inkomster från sparande  i form av räntor , som den administrativa bördan för 
betalningsombud och medlemsstaterna, be hovet att säkerställa medlemsstaternas 
skatteintäkter och konkurrenskraften hos den finansiella sektorn i EU. 
Fördröjningar när det gäller att finna lösningar för att säkerställa att åtgärderna får en 
rättvisare och konsekventare täc kning kan i framtiden leda till mer uppenbara snedvridningar 
mellan jämförbara produkter och inve steringsinstrument på marknaden. 
För de tre medlemsstater som tillämpar övergång ssystemet (såväl som för de territorier och 
länder utanför EU som samarbetar genom uttag av källskatt) är tidsfaktorn särskilt viktig, 
eftersom risken för snedvridning mellan jämf örbara produkter kommer att öka parallellt med 
ökningen av källskattesatsen till 35 % från och med den 1 juli 2011. 
Utöver ovan nämnda kryphål har samrådet med marknadsaktörerna även visat att 
betalningsombudens tillämpning av direktivets bestämmelser i vissa fall kan vara mödosam 
på grund av bristen på klarhet. Så är fallet med i) definitionen av räntebetalning  och 
betalningsombud , ii) definitionen av subjekt med hemvist  (som ska anses vara 
betalningsombud vid mottagning av en räntebetal ning) och iii) de formler som kan användas i 
de olika medlemsstaterna för att fastställa hu ruvida en fond eller en  särskild fondhändelse 
omfattas av direktivet, såsom Europeis ka bankförbundet (EBF) har påpekat. EBF 
representerar de flesta beta lningsombud som redan deltar i tillämpningen av direktivet. 
I tabellen nedan finns en förteckning med id entifierade problem upprä knade enligt behovet av 
åtgärd. 
 
SV 5   SV Tabell 1: Rangordning av identifierade problem  
1. Den nuvarande räckvidden täcker inte använ dningen av mellanliggande strukturer, vilket 
särskilt gäller vissa juridiska kons truktioner, och det finns brist på klarhet beträffande regeln 
om betalningsombud när man mottar betalning  (artikel 4.2).  
2. Investeringsfonder som inte är aukt oriserade fondföret ag i enlighet med 
direktiv 85/611/EEG (icke-fondföretag) behandla s olika enbart på grund av deras juridiska 
form (registrerade utesluts alltid från direkt ivets räckvidd medan icke-registrerade alltid 
omfattas).  
3. Användningen av produkter som är jämförbara  med skuldebrev (vissa strukturerade 
produkter och vissa livförsäkringsavtal). 
4. Brister i reglerna för identifiering av faktiska  betalningsmottagare, särskilt när det gäller att 
bestämma deras hemvist för tillämpningen av direktivet. 
5. Användningen av kanaliserande instrument etab lerade i tredjeländer bör kunna hanteras på 
ett sätt som är förenligt med den fria rörelsen  av kapital (parallel lt med behovet att ersätta 
intygsförfarandet för undvikande av källskatt med det enklaste förfarandet med frivilligt 
yppande av information till skattemyndigheterna). 
6. Bristen på statistik från medlemsstaterna . Användningen av de faktiska mottagarnas 
skattenummer är inte tillräcklig t utbredd, vilket gör att inform ationen är svårare att använda 
för de medlemsstater där de faktiska  betalningsmottagarna har hemvist. 
4. T ÄNKBARA LÖSNINGAR  
Vid bedömning av de olika alternativen bör ma n beakta att det till väsentliga delar är 
betalningsombuden som är den kritiska punkten  när det gäller att efterleva direktivets 
bestämmelser. Därför måste man på lämpligt sätt  beakta Lissabonstrateg in och initiativet för 
bättre lagstiftning, som bl.a. omfattar en be gränsning av de administrativa bördorna och 
onödiga kostnader för företagen, såväl som prin cipen om proportionalitet. Medlemsstaterna 
bör därför vara beredda att komma överens om  lösningar där de extr a administrativa bördor 
som följer av att direktivets bestämmelser görs effektivare så långt möjligt läggs på 
skatteförvaltningarna, som därmed skulle få ökade skatteintäkter, eller på marknadsaktörer 
som i nuläget har en mindre aktiv roll, i ställe t för på de marknadsaktörer (t.ex. banker och 
förvaltare av tillgångar) som redan i betydande omfattning bidrar till direktivets funktion.  
En annan begränsning är den re lativt begränsade geografiska räckvidden både i fråga om 
direktivet och i fråga om de avtal i vilka samm a eller likvärdiga åtgärder fastställs. Det är 
svårt att göra en korre kt bedömning av de effekter en eventuell utvidgning av direktivets 
räckvidd skulle kunna ha på kapitalflykten till tredjeländer. Även  om granskningen av 
tillgängliga uppgifter inte har visat att tillämpningen av dire ktivet skulle ha lett till några 
ändringar i den geografiska bilden  av räntebärande sparande, bör de internatione lla aspekterna 
beaktas på djupet när man överväger alternat iven för att stärka direktivets funktion. 
Kommissionen fortsätter att driva på målet om  att viktiga finansiella centra utanför EU 
främjar åtgärder som motsvarar de åtgärder som tillämpas i medlemsstaterna. Det är dock också viktigt att överväga, med tillbörligt beaktande av den fria rörelse för kapital som 
 
SV 6   SV fastställs i EG-fördraget, om det borde införa s bestämmelser avsedda att hindra de försök som 
fysiska personer med hemvist i EU gör för at t kringgå direktivet genom att kanalisera 
räntebetalningar gjorda i EU genom obeskatta de subjekt eller konstruktioner utanför EU:s 
territorium eller i jurisdiktioner som tillämpar likvärdiga eller samma åtgärder som de åtgärder som har avta lats på EU-nivå.  
Med beaktande av ovanstående har kommissione n identifierat fyra alternativ, inklusive 
fördelar och nackdelar (inverkan av de olika al ternativen sammanfattas i tabell 2 i slutet av 
detta dokument), enligt nedan. 
Alternativ 1 – Inga åtgärder  
Alternativ 1  Åtgärd  
Ingen åtgärd Bibehålla den nuvarande situationen, dvs. ”Gör ingenting”. 
Alternativ 2 – Ändringar avsedda att säkerst älla ett bättre genomf örande av rådets 
enhälliga avtal av den 27 november 2000 om vad som ska vara direktivets väsentliga innehåll och syfte.   
Alternativ 2 betyder i gr unden att man skulle använda  rådets slutsatser av 
den 27 november 2000 om vad som borde ha varit in nehållet i det då framtida direktivet som 
ett riktmärke, med målet att täppa till oavsiktliga  kryphål.  
Alternativ 2  Åtgärd  
Ändringar avsedda att ge bättre 
täckning i enlighet med rådets slutsatser av den 27 november 2000. 
Begränsning av betalningsombudens 
administrativa börda enligt andan i dessa slutsatser. – Utvidgning så att alla instrument för kollektiva 
investeringar omfattas. 
– Utvidgning av regeln ”betalningsombud när man 
mottar betalning” så att juridiska konstruktioner (truster) omfattas.  – ”Hemlandsregeln” och lösning på frågan om ”passivt mottagande”. 
Alternativ 3 – Samma ändringar som i alternat iv 2 i kombination med ändringar för att så 
långt som möjligt täppa till alla kryphål och utvidga omfattningen till alla produkter som 
kan jämställas med räntebärande instrument 
Detta alternativ innebär att direktivets omfattn ing utvidgas till att omfatta förmåner från 
livförsäkringsavtal som konkurrerar med fordringar i form av skuldebrev och investeringsfonder. Det innebär också att räckvi dden utvidgas till att omfatta inkomster från 
värdepapper som kan anses vara likvärdiga med skuldebrev, eftersom praktiskt taget hela det 
investerade kapitalet står s kyddat vid avtalsperiodens slut och eftersom avkastningen på 
kapital definieras vid emitteringen även om produkten inte formellt består av skuldebrev. 
 
SV 7   SV Metoden med genomlysning för faktiska betalnings mottagare skulle bara gälla betalningar till 
vissa strukturer etablerade i valda jurisdiktioner utanför EU som inte beskattas effektivt där. 
Alternativ 3  Åtgärd  
Ändringar för att så långt som 
möjligt täppa till kryphål och förebygga snedvridningar. – Utvidgning som inte bara omfattar alla 
investeringsfonder utan oc kså värdepapper som är 
likvärdiga med skuldebrev och sådana livförsäkringar 
med låg biometrisk risk som inbegriper investeringar i 
skuldebrev, fonder och likvärdiga värdepapper. 
– Utvidgning av regeln ”betalningsombud när man 
mottar betalning” så att den inte bara omfattar konstruktioner (truster) utan också obeskattade subjekt med juridisk status (såsom många stiftelser). 
– Metoden med genomlysning för betalningar till 
vissa obeskattade strukturer  etablerade inom vissa 
tredjeländer eller jurisdiktioner. Eliminering av intygsförfarandet för undvikande av källskatt. 
– Effektivare användning av tillgänglig information 
för fastställande av den faktiska betalningsmottagarens hemvist.   
 
Alternativ 4 – Ändringar för att utvidga direkt ivets räckvidd till att om fatta alla juridiska 
personer och alla inko mster från sparande  
Vid Ekofinrådets möte i mars 2008 uttryckte et t antal medlemsstater sin önskan att utvidga 
direktivets räckvidd långt utöver det som anges i rådets slutsatser av den 27 november 2000. 
Det finns dock vissa begränsningar som måste beaktas, enligt följande: 
— Källskatt (även om det är en övergångsåt gärd för tre medlemsstater) är en lämplig 
mekanism endast när netto inkomsten är känd. Så är sällan fallet för inkomster i form av 
kapitalvinster. Dessutom har reglerna rörande ka pitalvinster betydande variationer. Det är 
oproportionerligt att ta ut källskatt på  de fulla försäljningsintäkterna.  
— Om dividender och alla betalningar av in vesteringsinkomster till företagsmottagare 
omfattas, såsom minst en medlemsstat föreslår , kan detta leda till mångfaldig rapportering och 
flera skikt av källskatt. 
Den allmänna ramen för administrativt sa marbete (direktiv 77/799/EEG och eventuella 
ändringar), som endast grundar sig på informati onsutbyte, verkar vara lämpligare för sådana 
inkomstbetalningar. 
Alternativ 4  Åtgärd  
Mycket bredare räckvidd  Utvidgning till att omfatta  betalninga r till alla 
juridiska personer och alla typer av inkomster från 
 
SV 8   SV investeringar (dividender, ka pitalvinster, utbetalningar 
från genuina livförsäkrings avtal och pensionssystem 
osv.). 
5. L ÄMPLIGASTE ALTERNATIV OCH DÄRAV FÖLJANDE POLITIK  
Efter analys och samråd verkar alternativ 3 fö r närvarande vara det lämpligaste. Det första 
alternativet (dvs. ingen åtgärd) bör förkastas eftersom det inte täcker de direktivets aktuella 
kryphål som potentiellt har en negativ inverkan på  intäkterna till den offentliga sektorn och på 
konkurrensen. Dessutom anser en del marknadsaktö rer att vissa aspekter  i direktivet behöver 
klargöras. 
Jämfört med alternativt 2 skulle  de kostnader som alternativ 3 medför för aktuella och nya 
betalningsombud uppvägas av den mindre snedvr idningen mellan liknande produkter och en 
positivare inverkan på medlemsstatens budget.  
Alternativ 4 är mer omfattande än alternativ 3 men medför mera kostnad er och kunde leda till 
informationsöverflöd och dubbla sk atteuttag. Alternativ 4 verk ar därför inte respektera 
proportionalitetsprincipen vad gäller direktivets mål.  
Eventuella ändringar till direktivets räckvidd skulle medföra ett behov att se över avtalen med 
de tio beroende eller associerade jurisdiktioner som tillämpar samma åtgärder. Vad gäller de fem länder utanför EU som tillämpar likvärdiga åtgärder bör rådet bedöma huruvida åtgärderna enligt de aktuella avtalen fortfa rande är likvärdiga med åtgärderna enligt det 
ändrade direktivet. Det verkar dock som om vissa av de förslagna ändringarna enligt 
alternativ 3 (särskilt be träffande mekanismen med betalningsombud när man mottar 
betalning ) och definitivt de flesta av de föresla gna ändringarna enligt alternativ 4 gör det 
tillrådligt att säkerställa en parallell ändring i de avtal som har teckna ts med dessa fem länder 
utanför EU. 
 
SV 9   SV Tabell 2: Sammanfattning av konsekvensanalysen  
Alternativ  Inverkan på 
medlemsstaternas 
budget  Effekt  Finansiella 
marknaden  
Alternativ 1 - 
(risk för 
budgetförluster)  ≈ 
(ingen ytterligare 
administrativ börda men den 
befintliga blir kvar) 
- 
dålig statistik 
- 
brist på klarhet  - 
(risk för mera 
snedvridningar)  
Alternativ 2 + 
(bättre skydd)  - 
(större administrativ börda) 
+ 
ökad klarhet / bättre statistik  + 
(mindre snedvridningar 
mellan sparformer)  
Alternativ 3  + 
(bättre skydd)  
 
++ 
horisontell rättvisa  - 
(större administrativ börda) 
+ 
ökad klarhet / bättre statistik 
 ++ 
(mindre snedvridningar 
mellan sparformer med 
egenskaper som 
motsvarar skuldebrev 
och/eller 
kapitalskydd/mindre 
snedvridningar mellan 
betalningsombud som 
redan omfattas och andra 
subjekt och 
konstruktioner)  
Alternativ 4 + 
(bättre skydd)  
 
+++ 
horisontell rättvisa  - - 
(större administrativ börda) 
- 
informationsöverflöd och 
flera skikt av skatteuttag 
+ 
ökad klarhet / bättre statistik  +++ 
(mindre snedvridningar 
mellan sparformer och 
mellanliggande strukturer)