Bryssel den 30.5.2007

SEK(2007) 723 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. ALLMÄN BAKGRUND

Stabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att pakten hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men reformen syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Österrikes första stabilitetsprogram lades fram i november 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 18 januari 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.

2. BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV DET UPPDATERADE PROGRAMMET

Kommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Österrikes stabilitetsprogram, som lades fram 29 mars 2007, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).

För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:

1. Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.

2. Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).

3. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från september 2006.

2.1. Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna

Den ekonomiska utvecklingen i Österrike har under det gångna decenniet kännetecknats av stadig tillväxt som legat något över genomsnittet i euroområdet och av att inga allvarliga störningar förekommit. Den reala BNP-tillväxten, till stor del exportledd, dämpades betydligt under perioden 2001-2003, vilket avspeglade den globala konjunkturnedgången och i synnerhet den svagare konjunkturen i euroområdet. Tack vare sitt geografiska läge kunde Österrike i stor utsträckning tillvarata fördelarna av de allt starkare banden med Central- och Östeuropa och särskilt fördelarna av grannländernas EU-anslutning. Landet har haft bland de lägsta arbetslöshets- och inflationstalen i euroområdet. Tack vare sin sedan länge etablerade samförståndsinriktande och starkt centraliserade lönebildningspolitik har Österrike lyckats att sänka sina enhetsarbetskostnader snabbare än i euroområdet i genomsnitt, vilket starkt förbättrat landets konkurrenssituation.

När det gäller de offentliga finanserna gjordes i Österrike en del betydande konsolideringsansträngningar under de senaste tio åren och från mitten av nittiotalet började det höga underskottet i de offentliga finanserna att minska. År 2001 uppnåddes en ställning med budgetbalans, men åren därefter uppstod åter ett svagt underskott. Betydande reformer i offentlig förvaltning, pensionssystem och inom hälso- och sjukvården i syfte att minska underskottet i de offentliga finanserna har genomförts, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar på dessa områden.

2.2. Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmet

Den 14 februari 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2005–2008. Rådet välkomnade "den ambitiösa strukturella anpassning som planeras över programperioden", men uppmanade Österrike "att säkerställa att programmets medelfristiga mål för de offentliga finanserna uppnås vid slutet av perioden för det uppdaterade programmet genom att ytterligare specificera och genomföra de nödvändiga åtgärderna för att stödja den konsolidering av de offentliga finanserna som planeras under programmets två sista år."

2.3. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från september 2006

Rapporten om genomförandet av Österrikes nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 25 september 2006. I Österrikes nationella reformprogram anges följande sju prioriterade strategiska områden: hållbarhet i de offentliga finanserna, FoU och innovation, infrastruktur, internationell konkurrenskraft, miljö, arbetsmarknad samt utbildning och fortbildning.

Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen som en del av dess årliga lägesrapport [2] från december 2006) framgår att Österrike gör goda framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram, särskilt på det mikroekonomiska området. Mot bakgrund av kartlagda styrkor och svagheter rekommenderades Österrike att vidta åtgärder på sysselsättningsområdet, särskilt livslångt lärande, skatteförmånssystemet och ungdomars kvalifikationer. Vidare bedömdes det vara viktigt för Österrike att, bland andra målsättningar, uppnå målet om en balanserad budget år 2008.

Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom har påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens vårprognos 2007 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets– och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets– och konvergensprogrammen. |

- Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

4. Den [9 juli 2007] granskade rådet Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2010. En ny regering bildades i januari 2007 efter de allmänna val som hållits i oktober 2006, och den 29 mars 2007 lade den fram en samlad budget för parlamentet för 2007/2008. Samma dag, två och en halv månad efter Österrikes tidsfrist den 15 december enligt uppförandekoden, lämnades det uppdaterade stabilitetsprogrammet in.

5. I det bakomliggande makroekonomiska scenariot förutspås att den reala BNP-tillväxten sjunker från ett högsta värde på 3,1 % år 2006 då konjunkturuppgången nådde sin kulmen till 2½ % i genomsnitt för resten av programperioden. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller detta scenario vara baserat på något försiktiga tillväxtantaganden fram till 2008, eftersom aktuell statistik indikerar en kraftigare tillväxt. För programperiodens sista år verkar beräkningarna vara rimliga även om tillväxten är något högre än den genomsnittliga potentiella tillväxt som beräknats av kommissionens avdelningar. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller vara realistiska.

6. För 2006 uppgick underskottet i de offentliga finanserna till 1,1 % av BNP, jämfört med ett mål på 1,7 % av BNP som angavs i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Denna förbättring jämfört med målsättningen förklaras av att konjunkturutvecklingen blev bättre än vad som förväntats. Även om inkomstkvoten minskade svagt i förhållande till det föregående året låg utfallet mer än en procentenhet över målet. En högre BNP-tillväxt än väntat bidrog till att utgiftskvoten sjönk jämfört med året innan. Ökningen i utgiftskvoten låg emellertid drygt ½ procentenhet över målet, vilket tyder på att budgetgenomförandet inte var så stramt som planerat.

7. Huvudmålet för strategin för de offentliga finanserna är att uppnå budgetbalans över konjunkturcykeln, skörda vinsterna av administrativa reformer och samtidigt höja utgiftsnivån inom flera områden. I förhållande till den tidigare uppdateringen utmärks den senaste uppdateringen av att tyngdpunkten i konsolideringen av de offentliga finanserna flyttats fram till programperiodens sista år. I det uppdaterade programmet beräknas de offentliga finansernas ställning förbättras från ett underskott på 1,1 % av BNP 2006 till ett överskott på 0,4 % 2010. Konsolideringen, vars tyngdpunkt ligger på programperiodens två sista år, planeras vara utgiftsbaserad, där huvudinslagen utgörs av en begränsning av socialutgifterna och en gradvis utfasning av vissa specifika utgifter. Mot bakgrund av ett generellt sett något mindre gynnsamt makroekonomiskt scenario senareläggs ytterligare den planerade korrigeringen i den nya uppdateringen.

8. Senareläggningen av budgetanpassningen återspeglas också i det strukturella saldot (dvs. det konjunkturrensade saldot inklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden, som endast förbättras mycket långsamt från ett underskott på omkring 1 % av BNP 2006 till ett litet överskott först vid slutet av programperioden. Enligt programmet påverkas profilen på anpassningen av inköp av militär utrustning mellan 2007 och 2009, som i programmet, i motsats till i kommissionens vårprognos, betraktas som en underskottsökande engångsåtgärd. Som i den tidigare uppdateringen av stabilitetsprogrammet är det medelfristiga mål för budgetställningen som läggs fram i programmet ett saldo i balans i strukturella termer. I programmet är emellertid målsättningen att i det närmaste uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna till 2009 och att överträffa det något under 2010, i stället för att uppnå det redan 2008 som i det tidigare programmet. Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1½ % av BNP), bör uppfyllande av målet skapa en tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Målet på medellång sikt ligger inom det intervall som angetts i pakten respektive uppförandekoden för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II och avspeglar väl skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.

9. Riskerna i fråga om programmets budgetberäkningar förefaller i stort sett uppväga varandra för åren 2007 och 2008, men för 2009 och 2010 skulle budgetutfallen, trots rimliga makroekonomiska antaganden, kunna bli sämre än vad som beräknats. Utgiftskvoten förväntas faktiskt sjunka betydligt under två sista åren av programmet. Utfasningen av specifika utgifter, särskilt för militär utrustning, och utgiftsbesparingar i arbetslöshetsersättningar och pensioner, som ett resultat av 2004 års pensionsreform, bör bidra till att minska utgiftskvoten under de sista åren av programmet. Nya utgifter skulle å andra sidan kunna tillkomma på utbildnings-, FoU- och infrastrukturområdena under den kommande programperioden, medan de förväntade effektivitetsvinsterna inom offentlig förvaltning förblir osäkra. I programmet antyds slutligen möjliga ytterligare skattesänkningar som skulle finansieras genom de planerade utgiftsbesparingarna.

10. Mot bakgrund av denna riskbedömning är det möjligt att den finanspolitiska inriktning som redovisas i programmet inte är tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna med säkerhet skall kunna uppnås senast 2010 som planerat i programmet. I kommissionens vårprognos uppskattas det strukturella underskottet öka under 2007 och 2008. Under hela programperioden bibehålls emellertid en tillräcklig säkerhetsmarginal för att referensvärdet för underskottet på 3 % av BNP inte skall överskridas vid normala konjunktursvängningar. Takten i anpassningen mot programmets medelfristiga mål är otillräcklig och bör ökas, särskilt under 2007 och 2008, för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, som anger att riktmärket för den årliga takten i förbättringen av det strukturella saldot bör vara 0,5 % av BNP för euroområdet och medlemsstaterna i ERM II, samt att anpassningen bör vara större under goda ekonomiska tider och kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. Närmare bestämt planeras endast en begränsad förbättring av det strukturella saldot mellan 2007 och 2009, då det förväntas råda goda ekonomiska tider i Österrike. Denna slutsats bekräftas även om man, som i programmet, betraktar inköpen av militär utrustning som en underskottsökande engångsåtgärd.

11. Den offentliga bruttoskulden beräknas ha minskat till 62,2 % av BNP under 2006, vilket fortfarande överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten till 2008 sjunka under referensvärdet och därefter fortsätta att minska till 56,8 % av BNP under programperiodens sista år. Med hänsyn till riskbedömningen förefaller skuldkvoten minska i tillräcklig takt ned mot referensvärdet i början av programperioden och planeras nå referensvärdet senast 2007.

12. Den långsiktiga effekten på de offentliga finanserna av en åldrande befolkning i Österrike är lägre än för genomsnittet i EU, med pensionsutgifter som på lång sikt beräknas minska som andel av BNP till följd av den betydande utgiftsbegränsning som 2004 års pensionsreform förväntas resultera i. Utgångsläget för de offentliga finanserna, med ett strukturellt primärt överskott, bidrar i väsentlig utsträckning till att dämpa de långsiktiga effekterna av en åldrande befolkning. Stigande överskott i det primära saldot på medellång sikt, som aviseras i programmet, liksom en ökad sysselsättningsgrad bland äldre arbetstagare skulle kunna bidra till att begränsa riskerna med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet. På det hela taget förefaller Österrike utgöra låg risk med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet.

13. Stabilitetsprogrammet innehåller inte någon kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från september 2006 av genomförandet av det nationella reformprogrammet inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Dessutom ger det ingen systematisk information om de direkta budgetkostnader eller budgetbesparingar som de viktigaste planerade reformerna i det nationella reformprogrammet förväntas ge upphov till, och i stabilitetsprogrammets budgetberäkningar beaktas inte uttryckligen konsekvenserna för de offentliga finanserna av de åtgärder som skisseras i det nationella reformprogrammet. De åtgärder på de offentliga finansernas område som anges i stabilitetsprogrammet förefaller vara förenliga med de åtgärder som planeras i det nationella reformprogrammet. Särskilt anges förväntade besparingar till följd av administrativa reformer och ökade satsningar på FoU i båda programmen.

14. Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer delvis med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.

15. När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram innehåller programmet alla obligatoriska uppgifter och de flesta av de frivilliga uppgifterna[6].

Sammantaget är slutsatsen, mot bakgrund av goda tillväxtutsikter, att programmet indikerar långsamma framsteg i riktning mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna eftersom tyngdpunkten i anpassningen planeras infalla i slutet av programperioden och att den främst baseras på inte fullt ut preciserade utgiftsbegränsningar. Det finns risk för att budgetmålen efter 2008 samt de medelfristiga målen för de offentliga finanserna inte kan komma att uppnås inom programperioden. Den offentliga skulden beräknas nå referensvärdet 60 % av BNP under 2007 och fortsätta att sjunka åren därefter.

Mot bakgrund av ovanstående bedömning uppmanas Österrike att dra nytta av det gynnsamma ekonomiska läget och det lägre än väntade underskottet 2006 till att tidigarelägga och öka anpassningen mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna, särskilt genom en strikt tillämpning av utgiftsbegränsningar och genom att använda eventuella oförutsedda skatteinkomster till att konsolidera de offentliga finanserna.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Real BNP (förändring i %) | SP mars 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |

KOM maj 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

HIKP-inflation (%) | SP mars 2007 | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |

KOM maj 2007 | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP mars 20071 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |

KOM maj 20075 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 20051 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | SP mars 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |

KOM maj 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Primärt saldo6 (i % av BNP) | SP mars 2007 | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |

KOM maj 2007 | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | SP mars 20071 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |

KOM maj 2007 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | SP mars 20073 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |

KOM maj 20074 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | SP mars 2007 | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |

KOM maj 2007 | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

SP november 2005 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |

Anmärkningar:: |

1 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet med den potentiella tillväxten uppskattad till 2,3 %, 2,3 %, 2,4 %, 2,4 %, respektive 2,3 % under perioden 2006-2010. |

2Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |

3 Utgiftsökande engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder hämtade från programmet (inköp av militärflygplan står för motsvarande 0,2 % av BNP 2007, 0,4 % av BNP 2008 och 0,1 % av BNP 2009). |

4 I motsats till i programmet (se fotnot 3) betraktas inte inköpen av militärflygplan som engångsutgifter i kommissionens vårprognos 2007 eftersom inköpet är utspritt över flera år och inte väsentligen ökar de totala offentliga utgifterna. |

5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 2,3%, 2,0%, 2,2% respektive 2,2% under perioden 2005–2008. |

6 Uppgifterna om det primära saldot i programmet och i kommissionens prognoser är inte direkt jämförbara på grund av att FISIM (indirekt mätta finansiella förmedlingstjänster) behandlats på olika sätt. Uppgifterna i programmet följer de definitioner som krävs i uppförandekoden. För att kunna jämföras med uppgifterna i programmet måste kommissionens uppgifter om det primära saldot korrigeras med omkring 0,1 -0, 2% av BNP. |

Källor: |

Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens vårprognos 2007 (KOM), och kommissionens beräkningar. |

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://ec.europa.eu/economiy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Genomförandet av den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.

[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Valfria uppgifter om sysselsättning och antal arbetade timmar samt löner i den offentliga sektorn har emellertid inte tillhandahållits.