SV

Bryssel den 16.7.2009

KOM(2009) 363 slutlig

2009/ 0108 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen

och om upphävande av direktiv 2004/67/EG

{SEK(2009) 977}

{SEK(2009) 978}

{SEK(2009) 979}

{SEK(2009) 980}

MOTIVERING

1. Bakgrund

Kommissionen föreslår en förordning som upphäver direktiv 2004/67/EG om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning [1]. Det direktivet är för begränsat med tanke på det ökande importberoendet, de ökade riskerna när det gäller försörjning och transitering i tredjeländer samt de ökade glasflödena och utvecklingen av den inre marknaden för gas inom gemenskapen.

Till följd av den rysk-ukrainska gaskrisen i januari 2009, då gasförsörjningen till gemenskapen via Ukraina för första gången avbröts, uppmanade Europeiska rådet och Europaparlamentet till en påskyndad översyn av det befintliga direktivet. Fler betydande avbrott i gasförsörjningen kan inte uteslutas, och skulle till och med kunna inträffa i en nära framtid. Gemenskapen måste därför vara förberedd för framtida eventuella avbrott i gasförsörjningen.

Krisen i januari visade att de roller som gasindustrin, medlemsstaterna och gemenskapens institutioner har måste definieras tydligare för att försörjningsavbrott ska kunna hanteras på kort sikt och för att den infrastruktur som behövs ska kunna upprättas på längre sikt. En lärdom från krisen är att för att åtgärderna ska vara konsekventa och effektiva måste de förberedas i god tid och samordnas på gemenskapsnivå.

Detta förslag till förordning är förenligt med EU:s mål, framför allt med avseende på att upprätta en fungerande inre marknad för gas och att trygga energiförsörjningen.

2. Samråd med berörda parter och konsekvensanalys

Offentliga samråd

Den 13 november 2008 offentliggjorde kommissionen ett meddelande om genomförandet av det befintliga direktivet – KOM(2008) 769. Offentliggörandet följdes av ett offentligt samråd med berörda parter (medlemsstater, industrin, myndigheter och medborgare) mellan november 2008 och mars 2009. Samråd på detaljnivå om reviderad lagstiftning för en trygg gasförsörjning har också ägt rum i gruppen för samordning av gasförsörjningen, bestående av företrädare för medlemsstaterna, gasindustrin och kunder genom deras europeiska organisationer (Eurogas, OGP, GIE, IFIEC, BEUC, Eurelectric), vid gruppens möten den 23 februari, den 2 april och den 13 maj. Vid rådets möten (energi) den 12 januari och den 19 februari 2009 presenterade medlemsstaterna sina synpunkter, och flera medlemsstater har senare lagt fram skriftliga kommentarer till kommissionen.

Konsekvensanalys

I konsekvensanalysen har fem alternativa strategier beaktats: 1) Inga nya åtgärder på gemenskapsnivå. 2) Bättre verkställighet av direktiv 2004/67/EG. 3) Frivilliga metoder inom industrin. 4) Ett omarbetat direktiv. 5) En ny förordning.

När det gäller alternativ 1 och 2 gjorde kommissionen en utvärdering av genomförandet av det befintliga direktivet. Slutsatsen blev att det direktivet är för begränsat med tanke på det ökande importberoendet, de ökade riskerna när det gäller försörjning och transitering i tredjeländer samt de ökade glasflödena och utvecklingen av den inre marknaden för gas inom gemenskapen. Beträffande alternativ 3 är en viktig nackdel med frivilliga metoder att det inte går att garantera ett konsekvent deltagande från alla aktörer. Dessutom är det inte säkert att marknadskrafterna kan bistå med den extra kapacitet som krävs för att trygga försörjningen. När det gäller alternativ 4 och 5 (val av rättsligt instrument) anser kommissionen av följande skäl att en förordning är mer lämplig än ett direktiv: En förordning är direkt tillämplig för de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, för naturgasbolagen och för kunderna. Den kräver inget långdraget införlivande, och den medför konsekvens när det gäller normer och skyldigheter i hela gemenskapen samt definierar omedelbart inblandningen av gemenskapens institutioner.

3. Rättsliga aspekter

Rättslig grund

Förslagets rättsliga grund är artikel 95 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Huvudsyftet med förslaget är en tryggare gasförsörjning genom att skapa incitament för investering i de sammanlänkningar som krävs för att uppfylla N-1-normen liksom omvända flöden. Dessa sammanlänkningar är samtidigt nödvändiga för en väl fungerande inre gasmarknad.

Huvudbetoningen i förordningen ligger på den inre gasmarknadens roll för att trygga gasförsörjningen. Bestämmelserna syftar till att göra det möjligt för naturgasbolagen att förse sina kunder i hela gemenskapen med naturgas så länge som möjligt och utan några restriktioner på nationell nivå. Enligt förordningen får icke marknadsbaserade åtgärder som beslutats om av den behöriga myndigheten tillgripas endast som en sista utväg vid krissituationer när alla möjligheter till marknadsbaserade åtgärder är uttömda och naturgasbolagen inte längre kan hantera försörjningsavbrottet. Kommissionen får också en starkare roll när det gäller att se till att den inre marknaden fungerar så länge som möjligt, och att de åtgärder som beslutas om på nationell nivå är förenliga med denna princip.

Subsidiaritetsprincipen

Detta förslag syftar till tryggare försörjning i gemenskapen. Med förverkligandet av den inre marknaden för energi, och mot bakgrund av avbrottet i gasförsörjningen i januari 2009, är en trygg gasförsörjning en angelägenhet som blir allt viktigare för hela gemenskapen. Därför bör gemenskapens institutioner, och i synnerhet kommissionen, engageras. I en krissituation på gemenskapsnivå är kommissionen bäst placerad att samordna de åtgärder som ska vidtas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, och att underlätta dialogen med tredjeländer. För att förebygga och förbereda inför avbrott i gasförsörjningen är den bästa garantin för en tryggad försörjning en stor, väl sammanlänkad och konkurrenskraftig inre marknad, med många olika försörjningskällor och försörjningsvägar, samt att sprida ut effekterna av ett försörjningsavbrott på enskilda medlemsstater eller leverantörer.

Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen. Det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen. Medlemsstaterna kommer även fortsättningsvis att ha ansvaret för en trygg försörjning och att åtnjuta avsevärd flexibilitet i valet av metod och instrument för att trygga försörjningen, samt att kunna ta hänsyn till sina nationella särdrag på gasområdet.

4. Budgetkonsekvenser

Förslaget kommer att ha begränsade konsekvenser för gemenskapens budget, i synnerhet för täckningen av kostnaderna för möten med gruppen för samordning av gasförsörjningen, och eventuellt kostnaderna för övervakningsgruppen, som kan sammankallas för att övervaka och rapportera om gasflödena inom och utanför gemenskapen. För uppdrag utanför gemenskapen i krissituationer kan medel från stabilitetsinstrument utnyttjas.

2009/xxxx (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen

och om upphävande av direktiv 2004/67/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag [2],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [4],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [5], och

av följande skäl:

(1) Naturgas (nedan kallad gas) är en viktig del av gemenskapens energiförsörjning och utgör en fjärdedel av den primära energiförsörjningen; den används framför allt till kraftproduktion, uppvärmning, som råvara för industrin och som bränsle för transporter.

(2) Gaskonsumtionen i Europa hör ökat snabbt under de senaste tio åren. Med minskande inhemsk produktion har gasimporten ökat ännu snabbare och därmed skapat ett högre importberoende och ett behov av att ta itu med aspekter som rör försörjningstryggheten.

(3) Genom rådets direktiv 2004/67/EG inrättades för första gången en rättslig ram på gemenskapsnivå för att trygga försörjningen av naturgas och bidra till en väl fungerande inre marknad för gas, även vid försörjningsavbrott. Med direktivet upprättades en grupp för samordning av gasförsörjningen som har visat sig vara användbar för att utbyta information och definiera gemensamma åtgärder som kan vidtas av medlemsstaterna, kommissionen, gasindustrin och konsumenterna. EU:s kontaktnätverk för trygg energiförsörjning, som godkändes av Europeiska rådet i december 2006, har medfört en ökad kapacitet för insamling av information och har tidigt varnat för möjliga hot mot en trygg energiförsörjning. Den nya lagstiftningen för den inre marknaden för energi som rådet antog i juni 2009 är ett viktigt steg mot fullbordandet av den inre marknaden för energi, och har som uttryckligt mål att göra gemenskapens energiförsörjning tryggare.

(4) Enligt de regler för att trygga gasförsörjningen som har antagits på gemenskapsnivå har medlemsstaterna emellertid fortfarande stor frihet i valet av åtgärder. Om försörjningen i en medlemsstat hotas finns en tydlig risk för att åtgärder som vidtas ensidigt av den medlemsstaten kan medföra att den inre marknaden för gas inte längre fungerar bra. Erfarenheter nyligen har visat att det är en konkret risk. För att den inre gasmarknaden ska kunna fungera även vid bristande försörjning är det därför nödvändigt att få till stånd ett mer samordnat agerande vid försörjningskriser, både med avseende på förebyggande åtgärder och på insatserna vid faktiska försörjningsavbrott.

(5) Försörjningsvägar och källor för gas till gemenskapen bör vara till gagn för en trygg försörjning för gemenskapen i sin helhet och medlemsstaterna enskilt. I framtiden kommer en trygg försörjning att bero på utvecklingen av bränslemixen, utvecklingen av produktionen i gemenskapen och i tredjeländer som försörjer gemenskapen, samt på investeringarna i lagringsanläggningar och försörjningsvägar inom och utanför gemenskapen, inbegripet anläggningar för flytande naturgas.

(6) Ett allvarligt avbrott i försörjningen av gas till gemenskapen kan påverka alla medlemsstater och avtalsslutande parter som omfattas av fördraget om upprättande av en energigemenskap, och leda till allvarlig ekonomisk skada för gemenskapen. Dessutom kan ett avbrott i gasförsörjningen få allvarliga sociala följder, framför allt för utsatta konsumentgrupper.

(7) Rapporten från december 2008 om genomförandet av den europeiska säkerhetsstrategin pekar på det ökande beroendet av importerad energi som ytterligare ett allvarligt hot mot en trygg energiförsörjning i gemenskapen och betonar energitrygghet som en av de nya utmaningarna för säkerhetspolitiken. Den inre gasmarknaden är en central del för en tryggare energiförsörjning i gemenskapen och för att minska enskilda medlemsstaters utsatthet inför de skadliga effekterna av försörjningsavbrott.

(8) Den så kallade N-1-principen, som innebär att den största enskilda gasinfrastrukturen eller källan för gasförsörjning slutar att fungera, är ett realistiskt scenario. Att använda ett avbrott i en sådan infrastruktur eller försörjningskälla som riktmärke för vad medlemsstaterna bör kunna kompensera för är en välgrundad utgångspunkt för en trygg gasförsörjning.

(9) Tillräcklig gasinfrastruktur inom en medlemsstat och i hela gemenskapen är grundläggande för att försörjningsavbrott ska kunna hanteras. Gemensamma minimikriterier för en trygg gasförsörjning bör medföra likvärdiga förutsättningar när det gäller en trygg gasförsörjning och bör leda till avsevärda incitament för byggande av den infrastruktur som krävs och för ökad beredskap inför kriser. Åtgärder på efterfrågesidan, t.ex. en övergång till andra bränslen, kan ha stor betydelse för energitryggheten om de kan vidtas snabbt och minskar efterfrågan tillräckligt för att medföra en reaktion på ett avbrott i försörjningen.

(10) Investeringar i ny gasinfrastruktur bör kraftigt främjas. De bör leda till tryggare gasförsörjning och samtidigt gynna en väl fungerande inre marknad för naturgas. Om en investering i infrastruktur är av gränsöverskridande slag bör byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr…/…, (”ACER”) och europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för gas (”ENTSO-G”) engageras för att de gränsöverskridande konsekvenserna bättre ska kunna tas i beaktande.

(11) Olika typer av gemenskapsfinansiering är tillgängliga för stöd till medlemsstaterna i syfte att finansiera nödvändiga investeringar i inhemsk produktion och infrastruktur, framför allt lån och garantier från Europeiska investeringsbanken, eller finansiering genom regional-, struktur- eller sammanhållningsfonderna. Europeiska investeringsbanken liksom gemenskapens externa instrument, t.ex. ENPI, IPA och DCI, kan också finansiera åtgärder i tredjeländer för att skapa en tryggare energiförsörjning.

(12) Med denna förordning ska naturgasbolag och kunder kunna förlita sig på marknadsmekanismerna under så lång tid som möjligt vid avbrott. Den innehåller också bestämmelser om krismekanismer som ska tillgripas när marknaderna inte längre på ett lämpligt sätt kan hantera ett avbrott i gasförsörjningen. Även i en krissituation ska marknadsbaserade instrument prioriteras för att mildra effekterna av ett avbrott i försörjningen.

(13) Till följd av antagandet av det tredje paketet om energimarknaden [6] kommer nya bestämmelser att gälla för gassektorn. Detta leder till tydliga roller och ansvar för medlemsstater, myndigheter, systemansvariga för överföringssystem och ACER, liksom till bättre öppenhet på marknaden, vilket leder till att den fungerar bra och till gagn för en trygg försörjning.

(14) Fullbordandet av den inre marknaden för gas och en effektiv konkurrens inom den marknaden ger gemenskapen största möjliga trygghet i försörjningen för alla medlemsstater, förutsatt att marknaden får fungera fullt ut vid ett försörjningsavbrott som påverkar en del av gemenskapen, oavsett anledning till avbrottet. För detta krävs en heltäckande och effektiv gemensam metod för försörjningstrygghet, i synnerhet genom öppna och icke-diskriminerande strategier som är förenliga med marknadens krav, där snedvridning av marknaden undviks och marknadens möjligheter att reagera på avbrott inte undermineras.

(15) En exakt definition av roller och ansvar för alla naturgasbolag och behöriga myndigheter är därför av avgörande betydelse för att en väl fungerande inre marknad ska kunna upprätthållas, framför allt vid försörjningsavbrott och kriser.

(16) Tillräckligt harmoniserade normer för en trygg försörjning bör definieras som åtminstone täcker in den situation som uppstod i januari 2009. Dessa bör beakta skillnaderna mellan medlemsstaterna och inte påtvinga naturgasbolag eller nya aktörer och små företag några orimliga och oproportionerliga bördor.

(17) För att marknaden ska fungera väl, och med tanke på eventuella försörjningsavbrott, som det som inträffade i januari 2009, är det av avgörande betydelse att naturgasbolagen i god tid genomför nödvändiga investeringar i inhemsk produktion och infrastruktur, t.ex. sammanlänkningar, utrustning för fysiskt flöde åt båda hållen i rörledningar, lagring och anläggningar för återförgasning av LNG.

(18) Det är viktigt att gasförsörjningen upprätthålls, i synnerhet för hushåll, liksom för andra skyddade kunder som t.ex. skolor och sjukhus, i de fall marknaden inte längre kan försörja dem. Det är av avgörande betydelse att de åtgärder som ska vidtas under en kris definieras före det att krisen inträffar.

(19) Ett stort urval av instrument finns tillhanda för att kraven på en trygg försörjning ska kunna tillgodoses. Dessa instrument bör användas nationellt, regionalt och på gemenskapsnivå, där så är lämpligt, för att ett resultat ska kunna garanteras som är konsekvent och kostnadseffektivt.

(20) De försörjningstrygghetsmässiga aspekterna av en långsiktigt planering av investeringar i tillräckligt gränsöverskridande kapacitet och annan infrastruktur, som säkerställer systemets kapacitet att på lång sikt garantera en trygg försörjning och uppfylla rimliga behov, behandlas i Europaparlamentets och rådets direktiv .../.../EG [om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG] [7]. För att normerna för en trygg försörjning ska kunna uppfyllas kan en övergångsperiod krävas så att de nödvändiga investeringarna ska kunna göras. Den tioårsplan för nätutbyggnad som upprättats av ENTSO-G och som kontrollerats av ACER är ett viktigt instrument för kartläggningen av de investeringar som krävs på gemenskapsnivå.

(21) Som medlemmar i gruppen för samordning av gasförsörjningen bör ENTSO-G och ACER delta fullt ut i samarbets- och samrådsprocessen på gemenskapsnivå.

(22) För att man ska kunna vara så väl förberedd som möjligt inför ett avbrott i försörjningen bör krisplaner upprättas av samtliga naturgasbolag tillsammans med de behöriga myndigheterna. Sådana planer bör vara ömsesidigt överensstämmande. Innehållet i dem bör följa bästa praxis för befintliga planer, och bör fastställa tydliga uppgifter och ansvar för alla berörda naturgasbolag och behöriga myndigheter. Gemensamma krisplaner på regional nivå bör upprättas där så är möjligt och nödvändigt.

(23) För att stärka solidariteten mellan medlemsstaterna vid en kris på gemenskapsnivå, och framför allt för att hjälpa medlemsstater med mindre gynnade geografiska eller geologiska villkor, bör medlemsstaterna ta fram särskilda solidaritetsåtgärder, inbegripet åtgärder som t.ex. kommersiella avtal mellan naturgasbolag, kompensationsmekanismer, ökad gasexport eller ökade uttag ur lager. Solidaritetsåtgärder kan vara särskilt lämpligt för medlemsstater för vilka kommissionen rekommenderar gemensamma förebyggande åtgärdsplaner eller krisplaner på regional nivå.

(24) Solidariteten på europeisk nivå bör också, där så behövs, visas i form av bistånd för civilskydd från gemenskapen och medlemsstaterna. Sådant bistånd bör underlättas och samordnas genom gemenskapens civilskyddsmekanism, inrättad genom rådets beslut 2007/779/EG, Euratom [8].

(25) Medlemsstaternas suveräna rätt att bestämma över sina egna naturresurser påverkas inte av denna förordning.

(26) Rådets direktiv 2008/114/EG av den 8 december 2008 om identifiering av, och klassificering som, europeisk kritisk infrastruktur och bedömning av behovet att stärka skyddet av denna [9] föreskriver ett förfarande med syfte att förbättra säkerheten hos utsedd europeisk kritisk infrastruktur, inbegripet viss gasinfrastruktur, i gemenskapen. Direktiv 2008/114/EG bidrar tillsammans med denna förordning till en heltäckande strategi för energitryggheten i gemenskapen.

(27) Krisplanerna bör uppdateras regelbundet och offentliggöras. De bör underställas sakkunnigbedömning och testas.

(28) Gruppen för samordning av gasförsörjningen, inrättad genom rådets direktiv 2004/67/EG av den 26 april 2004 om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning [10], bör fungera som rådgivare åt kommissionen i syfte att underlätta samordningen av åtgärder för en trygg försörjning om en kris på gemenskapsnivå skulle inträffa. Gruppen bör även kontrollera att de åtgärder som ska vidtas enligt denna förordning är tillräckliga och lämpliga.

(29) Syftet med denna förordning är att göra det möjligt för naturgasbolag och behöriga myndigheter i medlemsstaterna att se till att den inre marknaden för gas fungerar effektivt så länge som möjligt vid ett avbrott i försörjningen, innan de behöriga myndigheterna vidtar åtgärder för att ta itu med en situation där marknaden inte längre kan leverera den gas som behövs. Sådana exceptionella åtgärder bör vara fullt förenliga med gemenskapsreglerna och anmälas till kommissionen.

(30) Eftersom gasförsörjning från tredjeländer är av central betydelse för en trygg gasförsörjning i gemenskapen bör kommissionen samordna insatserna med avseende på tredjeländer, och tillsammans med producent- och transitländer ta fram strategier för att hantera krissituationer och säkerställa ett stabilt gasflöde till gemenskapen. Kommissionen bör ges befogenhet att inrätta en arbetsgrupp för övervakning av gasflödena i krissituationer inom och, i samråd med berörda tredjeländer, utanför gemenskapen och, i de fall en kris uppstår till följd av svårigheter i ett tredjeland, få en medlande och hjälpande roll.

(31) I februari 2009 konstaterade rådet (energi) att öppenheten och tillförlitligheten bör öka genom meningsfullt utbyte av information mellan kommissionen och medlemsstaterna när det gäller relationerna på energiområdet, inbegripet försörjningsstrategier på lång sikt, med tredjeländer, samtidigt som kommersiellt känsliga uppgifter behandlas konfidentiellt.

(32) Eftersom målen för åtgärden, att trygga försörjningen av gas i gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och eftersom de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I överensstämmelse med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(33) Direktiv 2004/67/EG bör upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Bestämmelserna i denna förordning syftar till att trygga gasförsörjningen så att en väl och kontinuerligt fungerande inre marknad för naturgas ska kunna säkerställas genom tydligt fastställt och fördelat ansvar och samordnade insatser på medlemsstats- och gemenskapsnivå avseende både förebyggande åtgärder och åtgärder till följd av faktiska avbrott i försörjningen.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning ska definitionerna i direktiv 2009/xxx/EG [11] (nedan kallat naturgasdirektivet) och förordning (EG) 2009/xxx/EG [12] (nedan kallad byråförordningen) gälla.

Dessutom gäller följande definitioner:

(1) skyddade kunder: hushållskunder som redan är anslutna till ett distributionsnät för gas och, om den berörda medlemsstaten så beslutar, små och medelstora företag, skolor och sjukhus, under förutsättning att dessa redan är anslutna till ett distributionsnät för gas.

(2) behörig myndighet: den nationella tillsynsmyndighet eller statliga myndighet som medlemsstaten har utsett som ansvarig för att trygga gasförsörjningen. Detta hindrar inte medlemsstaterna från att tilldela vissa av uppgifterna enligt denna förordning till andra myndigheter än den behöriga myndigheten. Dessa uppgifter ska utföras under överinseende av den behöriga myndigheten och specificeras i de planer som avses i artikel 4.

Artikel 3

Ansvar för att trygga gasförsörjningen

1. Att trygga gasförsörjningen är en uppgift för naturgasbolagen, medlemsstaternas behöriga myndigheter, industriella naturgaskunder och kommissionen inom ramen för deras respektive ansvarsområde. En förutsättning är att de samarbetar i hög grad.

2. Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet med ansvar för att genomföra de åtgärder för en tryggad gasförsörjning som avses i denna förordning. Åtgärderna ska omfatta en riskutvärdering vartannat år, förebyggande åtgärdsplaner, en krisplan och kontinuerlig kontroll av hur trygg gasförsörjningen är på nationell nivå. De behöriga myndigheterna ska samarbeta för att förebygga försörjningsavbrott och för att begränsa skadorna om sådana avbrott inträffar.

3. Medlemsstaterna ska senast [den 30 juni 2010; tre månader efter ikraftträdandet] underrätta kommissionen om den behöriga myndighet som har utsetts.

4. Kommissionen ska genom gruppen för samordning av gasförsörjningen samordna de behöriga myndigheterna i gemenskapen, i synnerhet i händelse av en nödsituation på gemenskapsnivå.

5. Åtgärderna för att trygga försörjningen ska vara klart definierade, öppna, proportionerliga, icke-diskriminerande, kontrollerbara, och ska inte i onödan snedvrida konkurrensen och den effektivt fungerande inre marknaden.

Artikel 4

Upprättande av en förebyggande åtgärdsplan och en krisplan

1. Den behöriga myndigheten ska senast [den 31 mars 2011; 12 månader efter ikraftträdandet] och efter samråd med naturgasbolagen, de relevanta organisationer som företräder hushållens och industrikundernas intressen, och med tillsynsmyndigheten (där denna inte är den behöriga myndigheten) upprätta

a) en förebyggande åtgärdsplan som innehåller de åtgärder som måste vidtas för att minska de risker som identifierats och

b) en krisplan som innehåller de åtgärder som måste vidtas för att minska konsekvenserna av ett avbrott i gasförsörjningen.

2. Innan planerna antas ska de behöriga myndigheterna utbyta information och samråda med varandra och med kommissionen för att säkerställa att deras planer och åtgärder är ömsesidigt överensstämmande på lämplig regional nivå. Samråden ska åtminstone avse sammanlänkning, gränsöverskridande försörjning och lagring samt den fysiska kapaciteten för transport av gas i båda riktningarna.

3. I samband med det förfarande som avses i andra stycket får kommissionen utfärda rekommendationer om på vilken regional nivå som informationsutbytet och samråden ska ske. Kommissionen får även, efter samråd med det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för gas (ENTSO-G) och byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (ACER), rekommendera att en gemensam plan på regional nivå upprättas.

4. Medlemsstaterna får också besluta om att upprätta gemensamma planer på regional nivå, i stället för eller utöver separata nationella planer.

5. Den behöriga myndigheten ska offentliggöra sina planer, även ändrade versioner enligt sjätte stycket, och utan dröjsmål underrätta kommissionen om dem.

6. Kommissionen ska senast sex månader efter det att de behöriga myndigheterna har anmält sina planer utvärdera samtliga medlemsstaters planer. Kommissionen ska samråda med ENTSO-G, ACER, gruppen för samordning av gasförsörjningen och andra berörda parter om sådana planer. Om kommissionen anser att en plan inte är effektiv för att minska de risker som kartlagts i riskbedömningen eller är oförenlig med andra medlemsstaters riskscenarier eller planer, eller om den inte uppfyller kraven i denna förordning eller andra gemenskapsbestämmelser, ska kommissionen kräva att planen omarbetas.

Den berörda behöriga myndigheten ska inom två månader efter tillkännagivandet av kommissionens uppmaning ändra planen och underrätta kommissionen om den ändrade planen, eller förklara för kommissionen varför den motsätter sig uppmaningen. I det fallet får kommissionen ändra eller dra tillbaka sin uppmaning.

Om kommissionen inom två månader beslutar att inte ändra eller dra tillbaka sin uppmaning ska den behöriga myndigheten inom tre månader efter tillkännagivandet av kommissionens beslut rätta sig efter kommissionens uppmaning.

Artikel 5

Den förebyggande åtgärdsplanens omfattning

1. Den förebyggande åtgärdsplanen ska omfatta följande:

a) Åtgärder för uppfyllande av normerna för infrastruktur och försörjning i enlighet med artiklarna 6 och 7; dessa åtgärder ska åtminstone omfatta planering för att uppfylla N-1-normen, de volymer och den kapacitet som krävs för försörjningen till skyddade kunder under de definierade perioderna med stor efterfrågan, åtgärder på efterfrågesidan och skyldigheter för naturgasbolag och andra relevanta organ.

b) Den riskbedömning som avses i artikel 8.

c) De förebyggande åtgärder som krävs inför de risker som kartlagts.

d) Information om relevant skyldighet att tillhandahålla allmännyttiga tjänster.

2. Den förebyggande åtgärdsplanen, i synnerhet åtgärderna för uppfyllande av normerna för infrastruktur enligt artikel 6, ska baseras på och vara förenlig med den tioårsplan för nätutveckling som ska utarbetas av ENTSO-G [13].

3. Den förebyggande åtgärdsplanen ska beakta ekonomisk effektivitet, konsekvenser för funktionen av den inre marknaden för energi och miljöeffekter.

4. Den förebyggande åtgärdsplanen ska uppdateras vartannat år.

Artikel 6

Normer för infrastruktur

1. Den behöriga myndigheten ska [senast den 31 mars 2014; tre år efter ikraftträdandet] se till att den infrastruktur som återstår (N-1) efter ett avbrott hos den största infrastrukturen för gasförsörjningen har kapacitet att leverera den mängd gas som krävs för att i det beräknade området uppfylla det totala behovet under sextio dagar med exceptionellt hög efterfrågan på naturgas motsvarande den statistiskt sett kallaste perioden under en tjugoårsperiod.

2. Till följd av den rekommendation från kommissionen som avses i artikel 4.3 eller i den situation som avses i artikel 4.4 får den skyldighet som avses i första stycket uppfyllas på regional nivå. N-1-normen ska också anses vara uppfylld om den behöriga myndigheten i den förebyggande åtgärdsplan som avses i artikel 5 kan visa att ett försörjningsavbrott tillräckligt kan kompenseras vad gäller omfattning och tid genom åtgärder på efterfrågesidan.

3. Den metod som beskrivs i bilaga I ska användas för beräkning av N-1-normen. Den ska ta hänsyn till nätkonfiguration och faktiska gasflöden liksom till produktions- och lagringskapacitet. Det beräknade område som avses i bilaga I ska om så krävs utvidgas till lämplig regional nivå.

4. Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål till kommissionen rapportera bristande uppfyllan av N-1-normen.

5. De systemansvariga för överföringssystemen ska se till att det inom två år efter ikraftträdandet av denna förordning finns ständig fysisk kapacitet i alla sammanlänkningar för transport av gas i båda riktningarna, utom i de fall då kommissionen, till följd av en begäran från en behörig myndighet, beslutar att utökad kapacitet för flöde i båda riktningarna inte skulle öka försörjningstryggheten i någon medlemsstat. Ett sådant beslut får ändras om omständigheterna förändras. Nivån på kapaciteten för flöde i båda riktningarna ska uppnås på ett kostnadseffektivt sätt och åtminstone ta hänsyn till den kapacitet som krävs för att normen för försörjning i artikel 7 ska kunna uppfyllas. De systemansvariga för överföringssystemen ska inom denna tvåårsperiod anpassa överföringssystemen i sin helhet så att flöde av gas i båda riktningarna blir möjligt.

6. Medlemsstaterna ska se till att ny infrastruktur för överföring skapar försörjningstrygghet med hjälp av ett tillräckligt stort antal anslutningspunkter för både ingående och utgående gas, och bidrar till utvecklingen av en väl ansluten infrastruktur.

7. De nationella tillsynsmyndigheterna ska, när de godkänner tariffer i enlighet med artikel 41.8 i direktiv […/…EG], ta hänsyn till kostnaderna för att uppfylla N-1-normen och kostnaderna för ständig fysisk kapacitet för transport av gas i båda riktningarna. Om kostnader uppkommer i fler än en medlemsstat ska de nationella tillsynsmyndigheterna i alla berörda medlemsstater gemensamt besluta om fördelningen av kostnaderna. Artikel 8.1 i förordning (EG) nr …/… ska tillämpas.

Artikel 7

Normer för försörjning

1. Den behöriga myndigheten ska vidta åtgärder för att säkerställa försörjningen av gas till medlemsstatens skyddade kunder

a) vid extremt låga temperaturer under en sjudagarsperiod motsvarande den statistiskt sett kallaste perioden under en tjugoårsperiod, och

b) under sextio dagar med exceptionellt hög efterfrågan på gas motsvarande den statistiskt sett kallaste perioden under en tjugoårsperiod.

2. Den behöriga myndigheten ska även vid ett nödläge enligt definitionen i artikel 9.2 vidta åtgärder för att säkerställa försörjningen av gas till skyddade kunder under sextio dagar. Den behöriga myndigheten ska bemöda sig om att upprätthålla försörjningen till skyddade kunder så länge som krävs.

3. De skyldigheter som åläggs naturgasbolag för att uppfylla normerna för försörjning enligt första och andra stycket ska vara icke-diskriminerande och ska inte leda till orimlig börda för nya marknadsaktörer och små företag.

4. Den behöriga myndigheten ska göra det möjligt för naturgasbolag att uppfylla dessa kriterier på regional nivå eller gemenskapsnivå och ska inte kräva att normerna ska uppfyllas på grundval av infrastruktur som enbart är lokaliserad inom det egna territoriet.

5. Den behöriga myndigheten ska se till att förutsättningar skapas för försörjning till skyddade kunder utan att detta hindrar den inre marknaden för gas från att fungera, och till ett pris som respekterar varans marknadsvärde.

Artikel 8

Riskbedömning

1. Den behöriga myndigheten ska senast [den 30 september 2010; sex månader efter ikraftträdandet] göra en utförlig bedömning av riskerna för en tryggad gasförsörjning i sin medlemsstat genom att

a) tillämpa de normer som anges i artiklarna 6 och 7,

b) beakta alla relevanta nationella och regionala omständigheter,

c) tillämpa olika scenarier med exceptionellt stor efterfrågan och försörjningsavbrott, t.ex. ej fungerande huvudsaklig infrastruktur för överföring, lagring, LNG-anläggningar, och avbrott i försörjningen från tredjeland,

d) med andra medlemsstater kartlägga riskernas växelverkan och samband.

2. Naturgasbolagen, de relevanta organisationer som företräder hushållens och industrikundernas intressen, och tillsynsmyndigheten (där denna inte är den behöriga myndigheten) ska samarbeta och tillhandahålla all information som krävs för riskbedömningen.

3. Riskbedömningen ska göras senast den 30 september vartannat år.

Artikel 9

Krisplan och krisnivåer

1. Krisplanen ska

(1) bygga på krisnivåerna i andra stycket,

(2) definiera naturgasbolagens och industrikundernas roller och ansvar samt deras samverkan med den behöriga myndigheten och eventuellt med tillsynsmyndigheten,

(3) definiera den behöriga myndighetens roll och ansvar,

(4) fastställa detaljerade förfaranden för varje krisnivå, inbegripet scheman för informationsflöden,

(5) utse en krisledare eller en krisgrupp och definiera dess roll,

(6) kartlägga hur de marknadsbaserade åtgärder som förtecknas i bilaga II bidrar till att hantera situationen på beredskapsnivån och lindra situationen på krisnivån,

(7) kartlägga hur de icke marknadsbaserade åtgärder bidrar som planeras eller som ska genomföras för krisnivån och som förtecknas i bilaga III, och bedöma i vilken utsträckning icke marknadsbaserade åtgärder krävs för hantering av krisen, bedöma effekterna av dem och definiera förfaranden för att genomföra dem,

(8) beskriva mekanismerna för samarbete med andra medlemsstater för varje krisnivå,

(9) specificera rapporteringskraven för naturgasbolagen på beredskaps- och krisnivåerna,

(10) innehålla en förteckning över i förväg fastställda åtgärder för att göra gas tillgänglig i en krissituation, inbegripet kompensationsförfaranden och kommersiella avtal mellan de parter som är inblandade i sådana åtgärder. Sådana åtgärder får omfatta gränsöverskridande avtal mellan medlemsstater och/eller naturgasbolag.

2. De tre huvudsakliga krisnivåerna ska vara följande:

(1) Nivå för tidig varning (tidig varning): när det finns konkret, seriös och tillförlitlig information, som eventuellt framkommit genom en mekanism för tidig varning, om att en händelse kan inträffa som kommer att försämra försörjningsvillkoren.

(2) Beredskapsnivå (beredskap): när ett avbrott i försörjningen eller en exceptionellt hög efterfrågan uppstår, men marknaden fortfarande klarar av situationen utan den behöriga myndighetens ingripande,

(3) Krisnivå (kris): när en exceptionellt hög efterfrågan uppstår eller när ett avbrott i försörjningen genom eller från den största infrastrukturen eller källan inträffar och det finns en trolig risk för att normen för försörjning till skyddade kunder inte längre kan uppfyllas med enbart marknadsbaserade instrument.

3. Krisplanen ska garantera att gränsöverskridande tillgång till lagringsanläggningar upprätthålls även i en krissituation. Krisplanen ska inte medföra någon åtgärd som i onödan begränsar gasflödet över gränserna.

4. Den behöriga myndigheten ska omedelbart informera kommissionen och förse den med all nödvändig information när den tillkännager någon av krisnivåerna. Vid en krissituation som kan medföra en vädjan om bistånd från EU och medlemsstaterna ska den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommissionens övervaknings- och informationscentrum för civilskydd.

5. När den behöriga myndigheten tillkännager en kris ska den tillämpa de i förväg fastställda åtgärderna i enlighet med dess krisplan och omedelbart underrätta kommissionen om framför allt de åtgärder den avser att vidta enligt artikel 9.1. Kommissionen får sammankalla gruppen för samordning av gasförsörjningen.

6. Kommissionen ska inom en vecka kontrollera huruvida tillkännagivandet av ett krisläge är motiverat och huruvida det inte leder till orimlig börda för naturgasbolagen och för en väl fungerande inre marknad. Kommissionen får i synnerhet uppmana den behöriga myndigheten att ändra åtgärder som leder till orimlig börda för naturgasbolagen och att dra tillbaka tillkännagivandet av ett krisläge om kommissionen bedömer att det inte är, eller inte längre är, motiverat.

Artikel 10

Krishantering på gemenskapsnivå

1. På begäran av en behörig myndighet eller om gemenskapen förlorar mer än 10 % av sin dagliga gasimport från tredjeländer efter beräkning enligt ENTSO-G får kommissionen tillkännage att en krissituation föreligger på gemenskapsnivå. Den ska tillkännage kris på gemenskapsnivå om mer än en behörig myndighet har tillkännagivit kris efter kontroll i enlighet med artikel 9.6. Den får tillkännage kris på gemenskapsnivå för vissa drabbade geografiska regioner som omfattar mer än en medlemsstat.

2. Kommissionen ska sammankalla gruppen för samordning av gasförsörjningen så snart den tillkännager att en kris på gemenskapsnivå föreligger.

3. Vid en kris på gemenskapsnivå ska kommissionen samordna de behöriga myndigheternas åtgärder. Kommissionen ska framför allt säkerställa informationsutbyte, konsekvens och effektivitet i åtgärderna på medlemsstatsnivå och regional nivå i förhållande till gemenskapsnivån, och samordna åtgärderna med avseende på tredjeländer. Kommissionen får sammankalla en krisgrupp bestående framför allt av företrädare för de delar av industrin och de medlemsstater som berörs av krisen.

4. Om kommissionen, vid en kris på gemenskapsnivå, anser att en åtgärd som vidtas av en behörig myndighet eller ett naturgasbolag är olämplig för hanteringen av krisen, eller att den medför allvarlig fara i en annan medlemsstat, ska kommissionen uppmana den behöriga myndigheten eller naturgasbolaget att ändra tillvägagångssätt.

Den berörda behöriga myndigheten ska inom tre dagar efter tillkännagivandet av kommissionens uppmaning ändra tillvägagångssätt och underrätta kommissionen om detta, eller förklara för kommissionen varför den motsätter sig uppmaningen. I det fallet får kommissionen ändra eller dra tillbaka sin uppmaning.

Om kommissionen inom tre dagar beslutar att inte ändra eller dra tillbaka sin uppmaning ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål rätta sig efter kommissionens uppmaning.

5. Den behöriga myndigheten eller naturgasbolaget får aldrig vidta några åtgärder som begränsar gasflödet inom den inre marknaden.

6. Vid en kris på gemenskapsnivå ska medlemsstaterna se till att gränsöverskridande tillgång till lagringsanläggningar upprätthålls och inte införa några bestämmelser som i onödan begränsar gasflödet till de berörda marknaderna.

7. Kommissionen ska upprätta en permanent reservlista för en övervakningsgrupp bestående av experter från industrin och företrädare för kommissionen. Gruppen kan sammankallas vid behov och ska, i samarbete med de gasproducerande länderna och transitländerna, övervaka och rapportera om gasflödena inom och utanför gemenskapen.

8. Den behöriga myndigheten ska förse kommissionens övervaknings- och informationscentrum för civilskydd med information om eventuella hjälpbehov. Övervaknings- och informationscentrumet för civilskydd ska utvärdera situationen i sin helhet och ge råd om det stöd som bör tillhandahållas de mest drabbade medlemsstaterna, och eventuellt tredjeländerna.

Artikel 11

Grupp för samordning av gasförsörjningen

1. En grupp för samordning av gasförsörjningen inrättas i syfte att underlätta samordningen av åtgärder för en trygg försörjning. Gruppen ska bestå av företrädare för de behöriga myndigheterna, ACER, ENTSO-G och representativa organ för berörd industri och relevanta konsumenter. Kommissionen ska besluta om gruppens sammansättning och säkerställa dess representativitet samt ska vara ordförande i gruppen. Gruppen ska fastställa sin arbetsordning.

2. Gruppen för samordning av gasförsörjningen ska bistå kommissionen framför allt i frågor avseende

a) tryggad gasförsörjning, när som helst och framför allt i krissituationer,

b) information som är av relevans för en trygg gasförsörjning på nationell och regional nivå och på gemenskapsnivå,

c) bästa praxis och eventuella riktlinjer till berörda parter,

d) hur trygg försörjningen är, referensvärden och bedömningsmetoder,

e) scenarier på nationell och regional nivå och på gemenskapsnivå, och tester av beredskapsnivåer,

f) samordning av åtgärder för hantering av kriser inom gemenskapen, länder som omfattas av fördraget om upprättande av en energigemenskap och med tredjeländer,

g) genomförande av planerna,

h) bistånd som de mest drabbade medlemsstaterna behöver.

3. Kommissionen ska regelbundet sammankalla gruppen för samordning av gasförsörjningen.

Artikel 12

Informationsutbyte

1. Under krisen ska den behöriga myndigheten ha daglig tillgång till framför allt följande information:

a) Prognoser för daglig efterfrågan och tillgång på gas under de tre påföljande dagarna.

b) Gasflöde per timme vid samtliga anslutningspunkter för ingående och utgående gas vid landsgränserna liksom vid alla ställen där en produktionsanläggning ansluter till nätet, lagring, LNG i mcm/d.

c) Den period, i dagar, under vilken skyddade kunder kan räkna med försörjning av gas.

2. Kommissionen har, i samband med en kris på gemenskapsnivå, rätt att kräva att den behöriga myndigheten utan dröjsmål förser den med åtminstone

a) den information som avses i första stycket,

b) information om de åtgärder som den behöriga myndigheten har planerat att vidta och som redan har genomförts för att dämpa krisen, och om åtgärdernas effektivitet,

c) de begäran som inkommit om kompletterande åtgärder som ska vidtas av andra behöriga myndigheter,

d) information om de åtgärder som genomförts på begäran av andra behöriga myndigheter.

3. De behöriga myndigheterna och kommissionen ska behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt.

4. Den behöriga myndigheten ska förse kommissionen med information om krisplanens utveckling och om vidtagna åtgärder.

5. Efter en krissituation ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål förse kommissionen med en detaljerad utvärdering av krisen och de genomförda åtgärdernas effektivitet, inbegripet en bedömning av krisens ekonomiska konsekvenser, effekterna av övergången till andra bränslen för utsläppsnivåerna, konsekvenserna för elsektorn och biståndet till och/eller från gemenskapen och medlemsstaterna.

6. För att kommissionen ska kunna bedöma hur trygg försörjningen på gemenskapsnivå är ska senast [den 30 september 2010; sex månader efter ikraftträdandet] följande åtgärder vidtas:

a) Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna befintliga mellanstatliga avtal som slutits med tredjeländer och som påverkar utvecklingen av gasinfrastrukturen och gasförsörjningen. Innan nya mellanstatliga avtal ingås ska medlemsstaterna informera kommissionen för bedömning av om de är förenliga med bestämmelserna om den inre marknaden.

b) Naturgasbolag ska till kommissionen anmäla följande uppgifter avseende kontrakt som ingåtts med leverantörer i tredjeland:

- Löptid och bestämmelser om förlängning.

- Totala avtalade mängder, per år och genomsnittlig mängd per månad.

- Flexibilitet avseende avtalade mängder, inbegripet bestämmelser om take-or-pay-åtaganden.

- Avtalade leveransställen.

Artikel 13

Kontroll av och rapportering om hur trygg gasförsörjningen är

1. Utöver de kontroll- och rapporteringsskyldigheter som avses i artikel 5 i naturgasdirektivet ska den behöriga myndigheten senast den 31 juli varje år offentliggöra och till kommissionen överlämna en rapport innehållande följande uppgifter:

a) Beräkning av N-1-indikator och uppgifter som krävs för en sådan beräkning, framsteg när det gäller de investeringar som behövs för att uppfylla N-1, särskilda svårigheter som länderna stött på under genomförandet av nya alternativa lösningar.

b) Årliga belopp, varaktighet och producentland som regleras i importavtal om gasförsörjning.

c) Högsta möjliga sammanlänkningskapacitet för varje anslutningspunkt för ingående och utgående gas till och från gassystemen.

d) Huvudinnehållet i relevanta mellanstatliga avtal som slutits med tredjeländer.

2. De behöriga myndigheterna och kommissionen ska behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt.

Artikel 14

Övervakning

Kommissionen ska senast den […], efter att ha utvärderat de planer den underrättats om och efter samråd med gruppen för samordning av gasförsörjningen, utarbeta slutsatser om hur försörjningen kan bli tryggare på gemenskapsnivå, och till Europaparlamentet och rådet rapportera om genomförandet av denna förordning. Rapporten ska, där så är lämpligt, innehålla rekommendationer om förbättringar av denna förordning.

Artikel 15

Upphävande

Direktiv 2004/67/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 16

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I: BERÄKNING AV N-1-INDIKATORN

1. Beräkning av N-1-indikatorn

N-1-indikatorn anger i vilken utsträckning gasinfrastrukturen har försörjningskapacitet för högsta möjliga efterfrågan i det beräknade området vid avbrott hos den största infrastrukturen.

Med beräknat område avses det geografiska område för vilket tillämpningen av N-1-indikatorn beräknas.

Den tekniska kapaciteten [14] hos hela den återstående tillgängliga infrastrukturen för gasförsörjning vid avbrott hos den största infrastrukturen bör minst motsvara den totala efterfrågan på gas i det beräknade området under sextio dagar med exceptionellt hög efterfrågan på gas motsvarande den statistiskt sett kallaste perioden under en tjugoårsperiod. N-1-indikatorn ska, enligt nedanstående beräkningsmetod, motsvara minst 100 %.

……………………….IPm+Pm+Sm+LNGm – Im -Tout

N-1[%] = --------------------------------------------- * 100, N-1 ≥ 100%

……………………………………….Dmax

Definitioner för beräkningen av N-1-indikatorn:

Definitioner för försörjningssidan

IPm – högsta möjliga tekniska kapacitet hos rörledningar för import (mcm/d): summan av högsta möjliga tekniska kapacitet hos rörledningar för gas som försörjer det beräknade området med gas.

Pm – högsta möjliga produktionskapacitet (mcm/d): högsta möjliga sammanlagda produktionstakt i det beräknade området för alla anläggningar för produktion av gas, med beaktande av kritiska aspekter som t.ex. ökad utvinning.

Sm – krisförsörjning (mcm/d): det största möjliga uttag ur alla lager som är möjligt per dag i det beräknade området under det sextio dagar långa avbrottet. Detta värde kan fastställas genom att kombinera uttagen ur de olika typer av lager som används i det beräknade området under sextiodagarsperioden.

LNGm – högsta möjliga LNG-anläggningskapacitet (mcm/d): summan av högsta möjliga kapacitet vid samtliga LNG-anläggningar för kondensering av naturgas eller import, lossning, stödtjänster, tillfällig lagring och återförgasning av LNG, med beaktande av kritiska aspekter som högsta möjliga tillgängliga fartygs- och lagringskapacitet och teknisk kapacitet för försörjning av systemet, för tillhandahållande av gas till det beräknade området under en sextiodagarsperiod.

Im – kapaciteten hos den största gasinfrastrukturen (mcm/d), som försörjer det beräknade området med den största andelen gas.

Om det beräknade området tillhandahåller överföringskapacitet från mer än en rörledning eller anslutningspunkt och det inte är den största infrastrukturen (Ipm ≠ Im) ska det beräknade områdets återstående överföringskapacitet subtraheras i täljaren.

Tout – överföringens utflödeskapacitet (mcm/d): summan av återstående teknisk kapacitet för överföring av gas via det beräknade området vid avbrott i den största infrastrukturen.

Beräkning av efterfrågan

Dmax – kapacitet att tillfredsställa det beräknade områdets efterfrågan på gas per dag vid exceptionellt hög efterfrågan på gas motsvarande den statistiskt sett kallaste dagen under en tjugoårsperiod.

BILAGA II: MARKNADSBASERADE ÅTGÄRDER FÖR TRYGGAD GASFÖRSÖRJNING

När den behöriga myndigheten utarbetar den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen ska följande preliminära och icke uttömmande förteckning över åtgärder beaktas:

Försörjningssidan

· Ökad flexibilitet i produktionen

· Ökad flexibilitet vid import

· Kommersiella gaslager – uttagskapacitet och mängd gas i lager

· LNG-anläggningskapacitet och högsta möjliga kapacitet för försörjning av systemet

· Diversifiering av försörjning och rutter

· Omvända flöden

· Samordnad styrning mellan systemansvariga för överföringssystem

· Långa och korta kontrakt

· Investeringar i infrastruktur

· Avtal för att trygga gasförsörjningen

Efterfrågesidan

· Kontrakt som går att avbryta

· Möjlighet att övergå till andra bränslen – alternativa reservbränslen i industrianläggningar och kraftverk

· Ökad effektivitet

· Ökad användning av förnybara energikällor

BILAGA III: ICKE MARKNADSBASERADE ÅTGÄRDER FÖR TRYGGAD GASFÖRSÖRJNING

När den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen utarbetas ska den behöriga myndigheten endast vid en krissituation överväga följande åtgärder:

Försörjningssidan

· Strategisk gaslagring

· Tvingad övergång till andra bränslen

· Användning av lager med alternativa bränslen (t.ex. i linje med skyldigheten att hålla 90 dagars oljelager)

· Användning av el som framställts från andra källor än gas

Efterfrågesidan

· Olika steg för obligatorisk efterfrågeminskning

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Detta dokument ska åtfölja och komplettera motiveringen. När man fyller i finansieringsöversikten bör man därför inte upprepa uppgifter som finns i motiveringen, samtidigt som man inte får göra avkall på läsbarheten. Se den särskilda vägledning som utarbetats för de olika rubrikerna nedan innan detta formulär fylls i.

1. FÖRSLAGETS BETECKNING:

Rådets och Europaparlamentets förordning om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen (verksamhet kopplad till tjänsteresor för experter i övervakningssyfte)

2. BERÖRDA DELAR I DEN VERKSAMHETSBASERADE FÖRVALTNINGEN/BUDGETERINGEN

Politikområde(n)/verksamhet(er) som berörs:

06: Energi och transport

06 04: Konventionella och förnybara energikällor

3. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER

3.1. Budgetrubriker (driftsposter och tillhörande poster för tekniskt och administrativt stöd (före detta B/A-poster)) – nummer och benämning:

06 01 01: Utgifter för personal i aktiv tjänst inom politikområdet energi och transport

06 04 03: Försörjningstrygghet och konventionella energikällor

06 01 02: Externa och andra förvaltningsutgifter för politikområdet energi och transport

3.2. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå och påverka budgeten:

Start: 2010 Slutet ej fastlagt

3.3. Budgettekniska uppgifter (lägg till rader vid behov):

Budgetrubrik | Typ av utgift | Nya | Bidrag från Eftaländerna | Bidrag från ansökarländer | Rubrik i budgetramen |

06.01.01 | Icke oblig. | Icke-diff. anslag [15] | NEJ | NEJ | NEJ | nr 5 |

06.04.03 | Icke-oblig. utg. | Diff. | NEJ | NEJ | NEJ | nr 1a |

06.01.02 | Icke-oblig. utg. | Icke diff | NEJ | NEJ | NEJ | nr 5 |

4.

SAMMANFATTNING AV RESURSBEHOVEN

4.1. Finansiella resurser

4.1.1. Åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av utgifter | Avsnitt nr | | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 och följande | Summa |

Driftsutgifter [16] | | | | | | | | |

Åtagandebemyndiganden | 8.1 | a | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 3 |

Betalnings-bemyndiganden | | b | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 3 |

Administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet [17] | | | | |

Tekniskt och administrativt stöd | 8.2.4 | c | | | | | | | |

TOTALT REFERENSBELOPP | | | | | | | |

Åtagande-bemyndiganden | | a+c | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 3 |

Betalnings-bemyndiganden | | b+c | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 3 |

Administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet [18] | | |

Personalutgifter och därtill hörande utgifter (icke-diff. anslag) | 8,2,5 | d | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 1,464 |

Andra administrativa utgifter än personalutgifter och därtill hörande utgifter som inte ingår i referensbeloppet (icke-diff. anslag) | 8,2,6 | e | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,9 |

Totala beräknade utgifter för åtgärden

TOTALA ÅTAGANDE-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | | a+c+d+e | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 5,364 |

TOTALA BETALNINGS-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | | b+c+d+e | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 0,89 | 5,364 |

Uppgifter om samfinansiering

Om förslaget innefattar samfinansiering från medlemsstater eller andra parter (ange vilka) ska en beräkning av nivån på samfinansieringen anges i nedanstående tabell (ytterligare rader kan läggas till om det gäller flera parter):

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Samfinansierande part | | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 och följande | Summa |

…………………… | f | | | | | | | |

TOTALA ÅTAGANDEBEMYN-DIGANDEN inklusive samfinansiering | a+c+d+e+f | | | | | | | |

4.1.2. Förenlighet med den ekonomiska planeringen

x Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetramen.

Förslaget kan kräva tillämpning av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet [19] (dvs. flexibilitetsmekanismen eller revidering av budgetplanen).

4.1.3. Påverkan på inkomsterna

x Förslaget påverkar inte inkomsterna.

Förslaget påverkar inkomsterna enligt följande:

Obs!: den metod som använts för att beräkna påverkan på inkomsterna skall redovisas närmare på ett separat blad som bifogas denna finansieringsöversikt.

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

| | Före åtgärden [År n-1] | | Efter genomförande av åtgärden |

Budgetrubrik | Inkomster | | | [År n] | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] [20] |

| a) Inkomster i absoluta tal | | | | | | | | |

| b) Förändring av inkomster | | | | | | | | |

(Om flera inkomstrubriker i budgeten påverkas ska numret på varje rubrik anges i tabellen. Lägg till rader om fler än en budgetrubrik påverkas.)

4.2. Personalresurser (t.ex. tjänstemän, tillfälligt anställda och extern personal) uttryckt i heltidsekvivalenter – för ytterligare uppgifter, se punkt 8.2.1

Årsbehov | År n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 och följande |

Årsbehov Personal totalt | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

5. BESKRIVNING OCH MÅL

Bakgrunden till förslaget ska lämnas i motiveringen. Detta avsnitt i finansieringsöversikten ska innehålla följande kompletterande uppgifter:

5.1. Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt

Enligt förslag i rådets och Europaparlamentets förordning om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen ska kommissionen inrätta en ständig övervakningsgrupp bestående av näringslivets experter och företrädare för kommissionen. Gruppen ska agera om gasförsörjningen avbryts eller hotar att avbrytas, och ska i samarbete med leverans- och transitländerna övervaka och rapportera om gasflödena inom och utanför Europeiska unionen.

5.2. Mervärdet av en åtgärd på gemenskapsnivå, förslagets förenlighet med övriga finansieringsinstrument och eventuella synergieffekter

Den senaste gaskrisen i januari 2009 visade att frågan om säker gasförsörjning inte kan hanteras enbart med initiativ på medlemsstatsnivå. Gemenskapen måste ingripa för att få till stånd samordnade insatser inom unionen för att minimera effekterna av en kris och för att vidta samstämmiga åtgärder gentemot leverantörer och transitländer.

5.3. Förslagets mål och förväntade resultat samt indikatorer för dessa inom ramen för den verksamhetsbaserade förvaltningen

Gaskrisen i januari 2009 visade att gemenskapen behöver ett verktyg så att den på mycket kort varsel kan sätta in en övervakningsgrupp med experter från näringslivet som kan bistå kommissionen under gaskriser.

5.4. Metod för genomförande (preliminärt)

Ange den eller de förvaltningsformer [21] som valts för åtgärden.

X Centraliserad förvaltning

x Direkt av kommissionen

ٱ Indirekt genom delegering till

ٱ genomförandeorgan

ٱ sådana av gemenskaperna inrättade organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen

ٱ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts myndighetsuppgifter

ٱ Delad eller decentraliserad förvaltning

ٱ Tillsammans med medlemsstaterna

ٱ Tillsammans med tredjeländer

ٱ Gemensam förvaltning med internationella organisationer (ange vilka)

Anmärkningar:

6.

ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

6.1. Övervakningssystem

Övervakningsgruppens verksamhet kommer varje år att granskas och tas upp i en rapport.

6.2. Utvärdering

6.2.1. Förhandsbedömning

Ej tillämpligt.

6.2.2. Åtgärder som har vidtagits med anledning av en interims- eller efterhandsutvärdering (lärdomar som dragits av liknande åtgärder)

Ej tillämpligt.

6.2.3. Bestämmelser om och tidsintervall för framtida utvärderingar

Ej tillämpligt.

7. Bedrägeribekämpning

Övervakningsverksamheten kommer att granskas en gång per år och en rapport kommer att utarbetas. Övervakningsgruppens verksamhet kommer att omfattas av de standardkontrollåtgärder för bedrägeribekämpning som genomförs inom kommissionen.

8. NÄRMARE UPPGIFTER OM RESURSBEHOVEN

8.1. Kostnader för förslaget fördelade på mål

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

(Mål-, åtgärds- och resultatbeteckning) | Typ av åtgärder och resultat | Genomsnittliga kostnader | År n | År n + 1 | År n + 2 | År n + 3 | År n + 4 | År n + 5 och följande budgetår | SUMMA |

| | | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader | Antal resultat | Totala kostnader |

OPERATIVT MÅL nr 1 [22] ... | | | | | | | | | | | | | | | | |

Åtgärd 1, Övervakningsgruppens tjänsteresor | Utgifter för experters tjänsteresor (beräknat till 10 resor på vardera 50 dagar) | | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 50 | 2,5 |

Resultat 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Resultat 2 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Åtgärd 2 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Resultat 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Delsumma mål 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

OPERATIVT MÅL nr.21… | | | | | | | | | | | | | | | | |

Åtgärd 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Resultat 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Delsumma mål 2 | | | | | | | | | | | | | | | | |

OPERATIVT MÅL nr. n 1 | | | | | | | | | | | | | | | | |

Delsumma mål n | | | | | | | | | | | | | | | | |

TOTAL KOSTNAD | | | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 10 | 0,5 | 50 | 2,5 |

8.2. Administrativa utgifter

8.2.1. Personal – antal och typ

Typ av tjänster | | Personal (befintlig plus ev. tillkommande) som krävs för att förvalta åtgärden (antal tjänster/heltidsekvivalenter) |

| | År n | År n + 1 | År n + 2 | År n + 3 | År n + 4 | År n+5 |

Tjänstemän eller tillfälligt anställda [23] (XX 01 01) | A*/AD | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

| B*, C*/AST | | | | | | |

Personal som finansieras [24] genom art. XX 01 02 | | | | | | |

Övrig personal som finansieras [25] genom art. XX 01 04/05 | | | | | | |

SUMMA | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

8.2.2. Beskrivning av de arbetsuppgifter som åtgärden för med sig

I samband med gaskriser måste övervakningsresor vid behov genomföras i medlemsstater och tredjeländer. Resultaten av dessa resor kommer att rapporteras till medlemsstaterna i form av reserapporter och i gruppen för samordning av gasförsörjningen.

8.2.3. Beskrivning av hur behovet av personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna kommer att tillgodoses

(Om fler än en källa anges ska uppgifter lämnas om hur många tjänster som härrör från var och en av källorna.)

x Tjänster som för närvarande avdelats för att förvalta det program som ska ersättas eller förlängas

Tjänster som redan har avdelats inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för år n.

Tjänster som kommer att begäras i samband med nästa årliga politiska strategi/preliminära budgetförslag.

Tjänster som kommer att tillföras genom omfördelning av befintliga resurser inom den förvaltande avdelningen (intern omfördelning).

Tjänster som krävs för år n, men som inte planerats inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för det berörda året.

8.2.4.

Övriga administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet (XX 01 04/05 – Administrativa utgifter)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Budgetrubrik(nr och benämning) | År n | År n + 1 | År n + 2 | År n + 3 | År n + 4 | År n+5 och följande | SUMMA |

1 Tekniskt och administrativt stöd (inklusive tillhörande personalkostnader) | | | | | | | |

Genomförandeorgan [26] | | | | | | | |

Övrigt tekniskt och administrativt stöd | | | | | | | |

- internt | | | | | | | |

- externt | | | | | | | |

Summa tekniskt och administrativt stöd | | | | | | | |

8.2.5. Personalkostnader och utgifter i samband därmed som inte ingår i referensbeloppet

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av personal | År n | År n + 1 | År n + 2 | År n + 3 | År n + 4 | År n+5 och följande |

Tjänstemän och tillfälligt anställda (XX 01 01) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 |

Personal som finansieras genom artikel XX 01 02 (extraanställda, nationella experter, kontraktsanställda etc.)(ange budgetpost) | | | | | | |

Totala kostnader för personal och därtill hörande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 |

Beräkning – Tjänstemän och tillfälligt anställda

I tillämpliga fall ska det hänvisas till punkt 8.2.1

2 AD (heltidsekvivalenter) 122 000 euro/tjänsteman/år* 2=244 000 euro

Beräkning – Personal som finansieras inom ramen för artikel XX 01 02

I tillämpliga fall ska det hänvisas till punkt 8.2.1

Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppetMiljoner euro (avrundat till tre decimaler) |

| År n | År n + 1 | År n + 2 | År n + 3 | År n + 4 | År n+5och följande | SUMMA |

XX 01 02 11 01 – Tjänsteresor | | | | | | | |

XX 01 02 11 02 – Konferenser och möten | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,9 |

XX 01 02 11 03 – Kommittéer [27] | | | | | | | |

XX 01 02 11 04 – Studier och samråd | | | | | | | |

XX 01 02 11 05 – Informationssystem | | | | | | | |

2 Andra administrativa utgifter, totalbelopp (XX 01 02 11) | | | | | | | |

3 Övriga utgifter av administrativ karaktär (med hänvisning till budgetrubrik) | | | | | | | |

Totala administrativa utgifter, utom personalkostnader och därtill hörande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,15 | 0,9 |

Beräkning – Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet

Regelbundna sammanträden i gruppen för samordning av gasförsörjningen för att diskutera frågor rörande tryggad gasförsörjning (30 experter x 1 000 euro x 5 sammanträden).

[1] EUT L 127, 29.4.2004, s. 92.

[2] EUT C , , s. .

[3] EUT C , , s. .

[4] EUT C , , s. .

[5] EUT C , , s. .

[6] EUT L

[7] Direktiv XXX.

[8] EUT L 314, 1.12.2007, s. 9.

[9] EUT L 345, 23.12.2008, s. 75.

[10] EUT L 127, 29.4.2004, s. 92.

[11] Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/xxx/EG om ändring av direktiv 2003/55/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (EUT L [ ]).

[12] Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (EUT L [ ]).

[13] Artikel XX i direktiv EUT L.

[14] Utkast till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr …/… om villkor för tillträde till överföringsnät för naturgas och om upphävande av förordning (EG) nr 1775/2005, artikel 2.18 – teknisk kapacitet avser den största möjliga fasta kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet kan tillhandahålla nätanvändarna med beaktande av systemets funktionsduglighet och överföringsnätets tekniska drift.

[15] Icke-differentierade anslag

[16] Utgifter som inte omfattas av kapitel xx 01 i avdelning xx.

[17] Utgifter som omfattas av artikel xx 01 04 i avdelning xx.

[18] Utgifter som omfattas av andra artiklar i kapitel xx 01 än artiklarna xx 01 04 och xx 01 05.

[19] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.

[20] Ytterligare kolumner kan läggas till vid behov, dvs. om åtgärdens löptid är längre än 6 år.

[21] Om fler än en metod anges ska ytterligare uppgifter lämnas under avsnittet ”Anmärkningar” i denna punkt.

[22] Enligt beskrivningen i avsnitt 5.3.

[23] Kostnaderna för dessa ingår INTE i referensbeloppet.

[24] Kostnaderna för dessa ingår INTE i referensbeloppet.

[25] Kostnaderna för dessa ingår i referensbeloppet.

[26] Hänvisning ska göras till den särskilda finansieringsöversikten för berört/berörda genomförandeorgan.

[27] Ange vilken typ av kommitté som avses samt vilken grupp den tillhör.

--------------------------------------------------