En begäran om förlängning av det EFSM-lån på 600 miljoner euro som utbetalades till Portugal i oktober 2011 – och som förfaller den 4 oktober 2018 – förväntas lämnas in av Portugal under det andra kvartalet år 2018.

Ytterligare en begäran om förlängning av det EFSM-lån på 0,5 miljarder euro som utbetalades till Irland i oktober 2011 – och som förfaller den 4 oktober 2018 – förväntas lämnas in av Irland under det andra kvartalet år 2018.

Utvecklingen efter den 31 december 2017

En andra låneutbetalning på 50 miljoner euro planeras i juni 2018.

3.2.Utvecklingen för EIB:s externa utlåningstransaktioner

Utvecklingen under 2017

Inom ramen för EIB:s allmänna mandat för perioden 2014–2020 hade totalt 13 879 miljoner euro tecknats per den 31 december 2017. Vid denna tidpunkt hade emellertid endast 3 516 miljoner euro betalats ut, och det utestående kapitalet uppgick till 3 185 miljoner euro (se tabell A3 i arbetsdokumentet). För närmare uppgifter om de länder som täcks av EIB-mandaten, se tabellerna A1, A3 och A4 i arbetsdokumentet.

För EIB:s tidigare mandat för extern utlåning, se tabell A3 i arbetsdokumentet.

Räntebetalningar och låneamorteringar från den syriska regeringen fortsatte att utebli under 2017. EIB har uppmanat garantifonden att täcka dessa inställda betalningar (se punkt 5.1.3 nedan).

Utestående belopp per den 31 december 2017 för de olika låneinstrument som det hänvisas till i detta avsnitt redovisas i avsnitt 3 ovan (tabell 1).

4.Risker som täcks av EU-budgeten

4.1.Definition av risk

Den risk som EU-budgeten utsätts för härrör från utestående kapital- och räntebelopp avseende transaktioner som täcks av garantier.

I denna rapport används följande två metoder för att bedöma de risker som EU-budgeten utsätts för (antingen direkt eller indirekt via fonden):

–Sammanlagd risktäckning, som baseras på summan av de berörda transaktionernas totala utestående kapital vid en given tidpunkt, inklusive upplupen ränta.

–Den budgetmetod som definieras som den årliga risk som EU-budgeten utsätts för, som baseras på beräkningen av det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut under ett budgetår om inga garanterade lån hade återbetalats .

4.2.Total risksammansättning

Fram till 2010 var den maximala risken i samband med de samlade täckta utestående beloppen i huvudsak kopplade till lån som beviljats tredjeländer. Sedan 2011 har finanskrisen fått allvarliga konsekvenser för medlemsstaternas offentliga finanser, vilket har ökat EU:s utlåningsverksamhet för att tillgodose medlemsstaternas offentliga finansieringsbehov.

Följaktligen har riskernas sammansättning förändrats. Per den 31 december 2017 rörde 64 % av det totala utestående beloppet upplåning kopplad till lån som beviljats medlemsstater och som direkt täcks av EU-budgeten (jämfört med 45 % per den 31 december 2010).

4.3.Årlig risk som täcks av EU-budgeten

Med avseende på utestående lån per den 31 december 2017 (se tabell 1 ovan) är det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut under 2018 (direkt och via fonden) – under antagandet att alla garanterade lån var nödlidande – 9 965 miljoner euro. Detta motsvarar betalningar av kapitalbelopp och räntor för garanterade lån som förfaller till betalning under 2018, med antagande av att nödlidande lån inte ökar (för närmare uppgifter se tabell A4 i arbetsdokumentet).

4.3.1Medlemsstaternas exponering