Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Utkast till handlingsplan för den inre marknaden"

(97/C 287/19)

Den 13 maj 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda utkast.

Ekonomiska och sociala kommittén utsåg Antonello Pezzini till huvudföredragande för yttrandet.

Vid sin 346:e plenarsession (sammanträdet den 29 maj 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 59 röster för, 2 emot och 4 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Kommittén ser positivt på att kommissionen har kunnat lägga fram de allmänna riktlinjerna för handlingsplanen för den inre marknaden några få månader efter det att den aviserades i meddelandet från oktober 1996 om den inre marknaden.

1.2. Denna snabbhet är en mycket betryggande signal om det samförstånd som efter hand förstärks kring frågorna om den inre marknaden.

1.3. Kommittén hoppas alltså att medlemsstaterna och andra länder som är anslutna till den inre marknaden (Norge, Island, Liechtenstein - EES) förnyar sina åtaganden när det gäller att på bästa sätt konkretisera innehållet i kommissionens förslag och på grundval av detta i rätt tid och på ett tydligt sätt fattar de nödvändiga beslut som leder till att den inre marknadens förverkligas.

1.4. I likhet med vad som gjordes i yttrandet om kommissionens meddelande från oktober 1996 uttrycker kommittén dessutom sin uppskattning över kommissionens fördjupade analyser av programmets effektivitet vilka legat till grund för utarbetandet av det aktuella utkastet till handlingsplan.

1.5. De ambitiösa målsättningarna och den begränsade tillämpningstiden för de föreslagna åtgärderna kräver således omfattande insatser från unionens institutioner och medlemsstaterna. Dessa insatser sträcker sig långt utöver de föreslagna åtgärdernas tekniska innehåll och kan inte förverkligas på ett trovärdigt sätt utan en fullständig och övertygad politisk anslutning från de inblandade aktörernas sida.

1.6. För att underlätta det komplicerade uppbyggandet av detta samförstånd anser man att det är önskvärt att kommissionen gör allt för att främja största möjliga insyn i den grundläggande ramen, genom att så långt det är möjligt redogöra för kostnader och fördelar som hänger samman med åtgärderna i handlingsplanen för de berörda parterna.

1.7. Även om handlingsplanen för den inre marknaden är inriktad på de ekonomiska aspekterna understryker kommittén dock att den har bredare målsättningar.

1.8. De enastående ekonomiska möjligheterna som hänger samman med förverkligandet av världens största inre marknaden ger tillfälle att öka livskvaliteten för gemenskapens 370 miljoner invånare, oberoende av vilken betydelse de har och var de bor.

1.9. En hållbar ekonomisk tillväxt i ett innovativt, dynamiskt och socialt ansvarstagande ekonomiskt system kan dock inte samexistera med en inre marknad som fungerar sämre när företagen blir mindre.

1.10. I likhet med det som framhölls i yttrandet av den 23 april 1997 () fäster kommittén stor vikt vid medlemsstaternas och EES-ländernas institutioners förmåga att få den inre marknaden att fungera effektivt även för de marginella sociala aktörerna bland arbetstagare, varu- och tjänsteproducenter samt konsumenter.

1.11. Mot bakgrund av detta anser man att det är lämpligt att alla berörda aktörer - företagsorganisationer, fackföreningar, konsumentrepresentanter etc. - fortlöpande engageras i handlingsplanens genomförande.

1.12. Kommitténs och kommissionens utfrågningar om meddelandet från oktober 1996 visade att intresset för dessa frågor är mycket stort. De slutsatser som man kan dra av deras erfarenheter är av stort värde och kan spela en avgörande roll framför allt när det gäller att säkerställa en effektiv tillämpning av handlingsplanen, som är mycket viktigt med tanke på den knappa tidsramen. Samtidigt utgör parternas engagemang en betydande faktor för att förstärka det invecklade politiska samförståndet (se ovan) som man anser är oumbärligt för handlingsplanens framgång.

2. Handlingsplanen

2.1. ESK stöder också helhjärtat kommissionens strävan att främja inre marknadens effektivitet, eftersom detta också har betydelse för hur utvidgningen av den existerande unionen planeras. Kommittén är övertygad om att medlemsstaternas förberedelser inför utvidgningen behöver förstärkas om de föreslagna åtgärderna på inre marknaden skall genomföras så effektivt som möjligt.

2.2. Kommissionens föreslagna handlingsplan betonar med rätta tilltro som avgörande faktor när det gäller att förverkliga den inre marknaden, det vill säga tilltro till institutionerna, de ekonomiska aktörerna och medborgarna. Det handlar om tilltro till att den inre marknadens grundläggande bestämmelser tillämpas fullt ut och enhetligt, och att de viktigaste konkurrensstörningarna på marknaderna angrips i rätt tid och på ett effektivt sätt. De små och medelstora företagen skall kunna sätta tilltro till att den inre marknaden, som ursprungligen var ämnad för dem, förverkligas och konsumenterna skall kunna sätta tilltro till varornas och tjänsternas pålitlighet och kvalitet. Framför allt skall det dock finnas tilltro till att de nationella myndigheterna gör sitt bästa för att få den inre marknaden att fungera.

2.2.1. Detta utgör ett viktigt erkännande av den politiska och kulturella betydelsen av de beslut som hör samman med förverkligandet av den inre marknaden, vilket förekommer allmänt i kommitténs dokument om den inre marknaden.

2.2.2. Man kan även finna likheter i kommissionens och kommitténs syn på förhållandet mellan handlingsplanen för den inre marknaden, den tredje fasen i den europeiska monetära unionen och ett integrerat synsätt på planens strategiska målsättningar.

2.2.3. I själva verket har kommittén i yttrandet om kommissionens meddelande från oktober 1996 understrukit att den gemensamma valutans införande måste löpa parallellt med förverkligandet av den inre marknaden. Denna betoning har gjorts framför allt för att undvika att de svagaste aktörerna skall behöva verka i ekonomiska system som integrerats genom den gemensamma valutan utan att handlingsplanens regelverk för den inre marknaden har anpassats efter deras behov.

2.2.4. Behovet att gå vidare med det gemensamma förverkligandet av alla de fastställda riktlinjerna är uppenbart eftersom varje enskild interventionssektor är betydelsefull för de andras funktion.

2.3. Kommittén samtycker till de strategiska målen i handlingsplanen. De fyra interventionsområdena framgår klart av analyssammandragen i meddelandet om den inre marknadens påverkan och effektivitet från oktober i fjol. Dessa fyra områden tas även upp på ett betydelsefullt sätt i de riktlinjer som utformats under kommitténs hearing om dessa frågor i mars 1997.

2.3.1. Att göra reglerna mer effektiva, att hantera de viktigaste orsakerna till snedvridning av konkurrensen, att avskaffa sektoriella hinder för marknadsintegration och att säkerställa att den inre marknaden är till nytta för samtliga medborgare utgör även utmaningar där effektiviteten av det politiska samförståndet kring den inre marknaden ställs på prov.

2.3.2. När det gäller de föreskrivna åtgärderna för att göra reglerna effektiva beaktar kommittén med stort intresse kommissionens betoning av medlemsstaternas myndigheters aktiva roll när det gäller att komplettera den juridiska ramen för en bättre tillämpning av reglerna, snabbare lösning på problemen och kvickare reaktion mot överträdelser.

2.3.3. Planerna om att för varje medlemsstat införa en "resultattavla för den inre marknaden" för samtliga berörda länder, som periodvis skall informera om handlingsplanens genomförande, är särskilt intressant. Detta kommer att utgöra ett betydelsefullt steg mot klarhet i förhållandena mellan de europeiska parterna och bidrar till att framhäva det samförstånd som var och en kan skapa kring dessa frågor.

2.3.4. Kommittén ser dessutom positivt på att kommissionen samtyckte till de synpunkter som formulerats i ovannämnda yttrande om skattefrågornas betydelse för åtgärdernas effektivitet på den inre marknaden.

2.3.5. Även om man är medveten om att frågan är ömtålig, har kommittén velat sända en klar signal att en öppen jämförelse utan redan fastslagna ståndpunkter mellan medlemsstaterna inte kan skjutas upp, eftersom man i så fall skulle riskera en försvagning av de nationella myndigheternas ekonomisk-politiska instrument. De åtgärder som föreslås i kommissionens plan ger tillfälle till att konkret sätta samordningsprincipen på prov.

2.3.6. En fråga som hänger nära samman med den sistnämnda är frågan om ett strikt synsätt på konkurrenspolitiken. Även i denna fråga måste dock de riktlinjer som kommissionen framhåller omsättas i praktiken genom en dialog med medlemsstaterna. Det är dock viktigt att redan i detta första dokument understryka att de små och medelstora företagen i många fall har sett sin egen konkurrenskraft försämras snarare än förbättras av att stödet har koncentrerats till de stora företagen.

2.3.7. En annan fråga som har framträtt klart under arbetet i kommitténs observationsgrupp för den inre marknaden är problemet med tjänstesektorn. Även om denna sektor står för 70 % av gemenskapens BNP, finns de största hindren mot integration i denna sektor. Finansiella marknader, offentliga tjänster och transporter samt telekommunikationer är otvivelaktigt de sektorer där det är mest lämpligt att göra insatser.

2.3.8. Kommittén stöder helt och fullt det viktiga handlingsprogram som syftar till att den inre marknaden verkligen skall komma till nytta för medborgarna. Detta är en fråga som kommittén, på grund av sin karaktär, har ägnat stor uppmärksamhet. Kommittén förväntar sig att Europeiska kommissionen i samråd med arbetsmarknadens parter och övriga intressegruppper skall lägga fram konkreta förslag för att förbättra informationen till och rådfrågningen av de europeiska företagsråden vid företagsnedläggningar på orter där detta får avsevärda effekter på sysselsättningen. Om man inte lyckas att integrera den sociala dimensionen i den inre marknaden och samtidigt säkerställa ett minimalt skydd och fullständigt deltagande av alla sociala kategorier kommer det potentiella stödet för den inre marknaden att undermineras.

2.3.9. De frågor som hänger samman med arbetets rörlighet och skyddet av de sociala rättigheterna är avgörande. Sambandet med skattepolitiken är tydligt. Under de aktuella förhållandena för internationell kapitalrörlighet är det svårt att undvika att konkurrensen mellan länderna progressivt ökar skattetrycket på en potentiellt orörlig faktor. Detta är en särskild aspekt som har sin plats i dialogen om konkurrensreglerna.

2.3.10. Andra prioriterade frågor bör inkluderas i handlingsplanen, särskilt följande frågor:

- Avstyra vid källan att man skapar alltför många tekniska hinder, exempelvis genom en uppförandekodex för medlemsstaterna beträffande hur den inre marknaden skall fungera.

- Främja regionala utbyten över gränserna, särskilt när det gäller små och medelstora företag.

- Öka de transeuropeiska nätens utvecklingstakt för att optimera den inre marknadens effekter på tillväxten.

- Komplettera gemenskapens harmonisering av firmarättigheter och intellektuell egendom.

- Förstärka tullsamarbetet vid gränser mot tredje land.

- Utveckla en gemensam strategi för att förbättra tillgången till marknaderna i tredje land.

2.3.11. När det gäller tidsplanen stöder kommittén fastställandet av en ny planeringskalender men funderar över den faktiska möjligheten att genomföra hela handlingsplanen fram till år 1999. För att garantera den nya kalenderns trovärdighet och effektivitet:

- bör kommissionen precisera hur den räknar med att öka beslutsfattandet inom flera områden,

- bör regeringskonferensen formalisera medlemsstaternas åtagande att snabbare förverkliga den inre marknaden och genomföra procedurreformer som kan visa sig nödvändiga för att hålla detta åtagande,

- bör en planeringskalender för år 2002 också övervägas för de frågor som inte kunnats lösas före år 1999 och före genomförandet av nya utvidgningar.

2.3.12. Slutligen upprepar kommittén sin begäran om att dess observatoriegrupp för den inre marknaden formellt skall erkännas vid regeringskonferensen, eventuellt genom en deklaration som påminner om rådets, kommissionens och Europaparlamentets begäran om att kommittén skall uppfylla denna roll.

Kommittén ser också gärna att observatoriegruppens arbete omnämns i kommissionens handlingsplan.

Bryssel den 29 maj 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 206, 7.7.1997, s. 65.