[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 22.12.2005

KOM(2005) 690 slutlig

2005/0267 (CNS)

Förslag till

RÅDETS RAMBESLUT

om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND |

Motiv och syfte En förbättrad kvalitet på utbytet av uppgifter om brottmålsdomar prioriterades vid Europeiska rådets möte den 25 och 26 mars 2004 och i dess deklaration om kampen mot terrorismen och bekräftades i Haagprogrammet, som antogs vid Europeiska rådets möte den 4 och 5 november 2005. Dessa mål återges i den åtgärdsplan som gemensamt antogs av kommissionen och rådet den 2 och 3 juni 2005 för att genomföra Haagprogrammet. Föreliggande förslag är ett svar på de förväntningar som rådet (rättsliga och inrikes frågor) gav uttryck åt den 14 april 2005 efter offentliggörandet i januari 2005 av vitboken om utbyte av uppgifter om brottmålsdomar och verkningarna av sådana domar i Europeiska unionen och den allmänna diskussion som följde därpå. |

Allmän bakgrund Uppgifterna om brottmålsdomar cirkulerar f.n. mellan medlemsstaterna enligt mekanismerna i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959 (Europarådets konvention kallas nedan ”1959 års konvention”). Dessa mekanismer innehåller vissa brister, som analyseras i vitboken. Bristerna leder till att de nationella domstolarna ofta avkunnar domar som endast bygger på tidigare domar i deras nationella register och i fullständig okunskap om eventuella domar som avkunnats i andra medlemsstater. |

Gällande bestämmelser Den 13 oktober 2004 antog kommissionen ett första förslag till rådsbeslut om utbyte av uppgifter ur kriminalregistret som syftade till att på kort sikt förbättra mekanismerna i 1959 års konvention, främst genom att förkorta överföringstiden (antaget av rådet den 21 november 2005). Förslaget innebär alltså inte några grundläggande ändringar och utgör endast ett första steg mot att rätta till bristerna. Syftet med föreliggande förslag, som innehåller förbättringar vilka lagts fram i ovannämnda förslag, är en djupgående reform av dessa system för att säkerställa att den medlemsstat där den berörde är medborgare korrekt och uttömmande kan svara på de ansökningar som riktas till den. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Förslaget respekterar de grundläggande rättigheterna. Det innehåller en rad åtgärder för att säkerställa en hög och adekvat nivå på skyddet av de personuppgifter som den dömande medlemsstaten överlämnar till den medlemsstat där den anklagade är medborgare. Det innehåller och kompletterar bestämmelserna av den 21 november 2005 som begränsar den ansökande medlemsstatens möjlighet att använda de uppgifter som tillhandahållits på förfrågan av denna (artikel 9). Det innehåller också specifika regler som gäller när den medlemsstat i vilken den anklagade är medborgare vidarebefordrar uppgifter som den dömande medlemsstaten överfört till den, samtidigt som åtskillnad görs mellan ansökningar som gäller straffrättsliga förfaranden respektive andra förfaranden (artikel 7). Om ansökan inte gäller straffrättsliga förfaranden, kommer endast den dömande medlemsstaten att, utifrån syftet med ansökan, kunna avgöra huruvida fullständiga uppgifter om domar får överlämnas. Den medlemsstat där den anklagade är medborgare måste därför kontrollera med den ansökande medlemsstaten om och, i tillämpliga fall, under vilka omständigheter som uppgifterna kan överlämnas. Samma principer gäller om ansökan kommer från ett tredje land med stöd i artikel 13 i 1959 års konvention, för att undvika att den medlemsstat där den anklagade är medborgare inte överlämnar mer information till detta land än vad den skulle lämna till en medlemsstat. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

Ett omfattande arbete med att samråda och inhämta sakkunskap om dessa frågor har utförts: 1) Två studier om kriminalregistret genomfördes under 2001 och 2002 (Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) – Falconeprogrammet (2000/FAL/168) och Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) – Grotiusprogrammet (2001/GRP/024). 2) Detaljerade rundfrågor om hur de nationella kriminalregistren fungerar skickades till medlemsstaterna i april 2004. Svaren sammanställdes och analyserades i vitboken. 3) Ingående överläggningar har förts med de ansvariga medlemsstaternas sakkunniga med ansvar för de nationella kriminalregistren och ansvariga ministerier. De har svarat på rundfrågorna och deltagit i flera sakkunnigmöten (bl.a. den 27 och 28 september 2004 samt den 14 och 15 mars 2005). Rådet undersökte de valmöjligheter som föreslogs av kommissionen den 14 april 2005. |

Extern experthjälp |

Någon extern experthjälp har inte varit nödvändig. |

Konsekvensanalys Ej tillämplig |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Vid rådets möte den 14 april 2005 uttalade sig medlemsstaterna till förmån för att bibehålla nuvarande princip om att medlemsstaterna centralt skall samla uppgifter om brottmålsdomar som överlämnats till den medlemsstat i vilken den anklagade är medborgare. Denna lösning skulle emellertid endast röra medborgare i medlemsstaterna och inte tredjelandsmedborgare (eller personer med okänd nationalitet) som har dömts inom Europeiska unionen. Vad gäller dessa individer uttalade sig medlemsstaterna till förmån för att inrätta ett register över dömda – begränsat till de uppgifter som krävs för att identifiera dem – för att enkelt kunna avgöra i vilken medlemsstat de dömts. I sin vitbok rekommenderar kommissionen inrättandet av ett register som omfattar både personer som är medborgare i medlemsstater och tredjeländer. I föreliggande förslag behandlas främst den första delen av ovannämnda föreslagna åtgärd, och man försöker där också garantera att den medlemsstat i vilken personen är medborgare kan svara medborgare kan lämna ett uttömmande svar på ansökningar om rättsliga antecedentia som riktas mot den i fråga om dess medborgare. Där fastslås också ramen för ett datoriserat system för utbyte av domsuppgifter som skall inrättas och utvecklas på grundval av ett ”europeiskt standardformat”, vilket gör att sådana uppgifter kan utbytas på ett sätt som är enhetligt, datoriserat och lätt kan maskinbehandlas. |

Rättslig grund Den rättsliga grunden är artikel 31 i fördraget om Europeiska unionen (i dess ändrade lydelse enligt Nicefördraget), som avser gemensamma insatser rörande straffrättsligt samarbete, samt artikel 34.2 b i samma fördrag. |

Subsidiaritetsprincipen Subsidiaritetsprincipen är tillämplig, eftersom förslaget inte avser ett område där gemenskapen ensam är behörig. |

Syftet är att förbättra utbytet av uppgifter om domar inom Europeiska unionen, vilket är en verksamhet som f.n. regleras i 1959 års konvention. Detta implicerar att medlemsstaterna efterlever en rad skyldigheter för att säkerställa att den medlemsstat i vilken den anklagade är medborgare kan lämna ett uttömmande svar på ansökningar om rättsliga antecedentia som inkommit till den, vilket kräver en samlad åtgärd på EU-nivå. Det kommer emellertid att vara varje enskild medlemsstats sak att avgöra vilket sätt som är bäst för att fullgöra dessa skyldigheter (exempelvis att avgöra på vilket stadium i förfarandet som en dömd person skall identifieras eller hur överförde uppgifter skall lagras). Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget följer proportionalitetsprincipen, eftersom reglerna om organisationen av utbytet av uppgifter ur kriminalregistret och innehållet i de uppgifter som skall överlämnas är begränsade till vad som är nödvändigt för att uppnå ovannämnda mål. Exempelvis följande: |

– I förslaget fastslås att de domar som överförs till det nationella kriminalregistret skall innehålla uppgifter om den dömdes nationalitet, om denne är medborgare i en medlemsstat. Utan dessa uppgifter kan det nationella kriminalregistret inte lämna några uppgifter till den medlemsstat i vilken den anklagade är medborgare om domar som avkunnats mot dess medborgare. Därför tillåts medlemsstaterna att efter eget skön avgöra på vilket stadium i förfarandet och i vilken form som dessa uppgifter skall insamlas. – I förslaget införlivas den princip, som avses i artikel 22, om obligatorisk överföring av uppgifter till den medlemsstat där den anklagade är medborgare, genom att häva meddelandekravet i artikeln för människor som också är medborgare i den dömande staten. Avlägsnandet av detta undantag som gör att man kan vända sig till endera medlemsstaten, där den anklagade är medborgare, är avgörande för att garantera att den ansökande staten, som inte alltid är informerad om personens dubbla medborgarskap, får tillgång till uttömmande uppgifter. – I förslaget krävs att de uppgifter som överförs till den medlemsstat där den anklagade är medborgare lagras, men varje medlemsstat kan efter eget skön besluta hur sådana uppgifter skall lagras. Proportionalitet i den ekonomiska och administrativa bördan |

Den harmonisering av lagstiftningen som följer av detta förslag är strikt begränsad till det nödvändiga, för att säkerställa att den medlemsstat där den anklagade är medborgare skyndsamt skall kunna avge ett korrekt, uttömmande och tydligt svar på de rättsliga förfrågningar som riktas till den. Om det partiellt centraliserade system som föreslås i kommissionens vitbok inte inomförs, kan detta mål uppnås genom att man definierar de två typer av skyldigheter som åsyftas ovan samt genom att man inrättar ett datoriserat utbytessystem utifrån ett standardiserat europeiskt format. Den troliga kostnaden för de nationella förvaltningarna kommer alltså att stå i proportion till målen. |

Regleringsform |

Den föreslagna åtgärden inbegriper en harmonisering av vissa nationella regler om utbyte av uppgifter från kriminalregister. En sådan åtgärd nödvändiggörs av bristerna i nuvarande mekanismer och de följder som dessa medför. |

BUDGETKONSEKVENSER |

Den enda inverkan som förslaget har på budgeten är det kommittéförfarande som därigenom inrättas. De beslut som fattas enligt detta förfarande och som skulle kunna få budgetkonsekvenser är de som omfattas av ramprogrammet ”Grundläggande rättigheter och rättvisa”. |

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR |

Förenkling |

I förslaget införs en förenkling av lagstiftningen i och med att det införs en rad förbättringar av nuvarande utbytessystem, vilket infördes genom beslutet av den 21 november 2005, som därmed upphävs. |

Upphävande av gällande lagstiftning Antagandet av detta förslag innebär en ändring av viss lagstiftning. Det ersätter artikel 22 i 1959 års konvention avseende relationerna mellan medlemsstaterna och upphäver beslutet av den 21 november 2005, vars relevanta regler integreras i förslaget. |

Omarbetning Förslaget inbegriper en omarbetning av gällande lagstiftning. |

Detaljerad genomgång av förslaget kapitel- och artikelvis Detta avsnitt innehåller en kortfattad analys av de viktigaste artiklar i förslaget som inte har övertagits från beslutet av den 21 november 2005 eller beskrivits ovan. Artikel 2 - Definitioner Definitionerna av termerna ”kriminalregister” och ”brottmålsdom” är identiska med dem som återfinns i förslaget till rambeslut om inbördes beaktande av brottmålsdomar mellan Europeiska unionens medlemsstater med avseende på ett nytt straffrättsligt förfarande, som kommissionen antog den 17 mars 2005 (KOM(2005)91). Definitionen av ”brottmålsdom” överensstämmer med den traditionella omfattningen av ömsesidig rättslig hjälp och omfattar blandade beslut, både administrativa och straffrättsliga, som finns i vissa medlemsstater när det gäller vissa trafikförseelser där kännedom om brottsliga antecedentia är särskilt viktig. För övrigt är den valda definitionen medvetet begränsad för att den bara skall täcka brottmålsdomar i strikt bemärkelse, dvs. lagakraftvunna avgöranden från brottmålsdomstolar (eller beslut som hade kunnat vara avgöranden i brottmålsdomstolar avseende förseelser som behandlas både administrativ och straffrättsligt) som kan betraktas som domar i alla medlemsstater. Denna definition påverkar inte de definitioner som antas inom ramen för det arbete som utförs enligt principen ne bis in idem. ”Kriminalregistret” är det nationella register där avkunnade domar samlas. Vissa medlemsstater har flera register. Artikel 4 – Skyldigheter som åligger den dömande medlemsstaten Se avsnitt 3 (särskilt rubrikerna subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen). Märk att det bestämmelserna i artikel 4 i tilläggsprotokollet av den 17 mars 1978 till 1959 års konvention som återges i punkt 5. Artikel 5 – Skyldigheter som åligger den medlemsstat där den anklagade är medborgare Denna artikel innerhåller en skyldighet att lagra och uppdatera uppgifter som överförts. Där anges att ändringar och strykningar som görs i den dömande medlemsstaten även skall göras i den medlemsstat där den anklagade är medborgare och att denna endast får använda uppdaterade uppgifter. Dessa regler kan emellertid leda till en mindre gynnsam behandling av den berörda personen än om denna varit föremål för en dom som avkunnats i en nationell instans. Om de nationella regler som styr inmatningen i det nationella kriminalregistret exempelvis kräver en strykning av domen i fall som rör en nationell dom, skulle den medlemsstat där den anklagade är medborgare inte längre ha rätt att använda sina uppgifter i ett nationellt förfarande (däremot måste den vara redo att överföra dem på ansökan av en annan medlemsstat). Dessa principer finns redan delvis i artikel 6 i förslaget till rambeslut om inbördes beaktande av brottmålsdomar som antogs av rådet den 14 april 2005 och som ändras i enlighet med detta beslut. Artikel 7 – Svar på en ansökan om uppgifter om brottmålsdomar Denna artikel innehåller bestämmelser för att säkerställa en hög och adekvat nivå på skyddet av de personuppgifter som den dömande medlemsstaten överlämnar till den medlemsstat där den anklagade är medborgare (se det stycke i avsnitt 1 som behandlar de grundläggande rättigheterna). Artikel 7.1 innehåller en distinktion mellan uppgifter som överförts före respektive efter rambeslutets ikraftträdande för att klargöra att skyldigheten att lagra och uppdatera uppgifter i artikel 5 (punkterna 1 och 2) inte gäller uppgifter som överförts efter rambeslutets ikraftträdande. Artikel 9 – Villkor för användning av personuppgifter Punkterna 1, 2 och 5 övertas från beslutet av den 21 november 2005. I punkt 3 uppmjukas principen i punkterna 1 och 2 för att möjliggöra en begränsad återanvändning av de uppgifter som överförts för att hindra en omedelbart förestående och allvarlig fara för den allmänna säkerheten. Artiklarna 11–13 – Format och kommittéförfarande Den förbättrade spridningen av uppgifter om brottmålsdomar är av begränsat värde om dessa uppgifter inte kan förstås av den mottagande medlemsstaten. En ökad ömsesidig förståelse åstadkoms genom inrättandet av ett ”europeiskt standardformat” som möjliggör utbyte av uppgifter i ett homogent, datoriserat format som lätt kan automatiskt översättas. I rambeslutet förutses inrättandet av en kommitté som skall bistå kommissionen vid definitionen och utvecklingen av utbytesmekanismer. Artikel 14 – Förhållande till annan lagstiftning Förslaget kompletterar artikel 13 i 1959 års konvention. Det ersätter inte domstolarnas möjlighet att genom tillämpning av artikel 6.1 i konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater av den 29 maj 2000 direkt på tillgång till uppgifter ur kriminalregistret. Det ersätter i stället artikel 22 i 1959 års konvention avseende relationerna mellan medlemsstaterna och upphäver beslutet av den 21 november 2005, vars relevanta regler integreras i förslaget. |

1. 2005/0267 (CNS)

Förslag till

RÅDETS RAMBESLUT

om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA RAMBESLUT.

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, särskilt artiklarna 31 och 34.2 b i detta, och

med beaktande av kommissionens förslag,[1]

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,[2] och

av följande skäl:

2. Europeiska unionen har satt upp som sitt mål att erbjuda medborgarna en hög skyddsnivå inom området för frihet, säkerhet och rättvisa. Enligt detta mål skall behöriga myndigheter i medlemsstaterna utbyta uppgifter om brottmålsdomar avseende personer som uppehåller sig på medlemsstaternas territorium.

3. Den 29 november år 2000 antog rådet i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 ett åtgärdsprogram för att genomföra principen om ömsesidigt erkännande av domar i brottmål.[3] Föreliggande rambeslut bidrar till att uppnå de mål som förutses i programmets tredje åtgärd, enligt vilken en typmodell föreslås för begäran av rättsliga antecedentia som liknar den modell som utvecklats inom Schengeninstanserna och som översätts till Europeiska unionens olika språk.

4. I slutrapporten om den första utvärderingen av den ömsesidiga rättsliga hjälpen i brottmål[4] uppmanas medlemsstaterna att förenkla förfarandena för överförande av uppgifter mellan medlemsstaterna genom att, i tillämpliga fall, använda standardiserade formulär för att förenkla den ömsesidiga rättsliga hjälpen.

5. Förbättringen av kvaliteten på utbytet av uppgifter om brottmålsdomar prioriterades vid Europeiska rådets möte den 25 och 26 mars 2004 och i dess deklaration om kampen mot terrorismen och detta upprepas i Haagprogrammet[5] som antogs vid Europeiska rådets möte den 4 och 5 november 2004, i vilket rådet efterlyser ökat utbyte av uppgifter om domar och rättsförverkanden i nationella register. Dessa mål återges i den åtgärdsplan om genomförande av Haagprogrammet som antogs gemensamt av kommissionen och rådet den 2 och 3 juni 2005.

6. Föreliggande rambeslut är ett svar på de förväntningar som rådet (rättsliga och inrikes frågor) gav uttryck åt den 14 april 2005 efter offentliggörandet av vitboken om utbyte av uppgifter om brottmålsdomar och återverkningarna av sådana domar inom Europeiska unionen[6] och den policydebatt som följde därpå. Det syftar särskilt till att förbättra utbytet av uppgifter om brottmålsdomar mot medborgare i Europeiska unionen. Tillgången till uppgifter om domar som avkunnats på Europeiska unionens territorium mot tredjelandsmedborgare eller personer av okänd nationalitet reser vissa specifika frågor som i ett senare skede kommer att bli föremål för förslag.

7. Reglerna för uppgifter om domar som avkunnats i andra medlemsstater finns i artiklarna 13 och 22 i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959.[7] Dessa regler är emellertid för långsamma för de ansökningar som görs inom det rättsliga samarbetet i en organisation som Europeiska unionen.

8. Genom föreliggande rambeslut ersätts reglerna i artikel 22 i konventionen. Precis som den dömande medlemsstaten är skyldig att förse den medlemsstat där den anklagade är medborgare med sådana uppgifter om brottmålsdomar som avkunnats mot dess medborgare, som avses och preciseras i rambeslutet, bör den medlemsstat där den anklagade är medborgare också vara skyldig att lagra sådana uppgifter för att garantera att denna till fullo kan svara på ansökan om uppgifter som andra medlemsstater riktar till den.

9. Reglerna i föreliggande rambeslut om att begära uppgifter ur kriminalregistret bör inte hindra rättsliga myndigheter från att direkt överföra uppgifter från kriminalregistret enligt artikel 6.1 i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp mellan Europeiska unionens medlemsstater som infördes genom rådets beslut av den 29 maj år 2000.[8]

10. En förbättring av utbytet av uppgifter om brottmålsdomar är ett verktyg med begränsad nytta, om medlemsstaterna inte kan förstå de överförda uppgifterna. Den xxxxxx fattade rådet ett rambeslut om att godkänna domar i Europeiska unionens medlemsstater inom ramen för det nya straffrättsliga förfarandet.[9]

11. De personuppgifter som behandlas vid genomförandet av föreliggande rambeslut är skyddade enligt reglerna i rambeslutet av den xxxxxx om skydd av personuppgifter, som behandlas inom ramen för polisiärt och rättsligt samarbete på det straffrättsliga området.[10] Föreliggande rambeslut inbegriper dessutom reglerna i beslutet av den 21 november 2005 om utbyte av uppgifter ur kriminalregistret,[11] som gäller en begränsning av möjligheten för den ansökande medlemsstaten att använda uppgifter som mottagits efter en ansökan från dess sida. Genom beslutet kompletteras de specifika regler som gäller när den medlemsstat där den anklagade är medborgare vidarebefordrar uppgifter om domar, som överförts till den av den dömande medlemsstaten.

12. Enligt Europeiska rådets rekommendation nr R(84)10 om kriminalregistret och rehabilitering av dömda är huvudsyftet med upprättandet av kriminalregister att informera myndigheter med ansvar för brottmålssystemet om en åtalads rättsliga antecedentia för att underlätta anpassningen av det beslut som skall fattas till den enskilda situationen. Eftersom all annan användning av kriminalregistret kan skada möjligheterna till social rehabilitering av den dömde, måste den vara så begränsad som möjligt, och användningen av de uppgifter som överförts enligt rambeslutet i andra syften än straffrättsliga förfaranden kan begränsas i enlighet med den nationella lagstiftningen i den stat som tar emot ansökan och i den som lämnar in ansökan.

13. Den förbättrade spridningen av uppgifter om brottmålsdomar är av begränsat värde om dessa uppgifter inte kan förstås av den mottagande medlemsstaten. En ökad ömsesidig förståelse sker genom inrättandet av ett ”europeiskt standardformat” som möjliggör utbyte av uppgifter i en homogen, datoriserat standard som lätt kan automatiskt översättas. Åtgärder bör vidtas för att inrätta det system för utbyte av uppgifter som förutses i detta rambeslut i enlighet med det regleringsförfarande som avses i artikel 13.

14. Detta rambeslut står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

15. Detta rambeslut står i överensstämmelse med solidaritetsprincipen i den mening om avses i artikel 2 i fördraget om upprättandet av Europeiska unionen och artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, eftersom förbättringen av systemen för överföring av uppgifter om domar mellan medlemsstaterna inte kan genomföras i tillräckligt hög grad av medlemsstater som agerar på egen hand utan kräver samordnade åtgärder i Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta rambeslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte

Föreliggande rambeslut syftar till att

a) definiera på vilket sätt en medlemsstat, i vilken en dom avkunnats mot en person bosatt i en annan medlemsstat (nedan kallad ”dömande medlemsstat”), kan överföra uppgifter om en sådan dom till den medlemsstat där den anklagade är medborgare (nedan kallad ”medlemsstat där den anklagade är medborgare”),

b) definiera vilka skyldigheter som åligger den medlemsstat där den anklagade är medborgare att lagra uppgifter om den dömdes nationalitet och att ange hur en ansökan om uppgifter från kriminalregistret skall göras, och

c) skapa en ram för ett datoriserat system för utbyte mellan medlemsstaterna av uppgifter om brottmålsdomar.

Artikel 2 Definitioner

I detta rambeslut avses med

a) brottmålsdom: alla avgöranden i en brottmålsdomstol eller annan myndighet, vilka kan överklagas i en brottmålsdomstol som fastslår skuldfrågan avseende en straffbar gärning eller en överträdelse som är straffbar enligt nationell lagstiftning som en lagöverträdelse.

b) kriminalregister: ett eller flera nationella register för domar som avkunnats enligt nationell lagstiftning.

Artikel 3 Central myndighet

16. Varje medlemsstat skall, för det ändamål som avses i detta rambeslut utse en central myndighet. Medlemsstaterna kan emellertid utse en eller flera myndigheter för att överföra uppgifter enligt artikel 4 och svar på ansökningar enligt artiklarna 6 och 7.

17. Varje medlemsstat skall upplysa generalsekretariaten vid rådet och kommissionen om vilken eller vilka myndigheter som utsetts enligt punkt 1. Rådets generalsekretariat skall meddela medlemsstaterna och Eurojust dessa uppgifter.

Artikel 4 Den dömande medlemsstatens skyldigheter

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att alla domar som avkunnats på dess territorium vid överföringen till kriminalregistret skall innehålla upplysningar om den dömdes nationalitet, om det rör sig om en person som är bosatt i en medlemsstat.

2. Varje central myndighet skall snarast upplysa de centrala myndigheterna i övriga medlemsstater om brottmålsdomar som avkunnats mot deras medborgare i den medlemsstat där den aktuella myndigheten finns och som upptagits i kriminalregistret.

Om den dömde är medborgare i flera medlemsstater, skall uppgifterna överföras till var och en av dessa medlemsstater, även om den dömde är medborgare i den medlemsstat på vars territorium domen avkunnats.

3. Överföringen av uppgifter om domstolsavgörandena skall också omfatta uppgifter om hur länge uppgifterna skall lagras i den dömande statens register, enligt den dömande medlemsstatens gällande nationella lagstiftning vid överföringstillfället.

4. De åtgärder som vidtas i efterhand för att tillämpa den dömande medlemsstatens nationella lagstiftning och som innebär en ändring eller strykning av uppgifter i kriminalregistret, inklusive ändringar som påverkar hur länge uppgifterna skall lagras, skall omgående överföras av den centrala myndigheten i den dömande medlemsstaten till den centrala myndigheter i den medlemsstat där den anklagade är medborgare.

5. Den medlemsstat som har tillhandahållit uppgifter enligt punkterna 2–4 skall förse den ansökande medlemsstaten med en kopia av domarna (och de åtgärder som avses) samt alla andra upplysningar därom, för att den berörda medlemsstaten skall kunna avgöra om det krävs interna åtgärder.

Artikel 5 Skyldigheter som åligger den medlemsstat där den anklagade är medborgare

1. Den centrala myndigheten i den medlemsstat där den anklagade är medborgare skall enligt artikel 4 lagra alla överförda uppgifter för att kunna överföra dem enligt artikel 7.

2. Vid varje ändring eller strykning av en uppgift i den dömande medlemsstaten krävs en motsvarande ändring eller strykning av uppgifter som erhållits enligt artikel 4 i den medlemsstat där den anklagade är medborgare.

3. Den medlemsstat där den anklagade är medborgare får endast använda sådana uppgifter som erhållits enligt punkt 2. Det enda fall i vilket skyldigheten i punkt 2 får leda till en mindre gynnsam behandling av den berörda personen i ett nationellt domstolsförfarande är om personen har dömts i nationell domstol.

Artikel 6 Ansökan om uppgifter om brottmålsdomar

1. Begär en medlemsstat uppgifter som finns i en annan medlemsstats nationella kriminalregister, kan den centrala myndigheten i enlighet med nationell lagstiftning rikta en ansökan om ett utdrag ur kriminalregistret och uppgifter därom till en annan medlemsstats centrala myndighet.

2. Begär en person uppgifter om sig själv i kriminalregistret, kan den centrala myndigheten i den medlemsstat till vilken denna ansökan riktas i enlighet med nationell lagstiftning rikta en ansökan om ett utdrag ur kriminalregistret och uppgifter därom till en annan medlemsstats centrala myndighet, under förutsättning att den berörda personen är eller har varit bosatt i den ansökande medlemsstaten eller i den medlemsstat till vilken ansökan riktas.

3. Varje ansökan om uppgifter från en medlemsstats centrala myndighet skall lämnas in på formuläret i bilagan.

Artikel 7 Svar på en ansökan om uppgifter om brottmålsdomar

1. Riktas en ansökan om utdrag ur kriminalregistret enligt villkoren i artikel 6 till den centrala myndigheten i den medlemsstat där den anklagade är medborgare inom ramen för ett brottmålsförfarande, skall denna myndighet till den centrala myndigheten i ansökande medlemsstaten överföra uppgifter som gäller följande:

a) Nationella brottmålsdomar.

b) Brottmålsdomar som avkunnats av andra medlemsstater, som överförts efter genomförandet av föreliggande rambeslut genom tillämpning av artikel 4 och lagrats enligt artikel 5.1 och 5.2.

c) Brottmålsdomar som avkunnats av en medlemsstat och som överförts till denna före genomförandet av föreliggande rambeslut.

d) Brottmålsdomar som av kunnats av tredjeländer och som överförts till myndigheten.

2. Om en ansökan om utdrag ur kriminalregistret enligt villkoren i artikel 6 riktas till den centrala myndigheten i den medlemsstat där den anklagade är medborgare av andra skäl än ett brottmålsförfarande, skall myndigheten svara enligt nationell lagstiftning om nationella brottmålsdomar och brottmålsdomar som avkunnats av tredjeländer och som överförts till denna.

Den centrala myndighet i den medlemsstat där den anklagade är medborgare skall hos den centrala myndigheten i den dömande medlemsstaten omgående verifiera om och i vilken utsträckning uppgifterna om de brottmålsdomar som avkunnats av denna och som överförts till den förra får överföras till den ansökande medlemsstatens centrala myndighet.

Den dömande medlemsstaters centrala myndighet skall svara den medlemsstat där den anklagade är medborgare så snart att denna kan svara inom den frist som anges i artikel 8.

Uppgifter om nationella brottmålsdomar, domar som avkunnats av tredjeländer och brottmålsdomar som avkunnats i en annan medlemsstat skall av den centrala myndigheten i den medlemsstat där den anklagade är medborgare överföras till den ansökande medlemsstatens centrala myndighet.

3. Om en ansökan om utdrag ur kriminalregistret enligt villkoren i artikel 13 i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959 riktas till den centrala myndigheten i den medlemsstat där den anklagade är medborgare skall denna medlemsstat svara enligt nationell lagstiftning om nationella brottmålsdomar och brottmålsdomar som avkunnats av tredjeländer och som överförts till denna.

Innan ett tredjeland enligt artikel 13 i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959 ges tillgång till brottmålsdomar som avkunnats i en annan medlemsstat och sedan överförts, skall den medlemsstat där den anklagade är medborgare hos den dömande medlemsstatens centrala myndighet verifiera om och i vilken utsträckning sådana uppgifter får överföras till den ansökande medlemsstaten.

Den dömande medlemsstatens centrala myndighet skall lämna sitt svar till den medlemsstat där den anklagade är medborgare inom rimlig tid.

Uppgifterna om nationella brottmålsdomar, brottmålsdomar som avkunnats av tredjeländer och brottmålsdomar som avkunnats i en annan medlemsstat skall samtidigt överföras av den medlemsstat där den anklagade är medborgare till ansökande tredje land.

4. Om en ansökan om utdrag ur kriminalregister riktas till den centrala myndigheten i en annan medlemsstat än den där den anklagade är medborgare, skall denna medlemsstat överföra alla uppgifter om nationella brottmålsdomar till den centrala myndigheten i den ansökande medlemsstaten. Om ansökan görs i andra syfte än ett brottmålsförfarande skall den besvaras enligt nationell lagstiftning.

5. Svaret skall förses med en förteckning över brottmålsdomar på den nationella lagstiftningens villkor.

Artikel 8 Svarsfrist

1. Svaren på en ansökan enligt artikel 6.1 skall av den centrala myndigheten i den medlemsstat till vilken ansökan riktas överföras till den centrala myndigheten i den ansökande medlemsstaten, senast tio arbetsdagar från den dag då ansökan i enlighet med nationell lagstiftning, regler eller praxis inkommit på formuläret i bilagan.

När den medlemsstat till vilken ansökan ställs behöver ytterligare uppgifter för att identifiera den berörda personen, skall den omgående vända sig till den ansökande medlemsstaten för att kunna lämna ett svar inom tio arbetsdagar från den dag då de kompletterande uppgifterna inkommer.

2. Svar på den ansökan som avses i artikel 6.2 skall överföras senast tjugo arbetsdagar efter dagen för mottagandet av ansökan.

Artikel 9 Villkor för användning av personuppgifter

1. Personuppgifter som tillhandahålls enligt artikel 7.1 och 7.4 i brottmålsförfaranden får av den ansökande medlemsstaten endast användas i det förfarande inom vars ram de begärts och i enlighet med formuläret i bilagan.

2. Personuppgifter som överförs enligt artikel 7.2 och 7.4 i andra syften än ett brottmålsförfarande får inte användas av den ansökande medlemsstaten med stöd i dess nationella lagstiftning för andra syften än de för vilka de begärts och inom de tidsfrister som den medlemsstat till vilken ansökan riktas angivit i formuläret.

3. Oberoende av punkterna 1 och 2 får personuppgifter som överförts enligt artikel 7.1, 7.2 och 7.4 användas av den ansökande medlemsstaten för att avvärja ett omedelbart och allvarligt hot mot den allmänna säkerheten.

4. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att personuppgifter som överförts till ett tredje land enligt artikel 7.3 blir föremål för samma användningsbegränsningar som gäller medlemsstater enligt punkterna 1, 2 och 3 i föregående artikel.

5. Denna artikel skall inte gälla personuppgifter som en medlemsstat erhållit enligt detta rambeslut och som kommer från samma medlemsstat.

Artikel 10 Språk

Den ansökan som överförs enligt artikel 6.1 skall av den ansökande medlemsstaten avfattas på det officiella språket i den medlemsstat till vilken ansökan riktas och överlämnas på det bifogade formuläret.

Den medlemsstat till vilken ansökan riktas skall svara på ett av de officiella språken eller på ett språk som godtas av de båda medlemsstaterna.

Varje medlemsstat kan i samband med antagandet av föreliggande rambeslut eller senare i en deklaration riktad till rådets generalsekretariat ange det eller de officiella språk inom Europeiska gemenskapen som godtas. Rådets generalsekretariat skall vidarebefordra dessa uppgifter till medlemsstaterna.

Artikel 11 Format och andra metoder att organisera och underlätta utbytet

1. Intill dess att tidsfristen i punkt 6 i denna artikel löper ut skall de centrala myndigheter i medlemsstaterna som inte har fullföljt den anmälan som avses i punkt 5 i denna artikel sinsemellan utbyta uppgifter, svar och andra avgörande uppgifter med alla skriftliga medier och på villkor som gör att den mottagande medlemsstaten kan avgöra uppgifternas autenticitet.

2. När den tidsfrist som anges i punkt 6 i denna artikel går ut skall medlemsstaternas centrala myndigheter på elektronisk väg utbyta uppgifter ur kriminalregistret i ett standardiserat format där följande uppgifter ingår:

a) uppgifter om personer som är föremål för en brottmålsdom (efternamn, förnamn, födelsedatum, födelseort, pseudonymer eller alias om sådana förekommer, kön, nationalitet, rättslig form och säte för juridiska personer),

b) uppgifter om brottmålsdomens form (datum och plats, den beslutsfattande myndighetens namn och typ),

c) uppgifter om faktabakgrunden till domen (datum, plats, typ och tillämplig brottsrubricering), samt

d) uppgifter om domens innehåll (dom, primär påföljd, eventuell sekundär påföljd, senare insatser vid genomförandet av påföljden och eventuellt rättsförverkande).

3. Detta format och andra metoder att organisera och underlätta utbytet av uppgifter om brottmålsdomar mellan medlemsstaternas nationella myndigheter skall inrättas och, om nödvändigt, anpassas i enlighet med förfarandet i artikel 13.

I begreppet metoder ingår följande:

a) att definiera alla sätt som gör det möjligt att förstå överlämnade uppgifter och underlätta deras översättning,

b) att definiera villkoren för datoriserat utbyte, särskilt i fråga om vilka tekniska normer som skall tillämpas och, i förekommande fall, tillämpliga utbytesförfaranden, samt

c) att genomföra eventuella anpassningar av formuläret i bilagan till föreliggande rambeslut.

4. Om överföringsmetoden i punkterna 2 och 3 inte kan utnyttjas, skall punkt 1 vara tillämplig så länge detta förhållande råder.

5. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga tekniska åtgärder för att kunna använda sig av det standardiserade formatet och elektroniskt överföra uppgifter till övriga medlemsstater. Medlemsstaten skall meddela kommissionen om från vilket datum den kan börja genomföra överföringarna. Kommissionen skall genast underrätta den kommitté som avses i artikel 12.

6. De tekniska åtgärder som avses i punkt 5 skall genomföras senast tre år efter antagandet av det standardiserade formatet och de metoder som krävs för att möjliggöra ett datoriserat utbyte av uppgifter om brottmålsdomar.

7. Nödvändiga åtgärder för att genomföra punkterna 2 och 3 skall vidtas i enlighet med det regleringsförfarande som avses i artikel 13.

Artikel 12 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och ledd av kommissionens företrädare, nedan kallad ”kommittén”.

2. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning på förslag av sin ordförande och på grundval av den standardiserade arbetsordning som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

3. Kommittén har rätt att utfärda rekommendationer till sina medlemmar om regler för insamling och lagring av uppgifter i de nationella kriminalregistren.

Artikel 13 Förfarande

1. Görs hänvisningar till denna artikel, skall kommissionens företrädare förse kommittén med ett utkast till åtgärder att vidta. Kommittén skall yttra sig om förslaget inom en tidsrymd som ordföranden får avgöra med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget gäller vid rådets beslut om förslag från kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden har inte rätt att rösta.

2. Kommissionen skall vidta planerade åtgärder så länge de är förenliga med kommitténs uppfattning.

3. Är de föreslagna åtgärderna inte förenliga med kommitténs yttrande, eller inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål lägga fram ett förslag inför rådet om vilka åtgärder som bör vidtas samt informera Europaparlamentet.

4. Rådet kan fatta beslut om förslaget grundade på kvalificerad majoritet, inom en tremånadersperiod räknat från dagen för mottagandet av förslaget.

Har rådet inom denna period med kvalificerad majoritet vänt sig mot förslaget, skall det ses över av kommissionen. Den kan överlämna ett ändrat förslag till rådet, lämna in sitt förslag på nytt eller lägga fram ett lagstiftningsförslag på grundval av fördraget.

Har rådet vid utgången av denna period varken fattat något beslut om den föreslagna genomförandeakten eller uttalat sig mot förslaget till genomförandeåtgärder, skall kommissionen själv anta den föreslagna genomförandeakten.

Artikel 14 Koppling till andra rättsliga instrument

1. Vad gäller medlemsstaterna innebär föreliggande rambeslut en komplettering av bestämmelserna i artikel 13 i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959 års konvention och i tilläggsprotokollen av den 17 mars 1978[12] och den 8 november 2001[13] samt konventionen om den ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater av den 29 maj 2000[14] och protokollet till denna av den 16 oktober 2001.[15]

2. Med avseende på detta rambeslut skall medlemsstaterna avstå från att sinsemellan göra eventuella reservationer med hänvisning till artikel 13 i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål av den 20 april 1959.

3. Utan att det påverkar tillämpningen i förhållandena mellan medlemsstaterna och tredjeländer skall detta rambeslut, fr.o.m. den XXXXXXXX, ersätta bestämmelserna i artikel 22 i 1959 års Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål, i dess lydelse enligt artikel 4 i tilläggsprotokollet av den 17 mars 1978 till konventionen i förhållandena mellan medlemsstater.

4. Föreliggande rambeslut skall ersätta beslutet av den 21 november 2005 om utbyte av uppgifter ur kriminalregistret.

5. Föreliggande rambeslut påverkar inte tillämpningen av mer gynnsamma bestämmelser som finns i bilaterala eller multilaterala avtal som slutits mellan medlemsstaterna.

Artikel 15 Genomförande

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att följa detta rambeslut senast den XXXXXXX.

2. Medlemsstaterna skall till rådets och kommissionens respektive generalsekretariat överlämna texten till de bestämmelser, på grundval av vilka skyldigheterna enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning.

3. På grundval av uppgifter som överförts av rådets generalsekretariat, skall kommissionen senast den XXXXXX överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av föreliggande rambeslut tillsammans med lagstiftningsförlag, om så är nödvändigt.

Artikel 16 Ikraftträdande

Detta rambeslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordföranden

BILAGA Formulär som avses i artiklarna 6, 8, 9 och 10 i rambeslutet om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll

Ansökan om uppgifter ur kriminalregistret

Formulär skall ifyllas i enlighet med anvisningarna |

a) Upplysningar om den ansökande staten: Medlemsstat: Central myndighet: Kontaktperson: Telefon (inklusive riktnummer): Faxnummer (inklusive riktnummer): E-adress: Postadress: Ärendets referensnummer, om det är känt: |

b) Uppgifter om den berörda personens identitet: Efternamn: Förnamn: Födelsenamn, i förekommande fall: Eventuella pseudonymer: Kön: …M …K Nationalitet: Födelsedatum (med siffror: dd/mm/åååå): Födelseort (stad och land): Faderns namn: * Moderns namn: * Bostadsadress eller känd adress (frivillig): Fingeravtryck om sådana finns (frivilligt): Andra identitetsuppgifter om sådana föreligger (exempelvis följande: personnummer, socialförsäkringsnummer osv.) (frivilligt) * Dessa uppgifter skall i tillämpliga fall fyllas i enligt anvisningarna. Om detta icke är fallet, skall det anges om de är kända. |

c) Ansökans syfte: Kryssa i lämplig ruta 1) Brottmålsförfarande |

2) Ansökan från en rättsmyndighet utanför ett brottmålsförfarande Ansökan från en ansvarig myndighet 3) Ansökan från den berörda parten Ansökans syftet skall om så är tillämpligt fyllas i enligt anvisningarna. Om detta icke är fallet, skall det anges om det är känt. Ansökande myndighet: ⁪ Berörd part har givit sitt medgivande till uppgifternas spridning (om den medlemsstat till vilken ansökan riktas kräver ett sådant medgivande). Märk att medgivandet ges till följd av en ansökan i enlighet med lagstiftningen, reglerna eller praxis i den medlemsstat till vilken ansökan riktas. ________________________________________________________________________________ Kontaktperson om kompletterande uppgifter krävs: Efternamn: Telefonnummer: E-adress: Övriga upplysningar (exempelvis ansökans angelägenhetsgrad osv.) |

Svar på ansökan

Uppgifter om ovannämnda person Kryssa i lämplig ruta Myndigheten bekräftar följande: ⁪ Kriminalregistret inte innehåller någon uppgift om brottmålsdom mot ovannämnda person. ⁪ Kriminalregistret innehåller uppgifter om brottmålsdom mot ovannämnda person. En förteckning över brottmålsdomar bifogas. ⁪ I enlighet med lagstiftning, regler eller praxis i den medlemsstat till vilken ansökan riktas får ansökningar inte göras i andra syften än brottmålsförfaranden. Kontaktperson om kompletterande uppgifter krävs: Efternamn: Telefonnummer: E-adress: Övriga upplysningar (exempelvis begränsningar som anges i artikel 9.2) Överlämnade uppgifter får inte användas i andra syften än dem för vilka ansökan gjorts. |

(Ange ort) den Underskrift och officiell stämpel (om tillämpligt): Namn och tjänstetitel |

Bifoga i tillämpliga fall en förteckning över brottmålsdomar och översänd materialet till den ansökande medlemsstaten. Formuläret och brottmålsdomarna behöver inte översättas till den ansökande medlemsstatens språk.

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

1. FÖRSLAGETS NAMN:

Förslag till rådets rambeslut om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll

2. BERÖRDA DELAR I DEN VERKSAMHETSBASERADE FÖRVALTNINGEN/BUDGETERINGEN

Berört politikområde/berörda politikområden och därmed förknippad verksamhet:

Kapitel 1806 - Upprättande av ett europeiskt område med verklig rättvisa i brottmål och tvistemål

3. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER

3.1. Budgetrubriker (driftsposter och tillhörande tekniska och administrativa stödposter (före detta B..A-poster)) inklusive rubriker:

3.2. Åtgärdens och budgetkonsekvensernas löptid:

3.3. Budgettekniska uppgifter:

Budget-rubrik | Typ av utgifter | Nya | Deltagande EFTA | Deltagande av kandidatländer | Rubrik i budgetplanen |

Oblig. utg./ Icke-oblig. utg. | Diff. anslag[16]/ Icke-diff. anslag[17] | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | nr. |

Oblig. utg./ Icke-oblig. utg. | Diff. anslag/ Icke-diff. anslag | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | nr. |

4. FÖRTECKNING ÖVER MEDEL

4.1. Finansiella medel

4.1.1. Förteckning över åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av utgifter | Avsnitt nr | År n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 och följ-ande bud-getår | Totalt |

Driftsutgifter[18] |

Åtagandebemyndiganden | 8.1. | a |

Betalnings-bemyndiganden | b |

Administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet[19] |

Tekniskt och administrativt stöd | 8.2.4. | c |

TOTALT REFERENSBELOPP |

Åtagande-bemyndiganden | a+c |

Betalnings-bemyndiganden | b+c |

Administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet[20] |

Personalutgifter och därtill hörande utgifter | 8.2.5. | d |

Andra administrativa utgifter än personalutgifter och därtill hörande utgifter som inte ingår i referensbeloppet | 8.2.6. | e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

Totala beräknade utgifter för finansiering av åtgärden |

TOTALA ÅTAGANDE-BEMYNDIGANDEN inklusive personal utgifter | a+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

TOTALA BETALNINGS-BEMYNDIGANDEN inklusive personalutgifter | b+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 |

Uppgifter om samfinansiering

Om förslaget innefattar samfinansiering från medlemsstaterna eller andra organ (ange vilka) skall en beräkning av nivån på samfinansieringen anges i nedanstående tabell (ytterligare rader kan läggas till om det gäller flera organ):

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Samfinansierande organ | År n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 och följ-ande bud-getår | Totalt |

…………………… | f |

TOTALA ÅTAGANDE-BEMYNDIGANDEN inklusive samfinansiering | a+c+d+e+f |

4.1.2. Förenlighet med den ekonomiska planeringen

( Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

( Förslaget kräver omfördelningar under den berörda rubriken i budgetplanen.

( Förslaget kan kräva tillämpning av bestämmelserna i det interinstitutionella avtalet[21] (dvs. mekanismen för flexibilitet eller revidering av budgetplanen).

4.1.3. Påverkan på inkomsterna

( Förslaget påverkar inte inkomsterna.

( Förslaget påverkar inkomsterna enligt följande:

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

Före åtgärden [år n-1] | Situation efter åtgärden |

Totalt antal personal |

5. BESKRIVNING OCH MÅL

5.1. Behov som skall uppfyllas på lång eller kort sikt

Ett av målen med förslaget är att skapa en ram som gör det möjligt att konstruera och utveckla ett datoriserat system för utbyte av uppgifter om brottmålsdomar. Detta system kommer att bygga på ett standardiserat europeiskt format som möjliggör informationsutbyte i en form som är homogen, datoriserad och som lätt kan översätta på automatiserad väg. Förberedandet av nödvändiga beslut för att genomföra detta system kräver regelbundna förberedelsemöten mellan medlemsstaternas sakkunniga om både det tekniska och juridiska innehållet. Kommissionen kommer inte att kunna vidta dessa åtgärder om den inte bistås av en kommitté. Därför inrättas ett kommittéförfarande genom detta förslag.

5.2. Mervärde som tillförs genom kommissionens deltagande och förslagets förenlighet med övriga finansiella instrument samt eventuella synergieffekter

Uppgifterna om brottmålsdomar cirkulerar f.n. mellan medlemsstaterna enligt mekanismerna i Europakonventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål från 1959 (Europarådets konvention kallas nedan ”1959 års konvention”). Dessa mekanismer innehåller vissa brister som analyseras i vitboken. Bristerna leder till att de nationella domstolarna ofta avkunnar domar som endast bygger på tidigare domar i deras nationella register och i fullständig okunskap om eventuella domar som avkunnats i andra medlemsstater.

Syftet med förslaget på EU-nivå är att förbättra kvaliteten på utbytet av uppgifter om brottmålsdomar, vilket för närvarande regleras av 1959 års konvention. Detta förutsätter att alla medlemsstater fullgör en rad skyldigheter för att säkerställa att den medlemsstat där den anklagade är medborgare kan lämna ett uttömmande svar på ansökningar om rättsliga antecedentia som riktats till den, vilket i sin tur kräver en samordnad åtgärd på EU-nivå.

Den enda inverkan som förslaget har på budgeten är det kommittéförfarande som därigenom inrättas. De beslut som fattas enligt detta förfarande och som skulle kunna påverka budgeten är de som omfattas av ramprogrammet ”Grundläggande rättigheter och rättvisa”.

5.3. Mål, förväntade resultat och motsvarande indikatorer inom ramen för verksamhetsbaserad förvaltning

Förbättringen av kvaliteten på utbytet av uppgifter om brottmålsdomar prioriterades vid Europeiska rådets möte den 25 och 26 mars 2004 och i dess deklaration om kampen mot terrorismen och bekräftades i Haagprogrammet som antogs vid Europeiska rådets möte den 4 och 5 november 2005. Dessa mål återges i den åtgärdsplan om genomförande av Haagprogrammet som gemensamt antogs av kommissionen och rådet den 2 och 3 juni 2005.

Föreliggande förslag är ett svar på de förväntningar som rådet (rättsliga och inrikes frågor) gav uttryck åt den 14 april 2005 efter offentliggörandet i januari 2005 av vitboken om utbyte av uppgifter om brottmålsdomar och dessa domars återverkningar i Europeiska unionen och den allmänna diskussion som följde därpå.

5.4. Metod för genomförande (preliminär)

[23]( Centraliserad förvaltning

( Direkt av kommissionen

( Indirekt genom delegering till:

( genomförandeorgan

( organ som inrättas av gemenskapen enligt artikel 185 i budgetförordningen

( nationella offentliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter inom offentlig förvaltning

( Delad eller decentraliserad förvaltning

( Tillsammans med medlemsstaterna

( Tillsammans med tredjeländer

( Gemensam förvaltning med internationella organisationer (ange vilka)

Kommentarer:

6. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING

6.1. Övervakningssystem

6.2. Utvärdering

6.2.1. Förhandsutvärdering:

Ett omfattande arbete med att samråda och inhämta sakkunskap om dessa frågor har utförts i förhållande till följande frågor:

1) Två studier om kriminalregistret genomfördes under 2001 och 2002 (Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) – Falconeprogrammet (2000/FAL/168) och Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) – Grotiusprogrammet (2001/GRP/024)

2) Detaljerade rundfrågor om hur de nationella kriminalregistren fungerar skickades till medlemsstaterna i april 2004. Dessa svar sammanställdes och analyserades i vitboken.

3) De ansvariga medlemsstaternas sakkunniga med ansvar för de nationella kriminalregistren och ansvariga ministerier har ingående rådfrågats. De har svarat på rundfrågorna och deltagit i flera sakkunnigmöten (bl.a. den 27 och 28 september 2004 samt den 14 och 15 mars 2005).

Tack vare dessa rundfrågor kunde de största bristerna i de nuvarande mekanismerna identifieras. I april 2005 gick rådet igenom kommissionens förbättringsförslag och beslutade om det framtida arbetets inriktning. Föreliggande förslag är ett svar på rådets förväntningar och syftar särskilt till att säkerställa att den medlemsstat där den anklagade är medborgare kan svara korrekt och uttömmande på ansökningar om brottmålsdomar avseende dess medborgare som riktats till den. En förbättring av tillgången till uppgifter om brottmålsdomar som avkunnats på Europeiska unionens territorium mot medborgare i tredjeländer skall bli föremål för särskilda förslag.

6.2.2. Åtgärder som vidtagits efter en halvtids-/efterhandsutvärdering (erfarenheter från liknande åtgärder):

6.2.3. Villkor och periodicitet för framtida utvärderingar:

7. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

8. UPPGIFTER OM MEDEL

8.1. Förslagets mål i form av finansiella kostnader

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 |

Tjänstemän eller tillfälligt anställda[25] (XX 01 01) | A*/AD |

B*, C*/AST |

Personal som finansieras[26] genom art. XX 01 02 |

Övrig personal[27] som finansieras genom art. XX 01 04/05 |

TOTALT |

8.2.2. Beskrivning av de uppgifter som skall utföras i samband med åtgärden

8.2.3. Personalresurser (som omfattas av tjänsteföreskrifterna)

( Tjänster som för närvarande anslagits till förvaltning av de program som skall ersättas eller utvidgas

( Tjänster som redan har anslagits inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för år n

( Tjänster som skall begäras i samband med nästa årliga politiska strategi/preliminära budgetförslag

( Tjänster som skall fördelas om med hjälp av befintliga resurser inom förvaltningsavdelningen (intern omfördelning)

( Tjänster som krävs för år n, men som inte planerats inom ramen för den årliga politiska strategin/det preliminära budgetförslaget för det berörda året

8.2.4. Övriga administrativa utgifter som ingår i referensbeloppet (XX 01 04/05 – Utgifter för administration)

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Budgetrubrik (nummer och benämning) | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följande budgetår | TOTALT |

Övrigt tekniskt och administrativt stöd |

- internt |

- externt |

Totalt tekniskt och administrativt stöd |

8.2.5. Finansiella kostnader för personal och därmed sammanhängande kostnader som inte inkluderats i referensbeloppet

Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

Typ av personal | År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följande budgetår |

Tjänstemän och tillfälligt anställda (XX 01 01) |

Personal som finansieras genom artikel XX 01 02 (extraanställda, nationella experter, kontraktsanställda, etc.) (ange budgetrubrik) |

Totala kostnader för personal och därmed sammanhängande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) |

Beräkning - Tjänstemän och tillfälligt anställda

Beräkning - Personal som finansieras inom ramen för artikel XX 01 02

8.2.6. Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) |

År n | År n+1 | År n+2 | År n+3 | År n+4 | År n+5 och följ-ande bud-getår | TO-TALT |

XX 01 02 11 01 – Tjänsteresor |

XX 01 02 11 02 – Konferenser och möten |

XX 01 02 11 03 – Kommittémöten[29] |

XX 01 02 11 04 – Studier och samråd |

XX 01 02 11 05 - Informationssystem |

2 Övriga förvaltningsutgifter totalt (XX 01 02 11) |

3 Övriga administrativa utgifter (specificera genom att ange budgetrubrik) |

Totala administrativa utgifter, andra än personalkostnader och därmed sammanhängande kostnader (som INTE ingår i referensbeloppet) |

Beräkning - Övriga administrativa utgifter som inte ingår i referensbeloppet

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] EUT C […], […], s. […].

[3] EGT C 12, 15.1.2001, s. 10.

[4] EGT C 216, 1.8.2001, s. 14.

[5] EUT C 53, 3.3.2005, s. 1.

[6] KOM (2005) 10.

[7] Europarådet, Série des traités européens n°30.

[8] EGT C 197, 12.7.2000, s. 3.

[9] EUT C […], […], s. […].

[10] EUT C […], […], s. […].

[11] EUT C […], […], s. […].

[12] Europarådet, Série des traités européens , nr°99.

[13] Europarådet, Série des traités européens , nr°182.

[14] EGT C 197, 12.7.2000, s. 1.

[15] EGT C 326, 21.11.2001, s. 1.

[16] Differentierade anslag

[17] Icke-differentierade anslag

[18] Utgifter som inte omfattas av kapitel xx 01 i avdelning xx.

[19] Utgifter som omfattas av artikel xx 01 04 i avdelning xx.

[20] Andra utgifter inom kapitel xx 01 än artiklarna xx 01 04 och xx 01 05.

[21] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.

[22] Ytterligare kolumner kan läggas till vid behov, dvs. om åtgärdens löptid är längre än 6 år.

[23] Om fler än en metod anges skall ytterligare uppifter lämnas under avsnittet "Kommentarer" i denna punkt.

[24] Se beskrivning i avsnitt 5.3.

[25] Kostnader som INTE täcks av referensbeloppet.

[26] Kostnader som INTE täcks av referensbeloppet.

[27] Kostnader som ingår i referensbeloppet.

[28] Det skall göras en hänvisning till den särskilda finansieringsöversikten för det eller de berörda verkställande organen.

[29] Ange vilken typ av kommitté som avses samt vilken grupp den tillhör.