Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förlängning av stimulans- och utbytesprogrammet för rättstillämpare på civilrättens område (Grotius - civilrätt)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Antagande och genomförande av Grotius-programmet

Den 28 oktober 1996 antog rådet, på grundval av den tidigare artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen, den gemensamma åtgärden om ett stimulans- och utbytesprogram för rättstillämpare (Grotius) [1].

[1] EGT L 287, 8.11.1996, s.3.

Grotius-programmet syftar till att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna genom att främja den ömsesidiga förståelsen för rättsliga och judiciella system. Programmet gör det möjligt att finansiera utbildning, utbytes- och praktikprogram, anordnande av möten, utredningar och forskning samt förmedling av information. Det riktar sig till rättstillämpare som domare (inklusive undersökningsdomare), åklagare, advokater, universitetsanställda och forskare, departementstjänstemän, notarier, tjänstemän inom polisväsendet, stämningsmän, rättstolkar och andra yrkesutövare med anknytning till rättsväsendet.

För ytterligare uppgifter om bakgrunden till detta program hänvisar kommissionen till motiveringen i det förslag till rådets beslut som den antog den 31 maj 1996 [2].

[2] KOM (96) 253 slutl.

Grotius-programmet inrättades för perioden 1996-2000. Det senaste årsprogrammet och den senaste förslagsinfordran inom ramen för Grotius-programmet såsom det inrättades genom den gemensamma åtgärden av den 28 oktober 1996 offentliggjordes i januari 2000 [3].

[3] EGT C 12, 15.1.2000, s.17.

De två årsrapporter som kommissionen hittills lämnat till Europaparlamentet och rådet [4] angående genomförandet av Grotius-programmet visar hur viktigt programmet är när det gäller att stärka det rättsliga samarbetet. Kommissionen anser att de yrkesverksamma inom rättsväsendet även i fortsättningen måste kunna få del av det stöd som hittills beviljats inom ramen för programmet. Man har således övervägt hur Grotius-programmet skulle kunna fortsätta.

[4] Rapport om genomförandet av programmen Grotius, Sherlock, Stop och Oisin, SEK (98) 1048 och SEK(99) 1955.

Utveckling av den institutionella ramen

Grotius-programmet avser civil- och straffrättsligt samarbete. Det inrättades 1996. Civil- och straffrättsligt samarbete hörde då till de frågor av allmänt intresse som angavs i artikel K 1 i Fördraget om Europeiska unionen. För att inrätta Grotius-programmet antog rådet en gemensam åtgärd på grundval av den tidigare artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen.

Genom Amsterdamfördraget, som trädde i kraft den 1 maj 1999, ändrades fördragets bestämmelser om rättsligt samarbete.

Det civilrättsliga samarbetet tas numera upp i artikel 61 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I den mån Grotius-programmet rör civilrättsligt samarbete faller det således under artikel 61 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Samarbetet på det straffrättsliga området tas däremot upp i artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen. I den mån Grotius-programmet rör straffrättsligt samarbete faller det alltså under artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen. Kommissionen har parallellt övervägt hur denna andra del av programmet skall kunna fortsätta, liksom hur de övergripande aspekterna skall behandlas. De frågorna omfattas dock inte av denna förordning.

När kommissionen har övervägt hur Grotius-programmets civilrättsliga del (nedan "Grotius-civilrätt") skall kunna fortsätta har den särskilt intresserat sig för kopplingarna till andra program för finansiering av verksamhet i syfte att förverkliga området för frihet, säkerhet och rättvisa, med hänvisning till avdelning IV i Fördraget om Europeiska gemenskapen (i synnerhet Odysseus-programmet [5] eller till avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen (i synnerhet Grotius-programmet när det gäller straffrättsliga frågor, Stop-programmet [6], Oisin-programmet [7] och Falcone-programmet [8]). Kommissionen har också fäst avseende vid sambanden mellan Grotius-civilrätt och Robert Schuman-programmet.

[5] Gemensam åtgärd av den 19 mars 1998 beslutad av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om ett utbildnings-, utbytes- och samarbetsprogram inom politikområdet asyl, invandring och passage av medlemsstaternas yttre gränser (98/244/RIF), EGT L 99, 31.3.1998, s.2.

[6] Gemensam åtgärd av den 29 november 1996 antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättande av ett program för stöd och utbyte för personer ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (96/700/RIF), EGT L 322, 12.12.1996, s.7.

[7] Gemensam åtgärd av den 20 december 1996 beslutad av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om ett gemensamt program för utbyte, utbildning och samarbete mellan myndigheter med ansvar för brottsbekämpning (97/12/RIF), EGT L 7, 10.1.1997, s.5.

[8] Gemensam åtgärd av den 19 mars 1998 beslutad av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om införande av ett utbytes-, utbildnings- och samarbetsprogram riktat till personer med ansvar för kampen mot organiserad brottslighet (98/245/RIF), EGT L 99, 31.3.1998, s. 8.

Samverkan med Robert Schuman-programmet

Den 22 juni 1998 antog Europaparlamentet och rådet, på grundval av den tidigare artikel 100a i Fördraget om inrättandet av Europeiska gemenskapen, beslutet om att inrätta ett åtgärdsprogram för att öka medvetenheten om gemenskapsrätten hos jurister (Robert Schuman-programmet) [9].

[9] EGT L 196, 14.7.1998, s.24.

Robert Schuman-programmet är ett instrument för ekonomiskt stöd. Det syftar till att stimulera och stödja utbildnings- och informationsinitiativ för att förbättra kunskaperna om gemenskapsrätt hos de jurister som deltar i rättskipningen, det vill säga domare, åklagare och advokater i medlemsstaterna.

Robert Schuman-programmet inrättades för en period på tre år. Den sista förslagsinfordran inom ramen för det Robert Schuman-program som inrättades genom nämnda beslut av den 22 juni 1998 kommer att offentliggöras i januari 2001.

Kommissionen har genomfört en analys och första utvärdering av Robert Schuman-programmet för pilotfasen 1997-1998. Därav har framgått hur viktigt programmet är när det gäller att förbättra kunskaperna om gemenskapsrätt hos de jurister som deltar i rättskipningen. Kommissionen anser att de även i fortsättningen bör kunna få del av det stöd som hittills beviljats inom ramen för programmet. Ett arbete med att fastställa vad som skall hända med Robert Schuman-programmet i framtiden har inletts.

I artikel 9 i beslutet av den 22 juni 1998 föreskrivs följande: "Kommissionen skall i partnerskap med medlemsstaterna säkerställa övergripande samstämmighet mellan [Robert Schuman-programmet] och andra gemenskapsprogram som genomförs på området för utbildning och information; Robert Schuman-programmet skall komplettera åtgärder som utarbetas inom ramen för andra program, särskilt (...) Grotius-programmet (...)".

Kommissionen konstaterar att det finns samband mellan Grotius-civilrätt och Robert Schuman-programmet och avser att beakta detta vid sina överläggningar om programmens framtid.

Eftersom Robert Schuman-programmet pågår fram till slutet av 2001 kan det ändrade programmet Grotius-civilrätt - oavsett hur det ändras - inte börja genomföras förrän från och med 2002.

Det bör säkerställas att rättstillämparna under perioden från det att Grotius-programmet löper ut 2000 tills det ändrade Grotius-civilrätt genomförs från och med 2002 kan fortsätta att få del av gemenskapsstöd till åtgärder som underlättar det rättsliga samarbetet mellan medlemsstater genom att främja den ömsesidiga förståelsen av rättsliga och judiciella system.

Programmet Grotius-civilrätt bör alltså förlängas till att omfatta även 2001.

Bestämmelserna i förslaget

I artikel 1 i förslaget föreskrivs att Grotius-programmet som en övergångsåtgärd skall förlängas till att gälla även under 2001 när det gäller den del som avser civilrättsligt samarbete. Förlängningen av programmet innebär särskilt att de förfaranden som skall följas vid genomförandet av programmet bibehålls.

I artikel 2 fastställs det finansiella referensbeloppet för programmet under 2001, med reservation för att budgetmyndigheten faktiskt anslår beloppet. Beloppet har beräknats enligt följande metod:

I den gemensamma åtgärden av den 28 oktober 1996 föreskrivs att referensbeloppet för genomförandet av programmet under 1996-2000 är 8,8 miljoner euro. Fortsättningen av programmet på det civilrättsliga området betyder att referensbeloppet för 2001 motsvarar ett års kostnader för att genomföra programmet vad gäller civilrättsliga frågor. Det totala anslaget för ett enda år fastställs genom en beräkning i två led: totalbeloppet delas med antalet år, varpå kvoten multipliceras med procentandelen stöd som beviljats för det civilrättsliga samarbetet.

Artikel 3 syftar till att säkerställa uppföljningen av programmets genomförande.

2000/0220 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om förlängning av stimulans- och utbytesprogrammet för rättstillämpare på civilrättens område (Grotius - civilrätt)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [10],

[10] EGT ..., ..., s. ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [11],

[11] EGT ..., ..., s. ...

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [12], och

[12] EGT ..., ..., s. ...

av följande skäl:

(1) Den 28 oktober 1996 antog rådet, på grundval av den tidigare artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen, den gemensamma åtgärden om ett stimulans- och utbytesprogram för rättstillämpare (Grotius) [13]. Grotius-programmet syftar till att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna genom att främja den ömsesidiga förståelsen för rättsliga och judiciella system. Programmet gör det möjligt att finansiera utbildning, utbytes- och praktikprogram, möten, utredningar och forskning samt informationsförmedling. Det riktar sig till rättstillämpare.

[13] EGT L 287, 8.11.1996, s.3.

(2) Grotius-programmet inrättades för perioden 1996-2000. Det sista årsprogrammet och den sista förslagsinfordran inom ramen för det Grotius-program som inrättades genom den gemensamma åtgärden av den 28 oktober 1996 offentliggjordes i januari 2000 [14]. De två årsrapporter som kommissionen hittills lämnat till Europaparlamentet och rådet angående genomförandet av Grotius-programmet [15] visar hur viktigt programmet är när det gäller att stärka det rättsliga samarbetet. Rättstillämparna bör även i fortsättningen kunna få del av det stöd som hittills beviljats inom ramen för programmet.

[14] EGT C 12, 15.1.2000, s.17.

[15] Rapport om genomförandet av programmen Grotius, Sherlock, Stop och Oisin, SEK (98) 1048 och SEK(99) 1955.

(3) Grotius-programmet avser civil- och straffrättsligt samarbete. Det civilrättsliga samarbetet, som tillhörde de frågor av gemensamt intresse som angavs i den tidigare artikel K 1 i Fördraget om Europeiska unionen, omfattas numera av artikel 61 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Alltså omfattas den del av Grotius-programmet som avser civilrättsligt samarbete av artikel 61 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Det straffrättsliga samarbetet, som också tillhörde de frågor av gemensamt intresse som angavs i den tidigare artikel K 1 i Fördraget om Europeiska unionen, omfattas numera av artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen. Till den del Grotius-programmet avser samarbete på det straffrättsliga området, omfattas det således av artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen. Denna förordning avser dock inte denna sistnämnda del av programmet.

(4) Kommissionen har övervägt hur Grotius-programmets civilrättsliga del (nedan "Grotius-civilrätt") skall kunna fortsätta. Den har särskilt utrett kopplingarna till andra finansieringsprogram, nämligen Robert Schuman-programmet [16] och andra program för förverkligandet av området för frihet, säkerhet och rättvisa, med hänvisning till avdelning IV i Fördraget om Europeiska gemenskapen eller till avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen.

[16] Robert Schuman-programmet är ett instrument för ekonomiskt stöd som inrättades 1998 (Europaparlamentets och rådets beslut av den 22 juni 1998, på grundval av den tidigare artikel 100a i Fördraget om inrättandet av Europeiska gemenskapen, om att inrätta ett åtgärdsprogram för att öka medvetenheten om gemenskapsrätten hos jurister, EGT L 196, 14.7.1998, s.24.). Det inrättades för en treårsperiod i syfte att främja och stödja utbildnings- och informationsinitiativ för att förbättra kunskaperna om gemenskapsrätten bland yrkesverksamma inom rättskipningen såsom domare, åklagare och advokater i medlemsstaterna.

(5) I avvaktan på resultatet av utredningarna bör det sörjas för att rättstillämparna kan fortsätta att få del av ekonomiskt stöd från Europeiska gemenskapen för att kunna genomföra sin verksamhet för underlättande av det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna genom främjande av den ömsesidiga kunskapen om rättsliga och judiciella system. Programmet Grotius-civilrätt bör således förlängas till att omfatta år 2001.

(6) I denna förordning fastställs finansieringsramen för programmets löptid. Det utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten enligt punkt 33 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet [17],

[17] EGT C 172, 18.6.1999, s.1.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Grotius-programmet, som inrättades genom rådets gemensamma åtgärd av den 28 oktober 1996 beslutad av rådet på grundval av den tidigare artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om ett stimulans- och utbytesprogram för rättstillämpare (Grotius) (96/636/RIF), förlängs till och med 2001 vad avser civilrättsligt samarbete.

Bestämmelserna i ovannämnda gemensamma åtgärd, särskilt vad avser dess förfaranden, förblir tillämpliga för genomförandet av programmet under 2001.

Artikel 2

Finansieringsramen för programmets genomförande under 2001 fastställs till 650 000 euro.

Anslaget kommer att beslutas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

Artikel 3

Kommissionen skall vid utgången av budgetåret 2001 rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av programmet.

Artikel 4

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>