MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om interna förfaranderegler för behandling av förfrågningar om tillgång till handlingar enligt artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget, av artiklarna 65 och 66 i Parisfördraget och av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (97/C 23/03)

(Text av betydelse för EES)

INLEDNING

Tillgång till handlingar är en viktig del av förfarandet i alla tvistiga konkurrensärenden (förbud med eller utan böter, förbud mot genomförandet av en koncentration, avslag på klagomål osv.). Kommissionens roll inom detta område är att förena två motstridiga krav, dvs. å ena sidan kravet att respektera företagens rätt till svaromål och å andra sidan kravet att skydda deras konfidentiella information.

Syftet med detta meddelande är att säkerställa att nuvarande administrativ praxis i fråga om tillgång till handlingar är förenlig med Europeiska gemenskapernas domstols och förstainstansrättens rättspraxis, i synnerhet den rättspraxis som hänför sig till Natriumkarbonat-målen (1). Det tillvägagångssätt som fastställdes i detta sammanhang omfattar alla ärenden som behandlas enligt de konkurrensregler som tillämpas på företagen: artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget, rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (2) (nedan kallad "koncentrationsförordningen") och artiklarna 65 och 66 i Parisfördraget.

Tillgång till handlingar är en av de garantier för förfarandet som syftar till att säkerställa effektivt utövande av rätten att yttra sig (3), som föreskrivs i artikel 19.1 och 19.2 i rådets förordning nr 17 (4) och artikel 2 i kommissionens förordning nr 99/63/EEG (5) samt motsvarande bestämmelser i de förordningar som reglerar tillämpningen av artiklarna 85 och 86 inom transportsektorn, och måste tillämpas i alla ärenden som inbegriper beslut om övertädelser, beslut om avslag på klagomål samt beslut om provisoriska åtgärder och åtgärder enligt artikel 15.6 i förordning nr 17.

Det bör dock klargöras att de riktlinjer som beskrivs nedan i synnerhet gäller rättigheterna för de företag som är föremål för en undersökning om påstådd överträdelse. De gäller inte rättigheterna för tredje man och framför allt inte de företag som lämnar klagomål.

I koncentrationsärenden är tillgången till handlingar för direkt berörda parter uttryckligt reglerad i artikel 18.3 i koncentrationsförordningen och i artikel 13.3 a i kommissionens förordning (EEG) nr 3384/94 (6) (nedan "tillämpningsförordningen").

I. RÄCKVIDD OCH BEGRÄNSNINGAR FÖR TILLGÅNG TILL HANDLINGAR

Eftersom syftet med tillgången till handlingar är att göra det möjligt för företag som erhåller meddelande om anmärkningar att ta ställning till kommissionens slutsatser måste de berörda företagen ha tillgång till alla handlingar i kommissionens ärendeakt (GD IV), med undantag för de handlingar som fastställdes i Hercules-domen (7): andra företags affärshemligheter, kommissionens interna handlingar (8) och annan konfidentiell information.

Allt insamlat material i en undersökning är inte möjligt att kommunicera och det är viktigt att skilja mellan kommunicerbara och icke kommunicerbara handlingar.

A. Icke kommunicerbara handlingar

1. Affärshemligheter

Med affärshemligheter avses sådan information (handlingar eller delar av handlingar) som ett företag har begärt att få skydda som "affärshemligheter" och som kommissionen har erkänt som sådana.

Syftet med att sådan information inte är kommunicerbar är att garantera skyddet av ett företags berättigade intresse, dvs. att vissa upplysningar av strategisk natur om dess centrala intressen och om inriktningen och utvecklingen av dess affärer inte kommer till tredje mans kännedom (9).

Bedömningskriterierna för vad som skall utgöra affärshemligheter har ännu inte fastställts uttömmande. Man kan emellertid hänvisa till rättspraxis, i synnerhet domarna i målen Akzo och BAT och Reynolds (10), till kriteriet som används i antidumpningsförfaranden (11) och till beslut som kommissionens förhörskonsult fattat på området. Begreppet affärshemlighet bör ges en vid tolkning och enligt rättspraxis i Akzo-målet är kommissionen enligt förordning nr 17 skyldig att ta hänsyn till företagets berättigade intresse av att förhindra spridning av dess affärshemligheter.

Affärshemligheter behöver inte längre skyddas när de blir kända utanför det företag (eller den grupp eller företagssammanslutning) som de hänför sig till. Upplysningar kan heller inte förbli affärshemligheter om de, på grund av tidsfaktorn eller andra orsaker, har förlorat sin kommersiella betydelse.

I de fall affärshemligheter utgör bevist på en överträdelse eller utgör grund för att ett företag skall undantas, måste kommissionen göra en avvägning mellan kravet på att skydda känslig information, allmänintressets krav på att överträdelser av konkurrensregler upphör och företagets rätt till svaromål. Detta kräver en bedömning av följande:

i) Informationens betydelse för fastställandet av en överträdelse.

ii) Informationens bevisvärde.

iii) Informationens nödvändiga karaktär.

iv) Graden av känslighet (i vilken mån röjandet av uppgifterna skulle kunna skada företagets intressen).

v) Hur allvarlig överträdelsen är.

För varje handling måste en separat bedömning göras för att fastställa om behovet av att röja uppgifterna är större än den skada som ett röjande skulle kunna leda till.

2. Konfidentiella handlingar

Det är även nödvändigt att skydda information för vilken det har ansökts om konfidentiell behandling.

Denna kategori omfattar framför allt dels sådan information som gör det möjligt att identifiera dem som har lämnat information och som önskar förbli anonyma gentemot parterna och dels vissa typer av upplysningar som lämnats till kommissionen på villkor att deras konfidentiella karaktär respekteras. I det senare fallet kan de bl.a. röra sig om handlingar som har inhämtats i samband med en undersökning, som ingår i företagets tillgångar och som företaget önskar skall behandlas konfidentiellt (t.ex en marknadsundersökning som företaget har betalt för och som ingår i dess tillgångar). Liksom i det förra fallet (affärshemligheter), måste kommissionen även här göra en avvägning mellan detta företags berättigade intresse att skydda sina tillgångar, allmänintressets krav på att överträdelser av konkurrensreglerna upphör och företagets rätt till svaromål. Militärhemligheter tillhör också kategorin konfidentiell information.

I princip hindrar det faktum att handlingar är konfidentiella inte dem från att spridas (12) om informationen ifråga är nödvändig för att bevisa en påstådd överträdelse (fällande material) eller om det rör sig om handlingar som ifrågasätter eller motsäger den teori som lagts fram av kommissionen i dess meddelande om anmärkningar ("friande material").

3. Kommissionens interna handlingar

Interna stödja handlingar utgör per definition inte sådana bevis som kommissionen kan stödja sig på i sin bedömning av omständigheterna i ärendet. I de flesta fall handlar det om utkast, yttranden eller minnesanteckningar, från berörda tjänstegrenar om de ärenden som undersöks.

Det är nödvändigt att kommissionens tjänstegrenar inom sin institution kan uttala sig helt fritt om pågående ärenden. Spridningen av sådana handlingar skulle dessutom kunna äventyra den konfidentiella karaktären av kommissionens överläggningar.

Det bör för övrigt påpekas att den konfidentiella karaktären av kommissionens överläggningar är skyddad genom den uppförandekodex som gäller för allmänhetens tillgång till kommissionens och rådets handlingar och som återfinns i kommissionens belsut 94/90/EKSG, EG, Euratom (13), ändrat genom beslut 96/567/EKSG, EG, Euratom (14), vilket även omfattar de interna handlingar som behandlar undersökningar och förhör liksom de handlingar vars spridning skulle kunna påverka skyddet för den enskilde, för privatlivet, för kommersiella och industriella hemligheter eller för den konfidentiella behandling som har begärts av en fysisk eller juridisk person.

Dessa överväganden rättfärdigar att denna kategori av handlingar inte sprids. De skall bevaras i en samling för interna handlingar angående det ärende som undersöks, vilken i princip inte är tillgänglig (se punkt II A.2 nedan).

B. Kommunicerbara handlingar

Alla handlingar som inte anses som icke kommunicerbara enligt de kriterier som beskrivs ovan är tillgängliga för berörda parter.

Därför är tillgången till handlingar i ett ärende inte begränsat till de handlingar som kommissionen betrakter som användbara för utövandet av företages rätt till svaromål.

Kommissionen företar inte något urval av tillgängliga handlingar i syfte att undanhålla handlingar som skulle kunna ha särskild betydelse för företagens svaromål. Denna princip, som var aktuell redan i förstainstansrättens domar i Hercules-målet och Cimenteries CBR-målet (15), bekräftades och vidareutvecklades i Natriumkarbonat - målet. Förstainstansrätten betonar (mål T-30/91, punkt 81) att "inom ramen för svaromålsförfarandet som föreskrivs i förordning nr 17, kan det inte vara kommissionens ensak att besluta vilka handlingar som är relevanta för svaromålet. Kommissionen skall ge det berörda företagets ombud möjlighet undersöka vilka handlingar som eventuellt skulle kunna vara relevanta i syfte att fastställa deras bevisvärde för svaromålet."

Särskild anmärkning beträffande utredningar:

Det bör påpekas att de utredningar som beställs inom ramen för ett förfarande eller ett specifikt ärende antingen de används direkt eller indirekt i förfarandet, bör göras tillgängliga oavsett vilket värde utredningen har. I sådana fall skall inte bara resultatet av utredningen (rapport, statistika uppgifter . . .) göras tillgänglig, utan även kommissionens skriftväxling med utredningens uppdragstagare, liksom villkoren för utredningen och utredningens metod (16). Skriftväxling som behandlar finansiella aspekter av utredningen samt hänvisningar till uppdragstagaren skall med hänsyn till denne behandlas konfidentiellt.

II. BESTÄMMELSER FÖR GENOMFÖRANDET AV TILLGÅNG TILL HANDLINGAR

A. Förberedande förfarande - ärenden enligt artikel 85 och 86

1. Ärendeakten

1.1 Återlämnande av vissa handlingar efter undersökningar

I samband med de undersökningar som genomförs enligt artikel 14.2 och 14.3 i förordning nr 17 samlar kommissionen i ett stort antal handlingar och vid en närmare granskning kan det visa sig att vissa av dessa är utan betydelse för det pågående ärendet. Dessa handlingar återlämnas normalt så fort som möjligt till företaget.

1.2 Begärän om icke konfidentiell version av en handling

För att underlätta tillgången till handlingar under ett senare skede i förfarandet, kommer kommissionen under ärendets gång att systematiskt uppmana de berörda företagen att

- ange vilken information (handlingar eller delar av handlingar) som de anser vara affärshemligheter samt de konfidentiella uppgifter vars röjande skulle orsaka skada,

- skriftligt motivera sin begäran härom,

- ge kommissionen en icke konfidentiell version av de handlingar som de önskar att behandla konfidentiellt (i vilken de konfidentiella delarna utgår).

För de handlingar som samlas in vid en undersökning (artikel 14.2 och 14.3) görs denna begäran först efter det att inspektörerna har återvänt från uppdraget.

När ett företag som svar på kommissionens begäran ansöker om att vissa uppgifter skall behandlas konfidentiellt sker förfarandet på följande sätt:

a) I detta skede av förfarandet kommer de ansökningar om konfidentiell behandling som vid första påseendet förefaller välgrundade att beviljas preliminärt. Kommissionen förbehåller sig emellertid rätten att ta upp frågan till förnyad prövning i ett senar skede av förfarandet.

b) När ansökan om konfidentiell behandling förefaller uppenbart ogrundad, dvs. om den t.ex. gäller en handling som redan offentliggjorts eller distribuerats i ett flertal exemplar, eller om den förefaller oskälig genom att den täcker allt, eller nästan allt, insamlat material eller om den inte åtföljs av en trovärdig motivering, informerar kommissionen det berörda företaget om att den inte kan bevilja konfidentiell behandling i den utsträckning som företaget ansökt om. Frågan avgörs i samband med den slutliga bedömningen av handlingarnas tillgänglighet (se nedan).

1.3 Slutlig bedömning av handlingarnas tillgänglighet

Det kan visa sig nödvändigt att tillåta tillgång till en handling för övriga företag som ställs till svars, även i de fall detta har nekats av det företag från vilket handlingarna härrör, när det är fråga om en handling som utgör grund för det beslut som fattas (17) eller om ett klart friande dokument.

När ett företag har ansökt om att en handling skall behandlas konfidentiellt utan att lämna in en icke konfidentiell version av handlingen tillämpas följande förfarande:

- Företaget som ansöker om konfidentiell behandling kontaktas på nytt beträffande en icke konfidentiell, tillräckligt omfattande version av handlingen.

- Om företaget vidhåller sitt motstånd mot att röja informationen, kommer den berörda tjänstegrenen att kalla in förhörsombudet för en eventuell tillämpning av det beslutsförfarande som föreskrivs i artikel 5.4 i kommissionens beslut 94/810 av den 12 december 1994 om förhördsombudets kompetensområde vid kommissionens behandling av konkurrensärenden (18). Företaget informeras skriftligt om att förhörsombudet undersöker ärendet.

1.4 Förteckning över handlingar

En förteckning över handlingarna upprättas enligt följande principer:

a) I förteckningen skall alla sidor i ärendeakten numreras löpande med uppgift om (på grundval av en klassificeringskod) i vilken omfattning handlingen är tillgänglig och vilka parter som beviljas tillgång till den.

b) Varje handling i denna förteckning är försedd med en tillgänglighetskod som anger

- tillgängligt dokument,

- delvis tillgängligt dokumenter, eller

- icke tillgängligt dokument.

c) Kategorin icke tillgängliga dokument gäller handlingar som innehåller affärshemligheter och andra konfidentiella handlingar. I enlighet med rättspraxis i Natriumkarbonat-målet, kommer förteckningen beträffande dessa handlingar att innehålla en kortfattad beskrivning av deras innehåll och syfte så att varje företag som har ansökt om tillgång till handlingar kan avgöra, mot bakgrund av sin kännedon om fallet, om handlingarna är av potentiell betydelse för dess svaromål och bedöma möjligheterna att begära tillgång till dessa oavsett klassificering.

d) För tillgängliga och delvis tillgängliga dokument är en sådan beskrivning av innehållet i handlingen i förteckningen meningslös, eftersom företagen har fysisk tillgång till dessa antingen i deras fullständiga version eller i deras icke konfidentiella version. I det sistnämnda fallet utgår de känsliga delarna på ett sådant sätt att det är möjligt för det företag som har tillgång till handlingen att avgöra typen av den information som utgår (t.ex omsättning).

2. Interna handlingar om pågående ärenden

I syfte att förenkla och effektivisera administrationen kommer interna handlingar hädanefter att samlas i samlingen för interna handlingar angående ärenden som undersöks (icke tillgängliga), som omfattar alla interna handlingar i kronologisk ordning. Denna klassificering sker under övervakning av förhörsombudet som, i den mån det är nödvändigt, kan intyga att de dokument som finns med där verkligen är interna handlingar.

De interna handlingarna omfattar bl.a.

a) tjänsteinstruktioner angående ärendebehandlingen,

b) överläggningar med andra tjänstegrenar inom kommissionen om ett ärende,

c) skriftväxling med andra myndigheter (19) om ett ärende,

d) utkast eller andra arbetsdokument,

e) avtalen om tillfälligt tekniskt bistånd (språkligt, datamässigt och annat) med hänsyn till en specifik aspekt av ärendet.

B. Förberedande förfarande - ärenden enligt koncentrationsförordningen

1. Gemensamma bestämmelser med det förberedande förfarandet i ärenden enligt artiklarna 85 och 86

a) Återlämnande av vissa handlingar efter undersökningar

Undersökningar på platsen föreskrivs uttryckligen i artikel 13 i koncentrationsförordningen; i sådana fall tillämpas för mål enligt artiklarna 85 och 86 det förfarande som beskrivs under punkt II A.1.1 ovan.

b) Förteckning över handlingar

Förteckningen över handlingar i kommissionens akt, med information om tillgänglighetskoder, skall upprättas enligt de kriterier som beskrivs under punkt II A.1.4 ovan.

c) Begäran om en icke konfidentiell version av en handling

För att möjliggöra tillgång till handlingarna anmodas de företag som är föremål för undersökningen att

- ange vilken information (handlingar eller delar av handlingar) som de anser vara affärshemligheter, samt de konfidentiella uppgifter vars röjande skulle orsaka skada,

- skriftligt motivera sin begäran härom,

- ge kommissionen en icke konfidentiell version av de handlingar som de önskar att behandlas konfidentiellt (i vilken de konfidentiella delarna utgår).

Detta förfarande följs i fas II-ärenden (i vilka kommissionen inleder ett förfarande mot de anmälande parterna) liksom i fas I-ärenden (i vilka kommissionen fattar ett beslut utan att inleda ett förfarande).

2. Särskilda bestämmelser om förberedande förfaranden i koncentrationsärenden

a) Senare förfarande i fas II-ärenden

I fas II-ärenden föreskrivs följande etapper:

När ett företag begär konfidentiell behandling för affärshemligheter för samtliga eller några av de handlingar som tillhandahållits, följs följande förfarande:

- Om denna begäran förefaller välgrundad kommer de aktuella handlingarna eller delarna av handlingarna att betraktas som icke tillgängliga för tredje man.

- Om denna begäran förefaller ogrundad kommer den behöriga tjänstegrenen att anmoda företaget som står under utredning att senast i samband med försändelsen av meddelandet om anmärkningar ompröva sitt ställningstagande. Företaget måste antingen skriftligt meddela vilka handlingar eller delar av handlingar som skall betraktas som konfidentiella eller också översända en icke konfidentiell version av dessa handlingar.

Om det råder fortsatt oenighet om räckvidden av konfidentialiteten skall den behöriga tjänstegrenen kalla in förhörsombudet för en eventuell tillämpning av det beslutsförfarande som föreskrivs i artikel 5.4 i kommissionens beslut 94/810/EKSG, EG.

b) Särskilda fall

I artikel 9.1 i koncentrationsförordningen föreskrivs att "kommissionen kan genom ett beslut som snarast meddelas de berörda företagen - [. . .] hänskjuta en anmäld koncentration till den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter". Inom ramen för tillgång till handlingar bör de berörda parterna normalt kunna få tillgång till begäran om hänskjutning till de nationella myndigheterna, med undantag för, i förekommande fall, affärshemligheter eller annan konfidentiell information som ingår.

Artikel 22.3 i koncentrationsförordningen anger att "om på begäran av en medlemsstat kommissionen konstaterar att en koncentration [. . .] som inte har någon gemenskapsdimension [. . .] skapar eller förstärker en sådan dominerande ställning [. . .] kan den [. . .] fatta beslut enligt artikel 8.2 andra stycket, 8.3 och 8.4". En sådan begäran leder till att kommissionen får behörighet i koncentrationsärenden som normalt skulle ligga utanför dess kontroll. I sådana fall bör berörda parter ges tillgång till den skrivelse från en medlemsstat i vilket begäran framställs, med undanhållande av eventuella affärshemligheter eller annan konfidentiell information.

C. Tillgång till handlingar i praktiken

1. Huvudregel: tillgång i kommissionens lokaler

Företagen erbjuds att på platsen, i kommissionen lokaler, ta del av de tillgängliga handlingarna.

Om företaget utifrån den förteckning över handlingarna som ställts till förfogande bedömer att vissa icke tillgängliga dokument är nödvändiga för dess svaromål, kan det ta upp detta i en begäran riktad till förhörsombudet (20).

2. Om det skulle röra sig om en föga omfattande akt, har företaget emellertid valet mellan att per post erhålla samtliga tillgängliga dokument som inte redan har överlämnats tillsammans med anmärkningarna eller beslutet om avslag på klagomålen eller att ta del av handlingarna i kommissionens lokaler.

Beträffande ärenden enligt artiklarna 85 och 86, i motsats till den praxis som ofta tidigare tillämpats, bifogas hädanefter till meddelandet om anmärkningar eller beslutet om avslag på klagomålen endast sådana bevis eller angivna handlingar på vilka anmärkningarna eller avslagsbesluten grundar sig.

En begäran om tillgång som lämnas in innan meddelandet om anmärkningar är i princip ogiltig.

D. Särskilda problem vid klagomål och vid ärenden om missbruk av dominerande ställning (artiklarna 85 och 86)

1. Klagomål

De företag som lämnar klagomål omfattas visserligen i regel av det normala förfarandet men de har inte samma rättigheter och garantier som anklagade företag. De möjligheter till insyn i akten som beviljas de företag som lämnar klagomål vilar inte på samma grund som rätten till svaromål för de företag som är föremål för anmärkningarna och man kan inte likställa de klagandes rättigheter med de företag som är föremål för undersökningen.

Vidare kan de företag, som har informerats om att deras klagomål har avslagits, begära tillgång till de handlingar på vilka kommissionen har grundat sitt beslut. Det klagande företaget kan däremot inte få tillgång till någon konfidentiell information eller affärshemligheter som avser de företag som omfattas av kalgomålen eller andra företag, och som insamlats av kommissionen vid undersökningar (artiklarna 11 och 14 i förordning nr 17).

Det är tydligt att det är ännu viktigare att respektera principen om konfidentiell behandling i ett sådant fall, eftersom det ännu inte finns någon misstanke om överträdelse. I enlighet med domen i Fedetab-målet (21) ger artikel 19.2 i förordning nr 17 endast rätt "för de klagande att yttra sig och inte rätt att erhålla någon konfidentiell information".

2. Förfaranden om missbruk av dominerande ställning

Frågan behandlades av förstainstansrätten och av domstolen i målet BPB Industries och British Gypsum mot kommissionen (22).

Företag som innehar en dominerande ställning på en marknad är per definition i stånd att utöva mycket starka ekonomiska och kommersiella påtryckningar på sina konkurrenter eller på sina handelspartner, kunden eller leverantörer.

Förstainstansrätten och domstolen har därför ansett att en viss återhållsamhet från kommissionens sida ifråga om att lämna ut vissa skrivelser från det berörda företagets kunder har varit välgrundad.

Denna information kan vara till stor nytta för kommissionen för att bättre förstå den berörda marknaden, men utgör inte på något sätt bevismedel för den påstådda överträdelsen och om de vidarebefordras till det berörda företaget skulle det kunna leda till repressalier mot brevens avsändare.

(1) Förstainstansrättens domar av den 29 juni 1995 i målen T-30/91, Solvay mot kommissionen, T-36/91, ICI mot kommissionen och T-37/91, ICI mot kommissionen, Rec. 1995, s. II-1775, II-1847 och II-1901.

(2) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 1, råttelse i EGT nr L 257, 21.9.1990, s. 13.

(3) Förstainstansrättens dom av den 18 december 1992 i de förenade målen T-10, 11, 12 och 15/92, Cimenteries CBR m.fl., Rec. 1992, s. II-2667, punkt 38.

(4) EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(5) EGT nr 127, 20.8.1963, s. 2268/62.

(6) EGT nr L 377, 31.12.1994, s. 1.

(7) Förstainstansrättens dom av den 17 december 1991, i mål T-7/89, Hercules chemicals mot kommissionen, Rec. 1991, s. II-1711.

(8) Kommissionens interna handlingar ingår inte i ärendeakten utan skall bevaras i en samling för interna handlingar angående det ärende som undersökts.

(9) Det kan till exempel vara frågan om beräkningsmetoder för produktions- och distributionskostnader, produktionshemligheter och metoder, leverantörskällor, producerade och sålda kvantiteter och marknadsandelar, data om kunder och leverantörer, affärsstrategi, prissättningsstruktur, säljpolitik och information om företagets interna organisation.

(10) Dom av den 24 juni 1986 i mål 53/85 Akzo, rec. 1986, s. 1965, punktterna 24-28. Dom av den 17 november 1987 i mål 142 och 156/84, BAT och Reynolds mot kommissionen, rec. 1987, s. 4487, punkt 21.

(11) Domstolens beslut av den 30 mars 1982 i mål 236/81, Celanese mot rådet och kommissionen, Rec. 1982, s. 1183.

(12) I detta fall är det lämpligt att följa det förfarande som beskrivs i punkt II A 1.3.

(13) EGT nr L 46, 18.2.1994, s. 58.

(14) EGT nr L 247, 28.9.1996, s. 45.

(15) I punkt 54 i Hercules-domen, vilken erinras om i punkt 41 i Cimenteries CBR m.fl., fann domstolen att kommissionen måste ge företagen tillgång till samtligt friande och fällande material som den har inhämtat under undersökningens gång med undantag för andra företags affärshemligheter, kommissionens interna handlingar och annan konfidentiell information.

(16) Som följd av denna bestämmelse bör en speciell bestämmelse infogas i avtalen om utredning i syfte att fastställa att utredningen med tillhörande handlingar (metod, skriftväxling härom med kommissionen) av kommissionen kan göras tillgänglig för tredje man.

(17) Detta gäller handlingar som bidrar till att fastställa överträdelsens räckvidd, varaktighet och art, de inblandades identitet, den skada som konkurrenten åsamkat, de ekonomiska sammanhangen etc.

(18) EGT nr L 330, 21.12.1994, s. 67.

(19) Det är lämpligt att skydda den konfidentiella karaktären hos de handlingar som härrör från myndigheter. Denna regel gäller inte bara behöriga konkurrensmyndigheters handlingar, utan även dem från andra myndigheter, såväl i medlemsstater som i tredje land. Varje undantag från principen om icke spridande av dessa handlingar måste vara starkt berättigad genom motiv kopplade till rätten till svaromål (t.ex. klagomål från en medlemsstat enligt artikel 3 i förordning nr 17). De brev som helt enkelt uttrycker intresse, antingen de härstammar från myndigheter i en medlemsstat eller i tredje land, förblir i princip icke kommunicerbara.

Man bör emellertid skilja mellan bedömningar eller kommentarer från dessa övriga myndigheter, för vilka det finns ett absolut skydd, och de konkreta dokument som de har framlagt och vilka inte alltid är omfattade av undantagsbestämmelsen. I det senare fallet bör man ändå gå fram med försiktighet, i synnerhet om handlingarna kommer från tredje land. Faktum är att när det gäller utveckling av internationellt samarbete ifråga om tillämpningen av konkurrensregler anses det vara synnerligen viktigt att bevara förtroendet mellan kommissionen och tredje land. Det finns i detta sammanhang två möjliga scenarier:

a) Det existerar redan ett avtal som relerar den konfidentiella behandlingen av den utväxlade informationen.

I detta sammanhang passar det att nämna artikel VIII.2 avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Förenta staternas regering om tillämpning av deras komkurrensbestämmelser (EGT nr L 95, 27.4.1995, s. 45), som föreskriver att den information som utväxlas och erhålls inom ramen för avtalet skall skyddas så mycket som möjligt ("to the fullest extent possible"). Denna artikel utgör en internationell rättsprincip, som bör respekteras.

b) I avsaknad på ett sådant avtal bör samma princip om konfidentialitet tillämpas.

(20) Speciellt förfarande som föreskrivs i artikel 5 i beslut 94/810/EKSG, EG.

(21) Domstolens dom av den 29 oktober 1980 i de förende målen 209-215 och 218/78, Fedetab, Rec. 1980, s. 3125, punkt 46.

(22) Förstainstansrättens dom av den 1 april 1993 i mål T-65/89, BPB Industries och British Gypsum mot kommissionen, Rec. 1993, s. II-389. Domstolens dom av den 6 april 1995 i mål C-319/93 P BFB Industries och British Gypsum mot kommissionen, Rec. 1995, s. I-896.