EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 12.10.1995 
KOM(95) 467 slutlig 
95/0244 (CNS) 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Tia RÅPET 
om läget beträffande tillämpningen under 1991-1993 av rådets förordning (EEG) nr 307/91 
av den 4 februari 1991 om ökad kontroll av vissa utgifter som finansieras av 
garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket 
Försla8 tiU 95/0244 (CNS) 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om genomförande av medlemsstaternas åtgärdsprogram på 
det område som rör kontroll av EUGFJ:s garantisektions utgifter 
(framlagt av Komissionen) 

SAMMANFATTNING 
1. Inledning 
2. Åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna 
3. Kontroll som genomförts av medlemsstaterna 
4. Utnyttjande av gemenskapens ekonomiska resurser 
5. Kommissionens bedömning av tillämpningen av förordningen 
6. Framtidsutsikter 
Bilaga: Förslag till förordning 
1. Inledning 
Rådets förordning (EEG) nr 307/91 som trädde i kraft den 9 februari 1991 syftar till att 
uppmuntra medlemsstaterna till att öka kontrollen inom sektorn för exportbidrag till 
jordbruksprodukter och produkter exporterade som varor som inte upptas i bilaga II till fördraget 
(artikel 1) och inom sektorn för visst kompensationsstöd och interventionsåtgärder (artikel 2)0. 
För att hjälpa medlemsstaterna att bära den finansiella belastning denna ökning av kontrollen 
medför, fastställer förordningen ett finansiellt bidrag till finansieringen från gemenskapen under 
en period på fem år enligt en fallande skala (50 % under de tre första åren och 25 % under det 
fjärde och femte året) och upp till ett totalt belopp på gemenskapsnivå av 20 miljoner ecu per 
år (10 miljoner ecu för kostnader enligt artikel 1 och 10 miljoner ecu för kostnader enligt artikel 
2). 
Gemenskapens finansiella bidrag skall enligt bestämmelser i själva förordningen årligen fördelas 
av kommissionen mellan de medlemsstater som ansöker om det i förhållande till deras 
genomsnittliga utgifter inom de nämnda sektorerna under de två senaste räkenskapsåren. 
Förordningen specificerar de utgiftsslag för vilka ekonomiskt stöd från gemenskapen kan utgå. 
De består i huvudsak av ersättningar till personal som innehar extra tjänster, kostnader för 
utbildning av och information till den personal som anlitas för kontrollen, kostnader för 
utrustning, och laboratoriekostnader som rör de produkter avsedda för export som är föremål 
för bidrag. 
2. Av medlemsstatema vidtagna åtgärder 
Under den aktuella perioden har endast fyra medlemsstater (Belgien, Frankrike, Irland och 
Nederländerna) genomfört samtliga fastställda åtgärder. Alla de övriga medlemsstaterna har 
begränsat sig till att verkställa några eller en enda. 
Allmänt sett har medlemsstaterna prioriterat exportbidragen framför kompensationsstöd och 
interventionsåtgärder. Särskilt tre stater (Förenade kungariket, Grekland och Irland) har 
genomfört åtgärder endast med avseende på kontroll av exportprodukter. Däremot har Portugal 
(de två första åren) och Spanien koncentrerat sin verksamhet inom stödsektom och helt avstått 
från ingripanden i den andra. 
Utgiftsnivån har varierat mycket mellan medlemsstaterna. Likaså har skillnaden med avseende 
på genomförandet av de olika åtgärdsslag som fastställs i förordningen varierat. I bilaga I 
återges de utgifter som verkställts av medlemsstaterna, per år och åtgärdsslag. 
(") arealstöd, stöd för uttag av åkermark, bidrag inom sektorerna för nöt-, får- och getkött, stöd 
till oljeväxtfrön, åtgärder inom vinsektorn, åtgärder inom frukt- och grönsakssektorn, åtgärder 
inom tobakssektorn, åtgärder för torkade druvor och stöd för bomull. 
2.1. Ersättning till personal 
Det representativa standardbelopp för löner och resekostnader för personal anlitad för kontrollen 
som fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 967/91 av den 19 april 1991(1), och som 
gäller inom hela gemenskapen (28 500 ecu per person och år), har generellt använts som 
beräkningsbas för att fastställa personalkostnaderna. 
i merparten av medlemsstaterna har denna kostnad utgjort en mycket betydande eller rentav 
dominerande del av utgifterna, utom i Förenade kungariket och Italien, som inte redovisat någon 
kostnad inom detta område. 
I allmänhet hänför sig de uppgivna ersättningarna till personal som omplacerats som följd av 
en omstrukturering av de berörda myndigheterna. Det rör sig sällan om nyanställd personal. 
Denna situation förklaras dels av svårigheterna att anställa ny personal med hänsyn till 
budgetrestriktioner inom statsförvaltningarna i merparten av medlemsstatema, dels av behovet 
att omplacera övertalig personal, särskilt personal inom tullförvaltningama som en följd av 
minskningen av kontrollen vid gemenskapens inre gränser. 
Tabell 1. Uppgivet antal "extra" tjänstemän per år och medlemsstat (personer/art 
Medlemsstat 1991 1992 1993 Summa 
BE 8 8 9 25 
DK 10 11 15 36 
DE 19 31 82 132 
EL 0 4 11 15 
ES 111 75 55 241 
FR 75 209 165 449 
IRL 2 6 8 16 
IT 0 0 0 0 
NL 112 131 136 379 
PT 0 22 27 49 
UK 0 0 0 0 
Summa 337 497 508 1342 
Som följande tabell visar har antalet tjänstemän som anlitats för kontroll inom sektorn för 
produkter som är föremål för bidrag varit större än antalet tjänstemän som varit sysselsatta 
med kontroll inom sektorn för stöd och interventionsåtgärder. 
(1) EGT nr L 100, 20.04.1991, s. 18 
Tabell 2. Uppgivet antal tjänstemän per medlemsstat och sektor under hela perloden 
Medlemsstat 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
NL 
PT 
UK 
Summa Exportprodukter 
(artikel 1) 
14 
22 
132 
15 
0 
213 
16 
0 
330 
0 
0 
742 Bidrag och 
interventioner 
(artikel 2) 
11 
14 
0 
0 
241 
236 
0 
0 
49 
49 
0 
600 Summa 
25 
36 
132 
15 
241 
449 
16 
0 
379 
49 
0 
1342 
2.2. Utbildning och Information 
Den utbildnings- och informationsverksamhet riktad till kontrollpersonalen och som bedrivits 
av medlemsstaterna har på det hela taget varit obetydlig, om inte obefintlig. Dessa aktiviteter 
har, i den mån de förekommit, varit fördelade över hela perioden i form av 
fortbildningskurser och seminarier av varierande varaktighet. Antalet tjänstemän som har 
deltagit kan totalt beräknas till omkring 9 900 (beträffande detaljer, se följande tabell). 
Utgifterna har varit mycket måttliga och detta har, i motsats till andra typer av utgifter, varit 
gemensamt för alla medlemsstater (jfr tabellen över kostnadsfördelningen i bilaga 1). 
Tabell 3. Viktigaste typer av genomförd personalutbildning 
Medlemsstat Typ av utbildning Totalt antal 
deltagare 
BE metoder för undersökning av jordbruksprodukter, 428 
databehandling 
DK kontrollmetoder och -regler 498 
DE bokföring, kontrollmetoder 150 
EL gällande lagstiftning, kemi 35 
ES kontroll av arealstöd, stöd till bomull, åtgärder inom 359 
vinsektorn 
FR kontrollregler och - förfaranden, databehandling, 7343 
livsmedelskemi 
IRL kontrollmetoder 168 
IT bedrägeri, kemi 36 
NL rätts- och kontrollregler 194 
PT gemenskapslagstiftning, databehandling 69 
UK kontroll av jordbruksprodukter för export 596 
Summa 9876 
2.3. Utrustnlngskostnader 
Alla medlemsstaterna har anlitat gemenskapsfinansiering för att skaffa utrustning, särskilt 
datautrustning och fordon, ägnad att förbättra arbetet för den personal som anlitas för 
kontrollen, att förbättra deras rörlighet för att genomföra 
ett större antal kontroller, och att göra det möjligt att genomföra undersökningar med bättre 
kvalitet och större snabbhet. 
På dataområdet har de effektuerade utgifterna särskilt avsett mikrodatorer, mjukvara och 
skrivare, samt utveckling av nya datorsystem och uppdatering av existerande dataprogram. 
Beträffande transportmedel har inköpen koncentrerats på en förnyelse eller förstärkning av 
den existerande bilparken. Hyrbilar har anlitats i mycket liten omfattning utom för viss 
kontrollverksamhet i Frankrike. 
Utgifterna för utrustning har i regel varit ganska betydande, särskilt i Danmark och Frankrike. 
I Förenade kungariket och Italien har de utgjort nästan hela kostnaden. 
2.4. Laboratoriekostnader (analyser) 
De nationella myndigheter som ansvarar för kontroll av handeln inom exportbidragssektorn, 
särskilt tullmyndigheterna, har genomfört eller låtit speciallaboratorier genomföra analyser för 
att kontrollera de exporterade produktemas kvalitet och/eller kvantitet i syfte att minska 
frekvensen av eventuella oegentligheter. 
Dessa analyser har medfört kostnader i sju medlemsstater, nämligen Belgien, Danmark, 
Frankrike, Grekland, Irland, Nederländerna, och Portugal. Antalet analyserade prover 
berörande praktiskt taget alla sektorer som åtnjuter bidrag har varit mycket stort, särskilt de 
som rapoporterats av de franska tullmyndigheterna (ca 15 500) och av vininstitutet i Portugal 
(ca 14 000). 
3. Kontroll som genomförts av medlemsstatema 
Tillgänglig information över det exakta antalet genomförda kontrollåtgärder är föga homogen 
och tillåter inte upprättandet av någon statistik på gemenskapsnivå. Vissa medlemsstater har 
inte dolt sina svårigheter att exakt ange i siffror de extra kontrollåtgärder som genomförts 
inom ramen för förordning (EEG) nr 307/91 beroende på att de behöriga myndighetemas 
kontrollverksamhet omfattar även andra områden, och på det mycket stora antal 
kontrollåtgärder dessa myndigheter årligen genomför. 
Tabell 4. Viktigaste kontrollerade sektorer (exporterade produkter, stöd) 
Medlemsstat Sektorer 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IRL 
IT 
NL 
PT 
UK Spannmål, socker, mjölkprodukter, nöt-, får- och getkött, arealstöd, 
produkter som inte upptas i bilaga II, bearbetade produkter 
Spannmål, diverse produkter, mjölk och mjölkprodukter, kött 
Spannmål, socker, mjölk, fågelkött, nöt-, svin- och fårkött, produkter som 
inte upptas i bilaga II, tobak 
Produkter som inte upptas i bilaga II, spannmål, bearbetad frukt och 
grönsaker 
Arealstöd, vinsektorn, stöd till bomull 
Spannmål, mjölk, tobak, vin, arealstöd, stöd för uttag av åkermark, nöt-, 
får- och getkött, återtåg av frukt och grönsaker, produkter som inte upptas 
i bilaga II 
Nöt- och svinkött, mjölkprodukter, produkter som inte upptas i bilaga II 
Olivolja, bearbetad frukt och grönsaker, vinsektorn, mjölkprodukter 
Spannmål, socker, stöd för uttag av åkermark, nöt-, svin- och fårkött, 
bearbetade produkter, mjölkprodukter, tobak 
Spannmål, vinsektorn 
Alla sektorer sammanslagna 
4. Utnyttjande av gemenskapens ekonomiska resurser 
Samtliga medlemsstater har utnyttjat det ekonomiska stöd gemenskapen ställt till deras 
förfogande, med undantag av Luxemburg som avstått under hela perioden, samt, under 1991, 
Grekland som inte utnyttjade det och Förenade kungariket som inte begärde det. 
Medlemsstaternas utgifter 1991 uppgick till 7,3 miljoner ecu. Det totala utnyttjandet av 
gemenskapens anslag var alltså endast 37 % av det totala disponibla beloppet. Bortsett från 
Belgien, Danmark, Frankrike, Nederländerna och Spanien som har förbrukat mer än denna 
procentsats (45-86 %) har medlemsstaterna förbrukat endast mellan 3 och 15 % av de belopp 
som ställts till deras förfogande. 
Situationen förbättrades något 1992 då medlemsstatemas utgifter steg till 9,3 miljoner ecu eller 
47% av det totala disponibla beloppet. Detta resultat döljer emellertid stora variationer mellan 
staterna: Danmark, Frankrike och Spanien har redovisat förbrukningstal som överstiger 
medeltalet (64-83 %), Belgien, Förenade kungariket, Irland och Tyskland låg kring 30 % medan 
däremot Grekland, Italien och Portugal endast förbrukade mellan 3 och 17 % av de anslag som 
ställts till deras förfogande. Endast Nederländerna har förbrukat hela det beviljade beloppet. 
Under 1993 nådde medlemsstatemas utgifter 10,3 miljoner ecu, dvs 52 % av det totala belopp 
som ställdes till deras förfogande. 
8 
Denna progressiva förbättring förklaras av det alltmer betydande utnyttjandet av gemenskapens 
anslag från vissa medlemsstaters sida, speciellt av Irland (9 % 1991, 52 % 1993), Portugal (5 
% 1991, 45 % 1993) och Tyskland (15 % 1991, 59 % 1993) samt av det ganska stora och 
konstanta utnyttjandet från Danmarks, Frankrikes och Nederländernas sida, vilka har fortsatt 
att förbruka sina anslag och som även har tillgodogjort sig ett tilläggsanslag från medel som 
andra stater inte utnyttjat, i enlighet med bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 
1116/94(1). 
Däremot har Greklands och Italiens utgifter, som, vilket bör understrykas, endast har avsett 
åtgärder genomförda av kontrollorgan som lyder under finansministerierna, fortsatt legat på en 
ganska låg nivå, liksom Förenade kungarikets. 
Medlemsstaternas förbrukning av gemenskapens anslag under åren 1991-1993 återges i bilaga 
5. Kommissionens bedömning av tillämpningen av förordningen 
Kommissionens förvaltning har inom expertgruppen för "oegentligheter och inbördes bistånd 
EUGFJ" regelbundet inför medlemsstaterna redogjort för läget beträffande tillämpningen av 
förordningen. Samtidigt som kommissionen med tacksamhet noterar det intresse som vissa 
stater har visat för att regelbundet utnyttja de medel gemenskapen ställt till deras förfogande, 
har den inte dolt sitt missnöje och sina bekymmer över vissa nationella myndigheters 
underutnyttjande av anslagen. Detta gäller framförallt de myndigheter som man skulle kunnat 
tro hade stort behov av dem. 
Särskilt beklagar kommissionen att medlemsstaterna i allmänhet i mycket liten utsträckning har 
efterfrågat ekonomiskt stöd från gemenskapen för att förstärka sin verksamhet inom 
utbildningsområdet, som är av mycket stor betydelse för att skapa en effektiv kontroll och där 
brister enstämmigt har påtalats. 
Dessutom ställer sig kommissionen frågan om de åtgärder som genomförts av medlemsstaterna 
har ingått i en väl utarbetad strategi eller om de helt enkelt har svarat mot omedelbara, 
punktvisa behov. Den frågar sig också hur medlemsstaterna har uppfattat gemenskapens 
finansiering: som en verklig ekonomisk stimulans för att förstärka kontrollen eller helt enkelt som 
en lindring av deras budgetbelastning och ett gemenskapens tillskott till en budget som ändå 
skulle ha funnits. 
Mot denna bakgrund frågar sig kommissionen, samtidigt som den konstaterar att framsteg har 
gjorts, huruvida det mål som åsyftades med förordningen, att öka kontrollen, verkligen har 
uppnåtts. 
Kommission ^ erkänner emellertid att reglerna för beviljande av stöd har lidit av en viss stelhet 
som visade sig framförallt under det andra året förordningen tillämpades, och har under 1993 
tagit initiativ till en revision av kommissionens förordning (EEG) nr 967/91 för att bl.a. tillåta 
medlemsstatema att balansera bidrag som beviljats inom var och en av sektorerna för att fylla 
deras behov inom den sektor där behoven av förstärkning är störst. Detta arbete har utmynnat 
i den ovannämnda ändringen av förordning (EEG) nr 1116/94. 
(1) Förordning om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 967/91 (EGT nr L 122, 
17.5.1994, s. 13). 
Genom att erbjuda medlemsstaterna möjlighet att bättre anpassa gemenskapens anslag till sina 
behov och eventuellt utnyttja ett tilläggsbelopp som ursprungligen beviljats till andra stater men 
inte utnyttjats av dessa är kommissionens förvaltning övertygad om att ha handlat inte enbart 
i medlemsstaternas intresse, särskilt de medlemsstaters som visat sig särskilt aktiva och 
angelägna att fullt ut utnyttja de medel som ställts till deras förfogande, men också i enlighet 
med principen om god ekonomisk förvaltning. 
Det är emellertid uppenbart att de svårigheter vissa medlemsstater upplever när det gäller att 
mobilisera gemenskapens resurser som erbjuds dem, i första hand kan tillskrivas själva 
samfinansieringssvstemet som förutsätter att det också i den nationella budgeten avsätts ett 
belopp som motsvarar gemenskapens stöd. 
Dessutom synes erfarenheten visa att en samfinansiering som börjar på en hög nivå inte 
beaktar förseningar i gensvar från nationella budgetar och att därför en del av gemenskapens 
anslag förloras från början. Det vore bättre med en i utgångsläget begränsad 
samfinansieringsgrad som är progressiv och, sedan den nått maximum, blir degressiv för att 
göra det möjligt att helt överlåta finansieringen till den nationella budgeten. 
Eftersom gemenskapens delfinansiering är begränsad i tiden, är det otvivelaktigt så att 
medlemsstaterna begränsar sina utgifter, speciellt när det gäller nyanställningar, till vad man 
vet att man långsiktigt kan finansiera. 
Alla dessa inslag i bedömningen bör beaktas i framtiden. 
6. Framtidsutsikter 
Man kan diskutera länge och väl kring frågan om gemenskapen, särskilt genom sin budget, bör 
eller inte bör dela de kostnader medlemsstaterna ådrar sig för kontroll av utgifter under EUGFJ-
garanti. 
Följaktligen synes det lämpligt, för att värna om gemenskapens intressen, att fullfölja det 
ekonomiska stödet till medlemsstaterna på kontrollområdet, men inom ramen för bättre 
strukturerade initiativ och i en annan form än vad som fastställs i förordning (EEG) nr 307/91. 
Medelstilldelning till medlemsstaterna som endast avser kostnader som uppstår i de sektorer 
som omfattas av förordningen bedöms nämligen som alltför begränsad eftersom den inte 
medger beaktande av de specifika problemen inom var och en av dessa och inte deras 
kapacitet att utnyttja gemenskapens stöd. 
Dessutom bedöms det som värdefullt, för att undvika risken att gemenskapens finansiering 
utnyttjas för verksamhet vars påverkan på kontrollen är svår att påvisa, att de medlemsstater 
som önskar tillgodogöra sig gemenskapens stöd klargör strategin i sin verksamhet och från 
början formulerar de mål man vill nå. 
10 
Gemenskapens intervention bör därför beslutas från fall till fall, med beaktande av i första hand 
nyttan av den föreslagna verksamheten men också de svårigheter ur budgetsynpunkt 
medlemsstaterna kan möta, för att undvika risken att prioriterad verksamhet inte kan 
genomföras med anledning av dessa svårigheter,. 
Dessutom har det visat sig väsentligt att de datoriserade kontroll- och direktinformationssystem 
som upprättats mellan medlemsstaterna och kommissionen kan vidmakthållas på en sådan nivå 
att de alltid fungerar. 
Därför har ett förslag till rådets förordning tillfogats som bilaga. Den föreskriver särskilt att 
medlemsstaterna skall underställa kommissionen handlingsprogram som kan vara fleråriga och 
som skall innehålla en analys av det aktuella läget, de mål som eftersträvas liksom de åtgärder 
som skall vidtas, i tillämpliga fall årligen. 
Efter att ha konsulterat fondkommittén fastställer kommissionen för varje årlig del av ett 
handlingsprogram, inom ramen för disponibla medel och med hänsyn till angelägenheten i de 
åtgärder medlemsstaten föreslår, de svårigheter den kan möta när det gäller att finansiera 
dessa och framstegen enligt handlingsprogrammet, nivå och maximalt belopp för 
gemenskapens delfinansiering (som kan täcka hela den nationella kostnaden). 
Bilaga: Förslag till förordning 
11 
BILAGA 1 
MEDLEMSSTATERNAS UTGIFTER, FÖRDELADE PA UTGIFTSSLAG (i % av totala utgifter) 
TabelMUTGIFTE 
MEDLEMSSTAT 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
SUMMA R1991 
TOTAL 
BIDRAGS­
BERÄTTIGANDE 
KOSTNAD 
210 629 
963 473 
369 520 
0 
1 207 003 
2 508 219 
67 437 
97 431 
1 887 871 
52 684 
0 
7 364 267 PERSONAL 
54% 
0% 
57% 
0% 
82% 
43% 
21% 
0% 
82% 
0% 
0% 
54% UTBILDNING 
8% 
7% 
0% 
0% 
1% 
8% 
1% 
7% 
1% 
0% 
0% 
4% UTRUST­
NING 
35% 
54% 
43% 
0% 
17% 
37% 
1% 
93% 
10% 
100% 
0% 
30% ANALYS­
KOSTNADER 
3% 
39% 
0% 
0% 
0% 
12% 
77% 
0% 
7% 
0% 
0% 
12% SUMMA 
100% 
100% 
100% 
0% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
Tabell 2. UTGIFTEI 
MEDLEMSSTAT 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
SUMMA R1992 
TOTALT BIDRAGS­
BERÄTTIGANDE 
KOSTNAD 
182 947 
744 899 
580 658 
34 581 
1 302 016 
3 112 522 
173 290 
515 874 
2 058 300 
256 646 
383 205 
9 344 938 PERSONAL 
57% 
17% 
74% 
27% 
82% 
76% 
52% 
0% 
83% 
98% 
0% 
66% UTBILDNING 
3% 
1% 
0% 
3% 
1% 
4% 
2% 
7% 
4% 
2% 
21% 
4% UTRUST­
NING 
22% 
47% 
26% 
50% 
17% 
14% 
1% 
93% 
7% 
0% 
79% 
22% ANALYS­
KOSTNADER 
18% 
35% 
0% 
20% 
0% 
6% 
45% 
0% 
6% 
0% 
0% 
8% SUMMA 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
12 
Tabell 3: UTGIFTE 
MEDLEMSSTAT 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
SUMMA R1993 
TOTAL BIDRAGS­
BERÄTTIGANDE 
KOSTNAD 
189 497 
700 174 
1 495 586 
191 592 
795 254 
3 319 911 
279 645 
455 079 
2 315 994 
454 465 
172 875 
10 370 072 PERSONAL 
68% 
31% 
78% 
39% 
99% 
71% 
42% 
0% 
84% 
49% 
0% 
67% UTBILDNING 
1% 
0% 
1% 
2% 
1% 
5% 
1% 
0% 
0% 
0% 
9% 
2% UTRUST­
NING 
15% 
27% 
21% 
0% 
0% 
15% 
2% 
100% 
10% 
1% 
91% 
18% ANALYS­
KOSTNADER 
16% 
42% 
0% 
59% 
0% 
9% 
55% 
0% 
6% 
50% 
0% 
12% SUMMA 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
100% 
13 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
Summa 1991 
A 
466 600 
1 114 000 
2 409 200 
1 333 000 
2121 500 
3 683 400 
726 400 
3 047 800 
2 799 200 
997 100 
1 521 600 
20 000 000 B 
210 629 
963 474 
369 520 
0 
1 207 003 
2 508 219 
67 437 
97 431 
1 887 869 
52 684 
0 
7 364 266 % 
45 
86 
15 
0 
57 
68 
9 
3 
67 
5 
0 
37 1992 
A 
799 500 
902 200 
2 436 600 
1 350 200 
2 026 600 
3 935 300 
569 800 
2 988 800 
2 058 300 
1 503 900 
1 428 600 
20 000 000 B 
182 947 
744 899 
580 658 
34 581 
1 302 016 
3 112 522 
173 290 
515 874 
2 058 300 
256 646 
383 205 
9 344 938 % 
23 
83 
24 
3 
64 
79 
30 
17 
100 
17 
27 
47 1993 
A 
1 137 400 
877 600 
2 526 300 
1 523 900 
1 605 400 
4 126 500 
541 700 
3 360 000 
1 749 100 
1 015 900 
1 536 200 
20 000 000 B 
189 497 
700 174 
1 495 586 
191 592 
795 254 
3 319 911 
279 645 
455 079 
2 315 994 
454 465 
172 875 
10 370 072 % 
17 
80 
59 
13 
50 
80 
52 
14 
132 
45 
11 
52 Summa 
A 
2 403 500 
2 893 800 
7 372 100 
4 207 100 
5 753 500 
11 745 200 
1 837 900 
9 396 600 
6 606 600 
3 516 900 
4 486 400 
60 000 000 B 
583 073 
2 408 547 
2 445 764 
226 173 
3 304 273 
8 940 652 
520 372 
1 068 384 
6 262 163 
763 795 
556 080 
27 079 276 % 
utn 
yttj-
91-
% 
83 
33 
5 
57 
76 
28 
11 
95 
22 
12 
45 
A = disponibelt anslagsbelopp 
B = belopp utnyttjat av medlemsstaterna 
% = utnyttjandeprocent B:A % 
14 
95/0244 (CNS) 
Förslag 
till rådets förordning om genomförande av medlemsstaternas åtgärdsprogram på 
det område som rör kontroll av EUGFJ:s garantisektions utgifter 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 43 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag1, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, och 
med beaktande av följande: 
Medlemsstaterna vidtar med stöd av artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av 
den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken3, senast 
ändrad genom förordning (EG) nr 1287/954, de åtgärder som är nödvändiga för att 
säkerställa att den verksamhet som finansieras av Europeiska utvecklings- och 
garantifonden för jordbruket (EUGFJ) faktiskt genomförs regelbundet för att 
förebygga och beivra oegentligheter och för att ta tillbaka de belopp som gått 
förlorade till följd av oegentligheter eller oaktsamhet. 
EGT nr C 
EGT nr 
EGT nr L 94, 28.04.70, s. 13. 
EGT nr L 125, 8.6.95, s. I. 
V? 
Den delfinansiering som införts genom rådets förordning (EEG) nr 307/91 av den 4 
februari 1991 om ökad kontroll av vissa utgifter som finansieras av garantisektionen 
vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket5, ändrad genom 
förordning (EG) nr 323S/946 löper ut vid utgången av budgetåret 1995 för de tolv 
första medlemsstaterna, och vid utgången av budgetåret 1997 för de tre nya 
medlemsstatema. 
Kommissionen har till rådet översänt en rapport om tillämpningen av förordning 
(EEG) nr 307/91 under åren 1991-1993. Det framgår av denna rapport att det på 
grund av de stora ekonomiska intressen som står på spel för gemenskapen är lämpligt 
att fortsätta att finansiellt stödja medlemsstaterna när det gäller kontroll av sådana 
utgifter som finansieras av garantisektionen vid EUGFJ. 
Det är lämpligt att under en viss tid och inom ramen för tillgängliga anslag räkna med 
en finansiering från gemenskapen av medlemsstaternas åtgärdsprogram för kontroll, 
som även omfattar åtgärder för att ändra och förbättra kontrollstrukturerna eller 
åtgärdernas effektivitet. 
Dessa program bör omfatta en viss mängd upplysningar som gör att kommissionen, 
när den känner till fakta, kan bedöma de åtgärder som medlemsstaterna föreslår. 
Dessa åtgärdsprogram kan vara fleråriga. Det är följaktligen lämpligt att närmare ange 
vilka upplysningar rörande de årliga delutbetalningarna som skall lämnas av 
medlemsstatema. 
Det är viktigt att samråda med fondkommittén om de årliga delutbetalningar som kan 
bli föremål för gemenskapsfinansiering. 
5 EGT nr L 37, 9.2.91, s. 5. 
6 EGT nr L 338, 28.12.94, s. 16. • 
it 
Det är lämpligt att föreskriva att kommissionen för varje årlig delutbetalning fastställer 
procentsatsen på det finansiella bidraget från gemenskapen och bidragets 
maximibelopp. 
Det är nödvändigt att upprätthålla och utveckla kontrollsystemen och datasystemen för 
direkt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen för kontroll av 
vissa utgifter. 
Det är viktigt att föreskriva att den finansiering som avses i denna förordning inte får 
slås samman med andra gemenskapsfinansieringar. 
Det är lämpligt att ange villkoren för konvertering av de belopp som uttrycks i ecu 
och i nationell valuta. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. Gemenskapen skall delta i de utgifter som medlemsstaterna ådragit sig för att 
genomföra de åtgärdsprogram som syftar till att förbättra kontrollorganens strukturer 
eller deras effektivitet. 
2. De åtgärdsprogram som avses i punkt 1 kan gälla inrättandet eller 
omorganisationen av de kontrollorgan som helt eller delvis ombesörjer kontrollen av 
EUGFJ:s garantisektions utgifter. 
3. De åtgärder som avses i dessa program kan omfatta omorganisation eller 
rekrytering av ombud för att ombesörja kontrollerna samt ombudens förflyttning, 
anskaffning eller hyra av materiel och nödvändiga utrustningar för genomförandet av 
kontoUerna, anordnande av kurser för fortbildning och information, liksom alla andra 
lämpliga initivativ som bidrar till att förstärka kontrollemas effektivitet. 
# 
\\ 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterna skall för kommissionen lägga fram de åtgärdsprogram till 
vilka de önskar erhålla finansiellt bidrag från gemenskapen senast den 1 juli det 
kalenderår som föregår det år när dessa skall genomförasas. De program som läggs 
fram efter den 1 juli kan inte beaktas. 
För de program som avser det första år som denna förordning tillämpas 
fastställs dock fristen för inlämnande till kommissionen till slutet av den andra 
månaden efter dagen för ikraftträdandet av tillämpningsföreskrifterna till denna. 
2. Programmen kan vara fleråriga och skall vid inlämnandet innehålla följande 
uppgifter* 
Beskrivning och analys av utgångsläget med avseende på såväl kontollpersonal 
som utrustningar. 
Identifiering av syftet med ifrågavarande åtgärd. 
Tidplan för genomförande av åtgärderna. 
Ingående beskrivning av de arbeten för vilka det ansöks om finansiering. 
Beräkning av de planerade kostnaderna för varje typ av åtgärd och, i fråga om 
ett flerårigt program, årliga finansiella beräkningar. 
Analys av kostnaden för åtgärden och verkan av åtgärden. 
4 \i 
3. Kommissionen skall granska de program som lagts fram av medlemsstaterna. 
Den kan begära ytterligare upplysningar om den anser det nödvändigt för 
bedömningen av dessa program. 
Artikel 3 
1. De medlemsstater som lämnat in åtgärdsprogram i enlighet med artikel 2 skall 
på den dag som kommissionen fastställer till denna lämna in upplysningar om den 
årliga delutbetalning som skall genomföras följande år, och särskilt, 
a) en beskrivning av de arbeten som planeras i denna delutbetalning och en 
närmare beräkning av kostnaderna, 
b) en årlig begäran om finansiering och, i förekommande fall, en ansökan om 
förskott på gemenskapsstödet, 
c) från och med det andra år som åtgärdsprogrammet genomförs, en första 
uppskattning av de åtgärder som genomförts under föregående år och, i 
förekommande fall, ett förslag till ändring av det ursprungliga programmet. 
2. Den årliga delutbetalningen av åtgärdsprogrammet skall igångsättas mellan den 
1 januari och den 31 december varje år. 
Artikel 4 
1. Det finansiella bidraget från gemenskapen skall beviljas per kalenderår under 
en tid av 5 år i följd räknat från år 1996. 
Det skall beviljas inom ramen för de årliga anslag som beviljas av 
budgetmyndigheterna inom ramen för den ekonomiska planeringen. 
4 fi 
2. Efter samråd med den fondkommitté som avses i artikel 11 i förordning (EEG) 
nr 729/70 skall kommissionen för varje årlig delutbetalning, med hänsyn till de 
disponibla anslagen och på grundval av de uppgifter som tillhandahållits av 
medlemsstaten, fastställa gemenskapens finansiella bidragssats och maximibeloppet för 
detta bidrag. 
Kommissionen kan med beaktande av de fördelar som uppnås genom de åtgärder som 
planeras i den årliga delutbetalningen, och med beaktande av den berörda 
medlemsstatens eventuella svårigheter att uppfylla sin finansiering, besluta att hela 
delutbetalningen i fråga, eller en del av denna, skall belastas gemenskapsbudgeten. 
Kommissionens godkännande av finansieringen av en årlig delutbetalning utgör inget 
hinder för beslut om finansiellt bidrag till senare årliga delutbetalningar, eftersom 
gemenskapsfinansieringen omvärderas varje år, såväl med avseende på satsen som 
beloppet, på grundval av de faktiska resultat som uppnåtts av tidigare årliga 
delutbetalningar. 
3. Kommissionen kan sätta igång arbeten för att upprätthålla och utveckla 
kontrollsystemen och datasystemen för direkt informationsutbyte mellan 
medlemsstaterna och kommissionen. 
Artikels 
De utgifter som åtnjuter gemenskapsfinansiering enligt andra förordningar omfattas 
inte av den här förordningen, särskilt 
rådets förordning (EG) nr 165/94 om gemenskapens medfinansiering av 
kontroll med hjälp av fjärranalys och om ändring av förordning (EEG) nr 
/ lo 
3508/92 om ett integrerat system för förvaltning och kontroll av vissa av 
gemenskapens stödordningar1, 
och beträffande de tre nya medlemsstaterna, 
rådets förordning (EEG) nr 4045/89 av den 21 december 1989 om 
medlemsstaternas granskning av de transaktioner som utgör en del av systemet 
för finansiering genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och 
garantifonden för jordbruket och om upphävande av direktiv 77/435/EEG2, 
rådets förordning (EEG) nr 307/91 av den 4 februari 1991 om ökad kontroll av 
vissa utgifter som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings-
och garantifonden för jordbruket3, 
rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett 
integrerat system för administration och kontroll av vissa av stödsystem inom 
gemenskapen4. 
Artikel 6 
Tillämpningsföreskrifterna till denna förordning skall fastställas enligt det förfarande 
som avses i artikel 13 i förordning (EEG) nr 729/70. 
Artikel 7 
Efter utgången av det femte året skall kommissionen för rådet presentera resultaten av 
tillämpningen av denna förordning. 
EGT nr L 24, 29.1.94, s. 6. 
EGT nr L 388, 30.12.89, d. 18. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 
3094/94 (EGT nr L 328, 20.12.94, s. 1). 
EGT nr L 37, 9.2.91, s. 5. 
EGT nr L 355, 5.12.92, s. 1. 
U 
Artikel 8 
Konverteringen av de belopp som uttrycks i ecu och i nationell valuta skall ske 
genom tillämpning av den växelkurs som gäller på den första arbetsdagen av det 
kalenderår under vilket det berörda årliga programmet börjar, såsom offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C. ' 
Artikel 9 
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den 
På rådets vägnar 
IL 
FINANCIAL STATEMENT 
BUDGET HEADING: BI - 360 APPROPRIATIONS: ECU 44 million 
TITLE: Council Regulation (EC) on the implementation of Member Sûtes' action programmes on control of EAGGF Guarantee Section expenditure! 
LEGAL BASIS: Article 43 of the EC Treaty 
AIMS: to finance expenditure incurred by Member Slates on implementing action programmes to improve the structure of inspection services or theiq. 
effectiveness 
FINANCIAL IMPLICATIONS: PERIOD OF 12 
MONTHS 
(ECU million) CURRENT 
FINANCIAL YEAR 
(95) 
(ECU million) FOLLOWING 
FINANCIAL YEAR 
(96) 
(ECU million) 
5.0. EXPENDITURE 
- CHARGED TO THE EC BUDGET 
(REFUNDS/INTERVENTION) 
- NATIONAL AUTHORITIES 
-OTHER ECU 15 million 
5.1. REVENUE 
- OWN RESOURCES OF THE EC 
(LEVIES/CUSTOMS DUTIES) 
- NATIONAL 
5.0.1. 
5.1.1. 1997 
ESTIMATED EXPENDITURE 
ESTIMATED REVENUE BCU 15 million 1998 
ECU 15 millioo 1999 
ECU 15 millioo 2000 
ECU 15 million 
5.2. METHOD OF CALCULATION: 
Maximum authorized as EAGGF Guarantee contribution 
6.0. CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE RELEVANT CHAPTER OF THE 
CURRENT BUDGET? ¥CS/NO 
6.1. CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF THE CURRENT BUDGET? 
¥ES/NO 
6.2. WILL A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY? ¥ES/NO 
6.3. WILL FUTURE BUDGET APPROPRIATIONS BE NECESSARY? YES/NO 
OBSERVATIONS 
The 1996 PDB takes account of this expenditure. 
THE MEASURE INCLUDES EXPENDITURE ON WORK TO MAINTAIN AND DEVELOP SYSTEMS OF CONTROL AND 
DIRECT ELECTRONIC INFORMATION EXCHANGE BETWEEN THE MEMBER STATES AND THE COMMISSION. 
ESTIMATED EXPENDITURE: ECU 300 000 X 5 YEARS * ECU 1.5 MILLION. THIS EXPENDITURE IS INCLUDED IN 
POINTS 5.0 AND 5.0.1. 
/ 
4 n 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 467 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 
Katalogniimmer : CB-CO-95-509-SV-C 
ISBN 92-77-94122-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
U(