B4-0611, 0634, 0676, 0679 och 0683/98

Resolution om läget i Kosovo

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Kosovo, särskilt resolutionen av den 14 maj 1998 ((Protokollet av detta datum, del II.6.)),

- med beaktande av resultaten från rådets sammanträde den 8-9 juni 1998 och den gemensamma inställning som antogs vid detta sammanträde, Europeiska rådets möte den 15-16 juni 1998, mötet i internationella kontaktgruppen för före detta Jugoslavien den 12 juni 1998 och försvarsministrarnas sammanträde i Nordatlantiska rådet den 11-12 juni 1998, och av följande skäl:

A. Parlamentet uttrycker sin djupaste oro över de fortsatta och ständigt allvarligare kränkningarna av de grundläggande mänskliga rättigheterna, den etniska rensningen och de extremt våldsamma angrepp mot Kosovos befolkning som genomförs av serbiska säkerhetsstyrkor, jugoslaviska arméenheter och paramilitära styrkor.

B. Säkerhetsstyrkornas, arméenheternas och de paramilitära styrkornas urskillningslösa angrepp mot Kosovos befolkning, med hjälp av tunga vapen, har resulterat i flera hundra döda bland civilbefolkningen och lett flera tusentals människor att söka skydd i angränsande länder och regioner. Denna flyktingström växer ständigt.

C. Att använda våld för att slå ner politiska meningsskiljaktigheter, och terrorism för att uppnå politiska förändringar, skall kategoriskt förkastas som en möjlighet att lösa krisen i Kosovo.

D. Alla diplomatiska ansträngningar och ekonomiska påtryckning, inbegripet sanktioner, som rådet och kontaktgruppen hittills genomfört har visat sig vara ineffektiva.

E. Den serbiska regimens handlande utgör ett ytterst allvarligt hot mot fred, säkerhet och stabilitet i hela regionen, och i synnerhet i de angränsande länderna och regionerna.

F. Alla nödvändiga insatser måste vidtas för att avbryta den etniska rensning, de brutala angrepp och den destabilisering som utförs av Belgradregimen. Europeiska unionen och dess medlemsstater måste aktivt ta del i dessa insatser.

G. Förenta staterna och EU har äntligen uppgett att de ämnar skärpa sanktionerna mot Belgrad, och den senaste Nato-manövern är ett tecken på beredskap till militärt ingripande.

H. Man bör försöka hitta ett sätt att undvika att införa åtgärder som är betungande för Montenegro, vars regering och parlamentet anstränger sig för att spela en ansvarsfull roll i krisen.

I. Belgradregimens fortsatta och ständigt värre angrepp mot Kosovos befolkning gör det allt svårare att med hjälp av en dialog hitta en politisk lösning av konflikten i Kosovo.

J. En ingående och konkret dialog om Kosovos framtida status, i syfte att uppnå en särskild status med brett självstyre inom ramen för Jugoslavien, mellan de serbiska myndigheterna och företrädare för Kosovos befolkning, åtföljt av ett totalt upphörande av angreppen mot Kosovos befolkning och tillbakadragandet av Serbiens säkerhetspolis, jugoslaviska arméenheter och paramilitära styrkor är det enda godtagbara tillvägagångssättet för att lösa krisen i Kosovo.

1. Parlamentet fördömer skarpt de fortsatta och ständigt allvarligare kränkningarna av de grundläggande mänskliga rättigheterna, den etniska rensningen och de serbiska säkerhetspolisens, de jugoslaviska arméenheternas och paramilitära styrkornas ytterst våldsamma angrepp mot Kosovos befolkning, och fortsätter att fördöma tillgripandet av våld från samtliga parters sida,

2. uppmanar regimen i Belgrad att avbryta säkerhetspolisens, de jugoslaviska arméenheternas och de paramilitära styrkornas urskillningslösa angrepp mot Kosovos befolkning och anser att det är världssamfundets plikt att göra allt det kan för att stoppa angreppen och skydda civilbefolkningen i Kosovo mot försöken till etnisk rensning,

3. kräver att förhandlingarna mellan Belgrad och företrädarna för kosovoalbanerna omgående skall återupptas, och att de denna gång faktiskt skall äga rum på ett neutralt område och med hjälp av internationella medlare,

4. välkomnar rådets gemensamma inställning, som omfattar ett förbud mot nya investeringar i Serbien och en frysning av Jugoslaviens tillgångar som ytterligare ett sätt att utöva påtryckning på de serbiska myndigheterna, men uppmanar samtidigt rådet och medlemsstaterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att avbryta den etniska rensning, de angrepp och den destabilisering som utförs av Belgradregimen, och att aktivt driva på ett beslut från FN:s säkerhetsråd i syfte att göra det möjligt att sätta in militärstyrkor, vilket kan komma att bli nödvändigt för att uppnå detta mål; stödjer således förberedelserna inför ett eventuellt militärt ingripande inom ramen för Nato/VEU, både i syfte att skydda civilbefolkningen i Kosovo och hindra att konflikten sprids till grannländerna,

5. uppmanar kommissionen, rådet och medlemsstaterna att i största möjliga utsträckning stödja de angränsande länderna och regionerna, inbegripet stöd vid behov inom ramen för VEU och Nato för att garantera säkerhet och stabilitet i regionen,

6. uppmanar FN att utan dröjsmål placera ut internationella observatörer längs gränsen mellan Kosovo och Serbien,

7. uppmanar kommissionen och rådet att så snart som möjligt skicka en humanitär grupp för att organisera fördelningen av biståndet till kosovoalbanska flyktingar, och anmodar dem att undersöka möjligheten att inrätta humanitära korridorer så att den internationella hjälpen skall kunna komma fram snabbt och säkert,

8. uppmanar kommissionen och rådet att bevilja nödvändigt humanitärt bistånd till dem som fallit offer för och dem som flytt från våldet i Kosovo; uppmanar medlemsstaterna att upphöra att skicka tillbaka flyktingar och asylsökanden till Kosovo, där man inte kan garantera deras säkerhet,

9. påminner om att den internationella krigsförbrytartribunalen för före detta Jugoslavien är behörig för före detta Jugoslaviens hela territorium och uppmanar därför dess allmänne åklagare att vidta alla tänkbara åtgärder för att de ansvariga för brotten i Kosovo skall ställas inför rätta,

10. ger sitt fulla stöd till alla personer och organisationer som inom och utanför Kosovo fortfarande söker lösa Kosovokonflikten genom att med hjälp av en dialog söka uppnå en politisk lösning,

11. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, VEU, Nato, FN:s säkerhetsråd, Jugoslaviens och Serbiens presidenter och regeringar och företrädarna för Kosovos befolkning.