A4-0125/95

Resolution om den femte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen och utvecklingen i gemenskapens regioner

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av den femte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen och utvecklingen i gemenskapens regioner, (KOM(94)0322 - C4-0095/94)

- med beaktande av förordning (EEG) nr 2083/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 4254/88 om fastställande av villkor för genomförandet av förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden ((EGT nr L 193, 31.7.1993, s. 34.)),

- med beaktande av artikel 8 i förordning (EEG) nr 4254/88 såsom ändrad,

- med beaktande av den fjärde periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen och utvecklingen i gemenskapens regioner (KOM(90)0609 - C3-0053/91) och sin resolution av den 12 mars 1992 ((EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 309.)) i detta ämne,

- med beaktande av kommissionens vitbok, i synnerhet kapitel 10 i denna (KOM(93)0700),

- med beaktande av det femte åtgärdsprogrammet för miljön (KOM(92)0023)

- med beaktande av kommissionens förslag till programmet «Europa efter år 2000" (CX-86-94-117) och

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik (A4- 0125/95).

Parlamentet

1. gratulerar kommissionen till den femte periodiska rapporten, vilken tillsammans med den fjärde periodiska rapporten och rapporten «Europa efter år 2000" ger en uttömmande och detaljerad beskrivning av den ekonomiska och sociala situationen i unionens regioner, vilket lägger en tillräckligt god grund för att formulera strukturpolitiken på unionsnivå; parlamentet uttrycker sin tillfredsställelse över att varje rapport förbättrats betydligt med avseende på det antal utvecklingsfaktorer som beskrivs och analyseras,

2. noterar med tillfredsställelse att ett flertal av de rekommendationer som lades fram i parlamentets rapport om den fjärde periodiska rapporten tagits upp av kommissionen i den femte periodiska rapporten, däribland en mer detaljerad beskrivning av den demografiska situationen och den förväntade utvecklingen samt immigrationsmönster, investeringsflöden och medlemsstaternas regionalpolitik,

3. noterar att viktiga aspekter vad gäller statligt stöd och den informella ekonomin ännu inte tagits med och vidhåller att omfattning och betydelse måste bedömas i nästa rapport; parlamentet betonar behovet av en sådan bedömning med tanke på den kritiska roll som struktur- och regionalpolitik spelar som verktyg för att stödja och underbygga regionernas ansträngningar inför Ekonomiska och monetära unionen,

4. påminner medlemsstaterna om att ansvaret för att uppnå en sund ekonomisk och social politik även i fortsättningen vilar på medlemsstaternas regeringar och på regionerna; bekräftar att gemenskapens ekonomiska bidrag utan medlemsstaternas aktiva medverkan endast kan leda till en långsam reducering av ekonomiska och sociala olikheter,

5. beklagar att de positiva tendenserna i riktning mot nominell konvergens på nationell nivå inte motsvaras av någon verklig konvergens på regional nivå och att sammankallningsskillnader inom regionerna inte beaktas i tillräcklig mån; uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att gemenskapens politik kompletteras och integreras så att regionerna får möjlighet att förbättra sin ekonomiska och sociala bas under arbetet med att uppnå EMU:s konvergenskriterier; uppmanar kommissionen att presentera förslag och politiska riktlinjer som främjar regional konvergens,

6. anser att det inte kan tas för givet att «införandet av en gemensam valuta gagnar den regionala utvecklingen», vilket kommissionen förefaller tro, och att sådana fördelar i stor utsträckning kommer att bero på inrättandet av en riktig ekonomi-, budget- och skattepolitik på unionsnivå vid sidan av den monetära unionen,

7. erkänner att gemenskapens region- och strukturpolitik är långsiktig till sin natur; är också medvetet om att även en långsiktig politik måste ta hänsyn till givna finansiella restriktioner,

8. uppmärksammar rådet på att den politik som förs i fråga om transeuropeiska nät inom transportsektorn för att rättfärdiga de höga insatserna leder investeringar till områden där tillväxten redan är stark och därför stärker koncentrationen av ekonomisk aktivitet i dessa regioner medan möjligheterna för företag att etablera sig i mindre utvecklade regioner samtidigt avtar,

9. påminner om rapportens slutsatser om att investeringar i utbildning i de mindre gynnade regionerna är av avgörande betydelse för att minska arbetslösheten och höja konkurrenskraften, varför en större del av de offentliga budgeterna bör reserveras för personalresurser i form av stöd till undervisning, utbildning och forskning,

10. anser det även vara viktigt att bidra till ett uppsving för de mindre gynnade regionerna genom att främja grundandet och utvecklandet av små och medelstora företag,

11. uppmärksammar behovet av att förbättra utbildnings- och undervisningssystemen genom att underlätta fortbildning och på så sätt säkra att kvalifikationsnivån hela tiden är tidsenlig och svarar mot behovet av att öka konkurrenskraften och hålla arbetslösheten under kontroll,

12. är allvarligt bekymrat över de stora skillnaderna inom forskning och utveckling (tre fjärdedelar av alla offentliga forskningsavtal, inklusive de som finansieras av kommissionen, är koncentrerade till ett litet antal forskningscentum),

13. anmodar kommissionen att närmare analysera de underliggande faktorer som främjar konkurrenskraften i mindre gynnade regioner, med målsättningen att bättre identifiera med vilka strukturella åtgärder regionernas konkurrenskraft kan förbättras; beklagar att de ekonomiska och sociala skillnaderna mellan de rikaste och de fattigaste regionerna förblivit stora, trots en allmän förbättring i gemenskapens regioner; erinrar om att förstärkning av den ekonomiska och sociala sammanhållningen förblir en av pelarna i Fördraget om Europeiska unionen och är en grundsten i gemenskapens konvergensmål; beklagar det faktum att vidgade klyftor mellan och inom regionerna även fortsättningsvis leder till oacceptabelt hög arbetslöshet och undersysselsättning; uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att effektivare samordna den makroekonomiska politiken med gemenskapens politik för att kunna ge sig i kast med arbetslösheten i regionerna, och att med beaktande av analysen i vitboken granska användandet av de makroekonomiska mekanismerna och gemenskapens politik för att avgöra i vilken grad de är berättigade i relation till sin effektivitet vad gäller att minska arbetslösheten samt att med hjälp av särskilda åtgärder ta hänsyn till den ökande arbetslösheten bland kvinnor,

14. uppmanar kommissionen att snarast göra en utvärdering med en analys av strukturfondernas inverkan på skapandet av nya arbetstillfällen, och att i möjligaste mån framställa statistiskt material och information för varje enskild region,

15. uppmanar kommissionen att utföra en mer detaljerad undersökning, identifiering och analys av de faktorer som har negativt inflytande på och bidrar till att öka motsättningarna inom vissa av gemenskapens regioner, trots höga ekonomiska insatser inom ramen för gemenskapens region- och strukturpolitik,

16. begär att kommissionen ska inleda en mer detaljerad jämförande studie av prestationsförmågan i regioner med jämförbara socio-ekonomiska förhållanden, för att kunna bedöma i vilken grad gemenskapens strukturpolitik bidrar till prestandan samt lägga fram rekommendationer om framtida strukturfondsåtgärder,

17. anmodar kommissionen att i nästa periodiska rapport ta upp särskilda problem (perifert läge, regional och social påverkan från krisen inom sjöfartsindustrier, varvsindustrin, fiskerinäringen etc.), nya problemställningar (hamnstäders och kustsjöfartens ekonomiska roll, sjöfart och miljövård, förnyelsebara energikällor) samt utvecklingsperspektiven för de europeiska kustområdena i syfte att i framtiden vidta samlade åtgärder inom ramen för den europeiska regionalpolitiken till förmån för dessa ofta starkt eftersatta och perifera regioner inom Europeiska unionen,

18. beklagar det faktum att inspektioner har uppdagat olika slags oegentligheter i utnyttjandet av fonderna,

19. konstaterar med oro att medlemsstaternas regionalpolitik i vissa fall varken kompletterar eller stärker gemenskapens regionalpolitiska åtgärder; anmodar medlemsstaterna och kommissionen att förbättra samordningen av sina respektive instrument samt uppmanar kommissionen att vida nödvändiga åtgärder för att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina förpliktelser för att uppnå ekonomisk och social sammanhållning,

20. anser att kommissionen i sin analys av problemen i kustområdena i framtiden också bör utföra en detaljerad analys - liknande den undersökning om särskilda ekonomiska sektorer som utförts i samband med denna rapport (om bilbranschen, luftfartsindustrin, textil- och konfektionsindustrin samt försvarsindustrin) - av fiskerisektorns och andra maritima ekonomiska sektorers (varvsindustri, hamnar, kustskeppsfart) regionala betydelse i dessa områden samt utpeka möjliga områden där man med regionalpolitikens hjälp kan utveckla deras inneboende ekonomiska potential,

21. erinrar medlemsstaterna och kommissionen om den viktiga roll som lokala och regionala myndigheter spelar när det gäller att reducera ekonomiska och sociala skillnader, och därigenom om det ökande behovet av att involvera lokala och regionala myndigheter i planerandet och genomförandet av regionalpolitiska åtgärder; påminner om att tillämpningen av subisidiaritetsprincipen kräver öppenhet och deltagande och därför en större integrering av arbetsmarknadens parter och de lokala och regionala myndigheterna i planerandet av verksamheten,

22. anmodar kommissionen att göra en utvärdering av medlemsstaternas inrikespolitiska och strukturfinansiella ingripanden i regioner som tilldelats medel från gemenskapens strukturfonder samt att skärpa kontrollen och sanktionerna i samband med medlemsstaternas oriktiga förvaltning av medlen; anmodar medlemsstaterna att säkerställa att ekonomiska och politiska ingripanden i regioner som är berättigade till stöd stärker och underbygger målet för ekonomisk och social sammanhållning, i synnerhet på sådana håll där åtgärder kan synas vara till skada för den ekonomiska och sociala sammanhållningen; anser att medlemsstaterna bör ta hänsyn till strukturfondsåtgärder och målsättningar när de gör upp planer för regioner som är berättigade till stöd,

23. anmodar kommissionen att utröna om man skulle kunna identifiera och definiera mer jämförbara «socio-ekonomiska regioner» (eventuellt med utgångspunkt från i stort sett samma faktorer som används för att definiera «arbetsreseområden») i avsikt att mer i detalj formulera en riktad strukturpolitik,

24. anmodar kommissionen att före kommande strukturfondsreform genomföra en studie av strukturfondernas urvalskriterier, i syfte att garantera större effektivitet och en avsevärd medelskoncentration,

25. påminner medlemsstaterna och kommissionen om deras förpliktelser att följa strukturfondens bestämmelser om att garantera lika möjligheter och om behovet av prioriterande åtgärder för att gynna eftersatta och svagare regioner och samhällen,

26. anmodar kommissionen och medlemsstaterna att förebygga alla slag av missbruk eller förskingring av strukturfondsmedel, i synnerhet mot bakgrund av kommissionens pågående utredning beträffande medel ur regionalfonden som beviljats för privata tjänster; uppmanar kommissionen att säkerställa en strikt tillämpning av bestämmelserna och vid behov ändra bestämmelserna för att förebygga att medlen används på fel sätt,

27. anmodar kommissionen att studera hur en framtida utvidgning av unionen påverkar strukturfondspolitiken samt att så snart som möjligt utföra en detaljerad analys av budgetkonsekvenserna av en framtida utvidgning enligt samma principer som undersökningen om den gemensamma jordbrukspolitiken, samt att göra en uppskattning av de nödvändiga budgetära omdistribueringsåtgärderna i syfte att säkra att målet för ekonomisk och social sammanhållning uppnås inom ramen för den etablerade gemenskapspolitiken och i en anda av solidaritet; anser dessutom att insatser bör göras för att garantera att de existerande medlen används optimalt,

28. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.