Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska havs- och fiskerifonden [och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik] /* COM/2013/0245 final - 2011/0380 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Kommissionen antog den 2 december 2011 ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden [och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik] (EHFF). Den 6 oktober 2011 lade kommissionen fram sitt förslag till en förordning om gemensamma bestämmelser för Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, EJFLU och EHFF och om allmänna bestämmelser för de sammanhållningspolitiska fonderna (COM(2011) 615 final). Genom kommissionens ursprungliga förslag till förordning om EHFF anpassades förvaltnings- och kontrollsystemet för EHFF till de förfaranden som föreslagits för EJFLU. Detta föreslogs främst av det skälet att det ofta är samma myndigheter som förvaltar EJFLU och EHFF och det därför skulle vara en fördel för dessa myndigheter om förfarandena för dessa två fonder var harmoniserade. Under den granskning av förslaget om EHFF som gjordes inom rådets arbetsgrupp för fiske uttryckte ett antal medlemsstater reservationer när det gäller övergången till det system som kommissionen föreslagit för förvaltning och kontroll och för finansiell förvaltning. Under föregående (2000–2006) och innevarande (2007–2013) programperiod var EHFF:s genomförandesystem anpassat till arrangemang som inrättats inom ramen för sammanhållningspolitiken och medlemsstaterna anser att en högsta nivå av kontinuitet bör säkerställas. De har uttryckt åsikten att den sakkunskap som finns hos de nationella myndigheter som för närvarande deltar i förvaltningen av EU:s fiskefonder bäst kan utnyttjas om man fortsätter med dessa arrangemang. Även om en majoritet av medlemsstaterna har angett att de föredrar att EHFF anpassas till genomförandesystemet för sammanhållningspolitiken, har de också betonat behovet av att beakta proportionalitetsprincipen (artikel 4.5 i förordningen om gemensamma bestämmelser). De operativa programmen för fiskenäringen är i de flesta fall mindre än de sammanhållningspolitiska programmen och har också särskilda inslag för att säkerställa att EHFF bidrar till reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. För att underlätta de redan pågående förhandlingarna i rådet och Europaparlamentet föreslår kommissionen att en ändring av förslagen till förordning om gemensamma bestämmelser och till förordning om EHFF görs samtidigt för att se till att EHFF på ett enkelt och rationellt sätt integreras med en befintlig uppsättning regler för sammanhållningspolitiken. En nära anpassning av EHFF:s genomförandesystem till de genomförandesystem som föreslagits för sammanhållningspolitiken på det sätt som föreslås kommer att bidra till harmoniserade och konsekventa regler för dessa olika fonder (Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, EJFLU och EHFF). Det bygger på erfarenheterna från tidigare programperioder och underlättar en smidig övergång från en programperiod till nästa. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Kommissionens förslag om ändring av förordningen om gemensamma bestämmelser och av förordningen om EHFF har föregåtts av djupgående diskussioner om genomförandearrangemangen för EHFF inom rådets arbetsgrupp för fiske och av bilaterala kontakter med medlemsstaterna. En konsekvensbedömning har utförts för de ursprungliga lagstiftningsförslagen. 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET Förslaget omfattar en parallell ändring av kommissionens förslag till förordning om gemensamma bestämmelser och till förordning om EHFF. • EHFF integreras med de relevanta bestämmelserna i förordningen om gemensamma bestämmelser, som ursprungligen var särskilt avsedda för sammanhållningspolitiken, genom att det i förordningen om gemensamma bestämmelser skapas en ny del fyra som är tillämplig på sammanhållningspolitiken och EHFF. • De aktuella bestämmelserna (som motsvarar genomförandearrangemangen för EJFLU eller överlappar med artiklar i förordningen om gemensamma bestämmelser i dess ändrade lydelse) utgår ur EHFF-förordningen och lämpliga hänvisningar till förordningen om gemensamma bestämmelser införs där det är nödvändigt. Skäl och definitioner anpassas till ändringarna i artiklarna och av förordningarnas struktur. Den terminologi som används i den nya del fyra anpassas efter EHFF:s särdrag och i vissa fall klargörs det att det i de fondspecifika bestämmelserna inom ramen för EHFF får föreskrivas kompletterande regler. 4. BUDGETKONSEKVENSER Det ändrade förslaget kommer inte att få några budgetkonsekvenser. Nya uppgifter och makroekonomiska prognoser samt Republiken Kroatiens anslutning leder dock till ändringar av anslagen för EHFF. Ändringarna påverkar inte de pågående förhandlingarna om förordningen om den fleråriga budgetramen och budgetförordningen. 5. SAMMANFATTNING AV ÄNDRINGARNA Vad gäller EHFF-förordningen ändras skälen 86, 89, 101, 103 och 104. Skälen 91, 93, 94 och 97 utgår. Ändringar görs av artiklarna 3, 12, 14, 20, 24, 25, 28, 33, 37, 38, 39, 45, 46, 54, 56, 61, 62, 63, 64, 67, 75, 78, 92, 94, 95, 102, 103, 105, 108, 117, 118, 119, 120, 122, 126, 128, 129, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142,143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150,151, 152, 153, 154 och artiklarna 96, 97, 98, 99, 100, 101, 104, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 121, 123, 124, 125, 127 och 130 utgår. Vad gäller förordningen om gemensamma bestämmelser ändras skälen 3, 75, 78, 80, 84 och 87. Ändringar görs också i artiklarna 1 och 3 för att tydligt ange tillämpligheten av varje del av förordningen för var och en av fonderna (Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, EJFLU och EHFF). Det har krävts begränsade anpassningar av definitionerna i artikel 2 leden 5, 7, 25 och 26 för att ersätta hänvisningarna till del tre med hänvisningar till del fyra. Ändringar görs i artiklarna 55.7, 64.6, 74.1, 112.3, 113.5, 114.3 b och g, 117.4, 120, 121.1, 124, 126.4, 128, 130.1, 131.1, 133.1, 134.1, 135, 136, 137 och 140.1. 2011/0380 (COD) Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska havs- och fiskerifonden [och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik] EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42, 43.2, 91.1, 100.2, 17353.3, 17555, 188, 192.1, 194.2 och 195.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[1], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[2], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) I kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (nedan kallat meddelandet om reformen) fastställs möjliga utmaningar, mål och inriktningar för den gemensamma fiskeripolitiken (nedan kallad GFP) efter 2013. Mot bakgrund av debatten om meddelandet bör den gemensamma fiskeripolitiken reformeras med verkan från och med den 1 januari 2014. Reformen bör täcka samtliga huvudinslag i GFP, även de finansiella aspekterna. För att beakta reformmålen är det lämpligt att upphäva rådets förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden[3], förordning (EG) nr 861/2006 gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete[4], bestämmelserna i förordning (EG) nr 1290/2005 om garantifonden som rör fiskeri- och vattenbruksprodukter[5], förordning (EG) nr 791/2007 om att upprätta ett kompensationssystem för de extra kostnader vid avsättningen av vissa fiskeriprodukter från Azorerna, Madeira, Kanarieöarna och de franska departementen Guyana och Réunion som är en följd av dessa områdens läge i gemenskapens yttersta randområden[6] och ersätta dem med en ny förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF). Genom den nya förordningen erkänns det faktum att alla frågor som rör Europas oceaner och hav är sammanlänkade och förordningen bör därför även stödja den integrerade havspolitikens fortsatta utveckling, ett område som täcks av [förordningen om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik]. (2) Tillämpningsområdet för EHFF bör omfatta stöd av den gemensamma fiskeripolitiken, vilket sträcker sig till bevarande, förvaltning och utnyttjande av marina biologiska resurser, limniska biologiska resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas territorier eller i unionens vatten, inbegripet verksamhet som bedrivs av fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och som är registrerade i ett tredjeland eller av unionsfiskefartyg eller verksamhet som bedrivs av medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar i enlighet med bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas havsrättskonvention. (3) För att den gemensamma fiskeripolitiken ska bli framgångsrik krävs ett effektivt system för kontroll, inspektion och tillsyn samt tillförlitliga och fullständiga data, en förutsättning både för vetenskapliga utlåtanden och för genomförande och kontroll. Därför bör EHFF stödja dessa politikområden. (4) EHFF:s tillämpningsområde bör täcka stöd till den integrerade havspolitiken, vilket även innefattar utarbetande och genomförande av samordnade insatser och beslutsfattande avseende oceanerna, haven, kustområdena och havsnäringarna och som kompletterar EU:s politik på områden som dessa berörs av, till exempel den gemensamma fiskeripolitiken, transporter, näringsliv, territoriell sammanhållning, miljö, energi och turism. Samverkan och integrering bör säkerställas i förvaltningen av sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet, Biscayabukten, vid kusterna kring Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta Havet. (5) I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17 juni 2010, då Europa 2020-strategin antogs, bör unionen och medlemsstaterna arbeta för att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla och samtidigt främja en harmonisk utveckling för unionen. Framför allt bör resurserna samlas och inriktas på att uppnå Europa 2020-målen, och målsättningar och effektivitet bör stärkas genom ökad resultatfokus. Den integrerade havspolitiken omfattas nu av nya EHFF, vilket också bidrar till de viktiga politiska mål som fastställs i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 Europa 2020 En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla[7] (Europa 2020-strategin) och följer fördragets allmänna mål att öka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. (6) För att se till att EHFF bidrar till att den gemensamma fiskeripolitikens, den integrerade havspolitikens och Europa 2020-strategins mål uppnås är det nödvändigt att fokusera på ett begränsat antal huvudprioriteringar som går ut på att främja innovation och kunskapsbaserat fiske och vattenbruk, främja ett hållbart och resurseffektivt fiske och vattenbruk och öka sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen genom att släppa fram den tillväxt- och sysselsättningspotential som finns i kust- och inlandsfiskesamhällena samt främja diversifieringen av fiskeverksamhet till andra näringar inom den marina ekonomin. (7) Unionen bör i alla skeden av genomförandet av fonden sträva efter att undanröja ojämlikhet och främja jämställdhet, liksom att bekämpa diskrimination på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. (8) Den gemensamma fiskeripolitikens övergripande mål är att säkra att fisket och vattenbruket bidrar till de långsiktigt hållbara miljömässiga villkor som är nödvändiga för den ekonomiska och sociala utvecklingen. Den bör också bidra till ökad produktivitet, skälig levnadsstandard inom fiskerinäringen, stabila marknader, garanterade resurstillgångar, tryggad livsmedelsförsörjning och skäliga konsumentpriser. (9) Det är ytterst viktigt att bättre integrera miljöfrågorna i den gemensamma fiskeripolitiken som bör uppfylla målsättningarna och målen för unionens miljöpolitik och Europa 2020-strategin. Den gemensamma fiskeripolitiken är inriktad på att uppnå att de levande marina biologiska resurserna utnyttjas på ett sådant sätt att det är möjligt att återställa och hålla fiskbestånden vid nivåer som kan ge maximalt hållbart uttag senast 2015. Genom den gemensamma fiskeripolitiken bör det införas försiktighets- och ekosystemsstrategier i fiskeriförvaltningen. Därför bör EHFF bidra till skyddet av havsmiljön i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (ramdirektivet om en marin strategi)[8]. (10) Med tanke på omfattningen och effekterna av de insatser som ska finansieras genom verksamhetsprogrammen och med tanke på de strukturella problem som påträffas inom ramen för utvecklingen av fiskeri- och havsnäringarna och därtill medlemsstaternas begränsade resurser kan målen för denna förordning inte i tillräckligt hög grad uppnås av medlemsstaterna själva. De kan däremot uppnås i högre grad på unionsnivå genom flerårigt ekonomiskt stöd som inriktas på relevanta prioriteringar, och unionen kan anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5.3 i fördraget om Europiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen som anges i artikel 5.4 i fördraget går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (11) Finansieringen av den gemensamma fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens utgifter genom en och samma fond, EHFF, bör uppfylla behovet av förenkling och samtidigt stärka de två politikområdenas integrering. Utvidgningen av delad förvaltning till de gemensamma marknadsordningarna, inbegripet kompensationen för de yttersta randområdena samt kontroll- och datainsamlingsverksamhet bör bidra till ytterligare förenkling och minska den administrativa bördan både för kommissionen och medlemsstaterna och leda till större samstämmighet och effektivitet vad gäller beviljat stöd. (12) Unionens budget bör finansiera utgifterna för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken genom en fond, EHFF, antingen direkt eller genom delad förvaltning med medlemsstaterna. Delad förvaltning med medlemsstaterna bör inte bara tillämpas för stödåtgärder för fiske, vattenbruk och unionsstödd lokalt ledd utveckling, utan även för gemensamma marknadsordningar och för kompensation för de yttersta randområdena samt för kontroll- och datainsamlingsverksamhet. Direktförvaltning bör tillämpas för vetenskapliga utlåtanden, frivilliga bidrag till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna, rådgivande nämnder och insatser för att genomföra en integrerad havspolitik. De åtgärder som får finansieras genom EHFF bör specificeras. (13) Det är nödvändigt att skilja mellan de kategorier av åtgärder för kontroll och tillsyn som medfinansieras inom ramen för delad förvaltning respektive inom ramen för direktförvaltning. Det är avgörande att öronmärka de resurser som ska tilldelas för kontroll inom ramen för delad förvaltning. (14) Enligt artiklarna 50 och 51 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] (nedan kallad GFP-förordningen) bör unionens finansiella stöd genom EHFF vara villkorligt och bero på medlemsstaternas och aktörernas efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler. Villkorligheten är avsedd att spegla unionens ansvar att i det allmänna intresset garantera att de marina biologiska resurserna bevaras genom den gemensamma fiskeripolitiken, såsom föreskrivs i artikel 3 i EUF-fördraget. (15) Möjligheterna att uppnå GFP-målen skulle undermineras om unionens finansiella bidrag genom EHFF betalas ut till aktörer som redan i förväg inte iakttar de krav som är knutna till det allmänna intresset av att bevara de marina biologiska resurserna. Därför bör endast sådana aktörer godkännas som inom en viss tidsperiod innan stödansökan lämnas inte var delaktiga i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är upptagna i unionens förteckning över IUU-fartyg i artikel 40.3 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999[9], och som inte har begått en allvarlig överträdelse enligt artikel 42 i förordning (EG) nr 1005/2008 eller artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006[10] eller några andra överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens regler som på något sätt äventyrar de berörda beståndens hållbarhet eller som utgör ett allvarligt hot mot ett hållbart utnyttjande av levande marina biologiska resurser som återställer och upprätthåller populationer av de fiskade arterna så att de hamnar över de nivåer som kan ge ett maximalt hållbart uttag. (16) Stödmottagarna bör vidare fortsätta att uppfylla de krav som är förknippade med det allmänna intresset att bevara de marina biologiska resurserna efter det att stödansökan lämnats in under insatsens hela genomförandeperiod och, för vissa typer av insatser, även under en angiven tidsperiod efter den sista utbetalningen. Stöd som använts eller innehas av stödmottagare som inte iakttar de krav som är förbundna med det allmänna intresset att bevara marina biologiska resurser, riskerar att kopplas till de begångna överträdelserna och äventyrar därmed möjligheterna att uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål. (17) De konsekvenser som föreskrivs för det fall villkoren för stödberättigande inte uppfylls bör tillämpas när stödmottagare bryter mot GFP:s regler. För fastställandet av hur stort belopp som inte utgör stödberättigande utgifter bör hänsyn tas till hur allvarlig underlåtelsen att följa GFP:s regler är, den ekonomiska fördel som följer av underlåtelsen att följa GFP:s regler eller omfattningen av EHFF:s bidrag till stödmottagarens ekonomiska verksamhet. (18) Möjligheterna att uppnå GFP:s mål skulle också undermineras om finansiellt unionsstöd via EHFF betalas ut till medlemsstater som inte uppfyller de skyldigheter inom ramen för GFP som är knutna till det allmänna intresset att bevara marina biologiska resurser, t.ex. insamling av data och genomförande av kontrollskyldigheter. Om dessa skyldigheter inte uppfylls finns det även en risk för att medlemsstaterna inte upptäcker stödmottagare som inte är godtagbara eller insatser som inte berättigar till stöd. (19) För att förhindra att oberättigat stöd betalas ut men även för att uppmuntra medlemsstaterna att följa GFP:s regler eller att kräva att stödmottagaren följer dem bör man som försiktighetsåtgärd tillämpa både avbrytande av betalningsfristen och indragning av utbetalningar. Med hänsyn till proportionalitetsprincipen bör slutliga finansiella korrigeringar som får definitiva och oåterkalleliga konsekvenser endast tillämpas för utgifter som är direkt knutna till insatser under vilka underlåtelser att följa GFP:s regler har begåtts. (20) För att förbättra samordningen och harmonisera genomförandet av de fonder som ger stöd inom ramen för sammanhållningspolitiken, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden, med fonderna såväl för landsbygdsutveckling, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), som för havs- och fiskepolitiken, Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), har gemensamma bestämmelser fastställts för alla dessa fonder (nedan kallade GSR-fonderna) i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser][11] Vid sidan av denna förordning innehåller EHFF särskilda bestämmelser med hänsyn till den gemensamma fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens specifika drag. (21) Med beaktande av den framtida EHFF:s omfattning och mot bakgrund av proportionalitetsprincipen har bestämmelserna om strategisk planering undantagits från förordningen [om gemensamma bestämmelser], vilket innebär att samrådet med aktörerna i fortsättningen bör äga rum minst två gånger under programplaneringsperioden, däremot inte obligatoriskt en gång om året då detta skulle innebära en överdriven administrativ och finansiell börda både för kommissionen och medlemsstaterna. (22) Unionens insatser bör komplettera medlemsstaternas eller bidra till dessa. För att garantera att det skapas ett betydande mervärde bör partnerskapet mellan kommissionen och medlemsstaterna stärkas genom arbetsformer som ger olika typer av partner möjlighet att delta, med full hänsyn tagen till medlemsstaternas institutionella befogenheter. Särskild vikt bör läggas vid att garantera att kvinnor och minoritetsgrupper representeras i tillräckligt hög grad, Partnerskapet gäller regionala, lokala och andra offentliga myndigheter såväl som andra berörda myndigheter, inklusive miljö- och jämställdhetsmyndigheter, arbetsmarknadens parter, näringslivets organisationer och andra behöriga organ. Alla berörda partner bör delta i utarbetandet av partnerskapsavtalen, samt i utarbetande, genomförande, övervakning och utvärdering av programplaneringen. (23) Proportionalitetsprincipen gör att de resurser som kommissionens och medlemsstaternas använder får variera beroende på de totala offentliga utgifter som anslagits för ett operativt program. Sådan variation bör tillämpas i synnerhet när det gäller resurser för utvärdering och kontroll av samt rapportering om genomförandet av operativa program. (24) Kommissionen bör fastställa en årlig fördelning av tillgängliga åtagandebemyndiganden med hjälp av objektiva och överskådliga kriterier. Kriterierna bör omfatta den historiska tilldelningen enligt rådets förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen enligt rådets förordning (EG) nr 861/2006. (25) Det är av yttersta vikt för den gemensamma fiskeripolitiken att vissa förhandsvillkor uppfylls, bland annat vad avser inlämnande av den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket, bevisad administrativ kapacitet att uppfylla datakraven för fiskeriförvaltningen och genomförandet av ett unionssystem för kontroll, inspektion och tillsyn. (26) I linje med målet att förenkla bör all EHFF-verksamhet som faller inom delad förvaltning (t.ex. kontroll och datainsamling) ske i form av ett samlat operativt program per medlemsstat, utformat efter nationell struktur. Programplaneringen kommer att omfatta perioden 1 januari 2014 – 31 december 2020. Varje medlemsstat bör utarbeta ett samlat operativt program. Varje program bör ha en strategi för att uppnå mål knutna till unionens prioriteringar för EHHF, och en uppsättning åtgärder. Programplaneringen bör överensstämma med unionens prioriteringar, men anpassas till det nationella sammanhanget och vara ett komplement till unionens övriga politikområden, särskilt landsbygdsutvecklings- och sammanhållningspolitiken. (27) För att bidra till målet att förenkla genomförandet av EHFF och minska kontrollkostnaderna och felfrekvensen, bör medlemsstaterna i så stor utsträckning som möjligt utnyttja den möjlighet att använda klumpsummor eller andra förenklade stödformer som erbjuds i [förordningen om gemensamma bestämmelser]. (28) För tillsynen av att kontrollskyldigheterna inom ramen för GFP iakttas bör medlemsstaterna utforma avsnittet om kontroll av det operativa programmet i linje med de prioriteringar för unionen som kommissionen antagit för det här politikområdet. Det operativa programmet bör anpassas till utvecklingen vad gäller behoven inom kontroll och tillsyn, och kontrollavsnittet i de operativa programmen bör därför ses över regelbundet mot bakgrund av eventuella förändringar i unionens prioriteringar när det gäller GFP:s kontroll- och tillsynspolitik. Sådana ändringar bör godkännas av kommissionen. (29) För att behålla flexibiliteten i programplaneringen av verksamhet på kontrollområdet bör översynen av kontrollavsnittet i det operativa programmet förenklas. (30) Medlemsstaterna bör utarbeta avsnittet om datainsamling i det operativa programmet i enlighet med det fleråriga unionsprogrammet. Medlemsstaterna bör utarbeta en årlig arbetsplan i syfte att anpassa sig till de särskilda behoven på området datainsamling. Planen bör uppdateras årligen enligt kommissionens riktlinjer och den bör godkännas av kommissionen. (31) Det är nödvändigt att stimulera innovation och företagaranda för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom fisket. Därför bör EHFF stödja innovativa insatser och innovativ näringslivsutveckling. (32) Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra fiskeri- och havsnäringarnas konkurrensförmåga och ekonomiska resultat. Därför bör EHFF stödja livslångt lärande och samarbete mellan forskare och fiskare för att främja kunskapsspridning samt sörja för att det finns rådgivande tjänster som hjälper till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft. (33) Hustrur till egenföretagande fiskare inom det småskaliga kustfisket spelar en erkänt viktig roll, och EHFF bör stödja utbildning och nätverksskapande som bidrar till att de kan utveckla sina yrkeskunskaper och ger dem medel att bättre klara de stödtjänster som de utför. (34) Fiskare inom småskaligt kustfiske är erkänt underrepresenterade i den sociala dialogen, och EHFF bör därför stödja organisationer som främjar denna dialog i lämpliga forum. (35) Med tanke på den potential som finns i diversifieringsmöjligheterna för fiskare inom småskaligt kustfiske och den viktiga roll som yrkesgruppen spelar i kustsamhällena, bör EHFF underlätta diversifieringen genom att stödja företagsetablering och investeringar i retroaktiv fartygsanpassning, utöver relevant utbildning för att få nödvändig yrkesmässig kompetens inom det relevanta området utanför fiskerinäringen. (36) För att hälso- och säkerhetsbehov ombord ska kunna lösas bör EHFF stödja investeringar som omfattar säkerhets- och hygienvillkor ombord. (37) Till följd av införandet av system med överlåtbara fiskenyttjanderätter enligt artikel 27 i [GFP-förordningen] och för att stödja medlemsstaternas genomförande av dessa nya system, bör EHFF bevilja stöd för kapacitetsuppbyggnad och utbyte av goda metoder. (38) Införandet av system med överlåtbara fiskenyttjanderätter bör göra sektorn mer konkurrenskraftig. Det kan därför uppstå behov av nya karriärmöjligheter utanför fiskeverksamheten. EHFF bör därför främja diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen särskilt genom att stödja företagsetableringar och omställning av fartyg för småskaligt kustfiske till andra verksamheter inom havsnäringarna än fiskeverksamhet. Detta verkar vara lämpligt eftersom fartygen inom det småskaliga kustfisket inte omfattas av system för överlåtelsebara fiskenyttjanderätter. (39) Målet för den gemensamma fiskeripolitiken är att säkerställa ett hållbart utnyttjande av fiskbestånden. Överkapacitet har konstaterats vara en huvudorsak till överfiske. Det är därför av yttersta vikt att unionens fiskeflotta anpassas till mängden tillgängliga resurser. Åtgärderna för att få bort överkapaciteten med hjälp av offentligt stöd till tillfällig eller permanent uppläggning eller skrotning har visat sig vara föga effektiva. EHFF kommer därför att stödja inrättande och förvaltning av system för överlåtelsebara fiskenyttjanderätter som syftar till att minska överkapaciteten och förbättra de berörda aktörernas ekonomiska resultat och lönsamhet. (40) Då överkapacitet är en av det främsta orsakerna till överfiske bör åtgärder vidtas för att anpassa unionens fiskeflotta till de tillgängliga resurserna. I detta sammanhang bör EHFF stödja inrättande, anpassning och förvaltning av de system för överlåtelsebara fiskenyttjanderätter som GFP infört som förvaltningsverktyg för att minska överkapaciteten. (41) Det är av yttersta vikt att integrera miljöhänsyn i EHFF och stödja genomförandet av bevarandeåtgärder inom GFP, men dock med beaktande av de skilda villkor som råder i unionens olika vatten. Av detta skäl är det nödvändigt att utveckla en regionaliserad strategi för bevarandeåtgärder. (42) I samma anda bör EHFF hjälpa till att minska fiskets inverkan på havsmiljön, särskilt genom att främja miljöinnovation, mer selektiva fiskeredskap och selektiv fiskeutrustning samt genom åtgärder för skydd och återuppbyggnad av den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, liksom deras tjänster, i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020. (43) I linje med det förbud mot att kasta fångst överbord (utkast) som införts genom GFP, bör EHFF stödja investeringar ombord som syftar till att på bästa sätt utnyttja oönskad fisk som fångas och uppvärdera underutnyttjade delar av den fisk som fångas,. Med tanke på resursbristen bör EHFF, för att maximera värdet av fångad fisk, även stödja investeringar ombord som syftar till att öka det kommersiella värdet på fångad fisk. (44) Mot bakgrund av fiskehamnarnas, landningsplatsernas och skyddshamnarnas stora betydelse bör EHFF stödja relevanta investeringar särskilt i syfte att öka energieffektiviteten, miljöskyddet, kvaliteten på landade produkter samt säkerhets- och arbetsvillkoren. (45) Det är avgörande för unionen att uppnå en hållbar balans mellan de limniska resurserna och utnyttjandet av dem, Därför bör det, med vederbörlig hänsyn tagen till miljöpåverkan samtidigt som dessa näringsgrenar garanteras ekonomisk hållbarhet, införas lämpliga bestämmelser till stöd för inlandsfisket. (46) I linje med kommissionens strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket[12], GFP-målen och Europa 2020-strategin, bör EHFF stödja en miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av vattenbruket. (47) Vattenbruket bidrar till tillväxt och arbetstillfällen i kust- och landsbygdsområden. Det är därför avgörande att EHFF är tillgänglig för vattenbruksföretag, särskilt små och medelstora företag, och bidrar till att nya vattenbruksföretag kan etablera sig. Det är nödvändigt att stimulera innovation och företagaranda för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom vattenbruket. EHFF bör därför stödja innovativa insatser och innovativ företagsutveckling särskilt inom annan produktion än livsmedelsproduktion och offshore-vattenbruk. (48) Nya inkomstformer kombinerade med vattenbruksverksamhet har redan visat sitt mervärde inom företagsutvecklingen. Därför bör EHFF stödja dessa biverksamheter utanför vattenbruket som t.ex. sportfisketurism och utbildnings- eller miljöverksamhet. (49) Ett annan viktig möjlighet för vattenbruksföretagen att öka sina inkomster är att öka höja produkternas värde genom att själva bearbeta och saluföra sina produkter, eller att införa nya arter med goda marknadsförutsättningar och därigenom diversifiera produktionen. (50) Det är nödvändigt att identifiera de områden som bäst lämpar sig för utveckling av vattenbruket, både vad avser tillgång till vatten och utrymme, och EHFF bör stödja de nationella myndigheterna i deras strategiska val på nationell nivå. (51) Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra vattenbrukets konkurrensförmåga och ekonomiska resultat. Därför bör EHFF stödja livslångt lärande och nätverksbildning för att stimulera kunskapsspridning samt sörja för att det finns rådgivande tjänster som hjälper till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft. (52) För att främja ett miljömässigt hållbart vattenbruk bör EHFF stödja vattenbruksverksamhet som i hög grad respekterar miljön, omställning till miljöledningssystem, användning av revisionssystem och omställning till ekologiskt vattenbruk. I samma anda bör EHFF också stödja vattenbruk som tillhandahåller särskilda miljötjänster. (53) Det är viktigt att skydda konsumenterna, och EHFF bör garantera adekvat stöd till odlarna för att hindra och dämpa de risker med avseende på allmänhetens hälsa och djurhälsan som vattenbruksodling kan skapa. (54) Det finns en erkänd investeringsrisk förknippad med vattenbruksverksamhet, och EHFF bör bidra till företagssäkerheten genom att ge möjlighet till beståndsförsäkring och på så sätt säkra producenternas inkomster vid onormala produktionsförluster främst till följd av naturkatastrofer, ogynnsamma väderförhållanden, plötsliga förändringar i vattenkvaliteten, sjukdomar eller parasitangrepp och förstörda produktionsanläggningar. (55) Med tanke på att den lokalt ledda strategin för lokal utveckling under en rad år har visat sig vara ändamålsenlig när det gäller att främja kustfiske- och landsbygdsområdenas utveckling, eftersom den tar full hänsyn till det sektorsövergripande behovet att skapa en inifrån kommande utveckling, bör stödet fortsätta att betalas ut och stärkas i framtiden. (56) I områden som är beroende av fisket bör den lokalt ledda utvecklingen främja innovativa strategier som skapar tillväxt och arbetstillfällen, särskilt genom att höja fiskeriprodukternas värde och diversifiera den lokala ekonomin mot nya ekonomiska verksamhetsområden, t.ex. genom ”blå tillväxt” och inom de bredare havsnäringarna. (57) En hållbar utveckling i fiskeberoende områden bör bidra till EU2020-målen att främja social delaktighet och insatser för att bekämpa fattigdom och att få igång innovation på lokal nivå samt till målet att uppnå territoriell sammanhållningen, en av Lissabonfördragets huvudprioriteringar. (58) Den lokalt ledda utvecklingen bör genomföras genom en decentraliserad metod och lokala partnerskap med företrädare för allmänheten, den privata sektorn och civilsamhället, som speglar det lokala samhället på ett korrekt sätt. Det är de lokala aktörerna som är bäst lämpade att utarbeta och genomföra integrerade och sektorsövergripande lokala utvecklingsstrategier som fyller de lokala behoven i de fiskeriberoende områdena. För att garantera de lokala aktionsgruppernas representativitet är det viktigt att ingen enskild intressegrupp har mer än 49 % av rösträtten i de beslutsfattande organen. (59) Nätverksbildning mellan lokala partnerskap är ett grundläggande inslag i denna strategi. Samarabete mellan de lokala partnerskapen är ett viktigt utvecklingsverktyg som bör möjliggöras genom EHFF. (60) Stödet till de fiskeriberoende områdena genom EHFF bör samordnas med det stöd till lokal utveckling som erbjuds genom andra unionsfonder, och det bör täcka alla aspekter av utarbetandet/förberedandet och genomförandet av de lokala utvecklingsstrategierna och de lokala aktionsgruppernas insatser samt kostnaderna för informationsåtgärder och dynamiskt ledarskap i området och för att driva de lokala partnerskapen. (61) För att garantera fiskeri- och vattenbruksnäringarnas överlevnad på en kraftigt konkurrensutsatt marknad bör det fastställas bestämmelser om beviljande av stöd för genomförande av [förordning (EU) nr [...] om den gemensamma organisationen av marknaderna marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter][13] samt för saluföringsåtgärder och beredning som aktörerna själva utför för att ge sina fiskeri- och vattenbruksprodukter maximalt värde. Det är särskilt viktigt att främja insatser som integrerar produktion, beredning och saluföringsverksamhet längs hela distributionskedjan. Som en anpassningsåtgärd med avseende på den nya utkastpolitiken med förbud mot utkast, bör EHFF också ge stöd för beredning av oönskade fångster. (62) Producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer bör prioriteras genom att de beviljas stöd. Lagringsstödet och stödet för produktions- och saluföringsplaner bör gradvis fasas ut eftersom dessa särskilda stödtyper har förlorat sitt intresse mot bakgrund av att unionens marknad för dessa produkter har fått en annan struktur och att starka producentorganisationer blir allt viktigare. (63) Yrkesfiskarna inom det småskaliga kustfisket ställs inför en växande konkurrens och EHFF bör stödja företagarinitiativ från denna yrkesgrupp som går ut på att höja värdet på den fisk de fångar, särskilt initiativ som innebär att de själva utför beredning eller direkt saluför den fisk de fångat. (64) Fiskeverksamheten i Europeiska unionens yttersta randområden ställs inför svårigheter, särskilt på grund av de extra kostnaderna för saluföringen av vissa fiskeriprodukter till följd av de särskilda nackdelar som erkänns genom artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. (65) För att vissa fiskeriprodukter från Europeiska unionens yttersta randområden skulle kunna behålla sin konkurrenskraft jämfört med liknande produkter från andra regioner i unionen införde unionen år 1992 åtgärder för att kompensera för de anknutna extrakostnaderna inom fiskerisektorn. De åtgärder som gäller för perioden 2007–2013 fastställs i rådets förordning (EG) nr 791/2007[14]. Det är nödvändigt att fortsätta att bevilja stöd för att kompensera de extra kostnaderna för saluföringen av vissa fiskeriprodukter även efter den1 januari 2014. (66) Med tanke på de olika saluföringsvillkor som råder i de yttersta randområden som berörs samt variationerna när det gäller fångster, bestånd och marknadsefterfrågan, är det lämpligt att låta de berörda medlemsstaterna fastställa vilka fiskeriprodukter som ska berättiga till kompensation, de respektive maximikvantiteterna för dessa produkter samt de olika kompensationsbeloppen inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat. (67) Medlemsstaterna bör ges tillåtelse att, inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat, differentiera kvantiteterna av berörda fiskeriprodukter och förteckningen över dessa samt kompensationsbeloppet. De bör också ha rätt att anpassa sina kompensationsplaner, om detta motiveras av förändrade villkor. (68) Medlemsstaterna bör fastställa kompensationsbeloppet till en nivå som på ett lämpligt sätt väger upp de extra kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelar som präglar de yttersta randområdena, särskilt kostnaderna för transport av produkterna till den europeiska fastlandet. För att motverka överkompensation bör beloppet stå i proportion till de extra kostnader som stödet kompenserar för, och det får aldrig överstiga 100 % av kostnaderna för transport till det europeiska fastlandet och andra anknutna kostnader. Därför bör även andra typer av offentliga åtgärder som påverkar de extra kostnadernas storlek beaktas vid fastställandet av beloppet. (69) Det är av avgörande betydelse att se till att medlemsstaterna och aktörerna har medel att utföra kontroller av hög kvalitet och därigenom kan säkra att den gemensamma fiskeripolitikens regler efterlevs och skapa förutsättningar för ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser. EHFF bör därför stödja medlemsstaterna och aktörerna i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1224/2009. Genom att bidra till att skapa en efterlevnadskultur kan detta stöd också bidra till hållbar tillväxt. (70) Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för genomförandet av kontrollsystemet bör mot bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond i framtiden beviljas via EHFF. (71) Mot bakgrund av unionens politiska mål för kontroll och tillsyn förefaller det lämpligt att exakt fastställa under vilken minimitid som patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar måste bedriva kontroll och tillsyn och att stödet från EHFF baseras på detta. (72) Med tanke på hur viktigt det är med samarbete mellan medlemsstaterna på kontrollområdet bör det beviljas stöd från EHFF för detta. (73) Det bör antas bestämmelser om stöd till datainsamling om fisket och hantering och användning av sådana data i enlighet med det fleråriga unionsprogrammet, särskilt stöd till nationella program och hantering och användning av data för vetenskapliga ändamål och för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för datainsamling om fisket och hantering och användning av sådana data bör mot bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond fortsättningsvis beviljas via EHFF. (74) Det är också nödvändigt att stödja samarbetet mellan medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, samarbetet med tredjeländer avseende insamling av data inom ett och samma havsområde, samt samarbetet med relevanta internationella vetenskapliga organ. (75) Syftet med den integrerade havspolitiken är att främja ett hållbart utnyttjande av haven och oceanerna och att åstadkomma ett samordnat, konsekvent och öppet beslutsfattande på de politikområden som berör oceanerna, haven, öarna, kustområdena, de yttre randområdena och havsnäringarna i enlighet med kommissionens meddelande En integrerad havspolitik för Europeiska unionen[15]. (76) Uttalanden från rådet, Europaparlamentet och regionkommittén[16] visar att det krävs fortsatt finansiering för genomförandet och den fortsatta utvecklingen av den integrerade havspolitiken för Europeiska unionen. (77) EHFF bör stödja integrerad havsstyrning på alla nivåer, i synnerhet genom utbyte av goda metoder och genom utveckling och genomförande av havsområdesstrategier. Syftet med strategierna är att skapa en integrerad ram inom vilken man tar itu med utmaningar som rör de europeiska havsområdena och stärker samarbetet mellan berörda aktörer för att se till att unionens finansieringsinstrument och fonder utnyttjas optimalt och för att bidra till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i unionen. (78) EHFF bör också understödja vidareutveckling av verktyg som skapar synergieffekter mellan olika sektorer som har beröring med haven, oceanerna och kusterna. Detta gäller den integrerade havsövervakningen vars syfte är att förbättra realtidskunskapen om händelser till havs genom ett bättre och säkert informationsutbyte mellan olika sektorer. Emellertid får EHFF inte finansiera havsövervakning som omfattas av avdelning V i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. (79) För sammankopplingen av vissa sektorers informationssystem kan det krävas att sektorerna ifråga mobiliserar egna finansieringsmekanismer, vilket bör ske i enlighet med gällande regler och fördragets bestämmelser. Den fysiska planeringen i kust- och havsområden och den integrerade förvaltningen av kustområdena är av avgörande betydelse för utvecklingen av havs- och kustområden och bidrar till att målen för ekosystemsbaserad förvaltning kan uppnås och till att skapas förbindelser mellan land och hav. Dessa verktyg är också viktiga för att säkra att förvaltningen av de många användningsområden som finns för kusterna, haven och oceanerna resulterar i en hållbar ekonomisk utveckling och stimulerar till gränsöverskridande investeringar, medan genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi förväntas definiera inom vilka gränser den mänskliga verksamhet som påverkar havsmiljön kan bedrivas på ett hållbart sätt. Det är också nödvändigt att förbättra kunskaperna om den marina världen och stimulera till innovation genom att man underlättar insamling, återanvändning och spridning av data om oceanernas och havens tillstånd. (80) EHFF bör också stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och konkurrenskraft inom de marina sektorerna och kustregionerna. Det är särskilt viktigt att man identifierar vilka rättsliga hinder och bristande kunskaper som hindrar tillväxten i nya och framväxande marina sektorer, samt vilka åtgärder som kan vidtas för att främja investeringar i den teknisk innovation som behövs för att stärka den kommersiella potentialen för marina och maritima tillämpningar. (81) EHFF bör komplettera och samverka med de befintliga och framtida finansieringsinstrument som unionen och medlemsstaterna gör tillgängliga på nationell och regional nivå för att främja skydd och hållbart utnyttjande av oceanerna. Haven och kusterna, för att främja ett mer effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och deras kustregioner, inlandsregioner och yttre randområden, samt för att ta hänsyn till hur nationella och lokala projekt prioriteras och fortskrider. Fonden kopplas till andra unionspolitiska mål som har beröring med havspolitiken, som Europeiska regionala utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska socialfonden och Horisont 2020-programmet för forskning och energipolitik. (82) För att säkra att den gemensamma fiskeripolitikens mål uppnås globalt är unionen deltar unionen aktivt i många internationella organisationers arbete. Det är viktigt att unionen bidrar till den verksamhet som bedrivs av de organisationer vars syfte är att bevara och sörja för ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i det fria havet och i tredjeländers vatten. Det stöd som nu beviljas internationella organisationer på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 bör mot bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond i framtiden beviljas via EHFF. (83) För att förbättra styrningen inom den gemensamma fiskeripolitiken och för att se till att de regionala rådgivande nämnderna fungerar bra är det viktigt att nämnderna ges tillräckligt och permanent ekonomiskt stöd så att de kan bedriva sitt rådgivande arbete inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som nu beviljas de regionala rådgivande nämnderna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 bör mot bakgrund av tanken att det endast bör finnas en fond i framtiden beviljas via EHFF (84) EHFF bör i form av tekniskt stöd lämna stöd för förberedande, administrativt och tekniskt arbete samt stöd för informationsåtgärder, nätverksbyggande, utvärderingar, studier och erfarenhetsutbyte för att underlätta genomförandet av det operativa programmet och främja nydanande synsätt och metoder för ett enklare och mera öppet genomförande. Det tekniska stödet bör också omfatta inrättande av ett europeiskt nätverk för lokala aktionsgrupper för fiske, vars syfte bör vara att främja kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning, erfarenhetsutbyte och samarbete mellan lokala partnerskap. (85) I samband med de åtgärder som finansieras enligt denna förordning är det nödvändigt att skydda Europeiska unionens ekonomiska intressen genom att relevant lagstiftning om skydd av unionens ekonomiska intressen tillämpas korrekt och genom att medlemsstaterna och kommissionen gör lämpliga kontroller. (86) [Förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] och de bestämmelser som antas i enlighet med den förordningen bör omfatta de bestämmelser i denna förordning som omfattas av delad förvaltning. I [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser][17] fastställs bestämmelser för delad förvaltning av unionens fonder med medlemsstaterna på grundval av principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet och icke-diskriminering, samt bestämmelser om ackrediteringsorganens roll och budgetprinciper, vilka samtliga bör iakttas inom ramen för tillämpningen av den här förordningen. (87) Mot bakgrund av vissa särdrag hos EHFF, särskilt fondens storlek, vilka åtgärder som finansieras, den nära kopplingen till den gemensamma fiskeripolitiken och andra relevanta faktorer, bör det i denna förordning föreskrivas hur vissa av de gemensamma bestämmelserna om delad förvaltning bör anpassas och kompletteras och vilka undantag som bör gälla. Om så krävs enligt bestämmelserna i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] bör förordningen om EHFF innehålla kompletterande bestämmelser till de gemensamma bestämmelserna. (88) Mot bakgrund av hur viktigt det är att bevara de marina biologiska resurserna och att skydda fiskbestånden mot i synnerhet otillåtet fiske och i enlighet med de slutsatser som dras i grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken[18] bör inget stöd från EHFF beviljas de aktörer som inte iakttar den gemensamma fiskeripolitikens regler, som allvarligt äventyrar de berörda beståndens hållbarhet och därmed utgör ett allvarligt hot mot utnyttjandet av de levande marina biologiska resurserna i enlighet med principen om maximalt hållbart uttag, och som deltar i IUU-fiske. Unionsmedel får under inget skede från det att en insats väljs ut till det att den genomförs användas på ett sådant sätt att allmänhetens förtroende för åtgärderna för att bevara de marina biologiska resurserna undermineras. (89) Medlemsstaterna bör anta lämpliga åtgärder för att garantera att förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar. Det bör därför utses en förvaltningsmyndighet, ett utbetalande organ och ett attesterande organ för varje operativt program och deras ansvarsområden bör fastställas. Ansvarsområdena bör huvudsakligen omfatta sunt ekonomiskt genomförande, organisation av utvärdering, attestering av utgifter, revision, och kontroll av att unionens lagstiftning iakttas. Regelbundna möten mellan kommissionen och berörda nationella myndigheter om övervakningen av stödet bör föreskrivas. När det gäller förvaltning och kontroll är det i synnerhet nödvändigt att fastställa hur varje medlemsstat ska säkra att systemen har införts och fungerar tillfredsställande. (8990) Under hela utgiftscykeln bör Europeiska unionens ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och att fastställa påföljder vid behov. (91) De belopp som medlemsstaterna återvinner till följd av oriktigheter bör förbli tillgängliga för den berörda medlemsstatens operativa program. Det bör antas bestämmelser om medlemsstaternas ekonomiska ansvar i de fall då det inte är möjligt att återvinna hela beloppet i samband med oriktigheter och kommissionen bör ges befogenhet att skydda unionsbudgetens intressen genom att låta medlemsstaterna bära ansvaret för de belopp som gått förlorade till följd av oriktigheter och som inte återkrävts inom rimliga tidsfrister. (902) För att säkra ett gott samarbete och sprida kunskapen om unionens stödformer är det lämpligt att stödformerna ges största möjliga offentlighet. De myndigheter som förvaltar stödet bör ansvara för detta samt för att kommissionen hålls informerad om de åtgärder som vidtagits. (93) Reglerna och förfarandena för åtaganden och utbetalningar bör förenklas så att ett regelbundet kontantflöde säkerställs. Ett förskott på 4 % av bidraget från EMFF torde kunna bidra till att påskynda genomförandet av det operativa programmet. (94) För att säkra sund förvaltning av unionens medel är det nödvändigt att förbättra utgiftsprognoserna och genomförandet. Medlemsstaterna bör därför regelbundet skicka in prognoser om användningen av unionens medel till kommissionen och förseningar i verkställandet bör medföra att förskottet måste återbetalas och att medlen automatiskt återtas. (915) Mot bakgrund av de specifika behov som gäller för den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med artiklarna 50 och 51 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] bör det fastställas bestämmelser som kompletterar reglerna om avbrott i betalningsfristen [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. Om en medlemsstat eller en aktör inte fullgör sina åtaganden enligt den gemensamma fiskeripolitiken eller om kommissionen har bevis för bristande efterlevnad bör kommissionen tillåtas att, som en försiktighetsåtgärd, avbryta utbetalningarna. (926) Utöver denna möjlighet till avbrott och för att motverka att belopp betalas ut för icke-stödberättigande ändamål bör kommissionen tillåtas att tillfälligt ställa in utbetalningar som är kopplade till fall av bristande efterlevnad av reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med artiklarna 50 och 51 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. (97) För att säkra att det finns en finansiell koppling mellan de godkända utbetalande organen och unionsbudgeten bör kommissionen årligen avsluta dessa organs räkenskaper. Beslutet om avslutande av de berörda räkenskaperna bör omfatta kontroll av att de är fullständiga, exakta och sanningsenliga, men inte huruvida utgifterna överensstämmer med unionslagstiftningen. (938) Det operativa programmet bör övervakas och utvärderas så att dess kvalitet kan förbättras och så att det är möjligt att se vad programmet åstadkommit. Kommissionen bör ange ramar för gemensam övervakning och bedömning, varigenom det bland annat säkerställs att relevanta uppgifter görs tillgängliga i tid. I detta sammanhang bör en förteckning över indikatorer upprättas och kommissionen bör analysera EHFF:s inverkan i förhållande till särskilda mål. (949) Ansvaret för övervakningen av programmet bör delas mellan förvaltningsmyndigheten och en övervakningskommitté som inrättas för ändamålet. Förvaltningsmyndighetens och övervakningskommitténs respektive ansvarsområden bör fastställas. I övervakningen av programmet bör ingå utarbetande av en årlig genomföranderapport som skickas in till kommissionen. (95100) För att göra informationen om finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt lättillgängligare och mer genomsynlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller webbportal med information om operativa program, inklusive förteckningar över verksamhet som fått stöd inom varje operativt program. Informationen ska utformas på ett sådant sätt att den ger allmänheten en rimlig och konkret idé om hur programmet fungerar och om hur skattebetalarnas pengar används inom EHFF. Härutöver bör offentliggörandet av relevanta uppgifter också tjäna till att sprida kunskap om möjligheterna att söka unionsstöd. Däremot bör enskilda personers namn inte offentliggöras i enlighet med den grundläggande rättigheten till skydd av personuppgifter och i enlighet med domstolens dom i de förenade målen Schecke[19]. (96101) För att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen när det gäller en uppförandekod för de fall då bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler leder till att en ansökan inte kan godkännas och avseende tidsfristen för ansökan, när det gäller att säkra proportionerliga förhandsvillkor, när det gäller att identifiera stödberättigande investeringar ombord som inte leder till ökningar av fiskefartygens fiskekapacitet, när det gäller en metod för att beräkna nettoinkomsterna vid innovation på miljöområdet, när det gäller att fastställa stödberättigande investeringar insatser och kostnader för skydd och bevarande återställande av skyddade marina områden, när det gäller att identifiera stödberättigande kostnader för investeringar i off-shore vattenbruk och i vattenbruk som inriktas på annan produktion än livsmedelsproduktion, när det gäller att fastställa innehållet i handlingsplaner för lokala utvecklingsstrategier, när det gäller att fastställa stödberättigande kostnader för det förberedande arbetet med lokala utvecklingsstrategier, när det gäller att fastställa stödberättigande kostnader inom ramen för de löpande kostnaderna och ledningskostnaderna inom de lokala utvecklingsstrategier, när det gäller de utbetalande organens skyldigheter, när det gäller att fastställa de attesterande organens uppgifter, när det gäller att förtydliga förfarandena för en tillfredsställande verifieringskedja, när det gäller att förtydliga medlemsstaternas skyldigheter vad gäller återkrav av felaktigt utbetalda stöd, när det gäller att identifiera fall av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som kan leda till att stöd dras in, när det gäller att fastställa de kriterier och den metod som ska tillämpas för schablonmässiga och extrapolerade finansiella korrigeringar och den förteckning över relevanta fall av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som kan leda till finansiella korrigeringar samt när det gäller kontroll- och utvärderingssystemets innehåll och struktur. (97102) Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (98103) Kommissionen bör ges befogenhet att genom genomförandeakter anta beslut om den årliga fördelningen av anslagen, beslut om de operativa programmen och om ändringar av dessa, beslut om unionens prioriteringar när det gäller kontroll och tillsyn, beslut om godkännande av årliga arbetsplaner för datainsamling, beslut om bevis för bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som leder till eventuellt avbrott i betalningsfristen, beslut om bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler som leder till inställda utbetalningar, beslut om inställda utbetalningar och om upphävande av beslut om inställda utbetalningar, och beslut om finansiella korrigeringar och beslut om avslutande av räkenskaperna. (99104) För att garantera enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter när det gäller det operativa programmets format, de förfaranden som gäller för antagande av det operativa programmet, de förfaranden som gäller för antagande av den årliga arbetsplanen för datainsamling, den praktiskt tillämpningen av de procentsatser för stödnivån som anges i bilaga I, tidsfristen för inlämning av mellanliggande utgiftsdeklarationer, de utbetalande organens åligganden vad gäller kontroll och tillsyn, de attesterande organens särskilda uppgifter, regler för effektiv förvaltning och kontroll, regler för fastställande av vilka utbetalningar som ska ställas in, förfaranden för avbrott i betalningsfristen och för inställda utbetalningar, förfaranden för kommissionens kompletterande kontroller på plats, utformning för de årliga genomföranderapporterna, vilka faktorer som bör tas med i för- och efterhandsutvärderingarna samt utarbetande av tekniska inslag i marknadsföringsåtgärder. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[20]. (100105) Mot bakgrund av att det är procedurbestämmelser som kommissionen ska anta genom de genomförandeakter som avses i artiklarna 24, 98, 10320 och 12043 bör det rådgivande förfarandet tillämpas i samband därmed. (101106) För att säkra en smidig övergång från det system som införs genom förordning (EG) nr 1198/2006 till det system som införs genom denna förordning bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen avseende övergångsbestämmelser. (102107) Det nya stödsystem som införs genom denna förordning ersätter de stödordningar som införs genom förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006, Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik, förordning (EG) nr 1290/2005 (garantifonden), förordning (EG) nr 791/2007 och artikel 103 i förordning (EG) nr 1224/2009. Dessa förordningar och bestämmelser bör därför upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I MÅL KAPITEL I Tillämpningsområde och definitioner Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs hur unionen ska finansiera (a) den gemensamma fiskeripolitiken, (b) relevanta åtgärder avseende havsrätten, (c) hållbar utveckling av de fiskeberoende områdena och inlandsfiske, samt (d) den integrerade havspolitiken. Artikel 2 Geografiskt tillämpningsområde Denna förordning ska tillämpas på åtgärder som vidtas på unionens territorium om inget annat anges i denna förordning. Artikel 3 Definitioner 1. Vid tillämpningen av denna förordning, och utan att tillämpningen av punkt 2 påverkas, ska de definitioner gälla som avses i artikel 5 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken][21], artikel 5 [förordningen om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter], artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 och artikel 2 i förordning (EU) nr [förordningen om gemensamma bestämmelser][22]. 2. I denna förordning gäller följande definitioner: (1) en gemensam miljö för informationsutbyte (nedan kallad CISE): ett nätverk av decentraliserade system för utbyte av information mellan användare i olika sektorer i syfte att förbättra realtidskunskapen om händelser till havs. (2) sektorsövergripande insatser: insatser som samtidigt gynnar flera olika sektorer och/eller sektorspolitiska mål i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och som inte helt kan uppnås genom åtgärder inom de enskilda politikområdena. (3) elektroniskt registrerings- och rapporteringssystem (nedan kallat ERS): ett system för elektronisk registrering och rapportering av uppgifter i enlighet med artiklarna 15, 24 och 63 i förordning (EG) nr 1224/2009. (4) europeiska nätet för marin observation och datainsamling: ett nät som sammanför nationella program för havsobservation och datainsamling till en gemensam och tillgänglig EU-resurs. (5) fiskeberoendeområde: ett område med havs- eller sjöstrand, med dammar eller med en flodmynning och som har en betydande sysselsättningsnivå inom fiske eller vattenbruk och som utpekats som ett sådant av medlemsstaten. (6) fiskare: varje person som bedriver yrkesmässigt fiske, av det slag som erkänns av medlemsstaten, ombord på ett fartyg för yrkesmässigt fiske, eller som yrkesmässigt men utan fartyg skördar marina organismer, på ett sätt som erkänns av medlemsstaten. (7) den integrerade havspolitiken: en unionspolitik med vilken syftet är att främja ett samordnat och koherent beslutsfattande i syfte att så mycket som möjligt främja hållbar utveckling, ekonomisk tillväxt och social sammanhållning för medlemsstaterna, i synnerhet när det gäller kustområdena, öarna och de yttersta randområdena i unionen, samt när det gäller havsnäringarna, genom konsekvent havspolitik och relevant internationellt samarbete. (8) integrerad havsövervakning: ett EU-initiativ vars syfte är att göra den övervakningsverksamhet som bedrivs i EU:s vatten mer effektiv och ändamålsenlig genom informationsutbyte och samarbete över sektors- och statsgränserna. (9) oriktighet: en oegentlighet enligt definitionen i artikel 1.2 i rådets förordning 2988/95. (10) inlandsfiske: fiske som bedrivs i kommersiellt syfte av fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten eller fiske som bedrivs med hjälp av andra anordningar som används vid isfiske. (11) integrerad förvaltning av kustområden: de strategier och åtgärder som definieras i Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 30 maj 2002 om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa[23]. (12) integrerad havsstyrning: samordnad förvaltning av EU:s samtliga sektorspolitiker för oceanerna, haven och kustområdena. (13) marina regioner: de geografiska områden som fastställs i bilaga I till rådets beslut 2004/585/EG och de områden som fastställts av de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna. (14) fysisk planering i kust- och havsområden: en process där offentliga myndigheter analyserar och fördelar den rumsliga och tidsmässiga utbredningen av mänsklig verksamhet i havsområden för att uppnå ekologiska, ekonomiska och sociala mål. (15) åtgärd: ett antal insatser. (16) offentliga utgifter: alla offentliga bidrag till finansiering av insatser, oavsett om pengarna kommer från medlemsstatens, regionala eller lokala myndigheters eller Europeiska unionens budget samt andra liknande utgifter. Alla bidrag till finansiering av insatser från ett offentligrättsligt organs budget eller från budgeten för en sammanslutning av en eller flera regionala eller lokala myndigheter eller ett eller flera offentligrättsliga organ i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster ska betraktas som offentliga bidrag. (17) havsområdesstrategi: en strukturerad ram för samarbete avseende ett visst geografiskt område, vilken utarbetas av EU-institutionerna, medlemsstaterna, regionerna eller eventuella tredje länder som delar ett havsområde. I strategin tas hänsyn till havsområdets geografiska, klimatmässiga, ekonomiska och politiska särdrag. (18) småskaligt kustfiske: fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter och som inte använder släpredskap enligt förteckningen i tabell 3 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 av den 30 december 2003 om registret över unionens fiskeflotta[24]. (19) fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten: fartyg som bedriver kommersiellt fiske men enbart i inlandsvatten och som inte finns upptagna i registret över unionens fiskeflotta. AVDELNING II ALLMÄN RAM KAPITEL I Inrättande av Europeiska havs- och fiskerifonden och fondens mål Artikel 4 Inrättande Härmed inrättas Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF). Artikel 5 Mål EHFF ska bidra till att följande mål uppfylls: (a) Hållbart och konkurrenskraftigt fiske och vattenbruk. (b) Utveckling och genomförande av unionens integrerade havspolitik på ett sätt som kompletterar sammanhållningspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken. (c) Balanserad och öppen territoriell utveckling för alla i de fiskeberoende områdena. (d) Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens regler. Artikel 6 Unionens prioriterade mål Genom de mål som fastställs för EHFF ska fonden bidra till Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla. Fondens mål ska uppnås genom följande sex prioriterade mål för unionen, vilka bygger på de tematiska målen i den gemensamma strategiska ramen: (1) Fler arbetstillfällen och territoriell sammanhållning genom följande mål: (a) Främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet, nya arbetstillfällen och arbetskraftsrörlighet i de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fisket och vattenbruket. (b) Diversifiering av fiskeverksamhet till andra näringar inom den marina ekonomin och tillväxt för den marina ekonomin, inbegripet åtgärder för att begränsa klimatförändringar. (2) Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske genom fokusering på följande områden: (a) Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring. (b) Bättre konkurrenskraft och lönsamhet för fisket, särskilt för det småskaliga kustfisket och bättre säkerhets- och arbetsförhållanden. (c) Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt lärande. (d) En bättre marknadsordning för fiskeriprodukter. (3) Främjande av ett innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk genom fokusering på följande områden: (a) Stöd till stärkt teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring. (b) Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för vattenbruket, särskilt för små och medelstora företag. (c) Utveckling av nya yrkeskunskaper och livslångt lärande. (d) En bättre marknadsordning för vattenbruksprodukter. (4) Främjande av ett hållbart och resurseffektivt fiske genom fokusering på följande områden: (a) Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön. (b) Skydd och återställande av den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, samt av de tjänster de tillhandahåller. (5) Främjande av ett hållbart och resurseffektivt vattenbruk genom fokusering på följande områden: (a) Främjande av de ekosystem som utnyttjas av vattenbruket samt av ett resurseffektivt vattenbruk. (b) Främjande av ett vattenbruk med höga nivåer av miljöskydd, djurskydd, skydd av djur- och folkhälsan och säkerhet. (6) Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens regler genom (a) tillgång till vetenskapliga rön och uppgiftsinsamling, (b) stöd till kontroll och tillsyn, förbättrad institutionell kapacitet och mer effektiv offentlig förvaltning. KAPITEL II Delad förvaltning och direktförvaltning Artikel 7 Delad förvaltning och direktförvaltning 1. De åtgärder som omfattas av avdelning V och tekniskt stöd enligt artikel 92 ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om delad förvaltning mellan medlemsstaterna och unionen och i enlighet med de gemensamma regler som fastställs i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser][25]. 2. De åtgärder som omfattas av avdelning VI, med undantag för tekniskt stöd enligt artikel 92, ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om direktförvaltning. KAPITEL III Allmänna principer för stöd inom ramen för den delade förvaltningen Artikel 8 Statligt stöd 1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel ska artiklarna 107, 108 och 109 i fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar företag inom fiske och vattenbruk. 2. Artiklarna 107, 108 och 109 i fördraget ska inte tillämpas på stöd som medlemsstaterna, inom tillämpningsområdet för artikel 42 i fördraget, beviljar i enlighet med och i överensstämmelse med denna förordning. 3. Nationella bestämmelser om statligt stöd som går utöver bestämmelserna i denna förordning när det gäller ekonomiska bidrag enligt punkt 2, ska ses som en helhet i enlighet med punkt 1. Artikel 9 Partnerskap Genom undantag från artikel 5.4 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] ska kommissionen minst två gånger om året under programperioden samråda om genomförandet av stödet från EHFF med de organisationer som företräder partnerna på unionsnivå. Artikel 10 Samordning Utöver de principer som anges i artikel 4 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] ska kommissionen och medlemsstaterna säkra att det stöd som beviljas via EHFF är samordnat med och kompletterar det stöd som beviljas via andra unionspolitiska områden och via andra finansieringsinstrument, inbegripet förordning (EU) nr [om ett ramprogram för miljöåtgärder och åtgärder mot klimatförändringarna (ramprogrammet för Life)[26] och de åtgärder som vidtas inom ramen för unionens yttre åtgärder. Samordningen mellan stödet via EHFF och stödet från ramprogrammet för Life ska åstadkommas genom att finansieringen inriktas på verksamhet som kompletterar de integrerade projekt som finansieras via ramprogrammet för Life och genom att man främjar användningen av lösningar, metoder och tillvägagångssätt som visat sig lämpliga inom ramprogrammet för Life. Artikel 11 Förhandsvillkor De förhandsvillkor som avses i bilaga III till denna förordning ska gälla för EHFF. KAPITEL IV Krav för ansökningar och icke-stödberättigande insatser Artikel 12 Krav för ansökningar 1. Ansökningar från följande aktörer får inte komma ifråga för stöd från EHFF under en viss tidsperiod: (a) Aktörer som har begått en allvarlig överträdelse enligt artikel 42 i förordning (EG) nr 1005/2008 eller enligt artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009. (b) Aktörer som är inblandade i drift eller förvaltning av fiskefartyg som är upptagna i EU:s förteckning över IUU-fartyg enligt artikel 40.3 i förordning (EG) nr 1005/2008, eller som äger ett sådant fartyg. (c) Aktörer som begått andra former av överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens regelverk, vilka innebär en allvarlig risk för de berörda beståndens hållbarhet. 2. Ansökningar som lämnas in av aktörer som begått överträdelser av bestämmelserna för EFF eller EHFF ska inte få komma ifråga under en viss tidsperiod. 3. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 12750 med avseende på (a) fastställandet av de tidsperioder som avses i punkterna 1 och 2; tidsperiodernas längd ska vara i proportion till hur allvarlig överträdelsen var eller till hur många gånger överträdelsen eller den bristande överensstämmelsen efterlevnaden upprepats, (b) fastställandet av relevanta start- och slutdatum för de perioder som avses i punkt 1, (c) fastställandet av vilka andra former av överträdelser som innebär en allvarlig risk för de berörda beståndens hållbarhet enligt punkt 1 c. 4. Medlemsstaterna ska kräva att de aktörer som lämnar in en ansökan inom ramen för EHFF till förvaltningsmyndigheten lämnar in en undertecknad förklaring om att de uppfyller de krav som anges i punkt 1 och om att de inte har begått någon överträdelse inom ramen för EFF eller EHFF enligt punkt 2. Medlemsstaterna ska kontrollera att förklaringen är sanningsenlig innan de godkänner insatsen. 5. Kommissionen ska i enlighet med artikel 12750 anta delegerade akter om delegering av uppgiften att inrätta ett system för utbyte av information om överträdelser mellan medlemsstaterna. Artikel 13 Icke-stödberättigande insatser Följande insatser får inte komma ifråga för stöd från EHFF: (a) Åtgärder som ökar ett fartygs fiskekapacitet. (b) Byggnation av nya fiskefartyg, åtgärder för att ta fiskefartyg ur bruk och import av fiskefartyg. (c) Tillfälligt upphörande med fiskeverksamhet. (d) Experimentellt fiske. (e) Överföring av äganderätten till ett företag. (f) Direkt utsättning, utom om detta är uttryckligen avsett som en bevarandeåtgärd enligt en unionsrättsakt eller görs i vetenskapligt syfte. AVDELNING III BUDGETRAM Artikel 14 Budgetgenomförandet 1. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning V ska genomföras inom ramen för den delade förvaltningen enligt artikel 4 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. 2. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning VI ska genomföras direkt av kommissionen i enlighet med artikel 55.1 a i [den nya budgetförordningen]. 3. Kommissionen ska stryka hela eller delar av budgetåtagandet för direktförvaltning i enlighet med [den nya budgetförordningen] och i enlighet med artikel 12447 i denna förordning. 4. Principen om en sund ekonomisk förvaltning ska tillämpas i enlighet med artiklarna 27 och 50 i [den nya budgetförordningen]. Artikel 15 Budgetresurser för den delade förvaltningen 1. De medel som under perioden 2014–2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF för delad förvaltning ska uppgå till 5 520 000 000 euro i löpande priser i enlighet med den årliga fördelning som anges i bilaga II. 2. Av de medel som anges i punkt 1 ska 4 535 000 000 euro avsättas för hållbar utveckling på områdena fiske, vattenbruk och fiskeberoende områden enligt kapitlen I, II och III i avdelning V. 3. Av de medel som anges i punkt 1 ska 477 000 000 euro avsättas för kontroll- och tillsynsåtgärder enligt artikel 78. 4. Av de medel som anges i punkt 1 ska 358 000 000 euro avsättas för åtgärder för datainsamling enligt artikel 79. 5. De medel som avsätts för de yttre randområdena enligt avdelning V kapitel V får inte överskrida följande belopp per år: – 4 300 000 euro för Azorerna och Madeira. – 5 800 000 euro för Kanarieöarna. – 4 900 000 för Franska Guyana och Réunion. 6. Av de medel som anges i punkt 1 ska 45 000 000 euro avsättas för lagringsstöd enligt artikel 72 under perioden 2014–2018. Artikel 16 Budgetresurser för direktförvaltningen Ett belopp på 1 047 000 000 euro från EHFF ska avsättas för direktförvaltningsåtgärder enligt avdelning VI kapitlen I och II. I det beloppet ska ingå tekniskt stöd enligt artikel 91. Artikel 17 Fördelning av medel för delad förvaltning 1. De resurser som finns tillgängliga för åtaganden från medlemsstaterna i enlighet med artikel 15.2–6 under perioden 2014–2020 såsom anges i tabellen i bilaga II ska fastställas på grundval av följande objektiva kriterier: (a) När det gäller avdelning V: (i) Antalet sysselsatta inom fiske och vattenbruk. (ii) Produktionsnivån inom fiske och vattenbruk. (iii) Andelen fartyg för småskaligt kustfiske i fiskeflottan. (b) När det gäller artikel 78 och 79: (i) En uppskattning av omfattningen på den berörda medlemsstatens kontrolluppgifter, beräknat utifrån den nationella fiskeflottans storlek, antalet landningar och värdet av importen från tredjeland. (ii) Tillgängliga kontrollresurser i förhållande till den uppskattade omfattningen på medlemsstatens kontrolluppgifter; de tillgängliga resurserna ska uppskattas på grundval av antalet kontroller till havs och antalet landningsinspektioner. (iii) En uppskattning av omfattningen på den berörda medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, beräknat utifrån den nationella fiskeflottans storlek, antalet landningar, andelen vetenskaplig övervakningsverksamhet till havs och antalet undersökningar som medlemsstaten deltar i. (iv) Tillgängliga datainsamlingsresurser jämfört med omfattningen på medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, varvid de tillgängliga resurserna ska beräknas preliminärt på grundval av antalet observatörer till havs och de personella och tekniska resurser som behövs för genomförandet av det nationella provtagningsprogrammet för datainsamling. (c) Den historiska tilldelningen enligt rådets förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen enligt rådets förordning (EG) nr 861/2006 ska gälla för samtliga åtgärder. 2. Kommissionen ska genom en genomförandeakt fatta beslut om den årliga fördelningen av medel per medlemsstat. AVDELNING IV PROGRAMPLANERING KAPITEL I Programplanering för åtgärder som finansieras inom den delade förvaltningen Artikel 18 Utformning av de operativa programmen 1. Varje medlemsstat ska utarbeta ett operativt program för genomförandet av de unionsprioriteringar som samfinansieras genom EHFF. 2. Medlemsstaterna ska utarbeta de operativa programmen i nära samarbete med de partner som avses i artikel 5 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. Samråd om förberedande handlingar ska organiseras på ett sådant sätt att partnerna har möjlighet att gå igenom handlingarna. 3. För den del av det operativa programmen som avses i artikel 20.1 n ska kommissionen genom en genomförandeakt, senast den 31 maj 2013, fastställa unionens prioriteringar för kontroll och tillsyn. 4. Den del av det operativa programmet som avses i artikel 20.1 o och som avser den del av det fleråriga programmet som avses i artikel 37.5 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] ska för år 2014 lämnas in senast den 31 oktober 2013. Artikel 19 Vägledande principer för det operativa programmet I samband med att medlemsstaterna utarbetar sina operativa program ska de ta hänsyn till följande vägledande principer: (a) Programmet ska innehålla en lämplig kombination av åtgärder i förhållande till var och en av unionens prioriteringar, varvid åtgärderna ska bygga på förhandsutvärderingen och en analys av starka och svaga sidor, möjligheter och hot (nedan kallad SWOT-analysen). (b) Programmet ska innehålla en lämplig strategi för innovation och för begränsning av och anpassning till klimatförändringar. (c) Programmet ska innehålla lämpliga åtgärder för att förenkla och underlätta programmets genomförande. (d) I tillämpliga fall, ska de åtgärder som vidtas i enlighet med unionens prioriteringar för EHFF enligt artikel 6.3 och 6.5 i denna förordning vara förenliga med den nationella fleråriga strategiska planen för vattenbruket enligt artikel 43 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. Artikel 20 Det operativa programmets innehåll 1. Utöver de faktorer som anges i artikel 24 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] ska det operativa programmet innehålla följande: (a) En förhandsutvärdering enligt artikel 48 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. (b) En SWOT-analys av situationen och en förteckning över vilka behov som måste tillgodoses i det geografiska område som programmet omfattar. Analysen ska utgå ifrån unionens prioriteringar. Särskilda behov när det gäller att mildra effekterna av klimatförändringarna och anpassning till dessa och när det gäller att främja innovation ska bedömas i förhållande till unionens prioriteringar på ett sådant sätt att det är möjligt att nå fram till relevanta lösningar i förhållande till de båda prioriteringarna. En sammanfattning av situationen med uppgift om starka och svaga sidor på de politikområden som berättigar till stöd. (c) Bevis för att en lämplig strategi för innovation, miljö, med hänsyn tagen till de särskilda behov som gäller för Natura 2000-områdena, och för begränsning av och anpassning till klimatförändringar ingår i programmet. (d) En bedömning av förhandsvillkoren, och vid behov, av de åtgärder som avses i artikel 17.4 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] av de delmål som fastställts med avseende på artikel 19 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. (e) En förteckning över utvalda åtgärder, uppställt efter unionsprioritering. (f) En beskrivning av urvalskriterierna för projekt. (g) En beskrivning av urvalskriterierna för lokala utvecklingsstrategier enligt kapitel III i avdelning V. (h) Tydliga uppgifter om vilka åtgärder enligt kapitel III i avdelning V som kan vidtas kollektivt och som därför kan beviljas en högre stödnivå enligt artikel 95.3. (i) En behovsanalys med avseende på övervaknings- och utvärderingskraven och den utvärderingsplan som avses i artikel 49 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser]. Medlemsstaterna ska tillhandahålla tillräckliga resurser och kapacitetsuppbyggnad så att de identifierade behoven kan tillgodoses. (j) En finansieringsplan som ska utarbetas i enlighet med artiklarna 18 och 20 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] och i enlighet med det kommissionsbeslut som avses i artikel 17.3. Finansieringsplanen ska innehålla (i) en tabell över det sammanlagda EHFF-bidrag som planeras för varje år. (ii) en tabell över tillämpliga EHFF-resurser och samfinansieringssatser för de mål för unionsprioriteringarna enligt artikel 6 och för det tekniska stödet. Om tillämpligt ska tabellen innehålla separata uppgifter om EHFF-resurserna och om de samfinansieringssatser som gäller genom undantag från den allmänna regeln i artikel 94.1 för det stöd som avses i artiklarna 72, 73, 78.2 a–d och f–j, 78.2 e och 79. (k) Uppgifter om hur det operativa programmet är förenligt med åtgärder som finansieras genom andra GSR-fonder eller ramprogrammet för Life. (l) En redogörelse för hur programmet ska genomföras, inklusive (i) alla de myndigheter som medlemsstaten har utsett i enlighet med artikel 107 113 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] och, för kännedom, en sammanfattande beskrivning av förvaltnings- och kontrollstrukturensystemet, (ii) en beskrivning av övervaknings- och utvärderingsförfarandena, samt av övervakningskommitténs sammansättning, (iii) de bestämmelser som säkrar att programmet ges offentlighet i enlighet med artikel 12043. (m) Uppgift om de partner som utsetts enligt artikel 5 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] och resultaten av samråden med partnerna. (n) För syftet att öka efterlevnaden genom kontroll i enlighet med artikel 6.6 och artikel 18.3 ska det operativa programmet innehålla följande: (i) En förteckning över de organ som genomför systemet för kontroll, inspektion och tillsyn och en kort beskrivning över vilka personalresurser och ekonomiska resurser som dessa förfogar över för fiskerikontroll, inspektion och tillsyn och vilken utrustning som dessa förfogar över för fiskerikontroll, inspektion och tillsyn, särskilt antalet fartyg, flygplan och helikoptrar. (ii) Övergripande mål för de kontrollåtgärder som ska genomföras med hjälp av de gemensamma indikatorer som fastställs i enlighet med artikel 11033. (iii) Specifika mål som ska uppnås i enlighet med unionens prioriteringar enligt artikel 6 med uppgift om hur många enheter ur varje utgiftskategori som ska köpas in under hela programperioden. (o) För datainsamlingen med avseende på hållbar fiskeriförvaltning enligt artiklarna 6.6 och 18.4 och i enlighet med det fleråriga unionsprogrammet enligt artikel 37.5 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]ska det operativa programmet innehålla följande: (i) En beskrivning av vilken datainsamling som krävs för följande: – En utvärdering av fiskesektorn (med biologiska, ekonomiska och tvärgående variabler samt vetenskapliga undersökningar till havs). – En utvärdering av vattenbrukets och beredningsindustrin ekonomiska situation. – En utvärdering av fiskerisektorns effekter på ekosystemet. (ii) En beskrivning av metoder för datalagring, datahantering och dataanvändning. (iii) Bevis för att sund ekonomisk och administrativ förvaltning av insamlade data kan säkras. Denna del av det operativa programmet ska kompletteras genom artikel 23. 2. Det operativa programmet ska innehålla de metoder för beräkning av förenklade kostnader som avses i artikel 57 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser], extrakostnader och inkomstbortfall enligt artikel 97103, metod för beräkning av ersättning enligt de relevanta kriterier som fastställts för var och en av de verksamheter som bedrivs i enlighet med artikel 38.1. 3. Det operativa programmet ska dessutom innehålla en beskrivning över vilka särskilda åtgärder som det innehåller i syfte att främja lika möjligheter och förhindra varje form av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, samt i syfte att säkra att jämställdhetsperspektivet integreras både på program- och insatsnivå. 4. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, anta regler för hur de faktorer som anges i punkterna 1, 2 och 3 ska presenteras i de operativa programmen. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 128.512. Artikel 21 Godkännande av det operativa programmet 1. Utöver vad som anges i bestämmelserna i artikel 25 i [förordning (EU) nr […] om gemensamma bestämmelser] ska kommissionen bedöma huruvida de operativa programmen är förenliga med denna förordning och i vilken mån de faktiskt bidrar till unionens prioriteringar för EHFF enligt artikel 6 och mot bakgrund av förhandsutvärderingarna. 2. Kommissionen ska godkänna de operativa programmen genom genomförandeakter. Artikel 22 Ändringar av de operativa programmen 1. Kommissionen ska godkänna ändringar av de operativa programmen genom genomförandeakter. 2. Mot bakgrund av den föränderliga tekniska utvecklingen inom kontrollverksamheten får det avsnitt av det operativa programmet som avses i artikel 20.1 n ändras vartannat år och första gången med verkan från och med den 1 januari 2015. För detta ändamål ska kommissionen, genom en genomförandeakt, fatta ett beslut i vilket det anges på vilket sätt unionens prioriteringar med avseende på kontroll och tillsyn enligt artikel 18.3 har förändrats och vilka åtgärder som bör prioriteras. Mot bakgrund av de nya prioriteringar som fastställs i det beslut som avses i andra stycket i denna punkt ska medlemsstaterna, senast den 31 oktober året före det aktuella genomförandeåret, inkomma till kommissionen med ändringar av de operativa programmen. 3. I enlighet med proportionalitetsprincipen ska de ändringar av programmen som avses i punkt 2 omfattas av ett förenklat förfarande som antas i enlighet med artikel 24. Artikel 23 Årlig arbetsplan för datainsamling 1. För tillämpningen av artikel 20.1 o ska medlemsstaterna lämna in en årlig arbetsplan till kommissionen senast den 31 oktober varje år. De årliga arbetsplanerna ska innehålla en beskrivning av vilka förfaranden och metoder som ska användas för insamling och analys av data och för bedömningen av graden av noggrannhet och precision. 2. Medlemsstaterna ska skicka in sina årliga arbetsplaner på elektronisk väg. 3. Kommissionen ska senast den 31 december varje år, genom genomförandeakter, godkänna de årliga arbetsplanerna. 4. Den första årliga arbetsplanen ska omfatta verksamhet under 2014 och ska lämnas in till kommissionen senast den 31 oktober 2013. Artikel 24 Regler angående förfaranden och tidsplaner 1. Kommissionen får, genom genomförandeakter, anta regler om förfaranden, utformning och tidsplaner för följande: – Godkännandet av de operativa programmen. – Inlämnande och godkännande av förslag om ändring av operativa program, även avseende ikraftträdandet och inlämningsfrekvens under programperioden. – Inlämnande och godkännande av förslag om ändringar enligt artikel 22.2. – Inlämnande av årliga arbetsplaner för datainsamling. Förfarandena och tidsplanerna ska förenklas i de fall då ändringarna av de operativa programmen avser (p) en överföring av medel mellan unionsprioriteringar, (q) införande och strykning av åtgärder eller typer av insatser, (r) ändringar i beskrivningarna av åtgärder, även ändringar av villkoren för stödberättigande, (s) ändringar enligt artikel 22.2 och ytterligare ändringar av det avsnitt av ett program som avses i artikel 20.1 n. För att komma ifråga för det förenklade förfarandet får de ändringar som avses i leden a och b inte överskrida 5 % av det belopp som avsatts för unionsprioriteringen och 10 % av det belopp som avsatts för varje åtgärd. 2. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 12851.2. KAPITEL II Programplanering för åtgärder som finansieras genom direktförvaltning Artikel 25 Årliga arbetsplaner 1. För genomförandet av avdelning VI kapitlen I och II och av artikel 92 ska kommissionen, genom genomförandeakter, anta årliga arbetsplaner i enlighet med de mål som anges i de kapitlen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 12851.3. 2. I den årliga arbetsplanen ska anges vilka syften planen har, vilka resultat som förväntas, genomförandemetoden och det sammanlagda beloppet. Arbetsplanen ska också innehålla en beskrivning av de verksamheter som ska finansieras, preliminär uppgift om vilket belopp som avsätts för varje verksamhet, en preliminär tidsplan för genomförandet samt information om genomförandet. När det gäller bidrag ska det anges vilka prioriteringar och utvärderingskriterier som gäller och den högsta samfinansieringssatsen. AVDELNING V ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DEN DELADE FÖRVALTNINGEN KAPITEL I Hållbar utveckling för fisket Artikel 26 Särskilda mål Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att uppnå de prioriteringar för unionen som anges i artikel 6.2 och 6.4. Artikel 27 Allmänna villkor 1. Ägaren till ett fiskefartyg som beviljats stöd enligt artiklarna 32.1 b, 36, 39.1a eller 40.2 i denna förordning får inte överföra fartyget till ett tredjeland, dvs. utanför unionen under minst fem år efter den dag då stödet faktiskt betalas ut till stödmottagaren. 2. Driftskostnader är inte stödberättigande utom i de fall detta anges uttryckligen i detta kapitel. Artikel 28 Innovation 1. För att stimulera till innovation inom fisket får EHFF bevilja stöd till projekt som syftar till att utveckla eller introducera nya eller avsevärt förbättrade produkter, nya eller förbättrade processer samt nya eller förbättrade förvaltnings- och organisationssystem. 2. De insatser som finansieras enligt denna artikel ska genomföras i samarbete med ett vetenskapligt eller tekniskt organ som ska ha godkänts av medlemsstaten och som ska kontrollera insatsernas resultat. 3. Resultaten av de insatser som finansieras enligt denna artikel ska offentliggöras av medlemsstaten på lämpligt sätt i enlighet med artikel 12043. Artikel 29 Rådgivning 1. För att förbättra aktörernas allmänna prestanda och konkurrenskraft får EHFF bevilja stöd för (a) genomförbarhetsstudier som bedömer bärkraftigheten för projekt som potentiellt kan komma i fråga för stöd enligt detta kapitel, och (b) professionell rådgivning om affärs- och marknadsföringsstrategier. 2. De genomförbarhetsstudier och den rådgivning som avses i punkt 1 a och b ska tillhandahållas av erkända vetenskapliga och tekniska organ som har den rådgivningskompetens som krävs i enlighet med de enskilda medlemsstaternas nationella lagar. 3. Det stöd som avses i punkt1 ska beviljas de aktörer eller yrkesfiskarorganisationer, som är erkända av medlemsstaten och som har beställt den genomförbarhetsstudie om avses i punkt 1. 4. Medlemsstaterna ska säkra att de insatser som ska finansieras genom denna artikel väljs ut genom ett accelererat förfarande. 5. Det stöd som avses i punkt 1 ska betalas ut i form av en klumpsumma på högst 3 000 euro. Begränsningen ska inte gälla i de fall stödmottagaren är en yrkesfiskarorganisation. Artikel 30 Partnerskap mellan vetenskapsmän och yrkesfiskare 1. För att främja kunskapsutbyte mellan vetenskapsmän och yrkesfiskare får EHFF bevilja stöd till (a) skapandet av ett nätverk bestående av ett eller flera oberoende vetenskapliga organ och en eller flera yrkesfiskarorganisationer, och (b) den verksamhet som bedrivs av det nätverk som avses i led a. 2. I den verksamhet som avses i punkt 1 b får ingå datainsamling, undersökningar, kunskapsspridning och goda metoder. 3. Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas offentligrättsliga organ, yrkesfiskare, yrkesfiskarorganisationer och icke-statliga organisationer som är erkända av medlemsstaten eller av lokala aktionsgrupper för fiske enligt artikel 62. Artikel 31 Främjande av humankapital och social dialog 1. För att främja humankapital och social dialog får EHFF bevilja stöd för (a) livslångt lärande, spridning av vetenskapligt vetande och innovativa förfaranden och förvärv av nya yrkeskunskaper, särskilt med koppling till hållbar förvaltning av de marina ekosystemen, verksamhet inom havsnäringen, innovation och entreprenörskap. (b) nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och bra metoder mellan olika aktörer, inbegripet mellan organisationer som främjar jämställdhet mellan män och kvinnor, (c) främjande av en social dialog på nationell, regional och lokal nivå, i vilken yrkesfiskarna och andra berörda aktörer ingår. 2. Det stöd som avses i punkt 1 får också beviljas egenföretagande yrkesfiskares make/maka eller livspartner som erkänns i nationell lagstiftning, som inte är anställda eller delägare och som i enlighet med villkoren i nationell lagstiftning regelmässigt deltar i den egenföretagande yrkesfiskarens verksamhet eller är medhjälpare. Artikel 32 Främjande av diversifiering och nya arbetstillfällen 1. För att främja diversifiering och nya arbetstillfällen utanför fiskets ram får EHFF bevilja stöd för (a) nyetablering av företag utanför fiskets ram, (b) anpassning i efterhand av fiskefartyg för småskaligt kustfiske så att de kan användas för verksamhet utanför fiskets ram. 2. Stöd enligt punkt 1 a ska beviljas yrkesfiskare som (a) lämnar in en affärsplan för hur de vill utveckla sin nya verksamhet, (b) har de nödvändiga yrkeskunskaperna, vilka kan förvärvas genom de åtgärder som finansieras enligt artikel 31.1 a. 3. Stöd enligt punkt 1 b ska beviljas yrkesfiskare som bedriver småskaligt kustfiske med ett unionsfiskefartyg som de äger, som är registrerat som aktivt och med vilket de bedrivit fiske till havs under minst 60 dagar under de två år som föregår dagen då ansökan lämnas in. Fiskelicensen för fartyget ifråga ska dras in permanent. 4. Mottagarna av det stöd som avses i punkt 1 får inte bedriva yrkesmässigt fiske under fem år från den dag då de tar emot den sista stödutbetalningen. 5. De stödberättigande kostnaderna enligt punkt 1 b ska begränsas till kostnader för anpassning av fartyg i omställningsavsikt. 6. Det ekonomiska stödet enligt punkt 1 a får inte överskrida 50 % av den budget som anges i affärsplanen för insatsen ifråga och får inte uppgå till mer än 50 000 euro per insats. Artikel 33 Hälsa och säkerhet ombord 1. För att förbättra yrkesfiskarnas arbetsförhållandena ombord får EHFF bevilja stöd för investeringar ombord eller i individuell utrustning, på villkor att investeringarna går utöver standardkraven i nationell lagstiftning eller unionens lagstiftning. 2. Stödet ska beviljas yrkesfiskare eller fiskefartygsägare. 3. Vid investeringar ombord får stöd inte beviljas mer än en gång per fiskefartyg och programperiod. Vid investeringar i individuell utrustning får stöd inte beviljas mer än en gång per stödmottagare och programperiod. 4. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 12750 vad gäller definitionen av stödberättigande insatser enligt punkt 1. Artikel 34 Stöd till system för överlåtbara fiskenyttjanderätter inom den gemensamma fiskeripolitiken 1. När det gäller inrättande och anpassning av system för överlåtbara fiskenyttjanderätter enligt artikel 27 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] får EHFF bevilja stöd för följande: (a) Utformning och utveckling av de tekniska och administrativa hjälpmedel som krävs för att skapa system för överlåtbara fiskenyttjanderätter eller för driften av dessa. (b) Berörda aktörers deltagande i arbetet med att utforma och utveckla system för överlåtbara fiskenyttjanderätter. (c) Övervakning och utvärdering av system för överlåtbara fiskenyttjanderätter. (d) Förvaltning av system för överlåtbara fiskenyttjanderätter. 2. Stöd enligt punkt 1 a–c ska endast beviljas offentliga myndigheter. Stöd enligt punkt 1 d i denna artikel ska beviljas offentliga myndigheter, fysiska eller juridiska personer och erkända producentorganisationer som deltar i den kollektiva förvaltningen av sammanslagna överlåtbara fiskenyttjanderätter i enlighet med artikel 28.4 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. Artikel 35 Stöd till genomförandet av bevarandeåtgärder inom den gemensamma fiskeripolitiken 1. För att säkra ett effektivt genomförande av de bevarandeåtgärder som avses i artiklarna 17 och 21 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken] får EHFF bevilja stöd för följande: (a) Utformning och utveckling av de tekniska och administrativa hjälpmedel som krävs för genomförandet av de bevarandeåtgärder som avses i artiklarna 17 och 21 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. (b) Berörda aktörers deltagande i arbetet med att utforma och utveckla de bevarandeåtgärder som avses i artiklarna 17 och 21 i [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. 2. Det stöd som avses i punkt 1 får endast beviljas offentliga myndigheter. Artikel 36 Begränsande av fiskets inverkan på havsmiljön 1. För att minska fiskets inverkan på havsmiljön, minska bidra till ett avskaffande av utkasten och förenkla övergången till ett hållbart utnyttjande av levande marina biologiska resurser som kan återställa och bevara populationer av skördade arter över de nivåer som ger ett maximalt hållbart uttag får EHFF bevilja stöd för investeringar i utrustning som (a) förbättrar fiskeredskapens storleks- eller artselektivitet, (b) minskar andelen oönskade fångster ur kommersiella bestånd och andra bifångster, (c) minskar fiskets fysiska och biologiska inverkan på ekosystemet och havsbotten. 2 Stöd får inte beviljas mer än en gång per unionsfiskefartyg, utrustningstyp och programperiod. 3. Stöd får endast beviljas för redskap och annan utrustning enligt punkt 1 som bevisligen har bättre storleksselektivitet eller mindre inverkan på icke-målarter än de standardredskap och annan utrustning som tillåts enligt unionslagstiftningen eller enligt medlemsstaternas relevanta nationella lagstiftning avseende regionalisering enligt [förordningen om den gemensamma fiskeripolitiken]. 4. Stöd ska beviljas (a) ägarna av unionsfiskefartyg, vilka är registrerade som aktiva och med vilka de bedrivit fiske till havs under minst 60 dagar under de två