EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 04.04.1995 
KOM(95) 97 slutlig 
Unionens roll inom turistområdet 
Kommissionens grönbok 

INNEHALLSFÖRTECKNING 
INLEDNING 
A. GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER INOM TURISTOMRÅDET 
I. TURISMEN OCH DESS INSATSER 
1. Turismens utveckling 
2. Förändringar som företagen måste anpassa sig till 
3. Sysselsättningen inom turistnäringen 
II. GEMENSKAPENS LÖSNINGAR 
1. De medel som står till förfogande 
2. Användningen av dessa medel för att stödja turismen 
B. GEMENSKAPENS BIDRAG TILL TURISMEN 
I. MEDVERKA TILL ATT UPPNÅ MÅLEN I FÖRDRAGET OM 
EUROPEISKA UNIONEN 
II. TURISMEN BIDRAR TILL ATT STÄRKA DEN EKONOMISKA OCH 
SOCIALA SAMMANHÅLLNINGEN I UNIONEN 
III. TURISMEN ÄR ETT VIKTIGT OMRÅDE FÖR GENOMFÖRANDET AV 
EN VARAKTIG UTVECKLING 
IV. TURISMEN BIDRAR TILL ATT FRAMHÄVA DEN EUROPEISKA 
IDENTITETEN 
V. BIDRA TILL HANTERINGEN AV STRUKTUR- OCH 
TEKNOLOGIFÖRÄNDRINGAR OCH TILL UTVECKLINGEN AV DE SMÅ 
OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN INOM TURISMEN 
VI. UPPVÄRDERING GENOM SAMORDNING AV POLITIK OCH MEDEL 
VII. TURISMEN OCH DESS TILLMÖTESGÅNG GENTEMOT 
SUBSIDIARITETSPRINCIPEN 
C. MÖJLIGA FRAMTIDSUTSIKTER GÄLLANDE UNIONENS ROLL 
INOM TURISTOMRÅDET 
I. MINSKA ELLER HELT UPPHÖRA MED SÄRSKILDA 
GEMENSKAPSÅTGÄRDER 
II. BIBEHÅLLA NUVARANDE RAMAR OCH INTERVENTIONSNIVÅER ? 
III STÄRKANDE AV GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER GRUNDAT PÅ 
FÖRDRAGET I SIN NUVARANDE FORM 
IV. MOT GEMENSKAPENS POLITIK INOM OMRÅDET TURISM ? 
BILAGOR 
u 
INLEDNING 
Fördraget om Europeiska unionen som undertecknades i Maastricht den 7 februari 
1992 erkänner för första gången att gemenskapens verksamhet, för att uppnå sina mål 
på de villkor och i den takt som anges i fördraget, skall innefatta åtgärder inom 
turistområdet (artikel 3t). Vidare anges i förklaring 1 (') att frågan om att i Fördraget 
om upprättandet av Europeiska gemenskapen införa en avdelning om området turism, 
som är ett av de områden som avses i artikel 3t, skall undersökas av den konferens av 
företrädare för medlemsstaternas regeringar, som skall sammankallas 1996, på 
grundval av en rapport som kommissionen skall förelägga rådet. 
Denna viktiga innovation utgjorde bevis på att följande tre faktorer uppmärksammats: 
att turismen ekonomiskt är betydelsefull för tillväxten och sysselsättningen inom 
unionen, att subsidiaritetsprincipen kan vara förenlig med värdefulla åtgärder på 
gemenskapsnivå inom ett område där gemenskapen inte ensam är behörig, och att det 
finns ett behov att samordna och förena åtgärder inom tre sammanhängande områden 
inom turismen, nämligen konsumentområdet,den naturliga miljön och kulturarvet. 
Detta var resultatet av de debatter inför fördragets översyn som påbörjades i Milano 
den 29 september 1990 på det informella mötet mellan statsråden ansvariga för turism 
och som fortsattes vid granskningen av bidragen från olika medlemsstater under 
förarbetet till konferensen mellan regeringar (Italien och Grekland i februari 1991, 
Luxemburg i juni 1991, Nederländerna i november 1992) och inom Europaparlamentet 
bl.a. vid antagandet den 15 juli 1991 (2) av resolutionen om gemenskapens politik inom 
turismen. Eftersom det verksamhetsområde som omfattas av begreppet turism är 
invecklat och närmas på olika sätt av medlemsstaterna och på grund av växelverkan 
mellan turismen och gemenskapens politik på många andra områden, innehåller 
fördraget emellertid inga klart uttalade målsättningar eller genomförandebestämmelser 
när det gäller gemenskapens åtgärder inom turismen, vilket däremot är fallet för vissa 
andra områden som infördes samtidigt i fördraget, t.ex. kultur (artikel 128) eller 
konsumentskydd (artikel 129a). 
Avsikten med denna grönbok om unionens roll på turistområdet, som utarbetats 
inom ramen för debatten på det informella mötet om turism som ministerrådet höll i 
Aten den 15 april 1994, är följaktligen att underlätta och driva på en allmän debatt om 
unionens roll inom turismen med tanke på den rapport som kommissionen skall 
förelägga rådet senast år 1996. Utan att föregripa slutsatserna av det arbete som pågår 
inför 1996-års mellanstatliga konferens eller kommissionens eventuella avsikter att i 
samband med denna lägga fram nya förslag angående turismen, är syftet med detta 
dokument alt inleda en omfattande rådfritgning om unionens roll inom turismen bland 
alla intressenter, bäde offentliga och privata, som agerar pä det regionala, nationella, 
europeiska eller internationella planet. Rådfrågningen motiveras av turismens 
mångsidiga och tvärgående karaktär och av att den utgör komplement till olika 
1) e förklaring (1) om räddningstjänst, energi och turism och artikel N.2 i Förd .-'get om Europeiska 
unionen. 
2) GT nr C 183/78, särskilt artikel 6 som "på nytt anmodar den mellanstatliga konferensen om den 
politiska unionen att omedelbart förutse att turismen uttryckligen tas upp i Ro»Tifördragei.: som en 
stödpolitik av väsenligi vikt för fullföljandet av den ekonomiska och monetära unionen, även om 
turismen redan omfattas av den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital inom den 
gemensamma marknaden." 
2 
verksamhetsområden, vilket också förklarar varför turismen påverkas av ett stort antal 
politiska åtgärder på andra områden (3). 
Enligt Europaparlamentet (4) och Ekonomiska och sociala kommittén (5) skulle en 
turistpolitik inom unionen kunna medverka till att på ett tydligare sätt utvisa och på ett 
effektivare sätt utnyttja det faktum att de medel som ställs till turisternas och företagens 
förfogande på det gemenskapliga, nationella, regionala eller lokala planet faktiskt 
kompletterar varandra, genom att främja en samordning i praktiken av det offentliga 
stöd som ges på olika nivåer till denna sektor. 
I resolutionen av den 18 januari 1994 om "Tourism in the approach to the year 2000", 
till följd av Cornelissens rapport, understryks i punkt 4 "att turismen borde ges 
företräde som en strategisk sektor för ekonomisk utveckling och erkännas som en 
särskild näringsgren ..." och i punkt 5 att turismen "...samtidigt som den är en 
väsentlig sektor för gemenskapens ekonomiska utveckling, onekligen även har en social 
dimension som underlättar erkännandet av mångfalden (av kulturer, boformer och 
livsstilar) och minskningen av regionala skiljaktigheter ..." 
I den resolution som antogs till följd av Diez de Riveras rapport uttalar 
Europaparlamentet i det andra övervägandet sin förvåning över att "turismen, som ändå 
berör varje europeisk medborgare, hittils endast har undersökts ur ekonomisk 
synvinkel, frånsett vissa undantag" och sin övertygelse om att "turismen kan spela en 
större roll när det gäller det grundläggande begreppet om ett europeiskt 
medborgarskap". I punkt 1 i denna resolution förklaras att "turismen inte enbart utgör 
ett av Europeiska unionens främsta verksamhetsområden, utan även och framför allt 
berör samtliga europeiska medborgare för vilka den utgör en omistlig social erövring 
som det ställs allt större kvalitetskrav på" och anses att "det är logiskt att ställa turisten 
i centrum för gemenskapens turistpolitik". 
I detta sammanhang skall grönboken 
- eskriva de åtgärder som för närvarande vidtas av gemenskapen inom turismen och 
vilka medel som för närvarande står till gemenskapens förfogande, 
- armare granska vilket mervärde en politik som genomförs på gemenskapsnivå skulle 
kunna medföra, 
- resentera framtidsutsikterna mot bakgrund av de möjligheter som unionen har att 
välja emellan för att i framtiden spela en roll inom turismen. 
3) rågan om att definiera begreppet turism har varit föremål för många debatter och tas inte upp här. I 
bilaga 1 ges dock en beskrivning av nuläget i debatten och av de allmänt vedertagna beståndsdelarna 
av begreppet "turism". 
4) P 178.920/slutlig, 18.1.1994 och EP 185.379/slutlig 15.12.1994. 
5) ESC/1021/94 
3 
A. GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER INOM TURISTOMRÅDET 
I. TURISMENS OCH DESS INSATSER 
1. Turismens utveckling 
Samtliga ekonomiska utredningar visar att turismen, som representerar i genomsnitt 5,5 
% av Unionens interna bruttoproduktion och nära det dubbla i vissa medlemsstater, är 
ett verksamhetsområde som har haft en stadig tillväxt under en lång period.(6) 
Dessa utredningar bekräftar vidare att Europa förblir den viktigaste drivfjädern i den 
internationella turismen i form av antal ankomster, samt intäkter och flöden till tredje 
land. Förlusten av marknadsandelar (ungefär 11 % från 1970 till 1994 i antal 
ankomster och 14 % i intäkter (7) till förmån för nya bestämmelseorter i Östasien och 
Stilla havet är emellertid ett bevis på dessa länders förmåga att tillgodose en ökad 
efterfrågan inom turismen på en världsmarknad som öppnar sig för ett större antal 
konkurrenter. En diskussion om marknadsandelar återspeglar dock inte hela 
verkligheten när det gäller turismens ekonomiska utveckling. Å ena sidan skall antalet 
turistankomster till Europa, som verkar fortsätta att öka på medellång sikt, jämföras 
med utbudets faktiska eller potentiella mättnad. Å andra sidan kan kvantitativa 
förändringar i efterfrågan inom turismen, i absoluta tal eller i marknadsandelar, vara av 
marginell betydelse om de jämförs med efterfrågans lönsamhetsutveckling eller med 
utbudets konkurrensförmåga: valet mellan kvantitet (t.ex. massaturism) och lönsamhet 
(bl.a. den förväntade intäkten per turist) är en grundläggande fråga för den europeiska 
turismens framtid. 
Det finns goda förutsättningarn för att antalet turister skall fortsätta att öka, särskilt på 
det internationella planet, och med tanke på bl.a. industriländernas åldrande 
befolkning, den förbättrade utbildningsnivån, ökningen av den betalda fritiden eller 
arbetstidsförkortningar finns det anledning att förvänta sig att antalet korta semestrar, 
antalet resenärer samt ungdoms- och pensionärsturismen kommer att öka i framtiden 
(8). Vidare kan helgturismen, som sannolikt kommer att utvecklas avsevärt, ligga till 
grund för utvecklingen av lokalturismen och ökade arbetstillfällen i marknadssegment 
som är relativt skyddade mot internationell konkurrens. Å andra sidan kan den ökade 
medvetenheten om vilka resemöjligheter som finns, vilken underlättats av 
informationssamhällets framsteg - som innebär mycket mer än teknologiskt avancerade 
reservationssystem - kombinerat med ett bättre transportnät och lägre flygpriser ha 
positiva effekter på det europeiska turistutbudet, genom att driva på den interna eller 
internationella efterfrågan, eller tvärtom avleda en hittils relativ bunden efterfråga till 
bestämmelser utanför gemenskapen. 
6) För en grundligare analys av turismens nyliga utveckling i Europa hänvisas till EG "Turism i 
Europa". GD XXIII-EUROSTAT, under tryck. Några basuppgifter om tendenserna under 94 lämnas 
i bilaga 2. 
7) Se World Tourism Organisation, "Tourism in 1994- Highlights", January 1995 Madrid. 
8) Bortsett från dessa betraktelser om demografisk utveckling och socio-ekonomiska villkor på 
internationell skala, anser vissa observatörer att turismen är ett typisk uttryck för den "globala 
paradoxen" som kommer att känneteckna samhället år 2000 och därefter. spridningen av 
informationssystem och mediernas uppslag om "virtuella resor" anses leda till ett ökat behov av 
verkliga resor, se bl.a. John Naisbitt, "The Global Paradox", W. Marrow, 1994. Beträffande den 
immateriella ekonomins ökade betydelse hänvisas till Charles Goldfinger, "L'utile et le futile", förlag 
Odile Jacob, Paris 1994. 
2. Förändringar som företagen måste anpassa sig till 
Det europeiska turistutbudet måste anpassa sig till marknadens globalisering och till 
den ökade konkurrensen från vissa nya resmål, samt till förändringar i bl.a. den 
europeiska efterfrågan inom turismen. Vissa tendenser är kännetecknande för de 
strategier som de främsta grupperna inom branschen redan genomför. De går i två 
riktningar: antingen en specialisering inom bestämda martknadssegment, parallellt med 
vissa samarbetsåtgärder för att uppnå en internationell skala, eller en ökad 
differentiering av det lokala eller internationella utbudet genom utveckling av segment 
som ofta kompletterar varandra. 
Det finns dock ett antal faktorer som påverkar turistföretagens möjligheter att 
genomföra sina anpassningsstategier: 
- nödvändigheten att anpassa sig till den lag- och förvaltningsordning som gäller för 
alla företag och till eventuella bestämmelser som avser turistnäringen i synnerhet, 
bl.a. vad gäller turist- eller miljöskyddet, 
- behovet att snabbt och med omedelbar verkan reagera på externa faktorer (som är 
främmande för själva näringen) (t.ex. klimatförhållanden, internationella händelser, 
naturkatastrofer) som kräver snabba och ofta svårgenomförbara anpassningar av 
utbudet, på grund av händelsernas oförutsägbarhet eller omfattning, 
- insikten att marknaden i vissa sektorer är rent lokal vilket innebär att det finns risk 
för en ofullständig förståelse av förändringar i den internationella efterfrågan inom 
turismen. Efterfrågan, som huvudsakligen uttrycktes med kvantitativa mått (utbudets 
tillgänglighet, pris) får bl.a. progressivt ökade kvalitativa inslag (miljö, service, 
mottagning). Det ökade kravet på kvalitet kommer till uttryck i en mer personlig 
service inom turismen, vilket innebär att ett rationaliserat turistutbud, i form av 
massproduktion med skalfördelar och ett mindre behov av personal, inte 
nödvändigtvis ger någon betydande utdelning i form av konkurrensfördelar. 
Tvärtom kan en anpassningsstrategi kan i detta fall leda till att varje segment av 
turistmarknaden delas upp i undersegment eller affärsnischer där företagen blir 
konkurrenskraftiga, möjligtvis i brist på verklig konkurrens, 
- för- eller nackdelen av företagens ofta begränsade storlek inom denna sektor(9). 
Dessa små företag skall inte bara bemöta koncentrationseffekterna i sektorn eller 
förändrade villkor på grund av den internationella konkurrensen som t.ex. ökade 
servicekostnader, utan även problem i samband med företagsförvaltning, 
marknadsföring, införandet av nya teknologier - bl.a. med anledning av 
utvecklingen av informationssamhället - tillgång till kapital, bl.a. för att vidga 
delägarskapet, liksom samarbetssvårigheter med andra företag, svårigheter i 
samband med företagsassociationer eller frivilliga sammanslutningar och, i vissa 
fall, förändrade lokala konkurrensförhållanden när förändringar i efterfrågan 
t;) 1 hotell- och restaurangnäringen är exempelvis hälften av de uppskattningsvis 1.3 miljoner företagen i 
unionen år 1990, enmansförctag, 80 % av hotellrummen bjuds ut av hotell i egen regi och 
småföretagen (0 - 9 anställda) svarar för 96 % av omsättningen i hotell- och restaurangnäringen. 
Dessa företag åstadkommer 57 % av sektorns omsättning, med 63 % av arbetstillfällen, som i sin 
helhet uppskattas till 4,6 miljoner. EG GD XXIII-Eurostat, Enterprises in Europe, 3rd report, 1994. 
5 
förorsakar en ökning och en diversifiering av antalet aktörer på turistområdet (som 
t.ex. inom turismen på landsbygden). 
Sådana svårigheter kan bromsa turismens anpassning till förändringar i efterfrågan och 
har därför legat till grund för dels ett antal åtgärder med syfte att skapa en gynnsam 
ram för turistföretagen, bl.a. ökade kunskaper om turismen inklusive turiststatistik, 
dels förändringar av lagstiftningen kring dessa företag, bl.a. i samband med 
fullföljandet av den inre marknaden. 
3. Sysselsättningen inom turistnäringen 
3.1. Ett avgörande bidrag 
Enligt uppgift sysselsätts ungefär nio miljoner personer inom turismen i gemenskapen, 
vilket innebär att antalet anställda som omedelbart berörs av turisttjänster och -
verksamheter utgör ungefär 6 % av den totala sysselsättningen. Nyliga gjorda arbeten 
av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)(10) verkar 
bekräfta att turistsektorn har förmågan att omedelbart bidra till minskad arbetslöshet 
och ökad sysselsättning vid en ökning av turistflöden och turistintäkter. 
Därför är turismen en av vägarna in i 2000-talet, helt i linje med tankesättet i 
kommissionens vitbok av december 1993 om tillväxt, konkurrens och sysselsättning, 
som i enlighet med rådets senaste möten snabbt skall omvandlas till en handlingsplan. 
Turismen utgör därför ett av de sjutton stora områden som anses ha goda utsikter vad 
gäller sysselsättningen på medellång sikt, mot bakgrund av utvecklingen av 
beteendemönstret, levnadsstandarden och tillämpliga teknologier^ '). 
Vid rådets möte i Essen har kommissionen presenterat resultaten av en enkät om ett 
stort antal nyskapande lokala initiativ för att skapa sysselsättning, om vilka svårigheter 
som därvid uppstått och under vilka förutsättningar dessa initiativ har visat sig vara 
framgångsrika. Den gemensamma riktningen i vilken de lokala initiativen skall 
utveckla sig visar att turismen och de aktörer som driver på förändringarna är på väg 
mot ett "initiativens samhälle"(12) byggt på en sammanhängande samhällsstruktur och 
på de möjligheter till ett intensivt samarbete som denna bjuder. Ytterligare ett sätt att ta 
vara på de möjligheter till nya arbetstillfällen som finns inom turismen är att, inom de 
riktlinjer som angavs vid rådsmötena i Korfu och Essen, fastställa ramen för en bättre 
samordning av åtgärder för ökad lokal sysslesättning och av utvecklingsinitiativ. 
3.2 Sysselsättningen inom turismen hänger ihop med organiseringen av 
turistaktiviteternas särart 
Turistverksamheten är till sin natur huvudsakligen inriktad på att erbjuda tjänster under 
icke-sammanhängande perioder och i otakt med verksamheterna i näringslivets övriga 
sektorer, vilket medför särskilda arbetsförhållanden och sysselsältningsviilkor: 
säsongsarbete, helgarbete, långa arbetsdagar, faktorer som alla påverkar varandra. Att 
l<)) Enligt de undersökningar som presenterades vid ett seminarium organiserat av OECDs kommitté för 
turism om "Le tourisme et l'emploi" (Antalya, 24-26 april 1994), har en ökad förbrukning av 
turisttjänster en snabbare effekt på den allmänna sysselsättningen än en ökning i ekonomins övriga 
sektorer. 
n) Se kommissionens arbetsdokument om "de nya sysselsättningsmöjligheterna", under tryck. 
12) Europeiska kommissionen, genomförande av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning 
- rapport V "Innovationer för att skapa sysselsättning, lokala åtgärder: resultat och framtidsutsikter". 
6 
verksamheten är säsongbetonad t.ex, leder till osäkerhet i anställning och inkomster 
och medför att arbetet fördelar sig på ett annat sätt över året än vad som är vanligt i 
ekonomin i övrigt. 
Dessa speciella villkor och det faktum att det övervägande finns små och medelstora 
företag i denna sektor förklarar onekligen, och är möjligen skälet till, att vissa 
personalkategorier är överrepresenterade inom turismen: mellan 45 och 60 % kvinnor, 
många ungdomar och personal med obetydliga eller inga kvalifikationer. 
Dessa särdrag resulterar bl.a.i en snabb personalomsättning eller, sett med den 
avlönades ögon, en osäker anställning och kan vara ett hinder för utvecklingen av 
kunskaper och kvalifikationer i vissa branscher på turistområdet, samtidigt som 
efterfrågan i näringen blir mer kvalitetsinriktad och kräver större professionalism, samt 
till och med leda till brist på arbetskraft inom turismen vilket är skadlig för 
utvecklingen och sysselsättningen. 
Enligt experterna på området är den punkt som är gemensam och mest kännetecknande 
för sysselsättningen i turistsektorn att verksamheten är säsongbetonad. Detta skulle 
vara skälet till att de som arbetar inom turismen, liksom de flesta som arbetar i 
säsongberoende verksamheter, har ringa kvalifikationer och får en obetydlig utbildning 
i brist på tid och motivation. Det är klart att dessa faktorer har en avgörande betydelse 
för hur företagen leds, för sektorns ansikte utåt, men också när det gäller att stärka 
sektorns ställning mot konkurrensen från andra regioner i världen. 
Den betydelse som turismens karakteristiska säsongberoende har öppnar däremot vägen 
för en större studie av sysselsättningen, och mera generellt av de sociala aspekterna, 
eftersom turistsektorn kan vara användbar som ett testområde för försöksprojekt om 
årsperiodisering av arbetstiden för säsongarbetare eller tillfälliga arbetare och leda till 
en grundlig omprövning av uppdelningen mellan perioder av arbete, fritid (eller 
arbetslöshet) och utbildning för viktiga delar av Europas arbetande befolkning. 
Naturligtvis skall företrädare för parterna på arbetsmarknaden, bl. a. på 
gemenskapsnivå, delta i dessa studier. 
II. GEMENSKAPENS LÖSNINGAR 
1. De medel som står till förfogande 
Generellt sett förfogar gemenskapen för att fylla sina uppgifter över olika typer av 
lagstiftande instrument som är bindande (förordningar, direktiv, beslut) eller ej 
(rekommendationer, meddelande, yttranden). Sådana akter kan vara av operativ art 
(t.ex. handlingsplaner, arbetsprogran som definierar prioriterade åtgärder) eller rent 
regiementära (som fastställer berörda parters rättigheter och förpliktelser). De kan även 
vara uppmanande (förslag till orienteringar som gemenskapen önskar att man tillämpar 
frivilligt) eller innehålla samtliga dessa komponenter. Inom ramen för ett vidgat 
internationellt samarbete kan gemenskapen även tillträda, förhandla eller främja 
konventioner och avtal inom särskilda ämnesområden med andra internationella 
organisationer eller tredje land. Till slut, för att genomföra vissa bestämda uppgifter 
där det inte finns någon tillfredsställande lösning varken i partnerskap eller samarbete 
med den privata sektorn eller med ekonomiska eller sociala aktörer eller i administrativ 
decentralisering, kan gemenskapen besluta om att bilda decentraliserade 
gemenskapsorgan som har ett väldefinierat arbetsområde och som inte gör intrång på 
institutionernas befogenheter vad gäller den berörda gemenskapspolitiken. 
2. Användning av dessa medel för att stöaja turismen 
Hela denna skala av instrument har redan använts för att genomföra 
gemenskapsåtgärder inom turismen, såsom framgår av årsrapporten om 
gemenskapsåtgärder för främjandet av turismen (13). 
Direkta åtgärder 
Gemenskapens första handlingsplan för turismen har införts (beslut 92/421 /EEG av den 
13 juli 1992 i enlighet med artikel 235 i fördraget (14) för en treårsperiod med början 
den 1 januari 1993. Genom de prioriteringsåtgärder som bifogas i bilagan till 
handlingsplanen har ett antal pilotprojekt kunnat genomföras bl.a. i fråga om turism på 
landbygden, turism med kulturell eller social inriktning, yrkesutbildning och miljö. 
Dessa projekt har givit aktörerna på turistområdet i olika regioner i Europa tillfälle till 
att samarbete. Planens genomförande skall ge anledning till en särskild utvärdering. 
I övrigt har sedan år 1990 olika åtgärder vidtagits inom ramen för tvåårsprogrammet 
för framtagning av gemenskapsstatistik inom området turism (15) och i enlighet med 
artikel 213 i fördraget. 
Åtgärder som ingår i handlingsplanen enligt beslut 92/421 /EEG av den 13 juli 1992 
1. Förbättrade kunskaper om turistnäringen och bättre samordning av gemenskapens 
åtgärder 
2. Spridning av semesterperioderna 
3. Åtgärder som berör två eller flera nationer 
4. Turisten som konsument 
5. Turismen och kulturen 
6. Turismen och miljön 
7. Turism på landsbygden 
8. Turism med social inriktning 
9. Ungdomsturism 
10. Utbildning 
11. Marknadsföring i tredje land 
13) KOM(94) 74 slutlig, 6.4.1994. 
14) EGT nr L nr 231 13.8.1992. 
15) Rådets beslut 90/665/EG av den 17 december 1990, EGT nr L 358, 21.12.1990. 
Indirekta åtgärder 
Främst bland dessa åtgärder står gemenskapens femte handlingsprogram för miljön (l6) 
och mû'fôdirektiven, bl.a. om utvärdering av projektens miljöpåverkan, naturmiljöns 
kvalitet och naturskydd, i enlighet med de miljöpolitiska målen i artikel 130r. På 
samma grunder är gemenskapen kontraktspart i internationella konventioner som avser 
regioner som särskilt berörs av turismen, såsom Barcelonakonventionen om skydd av 
Medelhavet och konventionen om skydd av Alperna. 
De åtgärder som vidtas för att stödja kulturen, i enlighet med artikel 128 i fördraget, 
gäller bl.a. skyddet av det europeiska kulturarvet, särskilt inom ramen för 
gemenskapens handlingsplan "RAPHAEL" (17). 
De företag som är verksamma på turistområdet har även haft nytta av de åtgärder som 
avses i beslut 93/379/EEG av den 14 juni 1993, taget i enlighet med gemenskapens 
åtgärdsprogram (18), för att förstärka prioriteringsområdena och säkra en fortgående 
och konsoliderad företagspolitik i gemenskapen, bl.a. gentemot de små och medelstora 
företagen. 
Vad gäller forskning och utveckling har, i enlighet med principerna i artiklarna 130f 
och 130g, projektet "tourism information marketing" igångsatts i samband med tredje 
ramprogrammet för teknologisk forskning och utveckling (RDT) och har flera 
pilotprojekt och demonstrationer av elektroniska informationssystem för turismen 
genomförts inom ramen för IMPACT-programmet. Inom samma program har även ett 
särskilt forskningsområde öppnats beträffande "Teknologier för att skydda och 
återställa kulturarvet i Europa". Inom ramen för det fjärde ramprogrammet RDT (19) är 
det bl.a. programmet "miljö och klimat", särskilt det fjärde ämnesområdet om den 
mänskliga dimensionen i miljöförändringen som avser att förbättra den politiska basen 
och stödåtgärderna till en varaktig utveckling i Europa, som kan leda till genomförande 
av projekt inom turismen. 
Genom att genomföra åtgärderna för fullföljandet av den inre marknaden kan en 
gynnsam ram skapas för ökade utbyten som främjar turismen inom gemenskapen 
liksom ett underlättande för turister från tredje land att betrakta gemenskapen som ett 
enda turistmål. Här avses t.ex. åtgärderna för att avskaffa kontroller och formaliteter 
vid de inre gränserna. Vissa åtgärder om avskaffandet av inre gränskontroller i enlighet 
med artikel 7a i fördraget, gäller från och med nu för vissa medlemsstater sedan 
konventionen om tillämpningen av Schengen-överenskommelsen trätt i kraft (20). 
Andra åtgärder är klara för att bli antagna av medlemsstaterna, som t.ex. konventionen 
om kontroll av personer från tredje land som passerar medlemsstaternas gränser. 
Samtidigt innebär de framsteg som gjorts för fullbordandet av den inre marknaden i 
fråga om arbetskraftens fria rörlighet, etableringsrätt, fritt tjänsteutbyte och 
1A) Se första lägesrapporten KOM(94) 453 av den 30 december 1994. 
17)KOM(95) 110, 29.3.1995. 
18) EGT nr L 161, 2.7.1993. 
ll)) KOM(94) 68 
2()) Den 22 december 1994 beslutade Schengens exekutivkommitté att konventionen från och med den 26 
mars 1995 oåterkalleligen skall tillämpas i 7 av de 9 signatärstaterna (B, D, ES, LUX, NL och PT). 
Vad gäller Italien och Grekland är alla villkor ännu inte uppfyllda. 
avskaffande av skattegränser, att de som yrkesmässigt sysslar med turism lättare kan 
förflytta sig inom och utanför gemenskapens gränser och att en turistnäring kan uppstå 
som berör tvä eller flera nationer, vilket har en multiplikationseffekt pä marknadernas 
storlek och ökar den europeiska turismens dynamiska kraft. Således har olika 
förordningar antagits för att underlätta gränspassager, bl.a. förordningarna 3925/91 
och 1832/92 om kontroller och formaliteter som gäller medfört bagage. Genom ett 
antal direktiv, bl.a. i fråga om skatter (91/680/EEG och 92/12/EEG), underlättas det 
för turisten att köpa varor utanför sin hemvist, t.ex. försäljning av skattefria varor. 
Ett annat exempel på gemenskapsbestämmelsernas gynnsamma effekt på turismens 
tillväxt och konkurrenskraft är genomförandet av den inre marknaden på 
transportområdet (2l). Vidare har vitboken om den gemensamma transportpolitikens 
framtida utveckling(22) starkt betonat vikten av en gemenskapsstruktur som garanterar 
varaktig rörlighet, utvecklar ett globalt närmande omfattande både en förbättring och 
en mer rationell användning av infrastrukturen, större trygghet för användarna och 
bättre miljöskydd". 
Turismen kan även gagnas av gemenskapens åtgärder för tillskapandet och utveckling 
av transeuropeiska nät inom transport-, tele- och energisektorn, i enlighet med artikel 
129b i fördraget. 
I fråga om tillämpning av konkurrensreglerna ser kommissionen vidare till att 
sanktionera vissa konkurrensbegränsande åtgärder som vidtas av företag eller 
medlemsstater och leder till att villkoren för turistmarknaden snedvrids och att en 
balanserad utveckling av denna marknad försenas eller förhindras. Vissa 
överenskommelser eller stödåtgärder kan dock tillåtas under förutsättning t.ex. att de 
påskyndar turistnäringens anpassning till strukturförändringar eller bidrar till 
utvecklingen av mindre gynnade områden. Konkurrenspolitiken bidrar således till att 
inom turismen genomföra ett område utan inre gränser och åstadkomma ekonomisk och 
social samordning, genom att öppna marknader som annars skyddas av 
kartellbildningar, av missbruk av dominerande ställning eller av statligt stöd. 
Därtill kommer att det andra treårsprogrammet för konsumentskydd (23), utarbetat i 
enlighet med artikel 129a i fördraget, har öppnat vägen för insatser i fråga om 
distansförsäljning, konsumentens tillgång till rättsväsendet och för antagandet av 
direktiven om vistelse med tidsdelning (time sharing 94/47/EEG) och om oegentliga 
klausuler (93/13/CEE). I fråga om turistens skydd som konsument, antogs vidare 
rådets rekommendationer 86/665/EEG och 86/666/EEG om standardiserade 
information och säkerhetsföreskrifter vad gäller risker för hotellbrand och ett direktiv 
om paketresor (90/314/EEG). 
Strukturfonderna utgör ett viktigt stöd för turismens utveckling i gemenskapen i sitt 
syfte att uppnå målet om ekonomisk och social sammanhållning enligt artikel 130a. 
Stödet koncentreras till de regioner som utvecklas långsammare (målområde 1), 
industriregioner på tillbakagång (målområde 2) och till landsbygdsn pioner (målområde 
5b). Dessa regioner får prioriterat stöd från strukturfonderna (EUGFJ, ERUF, ESF). 
21 ) För ett grundligare studium av de bestämmelser om den inre marknaden som påverkar turismens 
utveckling hänvisas till kommisionens rapport om "Gemenskapsåtgärder som påverkar turismen" 
[KOM(94) 74 slutlig, 6.4.1994] 
22) Den gemensamma transportpolitikens framtida utveckling (KOM(92) 494, 2.12.1992). 
23) KOM(93) 378, 28.7.1993. 
10 
Turismen omfattas även av åtgärder som ingår i gemenskapens prioriterade 
stödprogram, handlingsprogram och samlat programplaneringsdokument. Därutöver 
vidtas åtgärder för utveckling av unionens regioner i samband med vissa 
gemenskapsinitiativ (t.ex. LEADER, INTERREG, REGIS osv.). 
Gemenskapsprogrammen ENVIREG, RECITE, PACTE och OUVERTURE innehåller 
också möjligheter för att genomföra gemensamma åtgärder för turismen, för att skapa 
nät och göra försök med nya åtgärder för att underlätta utbyte av erfarenheter, bl.a. i 
fråga om stöd till lokala initiativ. Under perioden 1989-1993 har turismen, beroende på 
regionerna och målsättningarna, erhållit mellan 2 och 20 % av det gemenskapstöd som 
ges via strukturfonderna (24), dvs. totalt mer än 3 miljarder ecu, för att hjälpa 
finansiera investerings- och infrastrukturprojekt inom turismen och åtgärder för 
uppvärdering av kulturella och historiska resurserna i regioner som utvecklas 
långsammare, för att förbättra tillgången till turismens faciliteter och utveckla nya 
aktiviteter i industriregioner på tillbakagång, för att utveckla mottagningsstrukturer, 
skydda miljön, variera aktiviteterna och främja turismen på landsbygden, bl.a. för att 
se till att jordbrukarna får extra inkomster. 
Viktiga åtgärder har vidtagits i fråga om yrkesutbildningen, dels genom Europeiska 
socialfonden (artiklarna 123 till 125), dels genom olika program för att uppnå målen 
enligt artiklarna 126 och 127. Beslutet om att genomföra FORCE-programmet för 
yrkesinriktad fortbildning och PETRA-programmet för grundläggande yrkesutbildning, 
har skapat möjligheter för utbildning av personalresurser inom turismen och det 
nyligen antagna LEONARDO-programmet torde genom sina gränsöverskridande 
utbytesprogram och pilotprojekt bidra till en fortsatt utbyggnad av gemenskapens 
åtgärder i fråga om utbildning. 
B. GEMENSKAPENS BIDRAG TILL TURISMEN 
Det har nämnts tidigare att ett stort antal åtgärder står till gemenskapens förfogande för 
att främja turismen. Genom att ta initiativet till sådana åtgärder förstärker gemenskapen 
värdet av åtgärder som vidtas på nationell, lokal eller branschnivå eller av de som 
företräder turismens olika intressen, och låter den turistverksamheten medverka till att 
fullfölja unionens många mål. 
I. MEDVERKA TILL ATT UPPNÅ MÅLEN I FÖRDRAGET OM 
EUROPEISKA UNIONEN 
Det kan vara på sin plats att påminna att unionen har följande mål enligt artikel b första 
stycket i de gemensamma bestämmelserna: 
- att främja en väl avvägd och varaktig ekonomisk och social utveckling främst genom 
skapandet av ett område utan inre gränser, genom stärkandet av den ekonomiska och 
sociala sammanhållningen och genom upprättandet av en ekonomisk och monetär 
union, som på sikt skall omfatta en gemensam valuta i överenstämmelse med 
bestämmelserna i detta fördrag. 
Det är utifrån denna målsättning som fördraget om Europeiska gemenskapen fastställer 
gemenskapens uppgifter. Upprättandet av en gemensam marknad, av en ekonomisk och 
24) För en mer detaljerad presentation hänvisas till kommissionens rapport om "gemenskapsåtgärder i 
fråga om turism" |KOM(94) 74 slutlig, 6.4.19941 och till översikten i bilaga 4. 
11 
monetär union och införande av den politik och de åtgärder som anges i artiklarna 3 
och 3a, har enligt fördragets artikel 2 till syfte att "främja en harmonisk och väl avvägd 
utveckling av den ekonomiska verksamheten inom gemenskapen som helhet, en 
bärkraftig och icke-inflatorisk tillväxt som tar hänsyn till miljön, en hög grad av 
ekonomisk konvergens, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en 
höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social 
sammanhållning och solidaritet mellan medlemsstaterna". 
Genom att i artikel 3t utvidga gemenskapens verksamhet till turismen uttrycks i klartext 
vad som redan implicerades i de initiativ för att stödja turismen som ingick i olika 
gemenskapsåtgärder för att uppnå fördragets mål. 
Många experter anser att turismens betydelse i gemenskapens politik blir ännu större 
nu att den allmänna situationen förändras på grund av förändringar både i den 
internationella konjunkturen och i efterfrågan. De insatser som gemenskapen redan 
gjort, särskilt genom den politik som förs på ett antal områden i enlighet med 
fördraget, har varit helt i överensstämmelse med de nationella åtgärder som vidtagits. 
Medlemsstaterna har nämligen på eget initiativ eller i samordning med andra 
administrativa eller politiska instanser, såsom regioner eller lokala myndigheter, infört 
åtgärder för att främja turismen och därvid använt sig av en mängd olika åtgärder 
beroende på landets utvecklingsstadium och beroende på hurvida kulturarvet lämpar sig 
för turistisk exploatering. I övrigt har dessa åtgärder förändrats över tiden beroende på 
turismens föränderliga karaktär och efterfrågans stora elasticitet jämfört med utbudet 
(25) 
II. TURISMEN BIDRAR TILL ATT STÄRKA DEN EKONOMISKA OCH 
SOCIALA SAMMANHÅLLNINGEN I UNIONEN 
I artiklarna 130a och 130b anges närmare i vilken rijctning gemenskapens verksamhet 
skall utvecklas för att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen, nämligen 
genom att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och 
eftersläpningen i de minst gynnade regionerna, inbegripet landbygdsområdena, genom 
genomförandet av gemenskapens politik och åtgärder, genom upprättandet av den inre 
marknaden och främst genom strukturfondernas verksamhet (ERDF, ESF, EUGFJ) 
samt genom Europeiska investeringsbanken och andra befintliga finansieringsorgan 
<26). 
Turismen kan dock främja en bättre fördelning av verksamheten och sysselsättningen 
på unionens territorium och på så sätt bidra till att återställa den önskade jämvikten 
mellan regionerna och gemenskapen. Därför har under senare är tendensen att variera 
utbudet inom turismen och gemenskapens strävanden efter sammanhållning börjar 
konvergera mot samma mål vilket bl.a. tar sig uttryck i det finansiella stödet till 
utvecklingen av turismen i regioner och områden som utvecklas långsammare eller som 
omfattas av strukturfondernas målområde 2 och 5b. 
Genom variationen i utbudet, antingen för att bemöta förändringar i efterfrågan eller 
för att nå en ny kundkrets, utvidgas turismen till vissa bestämda verksamhetsområden 
25) Se bilaga 3, översikt per land i det europeiska samarbetsområdet över de främsta organ som på 
nationell nivå ansvarar för politiken inom turismen. 
26) Europaparlamentet, The role of EC in regard to Tourism and Regional Development, Directorate 
General for Research, Working paper, Luxembourg, October 1993. 
12 
som kulturell turism eller turism på landsbygden eller sker en specialisering genom att 
vissa andra turisttjänster lämnas utöver logiverksamheten, såsom samarbete mellan 
olika turistområden kring ett särskilt tema (vägen till Compostella, en åtgärd som 
Europeiska rådet är initiativtagare till och som får finansiellt stöd av unionen, 
vinrutten, osv.). Det varierade utbudet har medfört att turismen har blivit en källa, och 
en väsentlig sådan, till nya aktiviteter i eftersatta områden, vilka ofta sammanfaller med 
strukturfondernas geografiska verksamhetsområden. 
Emellertid har just det faktum att gemenskapens stöd organiseras genom 
strukturfonderna givit upphov till frågor om turismens långsiktiga roll som drivkraften 
bakom utvecklingen av vissa lokala områden och framförallt om en sådan utveckling är 
förenlig med bibehållandet av de kulturella och miljömässiga olikheterna inom 
gemenskapen (27). Därför har Regionala kommittén, samtidigt som den anser att 
turismens utveckling är av väsentlig betydelse, förordat ett nytt globalt närmande för 
att säkra "en riktig och planlagd exploatering, i partnerskap och med respekt för 
kulturarvet, av turistrikedomar vilket utgör ett tillfälle att gripa för många 
landsbygdsområden" (28). 
Turistverksamheten påverkar utvecklingen av det europeiska territoriet och är samtidigt 
beroende av det. En bärkraftig turistpolitik skulle därför kunna ingå i det program för 
utveckling av det europeiska området som de europeiska ministrarna ansvariga för 
markplanering enats om att utarbeta inom ramen för ett samarbete mellan 
medlemsstaterna och kommissionen, bl.a mot bakgrund av de dokument som framlades 
vid mötet i Leipzig den 21 och 22 september 1994 (29). Ett sådant program skulle 
innehålla tre beståndsdelar: ett flercentriskt stadsplaneringssystem, ett nät av effektiva 
och miljövänliga infrastrukturer, ett nät av öppna europeiska områden som är 
betydelsefulla som miljö eller landskap. 
III. TURISMEN ÄR ETT VIKTIGT OMRÅDE FÖR GENOMFÖRANDET AV 
EN VARAKTIG UTVECKLING 
Den europeiska turistverksamhetens framtid omfattas av målet enligt artikel 2 i 
fördraget om Europeiska unionen nämligen att "främja en harmonisk och väl avvägd 
utveckling av den ekonomiska verksamheten, en bärkraftig och icke-inflatorisk tillväxt 
som tar hänsyn till miljön". Den står även i centrum för kommissionens betänkanden i 
27) Se bl.a. Europaparlamentets resolution av den 13 juli 1990 (EGT nr C 231), särskilt det första 
övervägandet "som beklagar att turismen i många fall har utvecklats på bekostnad av miljön, utan 
några som helst planer, som om det handlade om en varaktig konsumtionsvara" och punkt 6 som 
"anmodar kommissionen att endast bevilja stöd från ERDF och övriga fonder för turistprojekt om det 
påvisas att dessa projekt inte påverkar miljön i enlighet med direktivet om undersökningen av 
miljöeffekterna,..." 
2H) Regionskommilténs yttrande om "En utvecklingspolitik för turismen pä landsbygden i Europeiska 
unionens regioner" (RK IWtf, 20.2.1W5). 
2'') Europa 2000 + : Rapport om samarbetet för utvecklingen av det europeiska territoriet |KOM(94) 354 
av den 27 juli 19941; Principles for a European Spatial Development Policy, Committee on Spatial 
Development (CSD), 4.10.1994: enligt detta dokument skall ett program för utveckling av 
gemenskapens territorium bl.a. ha för syfte att medverka till att genomföra en gemenskapspolitik med 
territoriella effekter för uppnå ett väsentligt mål: en varaktig och väl avvägd utveckling. En sådan 
utveckling definieras som ett ekonomisk och social förändringsförlopp där resurserna används till 
befolkningens omedelbara och framtida nytta. Detta betyder att en varaktig utveckling innebär 
förändringar i produktions- och konsumtionsmönstren samt produktivitetsökande teknologiska 
förändringar som leder till en effektivare använding av råvarorna, varvid miljöns kvalitet är en 
förutsättning på lång sikt för ekonomisk utveckling. 
13 
vitboken (30) om en ny modell för gemenskapens utveckling där en av 
huvudprinciperna är att "åstadkomma ett positivt samband mellan ekonomi och miljö, i 
stället för ett negativt sådant", bl. a. genom att ändra inriktningen på "de nuvarande 
politiska instrumenten om de främjar en ineffektiv användning av gemenskapens 
resurser. Denna förnyelse av politiken borde resultera i en samling tydliga signaler och 
stimulansåtgärder som riktas sig till alla beslutsfattare och ekonomiska aktörer." 
Att sikta på en varaktig utveckling är ett närmande som redan nu kan genomföras för 
att stödja turismen, för det finns faktiskt få verksamheter där framgången är så klart 
beroende av behovet av konvergens mellan politiken på olika områden. 
Turistverksamheten är en komplex företeelse, beroende på att en oftast privat 
förvärvsverksamhet kombineras med och förutsätter tillgången till allmän egendom 
(naturtillgångar, kulturarvet, fritidsanläggningar, infrastruktur för transport, osv.) och 
därför är det nödvändigt att sektorns dynamiska kraft, turistens tillfredsställelse och 
bibehållandet av naturmiljön och kulturarvet betraktas som en helhet. Det finns många 
exempel på att miljöförsämringar, t.ex. vattnets kvalitet eller landskapets utseende, 
minskar det turistiska attraktionsvärdet. I gengäld är välbevarade naturmiljöer eller 
kulturarv som framhävs på rätt sätt, en betydande tillgång som är intressant att 
marknadsföras som ett attraktivt turistmål. 
Behovet av få politiken på olika områden att konvergera mot samma mål innebär att 
turismen blir ett mycket lämpligt verksamhetsområde för att genomföra en varaktig 
utveckling i praktiken. På grund av turismens förväntade tillströmning och de krav som 
detta medför samt turistens ökade krav på kvalitet, kan ett sådant närmande dessutom 
inte kan uppskjutas längre. Detta framgår klart av debatten kring spridningen av 
fastighetsinvesteringar för att öka logikapaciteten bl.a. i form av fritidshus eller andelar 
i sådana fastigheter. I artikel 130r.2 i fördraget föreskrivs en av de främsta åtgärder för 
att uppnå detta mål: miljöskyddskraven skall systematiskt integreras i utformningen och 
genomförandet av unionens politik. Integration är huvudtemat i gemenskapens femte 
åtgärdsprogram för miljön. Detta tema genomsyrar verksamheten inom kommissionen 
som har antagit en arbetsordning för att miljöhänsyn skall beaktas på ett så tidigt 
stadium som möjligt vid utarbetande av rättsliga och andra åtgärder. Vid mötet i 
Santorini (13-14 maj 1994) ansåg unionens miljöministrar att det var brådskande att ett 
sådant integrerat närmande skulle tillämpas på turismen. De underströk även behovet 
av ytterligare insatser för att tillämpa gemenskapslagstiftningen fullt ut och för att 
minska miljöpåverkan av verksamheter i samband med turismen samt enades om att 
vidta de åtgärder som behövs. Europarådet har samma inställning och har organiserat 
olika tillställningar kring temat miljöskydd, bl.a. i samband med turismen. 
Turismen i unionen skulle således redan nu kunna betraktas och genomföras utifrån 
principen om varaktig utveckling. Detta skulle garantera verksamhetens varaktighet, 
säkra turistens tillfredsställelse och bidra till bibehållandet av den europeiska 
naturmiljön och kulturarvet. Ett sådant närmande, som är oumbärligt och brådskande 
för turismen, skulle kunna utformas till ett exempel för andra verksamheter vars 
framtid är lika mycket beroende, om än mindre påtagligt, av ett konkret genomförande 
av principen om den varaktiga utvecklingen. 
Gemenskapen skulle kunna åta sig denna uppgift genom att genomföra försöksåtgärder 
för att främja en varaktig utveckling av turismen mot ett trefaldigt mål: turistens större 
30) Tillväxt, konkurrenskraft, sysselsättning - utmaningar och vägar in i 2000-talet. Kommissionens 
vitbok, avdelning 10. 
14 
trevnad och skydd, framhävande av miljön och kulturarvet samt främjande av 
företagens tillväxt och konkurrenskraft. 
Gemenskapen är visserligen fullt medveten om att det i första hand är de privata 
aktörernas roll att anpassa sina strategier till den förändrade efterfrågans nya 
utmaningar där kvalitativa hänsyn har fått en ökad betydelse (turistens tillfredsställelse 
och hänsyn till arvet) eftersom de lättare har kunnat inse vikten av detta. Gemenskapen 
kan dock spela en viktig roll när det gäller att genomföra åtgärder som samordnar olika 
lösningar till varandra kompletterande frågeställningar om turismens utveckling. 
Gemenskapen skulle bl.a. kunna försöka att uppmuntra särskilda initiativ för att 
tillgodose nödvändigheten att vid kostnadsberäkning av producerade turisttjänster ta 
hänsyn till externa kostnader förknippade med användningen av allmänhetens 
egendomar som en produktionsfaktor i turistverksamheten. Dessa företag utnyttjar ju 
ofta den allmänna egendomen som är nödvändig för deras verksamhet (t.ex. en sevärd 
plats, kulturarvet) utan att betrakta detta som en investering som skall skall säkras och 
bibehållas på lång sikt, men som en oföränderlig och kostnadsfri tillgång (enligt den 
klassiska ekonomiska definitionen). Detta medför att användningen av den allmänna 
egendomen ofta bedörns på olika sätt, till nackdel för turismens utveckling på lång sikt, 
beroende på om det är företagens intressen som framhävs eller turistens eller 
medborgarens som värnar om sin miljö. 
Turismens heterogenitet och de flesta aktörernas ringa storlek är skälen till att 
allmännyttan på vissa områden inte uppfattas av alla på samma sätt. Därför kan svaret 
på de generella utmaningarna när det gäller den framtida utvecklingen svårligen bestå 
av summan av de individuella svaren från varje enskild aktör. Sålunda kan 
gemenskapen vid behov komplettera medlemsstaternas politik som består av 
stimulansåtgärder för att hjälpa turismen att komma till rätta med en sviktande 
marknad, genom att bidra med att ställa sådana faktorer till förfogande som främjar 
turismens utveckling, som t.x. nya infrastrukturer eller utbyggnaden av befintliga 
infrastrukturer (3I), uppvärdering av de mänskliga resurserna (32), skydd och 
uppvärdering av miljön (33) och spridning av och försök med nya eller differentierade 
turisttjänster (34). 
Stödet till försöksverksamheter med nya turisttjänster, som t.ex. på området för turism 
på landsbygden eller kulturell turism, tillgododer behovet att förbättra turistnäringens 
globala konkurrenskraft och sysselsättning. Det grundar sig även på den fastställelse att 
ett varierat utbud kan vara en faktor som minskar spänningarna inom sektorn: genom 
-,l) En grundläggande orientering i den nationella turistpolitiken är att ställa bas infrastrukturerna till 
förfogande som en förutsättning för privata investeringar inom sektorn: baskommunikationer, 
utrustning och energi (vägar, flygplatser, reningsstationer, planering av vattenområden, av områden 
för skidåkning, osv.). Denna inledande fas där "staten bygger" är genomförd i de flesta 
medlemsstaterna och har övergått till en markplaneringsfas (bl.a. modernisering av befintliga 
infrastrukturer som har blivit oanpassade, återställande av natur- eller kulturområden som har förfallit 
eller skapande av den infrastruktur som behövs för att skydda det befintliga miljö- och kulturarvet) 
och till att erbjuda den teknologi som behövs för att utveckla verksamheten (t.ex. basstrukturen för 
telekommunikationer). 
32) Trots betydande utbildningsinsatser såväl på nationell som på gemenskapsnivå är överenstämmelsen 
mellan utbud och efterfrågan fortfarande mycket dålig, se bl.a. "Fortgående utbildning i 
turistföretagen", ett projekt inom ramen för FORCE-programmet, oktober 1994, roneotryck 
(preliminärt). 
^) Bl.a. i linje med de arbeten som genomförs till följd av mötet i Santorini om sambandet mellan turism 
och miljö. 
34) Bl.a. utifrån utvärderingen av genomförandet av beslut 92/421/EEG. 
15 
att utvidga turismens verksamhet utanför de områden och perioder där den 
koncentreras traditionsmässigt (t. ex. kust- och bergsoråden, sommar eller vinter) 
försöker myndigheterna minska miljöpåverkningarna och främja olika sätt att bättre 
tillgodose turistens behov i enlighet med förändringen av efterfrågan mot ökad kvalitet 
och personlig service. Stödet till försöksverksamheter med nya turisttjänster 
tillfredsställer på så sätt tre olika behov: aktörernas, som önskar ett varierat utbud för 
att öka hela sektorns konkurrenskraft, samt turistens och myndigheternas, som satsar 
på en kvalitativ förbättring av utbudet genom en bättre spridning av turismen i tid och 
rum. 
Gemenskapen skulle på samma sätt som på andra områden kunna ge aktörerna inom 
turismen och medlemsstaterna en möjlighet att byta erfarenheter och jämföra god 
praxis med varandra och ge särskilt och kompletterande stöd inom ramen för befintliga 
eller nya gemenskapsmedel. 
IV. TURISMEN BIDRAR TILL ATT FRAMHÄVA DEN EUROPEISKA 
IDENTITETEN 
En viktig innovation i avdelning II av fördraget av den 7 februari 1992 är 
unionsmedborgarskapet (artikel 8) för varje person som är medborgare i en 
medlemsstat. Medborgarskapet är förenat med ett antal rättigheter (35) varav en av de 
främsta är rätten att röra sig och uppehålla sig fritt inom medlemsstaternas territorium 
(artikel 8a). 
De flesta europeiska medborgarna kommer att utöva rätten att röra sig och uppehålla 
sig inom ramen för turismen, även om de yrkesmässiga kontakterna har ökat med 
genomförandet av den inre marknaden och avskaffandet av de inre gränserna i unionen. 
Sambandet mellan den ökade friheten att röra och uppehålla sig inom unionens hela 
territorium och unionsmedborgarskapet har inte nödvändigtvis trängt igenom, även om 
medborgarna har haft praktiska erfarenheter av det som turist. En större rörelsefrihet 
betyder inte automatiskt flera kontakter mellan medborgarna i det enhetliga politiska 
område under uppbyggnad som unionen utgör. Såväl ekonomiska som politiska 
analyser visar att unionens snabba uppbyggnad har medfört att de fysiska gränserna har 
fallit snabbare än de mentala och att glappet mellan det rent ekonomiska och det 
beteendemässiga på sikt kan innebära en risk för själva unionens fortsatta uppbyggnad. 
Man inser på olika håll (36) att det är nödvändigt att engagera medborgaren för att 
försäkra sig om dennes anslutning till de värden, frånsett de rent institutionella 
lösningarna som ligger till grund för unionen. Det är dock inte lätt att föreställa sig 
med vilka medel, förutom de ekonomiska, som detta skall kunna åstadkommas. 
När det gäller att utforska hur unionsmedborgarskapet skall kunna förankras, är 
turismen ett viktigt område som är värt att undersökas närmare. En medborgare som 
blir turist och befinner sig utanför sin vanliga vistelseort är visserligen medveten om de 
kulturella skillnaderna mellan medlemsstaterna, om frånvaron eller svagheten av 
gemensamma referensramar, det må vara ekonomiska, miljömässiga eller kulturella 
sådana, men han bedömer dem inte på ett negativt sätt eller förkastar dem inte, vilket 
han kanske skulle göra i ett annat sammanhang (t. ex. yrkesmässigt eller ekonomiskt). 
35) Rösträtten och valbarhetsrätten (artikel 8b), diplomatiskt skydd (artikel 8c), rätten att göra 
framställningar till Europaparlamentet och att vända sig till ombudsmannen (artikel 8d). 
36) Bl.a. D. Wolton, La dernière Utopie, naissance de l'Europe démocratique, Flammarion, Paris 1993. 
16 
Främlingskapet inför andra språk, andra tankesätt, andra seder och även andra 
intressen är i ett turistiskt sammanhang inget hinder för kontakter och kan tvärtom 
ligga till grund för en önskan eller en vilja att lära känna och förstå dessa olikheter. 
Med detta som utgångspunkt kan turismen vara ett verktyg för att minska avståndet 
mellan de många olika förhållanden som råder inom unionen och genom att ge tillfällen 
till att ständigt uppleva dessa olikheter i ett icke-konfliktuellt sammanhang kan 
turismen underlätta kommunikationen mellan medborgarna och således förbättra det 
kulturella och ekonomiska utbytet mellan medlemsstaterna. 
Detta tankesätt, som bl.a. anammats i flera av Europaparlamentets resolutioner (37), är 
värt att uppmärksammas eftersom den framhäver en tredje aktör i denna sektorn, 
turisten som inte enbart är mottagare av turisttjänster och användare av turistiska 
naturområden och kulturella arv, utan också en faktor i unionens politiska och 
ekonomiska uppbyggnad. 
V. BIDRA TILL HANTERINGEN AV STRUKTUR- OCH 
TEKNOLOGIFÖRÄNDRINGAR OCH TILL UTVECKLINGEN AV DE 
SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN INOM TURISMEN 
I de flesta segmenten inom turismen, och även i vissa andra verksamhetsområden, finns 
ett mycket stort antal aktörer vilket försvårar för var och en att få ett grepp om hur 
omfattande de pågående strukturförändringarna egentligen är, vare sig det nu gäller den 
förändrade efterfrågan, bl.a. behovet av större hänsyn till turistens tillfredsställelse och 
skydd, eller ändringar i utbudet på grund av teknologiska skäl, den internationella 
konkurrensen eller vikten av miljö- eller kulturaspekter för turismens framtid. Att 
förstå dessa fenomen är dock för samtliga aktörer en förutsättning för att kunna 
utvärdera de möjligheter och risker som dessa strukturförändringar medför och för att 
utforma en anpassningsstrategi. 
Vidare kan utnyttjandet av de många möjligheter som avancerade 
telekommunikationssystem eller informationsteknologin bjuder på ett avgörande sätt 
bidra till turismens utveckling, till att bättre uppfylla turistens behov och till att värna 
om naturmiljön och det kulturella arvet. Det arbete som gemenskapen redan uträttat på 
detta område och de åtgärder som för närvarande håller på att vidtas eller uppmuntras 
för att bygga "informationssamhället" i Europa kan vara främjande för turismen, 
eftersom de kan leda till att nya marknader öppnas, att förvaltningen av företagen inom 
turistbranschen och kvaliteten på deras tjänster förbättras och att de europeiska 
turisttjänsterna blir mer kända och konkurrenskraftiga (38)„ 
För att medverka till att föregripa dessa förändringar kan gemenskapen till samtliga 
aktörer, bl.a. till företagen inbegripet de små och medelstora företagen, lämna statistik 
eller undersökningsmaterial om turistflöden och uppgifter för att kunna identifiera 
turistens och företagens behov och på så sätt stödja aktörerna på europeisk nivå mot 
den internationella konkurrensen. De ansträngningar som medlemsstaterna gjort i fråga 
om statistik och utredningar kan få ett större värde om de används i en gemenskaplig 
•n)Bl.a. i det ovan nämnda resolutionsförslaget (El» 209.X97 slutlig, 23.I1.1W4) och i de av 
Europaparlamentet föreslagna ändringarna av turismens budget (EP 184.353, 27.10.1994) som 
betonar vikten av att uppmuntra ungdomsturismen. 
-18) "Mot ett informationssamhälle i Europa: en åtgärdsplan", KOM(94) 347 slutlig, 19.7.1994; slutsatser 
av G-7 toppmötet om informationssamhället i Bryssel den 25 och 26 februari 1995. 
17 
ansats, där de nationella uppgifterna jämförs med varandra och där kompletteringar och 
bristfälligheter inom turismen kan identifieras på unionsnivå. En sådan ansats bidrar 
även till att förbättra resultaten av den statistik och de utredningar som genomförs på 
nationell eller regional nivå genom att samordna de insatser som görs på alla nivåer 
inom detta område (39). Gemenskapen skulle även kunna medverka till företagens 
anpassning till struktur- och teknologiförändringar genom att främja utformningen av 
ett ramverk av lagar och administrativa författningar för att fånga upp förändringar i 
efterfrågan på turistområdet eller för att underlätta anpassningen till förändringar i 
utbudet. Att skapa dessa gynnsamma förutsättningar kan, vid sidan om traditionella 
åtgärder för att underlätta företagens verksamhet (exempelvis avregleringar eller 
undantagsbestämmelser), även innebära att en kombination av åtgärder vidtas som 
särskilt riktas mot turistverksamheten, miljöskyddet och turistens omhändertagning och 
skydd. 
Gemenskapen skulle kunna skapa en gynnsam miljö genom initiativ på de områden där 
den ensam är behörig, vilket redan gjorts genom de tidigare nämnda bestämmelserna 
om fullföljandet av den inre marknaden, genom antagandet av ekonomiska åtgärder 
(exempelvis på det monetära området) och genom ett antal bestämmelser om 
konsumentskydd, kompetenskrav eller krav om hänsyn till och uppvärdering av miljön 
(40). I detta sammanhang skulle gemenskapen även kunna agera genom åtgärder som 
vidtas i samråd med medlemsstaterna eller genom internationella avtal som direkt eller 
indirekt påverkar turismen. 
Ekonomiska och sociala kommittén anser att införandet av ramvillkor för att fullfölja 
den inre marknaden och den ekonomiska och monetära unionen inte skulle räcka till för 
att utnyttja sektorns samtliga tillgångar och säkra en väl avvägd utveckling om den inte 
åtföljs av en bredare europeisk turistpolitik (41). 
VI. UPPVÄRDERING GENOM SAMORDNING AV POLITIK OCH MEDEL 
Som tidigare nämnts beror turismens svar på utmaningarna på dess förmåga att 
integrera sig i 2000-talets ekonomi och alltså på dess förmåga att uppfylla ett antal mål 
som leder till en varaktig och väl avvägd utveckling av dess verksamheter. 
De arbeten som gemenskapen uträttat i detta sammanhang, de orienteringar som 
lämnats av Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén 
och den politik som genomförs på nationell nivå visar att det finns tre olika slag av 
prioriteringsåtgärder: 
- främja förbättringen av turismens kvalitet för att bättre kunna anpassa sig till 
förändringar i turistens efterfråga, 
39) I detta sammanhang har en första åtgärd vidtagits genom rådets direktiv (EGT nr L 358, 21.12.1990) 
om ett tvåårsprogram. Detta program omfattade ett antal åtgärder som bl.a. en behovsanalys av 
användarna, utformningen av definitioner och av metoder för att införskaffa och sprida befintlig 
information. Som en följd av utvärderingen av detta beslut har kommissionen i samarbete med 
medlemsstaterna utarbetat och förelagt rådet ett förslag till direktiv (KOM(94) 582, slutlig, 4.1.1995) 
om insamling av europeisk turiststatistik enligt en gemenskapsmetodik som användarna ansåg vara 
nödvändig. Systemet handlar i allt väsentligt om att analysera utbudet och dess användning samt 
efterfrågan. Parallellt med detta utarbetas ett förslag om statistiska normer, definitioner och 
insamlingsmetoder. 
40) Här hänvisas till den tidigare nämnda rapporten om gemenskapens åtgärder för turismen. 
41) ESK, yttrande om turism av den 15 september 1994 (ESK/1021/1994) 
- uppmuntra en differentiering av verksamheten och tjänsterna inom turismen för att 
förbättra turistnäringens konkurrenskraft och lönsamhet, 
- se till av principen införs om turismens varaktiga och väl avvägda utveckling för att 
ta större hänsynen till turismens kulturella och miljömässiga aspekter. 
För att bli medvetna om att dessa tre aspekter är likvärdiga och att det finns ett behov 
av samordnade åtgärder måste alla berörda parter mobiliseras, företagen inom 
turismen, medborgaren som turist och myndigheterna eller andra organ som ansvarar 
för förvaltningen av allmän egendom. En sådan mobilisering kan dock svårligen 
åstadkommas eller uppmuntras om gemenskapen inte har en tydlig handlingsplan. 
Till en del förfogar gemenskapen som tidigare sagts över medel för att genomföra 
program och åtgärder inom varje prioriterat område dock utan att kunna lösa de, i 
bästa fall, latenta motsättningarna mellan tillväxt, turistens behovstillfredsställelse och 
det allmänna arvets skydd. Dessa tre centrala områden (företagsutveckling, turistens 
tillfredsställelse och skydd och förnyelse av natur- och kulturarvet) ar idag likvärdiga i 
ett globalt politiskt perspektiv, även om en eller annan av dessa områden på något 
stadium av den ekonomiska utvecklingens förlopp kan ha fått ett visst företräde. Den 
säregna överlappningen mellan privata intressen (turistutbudet) och allmänna intressen 
(hänsyn till arv och turistskydd) innebär att det i vissa fall skall finnas en 
konfliktförebyggande funktion och vid behov ett förlikningsorgan, för att skydda dessa 
utåt sett motstridiga intressen mellan de olika grupper som har anknytning till turismen 
(t.ex. motsättningar mellan konsumentskyddet och utbudets utveckling eller mellan 
hänsyn till den naturliga eller kulturella miljön och skapandet av verksamheter och 
sysselsättning). 
Det är tydligt att ett antal politiska åtgärder och handlingar som medlemsstaterna eller 
gemenskapen har genomförts på olika områden redan på sin nivå bidrar till att 
tillfredsställa en eller annan intressent inom turismen, men detta sker oftast på ett 
fragmentariskt sätt som kan vara ett hinder för förverkligandet av målet om turismens 
väl avvägda och varaktiga utveckling. Behovet av förlikning mellan ibland motstridiga 
intressen och närmare i tiden medvetenheten om behovet att samtidigt tillfredsställa de 
tre målsättningarna ( ökat utbud, turistens tillfredsställelse, hänsyn till arvet) har även 
de uppmärksammats i samtliga medlemsstater. De lösningar som medlemsstaterna har 
för de invecklade problem som turismen står inför verkar vara olika beroende på om 
landet i fråga genererar eller mottar turistflöden, vilket på unionens nivå ofta betraktas 
som turismens nord-sydkonflikt 
De analyser som gjorts i varje medlemsstat och de politiska prioriteringar som dessa 
har visar att angreppsättet för närvarande är olika mellan å ena sidan de länder som 
genererar flöden (främst nord) och som prioriterar miljöproblematiken inom turismen, 
hänsyn till natur- och kulturarvet samt kvalitetsaspekter, vilket innebär en prioritering 
av efterfrågans behov, och å andra sidan mottagarländerna (främst syd) som prioriterar 
en kvantitativ utveckling av det privata turistutbudet eftersom efterfrågan till en del är 
bunden, vilket i vissa fall sker på bekostnad av utbudets allmännyttiga aspekter (arvet, 
kultur, turistskyddet). Prioriteringskonflikter förekommer ofta i varje turistområde och 
gemenskapen skulle kunna vara platsen där dessa motstridiga tendenser kan förenas. På 
grund av turismens gränsöverskridande karaktär, både vad gäller naturområden och 
turistflöden, skulle turismens utveckling främjas i varje medlemsstat om det fanns en 
19 
samordningsfunktion som lämpligast skulle kunna utövas på gemenskapsnivå i enlighet 
med principerna i artikel 3B i fördraget. 
På så sätt skulle gemenskapen i högre grad inom turismen än på andra områden kunna 
göra konkreta försök, med samordningsåtgärder, som kan vara horisontella 
(övergripande), eftersom var och en av de tre områden som är avgörande för turismens 
utveckling oftast och sedan länge varit föremål för en särskild gemenskapspolitik, eller 
vertikala, eftersom man på många nivåer (lokal, regional, nationell, branschmässig, 
osv.) vidtar åtgärder för eller mot turismen. Genom dessa dubbelsidiga 
samordningsåtgärder kan gemenskapen säkra en effektiv mobilisering av alla 
inblandade parter. 
En turistpolitik inom unionen kan ge ett mervärde genom att utifrån de arbeten som 
redan uträttats välja en dubbel inriktning: dels att verkligen ta hänsyn till de effekter 
som gemenskapspolitiken på olika andra områden kan ha på turismen (infrastrukturer, 
transport, kultur, utbildning, miljö, osv.) och framförallt att ge ett konkret innehåll till 
hopkopplingen av de tre centrala punkterna inom turismen, dvs. åstadkomma 
konvergens mellan de olika intressesfärer som finns på gemenskapsnivå, som i bästa 
fall inte är samordnade och i sämsta fall är i konflikt med varandra. Lösningen till att 
effektivt tillgodose sektorns behov av samordning, integrerad utveckling och 
förvaltning kan vara att på europeisk nivå, i samråd med medlemsstaterna och de 
berörda i branschen utforma orienteringar (strategier, handlingsplaner) där hänsyn tas 
till turismens tre varandra kompletterande dimensioner. 
VII. TURISMEN OCH DESS TILLMÖTESGÅNG GENTEMOT 
SUBSIDIARITETSPRINCIPEN 
Medlemsstaterna är behöriga för många åtgärder som vidtas på detta område, men 
crfarenheternan visar att detta inte utesluter att gemenskapen också kan spela en roll. 
Gemenskapens åtgärder utformas och genomförs i enlighet med artikel 3b. 
Gemenskapen skall "...i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen vidta en åtgärd 
endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig 
utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade 
åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå." I detta 
sammanhang uppstår dock frågan om gemenskapen i så fall utövar en särskild 
behörighet på turistområdet mot bakgrund av den behörighet som den tilldelats på de 
viktigaste områden som kan påverka turismen och som detalj regleras i fördraget, som 
bl.a. transport, miljö, konsumentskydd, kultur, utbildning och, beroende på hur 
debatten fortskrider, markplaneringen. 
C. MÖJLIGA FRAMTIDSUTSIKTER GÄLLANDE UNIONENS ROLL INOM 
TURISTOMRÅDET 
Mot bakgrund av de åtgärder som unionen vidtagit hittils för att uppnå sina huvudmål 
enligt fördraget finns följande valmöjligheter. 
I. MINSKA ELLER HELT UPPHÖRA MED SÄRSKILDA 
GEMENSKAPSÅTGÄRDER ? 
De tre centrala områden kring vilka turismens intressen kretsar omfattas av 
gemenskapens nuvarande politik på olika områden och en av valmöjligheterna skulle 
20 
kunna vara att direkt utesluta varje särskild åtgärd inom området turism. Man skulle 
kunna hävda att området turism tillvaratas i tillräcklig utsträckning eller även till fullo 
av enskilda, visserligen spridda åtgärder vilka dock har visat prov på en viss 
effektivitet. 
Turistens behov skulle tillgodoses genom olika åtgärder på området för 
konsumentskydd, genom stöd till åtgärder för ett varierat turistutbud, bl.a. inom ramen 
för strukturfonderna (kulturturism, turism på landsbygden) eller genom åtgärder för att 
stärka säkerheten vid användning av transportmedel inom gemenskapen. 
Turistnäringens intressen skulle kunna skyddas genom en sammanhängande och 
fortgående politik i fråga om skatter, infrastrukturer och konkurrenskraft och mera 
allmänt genom ett antal åtgärder för att främja den inre marknaden. 
Genom strukturfonderna ser unionen till att gemenskapens politik efterlevs när det 
gäller bestämmelserna om konkurrens, offentlig upphandling, jämställdhet eller 
miljöskydd. Unionen för en aktiv politik för att skydda naturmiljön och det kulturella 
arvet såväl genom politiken för utveckling av landsbygden, miljö- och kulturpolitiken 
som genom prioritering av målsättningen om en varaktig utveckling inom ramen för de 
åtgärder som vidtas på andra områden. 
På så sätt skulle turismens utveckling kunna utformas utan att några särskilda 
samordningsåtgärder vidtas, enbart genom en följdriktig tillämpning av den politik som 
existerar på olika områden och avser större eller andra målområden än turismen. 
I brist på en lämplig referensram är det i detta fall inte möjligt att jämföra 
tillvägagångssättet på olika nivåer (europeisk, nationell, regional eller lokal) och att 
utväxla de bästa lösningar. 
II. BIBEHÅLLA NUVARANDE RAMAR OCH INTERVENTIONSNIVÅER? 
Som tidigare nämnts har gemenskapen funnit möjligheter att agera för turismen på ett 
antal områden inom ramen för fördraget och med hänsyntagande till 
subsidiaritetsprincipen och därvid kunnat utnyttja olika instrument för att stödja en eller 
annan viktig punkt för turismens expansion som t.ex. skapande av en ram som gynnar 
turistens rörlighet, bättre utbildning, miljöskydd eller stöd till försök med nya 
turisttjänster. 
Gemenskapen har dock ingen särskild juridisk grund att stå på. Artikel 3t där turismen 
tas upp för första gången i fördraget är ett uttryck för normgivarens avsikt att slå fast 
att energi, räddningstjänst och turism är viktiga områden för att förverkliga 
målen enligt artikel 2. Gemenskapen kan endast vidta särskilda åtgärder inom dessa 
områden genom att stödja sig på artikel 235. 
Trots att det i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte finns någon 
särskild juridisk grund lör turismen, har kommissionen, pä grund av artikel 235, lagt 
fram en åtgärdsplan för stöd till turismen inom medlemsstaterna som rådet har godkänt 
(42) och som omfattar ett antal åtgärder för en gemensam handlingsplan som hade 
fastlagts dessförinnan. 
42) Rådsbeslut 92/421/EEG, 13.7.1992. 
21 
Gemenskapens handlingsplan av juli 1992 utgör en grund för ett organiserat samarbete 
mellan medlemsstaterna och för att uppmuntra till samråd med näringslivet och med de 
berörda parterna. Den utgör ett testfall där de olika inblandades idéer och erfarenheter 
kan sammanföras och gemensamma projekt och strategier kan utformas. 
Handlingplanen är dock begränsad i tid och räckvidd. 
Medlemsstaternas aktiva medverkan till försöksåtgärderna inom ramen för 
handlingsplanen är dock ett konkret bevis på intresset för ett nationsöverskridande 
samarbete som anses vara en faktor för turismens expansion och den europeiska 
integrationen. Ett effektivt samråd mellan samtliga berörda parter på olika 
administrativa plan (regionalt, nationellt eller internationellt) betraktas som 
"grundstenen" för handlingsplanens effektivitet och därför förutsätter de planerade 
åtgärderna att de olika operativa förvaltningsnivåer samarbetar med varandra, utan att 
detta påverkar deras behörighet att ta egna initiativ, för att skapa omfattande 
möjligheter att delta i gemenskapens stödåtgärder för turismen. Det gäller bl.a. att 
underlätta jämförelsen mellan nationella och regionala initiativ på turistområdet för att 
uppmuntra till utbyte av erfarenheter och till gemensamma åtgärder samt garantera en 
större öppenhet i de åtgärder som vidtas på olika nivåer i en ny samarbetsanda. 
Härigenom möjliggörs överföring av mönstergill praxis och en mera rationell 
användning av de möjligheter som finns. 
III. STÄRKANDE AV GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER GRUNDAT PÅ 
FÖRDRAGET I SIN NUVARANDE FORM? 
Införandet av den första handlingsplanen har belyst intresset för transnationellt 
samarbete inom området turism, men denna plan räcker inte till för att med unionens 
hjälp sätta fart på turismens alla potentiella möjligheter och åtgärder. 
En lösning skulle kanske kunna vara att förstärka de tidigare beskrivna befintliga 
åtgärder som påverkar turismen och att avsätta större finansiella medel till dessa, med 
beaktande av de olika förfaranden för att genomföra dessa medel som gäller för 
närvarande. 
Gemenskapen kan, inom ramen för fördraget, ge ökat stöd till turistindustrins tillväxt 
och konkurrenskraft, bidra till turistens trevnad och slutligen prioritera skyddet och 
uppvärderingen av naturmiljön och kulturarvet (43): Genom att t.ex stödja utvecklingen 
av transeuropeiska nät, av informationssamhället (med noggrann utvärdering av 
effekterna), konsumentpolitiken, åtgärder för att främja utbildning och kvalitet, 
regionalpolitiken, kulturella åtgärder, miljöpolitiken, forskning- och 
utvecklingsprogram, fullföljandet av den inre marknaden, stödåtgärder till utvecklingen 
av transporten, företagspolitik, särskilt gentemot små och medelstora företag och 
hantverkare, och särskilda åtgärder för stöd till turismen. 
Gemenskapen skulle även kunna stimulera ett större hänsynstagande till turismens 
särskilda intressen, t.ex. genom åtgärder inom området infrastruktur, större nätverk 
inbegripet informationsnät och bl.a. genom att, med hänvisning till artikel 3t, se till att 
ett särskilt kapitel ägnas åt turismen inom ramen för utarbetandet av en politik, ett 
43) Att fortsätta att verka inom den aktuella ramen behöver inte innebära att gemenskapen inte kan ta 
initiativ för att stärka samordningen mellan sina olika verksamheter så att de blir mer koherenta 
gentemot turismen. 
program eller en åtgärd på olika andra områden. Stärkandet av gemenskapens åtgärder 
för stöd till turismen skulle kunna tillgodose turismens behov som sektor eller dess 
särskilda behov. Frågan är om en större öppenhet i gemenskapens åtgärder leder till att 
politiken på andra områden skulle få en multiplikationseffekt till turismens gagn i den 
mån som samordningen förbättras mellan de olika typer av politik (företags-, 
konsument-, regional-, miljöpolitik (44) och mellan de olika nivåer (gemenskaps-, 
nationell, regional eller lokal nivå), bl.a. inom ramen för ett partnerskap mellan den 
offentliga och den privata sektorn. 
IV. MOT GEMENSKAPENS POLITIK INOM OMRÅDET TURISM ? 
Under senare år har vid olika tillfällen frågan väckts om en större inblandning av 
gemenskapen till gagn för turismen. Frågan gäller följande: 
Skulle gemenskapen kunna spela en roll som informationsförmedlare och kontaktyta 
mellan unionen och de berörda parterna (medlemsstater, fackmän, organisationer inom 
branschen, konsumenter, tredje länder och internationella organisationer), som gör det 
möjligt för medlemsstaterna att samråda med varandra och med kommissionen och som 
vid behov kan samordna deras ågärder 
för att åstadkomma jämvikt mellan de olika intressen på turistområdet ? I detta fall 
skulle kommissionen kunna ta de initiativ som behövs för att främja en sådan 
samordning. 
Skall gemenskapen stimulera samordningen av nationella initiativ för att främja 
konvergensen av politiska åtgärder genom en förnuftig organisation av 
informationsutbyte och överföring av de bästa metoderna medlemsstaterna emellan? 
Skulle en sådan roll kunna vidgas till att formulera och genomföra initiativ i syfte att 
komplettera medlemsstaternas egna initiativ, och därigenom fylla igen eventuella hål 
som kan uppstå där den nationella politiken inte är tillräcklig, vilka skulle kunna vara 
skadliga för den europeiska turismen som helhet. 
Det är även möjligt att föreställa sig en gemenskapspolitik som genom att komplettera 
medlemsstaternas politik kan användas som utgångspunkt vid utarbetandet av annan 
gemenskapspolitik som kan inverka på turismen. Kan en sådan gemenskapspolitik vara 
svaret på behovet att balansera turismens tredelade intresse och att integrera dessa 
intressen i en hållbar utveckling? 
44) I fråga om utbildning inom turismen ställer gemenskapen olika medel till branscgföretagens 
förfogande som t.ex. medverkan i särskilda program eller finansiellt stöd till socialfonden, dock utan 
att kontrollera om dessa traditionella utbildningssätt utan vidare kan överföras till en huvudsakligen 
säsongsbetonad verksamhet. 
23 
- medlemsstaterna 
- rådet 
- Europaparlamentet 
- Ekonomiska och sociala kommittén 
- Regionala kommittén 
representativa turistorganisationer, arbetsmarknadens parter och andra 
organisationer med anknytning till turism ur europeiskt-, nationellt- eller 
regionalt perspektiv. 
ombedes inkomma med sina synpunkter till de institutionella valmöjligheter som 
presenteras i denna grönbok om Europeiska unionens betydelse för turismen, 
före den 30 juni 1995 
Europeiska kommissionen 
Generaldirektorat XXIII 
"Grönbok om turismen" 
200, rue de la Loi 
B-1049 Bruxelles 
Ytterligare upplysningar fås på: Tel.: +32-2-295.25.17 
Fax: +32-2-296.13.77 
24 
BILAGOR 
1. Förslag till en definition av turism. 
2. Turism inom Europeiska unionen. Terender 1994 
3. Sammanfattande förteckning över de viktigaste organisationerna för verkställande av 
nationell turistpolitik inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, land för land 
(fastställd på grundval av de uppgifter som var och en av medlemsstaterna lämnat den 
30.9.94). 
4. Översikt över gemenskapens olika stödbelopp till turismen för perioden 1989-1993. 
5. Ordlista 
25 
BILAGA 1 
FÖRSLAG TILL EN DEFINITION AV TURISM 
Att definiera hela det referensuniversum som har med turismen att göra är en mycket 
kontroversiell uppgift som direkt inverkar på erkännandet av denna sektors roll och 
dess betydelse på det institutionella planet. 
Förutom de tekniska definitionerna för att kunna identifiera turismens olika 
beståndsdelar och för att kunna få grepp om deras ekonomiska betydelse finns det två 
beståndsdelar som gör turismen speciell: 
• Konsumentens/turistens centrala roll när denne, genom att köpa eller använda 
såväl saluförda som icke saluförda varor och tjänster, klassificerar dessa som 
"turistmässiga"45 
• Offentliga varors stora betydelse för både produktionsprocessen och för den 
turistmässiga konsumtionen, bl.a. eftersom dessa varor ofta i sig själva kan ha 
stor attraktionskraft på turistefterfrågan. 
Det är mycket få aktiviteter som så direkt inverkar på det moderna samhällets 
omvandlings- och utvecklingsprocess som just turismen. Turismen, som skall betraktas 
som mer än ett vanefenomen eller en grupp likartade ekonomiska aktiviteter, har på 
mindre än ett århundrade blivit en avgörande faktor för millioner medborgares tillvaro. 
Turismen utvecklas parallellt med förbättringen av levnads- och arbetsvillkoren och är 
på samma gång en avgörande faktor för. den utveckling som den är ett resultat av. 
Betald semester var en av de allra första kravet i avtalsförhandlingarna mellan 
arbetsmarknadens parter och avsaknaden av möjligheten att kunna resa på semester av 
ekonomiska- eller hälsoskäl kom att uppfattas som en form av social utslagning. 
Turismen uppfattades dock inte uteslutande som ett bevis på social framgång. I den 
kollektiva begreppsvärlden och i praktiken är turismen, även i dagens globaliserade 
mediesamhälle som underlättar utbytet mellan kulturer och livsstilar, det främsta 
mediet för direkta möten och upplevelser. Den är således den bästa kontaktytan för 
närmandet medborgarna emellan. 
I takt med att turismen blivit ett generellt behov på det intellektuella, fysiska, 
kulturella, sociala och yrkesmässiga planet uppstår och vidareutvecklas nya och 
existerande ekonomiska aktiviteter för att svara mot dessa behov vilka betraktas som en 
ny marknad.Ur ekonomisk synpunkt uppfattas turismen ofta utifrån sina strukturella 
särdrag snarare som en marknad än som en sektor. 
45 I motsats till andra ekonomiska aktiviteter kan turismen föga definieras utifrån de varor och tjänster 
som den genererar, utifrån produktionsprocessen eller ens utifrån sitt syfte. (A. Bull The economics of 
Travel and 7V;//r/.s7//;Pittman-Wiley, london, IWl).VärldsUirismorganisalioncns (OMT) definition som 
Förenta nationernas statistiska kommission antog 1993 grundas pä en modell som syftar till all 
definiera turismen utifrån efterfrågan. Enligt OMT omfattar turismen "de fritids-, affärs- och andra 
aktiviteter som utförs av personer under deras resor och uppehåll på en ort utanför deras normala 
vistelseort under en sammanhängande period om maximalt ett år" (UN-WTO, Recommendations on 
Tourism statistics, "Statistical Papers",,, ST/ESA/STAT/SER, M/83, 1993). 
26 
Den mångfacetterade turismkonsumtionen omfattar dels de varor och tjänster som kan 
betecknas som "typiskt turistmässiga" (t.ex. inkvartering samt planering, organisering 
och försäljning av resor och uppehåll), dels en rad varor och tjänster som inte 
uteslutande brukas av turister utan som både turister och infödda har stort utbyte av 
(t.ex. persontransporter, restaurangverksamhet, uthyrning av transportmedel etc). Till 
detta kommer kedjenäringar som på så många andra områden fungerar som ett stöd för 
produktionen av nämnda varor och tjänster (för att nämna ett exempel kan man peka 
på byggnads- och livsmedelsindustriernas anknytning till hotell- och 
restaurangbranschen). 
Samtidigt omfattar turismutbudet betydligt mer än själva turistindustrin, eftersom det 
innebär en förbrukning av resurser - natur- kultur- och konstvärden - som många 
gånger är unika och knutna till en bestämd ort, vilket ger dem karaktären av offentliga 
varor. Samhällets har således en viktig roll som garanti för den optimala balansen 
utveckling och bevarande av resurserna till framtida generationer samt balansen mellan 
effektivitet och rättvis fördelning.46 
De mycket likartade aktiviteter som ingår i turistservicen, intressekonflikterna som kan 
uppstå mellan yrken inom samma sektor samt de offentliga varornas stora betydelse 
för ett turistresemåls framgång är alltsammans från olika vinklar av samma sak. 
Sambandet och samspelet mellan turismkonsumtion och turismproduktion präglar 
således hela samhället och utvecklas tillsammans med det, vilket gör det svårt att göra 
sig en klar uppfattning av förhållandena och att hur stor vikt turismen bör få på det 
institutionella planet. Dessa problem som redan märkts på det nationella planet vidgas 
när de placeras i ett europeiskt perspektiv, vilket gör det lättare att se den uppenbara 
paradoxen som råder mellan den allmänt utbredda uppfattningen om turismen som en 
avgörande faktor på det globala planet och den något diffusa bilden av vad turismen 
faktiskt är. Detta har säkert också medverkat till att turismen har svårt att bli erkänd 
som en industri i egentlig mening.47 
46 Beträffande den allmänna problematiken se K. Arrow, The Trade-off between Growth and Equality i 
Theory for Economics and Efficiency, MIT press, Cambridge, 1979. 
47 Trots att turistutbudet består av många olikartade beståndsdelar och trots de involverade branschernas 
olikartade produktionsfunktioner betraktar man i modern ekonomisk analys lurismen i allt högre grad 
som en vanlig industri. Se särskilt den analys som utvecklats av J. van der Borg, M. Manente, M. 
Tamma i "Dimensione deliindustria Italiana dei viaggi e ddel Turismo", Costa-Rispoli, 
CONFINDUSTRIA, SIPI, Rom, 1992 R.W. Mcintosh og C.R. Goeldner, Tourism Principles, 
Practices, Philosophy, John Willy & Sons, New York, 1986. 
Detta betraktelsesätt förutsätter först och främst alt man kan värdera den ekonomiska betydelsen av de 
olika aktiviteterna som anknyter till turismengenom att samla ihop dem i ett enhetligt begrepp även 
om denna möjlighet för närvarande inte finns inom ramen för nationalräkenskaperna, (se särskilt 
resultaten av OECDs undersökningar i Manuel sur les comptes économiques du tourisme, OECD, 
Paris, 1991). 
Förenta nationerna har fattat intresse för denna hypotes och har i samarbete med OMT föreslagit 
utarbetandet av "satelliträkenskaper" för resor och turism för att kunna samla hela 
turismproduktionen (en grundlig analys av detta begrepp finns i J. Lappierc "A Proposal for a 
satellite Account and Information System for Tourism, internationella konferensen om rese- och 
turiststatistik, Ottawa, 1991). 
27 
De undersökningar som gjorts under de senaste åren i gemenskapen har, även om de 
ännu inte är färdiga, givit en betydligt större kunskap om sektorn och i hög grad 
bidragit till ett bättre samarbete både EU-läriderna emellan och med andra 
internationella organisationer såsom OECD och OMT.48 
48 mf. KOM(93) 345 slutlig utgåva av den september 1993. 
28 
BILAGA 2 
TURISMEN INOM EUROPEISKA UNIONEN: TRENDER 1994 
Inledning 
De uppgifter som för närvarande finns möjliggör endast en översiktlig värdering av 
turismutvecklingen under 1994. För de flesta av staterna berör de tillgängliga 
uppgifterna de tre första kvartalen 1994. Vad övernattningarna beträffar täcker 
uppgifterna 80-90% av det samlade antalet övernattningar under 1994. De 
uppskattningar som kan göras i denna stund kommer således att avvika rätt mycket 
från de egentliga siffrorna. 
För vissa länder har inte Eurostat tillgång till 1994 års uppgifter. Dessa länder har 
därför inte tagits med i statistiken. 
Viktigaste slutsatser 
Efter ca tre års stagnation utan särskilda uppsving inom turismnäringen i de flesta EU-
länderna har 1994 präglats av stora förändringar. För flera av länderna talar man om 
en synnerligen positiv utveckling med hänsyn till antalet övernattningar och 
turismintäkternas ökning. 
Generella trender: 
Den internationella turismen har ökat samtidigt som man kan skönja en svag nedgång i 
den inhemska turismen. Antalet övernattningar av utländska medborgare uppskattas ha 
ökat med 11% och antalet övernattningar av inhemska medborgare minskat med 2,3%. 
Inom EU anses övernattningarna totalt ha stigit med 4,4%. 
De alternativa övernattningsanläggningarna har varit mest framgångsrika med en 
ökning av antalet övernattningar på 13% inom EU, medan hotellens ökning ligger på 
ca. 3%. 
Utvecklingen av antalet övernattningar Inom EU 1993/94 
20 
16 
% 10 
5 
0 
-5 III-T^ 
*$£Ïr\ ' 
Hotell och liknande Alternativa anläggningar 
Inhemska medborgares övernattningar n Utländska medborgares övernattningar Sammanlagt 
29 
I sydeuropeiska länder kan man konstatera en överraskande ökning av antalet 
övernattningar: 20% i Spanien, 14,2 i Italien och 9,2% i Grekland. Om man endast 
tittar på utlänningarna (inte inhemsk befolkning) övernattningar är ökningen ännu 
större, nämligen 23,8%, 24,7% och 11,7%. 
EU: utvecklingen 
1993-1994. 
Inhemska 
medborgares 
övernattningar 
Utländska 
medborgares 
övernattningar 
Sammanlagt antal 
övernattningar Hotell och liknande 
-1,8 
10,5 
3,1 Alternativa 
anläggningar 
11,1 
23,4 
13,4 Sammanlagt 
-2,3 
11,1 
4,4 
Källa: Eurostats uppskattningar 
Man talar om en ökning både beträffande intäkter (4,1%) och utgifter (2,4%) under 
rubriken "Resor"i 1994 års betalningsbalans. 
De skillnader jämfört med tidigare år som kunnat konstateras under 1994, kan 
förklaras med det ekonomiska uppsvinget inom EU och med valutakursfluktuationerna 
som har stärkt konkurrenskraften inom nämnda länder. 
Övernattningarnas utveckling 
Skillnaden mellan de inhemska medborgarnas övernattningar 1993 och 1994 är relativt 
blygsam. Endast i Italien kan man konstatera en kraftig ökning på 8%, medan man i 
många länder talar om en smärre nedgång. 
Beträffande utländska medborgares övernattningar är skillnaden markantare i de 
sydeuropeiska länderna, medan de i övriga EU-länder ligger på ca ±0 förutom 
Finland där ökningen uppskattats till 12,6%. 
En undersökning av övernattningar efter inkvarteringsform visar på en kraftig ökning 
av utlänningarnas hotellövernattningar, men en ännu kraftigare ökning av de alternativa 
övernattningarna inte bara vad gäller utlänningar utan även för inhemska medborgare. 
30 
HOTELL 
Inhemska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Utländska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Totalt 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) B 
2557 
4.0% 
K) 
6751 
1.8% 
9 
9309 
2.6% 
9 DK 
5639 
0.8% 
11 
5880 
-0.5% 
11 
11519 
-4.0% 
11 D 
142130 
-1.5% 
10 
26030 
0.3% 
K) 
168160 
-1.2% 
10 GR 
12059 
1.4% 
9 
36475 
11.6% 
9 
48534 
9.2% 
9 E 
54879 
3.4% 
12 
82872 
17.9% 
12 
137751 
12.1% 
12 F 
90160 
-10.7% 
9 
55455 
-1.7% 
9 
145614 
-7.2% 
9 I 
122270 
0.3% 
9 
64495 
16 0% 
9 
186765 
5.7% 
9 NL 
7640 
4.8% 
6 
7973 
-7.1% 
6 
15613 
-1.6% 
6 P 
7201 
-3.8% 
8 
15965 
14.5% 
8 
23166 
8.7% 
8 FIN 
7985 
0.0% 
9 
2588 
15.9% 
9 
10572 
4.0% 
9 Total 
452519 
-1.8% 
304484 
10.5% 
757003 
3.1% 
ALTERNATIVA 
ANLÄGGNINGAR 
Inhemska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Utländska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Totalt 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) B 
9695 
-1.5% 
9 
4930 
-2.6% 
9 
14625 
-1.9% 
9 DK 
8191 
-1.0% 
10 
4573 
8.6% 
10 
12764 
2.4% 
10 D 
134252 
1.9% 
10 
8064 
-3.3% 
10 
142915 
1.5% 
10 GR 
478 
14.9% 
9 
033 
21.4% 
9 
1110 
18.0% 
9 E 
13634 
53.2% 
8 
5260 
55.3% 
8 
18894 
53.8% 
8 I 
45912 
35.9% 
9 
20849 
42.9% 
9 
66761 
38.1% 
9 NL 
31351 
0.5% 
6 
9205 
7.5% 
6 
40555 
2.2% 
6 P 
6257 
-4.3% 
8 
1860 
-20.7% 
8 
8123 
-8.2% 
8 FIN 
1753 
-0.7% 
9 
341 
-8.4% 
9 
2094 
-2.0% 
9 Total 
251521 
11.1% 
50320 
23.4% 
307841 
13.4% 
31 
TOTALT (HOTELL OCH 
ALTERNATIVA 
ANLÄGGNINGAR) 
Inhemska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Utländska medborgare 
Totalt antal övernattningar 
1993 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Totalt 
Totalt antal övernattningar 
1993 (1000) 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) B 
12253 
-0.3% 
9 
11081 
-0.2% 
9 
23934 
-0.2% 
9 DK 
13830 
-1.8% 
11 
10453 
0.1 % 
11 
24283 
2.2% 
10 D 
276381 
0.1% 
10 
34694 
-0.7% 
10 
311075 
0.1 % 
10 GR 
11863 
2.1% 
9 
37108 
11.7% 
9 
49617 
9.4% 
9 E 
68513 
0.0% 
11 
88132 
23.8% 
8 
156644 
19.9% 
8 "FIÏÏ" 
90160 
-10.7% 
9 
55455 
-1.7% 
9 
145614 
-7.2% 
9 I 
168182 
8.0% 
6 
85344 
24.7% 
0 
253526 
14.2% 
6 NL 
38991 
1.5% 
6 
17,178 
-0.4% 
6 
56169 
0.9% 
6 P 
13457 
-4.1% 
8 
17831 
10.0% 
8 
31289 
3.7% 
8 FIN 
9737 
-0.2% 
9 
2929 
12.6% 
9 
12666 
2.8% 
9 Total 
703367 
-2.3% 
360804 
11.1% 
, 
1064816 
4.4% 
(1) Endast hotell 
Turisminkomster och -utgifter i betalningsbalansen - Kursutveckling 
Generellt kan man konstatera en ökning av turismintäkterna i samtliga länder, där 
uppgifter finns tillgängliga, med undantag av Portugal (-15%) och Tyskland (-4,4%). 
Utgifterna följer samma mönster, förutom ett rätt kraftigt fall i Spanien (-17%), Italien 
(-17%) och Portugal (-13%). UELB (Belgien och Luxemburg) ligger i allmänhet på 
första plats med en intäkts- och utgiftsökning på 29,3% respektive 20,6%. 
BETALNINGSBALANSEN 
RESOR (milj.ecu) 
Inkomster 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) 
Utgifter 
Skillnad 1994/1992 
Disponibla uppgifter för 1994 
(månader) UEBL 
3479 
29.3% 
K) 
5439 
20.6% 
10 DK 
2599 
2.8% 
9 
2738 
11.7% 
9 D 
8974 
-4.4% 
10 
32041 
9.2% 
K) GR 
2861 
10.1% 
10 
857 
11.5% 
10 E 
16516 
8.3% 
10 
4021 
-17.0% 
10 F 
19922 
2.1% 
10 
10919 
6.8% 
10 I 
18840 
5.3% 
9 
12006 
-17.6% 
9 NL 
4015 
0.3% 
9 
7672 
-0.4% 
9 P 
3568 
-15.0% 
8 
1574 
-13.1% 
8 TOTALT 
80775 
4.1% 
93130 
2.4% 
32 
En undersökning av valutakursutvecklingen under 1994 jämfört med 1993 visar rätt 
stora skillnader, vilka delvis förklarar den förstärkta konkurrenskraften för de 
sydeuropeiska länderna (GR, I, E, P) och därmed även de ökningar som konstaterats. 
Variationer i växelkursen gentemot 
m.i i H L+J 4. 
B', DK D. m CX ¥ H 
A* : (l l^Ctl^rAsa»!—i.t.,: .'4ft 
VALUTAKURS I ECU 
Genomsnittlig kurs 1993 
Genomsnittlig kurs 1994 
Genomsnittlig kurs 
1994/1933 B 
40.47 
39.66 
2.0% DK 
7.59 
7.54 
0.7% D 
1.94 
1.92 
0.6% GR 
268.57 
288.03 
-7.2% E 
149.12 
158.92 
-6.6% F 
6.63 
6.58 
0.8% I 
1841.23 
1915.06 
-4.0% IRL 
0.80 
0.79 
0.8% NL 
2.18 
2.16 
0.8% P 
188.37 
196.90 
-4.5% FIN 
6.70 
6.19 
7.5% sw 
9.12 
9.16 
-0.5% UK 
0.78 
0.78 
0.5% USD 
1.17 
1.19 
-1.6% 
33 
ANNEX 3 
SUMMARY SHEETS, BY COUNTRY OF THE EUROPEAN ECONOMIC AREA 
ON THE PRINCIPAL BODIES RESPONSIBLE FOR MANAGING 
TOURISM POLICY AT NATIONAL LEVEL 
34 
AUSTRIA 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL BUNDESMINISTER FUR WIRTSCHAFTLICHE 
ANGELEGENHEITEN (Minister for Economic Affairs) 
BUNDESMINISÏERIUM FUR WIRTSCHAFTLICHE 
ANGELEGENHEITEN (Federal Ministry for Economic Affairs) 
ABTEILUNG FUR NATIONALE TOURISMUS-
ANGELEGENHEITEN (unit for national tourism policy) 
Responsible for: 
- General tourism policy orientation, (transport policy, regional 
policy, educational policy, statistics, studies and promotion); 
- The Austrian National Tourist Office and the tourist industry. 
ABTEILUNG FUR TOURISMUSFORDERUNG (Division for 
national subsidies) 
Responsible for: 
- Monitoring and financial support of national tourism projects 
with emphasis on the development of quality. 
ABTEILUNG FUR INTERNATIONALE 
TOURISMUSANGELEGENHEITEN (Division for international 
tourism relations) 
Responsible for: 
- Representation of Austria's tourism policy abroad and 
representation of Austria in the EU and in other international 
organisations; 
- Negotiation of bilateral agreements in the field of tourism and 
attending to their implementation. 
35 
(at national level) WIRTSCHAFTSKAMMER ÖSTERREICH, SEKTION 
TOURISMUS UND FREIZEITWIRTSCHAFT (Austrian 
Federal Economic Chamber, Section Tourism and Leisure 
Industry) - Body established by Public law with obligatory 
membership for all self-employed in industry and commerce. 
Responsible for: 
- Representation of the interests of those self-employed in the 
tourist industry; 
- Initiation and evaluation of draft legislation; 
- Co-operation with Parliament, Government and administrative 
authorities; 
- Advisory services; 
- Contribution to work done by the Austrian National Tourist 
Office; 
- Vocational training; 
- Management consulting for enterprises in the tourism 
industry. 
BUNDESARBEITSKAMMER (Federal Chamber of Labour) 
Responsible for: 
- Representation of the interests of those employed in the tourist 
industry; 
- Initiation and evaluation of draft legislation. 
AT REGIONAL LANDESREGIERUNGEN (Federal Provincial Governments) 
LFVFL 
TOURISMUSABTEILUNG (Tourism department) 
Responsible for: 
- One government official is specifically responsible for 
tourism; 
- Legislation; 
- Executive competencies to promote and support related 
projects and development measures; 
- Control of the implementation by the local tourist agencies. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL ÖSTERREICH WERBUNG (Austrian National Tourist Office -
LEVEL ANTO) 
An association between the Federal Ministry of Economic 
Affairs, the () federal provinces, and the Austrian tourist industry 
(represented by the Economic Chamber) to promote tourism in 
Austria on the domestic market and abroad. 
36 
(at national level) KURATORIUM DES ÖSTERREICHISCHEN FREMDEN-
VERKEl 1RS (Board of Trustees of Austrian Tourism) 
Responsible for: 
- Coordination committee of the Federal state, the Federal 
Provinces, and the Federal Economic Chamber. 
BÛRGLS. Bank of the Federal Ministry of Economic Affairs for 
the administration of support schemes for SMEs in tourism. 
AT REGIONAL LANDESFREMDENVERKEHRSVERBÄNDE (regional 
LEVEL associations) - groupings of the tourist offices of various regions 
Responsible for: 
- Joint promotional and marketing activities. 
AT LOCAL LOKALE FREMDENVERKEHRSBÛROS (local tourist 
LEVEL information offices) 
Responsible for: 
- Providing information on accommodation and local events; 
- Undertaking promotional and marketing activities on local 
level. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL ÖSTLRREICTIISCHER KURORTE- UND HEILBÄDER-
LEVEL VERBAND (The Austrian Association of Health Resorts and 
Spas). 
HOTELTREUHAND GmbH (The Tourism Investment 
Services). 
ÖSTERREICHISCHER REISEBUROVERBAND (Austrian 
Association of Travel Agencies). 
OSTERREICHISCHE HOTELIERVEREINIGUNG (Austrian 
Hotel Association). 
BUND ÖSTERREICHISCHER GASTLICHKEIT -
RESTAURANTS (Association of Austrian Hospitality). 
37 
BELGIUM 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL NO MINISTRY COMPETENT 
AT REGIONAL 
LEVEL 
- FLANDERS VLAAMS MINISTER VAN KUULTUR EN BRUSSELSE 
AANGELEGENHEDEN (Minister for Culture and Brussels 
Affairs.) 
VLAAMS COMMISSARIAT GENERAL VOOR TOERISME -
VCGT (The Flemish Tourist Office) 
Responsible for: 
- Preparation and implementation of tourism legislation on 
hotels, campsites, social tourism and on travel agencies; 
- Provision of financial aid to the tourism sector in order to 
develop the tourist infrastructure and tourism activities in 
Flanders; 
- Development and monitoring of own investment projects in 
the tourism sector; 
- Research, planning, development and promotion both at home 
and abroad, of tourism in Flanders and the greater Brussels 
region; 
- Co-operation with the "Office De Promotion Du Tourisme" on 
the marketing, promotion, maintenance of eight national 
tourist offices abroad and the tourism office in Brussels. 
VLAAMSE ADVIESRAAD VOOR TOERISME (The Flemish 
Tourist Advisory Office) 
Responsible for: 
- Advice on all policy-related questions coming within the 
competence of the VCGT; 
- Establishment of six technical committees. 
- BRUSSELS MINISTRE POUR TRAVAUX PUBLICS, COMMUNICA­
TIONS, RENOVATION DES SITES D'ACTIVITES 
ECONOMIQUES DESAFFECTES, SANTE ET TOURISME/ 
MINISTER VOOR OPENBARE WERKEN, 
COMMUNICA'NE, ECONOMISCIIE HEROPLEVING, 
C.EXONDI IEID EN TOERISME (Minister for Public Works, 
Communications, Economie Regeneration, Health and Tourism). 
38 
(Brussels) COMMISSARIAT GENERAL AU TOURISME - CGT (The 
Brussels Tourism Office). 
Since 1 January 1994 tourism has been managed separately in 
Brussels and Wallonie. As a result CGT administrations are 
currently being established within the French speaking and 
Flemish communities of Brussels. 
- WALLONIE MINISTRE POUR ECONOMIE, PME, TOURISME, 
RELATIONS EXTERIEURES, COMMERCE EXTERIEUR ET 
PATRIMOINE (Minister for Economy, SMEs, Tourism, 
External relations. Foreign Trade and National Heritage). 
COMMISSARIAT GENERAL DU TOURISME - CGT (The 
tourist office for Wallonie). 
Responsible for: 
- Preparation and implementation of tourism legislation (hotels, 
travel agents, holiday parks, and rural and social tourism); 
- Tourism development, allocation of tourism subsidies for 
social tourism, marketing, hotel renewals and development, 
tourism buildings (only hotels, open air accommodation and 
self-catering accommodation). 
OFFICE DE PROMOTION DU TOURISME - OPT (Tourist 
Promotion Office) 
Responsible for: 
- Marketing of the regions of Wallonie and Brussels: strategy, 
actions aimed at the trade and general public in Belgium and 
on the eight foreign markets together. 
Together with the VCGT responsible for: 
- Management of the eight national tourist offices in foreign 
countries ; 
- The "Maison du Tourisme" in Brussels; 
- Promotion of business tourism in Belgium. 
CONSEIL SUPERIEUR DU TOURISME (Tourism High 
Commission). 
Responsible for: 
- Giving advice on all tourism-related draft legislation; 
- The establishment of six "COMITES TECHNIQUES" which 
are responsible for provincial tourism federations; cities, 
towns and villages, tourist offices; rural tourism; low-cost 
tourism; businesses providing accommodation; travel 
agencies, open-air accommodation and social tourism. 
39 
- OST- MINISTER - "MINISTERPRÄSIDENT" (President of the 
KANTONE German-speaking Community) 
VERKEMRSAMT DER OS TKANTONE - VAK (The Transport 
Office) 
Responsible for: 
- Marketing, publicity, information, no legislation. 
AT LOCAL 10 FEDERATIONS PROVINCIALES/PROVINCIALE 
LEVEL FEDERATIES (provincial federations) 
Responsible for: 
- The promotion of tourism in the province and tourism 
information provision. 
PLAATSELIJK BUREAUS VOOR TOERISME / SYNDICATS 
D'INITIATIVES (local tourist offices). 
Responsible for: 
- Providing information on the local villages. 
40 
DENMARK 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL ERHVERVSMINISTER (Minister for Business and Industry) 
ERHVERVSMINISTERIET (Ministry for Business and 
Industry) 
Main duties: 
- Strategic planning and development of tourism; 
- Legal aspects; 
- Creation of good conditions for the tourism industry, 
including negotiations with other ministries and organisations; 
- Working for the preservation and development of the cultural 
and natural heritage in co-operation with other relevant 
authorities; 
- Administration of an " industry network scheme". 
DANMARKS TURISTRÅDS (The Danish National Tourist 
Board) - (A tourism marketing organisation) 
Responsible for: 
- Coordination of the promotion of Denmark as a tourist 
destination abroad and in Denmark (this includes both leisure 
and business tourism); 
- Analysing and monitoring the markets as well as developing 
new markets. 
TURIST POLITISK KONTAKTUVALG (Contact Committee 
for Tourism Policy). 
The committee is an advisory group to the Minister. Members of 
the committee are main industry organisations and other relevant 
organisations. 
It is a political forum for discussing a wide range of tourism 
related subjects. 
AT REGIONAL 
LEVEL AMTSKOMMUNER (county councils) 
Responsible for: 
- Development of regional strategies and Coordination with 
other policy areas. 
41 
AT LOCAL KOMMUNER (Municipalities) 
LEVEL N, t• .,• • , , 
Main activities include: 
- Provision of information and services for tourists through the 
TURIST BUREAUER (Tourist Information Offices); 
- Local strategies and development. 
TURIST BUREAUER (Local tourism information offices) 
Main duties: 
- Information, guidance etc.; 
- Reservation of hotel rooms. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT REGIONAL TURIST EK.SPORTGRUPPER (Tourism Exporting Groups) 
LEVEL 
The tourism exporting groups are composed of participants from 
both the private and public sector. 
Main duties: 
- Promotion abroad and in Denmark of the geographical area 
that the exporting group covers; 
- Development of tourism in the region. 
CONGRESS AND CONVENTION AGENCIES 
In the four largest towns in Denmark congress and convention 
agencies have been established. 
Main duties: 
- Promotion; 
- Assisting in the practical implementation of arrangements. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL TURISMENS F7ELLESRÅD (The Tourism Industry Council) 
LEVEL 
An umbrella organisation for private industry (e.g. major hotel 
chains or SAS etc.). 
The Council acts as a partner to the Ministry responsible for 
tourism and gives advice. 
It co-ordinates tourism industry activities. 
AT LOCAL TURISTFORENINGER (Local Tourist Associations) 
LEVEL D ,, , 
Responsible lor: 
- In co-operation with the local authorities, local tourism 
information offices (turistbureauer); 
- Provision of a forum for discussing the development of 
tourism locally. 
42 
FINLAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL ULKOASIAINMINISTERIO (Minister For Foreign Trade) 
KAUPPA- JA TEOLLISUUSMINISTERIÖ 
(Ministry Of Trade And Industry) 
KAUPPAOSASTO (Trade Department) 
Responsible for: 
- Co-ordination and implementation of tourist policies; 
- Management of the Finnish Tourist Board; 
- International co-operation. 
YRITYSKEHITYSOSASTO (Business Development 
Department) 
Responsible for: 
- Development and financing of small and medium-sized 
enterprises. 
YMPÄRISTÖMINISTERIÖ (Ministry Of Environment) 
Responsible for: 
- Integration of environmental policy; 
- Land use planning; 
- Nature conservation; 
- Outdoor recreation; 
- Preserving cultural heritage and landscape. 
LIIKENNEMINISTERIÖ (Ministry of Transport and 
Communication) 
Responsible for: 
- Transportation; 
- Telecommunications. 
OPETUSMINISTERIÖ (Ministry Of Education 
Responsible for: 
- Vocational training in the field of tourism; 
- Youth tourism. 
(at national level) MAA- JA METSÄTALOUSMINISTERIÖ (Ministry of 
Agriculture & Forestry) 
Responsible lor: 
- Administration of state-owned areas: recreation, fishing and 
hunting sports. 
SISÄASIAINMINISTERIÖ (Ministry of the Interior) 
Responsible for: 
- Regional tourism development. 
SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ (Ministry of Social 
Affairs and Health) 
Responsible for: 
- Social tourism. 
KULUTTAJAVIRASTO (National Consumer Administration 
Responsible for: 
- Consumer affairs regarding tourism; 
- Supervision of the guarantee system regarding package travel. 
MATKAILUN EDISTÄMISKESKI IS (Finnish Tourist Board) 
A Government agency whose members of the board of directors 
come mainly from the tourist industry. The Chairman is the 
Secretary General of the Ministry of Trade and Industry. 
Responsible for: 
- Marketing tourism in Finland to both the domestic market and 
abroad; 
- 14 tourist offices abroad. 
EU-ASIAIN KOMITEAN ALAINEN MATKAILUPALVELUT 
JAOSTO (EEA/EU Subcommittee For Tourism Services) 
This body consists of representatives of the Ministries of Trade 
and Industry, Foreign Affairs, Transport and Communications, 
and the Environment, the Finnish Tourist Board, the National 
Consumer Administration, The Association of Finnish Local 
Authorities, Hotel and Restaurant Council, Hotel and Restaurants 
Workers Union, the Association of regional tourism 
organisations. Association of Finnish Travel Agents, the Finnish 
Ship owners Association and Finnair. 
Responsible for: 
- Proposals and co-ordination. 
44 
AT REGIONAL LÄÄNINHALLITUKSET (Provincial state offices) 
LEVEL D ... . 
Responsible lor: 
- Handling of tourism-related questions. 
MAAKUNNAN L1ITOT (Regional councils) 
Formed by the municipalities to deal with tourist issues. 
Responsible for: 
- Development of initiatives similar to those undertaken within 
the framework of the EU structural funds. 
AT All municipalities belong to the Association of Finnish Local 
MUNICIPALITY Authorities. 
I FVFI 
The larger municipalities have tourist offices, while in the others, 
tourism is mostly handled by the industry officials. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL MATKAILUN KOULUTUS- JA TUTKIMUSKESKUS 
LEVEL (Centre For Tourism Studies - CTS) 
Responsible for: 
- Promotion of the tourist industry at the regional, national and 
international level; 
- Collection and dissemination ofinformation; 
- Research on tourism; 
- Consultation with travel companies; 
- Training on the provision of tourist services and tourism 
professions. 
IIOTELLI- JA RAVINTOLANEUVOSTO (Hotel And 
Restaurant Council) 
Umbrella organisation for hotel chains and private enterprises. 
KESKUSKAUPPAKAMARI (Central Chamber of Commerce) 
Minor role in the development of tourism. 
SUOMEN MATKATOIMISTOALAN LIITTO (Association of 
Finnish Travel Agents) 
Umbrella organisation for tour operators and travel agencies. 
SUOMEN VARUSTAMOYHDISTYS (Finnish Ship Owners 
Association) 
Umbrella organisation for Finnish ship owners. 
45 
(at national level) LINJA-AUTOLIITTO (The Finnish Bus and Coach Association) 
I Imbrella organisation for Finnish bus companies. 
SUOMEN RETKEILYMAJAJÄRJESTÖ (Finnish Youth Hostel 
Association) 
Umbrella organisation for youth hostels. 
SUOMEN MATKAILULIITTO (Finnish Travel Association) 
Responsible for: 
- Managing camping sites belonging to the Association's 
national network. 
LOMARENGAS (the holiday chain) 
The main cottage rental association in Finland. 
HELSINKI - FINLAND CONGRESS BUREAU 
Umbrella organisation for congress and conference cities, centres 
and service providers. 
FINLAND FESTIVALS 
Umbrella organisation for major cultural events. 
AUTOLIITTO (Automobile and Touring Club of Finland) 
SUOMEN LATU (Finnish Ski Track Association) 
SF-CARAVAN 
Consumer organisations which provide members with tourism 
information and services. 
MATKA1LUASIAMIEHET, SUOMEN OPASLIITTO (Tourist 
Officers Association, Federation of Finnish Tourist Guides) 
Professional organisations. 
AT REGIONAL 
LEVEL SUOMA - SUOMEN MATKAILUN 
ALUEORGANISAATIOIDEN YHDISTYS (Association of 
Regional Tourism Organisations) 
Umbrella organisation for regional tourism bodies. 
46 
FRANCE 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTRE DE L'EQUIPEMENT, DES TRANSPORTS ET DU 
TOURISME (Minister of Establishments, Transport and 
Tourism) 
MINISTERE DE L'EQUIPEMENT, DES TRANSPORTS ET 
DU TOURISME - DIRECTION DU TOURISME (Ministry of 
Establishments, Transport and Tourism, Tourism Directorate) 
Responsible for: 
- Legislative power; 
- International relations; 
- Economic policy- monitoring and control of regional policies; 
- Promotion activities; 
- Financial and budgetary power. 
COMITE INTERMINISTERIEL POUR LE TOURISME 
SOCIAL (Inter-ministerial committee for social tourism) 
AGENCE NATIONALE DU CHEQUE VOYAGE (National 
Agency for Travel Cheques) - A body controlled by the 
Ministère de l'Economie et du Tourisme. 
Main activities: 
- Promotion of social tourism; 
- Consultation. 
CONSEIL NATIONAL DU TOURISME (National Tourism 
Council) - consists of representatives of the industry and local 
authorities and comes under the Minister responsible for tourism. 
Main activities: 
- Consultative body for tourism - related questions; 
- Disciplinary commission for those working in the tourist 
industry, monitoring of quality; 
- -Participation of tourism professionals in devising national 
policies. 
47 
AT REGIONAL 
LEVEL DELEGATIONS REGIONALES AU TOURISME ( State 
Services - Regional offices of the national central administration) 
Responsibilities include: 
- Participation in the implementation of the tourism regulation; 
- Public funds planning, budgetary and financial management 
of planning contracts; 
- Advisory services to the council members and to the 
economic operators; 
- Economic monitoring. 
COMITES REGIONAUX DU TOURISME (Regional 
Committees for tourism) 
Responsible for: 
- Development and follow-up of the regional plan for tourism 
and leisure development; 
- Promotion of the region in France and abroad; 
- Budget planning and planning control; 
- Economic monitoring 
COMMISSION REGIONALES D'ACTIVITES 
TOURISTIQUES (advisory committee) - created by law 
(13.07.92), it consists of representatives from the public and 
professional sectors. 
- Advisory body on all tourism related issues. 
PREFECTURES DE DEPARTEMENT (departmental 
adminisatrations) 
Responsible for: 
- Implementation of national legislation. 
COMITES DEPARTEMENTALES DU TOURISME 
(departmental tourism committees) 
Responsible for : 
- Contributing to the development, promotion and marketing of 
tourist products in cooperation with economic operators and 
other bodies concerned 
COMMISSIONS DEPARTEMENTALES D'ACTIONS 
TOURISTIQUES (tourism advisory committees for the 
Departements) 
Responsibilities include: 
- A consultative role in disciplinary questions and classifica­
tion; 
- Administrative power with regard to the practice of 
commercial tourism activities. 
48 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MAISON DE LA FRANCE - (A partnership between the 
national administration, local authorities and the industry, under 
the control of the Directorate responsible for Tourism.) 
Responsible for: 
- Promotion of France abroad. 
AGENCE FRANÇAISE D'INGENIERIE TOURISTIQUE 
(AFTT) - (Public sector body under the control of the State) 
Responsible for: 
- Tourism product development for the domestic and export 
market. 
OBSERVATOIRE NATIONAL DU TOURISME (National 
Tourism Observatory) 
Main activities: 
- Socio-economic analysis of tourism; 
- Statistics. 
49 
GERMANY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL DEUTSCIIER BUNDESTAG (Federal Parliament)- A 
Parliamentary Committee for Tourism has existed since 1991 
Main acitivity: 
- Preparation of parliamentary decisions. 
WIRTSCHAFTSMINISTER (Minister For Economic Affairs) 
PARLAMENTARISCHER STAATSSEKRETÄR IM BMWi 
(Parliamentary Secretary Of State For Economic Affairs) 
BUNDESMINISTERIUM FUR WIRTSCHAFT - BMWi 
(Ministry for Economic Affairs) 
Tourism Unit in the Directorate General for Enterprise Policy, 
services, research and technology - policy in the Federal 
Ministry. 
Responsible for: 
- Co-ordination of interests at federal level: (foreign affairs, 
justice, transport, environment); 
- Development of strategic policy lines and improvement of the 
business environment, provision and maintenance of 
framework conditions; 
- Enhancement of the efficiency and competitiveness of the 
German tourism industry (especially SMEs); 
- Formation of Bund-Länder activities. Co-operation with 
Tourism Advisory Committee; 
- Representation of Germany in EU and international 
organisations. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL DT. ZENTRALE FUR TOURISMUS - DZT (German National 
Tourist Organisation) - A body with public and private 
membership (private sector associations), which is in receipt of 
public and private sector funding, with a board of directors made 
up of representatives from industry, the federal ministries, and 
the Länder. It is the official tourist organisation responsible for 
promotion abroad. 
Activities include: 
- Strategic marketing planning for Germany as a tourist 
destination particularly for international visitors; 
- NTO representation of the interests of German tourism in 
national and international bodies. 
50 
(at national level) DEUTSCHE!* FREMDENVERKEHRSVERBANDe.V. - DFV 
(German Association of Regional Tourist Organisations) - An 
association concerned with the development and promotion of 
domestic tourism on a national level. DFV is a member of DZT. 
Activities include: 
- Representation of members' interests at national level; 
- Representation of own members within DZT; 
- PR and marketing services are offered to members. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL 
LEVEL DEUTSCHER REISEBUROVERBAND - DRV (German 
Association of Travel Agencies and Tour Operators) 
Activities include: 
- Representation of member interests at national and 
international level; 
- Special services offered to members (counselling on questions 
of management, finance, training, and marketing). 
DEUTSCHER HOTEL- UND GASTSTÄTTENVERBAND 
DEIIOGA (German Association of Hotels and Restaurants) 
Activities include: 
- Representation of members' interests (economic, labour 
relations, professional, etc.) at national level; 
- Assistance is given to members in the areas of 
promotion/marketing and training management. 
DEUTSCHER BÄDERVERBAND e.V. - DBV (German 
Association of Spas and Health Resorts) 
Activities include: 
- Representation of members' interests at national level; 
- Support and development of spa and health tourism; 
- Preservation of natural and recreational resources; 
- Support for scientific research; 
- Development of quality standards. 
VERBAND MITTELSTANDISCHER REISEUNTERNEHMEN 
asr (Association of Independent Travel Agencies and Tour 
Operators). 
BUNDESVERBAND DEUTSCHER OMNIBUSUNTER-
NEIIMEN (Association of German Coach Enterprises). 
INTERNATIONALER BUSTOURISTIK VERBAND, RDA 
(International Association for Coach Tourism). 
51 
(at national level) DEUTSCIIES FREMDENVERKEHRSPRÄSIDIUM (German 
Association of the Tourist and Travel Industry) 
Activities include: 
- Representation of the common interests of the German 
tourism industry to Parliament and Government; 
- Conceptual work on the development of future tourism 
policies. 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT REGIONAL LÄNDER PARLIAMENTS AND GOVERNMENTS 
LEVEL (Parliamentary Committees and Ministries for Economic Affairs) 
Main duties: 
- Leading role in tourism at state level; 
- Support for infrastructure development; 
- Support schemes for tourism SMEs and destinations (spas and 
social affairs, marketing and research). 
LANDES- UND REGIONALFREMDENVERKEHRS-
VERBÄNDE (Tourism association for the German Länder and 
regions) 
52 
GREECE 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL THOTPrOI TOYPIZMOT (Minister of Tourism) 
ÏT10TPI EIO TOTPIIMOT (Ministry of Tourism) 
Responsible for: 
- the control and co-ordination of the actions of the Greek 
National Tourism Organisation and its local offices; 
- the development and implementation of tourism policy; 
- The Hellenic Chamber of Hotels; 
- The State School of Tourism Professions. 
EAAHNIKOX OPrANIXMOX TOTPIIMOT (EOT) 
(Greek National Tourism Organisation -GNTO) 
This is the main body for implementing and developing 
programmes for development and co-ordination of tourism 
related actions. 
Responsible for: 
- Promotion of Greece - domestic and abroad; 
- Organisation of cultural events; 
- Provision of tourism infrastructure; 
- Information for tourism professionals (i.e. tour operators, etc.) 
and tourists; 
- Licensing and monitoring of hotels, all tourism facilities, 
travel agencies and tourism professions. 
AIOIKHTIKO Xï MBOYAIO EOT 
The Administralive Council of GNTO is made up of the President 
and the Secretary General of GNTO, a representative of the 
Ministry of Culture, and four representative members ot the 
tourism sector, selected by the Minister.) 
ZLNOAOXEIAKO ETIIMEAIITHPIO EAAAAOZ 
(HELLENIC CHAMBER OF HOTELS -XEE) 
Represents the Greek hoteliers and advises the GNTO. 
AT LOCAL 
LEVEL 11 TIEPIOEPEIAKEZ AIET0TNIEII E.O.T. 
(11 REGIONAL GNTO DIRECTIONS) 
Responsible for: 
- Operation of tourist offices; 
- Tourism information provision for both professionals (i.e. tour 
operators) and travellers in the domestic market and abroad. 
53 
ICELAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL RÄDHERRA FERDAMÄLA (Minister for Tourism). 
LEVEL SAMGONGURADUNEYTIO (Ministry Of Communication 
Transport And Tourism) 
Responsible for : 
- Co-ordination; 
- Representation at the international level. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL FERDAMÂLARÂD ISLANDS (Icelandic Tourist Board) 
LEVEL 23 Members (Five members are appointed by the Minister and 18 
are appointed by the industry.) 
Responsible for: 
- Organisation and planning of tourism in Iceland; 
- Marketing and PR. abroad; 
- International relations; 
- Consulting and assisting providers of tourist services and co­
ordination of their activities; 
- Environmental initiatives; 
- Monitoring of the quality of tourist services; 
- Operation of offices abroad. 
AT LOCAL LOCAL OFFICES 
J u - Promotion of tourism in the region; 
- Information services. 
54 
IRELAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTER FOR TOURISM AND TRADE: 
DEPARTMENT OF TOURISM AND TRADE - TOURISM 
DEPARTMENT 
Responsible for: 
- Policy formulation; 
- Funding and monitoring executive agencies; 
- Overall co-ordination of the "Operational Programme for 
Tourism", involving expenditure by a number of State 
departments and agencies and private sector initiatives. 
BOARD FAILTE EIREANN (BFE) 
(IRISH TOURIST BOARD) 
The executive agency responsible for promoting and developing 
tourist domestic and inbound traffic to Ireland, through the 
implementation of government policy. 
Responsible for: 
- Administration of grant schemes for the development of 
accommodation and amenities, using national and EU funds; 
- Overseas marketing and market research; 
- Coordination of industry activities; 
- Monitoring of quality and standards. 
COUNCIL FOR EDUCATION, RECRUITMENT AND 
TRAINING TOR TI IE HOTEL, CATERING AND TOURIST 
INDUSTRY (CERT) 
Responsible for: 
- Provision of training for those entering the hotel, catering and 
tourism industry; 
- Provision of vocational training. 
55 
PUBLIC/PRIVATE SECTOR INSTITUTIONS 
AT NATIONAL TOURISM COUNCIL - An advisory body chaired by the 
I FVFI 
J " Minister of Tourism consisting of 24 Members who represent 
government departments, state agencies and major tourism 
sectors e.g. Aer Lingus, the National Airlines. 
Responsible for: 
- National forum for consultation between the tourism industry, 
state tourism agencies and governmental departments; 
- Advisory body to the Minister for Tourism - operates via three 
specialist working groups which focus on key issues affecting 
tourism development. The subjects covered are access, 
marketing and product quality/development. 
AT REGIONAL 6 REGIONAL TOURISM ORGANISATIONS (RTOs) 
LEVEL (Established and controlled by the BFE). 
Responsible for: 
- Provision of information and services for tourists through the 
operation of a national network of Tourist Information 
Offices; 
- Regional marketing; 
- Production of regional and local tourism development plans; 
- Encouraging of environmental awareness; 
- Initial assessment of investment projects applying for fund 
support; 
- Accommodation inspections and monitoring of standards; 
- Management of the County Tourism Committees; 
- Organisation of an Annual regional forum of all the 
committees. 
AT LOCAL COUNTY TOURISM COMMITTEES (New institutional 
LEVEL structures, in the process of being established, based on county 
divisions.) 
Responsible for: 
- Stimulation and coordination of tourism projects at the local 
level; 
- Formulation of county tourism action plans for incorporation 
in the regional tourism plans produced by the RTOs. 
56 
(at local level) SHANNON FREE AIRPORT DEVELOPMENT COMPANY 
LIMITED (SFADCO) Acts as RTO for the Shannon Region. 
Responsible for: 
- Promotion and development of activities concerning airline 
services, passenger traffic and freight traffic through Shannon 
airport; 
- The development and marketing of SFADCO-owned tourism 
products overseas. 
57 
ITALY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL SOTTO-SEGRETARIO DI STATO ALLA PRESIDENZA DEL 
LEVEL CONSIGLIO (Under-Secretary of State at the Presidency of the 
Council of Ministers) 
PRESIDENZA DEL CONSIGLIO DEI MINISTRI -
DIPARTIMENTO DEL TURISMO (Presidency of the Council 
of Ministers - Department of Tourism) 
Responsible for: 
- Definition of general policy, mainly concerning international 
negotiations and agreements; 
- Participation in the definition and implementation of the 
Community activity; 
- Orientation and coordination of the activities of the Regions 
and of the tourist enterprise regulation; 
- Collection and preparation of statistical information; 
- Control of relevant national bodies: ACI (automobile club), 
CAI (alpine club), ENIT (National Tourist Board). 
ENTE NAZIONALE ITALIANO PER IL TURISMO - ENIT 
(Italian State Tourist Board) 
Responsible for: 
- Organisation and implementation of promotions abroad. 
AT REGIONAL ASSESSORATO (Regional "Ministry") in every region 
LEVEL D U1 + 
Responsible for: 
- Planning and implementation of tourist development and all 
administrative competencies regulating the sector. 
AT LOCAL AZIENDA DI PROMOZIONE TURISTICA (Tourist Promotion 
LEVEL Board) in some regions it can cover the whole territory 
PRO-LOCO (Local Agency) 
PROVINCIA (District) 
COMUNE (Municipality) 
Responsible for: 
- Promotion and management of local resources. 
58 
LUXEMBOURG 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL MINISTRE DU TOURISME (Minister For Tourism) 
LEVEL MINISTERE DU TOURISME (Tourism Ministry) 
Responsible for: 
- Implementation of the 5th Five-year-programme for the 
development of the tourism infrastructure; 
- Execution of the projects of the municipalities, tourist offices, 
modernisation projects for the hotel industry, environmental 
projects; 
- International relations and cross border co-operation; 
- Holidays-on-a-farm project; 
- Preservation of the cultural heritage; 
- Improvement of information facilities such as data bases; 
- Studies on the tourist infrastructure; 
- Camping holidays; 
- Cycling tracks; 
- Organisation of tourism fairs abroad; 
- Conference tourism; 
- Youth hostels; 
- Management of local tourist info-offices. 
OFFICE NATIONAL DU TOURISME (National Tourist Office) 
- Market analyses; 
- Promotion activities (publicity campaigns, exhibitions, etc); 
- Tourism training and education for employees. 
59 
NETHERLANDS 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL STAATSECRETARIS VOOR ECONOMISCHE ZAKEN 
LEVEL (The Secretary Of State For Economic Affairs) 
MIN1STERIE VAN ECONOMISCHE ZAKEN - Afdeling 
Tourisme 
(Ministry For Economic Affairs - Tourism Division) 
Responsible for: 
- Co-ordination, formulation and execution of tourism policy; 
- Co-operation with the Ministries of Welfare, Public Health 
and Culture, Transport and Public Works, Agriculture, Nature 
Management and Fisheries; 
- Funding of the NBT Dutch Tourist Board, which promotes 
tourism in the country and abroad; 
- International relations and representation in international 
organisations. 
MINISTERIE VAN LANDBOUW NATUURBEHEER EN 
VISVANGST (Ministry of Agriculture, Nature Management and 
Fisheries) 
Responsible for: 
- Promotion of open-air recreation. 
PUBLIC/PRIVATE SECTOR INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NEDERLANDSBUREAU VOOR TOERISME - NBT (Dutch 
LEVEL Tourist Board) 
Responsible for: 
- 50:50 co-financing by industry and government; 
- Promotion and stimulation of domestic and incoming tourism. 
KONINKLIJKE NEDERLANDSE TOERISTENBOND -
ANWB (The Royal Netherlands Tourist Association) - a 
consumer organisation which promotes tourism and leisure 
activities. 
Responsible for: 
- Preparation and introduction of classification schemes; 
- Supply of consumer information services and research; 
- International price comparisons. 
60 
(at national level) STICIIÏÏNG TOERISME. & RECREA TIE (The Tourism and 
Leisure Foundation) - AVN (ANWB, VVV, NB T) 
- Set up by the three above-mentioned organisations to co­
ordinate promotional activities for domestic tourism. 
AT LOCAL VERENIGINGEN VOOR VREEMDELINGEN VERKEER 
LEVEL (local tourism offices) 
- 400 local tourism offices, 15 regional "promotional" offices; 
- Varying scale of operations, available budgets and 
professional staff (smaller ones rely on volunteers). 
NORWAY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NÄRINGS - OG ENERGIDEPARTEMENT (Ministry of 
LEVEL Industry and Energy, Industrial Policy Department) 
Responsible for: 
- Official tourist policy; 
- Interdepartmental co-operation; 
- Increasing the tourist industry's profitability; 
- Foundation of the National Tourist Board (NORTRA), the 
central marketing agency of the Norwegian tourism industry. 
INTERDEPARTMENTAL GRUPPE FOR TURIST 
SPORSMÅL I E0S (Inter ministerial Committee related to 
Questions on Tourism in the EEA) 
Responsible for: 
- Co-ordination of tourist policies. 
AT REGIONAL KOMMUNER KONTORER (Offices Of The County 
LEVEL Municipalities And Municipalities) 
I 
62 
PORTUGAL 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINIS TERIO DO COMERCIO E TURISMO (Ministry of 
Commerce and Tourism) 
SECRETERIA DE ESTADO DO TURISMO (Secretary of State 
for Tourism) 
Responsible for: 
- General Directorate for Tourism (see below); 
- National Institute for Training in Tourism (see below); 
- General Inspectorate for gambling activities (inspection and 
exploitation of gambling activities); 
- National enterprise for tourism (ENATUR, SA) (management 
and exploitation of the "Pousadas" chain, exploitation of the 
national heritage for tourism purposes); 
Tourism Fund (stimulates investments by credit assured for 
the sector); 
Investments, commerce and tourism -1 CEP (tourist 
information and promotion. Public Relations, technical 
assistance); 
Coordination between the national and regional authorities. 
DIRECÇAOGERAL DO TURISMO (General Directorate for 
Tourism) 
Responsible for: 
- Organisation and distribution of the documentation on 
Portuguese tourism; 
- Managing and protection of tourist resources and of cultural 
heritage; 
- Development and management of tourist services; 
- Definition of the tourist policy; 
- Promotion. 
INSTTTUTO NACIONAL DE FORMAÇAO TURJSTICA 
(National Institute for Training In Tourism) 
Responsible for: 
- Promotion and co-ordination of education and training for 
employers in the tourist industry; 
- Promotion of the tourist profession abroad. 
63 
(at national level) COMITÉ CONSULTIVO DE TURISMO (Advisory Committee 
on Tourism) 
Responsible for: 
- Consultation and coordinating tasks between the Department, 
the tourist regions and public as well as representatives from 
the private sector of the tourist industry. 
AT LOCAL DEPARTAMENTOS REGIONAIS E LOCAIS DE TURISMO 
LEVEL (Regional and Local Departments of Tourism) 
Responsible for: 
- Exploitation of regional tourist resources and local heritage; 
- Promotion of the tourist supply in the domestic market and 
abroad. 
64 
SPAIN 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL COMISION INTERMINISTERIAL DE TURISMO 
LEVEL (Intergovernmental body created by Royal Decree 14 January 
1994). 
Responsible for: 
- Developing greater co-ordination between the different 
government departments of the national administration on 
issues that concern tourism; 
- Devising work groups to consider particular tourism issues; 
- Considering all proposed actions, measures with an impact on 
tourism. 
MINISTRO DE COMERCIO Y TURISMO (Minister For 
Commerce And Tourism) 
MINISTERIO DE COMERCIO Y TURISMO (Ministry For 
Commerce And Tourism) 
Responsible for: 
- Co-ordination of all tourist related policies of the various 
ministries and public administration; 
- Evaluation and formulation of the basic action plans for the 
government; 
- Regulation of academic tourism qualifications; 
- International and diplomatic relations; 
- Tourism statistics. 
I I 
65 
(at national level) SECRETARIA GENERAL DE TURISMO (Secretariat General 
for Tourism). 
Responsible for: 
- Implementation and administration of the government's tourist 
policy; 
- Control of government tourist services; 
- Co-ordination of the foreign tourism policy between the State 
and the autonomous regions; 
- Co-ordination and encouragement of public and private sector 
external promotional activities and initiatives; 
- Determination of general guidelines for the promotion of 
tourism abroad; annual preparation of the "General 
Programme for the Promotion of Tourism Abroad" for the 
benefit of the autonomous regions; 
- Implementation of architectural projects involving the 
Paradores de Turismo (public hotel chain); 
- Provision of financial support to companies for the 
implementation of tourist promotion projects abroad and the 
opening of tourist markets; 
- Granting state aid to companies to launch and widen their 
commercial activities abroad; 
- Tourism training and education - this responsibility is shared 
with the Autonomous regions; 
- Statistics, studies, evaluation of the market trends. 
DIRECCION GENERAL DE ESTRATEGA TURISTICA 
(Directorate General for Tourism Strategy) 
Responsible for: 
- Co-ordination of tourist related matters and competencies 
between the autonomous communities and territorial entities. 
- International relations; 
- Preparing and drafting ol' international instruments such as 
conventions; 
- Administration of funds for tourist projects; 
- Studies of the different aspects and impacts of tourism, 
especially on the infrastructure of the sector concerned; 
- Development oflourisl projects (innovation of the sector, new 
promotion schemes); 
- State aids for companies and public or private Spanish 
institutions: analysis of the contribution, products and 
destination of the company. 
66 
(at national level) DIRECCION GENERAL DE PROMOCION TURISTICA 
(Directorate General for the Promotion of Tourism) 
Responsible for: 
- Tourism promotion and marketing activities abroad according 
to the directives given by the Secretaria General de Turismo 
as an important sector of the national economy; 
- Integrated presentation of the Spanish tourism supply, 
highlighting the individuality of the various regions; 
- Running of info-campaigns, PR., advertising; cooperation 
with the Press; 
- Publication of printed material, production of audio-visual 
info-material; 
- Distribution of tourist information in Spain and abroad. 
- Establishment of tourism-related data banks; 
- Participation in tourist fairs and exhibitions; 
- Co-operation with local administrations and industry. 
OFICINAS ESPANOLAS DE TURISMO EN EL 
EXTRANJERO (Spanish Tourism Offices Abroad) 
Responsible for: 
- Overseas promotion and marketing activities as directed by 
TURESPANA; 
- Co-operation with the autonomous regions concerning their 
promotion overseas in line with the General Programme of 
overseas tourism promotion. 
INSTITUTO DE ESTUDIOS TUR1STICOS (Institute of 
Tourism Studies) 
Responsible for: 
- Gathering documentation, information and research on 
tourism; 
- Provision of specialist services in market research and training 
of human resources; 
- Development of distribution systems and dissemination of 
information. 
ESCUELA OFICIAL DE TURISMO (Official School of 
Tourism) 
- The national tourism school for the training of tourist 
professionals and providers of tourist services. 
PARADORES DE TURISMO (public hotel chain) 
Responsible for: 
- Monitoring of the quality of tourist accommodation 
establishments; 
- Protection of the cultural heritage and environment. 
67 
AT REGIONAL "CONSEJERIAS" (Administrative regional councils in the 
LEVEL autonomous provinces) 
Responsible for: 
- Tourism promotion and planning activities at the regional 
level; 
- Control of the tourist activities of companies. 
AT LOCAL MUNICIPALIDAD (Municipality) 
Responsible for: 
- Promotion of tourist activities on a local level. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL CONFEDERACION ESPANOLA DE ORGANIZACIONES 
LEVEL EMPRESARIALES - CEOE (Confederation of Spanish 
Industry). 
Responsible for: 
- Representation of the tourist industry as a social partner 
organisation; 
- Active participation in the policy - making process. 
68 
SWEDEN 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL NÄRINGSMINISTER (Minister For Industry and Commerce) 
NÄRINGSDEPARTEMENTET (Ministry of Industry and 
Commerce) 
Responsible for: 
- Representation of Swedish tourism interests with international 
organisations; 
- Development of co-operation between state and industry. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL STYRELSEN FÖR SVERIGEBILDEN 
(Image Sweden - Agency created by the Government) 
The board of Image Sweden consists mainly of business and 
marketing professionals. 
Responsible for: 
- Strategic planning of promotional activities; 
- Evaluation of promotional activities already carried out; 
- International tourism contacts; 
- Dissemination ofinformation abroad about Sweden. 
TRAVEL AND TOURISM COUNCIL Inc. ("Next Stop 
SWEDEN") - created following a decision in the Parliament. It is 
a joint enterprise which includes a large part of the tourism 
sector. 
Responsible for: 
- Practical implementation of joint promotional activities on 
behalf of Image Sweden; 
- Management of offices established abroad to promote 
Sweden. 
SVERIGES EXPORTRÅD (Swedish Trade Council) 
- Supplier of services to Image Sweden. 
SVENSKA INSTITUTET (Swedish Institute) 
- Supplier of services to Image Sweden. 
69 
AT REGIONAL/ 
LOCAL LEVEL Joint actions between the municipalities and industry to run local 
offices with information services and implementation of 
promotional activities. Co-ordinatated actions between the 
national and regional level. 
70 
UNITED KINGDOM 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR NATIONAL 
HERITAGE 
MINISTRY : DEPARTMENT OF NATIONAL HERITAGE 
Responsible for: 
- Tourism policy for England; 
- Co-ordination of UK tourism policy. 
MINISTER FOR TOURISM 
Responsible for: 
- Day to day co-ordination. 
DEPARTMENT OF" NATIONAL HERITAGE - The Tourism 
Division is divided in two branches 
Branch 1 
Responsible for: 
- Sponsorship oflhe tourist industry in England; 
- Inter-departmental co-ordination on issues like deregulation; 
- Tourism representation at the international level. 
Branch 2 
Responsible for: 
- All issues related to the British Tourist Authority and the 
English Tourist Board; 
- Statistics on tourism worked on in a tourism unit within the 
Central Statistical Office; 
- Tourism in England; 
- Encouragement of inward and domestic tourism; 
- Coordination of inter-departmental links; 
- Representation of the British tourist industry abroad and in 
international organisations; 
- Funding of the British Tourist Authority (BTA), which 
promotes Britain abroad and has a responsibility to further the 
development of tourist amenities and facilities throughout 
Great Britain; 
- Funding of the English Tourist Board (ETB) which is 
responsible for development and promotion of tourism within 
England. 
71 
(at national level) REGIONAL UNIT of the Department of National Heritage 
Responsible for: 
- Co-ordination between regional bodies, e.g. tourist boards, 
arts or sports councils with a view to forging stronger links 
and reduce overlapping actions; 
- Advice to the Department of Environment on the funding of 
projects through the European Regional Development Fund. 
BRITISII TOURIST AUTIIORITY - BTA 
(Funded by the Department of National Heritage, the BTA 
operates through its 32 overseas offices and representatives) 
Responsible for: 
- Promotion of Britain abroad; 
- Development of tourist amenities and facilities in Great 
Britain. 
AT COUNTRY 
LEVEL MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR WALES 
WELSH OFFICE 
Responsible for: 
- Tourism in Wales; 
- Funding of the Wales Tourist Board. 
MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR SCOTLAND 
SCOTTISH OFFICE 
Responsible for: 
- Tourism in Scotland; 
- Funding of the Scottish Tourist Board. 
MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR NORTHERN 
IRELAND 
DEPARTMENT OF ECONOMIC DEVELOPMENT 
(NORTHERN IRELAND) 
Responsible for: 
- Tourism in Northern Ireland; 
- Funding of the Northern Ireland Tourist Board. 
ENGLISH TOURIST BOARD - ETB 
(Funded by the Department of National Heritage.) 
Responsible for: 
- Development and promotion of tourism in England; 
- Provision ofinformation on tourism in England. 
72 
(at country level) WALES TOURIST BOARD - WTB 
(Funded by the Welsh Office.) 
Responsible for: 
- Development and promotion of tourism in Wales; 
- Provision ofinformation on tourism in Wales. 
SCOTTISH TOURIST BOARD - STB 
(Funded by the Scottish Office.) 
- Development and promotion of tourism in Scotland; 
- Provision ofinformation on tourism in Scotland; 
- Promotion and marketing of Scotland overseas, in 
collaboration with BTA. 
NORTHERN IRELAND TOURIST BOARD - NITB 
(Funded by the Department for Economic Development -
Northern Ireland.) 
Responsible for: 
- Development of tourism amenities and facilities in Northern 
Ireland; 
- Provision ofinformation on tourism in Northern Ireland; 
- Promotion and marketing of Northern Ireland overseas. 
AT LOCAL LOCAL AUTHORITIES 
LEVEL D ... r 
Responsible lor: 
- Provision of facilities and amenities; 
- Promotion, development and marketing of tourism in their 
area; 
- Funding and operation of Tourism Information Centres; 
- Influence tourism development through planning process; 
- Supporting their regional tourist boards. 
TOURIST INFORMATION CENTRES 
(Mainly funded and operated by local authorities.) 
Responsible for: 
- Mainly funded and operated by Local Authorities; 
- Tourist information services; 
- Booking and reservation services; 
- Collection of TIC usage figures for use by the regional tourist 
boards and others. 
73 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT REGIONAL 11 REGIONAL TOURIST BOARDS (RTBs) FOR ENGLAND 
LEVEL D ... ç 
Responsible for: 
- Operating programmes on behalf of the England Tourist 
Board; 
- Representing private sector and local authority interests; 
- Maintaining the network of 570 tourist information centres in 
the country. 
32 AREA TOURIST BOARDS FOR SCOTLAND 
(They represent private sector and local authority interests.) 
Responsible for: 
- Operating programmes under contract to the Scottish Tourist 
Broad; 
- Tourism advisory services to the industry and information to 
tourists. 
AT LOCAL TRAINING AND ENTERPRISE COUNCILS - TECs 
LEVEL (In Wales and England) 
Government funded. The tourism industry is represented on the 
management boards of these TECs. 
Responsible for: 
- Providing information, advice and training services to SMEs; 
- Vocational tourism training which leads to obtaining a 
National Vocational Qualification (NVQS); 
- Liaison with the regional tourist boards. 
LOCAL ENTERPRISE COUNCILS - LECs 
Similar responsibilities as TECs in Scotland only. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL BRITISI1 IIOSPITALITY ASSOCIATION 
I FVFI 
Mainly representing hotels, restaurateurs and caterers. Well-
organised and influential group which lobbies government on 
behalf of its membership. Takes lead on issues such as training 
and raising standards. 
74 
(at national level) TOURISM SOCIETY 
Membership consists of the major openilors in the British 
tourism industry. 
Responsible for: 
- 1 .obbying Government putting forward the views of industry 
on tourism; 
- Consulting Government both officially and informally; 
- JICTOURS initiative - aimed at improving the statistics 
available to the industry. 
ASSOCIA'NON OF LARGE VISITOR ATTRACTIONS 
ALVA 
Represents the interests of large UK visitor attractions to 
Government. 
AT REGIONAL 
LEVEL 3 REGIONAL TOURIST COMPANIES FOR WALES 
(Recently created private sector bodies) 
Responsible for: 
- Co-ordinating tourism activity at local level; 
- Representing tourism industry interests. 
75 
BILAGA 4 
ÖVERSIKT OVER GEMENSKAPENS OLIKA STÖDBELOPP TILL 
TURISMEN FÖR PERIODEN 1989-1993 
LAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
DANMARK 
TYSKLAND 
NEDERLAND 
ERNA 
BELGIEN 
LUXEMBURG 
TOTAL MAL 1 (1989-93) 
243.6 
182.0 
34.3 
188.6 
786.0 
203.0 
46.2 
1683.7 MAL 2 (1989-93)* 
44.1 
24.7 
173.9 
0.5 
5.7 
10.1 
12.9 
271.9 MAL 5 (1989-93) 
17.68 
105.60 
51.20 
5.80 
9.00 
4.40 
0.40 
194.08 TOTAL 
243.60 
199.68 
184.00 
188.60 
861.90 
203.00 
225.90 
0.50 
5.70 
19.10 
17.30 
0.40 
2149.68 
* Mål 2 (1992-1993) 156.2 miljoner ecu 
76 
ORDLISTA 
Schengen- Överenskommelse undertecknad den 14 juni 1985 av Tyskland, 
överenskommelsen och Belgien, Frankrike, Luxemburg och Nederländerna om gradvis 
tillämpnings- avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna. 
Tillämpningskonventionen undertecknad den 12 juni 1990 av samma 
konventionen medlemsstater. Italien (den 27 november 1990), Spanien och Portugal 
(den 25 juni 1991) och Grekland (den 6 maj 1992) har successivt 
anslutit sig till överenskommelsen och tillämpningskonventionen. 
RK Regionkommitté 
EG Europeiska gemenskaperna 
ESC Ekonomiska och sociala kommittén 
ENVIREG Kommissionens regionalt åtgärdsprogram om miljön 
EUROSTAT Europeiska gemenskapernas statistikkontor 
ERDF Europeiska regionala utvecklingsfond 
EUGFJ Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk 
FORCE Gemenskapens åtgärdsprogram för yrkesinriktad fortbildning 
ESF Europeiska socialfonden 
IMPACT Åtgärdsprogram för att skapa en gemensam marknad för 
informationsteknologiska tjänster 
INTERREG Gemenskapens regionalpolitiska program för stöd till gränsregionerna 
EGT Europeiska gemenskapernas officiella tidning 
LEADER Gemenskapens regionalpolitiska program för utveckling av 
jordbruksområden 
LEONARDO Gemenskapens åtgärdsprogram för yrkesutbildning 
OECD Organisation för ekonomiskt samarbete och utveckling 
OMT/WTO Världsturistorganisationen 
OUVERTURE Nät för samarbete med regionerna i Östeuropa. 
PACTE Program för gränsöverskridande åtgärder i Europa 
77 
EP Europaparlamentet 
PETRA Program för grundläggande yrkesutbildning med syfte att underlätta 
övergången från skola till yrkeslivet 
PIB Intern bruttoproduktion 
SMF Små och medelstora företag 
RDT Gemenskapens ramprogram för teknologisk forskning och utveckling 
RAPHAEL Gemenskapens åtgärdsprogram på det kulturella området 
RECITE Gemenskapens åtgärdsprogram för samarbete mellan städer och/eller 
regioner i Europa 
REGIS Regionalpolitiskt stödprogram för vissa transoceana regioner och 
territorier (isolerade regioner) 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 97 slutlig 
DOKUMENT 
SV 16 
Katalognummer : CB-CO-95-143-SV-C 
ISBN 92-77-87687-5 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg