A4-0071/98

Resolution om en förbättring av konsumentens säkerhet och rättigheter samt av handelsreglerna i turistsektorn

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna, ändrade genom EG-fördraget, i synnerhet artiklarna 3 t och 129a i detta,

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av direktiv 90/314/EEG om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang ((EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.)) och domstolens dom av den 8 oktober 1996 om underlåtelse att införliva detta direktiv samt den försumliga medlemsstatens ansvar och ersättningsskyldighet,

- med beaktande av parlamentets yttrande av den 25 oktober 1996 ((EGT C 347, 18.11.1996, s. 430.)) och kommissionens ändrade förslag om ett flerårigt program för stöd till turismen, Philoxenia (1997-2000) ((EGT C 13, 14.1.1997, s. 11.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande om de konsumentpolitiska prioriteringarna för perioden 1996-1998 (C4-0501/95 - KOM(95)0519) och Europaparlamentets yttrande av den 20 februari 1997 i detta ämne ((EGT C 85, 17.3.1997, s. 133.)),

- med beaktande av framställningarna nr 752/94, 976/94, 493/95 och 726/95,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism och yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd (A4-0071/98), och av följande skäl:

A. Skyddet av turisten i egenskap av konsument av tjänster faller inom Europeiska unionens behörighetsområde, men sedan direktivet om paketresor, 1990, och förordningen (EEG) nr 295/91 om införande av gemensamma regler och kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik ((EGT L 36, 8.2.1991, s. 5.)), antogs har kommissionen inte använt sig av sin initiativrätt på detta område.

B. Varken i kommissionens meddelande om de konsumentpolitiska prioriteringarna för perioden 1996-1998 eller i kommissionens arbetsprogram för 1998 - politiska prioriteringar (15 oktober 1997) (C4-0542/97 - KOM(97)0517) nämns turistskyddet.

C. Trots att turismen är en av de ekonomiska och kulturella verksamheter som för närvarande går bäst och som förväntas ha goda framtidsutsikter saknar kommissionen en handlingsplan för den europeiska turismen eftersom förslaget till programmet Philoxenia inte antogs vid rådets (turism) senaste möte.

D. Gemenskapens insatser på området för turistskydd följer subsidiaritetsprincipen eftersom de inte påverkar vare sig turistmottagnings- eller marknadsföringspolitiken.

E. Skyddet av den fysiska och kommersiella säkerheten inom turistsektorn är inte bara beroende av en reglering av relationen mellan konsument och företag i turistledet, utan även av handelsförbindelserna mellan företag inom denna sektor.

F. Under de senaste åren har det på gemenskapsnivå genomförts eller påbörjats ett stort antal indirekta åtgärder för att förbättra turistens fysiska säkerhet och skydda dennes ekonomiska intressen, men icke desto mindre saknas det en övergripande referensram och former för genomförande på detta område.

G. Kommissionens generaldirektorat XXIV har genomfört flera olika kampanjer i syfte att förbättra turistskyddet, och publikationen konsumentupplysning för den europeiske konsumenten på den inre marknaden (1994-1995) innehåller information om konsumentens rättigheter i turistsektorn.

H. Det skulle behövas en bättre samordning mellan de olika generaldirektorat vid kommissionen som är behöriga i frågan samt ett handlingsprogram för turismenheten vid GD XXIII som skulle kunna fungera som bas för den förbättrade samordning av kompetens och resurser som efterlyses.

I. Den beräknade ökningen av efterfrågan på turisttjänster skulle under de närmaste åren kunna orsaka en ökning av antalet fel och missöden och det måste därför snarast vidtas åtgärder för att vända denna tendens, bland annat genom åtgärder som samordnas på gemenskapsnivå.

J. Av samma skäl är det nödvändigt att snarast se över villkoren för turistens och näringens ekonomiska aktörers möjlighet att föra talan inför domstol i syfte att klargöra och underlätta tillämpningen av redan befintlig lagstiftning.

K. Att bibehålla en hög nivå på turistens fysiska säkerhet och på skyddet av dennes ekonomiska intressen uttrycker inte enbart respekt för medborgarens rättigheter, utan är också en avgörande faktor för förbättringen av kvaliteten på utbudet av turisttjänster i Europeiska unionens länder och följaktligen för en förbättring av sektorns konkurrenskraft.

L. Vid utvecklingen av turistnäringen är det absolut nödvändigt att ta hänsyn till skyddet av miljön och naturresurserna med tanke på att turisten har ett självklart intresse av att kunna njuta av en bra miljö.

M. För att kvalitet skall känneteckna det europeiska utbudet av turisttjänster och för att turistskyddsbestämmelserna verkligen skall bli effektiva är det absolut nödvändigt och av högsta prioritet att främja en i detta avseende lämplig utbildning av personalen i turist- och resenäringen.

N. Det är lämpligt att främja dialogen mellan de organisationer som företräder de olika sektorer som direkt eller indirekt är kopplade till turismen, inbegripet konsumentorganisationerna, i syfte att utarbeta förhållningsregler och informationskampanjer för att förebygga fel och olyckstillbud samt att använda skiljedomsförfaranden för att lösa tvister mellan operatörer och användare.

O. Turisten drabbas ofta av flygförseningar (som ofta är orimliga), vilket påverkar den tid denne har till förfogande för sin semester.

P. Turistskyddet bör inte vara en rättighet endast för gemenskapens medborgare, utan det bör vara ett kännetecken för turismen i Europeiska unionens länder som kommer alla turister till del, oberoende av om dessa kommer från gemenskapen eller inte.

Q. Det är viktigt att skydda EU-medborgarnas rättigheter när dessa turistar i och utanför gemenskapen.

R. Särskild vikt bör läggas vid skyddet av kvinnliga turister som reser ensamma.

1. Parlamentet begär att kommissionen snarast fortsätter sin kontroll av hur ovannämnda direktiv om paketresor uppfylls och att den vid problem härvidlag eller vid eventuella brister i lagstiftningen rörande införlivandet av ovannämnda direktiv 90/314/EEG kräver att medlemsstaternas regeringar korrekt tillämpar detta direktiv, särskilt då stadgandena i artikel 7 om garantier om kompensation i händelse av researrangörens eller återförsäljarens obestånd samt att den vid behov tillämpar överträdelseförfarandet; anser att kommissionen likaså skall inhämta näringens synpunkter om effekterna av detta direktiv,

2. beklagar att kommissionen inte har en handlingsplan för turismen och att den varken i de konsumentpolitiska prioriteringarna för perioden 1996-1998 eller i sitt nyligen utarbetade arbetsprogram för 1998 nämner skyddet av turisten i egenskap av konsument eller främjandet av turismen som ekonomisk, kulturell och social verksamhet,

3. uppmanar kommissionen och rådet att vid utarbetandet av gemenskapsåtgärder som berör turismen ta hänsyn till de aspekter som hänger samman med turistskyddet, då detta inverkar på kvaliteten på det europeiska utbudet av turisttjänster och bidrar till att öka EU:s attraktion som turistdestination,

4. anser att det behöver skapas en ram för gemenskapens åtgärder för att garantera att turisterna, framför allt då sådana som reser på egen hand, tryggt kan uppehålla sig i olika typer av inkvartering för turister, såsom hotell, lägenheter, bungalower, campingplatser samt i husvagnar,

5. anser att samtliga gemenskapsåtgärder för skydd av flyg- och sjösäkerheten samt säkerheten vid bussresor måste iakttas och kontrolleras; uppmanar kommissionen att offentliggöra en sammanställning av dessa åtgärder samt att vartannat år lägga fram en rapport om sina resultat,

6. bedömer det som positivt att kommissionen har lagt fram ett förslag till ändring av förordning (EEG) nr 2299/89 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem (KOM(97)0246) ((EGT C 267, 3.9.1997, s. 67.)) och att den avser att utvidga dessa bestämmelser till att omfatta höghastighetståg; anser att övriga vanliga transportmedel bör omfattas av denna förordning,

7. begär att kommissionen, mot bakgrund av den pågående avregleringsprocessen inom flygsektorn, tillser att resenären har tillgång till överskådlig information, i synnerhet vad gäller priser, biljetter (giltighet, återbetalning, ändringar) och tillåten bagagevikt; liknande villkor för överskådlighet bör föreskrivas i samband med avregleringen av andra transportmedel,

8. begär att kommissionen inom ramen för sin behörighet förmår flygbolagen i EU att informera passagerarna i de fall de använder flyg som inte tillhör respektive flygbolag; begär även att turisterna skall ersättas för alla förseningar och besvär som uppstått till följd av sådana situationer,

9. begär att kommissionen, mot bakgrund av den beräknade ökningen av antalet flygresenärer under de kommande åren, utarbetar regler för att förbättra informationen vid överbokning (denna information, som skall vara läslig och lättförståelig, bör stå tillsammans med flygbiljetten), för att öka ersättningen till varje drabbad resenär samt för att tillse att omsorgen om resenären blir bättre reglerad och mer kvalitativ; anser att andelen överbokningar som för närvarande är tillåten bör minskas och att dessa bestämmelser även bör gälla för charterflygningar,

10. begär att kommissionen och rådet utarbetar regler för att se över systemet för tilldelning av avgångs- och ankomsttider på gemenskapens flygplatser för att charter- eller turistflygen inte skall vara de som alltid får de sämsta tiderna,

11. begär att kommissionen vidtar åtgärder liknade dem som efterfrågas i punkt 9 beträffande överbokning inom hotellsektorn; begär även att kommissionen förelägger parlamentet och rådet resultaten av undersökningen om överbokning på hotell och annan inkvartering samt att den utvärderar resultaten av den uppförandekodex som utarbetats på detta område av Europeiska hotellförbundet och Europeiska arrangörs- och återförsäljarförbundet,

12. begär att kommissionen på grundval av Europeiska standardiseringskommitténs verksamhet lägger fram ett förslag till terminologi, klassificering och kvalitetskriterier för turistinkvartering och resebyråer,

13. begär att kommissionen skall undersöka de problem som kommer sig av den ökade försäljningen av tjänster via Internet och vidta lämpliga åtgärder,

14. uppmanar kommissionen att genomföra de studier som krävs för att upprätta en garantifond som skall tas i bruk då flygbolag går i konkurs samt en annan som skall användas då resebyråer går i konkurs; anser att tillräckliga medel bör anslås för denna fond och att den bör kunna tas i bruk omedelbart så att den kan täcka kostnaderna för de tjänster som sålts men som inte längre kan tillhandahållas,

15. uppmanar medlemsstaterna att kräva att resebyråerna erbjuder vissa miniminivåer och minimikrav (exempelvis tillräckliga depositioner och garantier) i syfte att få bort yrkesmässigt fusk i denna sektor,

16. uppmanar kommissionen att utarbeta en enkel och lättförståelig informationsbroschyr med alla befintliga gemenskapsbestämmelser om direkt eller indirekt skydd av turistens fysiska säkerhet i EU, turistens rättigheter i egenskap av konsument och skyldigheter i egenskap av användare, överskådlighet i handelsinformationen i turistsektorn samt rätten att reklamera och föra talan inför domstol; denna broschyr skall distribueras i medlemsstaterna och i tredje land; likaså bör de åtgärder som vidtagits i varje medlemsstat på detta område sammanställas och publiceras,

17. anser särskilt att konsumenterna bör informeras bättre om bestämmelserna för avbeställning av bokningar och/eller resor samt om de försäkringskontrakt som existerar i detta sammanhang,

18. begär att kommissionen granskar medlemsstaternas tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/47/EG om skydd för köparna vad avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelningsbasis, och utvärderar resultaten ((EGT L 280, 29.10.1994, s. 83.)),

19. uppmanar medlemsstaterna att utarbeta lagar som tillämpar de allmänna bestämmelserna i turistnäringen på fast egendom som utnyttjas på tidsdelningsbasis eftersom detta koncept inbegriper en turisttjänst,

20. begär att kommissionen lägger fram ett meddelande om bästa praxis och erfarenheter på området i de olika medlemsstaterna,

21. uppmanar kommissionen att framlägga förslag till främjande av turism på landsbygden, i synnerhet i avlägsna områden, i de yttersta randområdena och i gemenskapens gränsområden,

22. begär att kommissionen inom ramen för sin politik för att främja lika möjligheter fäster uppmärksamhet vid de särskilda problem som kan uppstå i samband med resor som företas av barn, äldre eller funktionshindrade; välkomnar kommissionens initiativ att publicera handboken för turistnäringen om ett Europa som är tillgängligt för funktionshindrade turister och uppmuntrar den att genomföra åtgärder i samma anda,

23. begär av kommissionen och medlemsstaterna att de skall säkerställa att det finns läkare stationerad på de stora turistanläggningarna och att det vid akutfall finns snabb tillgång till läkartjänster vid mindre och mer avlägset belägna anläggningar,

24. uppmanar kommissionen, rådet och hela turistnäringen att fortsätta arbetet med att synliggöra och bekämpa sexturismen eftersom förbättringen av turistens säkerhet och rättigheter går via en korrekt uppfyllande av dennes skyldigheter,

25. uppmanar kommissionen att undersöka möjligheten att använda skiljedomsförfarandet i stället för vanligt domstolsförfarande för att lösa vissa ekonomiska tvister inom turismsektorn, i enlighet med innehållet i grönboken om konsumenters rätt att föra talan inför domstol och lösning av konsumenttvister på den inre marknaden (KOM(93)0576), utan att bortse från möjligheten att på medellång sikt inrätta ett gemensamt skiljedomsorgan,

26. uppmanar kommissionen att samordna åtgärderna för turistskyddet eftersom flera faktorer inverkar på detta (medborgarnas fria rörlighet, konsumentskydd, miljöpolitik, transporter, regionalpolitik, etc.); i detta syfte är det nödvändigt att anta en rättslig ram samt utverka en bättre samordning mellan behöriga generaldirektorat,

27. begär att kommissionen och medlemsstaterna vidtar åtgärder, inklusive ett program för gemenskapsfinansiering, i syfte att garantera turisterna hjälp på platser där tillströmningen av turister är särskilt stor i syfte att erbjuda unionens medborgare och turister från tredje land ett tydligt och effektivt skydd; anser att skapandet av ett nät av informations- och hjälpkontor över hela unionen, som eventuellt skulle kunna drivas gemensamt av offentliga och privata intressen, skulle leda till en tydlig förbättring av kvaliteten på utbudet av turisttjänster; under tiden bör kommissionen och medlemsstaterna arbeta för ett decentraliserat nät av kontor, vilkas syfte är att hjälpa turister, med personal som kan ta sig an brådskande fall, hantera reklamationer och samarbeta med de lokala kontoren eller med den lokala och nationella polisen samt utvärdera uppkomna problem och turistens grad av tillfredsställelse,

28. uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och behöriga myndigheter på regional och lokal nivå att utveckla den roll som innehas av informationskontoren i turistområdena genom att ge dem personal som kan erbjuda ett mer heltäckande stöd, t.ex. rättsligt bistånd,

29. understryker att införandet av ett gemensamt larmtelefonnummer (112) i hela Europeiska unionen märkbart kommer att förbättra skyddet av turistens säkerhet,

30. begär att kommissionen och medlemsstaterna arbetar för att skyddet av turistens fysiska säkerhet och dennes ekonomiska intressen skrivs in i de professionella utbildningsprogram som är kopplade till turismen och som är avsedda för dem som i framtiden skall arbeta i sektorn,

31. uppmanar kommissionen att tillhandahålla ekonomiskt stöd och råd för att utveckla telematiska förbindelser mellan konsumentorganisationerna i de olika medlemsstaterna,

32. uppmanar kommissionen att tillsammans med Europaparlamentet och näringens organisationer årligen anordna temadagar om kvaliteten på utbudet av turisttjänster, där man framför allt behandlar de främsta aspekterna av turistskyddet, ser över situationen under det gångna året samt utbyter metoder och erfarenheter på detta område,

33. uppmanar medlemsstaterna att skapa ett system som harmoniserar ersättningsbeloppet till EU-medborgare som genom brottshandlingar har drabbats av fysisk skada,

34. uppmanar medlemsstaterna att garantera snabbare domstolsförfaranden eftersom dagens förfaranden går oerhört långsamt; anser att EU-medborgare som har utsatts för eller själva anklagas för brott bör ha ständig tillgång till kostnadsfri tolkning och översättning,

35. uppmanar kommissionen att ange vad den anser om skyddet av turisten vid införandet av mynt och sedlar i samband med EMU:s ikraftträdande den 1 januari 2002, med tanke på hur utsatta turister är för bedrägerier,

36. uppmanar kommissionen att informera om gemenskapens åtgärder för att skydda EU-medborgare som turistar i tredje land, genom att t.ex. samordna och rationalisera tjänster för EU-medborgare som tillhandahålls av EU-ambassader i tredje land,

37. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen samt medlemsstaternas regeringar och parlament.