RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Preliminär utvärdering av det gemensamma forsknings- och utvecklingsprogrammet för Östersjön - Bonus /* COM/2015/034 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Preliminär utvärdering av det gemensamma forsknings- och utvecklingsprogrammet för Östersjön - Bonus 1. INLEDNING I denna rapport presenteras resultaten av en preliminär utvärdering i enlighet med artikel 13 i Europaparlamentets och rådets beslut (862/2010/EU) om unionens deltagande i ett gemensamt forsknings- och utvecklingsprogram för Östersjön (Bonus) som genomförs av flera medlemsstater. Enligt beslutet ska kommissionen göra en preliminär utvärdering av Bonus senast den 31 december 2014 för att bedöma framstegen mot de mål som anges i beslutet, samt föreslå rekommendationer för att ytterligare öka integration, kvalitet och effektivitet i genomförandet (inklusive vetenskaplig, administrativ och ekonomisk integrering). Den preliminära utvärderingen ska också bedöma i vilken utsträckning de ekonomiska bidragen från de deltagande staterna[1] är rimliga, med tanke på kraven från deras nationella forskarsamhällen. En oberoende panel med fem experter har gjort en preliminär utvärdering av Bonus och resultaten anges i en detaljerad utvärderingsrapport[2]. I denna rapport sammanfattas de viktigaste slutsatserna i den preliminära utvärderingen samt kommissionens iakttagelser. 2. BAKGRUND OCH ÖVERSIKT ÖVER BONUS Östersjön är unik: nästan helt innesluten och ett av världens största områden med bräckt vatten, delvis belagd med vinteris, omgiven av nio stater, varav åtta är EU-medlemsstater. Miljön i Östersjön har allvarligt påverkats av många påfrestningar, både naturliga och mänskliga. Dessa inkluderar föroreningar såsom dumpade kemiska vapen och tungmetallföreningar. De höga halterna av näringsämnen är kopplade till syrefria döda bottnar, algblomning och effekter på naturligt förekommande växter och djur. Den unika biologiska mångfalden i Östersjöområdet har påverkats ytterligare av införsel av främmande organismer i miljön, fiske, sjöfart, havsbaserad verksamhet, ändrade vädermönster, växande ekonomier med allt mer intensiva jordbruksmetoder och växande kustbefolkning. Dessa påfrestningar har allvarligt minskat Östersjöns förmåga att på ett hållbart sätt tillhandahålla de varor och tjänster som regionen direkt är beroende av och i fråga om sociala, kulturella och ekonomiska fördelar. Europeiska rådet framhöll under 2007 oron för miljön i Östersjön, vilket avspeglas i kommissions meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om EU:s strategi för Östersjöområdet[3]. Vetenskapen kan göra det lättare att möta dessa utmaningar och hitta lösningar på de överhängande miljöproblemen i Östersjön. Följaktligen finns det ett behov av att dagens forskning i Östersjöregionen intensifieras både i fråga om kvalitet och om kvantitet genom att det utvecklas och genomförs en fullständigt integrerad strategi där de relevanta forskningsprogrammen i alla Östersjöländer kan integreras och inriktas på att ta itu med de komplexa och angelägna problemen på ett samordnat och effektivt sätt. Som svar och uppföljning av tidigare framsteg mot större integration med hjälp av forskning genom Bonus ERA-NET[4] från 2003 till 2008 och ERA-NET Plus från 2007 till 2012, uppmanade rådet kommissionen att lägga fram ett förslag till ett initiativ i enlighet med artikel 185 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tidigare artikel 169 i EG-fördraget) för Östersjöregionen, som gör det möjligt för EU att delta i forskningsprogram som genomförs gemensamt av flera medlemsstater. Initiativ i enlighet med artikel 185 syftar till att inrätta en varaktig integration av nationella forskningsprogram för att minska fragmenteringen och integrera på vetenskaplig, finansiell och administrativ nivå. Bonus inrättades efter Europaparlamentets och rådets beslut[5] om att genomföra ett gemensamt forsknings- och utvecklingsprogram i den mening som avses i artikel 185 tillsammans med Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige (nedan kallade de deltagande staterna) med deltagande av EU. Det allmänna politiska målet med Bonus är att förbättra forskningskapaciteten i Östersjöområdet i syfte att skapa underlag för utvecklingen och genomförandet av skräddarsydd lagstiftning, politik och förvaltningsmetoder som effektivt kan möta de stora miljö- och samhällsutmaningar som regionen står inför och kommer att möta inom de närmsta åren. Dessutom ska Östersjöregionens splittrade miljöforskningsplanering och miljöstrategier effektiviseras genom att forskningsverksamheterna i Östersjösystemet samlas i ett multinationellt program som är hållbart, samarbetsinriktat, tvärvetenskapligt, väl integrerat och inriktat på rätt saker. Bonus ska också bidra till inrättandet och struktureringen av det europeiska området för forskningsverksamhet (ERA) i Östersjöområdet[6]. För att uppnå detta mål krävs att Bonus upprättar en strategisk forskningsagenda som är politiskt underbyggd, ökar integrationen och samordningen mellan gränsöverskridande och sektorsöverskridande offentliga forskningsprogram, ökar forskningskapaciteten i mindre forskningsintensiva baltiska stater, inför lämpliga genomförandebestämmelser för en gemensam förvaltning i form av en juridisk person och en styrningsstruktur och inleder temaöverskridande, strategiskt inriktade gemensamma förslagsinfordringar tillsammans med flera partner. Bonus är ett program med en budget om 100 miljoner euro, med ett maximalt ekonomiskt bidrag på 50 miljoner euro från EU och som inom denna gräns motsvaras av de nationella bidragen från de deltagande staterna. Upp till 25 % av de nationella bidragen kan lämnas in natura som infrastruktur som stödmottagarna kostnadsfritt kan använda inom Bonusprojekten. Bonus genomförs av en europeisk ekonomisk intressegruppering (Bonus EEIG) med säte i Helsingfors. Sekretariatet ansvarar för administrativ och finansiell förvaltning samt kontraktsförvaltning och rapporterar till en styrkommitté. Styrkommittén består av företrädare för alla deltagande stater och är programmets högsta styrande organ. Styrkommittén fattar beslut och bemyndigar sekretariatets arbete. Kommissionen har permanent observatörsstatus i detta organ. Beslutet kräver att Bonus genomförs i två faser: en inledande strategisk fas och därefter en genomförandefas. I den första strategiska fasen har man i Bonus EEIG inrättat en strategisk forskningsagenda och enats om nödvändiga detaljerade genomförandebestämmelser. Dessa bestämmelser följer i allmänhet sjunde ramprogrammet och avser bestämmelser för ekonomisk förvaltning, finansieringssatser och rapporteringskrav, som fastställs i ett genomförandeavtal som ingicks mellan kommissionen och Bonus EEIG i oktober 2012 efter en förhandsgranskning av Bonus EEIG:s förmåga att förvalta programmet och uppföljningen av kritiska rekommendationer. Ingåendet av genomförandeavtalet inledde genomförandefasen i Bonus. Genomförandefasen ska pågå i minst 5 år fram till oktober 2017 och omfattar huvudsakligen offentliggörande av förslagsinfordringar, urval av förslag och stöd för projekt för forskningssamverkan. Ytterligare insatser omfattar även spridning, regelbunden uppdatering av den strategiska forskningsagendan, kontakter med forskningspolitik samt att samarbeta med och utbyta bästa praxis med relevanta forskarsamfund i andra europeiska havsområden. I november 2012 offentliggjorde Bonus sina första förslagsinfordringar för projekt för livskraftiga ekosystem och innovation. Efter utvärderingen rekommenderades 7 projekt för livskraftiga ekosystem[7] och 13 projekt för innovation[8] få bidrag. Bidragen till livskraftiga ekosystem har lagts i början av 2014 och bidragen till innovation följdes senare under 2014. En tredje förslagsinfordran för hållbara ekosystemtjänster offentliggjordes i januari 2014 och omfattades som sådan inte av denna utvärdering. En rad spridningsevenemang har ägt rum, inklusive samarbete med Helsingforskommissionen (Helcom)[9], programmet för Östersjöområdet[10] och Europaparlamentet. 3. PRELIMINÄR UTVÄRDERINGSRAPPORT FRÅN DEN OBEROENDE EXPERTPANELEN OCH KOMMISSIONENS SYNPUNKTER I utvärderingsrapporten redogörs för de framsteg som gjorts i Bonus med att uppnå de mål som anges i artikel 2 och bilaga I i beslutet samt graden av integration, kvalitet och effektivitet i genomförandet. Kommissionen anser den metod som tillämpas av expertpanelen vara sund. De viktigaste uppgiftskällor som användes vid bedömningen var dokumenten om Bonusprogrammet, EU:s politik på området och andra program relaterade till Östersjöområdet. Intervjuer har också genomförts med en lång rad interna och viktiga intressenter. Dessa möjliggjorde en triangulering av uppgifterna, som därmed har bidragit till säkra slutsatser. Till exempel har expertpanelen deltagit som observatörer i ett möte i Bonus styrkommitté, vilket har gjort det möjligt för den att bekräfta att forskningsprojekten väljs ut korrekt enbart på grundval av en rangordnad förteckning som upprättats på grundval av vetenskaplig kompetens i enlighet med poängsättning från oberoende expertutvärderare och i enlighet med bestämmelserna för sjunde ramprogrammet. Eftersom det vid tidpunkten för den preliminära utvärderingen var för tidigt att i genomförandefasen dra slutsatser från den forskning som stöds genom Bonus, är det rimligt att preliminära slutsatser har dragits från tillämpningsområdet för den forskning som stöds och resultaten från forskningsbidrag inom liknande områden med stöd genom tidigare ERA-NET. Avsnitt 3.1–3.5 innehåller en sammanfattning av experternas slutsatser i utvärderingsrapporten och kommissionens ståndpunkt om dessa uttrycks i avsnitt 4. 3.1 Relevans Målen för Bonus har fastställts som svar på de många naturliga och mänskliga påfrestningar som vållar allvarlig skada för miljötillståndet i Östersjön och dess förmåga att på ett hållbart sätt tillhandahålla de varor och tjänster som regionen är beroende av. Till följd av regleringen har miljön i Östersjön förbättrats under de senaste åren, men förbättringarna har inte blivit så stora som väntat och giftiga algblomningar, syrefria döda bottnar, främmande arter, utfiskning och hårt utnyttjade havsområden är fortfarande typiska för Östersjön. Östersjön är nästan helt slutet, med ett långsamt vattenutbyte och komplexa ömsesidiga beroenden mellan ekosystem, mänsklig verksamhet, land och hav. I utvärderingsrapporten belyses det fortsatta betydelsen av en integrerad strategi för Bonus. Det betonas att ett deltagande av alla Östersjöstater är viktigt eftersom det stöder en gemensam förståelse och samordnade åtgärder för att ta itu med de utmaningar som Östersjön står inför. Som svar har man genom Bonus genomfört ett brett samråd med berörda aktörer och i samförstånd med alla deltagande stater utvecklat en politiskt underbyggd strategisk forskningsagenda som definierar de väsentliga behov och prioriteringar för forskningen som måste lösas för att förbättra miljön i Östersjön och möjliggöra en hållbar utveckling som kommer att stödja ekonomierna i de baltiska staterna. Den strategiska forskningsagendan[11] uppdaterades i januari 2014 efter ett annat brett samråd med intressenter. Bonus fortsätter att integrera regionens tidigare fragmenterade miljöforskningsprogram och har upprättat ett hållbart, samarbetsinriktat, tvärvetenskapligt och multinationellt forskningsprogram. Det ger kunskap för vetenskapsbaserad förvaltning och hållbar utveckling för en bättre framtid för Östersjön. Den integration som har uppnåtts mellan nationella forskningsprogram inom Bonus har blivit möjlig efter tio år av ett allt närmare samarbete med stöd av tidigare ERA-NET. Sammantaget drar panelen slutsatsen att de ursprungliga målen, som motiverade inrättandet av Bonus fortfarande är relevanta och att genomförandet av den strategiska forskningsagendan kommer att stödja forskning och innovation som fortsätter att lösa aktuella utmaningar för Östersjön. 3.2 Ändamålsenlighet I utvärderingsrapporten anses Bonus ha uppnått en hög nivå av gränsöverskridande vetenskaplig integration genom den gemensamma definitionen av forskningsområden och en gemensam kompetensbaserad bedömning av projektförslag som gjorts av oberoende experter utan hänsyn till nationalitet. Detta tillvägagångssätt har tillsammans med nätverksamhet skapat ett transnationellt ”forskningssamfund” som väsentligt minskat Östersjöforskningens fragmentering och förstärkt integrationen mellan nationella forskningsprogram. Genom utvärderingsrapporten fann man att Bonus EEIG:s operativa förvaltning vägleds av en heltäckande och lämplig uppsättning förfaranden. Finansiell tillsyn säkerställs av en verkställande direktör och en kvalificerad ekonomiansvarig. Bonus EEIG ansågs fungera effektivt som en särskild genomförandestruktur som står för operativ förvaltning och säkerställer tillämpningen av gemensamma finansieringsbestämmelser. Efter intervjuer och observation ansågs styrkommittén vara ändamålsenlig, med förtroende mellan dess medlemmar och en konstruktiv problemlösning. Kommissionen deltar som observatör i styrkommittén och dess inlägg ansågs värdefulla för att stödja konstruktiva diskussioner inom Bonus rättsliga ram. Gemensamma finansieringsbestämmelser och en gemensam budget för varje ansökningsomgång för forskningsförslag i Bonus säkerställer finansiell integration. Projekten väljs ut efter en centraliserad utvärdering utförd av oberoende experter som tillämpar sjunde ramprogrammets bestämmelser och enbart på grundval av en förteckning som rangordnats efter poäng, utan att ta hänsyn till andra faktorer, t.ex. nationella kvoter. Vid tidpunkten för rapporten har Europeiska unionen och de deltagande staterna gemensamt lämnat stöd på 32 miljoner euro till 20 forskningsprojekt om viktiga frågor som att minska tillförseln av näringsämnen från land, främja hållbart fiske, stödja förbättrad övervakning av havsmiljön och effekterna av kombinerade marina verksamheter. Efter en tredje ansökningsomgång håller bidragen till ytterligare projekt som fick en positiv bedömning av oberoende experter genom tillämpning av sjunde ramprogrammets bestämmelser nu på att slutföras och ytterligare ansökningsomgångar kommer att genomföras till dess att programmet Bonus fullbordats under 2017. Inom ansökningsomgången för innovation utgjorde företag 25 % av bidragsmottagarna, varav 16 % var små och medelstora företag. På grund av den mer grundläggande forskningssatsningsstrategin var bara 3 % av bidragsmottagarna inom förslagsinfordran för livskraftiga ekosystem små och medelstora företag och åtgärder behövs därför för att öka de små och medelstora företagens deltagande. Utifrån tillämpningsområdet för de projekt som stöds och resultaten av relaterad forskning som fått stöd genom tidigare ERA-NET, anses i utvärderingsrapporten att den forskning som får stöd genom Bonus kan förväntas hålla hög kvalitet och bli vida citerad. I utvärderingsrapporten värderas programmets proaktiva kommunikationspolicy, varigenom nyhetsbrev, bulletiner och särskilda genomgångar regelbundet publiceras. Bonus deltar i relevanta organisationer som Helsingforskommissionen (Helcom), Friska och produktiva hav och oceaner (JPI Oceans)[12] och Internationella havsforskningsrådet (Ices)[13]. Deltagare i Bonus är också ofta huvudtalare inom havsforskningsevenemang och andra evenemang med koppling till forskningssamarbete, t.ex. Havets dag i Europa, EurOcean-konferensen och forumet om EU-strategin för Östersjöregionen. Bonus EEIG har undersökt effektiviteten vad gäller dess spridningsverksamheter och kommer att använda dessa resultat för att skärpa sin fokusering och öka kommunikationens genomslagskraft för att maximera effekterna. Bonus inverkan kommer sannolikt att ökas genom dess öppna tillgång till uppgifter och användningen av offentligt tillgängliga databaser för metadata, vilket ger en större spridning och möjliggör en bättre förståelse av de mekanismer som hotar miljön i Östersjön. Bonus stöder en klubb för unga forskare genom evenemang för att främja bredare yrkesfärdigheter såsom förmågan att presentera forskningsresultat för åhörare utan vetenskaplig bakgrund. Sådana evenemang stöder forskarnas förmåga att engagera en bredare allmänhet, och följaktligen öka arbetets genomslagskraft. Nationella finansieringsåtaganden från de deltagande staterna lämnas i början av Bonusprogrammet för hela dess varaktighet. Vissa av de deltagande staterna har avsatt mer medel än andra. Erfarenheterna från de första förslagsinfordringarna för Bonus visar en bristande överensstämmelse mellan de nationella medel som redan anslagits och medel som behövs för att stödja nationella bidragsmottagare efter resultatet av varje utvärdering. I vissa fall är de avsatta nationella medlen inte tillräckliga för att stödja efterfrågan från deras utvalda nationella bidragsmottagare. Hittills har detta uppvägts genom flexibilitet från de berörda deltagande staterna, vilka har bidragit med ytterligare finansiering. Dessa lösningar från fall till fall har dock skapat osäkerhet och fördröjt handläggningstiderna för att bevilja bidragen. En annan fråga rör den andel av de nationella bidragen till Bonus in natura i form av infrastruktur som får användas utan kostnad inom Bonusprojekt. I Bonus EEIG hade man planerat att värdet av bidrag in natura skulle utgöra 25 % av de totala nationella bidragen, som är det maximalt tillåtna värdet i beslutet. Tidiga tecken är dock att mindre än väntade nationella infrastrukturbidrag in natura har lämnats. Om detta fortsätter kommer de planerade kontantbidragen från de deltagande staterna att bli otillräckliga och behöver höjas för att kompensera för detta bortfall. 3.3 Effektivitet Det finns sju anställda i Bonus sekretariat och i utvärderingsrapporten bedöms detta vara tillräckligt för att förvalta programmet med begränsad reservkapacitet i händelse av sjukdom, semester osv. De löpande kostnaderna för Bonus begränsas till 5 miljoner euro i beslutet, vilket motsvarar 5 % av de totala kostnaderna och enligt utvärderingsrapporten anses detta ge valuta för pengarna. I utvärderingsrapporten noteras också att de deltagande staterna lämnar ytterligare resurser till sekretariatet utanför artikel 185 i Bonus struktur för att stödja kompletterande verksamheter, till exempel arbetsgrupper, publicering och spridning. Följaktligen täcker inte 5 miljoner euro helt alla verksamheter kopplade till driften av Bonusprogrammet. Om ytterligare verksamheter utanför tillämpningsområdet för artikel 185 skulle beaktas, skulle de totala löpande kostnaderna uppgå till närmare 7 miljoner euro, vilket motsvarar andelen administrativa kostnader som tillämpas i EU:s forskningsprojekt. I utvärderingsrapporten noteras att den strategiska fasen tog längre tid än de 18 månader som man tänkt sig, främst på grund av svårigheter att utforma detaljerade genomförandebestämmelser inom den erforderliga rättsliga ramen, som alla berörda parter kunde godkänna. Den genomsnittliga andelen relevanta nationella medel till forskning som kanaliseras via Bonus uppskattades till 14 % i utvärderingsrapporten. I utvärderingsrapporten konstateras att administrationen av nationella finansieringsbidrag separat av varje nationell finansieringsinstitution[14] har förorsakat onödig komplexitet. Som en följd måste Bonus EEIG för varje ansökningsomgång ingå separata finansieringsavtal med varje berörd nationell finansieringsinstitution för att säkerställa korrekta betalningar av nationella medel, tillämpning av gemensamma finansieringsbestämmelser och säkerställa revisionsbefogenheter. Nationella finansieringsinstitutioner administrerar därefter sina betalningar till sina respektive bidragsmottagare i enlighet med finansieringsavtalet. Detta mångfaldigar finansieringskanalerna och administrationen. På projektnivå får varje stödmottagare två finansieringskällor och måste upprätta två rapporter till Bonus EEIG och nationellt. Det är uppenbart att det inte är effektivt att hantera flera finansieringskanaler på detta sätt inom ett integrerat program. Jämfört med andra initiativ i enlighet med artikel 185 är Bonus litet. De administrativa kraven är likartade, oavsett storleken på finansieringen i fråga. Bonus administrativa börda är följaktligen relativt hög i förhållande till dess storlek. 3.4 Det europeiska mervärdet I utvärderingsrapporten noteras att Östersjön är en komplex miljö med många sammanlänkade aktörer inom olika områden som sträcker sig från transport, turism, fiske, planering och jordbruk. Östersjön är en så gott som sluten miljö, där principerna för ett kretsloppssamhälle måste tillämpas för att säkerställa en långsiktigt hållbar utveckling. Östersjön är huvudsakligen omgiven av EU:s medlemsstater, varför det är en region där en samordnad makroregional EU-åtgärd såsom Bonus ger en stor inverkan. EU:s åtgärder bidrar till att minska fragmenteringen och underlätta skapandet av en kritisk massa av kunskap och finansiella resurser för att hantera de utmaningar som Östersjön står inför. Bidragen från de deltagande staterna har inneburit en 50-procentig direkt hävstångseffekt gentemot EU:s investeringar. I utvärderingsrapporten anses att Bonus mål inte kan uppnås utan ett ingripande från EU:s sida. I utvärderingsrapporten påpekas att Bonus har utvecklat en effektiv samarbetsmekanism genom att använda samförståndsavtal som gör det möjligt för företag från Ryska federationen att delta utan EU-stöd. Kommissionen anser detta deltagande vara värdefullt för för att underlätta gemensamma strategier för att ta itu med frågor av EU-intresse vad gäller Östersjön. 3.5 Samstämmighet Bonus är ett övergripande initiativ som är lämpligt för de olika problem som Östersjön står inför. I utvärderingsrapporten hänvisas till Bonus viktiga bidrag till EU:s strategi för Östersjöregionen och dess syfte att rädda Östersjön. Det hänvisas till exempel till Bonus i kommissionens rapporter om styrning av makroregionala strategier[15], de makroregionala strategiernas mervärde[16], genomförandet av EU-strategin för Östersjöregionen[17] och i meddelandet EU:s strategi för Östersjöområdet[18]. Genom Bonus stöds också innovation, vilken bidrar till att stödja en hållbar "blå ekonomi" i linje med målen i kommissionens meddelande Blå tillväxt möjligheter till hållbar tillväxt inom havs- och sjöfartssektorn[19] och den särskilda hänvisningen till Bonus som görs i arbetsdokumentet om en agenda för hållbar blå tillväxt i Östersjöområdet[20]. Det är erkänt att Bonus bidrar till hållbart fiske i Östersjön i enlighet med EU:s gemensamma fiskeripolitik[21]. Genom Bonus behandlas också samspelet mellan land och hav och stöder inrättandet av gemensamma metoder för mätning av ”god miljöstatus” i linje med EU:s ramdirektiv om en marin strategi[22]. Bonus är förenligt med det arbete som utförs inom Helcom och förvaltningen av Helsingforskonventionen, som är den viktigaste internationella konventionen för skydd av den marina miljön i Östersjön. Bonus är observatör inom detta organ och i utvärderingsrapporten framhålls vikten av att Bonus forskning riktas mot genomförandet av Helcoms handlingsplan för Östersjön. 4. SLUTSATS Utvärderingen anses vara sund och återspeglar resultatet av en logisk analys baserad på en lämplig metod som genomförts av en panel med högt kvalificerade experter. På grundval av detta anser kommissionen att Bonus gradvis uppnår sina mål och har med framgång upprättat ett integrerat forsknings- och utvecklingsprogram för att ta itu med de utmaningar som Östersjön står inför. Bonus gör något åt fragmenteringen av forskningsprogrammen, sammanför olika kompetenser och fokuserar denna insats på att skapa väsentliga kunskaper och innovativa lösningar för att lösa Östersjöns miljöproblem. Det noteras att det på grund av Bonus övergripande karaktär och de olika forskningsfinansieringsstrukturerna i de deltagande staterna är svårt att tydligt beräkna andelen nationella medel som mobiliserats genom Bonus. Bonus makroregionala strategi för Östersjön och dess tillflöden har möjliggjort en större verkan än ett bredare program riktat mot EU som helhet skulle ha kunnat uppnå. Upprättandet av närmare förbindelser mellan Bonus och programmet för Östersjöområdet stärker effekterna ytterligare och ligger i linje med målen för ramprogrammet Horisont 2020[23], som också syftar till att förstärka synergieffekterna mellan forskning och de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Bonus integrerar forskningsprogram, stöder inrättandet av ett europeiskt område för forskningsverksamhet och bidrar till flera viktiga politikområden, särskilt EU:s strategi för Östersjöområdet, EU:s ramdirektiv om en marin strategi, EU:s gemensamma fiskeripolitik och Helcoms handlingsplan för Östersjön. Medan en varaktig integration har uppnåtts med en mycket hög vetenskaplig och förvaltningsmässig integration har det uppstått svårigheter vad gäller finansiell integration. För att stärka Bonus potentiella resultat, rekommenderas följande i utvärderingsrapporten: 1. Göra en sammanfattning av den forskning som stöds av Bonus sedan dess start som ERA-NET fram till dess nuvarande ställning som ett program som omfattas av artikel 185. Denna bör belysa dess resultat och verkan. 2. Gå mot ett gemensamt utnyttjande av nationella medel för att minska antalet finansieringskanaler och den komplexitet som dessa ger upphov till. Detta skulle skapa en effektivare förvaltning, minska tiden för bidragsbeviljande och övervinna de svårigheter som är förknippade med att tillämpa gemensamma finansieringsbestämmelser inom nationella förvaltningar. 3. Vidta åtgärder för att öka tillhandahållandet av infrastrukturbidrag in natura för Bonusprojekt. Nationella myndigheter skulle exempelvis kunna ge incitament till att delvis subventionera tillhandahållandet av infrastruktur till Bonus. Om tillhandahållandet av infrastruktur in natura inte kan utökas kommer ytterligare nationella kontanta bidrag att bli nödvändiga för att säkerställa att Bonus genomförs fullt ut. 4. Vidta åtgärder för att säkerställa att Bonusprojekten skapar synergier och bildar nätverk med andra projekt och initiativ inom Östersjöområdet. 5. Öka samarbetet mellan Bonus rådgivande styrelse och styrkommitté, exempelvis genom virtuella möten på nätet. 6. Fokusera kommunikation som lyfter fram effekterna till följd av Bonus för behoven hos särskilda intressegrupper: institutioner, konventioner, riktlinjer, kommissionens generaldirektorat, ministerier, regionala myndigheter, inbegripet dem som är ansvariga för regional utveckling. 7. De deltagande staterna och kommissionen bör stärka den strategiska kommunikationen om potentialen för de genom Bonus finansierade forskningsresultaten för politiken inom de olika berörda generaldirektoraten och inom Horisont 2020. De deltagande staterna bör i större utsträckning öka sin medvetenhet om effekterna av Bonus på sina nationella program, t.ex. för fiskeriförvaltning, regional utveckling, utveckling av kustområden, jordbruk osv. 8. Förbättra övervakningen av Bonus genom mer systematisk insamling och analys av uppgifter om resultaten och effekterna till följd av Bonus till exempel genom att säkerställa en regelbunden och effektiv kartläggning av intressenternas synpunkter och genom att följa utvecklingen av det totala beloppet och andelen nationella medel som kanaliseras genom Bonus. 9. Rikta kommunikationen i ansökningsomgångarna till små och medelstora företag och ge ytterligare stöd till små och medelstora företags ansökningar och underlätta deras integration inom utvecklingen av projektkonsortier. Kommissionen godkänner dessa rekommendationer, vilka anses bygga på en lämplig analys och en sund metod. Rekommendationerna kommer att tas upp i diskussionerna mellan kommissionen och Bonus EEIG och deras genomförande kommer att följas upp som ett led i kommissionens översyn av Bonusprogrammet. Rekommendationerna två och tre om tillhandahållande av nationella medel anses vara särskilt viktiga. Separat förvaltning av nationella medel för inhemska bidragsmottagare har medfört en mindre effektiv struktur. Avsaknaden av en ”verklig gemensam pott” för att slå ihop nationella medel riskerar leda till att otillräcklig nationell finansiering blir tillgänglig för att stödja utvalda bidragsmottagare från vissa länder när det gäller framtida ansökningsomgångar för Bonus. För att undvika detta måste de deltagande staterna kunna säkerställa att det avsätts tillräckliga nationella medel för att stödja alla bidragsmottagare inom utvalda Bonusprojekt. Tidiga tecken visar också en potentiell brist i värdet av de nationella infrastrukturbidrag in natura som lämnas. Eventuella underskott måste åtgärdas, antingen genom att man lämnar mer infrastrukturbidrag in natura för fri användning inom Bonusprojekt eller genom att man ökar de nationella kontantbidragen. Annars kommer det att leda till ett allvarligt tillkortakommande där Bonus inte genomförs till programmens fulla förväntade finansiella värde om 100 miljoner euro. I linje med dessa rekommendationer kommer kommissionen att sträva efter att mer systematiskt insamla och analysera relevanta uppgifter för att förbättra uppföljningen av Bonusprogrammets resultat och att stärka kommunikationen om relevanta resultat till relevanta avdelningar inom kommissionen. Kommissionen tackar expertpanelen för dess rapport efter den preliminära utvärderingen av programmet Bonus. [1] Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige. [2] http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/search/download.do?documentId=12453881. [3] KOM(2009) 248 slutlig av den 10 juni 2009. [4] Ett instrument i sjunde ramprogrammet som stödjer nationellt forskningsnätverksarbete http://cordis.europa.eu/fp7/coordination/about-era_en.html. [5] Nr 862/2010/EU av den 22 september 2010. [6] Avsnitt I i bilaga I till beslut 862/2010/EU. [7] http://www.bonusportal.org/bonus_projects/viable_ecosystem_projects_2012. [8] http://www.bonusportal.org/bonus_projects/innovation_projects. [9] Kommissionen för skydd av Östersjöns marina miljö – Helsingforskommissionen, http://helcom.fi/. [10] http://eu.baltic.net/. [11] http://www.bonusportal.org/files/2981/Publication_No._14.pdf. [12] Initiativ för gemensam programplanering Friska och produktiva hav och oceaner: http://www.jpi-oceans.eu/. [13] Internationella havsforskningsrådet: http://www.ices.dk. [14] Möjligheten till separat administration av nationella medel härrör från i bilaga 1 avsnitt 3.4 i beslutet där det anges att en deltagande stat kan besluta att administrera sin egen nationella finansiering och låta kontantbidraget helt och hållet gå till inhemsk forskning som valts ut på central nivå, eller att låta sitt kontantbidrag administreras centralt av Bonus EEIG. [15] COM(2014) 284, maj 2014. [16] COM(2013) 468, juni 2013. [17] COM(2011) 381, juni 2011. [18] COM(2012) 128, mars 2012. [19] COM(2012) 494, september 2012, http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/policy/blue_growth/. [20] SWD(2014) 167, maj 2014. [21] http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/index_en.htm. [22] Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område. [23] http://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/.