Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 88/77/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (98/C 173/01) (Text av betydelse för EES) KOM(97) 627 slutlig - 97/0350(COD)

(Framlagt av kommissionen den 23 mars 1998)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,

i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 189b i fördraget, och

med beaktande av följande:

I det första av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för skydd av miljön, vilket godkändes genom rådets förklaring av den 22 november 1973 (1), framställdes kravet att de senaste vetenskapliga rönen skulle beaktas för att bekämpa luftföroreningar förorsakade av utsläpp av gaser från motorfordon, och att tidigare antagna direktiv skulle ändras i enlighet med detta. Enligt det femte åtgärdsprogrammet, som i fråga om sitt allmänna angreppssätt godkändes av rådet i dess resolution av den 1 februari 1993 (2), skall ytterligare åtgärder vidtas för att åstadkomma en betydande sänkning av den nuvarande nivån av förorenande utsläpp från motorfordon.

Det kan konstateras att trafikutvecklingen i gemenskapen har lett till betydande belastningar på miljön. Ett antal officiella uppskattningar av ökningen av trafiktätheten har visat sig vara lägre än de officiella siffrorna. Av detta skäl bör stränga utsläppsnormer fastställas för alla motorfordon.

I rådets direktiv 88/77/EEG (3), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/1/EG (4) fastställdes gränsvärden för utsläpp av kolmonoxid, oförbrända kolväten och kväveoxider från dieselmotorer, avsedda för bruk i motorfordon, på grundval av en provningsmetod avpassad för körningsförhållandena i Europa för de berörda fordonen. Det nämnda direktivet har ändrats i två steg genom direktiv 91/542/EEG (5). Det första steget (1992-1993) sammanföll med datumen för införandet av de nya europeiska avgasnormerna för personbilar. Genom det andra steget (1995-1996) upprättades en långsiktig inriktning för den europeiska bilindustrin genom att man fastställde gränsvärden som var grundade på de resultat man förväntade sig av tekniska lösningar som fortfarande var under utveckling medan industrin beviljades ledtider för att fullborda utvecklingsarbetet. Beträffande små dieselmotorer, med en slagvolym under 700 cm3 per cylinder och ett varvtal på över 3 000 min-1 vid nominell effekt, krävdes genom direktiv 88/77/EEG, ändrat genom direktiv 96/1/EG, att det gränsvärde för partikelutsläpp som är fastställt i direktiv 91/542/EEG skulle införas från och med 1999 i stället. Utifrån tekniska överväganden är det emellertid rimligt att särbehandla partikelutsläppen från dessa små högvarviga dieselmotorer även efter år 1999.

Enligt artikel 5.3 i direktiv 91/542/EEG skulle kommissionen före utgången av år 1996 lämna ett förslag till rådet om ändring av gränsvärdena för förorenande utsläpp samt, vid behov, om ändring av provningsförfarandet. I fråga om nya typgodkännanden skulle nya gränsvärden börja gälla tidigast från och med den 1 oktober 1999.

Kommissionen har i sitt meddelande till Europaparlamentet och rådet (6) lagt fram ett europeiskt program omfattande luftkvalitet, vägtrafikutsläpp, bränslen och motorteknik - Fordons- och oljeprogrammet - i syfte att uppfylla kraven i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/12/EG (7). En utredning om kostnadseffektiviteten inom ramen för Fordons- och oljeprogrammet visade att det var nödvändigt med ytterligare förbättringar av dieselmotortekniken för tunga fordon för att år 2010 uppnå den luftkvalitet som beskrivs i kommissionens meddelande om Fordons- och oljeprogrammet.

Strängare krav för nya dieselmotorer i direktiv 88/77/EEG utgör en del av en heltäckande gemenskapsstrategi, som också kommer att omfatta en revidering av normer för personbilar och lätta lastbilar från år 2000, förbättringar i fråga om motorbränslen samt en exaktare bedömning av utsläppsprestanda hos fordon som redan är i bruk.

Direktiv 88/77/EEG är ett av särdirektiven inom ramen för det förfarande för typgodkännande som föreskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (8), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/27/EG (9). Enligt proportionalitetsprincipen som avses i artikel 3b tredje stycket i fördraget går de åtgärder som föreskrivs i detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet att sänka nivån av förorenande utsläpp från motorfordon.

I Fordons- och oljeprogrammet har de sänkningar av utsläppsgränserna som skall gälla från och med år 2000 och som motsvarar minskningar på 30% i fråga om kväveoxider och 30% i fråga om partikelformiga utsläpp utpekats som avgörande åtgärder för att uppnå god luftkvalitet på medellång sikt. Sänkningar av utsläppsgränserna med 30% i fråga om kolväteutsläpp och 30% i fråga om kolmonoxidutsläpp kommer på liknande sätt att ge förbättringar av luftkvaliteten på medellång sikt. Som komplettering till rådets direktiv 72/306/EEG (10), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/20/EG (11), skulle en sänkning på 30% av avgasernas röktäthet jämfört med den som uppmäts på nuvarande motortyper bidra till minskningen av partikelformiga utsläpp. För samtliga dessa sänkningar kommer hänsyn att tas till de effekter på utsläppen som nya provcykler får, vilka på ett bättre sätt återspeglar körningsmönstren hos de fordon som är i bruk.

Fordonsburen diagnosteknik är ännu inte färdigutvecklad för tunga fordon men bör införas från år 2005 för att göra det möjligt att snabbt upptäcka fel på de komponenter och system i fordonen som är av avgörande betydelse för avgasutsläpp och på så sätt göra det möjligt att i avsevärt högre grad bibehålla de ursprungliga utsläppsvärdena hos fordon i drift genom bättre översyns- och underhållsrutiner.

Nya provcykler bör införas för typgodkännande i fråga om gas- och partikelformiga utsläpp och röktäthet, vilket gör det möjligt att på ett mer representativt sätt bedöma utsläppsvärdena för dieselmotorer vid provningsförhållanden som bättre liknar dem som fordon är utsatta för i praktiskt bruk. En ny provcykel bör införas för konventionella dieselmotorer och dieselmotorer utrustade med katalytisk avgasrening. En ny kombinerad provningsmetod (med två cykler) bör införas för dieselmotorer utrustade med avancerade avgasreningssystem och för gasmotorer.

Medlemsstaterna bör ha möjlighet att genom skattelättnader främja frambringandet av fordon som uppfyller de skärpta kraven som införs genom detta direktiv.

Det behöver fastslås att ytterligare betydande sänkningar av gränsvärdena för utsläpp, med hänsyn till resultaten från kommissionens Fordons- och oljeprogram II, är planerade från år 2005 för att främja vidareutvecklingen av fordon utrustade med den senaste avgasreningstekniken. Om inte betydande framsteg görs i riktning mot en världsomfattande harmoniserad provningsmetod, bör utsläppsgränserna för dieselmotorer år 2005 vara baserade på den kombinerade provningsmetoden (med två cykler).

Vid utarbetandet av gemenskapslagstiftning om utsläpp från motorfordon skall resultaten från pågående forskning om egenskaperna hos partikelformiga utsläpp beaktas.

Senast den 31 december 1999 bör kommissionen redovisa utvecklingsläget när det gäller avgasrenare för tunga dieselfordon och sambandet med bränslekvaliteten. Kommissionen bör också redovisa utvecklingsläget i fråga om särskilda miljövänliga utsläppsgränser för motorer som drivs med bränslen som gasol och naturgas.

De utsläppsgränser som är planerade för 2005 och det tillhörande provningsförfarandet bör fastställas genom ett direktiv från Europaparlamentet och rådet på grundval av ett förslag som läggs fram av kommissionen senast den 31 december 1999.

Direktiv 88/77/EEG bör ändras i enlighet med ovanstående.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 88/77/EEG ändras på följande sätt:

1. Rubriken skall ersättas med följande:

"Rådets direktiv 88/77/EEG, av den 3 december 1987, om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol och vilka används i fordon"

2. Artikel 1 skall ersättas med följande:

"Artikel 1

I detta direktiv avses med

- fordon: varje fordon enligt definitionen i bilaga II del A till direktiv 70/156/EEG, vilket framdrivs av en diesel- eller gasmotor, med undantag av fordon i kategori M1.

- diesel- eller gasmotor: framdrivningskällan i ett fordon för vilket kan utfärdas typgodkännande som separat teknisk enhet enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG."

3. Bilagorna skall ersättas med bilagan till detta direktiv.

Artikel 2

1. Från och med den 1 oktober 1999 får ingen medlemsstat med hänvisning till en motors gas- och partikelformiga utsläpp och avgasröktäthet

- vägra lämna EEG-typgodkännande eller vägra utfärda den handling som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, i dess genom direktiv 87/403/EEG (12) ändrade lydelse, eller vägra lämna nationellt typgodkännande för en fordonstyp som framdrivs av en diesel- eller gasmotor,

- förbjuda registrering, försäljning, idrifttagande eller bruk av sådana nya fordon,

- vägra lämna EEG-typgodkännande för en typ av diesel- eller gasmotor, eller

- förbjuda försäljning eller bruk av nya diesel- eller gasmotorer

om de tillämpliga kraven i bilagorna till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet, är uppfyllda.

2. Från och med den 1 oktober år 2000

- får medlemsstaterna inte längre lämna EEG-typgodkännanden eller utfärda den handling som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, i dess genom direktiv 87/403/EEG ändrade lydelse, och

- skall medlemsstaterna vägra lämna nationella typgodkännanden

för typer av diesel- eller gasmotorer och typer av fordon som framdrivs av diesel- eller gasmotorer vilkas avgasröktäthet och utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar inte uppfyller de gränsvärden som anges i tabellerna i del 6.2.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet.

3. Från och med den 1 oktober 2001 skall medlemsstaterna

- betrakta intyg om överensstämmelse, vilka åtföljer nya fordon eller nya motorer i enlighet med direktiv 70/156/EEG, såsom inte längre giltiga vad avser artikel 7.1 i nämnda direktiv, och

- förbjuda registrering, försäljning, idrifttagande och bruk av nya fordon som framdrivs av en diesel- eller gasmotor samt försäljning och bruk av nya diesel- eller gasmotorer

om motorns avgasröktäthet och utsläpp av gas- eller partikelformiga föroreningar inte uppfyller de gränsvärden som anges i tabellerna i punkt 6.2.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet.

Artikel 3

Medlemsstaterna får besluta om skattelättnader enbart för motorfordon som uppfyller direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet. Sådana skattelättnader skall utformas i enlighet med bestämmelserna i fördraget. Dessutom skall följande villkor vara uppfyllda:

- Skattelättnaderna skall gälla alla nya fordon som saluförs i en medlemsstat och som i förväg uppfyller de tillämpliga obligatoriska gränsvärden som anges på rad A i tabellerna 1 och 2 i punkt 6.2.1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet.

- Skattelättnaderna skall upphöra att gälla den dag som anges i artikel 2.3, då utsläppsgränserna för nya fordon skall börja tillämpas obligatoriskt.

- Skattelättnaderna skall för varje fordonstyp uppgå till ett belopp som är lägre än de extra kostnaderna för de tekniska lösningar som införts för att uppfylla utsläppsvärdena enligt artikel 2.3 och för att utrusta fordonet med dessa lösningar.

Kommissionen skall underrättas om planer på att införa eller ändra sådana skattelättnader som avses i första stycket i så god tid att den kan framföra sina synpunkter.

Artikel 4

Kommissionen skall senast tolv månader efter det att detta direktiv trätt i kraft, dock under alla omständigheter senast den 31 december 1999, inför Europaparlamentet och rådet lägga fram ett förslag om ytterligare skärpning av utsläppsnormerna för fordon och motorer som omfattas av detta direktiv.

I förslaget skall hänsyn tas till

- den översynsplan som beskrivs i artikel 3 i direktiv . . . och artikel 9 i direktiv . . .,

- utvecklingen av avgasreningstekniken för diesel- och gasmotorer och sambandet mellan denna teknik och bränslekvaliteten,

- utarbetandet av en världsomfattande harmoniserad provcykel för typgodkännandeprovning,

- fordonsburna diagnossystem för motorer i tunga fordon,

- relevanta bestämmelser om livslängd.

Förslaget skall syfta till att uppnå en betydande minskning av de förorenande utsläppen från de fordon och motorer som omfattas av detta direktiv. De strängare gränsvärdena skall börja gälla tidigast den 1 oktober 2005 för nya typgodkännanden.

Artikel 5

1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1999 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 6

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 7

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT C 112, 20.12.1973, s. 1.

(2) EGT C 138, 17.5.1993, s. 1.

(3) EGT L 36, 9.2.1988, s. 33.

(4) EGT L 40, 17.2.1996, s. 1.

(5) EGT L 295, 25.10.1991, s. 1.

(6) KOM(96) 248 slutlig, 18.6.1996.

(7) EGT L 100, 19.4.1994, s. 42.

(8) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.

(9) EGT L 233, 25.8.1997, s. 1.

(10) EGT L 190, 20.8.1972, s. 1.

(11) EGT L 125, 16.5.1997, s. 21.

(12) EGT L 220, 8.8.1987, s. 44.

BILAGA I

RÄCKVIDD, DEFINITIONER, SYMBOLER OCH FÖRKORTNINGAR, ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE, SPECIFIKATIONER OCH PROV SAMT PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

1 RÄCKVIDD

Det här direktivet omfattar gas- och partikelformiga föroreningar från alla motorfordon utrustade med förbränningsmotorer med kompressionständning (dieselmotorer); gasformiga föroreningar från alla motorfordon utrustade med förbränningsmotorer med gnisttändning och drivna med naturgas eller gasol samt förbränningsmotorer med kompressionständning eller gnisttändning enligt artikel 1 med undantag av de fordon i kategorierna N1, N2 och M2 för vilka typgodkännande har lämnats i enlighet med direktiv 70/220/EEG (1), senast ändrat genom direktiv 96/44/EG (2).

2 BEGREPP, BETECKNINGAR, FÖRKORTNINGAR M. M.

I detta direktiv används följande begrepp med de betydelser som här anges.

2.1 provcykel: en serie provningspunkter, var och en med fastlagt varvtal och vridmoment, vilka motorn skall genomgå under stationära driftsförhållanden (ESC-prov) eller kortvariga driftsförhållanden (ETC- och ELR-prov).

2.2 godkännande av motor (motorfamilj): tillstånd att använda en motortyp (motorfamilj) med avseende på mängden utsläppta gas- och partikelformiga föroreningar.

2.3 dieselmotor: förbränningsmotor som fungerar enligt kompressionständningsprincipen.

gasmotor: motor som drivs med naturgas eller gasol som bränsle.

2.4 motortyp: kategori av motorer vilka inte skiljer sig från varandra i fråga om de grundläggande egenskaperna enligt motorspecifikationerna i bilaga II till detta direktiv.

2.5 motorfamilj: en tillverkares sammanföring av motorer, vilka genom sin konstruktion, såsom den definieras i tillägg 2 i bilaga II till detta direktiv, bedöms ha likvärdiga avgasutsläppsvärden. Alla motorer i familjen måste uppfylla de tillämpliga gränsvärdena för utsläpp.

2.6 grundmotor: motor utvald ur en motorfamilj enligt sådana kriterier att dess utsläppsegenskaper blir representativa för hela motorfamiljen.

2.7 gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten (med antagande av förhållandet C1:H1,85 för diesel, C1:H2,525 för gasol och C1:H2,93 för naturgas (ickemetankolväten)), metan (med antagande av förhållandet C1:H4) och oxider av kväve, varvid de sistnämnda uttrycks i kvävedioxidekvivalenter (NO2).

partikelformiga föroreningar: allt material som samlats upp på ett specificerat filter efter utspädning av avgaserna med ren filtrerad luft så att temperaturen inte överstiger 325 K (52°C).

2.8 rök: partiklar som befinner sig i suspension i avgasströmmen från en dieselmotor och som absorberar, reflekterar eller bryter ljus.

2.9 nettoeffekt: den effekt i EG-kW som erhålls i provbänk vid vevaxelns ände eller motsvarande, uppmätt i enlighet med EG-metoden för mätning av effekt enligt direktiv 80/1269/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (4).

2.10 uppgiven maxeffekt (Pmax): största effekt i EG-kW (nettoeffekt) enligt tillverkarens uppgift i hans ansökan om typgodkännande.

2.11 procentuell belastning: andelen av det maximalt tillgängliga vridmoment som erhålls vid ett visst varvtal hos motorn.

2.12 ESC-prov: en provcykel bestående av 13 stationära driftslägen (steady state-steg). Används i enlighet med avsnitt 6.2 i denna bilaga.

2.13 ELR-prov: en provcykel bestående av en serie belastningssteg med konstanta motorvarvtal. Används i enlighet med avsnitt 6.2 i denna bilaga.

2.14 ETC-prov: en provcykel bestående av 1 800 sekundvist fastställda driftslägen. Används i enlighet med avsnitt 6.2 i denna bilaga.

2.15 motorns driftsvarvtalsområde: det varvtalsområde som används oftast vid körning. Ligger mellan det låga och höga varvtalet såsom de anges i bilaga III till detta direktiv.

2.16 låga varvtalet (nloo): det lägsta motorvarvtal vid vilket 50% av den uppgivna maxeffekten levereras.

2.17 höga varvtalet (nhi): det högsta motorvarvtal vid vilket 70% av den uppgivna maxeffekten levereras.

2.18 motorvarvtal A, B och C: de provningsvarvtal inom motorns driftsvarvtalsområde vilka skall användas för ESC- och ELR-proven såsom beskrivet i tillägg 1 i bilaga III till detta direktiv.

2.19 kontrollområde: området som ligger mellan motorvarvtalen A och C och effekterna 25% och 100% av maxeffekt.

2.20 referensvarvtal (nref): motsvarar 100% av det varvtal som används för omvandling av de normaliserade (relativa) varvtalsvärdena från ETC-provet till verkliga varvtal (avnormalisering) såsom beskrivet i tillägg 2 i bilaga III till detta direktiv.

2.21 opacimeter: instrument för mätning av absorptionskoefficienten hos rökpartiklar baserat på ljusutsläckningsprincipen.

2.22 naturgastyp: H eller L såsom de beskrivs i Europastandard EN 437, daterad november 1993.

2.23 självanpassning: varje lösning som gör att motorns luft-bränsleförhållande kan hållas konstant.

2.24 omkalibrering: fininställning av en naturgasmotor så att den ger samma prestanda (effekt och bränsleförbrukning) med en annan naturgastyp.

2.25 Wobbe-talet (undre Wobbe-talet W1 eller övre Wobbe-talet Wu): är förhållandet mellan värmevärdet per volymenhet för en gas och kvadratroten ur dess relativa densitet (i förhållande till luft) under samma referensförhållanden:

W = Hgas × √ñair/ñ gas

2.26 ë-skiftfaktorn (Së): är ett uttryck som beskriver den förmåga som motorn måste ha att anpassa sig till en ändring av luftöverskottsförhållandet ë, om motorn drivs med en gas vars sammansättning skiljer sig från ren metan (se bilaga VII beträffande beräkningen av Së).

Figur 1 Definitioner av begrepp och storheter som används i fråga om provcyklerna

>Hänvisning till >

2.27 Storhetsbeteckningar och förkortningar

2.27.1 >Plats för tabell>

2.27.2 >Plats för tabell>

2.27.3 >Plats för tabell>

3 ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om EG-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj som en separat teknisk enhet

3.1.1 Ansökan om EG-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj skall inges av motortillverkaren eller dennes ombud. För dieselmotorer avser godkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och för gasmotorer avser godkännandet utsläppen av gasformiga föroreningar.

3.1.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

3.1.2.1 En beskrivning av motortypen eller i tillämpliga fall motorfamiljen. Beskrivningen skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga II till detta direktiv och uppfylla kraven i artikel 9a i direktiv 70/156/EEG.

3.1.3 En motor som i fråga om de uppgifter som anges i bilaga II överensstämmer med motortypen eller grundmotorn skall ställas till förfogande för den tekniska tjänst som ansvarar för de godkännandeprov som avses i avsnitt 6.

3.2 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess motor

3.2.1 Ansökan om EG-typgodkännande av ett fordon skall inges av fordonstillverkaren eller dennes ombud. I fallet dieselmotor eller dieselmotorfamilj avser godkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och i fallet gasmotor eller gasmotorfamilj avser godkännandet utsläppen av gasformiga föroreningar.

3.2.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

3.2.2.1 En beskrivning av fordonstypen, av de delar som hör till motorn samt av motortypen eller i tillämpliga fall motorfamiljen. Beskrivningen skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga II, tillsammans med de dokument som krävs för tillämpningen av artikel 3 i direktiv 70/156/EEG.

3.3 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med godkänd motor

3.3.1 Ansökan om EG-typgodkännande av ett fordon skall inges av fordonstillverkaren eller dennes ombud. I fallet godkänd dieselmotor eller dieselmotorfamilj avser fordonsgodkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och i fallet godkänd gasmotor eller gasmotorfamilj avser fordonsgodkännandet utsläppen av gasformiga föroreningar.

3.3.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

3.3.2.1 En beskrivning av fordonstypen och av till motorn hörande delar innehållande de tillämpliga uppgifter som anges i bilaga II samt en kopia av intyget om EG-typgodkännande (bilaga VI) för motorn eller i tillämpliga fall motorfamiljen som en separat teknisk enhet monterad i fordonstypen, tillsammans med de dokument som krävs för tillämpningen av artikel 3 i direktiv 70/156/EEG.

4 EG-TYPGODKÄNNANDE

4.1 EG-typgodkännande för generella bränsletyper

För EG-typgodkännande för generella bränsletyper gäller följande krav:

4.1.1 För dieselbränsle måste grundmotorn uppfylla kraven i det här direktivet med användning av det referensbränsle som anges i bilaga IV.

4.1.2 För naturgas skall det framgå att rundmotorn kan anpassa sig automatiskt till alla bränslesammansättningar som kan förekomma på marknaden. I fallet naturgas talar man generellt om två bränsletyper: gas med högt värmevärde (H-gas) och gas med lågt värmevärde (L-gas). Det finns dock en betydande spridning inom bägge typerna - de skiljer sig märkbart åt i fråga om energiinnehållet uttryckt som Wobbe-tal samt i fråga om sin ë-skiftfaktor (Së). Formlerna för beräkningen av Wobbe-talet och Së återfinns i punkterna 2.25-2.26. Referensbränslenas sammansättning återspeglar variationerna i dessa parametrar.

Grundmotorn skall uppfylla kraven i det här direktivet med användning av referensbränslena G20 och G25 med specifikationer enligt bilaga IV, utan någon ändring av motorns bränsleinställning mellan proven med de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III.

4.1.3 För motorer som drivs med naturgas och som ställs om för drift på H-gas eller L-gas med hjälp av en omkopplare, varvid anpassningen till variationerna inom de båda respektive gastyperna sker automatiskt, skall grundmotorn provas för båda gastyperna med användning av de två tillämpliga referensbränslena med specifikationer enligt bilaga IV. Bränslena av H-typ är G20 (bränsle 1) och G23 (bränsle 2), och bränslena av L-typ är G23 (bränsle 1) och G25 (bränsle 2). (G23 tillhör båda typerna eftersom det bildar gränsen mellan dem.) Grundmotorn skall uppfylla kraven i det här direktivet i båda omkopplarlägena utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två bränslena i respektive omkopplarläge. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III.

4.1.3.1 På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle (bränsle 3) om ë-skiftfaktorn (Së) ligger mellan ë-skiftfaktorerna för bränslena G20 och G25, t.ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från detta prov får användas som underlag för bedömning av produktionsöverensstämmelsen.

4.1.3.2 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt:

r = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 2

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 1

eller

ra = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 2

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 3

och

rb = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 1

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 3

4.1.4 För gasoldrivna motorer skall det framgå att grundmotorn kan anpassa sig automatiskt till alla bränslesammansättningar som kan förekomma på marknaden. I gasol förekommer variationer i C3/C4-sammansättningen. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena. Grundmotorn skall uppfylla utsläppskraven med användning av referensbränslena A och B med specifikationer enligt bilaga IV, utan ändring av motorns bränsleinställning mellan proven med de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III.

4.1.4.1 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt:

r = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 2

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 1

4.2 EG-typgodkännande för viss bränsletyp

Med dagens teknik är det ännu inte möjligt att åstadkomma naturgasmotorer av lean burn-typ som anpassar sig automatiskt till olika bränslesammansättningar. Dessa motorer erbjuder likväl fördelar i fråga om verkningsgrad och koldioxidutsläpp. Om en användare kan garanteras leveranser av bränsle med konstant sammansättning kan en lean burn-motor vara ett bra val för honom. En sådan motor skulle kunna ges godkännande begränsat till en viss bränsletyp. För den internationella harmoniseringens skull anses det önskvärt att ett provexemplar av en sådan motor ges internationellt godkännande. Varianter av motorn, vilka är godkända för en viss bränsletyp, skulle då behöva vara identiska med undantag av innehållet i databasen för bränslesystemets styrenhet samt sådana delar av bränslesystemet (t.ex. insprutningsmunstycken) som måste anpassas till ett annorlunda bränsleflöde.

För EG-typgodkännande för en viss bränsletyp gäller följande krav:

4.2.1 Godkännande med avseende på avgasutsläpp från motor som drivs på naturgas och som är konstruerad för drift på antingen H-gas eller L-gas

Grundmotorn skall provas för respektive gastyp med användning av de två tillämpliga referensbränslena med specifikationer enligt bilaga VI. Bränslena av H-typ är G20 (bränsle 1) och G23 (bränsle 2), och bränslena av L-typ är G23 (bränsle 1) och G25 (bränsle 2). (G23 tillhör båda typerna eftersom det bildar gränsen mellan dem.) Grundmotorn skall uppfylla utsläppskraven utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III.

4.2.1.1 På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle (bränsle 3) om ë-skiftfaktorn (Së) ligger mellan ë-skiftfaktorerna för bränslena G20 och G23 respektive G23 och G25, t.ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från detta prov får användas som underlag för bedömning av produktionsöverensstämmelsen.

4.2.1.2 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt:

r = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 2

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 1

eller

ra = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 2

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 3

och

rb = >NUM>utsläppsresultat med referensbränsle 1

>DEN>utsläppsresultat med referensbränsle 3

4.2.1.3 Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt (se punkt 5.1.5) med uppgift om vilken gastyp (H eller L) motorn är godkänd för.

4.2.2 Godkännande med avseende på avgasutsläpp från en motor som drivs på naturgas eller gasol och som är konstruerad för drift på bränsle av en viss sammansättning

4.2.2.1 Grundmotorn skall uppfylla utsläppskraven med användning av referensbränslena G20 och G25 i fallet naturgas och referensbränslena A och B i fallet gasol, alla med specifikationer enligt bilaga IV. Mellan proven får fininställning av bränslesystemet göras. Fininställningen består i omkalibrering av bränslesystemets databas, dock utan att reglersystemets grundläggande inriktning eller databasens grundstruktur ändras på något sätt. Vid behov får man byta ut delar som är direkt förknippade med bränsleflödets storlek (t.ex. insprutningsmunstycken). Motorn måste ge samma effekt på båda bränslena.

4.2.2.2 Om tillverkaren så önskar får motorn provas på referensbränslena G20 och G23 eller på G23 och G25. Då kommer EG-typgodkännandet att gälla enbart för H-gas respektive L-gas.

4.2.2.3 Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt med uppgift om vilken bränslesammansättning motorn har kalibrerats för.

4.3 Godkännande av avgasutsläpp för motor som ingår i en motorfamilj

4.3.1 Med undantag av fallet som beskrivs i punkt 4.3.2 skall, utan att något ytterligare prov krävs, godkännandet av en grundmotor utsträckas till att omfatta alla motorer i motorfamiljen för alla bränslesammansättningar som ligger inom det område som grundmotorn godkänts för (i fallet med motorer som beskrivs i punkt 4.2.2) eller för samma bränsletyp (H eller L) som grundmotorn godkänts för (i fallet med motorer som beskrivs i punkt 4.1 eller 4.2).

4.3.2 Ytterligare provmotor

Vid ansökan om EG-typgodkännande av en motor, eller av ett fordon i fråga om dess motor, och då den aktuella motorn ingår i en motorfamilj gäller följande:

Om den godkännande myndigheten kommer fram till att grundmotorn som valts ut för ansökan inte är helt representativ för motorfamiljen som den definieras i tillägg 1 till bilaga I, får en alternativ och vid behov en ytterligare referensmotor väljas ut av den godkännande myndigheten och provas.

4.4 Intyg om EG-typgodkännande

Ett intyg enligt mallen i bilaga VI skall utfärdas som bevis på de godkännanden som avses i punkterna 3.1, 3.2 och 3.3.

5 MOTORMÄRKNINGAR

5.1 Den motor som godkänts som en teknisk enhet måste vara försedd med följande märkningar:

5.1.1 Motortillverkarens varumärke eller firmanamn.

5.1.2 Tillverkarens handelsbeteckning.

5.1.3 EG-typgodkännandenumret föregånget av nationalitetsbeteckningen för det land som lämnat EG-typgodkännandet. (5)

5.1.4 För naturgasmotorer skall en av följande märkningar placeras efter EG-typgodkännandenumret:

- H på motorer som godkänts och kalibrerats för H-gas.

- L på motorer som godkänts och kalibrerats för L-gas.

- HL på motorer som godkänts och kalibrerats för både H-gas och L-gas.

- Ht på motorer som godkänts och kalibrerats för H-gas med bestämd sammansättning och vilka kan ställas om till H-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem.

- Lt på motorer som godkänts och kalibrerats för L-gas med bestämd sammansättning och vilka kan ställas om till L-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem.

- HLt på motorer som godkänts och kalibrerats för H- eller L-gas med bestämd sammansättning och vilka kan ställas om till H- eller L-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem.

5.1.5 Märkskyltar

För naturgas- och gasolmotorer godkända för viss bränsletyp gäller följande krav på märkskyltarna:

5.1.5.1 Innehåll

Följande information måste finnas med:

Då punkt 4.2.1.2 är tillämplig skall texten på märkskylten lyda "ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS AV TYP H" respektive "ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS AV TYP L".

Då punkt 4.2.2.3 är tillämplig skall texten på märkskylten lyda "ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS MED SAMMANSÄTTNINGEN . . ." eller "ENBART FÖR DRIFT MED GASOL MED SAMMANSÄTTNINGEN . . .". Alla uppgifter i de tillämpliga tabellerna i bilaga VI skall finnas med tillsammans med uppgift om de enskilda beståndsdelar och gränser som motortillverkaren specificerat.

Bokstäverna och siffrorna måste vara minst 4 mm höga.

5.1.5.2 Egenskaper

Märkskyltarna skall vara sådana att de består under motorns livslängd. Texten skall vara lättläst och svårutplånlig. Vidare måste märkskyltarna vara fästade på ett sådant sätt att de sitter säkert under motorns livslängd och inte kan avlägsnas utan att de i så fall förstörs eller blir oläsliga.

5.1.5.3 Placering

Märkskyltarna måste vara fästade på en motordel som är nödvändig för motorns normala funktion och som normalt inte behöver bytas ut under motorns livslängd. Vidare måste märkskyltarna vara placerade så att de är väl synliga för en normal person efter att motorn har utrustats klart med alla hjälpaggregat som behövs för motorns funktion.

5.2 Om ansökan avser EG-typgodkännande av en fordonstyp i fråga om motorn, skall de märkskyltar som avses i punkt 5.1.5 även placeras i anslutning till bränslepåfyllningsöppningen.

5.3 Om ansökan avser EG-typgodkännande av en fordonstyp med godkänd motor, skall de märkskyltar som avses i punkt 5.1.5 även placeras i anslutning till bränslepåfyllningsöppningen.

6 UTSLÄPPSKRAV OCH PROVNINGSMETODER

6.1 Allmänt

Vad gäller de delar som kan påverka utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer och utsläppen av gasformiga föroreningar från gasmotorer skall de vara så konstruerade, tillverkade och sammanbyggda att motorn vid normalt bruk uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.

6.2 Specifikationer för utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar och rök

Utsläppen skall uppmätas i ESC- och ELR-prov med konventionella dieselmotorer, inbegripet sådana som är utrustade med elektronisk bränsleinsprutning, avgasåterföring (EGR, Exhaust Gas Recirculation) och/eller oxidationskatalysatorrening. Dieselmotorer utrustade med avancerade system för avgasefterbehandling, däribland NOx-katalysatorer och/eller partikelfällor, skall dessutom genomgå ETC-prov. För gasmotorer skall gasutsläppen uppmätas i ETC-prov - partikelutsläppen provas inte. ESC- och ELR-proven beskrivs i tillägg 1 till bilaga III, och ETC-provet beskrivs i tilläggen 2 och 3 till bilaga III.

Utsläppen av gasformiga föroreningar samt i tillämpliga fall partikelformiga föroreningar och rök från den motor som undergår provning skall mätas med de metoder som beskrivs i tillägg 4 till bilaga III. I bilaga V beskrivs de rekommenderade analyssystemen för gasformiga föroreningar, de rekommenderade partikelprovtagningssystemen och det rekommenderade rökmätsystemet. För naturgasmotorer skall metanutsläppet rapporteras, men det finns inget gränsvärde fastställt.

Andra system eller analysatorer kan ges godkännande av Tekniska tjänsten om det framgår att de ger likvärdiga resultat i respektive provcykel. Att systemen är likvärdiga skall avgöras på grundval av en undersökning med sju provpar (eller mer) för bestämning av korrelationen mellan det aktuella systemet och ett av de referenssystem som nämns i detta direktiv. För partikelformiga utsläpp godtas enbart fullflödessystemet som referenssystem. Med "resultat" menas utsläppsvärdet från respektive provcykel. Korrelationsprovet skall utföras vid samma laboratorium, i samma provrum och på samma motor, och det skall helst göras samtidigt med de båda systemen. Kriteriet på överensstämmelse är att medelvärdena från provparen får avvika med högst ± 5% mellan systemen. För att införa ett nytt system i direktivet skall avgörandet att systemen är likvärdiga vara grundat på beräkning av repeterbarhet och reproducerbarhet enligt beskrivningen i ISO 5725.

6.2.1 Gränsvärden

Dieselmotorer

De specifika massorna av kolmonoxid, kolväten, kväveoxider och partiklar enligt resultaten från ESC-provet samt av rök enligt resultatet från ELR-provet får inte överskrida värdena i tabell 1.

>Plats för tabell>

Diesel- och gasmotorer

För dieselmotorer som genomgår ytterligare provning i form av ETC-prov, och alltid för gasmotorer, får de specifika massorna av kolmonoxid, ickemetankolväten, metan (där så är tillämpligt), kväveoxider och partiklar (där så är tillämpligt) inte överskrida värdena i tabell 2.

>Plats för tabell>

6.2.2 Mätning av kolväten från diesel- och gasmotorer

6.2.2.1 En tillverkare får välja att i ETC-provet mäta massan av kolväten i stället för massan av ickemetankolväten. Som gränsvärde för kolväten gäller i så fall samma gränsvärde som för ickemetankolväten (se tabell 2).

6.2.3 Särskilda krav för dieselmotorer

6.2.3.1 Den specifika massa av kväveoxiderna som uppmätts i de slumpmässigt utvalda kontrollpunkterna inom ESC-provets kontrollområde får inte med mer än 10% överskrida de värden som interpolerats fram från de angränsande provstegen.

6.2.3.2 Rökvärdet från det slumpmässigt utvalda provningsvarvtalet i ELR-provet får inte överskrida det högsta av följande två värden: 120% av det högsta rökvärdet från de två närliggande provningsvarvtalen, eller 105% av gränsvärdet.

7 KRAV EFTER MONTERING I FORDONET

7.1 Motorn skall vara monterad i fordonet så att följande egenskaper i fråga om motorns typgodkännande är uppfyllda:

7.1.1 Insugningsundertrycket får inte överskrida det som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn.

7.1.2 Avgasmottrycket får inte överskrida det som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn.

7.1.3 Avgassystemets volym får inte avvika med mer än 40% från den volym som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn.

7.1.4 Den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som behövs för motorns drift får inte överskrida den som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn.

8 MOTORFAMILJ

8.1 Egenskaper för beskrivning av en motorfamilj

Motorfamiljen, som motortillverkaren definierat den, kan beskrivas i form av grundläggande egenskaper som måste vara samma för alla motorer i den aktuella familjen. I några fall kan egenskaperna påverka varandra ömsesidigt. Man måste även ta hänsyn till sådana effekter så att de motorer som ingår i en motorfamilj alla har likadana egenskaper i fråga om avgasutsläppen.

För att en viss grupp av motorer skall kunna anses tillhöra samma motorfamilj måste följande egenskaper vara samma för alla motorer:

8.1.1 Förbränningscykel:

- tvåtakt

- fyrtakt

8.1.2 Kylmedel:

- luft

- vatten

- olja

8.1.3 Antal cylindrar (enbart för gasmotorer och motorer med avgasefterbehandling)

(Motorer med färre cylindrar än grundmotorn får räknas till samma motorfamilj förutsatt att bränslesystemet mäter bränsleflödet till varje enskild cylinder.)

8.1.4 Slagvolym per cylinder:

- högst 15% spridning mellan motorerna.

8.1.5 Inloppssystem:

- sugmotor

- överladdning

8.1.6 Förbränningsrummets typ och utformning:

- förkammare

- virvelkammare

- direktinsprutning (öppen typ)

8.1.7 Ventiler och kanaler - konfiguration, storlek och antal:

- cylinderlock

- cylindervägg

- vevhus

8.1.8 Bränsleinsprutningssystem (dieselmotorer):

- pumpinsprutare

- radinsprutare

- fördelarpump

- ensamt pumpelement

- enhetsinsprutare

8.1.9 Bränslesystem (gasmotorer):

- blandarenhet

- insprutning i ångform (enkel- eller flerpunkts)

- insprutning i vätskeform (enkel- eller flerpunkts)

8.1.10 Tändsystem (gasmotorer)

8.1.11 Diverse funktioner:

- avgasåterföring (EGR)

- vatteninsprutning/emulsion

- luftinsprutning

- laddluftskylning

8.1.12 Avgasefterbehandling:

- trevägskatalysator

- oxidationskatalysator

- reduktionskatalysator

- termisk reaktor

- partikelfälla

8.2 Val av grundmotor för en motorfamilj

8.2.1 Dieselmotorer

Som grundmotor för en motorfamilj skall väljas den motor som har högst bränsletillförsel per takt vid uppgivet maximalt vridmoment. Ifall flera motorer delar detta högsta bränsletillförselvärde skall man i ett andra urvalssteg använda kriteriet högsta bränsletillförsel per takt vid nominellt varvtal. I vissa fall kan den godkännande myndigheten komma fram till att det bästa sättet att fastställa den högsta utsläppsnivån för familjen är att prova en annan motor i familjen. Myndigheten kan då välja ut ytterligare en motor för provning, varvid valet grundas på egenskaper som tyder på att dess avgasutsläpp kan vara de högsta inom den aktuella familjen. Om en motorfamilj har andra variabla egenskaper som skulle kunna tänkas inverka på avgasutsläppen, skall dessa egenskaper också definieras och tas i beaktande vid valet av grundmotor.

8.2.2 Gasmotorer

Som grundmotor för en motorfamilj skall väljas den motor som har störst slagvolym. Ifall flera motorer har denna slagvolym skall följande kriterier användas i tur och ordning:

- högsta bränsletillförsel per takt vid varvtalet för uppgiven nominell effekt

- tidigaste insprutningstidpunkt

- lägsta avgasåterföringsvärde (EGR)

- ingen luftpump eller pump med lägsta faktiska luftflöde

I vissa fall kan den godkännande myndigheten komma fram till att det bästa sättet att fastställa den högsta utsläppsnivån för familjen är att prova en annan motor i familjen. Myndigheten kan då välja ut ytterligare en motor för provning, varvid valet grundas på egenskaper som tyder på att dess avgasutsläpp kan vara de högsta inom den aktuella familjen.

9 PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1 Det måste vidtas åtgärder i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG för att säkerställa produktionsöverensstämmelse. Produktionsöverensstämmelsen skall kontrolleras utifrån beskrivningen i intygen om typgodkännande enligt bilaga VI till föreliggande direktiv.

Punkterna 2.4.2 och 2.4.3 i bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG är tillämpliga när de ansvariga myndigheterna inte godtar tillverkarens kontrollförfarande.

9.1.1 Om utsläpp av föroreningar skall uppmätas och ett typgodkännande av en motor en eller flera gånger har utvidgats, skall proven utföras på den motor eller de motorer som är beskrivna i den dokumentation som hör till den aktuella utvidgningen av godkännandet.

9.1.1.1 Produktionsöverensstämmelse hos motorn som undergår utsläppsprov:

Efter det att motor lämnats över till myndigheterna för provning får tillverkaren inte genomföra någon anpassning av de utvalda motorerna.

9.1.1.1.1 Tre motorer tas ut slumpmässigt i serien och undergår det prov som avses i punkt 6.2. Gränsvärdena ges i punkt 6.2.1 i denna bilaga.

9.1.1.1.2 Proven skall utföras i enlighet med tillägg 1 till denna bilaga, då den ansvariga myndigheten godtar den produktionsstandardavvikelse som tillverkaren uppgett i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, vilket omfattar motorfordon och släpvagnar till dessa.

Proven skall utföras i enlighet med tillägg 2 till denna bilaga, då den ansvariga myndigheten inte godtar den produktionsstandardavvikelse som uppgetts av tillverkaren i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, vilket omfattar motorfordon och släpvagnar till dessa.

Om tillverkaren så begär får proven utföras i enlighet med tillägg 3 till denna bilaga.

9.1.1.1.3 På grundval av en provning av slumpmässigt uttagna motorer anses en produktionsserie vara i överensstämmelse respektive inte i överensstämmelse, när värdena för alla föroreningar godkänts respektive värdena för en förorening underkänts, i enlighet med provningskriterierna i respektive tillägg.

Om det uppnås godkännande för en förorening, ändras detta resultat inte av andra prov som genomförs för andra föroreningar.

Om det inte uppnås godkännande för samtliga föroreningar och det inte sker ett underkännande för en förorening, genomförs ett prov på en annan motor (se fig. 2).

Om inget godkännande eller underkännande uppnås, får tillverkaren när som helst avbryta provet. I det fallet bokförs resultatet som underkänt.

9.1.1.2 Proven skall utföras på motorer som kommer direkt från produktionslinjen. Gasmotorer skall köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III.

9.1.1.2.1 Om tillverkaren så begär kan proven emellertid utföras på diesel- eller gasmotorer som har körts in längre tid än den tid som avses i punkt 9.1.1.2, dock i högst 100 timmar. I så fall skall inkörningen skötas av tillverkaren som skall förbinda sig att inte vidta någon anpassning av dessa motorer.

9.1.1.2.2 När tillverkaren begär att få köra in motorn i enlighet med punkt 9.1.1.2.1, får inkörningen göras på:

- samtliga motorer som skall provas

eller

- den motor som skall provas först.

I det senare fallet skall koefficienten för förändringen av utsläppsvärdena mellan noll och x timmars inkörning bestämmas på följande sätt:

- De förorenande utsläppen mäts vid noll och x timmars inkörning på den motor som skall provas först.

- Koefficienten för förändringen av utsläppsvärdena mellan noll och x timmars inkörning beräknas för varje förorenande ämne så här:

>NUM>Utsläpp vid x timmar

>DEN>Utsläpp noll timmar

Förändringskoefficienten kan vara mindre än 1.

De följande motorerna som skall provas genomgår inte inkörning, men deras utsläppsvärden (som alltså gäller för noll timmars inkörning) omräknas med hjälp av förändringskoefficienten.

Följande utsläppsvärden skall alltså användas:

- För den först provade motorn: de uppmätta värdena (efter x timmars inkörning).

- För övriga motorer: de uppmätta värdena efter noll timmars inkörning) multiplicerade med förändringskoefficienten.

9.1.1.2.3 För diesel- och gasolmotorer får alla dessa prov genomföras med kommersiellt tillgängliga bränslen. Om tillverkaren så begär får emellertid referensbränslena i bilaga IV användas. Det innebär att proven, såsom beskrivet i punkt 4 i denna bilaga, skall utföras med minst två av referensbränslena för varje gasmotor.

9.1.1.2.4 För naturgasmotorer får samtliga dessa prov utföras med kommersiellt tillgängligt bränsle enligt följande:

- För H-märkta motorer med ett kommersiellt tillgängligt bränsle av H-typ.

- För L-märkta motorer med ett kommersiellt tillgängligt bränsle av L-typ.

- För HL-märkta motorer med ett kommersiellt tillgängligt bränsle av H- eller L-typ.

Om tillverkaren så begär får emellertid referensbränslena i bilaga IV användas. Det innebär att proven, såsom beskrivet i punkt 4 i denna bilaga, skall utföras med minst två av referensbränslena för varje gasmotor.

9.1.1.2.5 Om det uppstår tveksamhet på grund av att en gasmotor inte uppfyller kraven med ett kommersiellt tillgängligt bränsle, skall proven utföras med ett referensbränsle med vilket grundmotorn har provats, eller med ett ytterligare möjligt bränsle, nr 3, som nämns i punkterna 4.1.3.1 och 4.2.1.1 och som grundmotorn kan ha provats med. Då måste resultatet räknas om med hjälp av de tillämpliga faktorerna (en eller flera) r, ra eller rb enligt punkterna 4.1.3.2, 4.1.4.1 och 4.2.1.2. Om r, ra eller rb är < 1 skall ingen korrigering göras. Av både de uppmätta och beräknade resultaten måste det framgå att motorn klarar gränsvärdena med alla aktuella bränslen (bränslena 1 och 2 och, där så är tillämpligt, bränsle 3).

9.1.1.2.6 Prov för produktionsöverensstämmelse av en gasmotor konstruerad för drift på ett bränsle med viss sammansättning skall utföras med det bränsle som motorn kalibrerats för.

Figur 2 Flödesschema över provning av produktionsöverensstämmelse

>Hänvisning till >

Tillägg 1

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse är tillfredsställande.

2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5%), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10%).

3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 6.2.1 i bilaga I tillämpas följande förfaringssätt (se fig. 2).

L = är den naturliga logaritmen av gränsvärdet för föroreningen.

xi = är den naturliga logaritmen av det uppmätta värdet för stickprovets motor nr i.

s = är en skattning av produktionsstandardavvikelsen (efter bestämning av den naturliga logaritmen av de uppmätta värdena).

n = är det aktuella antalet stickprov.

4. Provutfallet för stickprovet beräknas genom att summan av standardavvikelserna bestäms i förhållande till gränsvärdet med hjälp av följande formel:

>Start Grafik>

1

S

n Ói = 1(L xi)>Slut Grafik>

5. Då gäller följande:

- Om provutfallet är större än tröskelvärdet för godkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för den aktuella föroreningen.

- Om provutfallet är mindre än tröskelvärdet för underkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för den aktuella föroreningen.

- I annat fall provas ytterligare en motor i överensstämmelse med punkt 9.1.1.1 i bilaga I, och beräkningen görs om på stickprovet med stickprovsstorleken en enhet större.

>Plats för tabell>

Tillägg 2

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse antingen är otillfredsställande eller saknas.

2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid sticksprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5 %), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är till 0,1 (konsumentens risk = 10 %).

3. De i punkt 6.2.1 i bilaga I angivna mätvärdena för föroreningarna betraktas som den logaritmiska normalfördelningen och måste först transformeras genom bestämning av deras naturliga logaritmer. Den minsta och största stickprovsstorleken anges av m0 respektive m (m0 = 3 och m = 32), och n anger det aktuella antalet stickprov.

4. Om de naturliga logaritmerna av mätvärdena i serien är x1, x2,..., xj, och L är den naturliga logaritmen av gränsvärdet för det förorenande ämnet, definieras följande:

di = xi - L

och

>Start Grafik>

dn = 1 n Óni = 1di>Slut Grafik>

>Start Grafik>

Vn2 = 1 n Óni = 1(di d-n)2>Slut Grafik>

5. Tabell 4 visar värden för godkännande (An) och underkännande (Bn) vid det aktuella antalet stickprov. Provutfallet är >Start Grafik>

dn>Slut Grafik>

/Vn och används på följande sätt för bestämning av om serien är godkänd eller underkänd;

För m0 ≤ n < m

- är serien godkänd, om >Start Grafik>

dn>Slut Grafik>

/Vn ≤ An,

- är serien underkänd, om >Start Grafik>

dn>Slut Grafik>

/Vn ≥ Bn,

- görs en ny mätning, om An < >Start Grafik>

dn>Slut Grafik>

/Vn < Bn.

6. Anmärkningar

Följande rekursionsformler är praktiska vid beräkning av provutfallets successiva värden:

>Start Grafik>

dn = (1 - 1 n) dn - 1 + 1 n dn>Slut Grafik>

>Start Grafik>

Vn2 = (1 - 1 n) Vn - 12 + (dn - dn)2 n - 1>Slut Grafik>

>Start Grafik>

(n = 2, 3, ...; d1 = d1; V1 = 0)>Slut Grafik>

>Plats för tabell>

Tillägg 3

FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE PÅ TILLVERKARENS BEGÄRAN

1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som, när tillverkaren så begär, skall användas för kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar.

2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 30, till 0,90 (producentens risk = 10%), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10%).

3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 6.2.1 i bilaga I tillämpas följande förfaringssätt (se fig. 2).

L är gränsvärdet för föroreningen.

xi är det uppmätta värdet för stickprovets motor nr i.

n är det aktuella antalet stickprov.

4. Povutfallet för stickprovet är lika med antalet motorer som inte klarar gränsvärdet, dvs. antalet motorer med xi > L.

5. Då gäller följande:

- Om provutfallet är mindre än eller lika med tröskelvärdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för den aktuella föroreningen.

- Om provutfallet är större än eller lika med tröskelvärdet för underkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för den aktuella föroreningen.

- I annat fall provas ytterligare en motor i överensstämmelse med punkt 9.1.1.1 i bilaga I, och beräkningen görs om på stickprovet med stickprovsstorleken en enhet större.

I tabell 5 har tröskelvärdena för godkännande respektive underkännande räknats fram med hjälp av ISO-standard 8422/1991.

>Plats för tabell>

(1) EGT L 76, 6.4.1970, s. 1.

(2) EGT L 210, 20.8.1996, s. 25.

(3) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.

(4) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.

(5) 1 = Tyskland, 2 = Frankrike, 3 = Italien, 4 = Nederländerna, 5 = Sverige, 6 = Belgien, 9 = Spanien, 11 = Förenade kungariket, 12 = Österrike, 13 = Luxemburg, 16 = Norge, 17 = Finland, 18 = Danmark, 21 = Portugal, 23 = Grekland, FI = Liechtenstein, IS = Island, IRL = Irland.

BILAGA II

>Start Grafik>

MALL FÖR TEKNISK INFORMATION nr . . .

I ENLIGHET MED BILAGA I TILL RÅDETS DIREKTIV 70/156/EEG ANGÅENDE EG-TYPGODKÄNNANDE OCH AVSEENDE

åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol och vilka används i fordon

(Direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom direktiv 97/.../EEG)

Fordonstyp/grundmotor/motortyp (1): .

0. ALLMÄNT

0.1 Fabrikat (företagets namn): .

0.2 Typ och handelsbeteckning (ta med enventuella varianter): .

0.3 Sätt och placering för typmärkningen, om sådan finns på fordonet: .

0.4 Fordonskategori (i tillämpliga fall): .

0.5 Motorkategori - diesel/naturgas/gasol (1): .

0.6 Tillverkarens namn och adress: .

0.7 Placering av föreskrivna märkskyltar och påskrifter samt fastsättningsmetod: .

0.8 Vid fall av komponenter och separata tekniska enheter - EG-typgodkännandemärkets placering och fastsättningsmetod: .

0.9 Adresser till sammansättningsfabriker (en eller flera): .

1. BILAGOR

1.1 Grundläggande tekniska specifikationer för (grund)motorn och uppgifter om hur provningen skall utföras

1.2 Grundläggande tekniska specifikationer för motorfamiljen

2. Tekniska specifikationer för motorrelaterade fordonsdelar (om sådana finns)

3. Fotografier och/eller ritningar av grundmotorn/motortypen och i tillämpliga fall av motorutrymmet

4. Uppge eventuella ytterligare bilagor

Datum, akt

(1) Stryk det ej det tillämpliga.>Slut Grafik>

Tillägg 1

>Start Grafik>

GRUNDLÄGGANDE SPECIFIKATIONER FÖR (GRUND)MOTORN OCH UPPGIFTER OM PROVETS GENOMFÖRANDE (1)

1 Motor

1.1 Tillverkare: .

1.2 Tillverkarens motorbeteckning: .

1.3 Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (2)

1.4 Antal cylindrar och cylinderarrangemang: .

1.4.1 Cylinderdiameter . mm

1.4.2 Slaglängd . mm

1.4.3 Tändningsföljd: .

1.5 Slagvolym: . cm³

1.6 Volymkompressionsförhållande (3): .

1.7 Ritning(ar) av förbränningsrum och kolvtopp: .

1.8 Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanal: . cm²

1.9 Tomgångsvarvtal: . min-1

1.10 Maximal nettoeffekt: .kW vid varvtal: . min-1

1.11 Maximalt tillåtet varvtal: . min-1

1.12 Maximalt nettovridmoment: .Nm vid varvtal . min-1

1.13 Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (2) .

1.14 Bränsle: Diesel/gasol/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL (2)

1.15 Kylsystem

1.15.1 Vätska

1.15.1.1 Slag av vätska: .

1.15.1.2 Cirkulationspump(ar): ja/nej (2)

1.15.1.3 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall): .

1.15.1.4 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall): .

1.15.2 Luft

1.15.2.1 Fläkt: ja/nej (2)

1.15.2.2 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall): .

1.15.2.3 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall): .

1.16 Tillåtna temperaturer enligt tillverkaren

1.16.1 Vätskekylning: högsta temperatur vid motorns utlopp: . K

1.16.2 Luftkylning: Referenspunkt: .

Högsta temperatur vid referenspunkt . K

(1) I fallet icke-konventionella motorer och system skall tillverkaren lämna uppgifter som motsvarar dem som anges här.(2) Stryk det ej tillämpliga.(3) Ange tolerans.1.16.3 Högsta utloppstemperatur hos laddningsluften i laddluftkylare (i tillämpliga fall):

. K

1.16.4 Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasrören (ett eller flera) vilken ligger intill avgasgrenrörens (ett eller flera) eller turboladdarnas (en eller flera) utloppsfläns(ar):

. K

1.16.5 Bränsletemperatur: min. .K, max. . K

för dieselmotorer vid insprutningspumpens inlopp; för gasmotorer vid tryckregulatorns slutsteg

1.16.6 Bränsletryck: min. .kPa, max. . kPa

vid tryckregulatorns slutsteg, enbart för naturgasmotorer

1.16.7 Smörjmedelstemperatur: min. .K, max. . K

1.17 Överladdare: ja/nej (1)

1.17.1 Fabrikat: .

1.17.2 Typ: .

1.17.3 Systembeskrivning (t.ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil): .

1.17.4 Laddluftkylare: ja/nej (1)

1.18 Insugningssystem

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):

. kPa

1.19 Avgassystem

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):

. kPa

Avgassystemets volym: . cm³

2 Åtgärder mot luftföroreningar

2.1 Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar): .

2.2 Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana anordningar finns och inte omfattas av någon annan rubrik) .

2.2.1 Katalysator: ja/nej (1)

2.2.1.1 Fabrikat: .

2.2.1.2 Typ(er): .

2.2.1.3 Antal katalysatorer och katalysatorelement: .

2.2.1.4 Katalysatorernas (en eller flera) dimensioner, form och volym: .

2.2.1.5 Typ av katalys: .

2.2.1.6 Totalt ädelmetallinnehåll: .

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.(3) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.2.2.1.7 Relativ koncentration: .

2.2.1.8 Substrat (struktur och material): .

2.2.1.9 Celltäthet: .

2.2.1.10 Typ av katalysatorhölje: .

2.2.1.11 Katalysatorns/katalysatorernas placering (placering och referensavstånd i avgasledningen): .

.

2.2.2 Syreavkännare: ja/nej (1)

2.2.2.1 Fabrikat: .

2.2.2.2 Typ: .

2.2.2.3 Placering: .

2.2.3 Luftinsprutning: ja/nej (1)

2.2.3.1 Typ (pulserande luft, luftpump etc.): .

2.2.4 Avgasåterföring (EGR): ja/nej (1)

2.2.4.1 Tekniska specifikationer (flöde osv.): .

2.2.5 Partikelfälla: ja/nej (1)

2.2.5.1 Partikelfällans dimensioner, form och volym: .

2.2.5.2 Partikelfällans typ och konstruktion: .

2.2.5.3 Placering (referensavstånd i avgasledningen): .

2.2.5.4 Regeneringsmetod/-system, beskrivning och/eller ritning: .

2.2.6 Andra system: ja/nej (1)

2.2.6.1 Beskrivning och funktionssätt: .

3 Bränslesystem

3.1 Dieselmotorer

3.1.1 Matarpump

Tryck (1): .kPa eller pumpdiagram (2): .

3.1.2 Insprutningssystem

3.1.2.1 Pump

3.1.2.1.1 Fabrikat: .

3.1.2.1.2 Typ(er): .

3.1.2.1.3 Bränslemängd: .......... mm³ (2) per slag vid motorvarvtal .......... min-1 vid full insprutning, eller pumpdiagram (1) (2): .

Ange använd metod: på motor/i pumpprovbänk (1).

Om systemet har laddtrycksreglering skall lämnas en tabell eller ett diagram över bränsleförsörjningen och laddtrycket som funktion av motorvarvtalet.

3.1.2.1.4 Förställning av insprutning

3.1.2.1.4.1 Förställningskurva (2): .

3.1.2.1.4.2 Statisk förställning: .

3.1.2.2 Tryckrör

3.1.2.2.1 Längd: . mm

3.1.2.2.2 Innerdiameter: . mm

3.1.2.3 Insprutare

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.3.1.2.3.1 Fabrikat: .

3.1.2.3.2 Typ(er): .

3.1.2.3.3 Öppningstryck: .kPa (2) eller karakteristikdiagram (1) (2): .

3.1.2.4 Regulator

3.1.2.4.1 Fabrikat: .

3.1.2.4.2 Typ(er): .

3.1.2.4.3 Varvtal då begränsningen påbörjas vid full belastning: . min-1

3.1.2.4.4 Högsta varvtal vid obelastad motor: . min-1

3.1.2.4.5 Tomgångsvarvtal: . min-1

3.1.3 Köldstartsystem

3.1.3.1 Fabrikat: .

3.1.3.2 Typ(er): .

3.1.3.3 Beskrivning: .

3.1.3.4 Extra starthjälp

3.1.3.4.1 Fabrikat: .

3.1.3.4.2 Typ: .

3.2 Gasmotorer (3)

3.2.1 Bränsle: naturgas/gasol (1)

3.2.2 Tryckregulator(er) eller förångare/tryckregulator(er) (1)

3.2.2.1 Fabrikat: .

3.2.2.2 Typ(er): .

3.2.2.3 Antal tryckreduceringssteg: .

3.2.2.4 Tryck i slutsteget: min. .kPa, max. . kPa

3.2.2.5 Antal huvudinställningspunkter: .

3.2.2.6 Antal inställningspunkter för tomgång: .

3.2.2.7 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.3 Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (1)

3.2.3.1 Reglering av bränsle-luftförhållandet: .

3.2.3.2 Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar: .

3.2.3.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.4 Blandarenhet

3.2.4.1 Antal: .

3.2.4.2 Fabrikat: .

3.2.4.3 Typ(er): .

3.2.4.4 Placering: .

3.2.4.5 Inställningsmöjligheter: .

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.(3) Om systemen är utformade pä annat sätt skall motsvarande uppgifter lämnas (avseende punkt 3.2).3.2.4.6 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.5 Insprutning via inloppsgrenrör

3.2.5.1 Insprutning: enpunkts/flerpunkts (1)

3.2.5.2 Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (1)

3.2.5.3 Insprutningsutrustning

3.2.5.3.1 Fabrikat: .

3.2.5.3.2 Typ(er): .

3.2.5.3.3 Inställningsmöjligheter: .

3.2.5.3.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.5.4 Matarpump (i tillämpliga fall)

3.2.5.4.1 Fabrikat: .

3.2.5.4.2 Typ(er): .

3.2.5.4.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.5.5 Insprutare

3.2.5.5.1 Fabrikat: .

3.2.5.5.2 Typ(er): .

3.2.5.5.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.6 Direktinsprutning

3.2.6.1 Insprutningspump/tryckregulator (1)

3.2.6.1.1 Fabrikat: .

3.2.6.1.2 Typ(er): .

3.2.6.1.3 Insprutningstidpunkt: .

3.2.6.1.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.6.2 Insprutare

3.2.6.2.1 Fabrikat: .

3.2.6.2.2 Typ(er): .

3.2.6.2.3 Öppningstryck eller karakteristikdiagram (1) (2): .

3.2.6.2.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.7 Elektronisk styrenhet (ECU)

3.2.7.1 Fabrikat: .

3.2.7.2 Typ(er): .

3.2.7.3 Inställningsmöjligheter: .

3.2.8 Utrustning som är specifik för drift på naturgas

3.2.8.1 Variant 1

(enbart vid godkännanden av motorer för flera bestämda bränslesammansättningar)

3.2.8.1.1 Bränslesammansättning:

metan (CH4): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

etan (C2H6): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

propan (C3H8): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.butan (C4H10): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

C5/C5+: basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

syrgas (O2): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

inerta gaser (N2, He, etc): basvärde: ..........mol-% min. ..........mol-% max. ..........mol-%

3.2.8.1.2 Insprutare (en eller flera)

3.2.8.1.2.1 Fabrikat (ett eller flera): .

3.2.8.1.2.2 Typ(er): .

3.2.8.1.3 Övrigt (i tillämpliga fall)

3.2.8.2 Variant 2

(enbart vid godkännanden för flera bestämda bränslesammansättningar)

4 Ventiltider

4.1 Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna (eller motsvarande uppgifter): .

4.2 Referens- eller inställningsområden (1): .

5 Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning)

5.1 Typ av tändsystem: gemensam tändspole för tändstiften/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (1)

5.2 Tändstyrenhet

5.2.1 Fabrikat: .

5.2.2 Typ(er): .

5.3 Tändförställningskurva/tändförställningsdiagram (1) (2): .

5.4 Tändningsinställning (2): . grader före ÖD vid ett

varvtal av .min-1 och ett MAP av . kPa

5.5 Tändstift

5.5.1 Fabrikat: .

5.5.2 Typ(er): .

5.5.3 Gnistgap: . mm

5.6 Tändspole/tändspolar

5.6.1 Fabrikat: .

5.6.2 Typ(er): .

6 Hjälpaggregat som drivs av motorn

Motorn skall undergå provning med de hjälpaggregat påmonterade som behövs för driften av motorn (fläkt, vattenpump osv.) enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (3) och under de driftsförhållanden som är angivna i samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (4), bilaga I, punkt 5.1.1.

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.(3) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.(4) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.6.1 Hjälpaggregat som skall monteras på inför provningen

Om det är omöjligt eller praktiskt olämpligt att ha hjälpaggregaten påmonterade i provbänken, skall effekten som de förbrukar bestämmas och därefter subtraheras från den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområde som används under provcyklerna (en eller flera).

6.2 Hjälpaggregat som skall monteras av inför provningen

Hjälpaggregat som behövs för driften av hela fordonet (tryckluftskompressor, luftkonditioneringsanläggning osv.) skall tas bort före provningen. I de fall hjälpaggregaten inte går att ta bort får effekten som de förbrukar bestämmas och därefter adderas till den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområdet som används under provcyklerna (en eller flera).

7 Kompletterande information om provningsförhållanden

7.1 Smörjmedel

7.1.1 Fabrikat: .

7.1.2 Typ: .

(Om bränslet är blandat med smörjmedel skall procenttalet olja i blandningen anges): .

7.2 Hjälpaggregat som drivs av motorn (om sådana finns)

Den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten behöver bara bestämmas om

- hjälpaggregat som behövs för motorns drift inte är monterade på motorn, och/eller

- hjälpaggregat som inte behövs för motorns drift är monterade på motorn.

7.2.1 Uppräkning av hjälpaggregaten inklusive kortfattade uppgifter om dem: .

7.2.2 Effekt som förbrukas vid olika motorvarvtal:

UtrustningFörbrukad effekt (kW)TomgångLåga varvtaletHöga varvtaletVarvtal A (1)Varvtal B (1)Varvtal C (1)Referensvarvtal (2)P(a)

Hjälpaggregat som behövs för motorns drift (effekten subtraheras från den uppmätta motoreffekten).

Se punkt 6.1.

P(b)

Hjälpaggregat som inte behövs för motorns drift (effekten adderas till den uppmätta motoreffekten).

Se punkt 6.2.

(1) ESC-prov.

(2) Enbart ETC-prov.

8 Motorprestanda

8.1 Motorvarvtal (1)

Låga varvtalet (nlo): . min-1

Höga varvtalet (nhi): . min-1

För ESC- och ELR-cyklerna

Tomgång: . min-1

Varvtal A: . min-1

Varvtal B: . min-1

Varvtal C: . min-1

För ETC-cykeln

Referensvarvtal: . min-1

8.2 Motoreffekt (kW) (uppmätt i enlighet med bestämmelserna i direktiv 80/1269/EEG (2) senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3))

MotorvarvtalTomgångVarvtal A (1)Varvtal B (1)Varvtal C (1)Referensvarvtal (2)P(m)

Effekt uppmätt i provbänken

P(a)

Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras på inför provningen (punkt 6.1).

- Monterade

- Ej monterade00000

P(b)

Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras av inför provningen (punkt 6.2)

- Monterade

- Ej monterade00000

P(n)

Motoreffekt netto = P(m) - P(a) + P(b)

(1) ESC-prov.

(2) ESC-prov.

8.3 Dynamometerinställningar (kW)

Dynamometerinställningarna för ESC- och ELR-proven och för ETC-provets referenscykel skall vara baserade på nettomotoreffekten P(n) i punkt 8.2. Motorn bör monteras i provbänken i "nettoskick", dvs. med enbart de hjälpaggregat som behövs för motorns drift. I det fallet är P(m) lika med P(n). Om det är omöjligt eller praktiskt olämpligt att köra motorn i nettoskick, skall dynamometerinställningarna korrigeras till nettoförhållanden med hjälp av formeln i tabellen ovan.

(1) Ange toleransen, som skall hålla sig inom ± 3 % av de värden tillverkaren uppgett.(1) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.(2) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.8.3.1 ESC- och ELR-prov

Dynamometerinställningarna räknas fram med formeln i bilaga III, tillägg 1, punkt 1.2.

Procent belastningMotorvarvtalTomgångVarvtal AVarvtal BVarvtal C10-25-50-75-100-8.3.2 ETC-prov

Om motorn inte provas i nettoskick, skall användas en korrektionsformel för omvandling av den effekt eller det arbete som provcykeln genererat och som bestämts i enlighet med bilaga III, tillägg 2, punkt 3, till nettoeffekten eller nettoarbetet från provcykeln. Denna korrektionsformel skall tillhandahållas av motortillverkaren för hela det driftsområde som används under provcyklen, och den skall godkännas av Tekniska tjänsten.>Slut Grafik>

Tillägg 2

>Start Grafik>

GRUNDLÄGGANDE TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORFAMILJEN

1 Gemensamma parametrar

1.1 Förbränningscykel: .

1.2 Kylmedel: .

1.3 Antal cylindrar (1): .

1.4 Slagvolym per cylinder: .

1.5 Luftinloppssystem: .

1.6 Förbränningsrummets typ/utformning: .

1.7 Ventiler och kanaler - konfiguration, storlek och antal: .

1.8 Bränsleförsörjningssystem: .

1.9 Tändsystem (gasmotorer): .

1.10 Diverse funktioner:

- laddluftkylsystem (1): .

- avgasåterföring (EGR) (1): .

- vatteninsprutning/emulsion (1): .

- luftinsprutning (1): .

1.11 Avgasefterbehandling (1): .

Bevis för att motorn har likvärdigt (eller för grundmotorn lägsta) förhållande mellan systemeffekt och bränslemängd per slag enligt diagram nummer: .

2 Tabeller över motorfamiljer

2.1 Dieselmotorfamiljens namn: .

2.1.1 Specifikation av motorerna inom denna familj:

Grundmotor

Motortyp

Antal cylindrar

Nominellt varvtal (min-1)

Bränslemängd per slag (mm³)

Nominell nettoeffekt (kW)

Varvtal vid maximalt vridmoment (min-1)

Bränslemängd per slag (mm³)

Maximalt vridmoment (Nm)

Varvtal vid låg tomgång (min-1)

Slagvolym

(i % av grundmotorns)

100

(1) Skriv ett streck (-) om uppgiften inte är tillämplig.2.2 Gasmotorfamiljens namn: .

2.2.1 Specifikation av motorerna inom denna familj: .

Grundmotor

Motortyp

Antal cylindrar

Nominellt varvtal (min-1)

Bränslemängd per slag (mg)

Nominell nettoeffekt (kW)

Varvtal vid maximalt vridmoment (min-1)

Bränslemängd per slag (mm³)

Maximalt vridmoment (Nm)

Varvtal vid låg tomgång (min-1)

Slagvolym

(i % av grundmotorns)

100

Tändningsinställning

Avgasåterföringsflöde (EGR)

Luftpump, ja/nej

Luftpumpens verkliga flöde>Slut Grafik>

Tillägg 3

>Start Grafik>

GRUNDLÄGGANDE TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORTYPEN INOM FAMILJEN (1)

1 Motor

1.1 Tillverkare: .

1.2 Tillverkarens motorbeteckning: .

1.3 Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (2)

1.4 Antal cylindrar och cylinderarrangemang: .

1.4.1 Cylinderdiameter: . mm

1.4.2 Slaglängd: . mm

1.4.3 Tändningsföljd: .

1.5 Slagvolym: . cm³

1.6 Volymkompressionsförhållande (3) .

1.7 Ritning(ar) av förbränningsrum och kolvtopp: .

1.8 Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanal: . cm²

1.9 Tomgångsvarvtal: . min-1

1.10 Maximal nettoeffekt: .kW vid varvtal: . min-1

1.11 Maximalt tillåtet varvtal: . min-1

1.12 Maximalt nettovridmoment: .Nm vid varvtal: . min-1

1.13 Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (2) .

1.14 Bränsle: Diesel/gasol/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL (2) .

1.15 Kylsystem

1.15.1 Vätska

1.15.1.1 Slag av vätska: .

1.15.1.2 Cirkulationspump(ar): ja/nej (2)

1.15.1.3 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall): .

1.15.1.4 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall): .

1.15.2 Luft

1.15.2.1 Fläkt: ja/nej (2)

1.15.2.2 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall): .

1.15.2.3 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall): .

1.16 Tillåtna temperaturer enligt tillverkaren

1.16.1 Vätskekylning: högsta temperatur vid motorns utlopp: . K

1.16.2 Luftkylning: . Refer

(1) Skall uppges för varje motor som ingår i familjen.(2) Stryk det ej tillämpliga.(3) Ange tolerans.Högsta temperatur vid referenspunkten: . K

1.16.3 Högsta utloppstemperatur hos laddningsluften i laddluftkylare (i tillämpliga fall): . K

1.16.4 Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasrören (ett eller flera) vilken ligger intill avgasgrenrörens (ett eller flera) eller turboladdarnas (en eller flera) utloppsfläns(ar): . K

1.16.5 Bränsletemperatur: min. .K, max. . K

för dieselmotorer vid instrutningspumpens inlopp; för naturgasmotorer vid tryckregulatorns slutsteg

1.16.6 Bränsletryck: min. .kPa, max. . kPa

vid tryckregulatorns slutsteg, enbart för naturgasmotorer

1.16.7 Smörjmedelstemperatur: min. .K, max. . K

1.17 Överladdare: ja/nej (1)

1.17.1 Fabrikat: .

1.17.2 Typ: .

1.17.3 Systembeskrivning (t.ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil):

1.17.4 Laddluftkylare: ja/nej (1)

1.18 Insugningssystem

Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3)

. kPa

1.19 Avgassystem

Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):

. kPa

Avgassystemets volym: . dm³

2 Åtgärder mot luftföroreningar

2.1 Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar): .

2.2 Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana anordningar finns och inte omfattas av någon annan rubrik) .

2.2.1 Katalysator: ja/nej (1)

2.2.1.1 Antal katalysatorer och katalysatorelement: .

2.2.1.2 Katalysatorns dimensioner, from och volym: .

2.2.1.3 Typ av katalys: .

2.2.1.4 Totalt ädelmetallinnehåll: .

2.2.1.5 Relativ koncentration: .

2.2.1.6 Substrat (struktur och material): .

2.2.1.7 Celltäthet: .

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.(3) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.2.2.1.8 Typ av katalysatorhölje: .

2.2.1.9 Katalysatorns/katalysatorernas placering (pacering och referensavstånd i avgasledningen): .

.

2.2.2 Syreavkännare: ja/nej (1)

2.2.2.1 Typ: .

2.2.3 Luftinsprutning: ja/nej (1)

2.2.3.1 Typ (pulserande luft, luftpump osv.): .

2.2.4 Avgasåterföring (EGR): ja/nej (1)

2.2.4.1 Tekniska specifikationer (flöde osv.): .

2.2.5 Partikelfälla: ja/nej (1)

2.2.5.1 Partikelfällans dimensioner, form och volym: .

2.2.5.2 Partikelfällans typ och konstruktion: .

2.2.5.3 Placering (referensavstånd i avgasledningen): .

2.2.5.4 Regenereringsmetod/-system, beskrivning och/eller ritning: .

2.2.6 Andra stystem: ja/nej (1)

2.2.6.1 Beskrivning och funktionsstätt: .

3 Bränslesystem

3.1 Dieselmotorer

3.1.1 Matarpump

Tryck (2): . kPa eller pumpdiagram (2): .

3.1.2 Insprutningssystem

3.1.2.1 Pump

3.1.2.1.1 Fabrikat: .

3.1.2.1.2 Typ(er): .

3.1.2.1.3 Bränslemängd: .............. mm³ (2) per slag vid motorvartal ...... min-1 vid full insprutning, eller pumpdiagram (1) (2): .

Ange använd metod: på motor/i pumpprovbänk (1)

Om systemet har laddtrycksreglering skall lämnas en tabell eller ett diagram över bränsleförsörjningen och laddtrycket som funktion av motorvarvtalet.

3.1.2.1.4 Förställning av insprutning: .

3.1.2.1.4.1 Förställningskurva (2): .

3.1.2.1.4.2 Statisk förställning (2): .

3.1.2.2 Tryckrör

3.1.2.2.1 Längd: . mm

3.1.2.2.2 Innerdiameter: . mm

3.1.2.3 Insprutare

3.1.2.3.1 Fabrikat: .

3.1.2.3.2 Typ(er): .

3.1.2.3.3 Öppningstryck (2): . kPa eller karakteristikdiagram (1) (2): .

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.3.1.2.4 Regulator

3.1.2.4.1 Fabrikat: .

3.1.2.4.2 Typ(er): .

3.1.2.4.3 Varvtal då begränsningen påbörjas vid full belastning: . min-1

3.1.2.4.4 Högsta varvtal vid obelastad motor: . min-1

3.1.2.4.5 Tomgångsvarvtal: . min-1

3.1.3 Köldstartsystem

3.1.3.1 Fabrikat: .

3.1.3.2 Typ(er): .

3.1.3.3 Beskrivning: .

3.1.3.4 Extra starthjälp:

3.1.3.4.1 Fabrikat: .

3.1.3.4.2 Typ: .

3.2 Gasmotorer (1): .

3.2.1 Bränsle: naturgas/gasol (2)

3.2.2 Tryckregualtor(er) eller förångare/tryckregulator(er) (2)

3.2.2.1 Fabrikat: .

3.2.2.1 Typ(er): .

3.2.2.3 Antal tryckreduceringssteg: .

3.2.2.4 Tryck i slutsteget: min. . kPa, max. . kPa

3.2.2.5 Antal huvudinställningspunkter: .

3.2.2.6 Antal inställningspunkter för tomgång: .

3.2.2.7 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.3 Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (2)

3.2.3.1 Reglering av bränsle-luftförhållande: .

3.2.3.2 Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar: .

3.2.3.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.4 Blandarenhet

3.2.4.1 Antal: .

3.2.4.2 Fabrikat: .

3.2.4.4 Typ(er): .

3.2.4.4 Placering: .

3.2.4.5 Inställningsmöjligheter: .

3.2.4.6 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.5 Insprutning via inloppsgrenrör

3.2.5.1 Insprutning: enpunkts/flerpunkts (2):

3.2.5.2 Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (2)

3.2.5.3 Insprutningsutrustning:

(1) Om systemen år utformade på annat sätt skall motsvarande uppgifter lämnas (avseende punkt 3.2).(2) Stryk det ej tillämpliga.3.2.5.3.1 Fabrikat: .

3.2.5.3.2 Typ(er): .

3.2.5.3.3 Inställningsmöjligheter: .

3.2.5.3.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.5.4 Matarpump (i tillämpliga fall)

3.2.5.4.1 Fabrikat: .

3.2.5.4.2 Typ(er): .

3.2.5.4.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG:

3.2.5.5 Insprutare

3.2.5.5.1 Fabrikat: .

3.2.5.5.2 Typ(er): .

3.2.5.5.3 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.6 Direktinsprutning

3.2.6.1 Insprutningspump/tryckregulator (1)

3.2.6.1.1 Fabrikat: .

3.2.6.1.2 Typ(er): .

3.2.6.1.3 Insprutningstidpunkt: .

3.2.6.1.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.6.2 Insprutare

3.2.6.2.1 Fabrikat: .

3.2.6.2.2 Typ(er): .

3.2.6.2.3 Öppningstryck eller karakteristikdiagram (2): .

3.2.6.2.4 Intygsnummer enligt direktiv . . . /. . . /EG: .

3.2.7 Elektronisk styrenhet (ECU)

3.2.7.1 Fabrikat: .

3.2.7.2 Typ(er): .

3.2.7.3 Inställningsmöjligheter: .

3.2.8 Utrustning som är specifik för drift på naturgas

3.2.8.1 Variant 1

(enbart vid godkännanden av motorer för flera bestämda bränslesammansättningar):

3.2.8.1.1 Bränslesammansättning:

metan (CH4): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

etan (C2H6): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

propan (C3H8): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

butan (C4H10): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

C5/C5+: basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

syrgas (O2): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

inerta gaser (N2, He, etc): basvärde: ........ mol-%; min. ........ mol-; max. ........ mol-%

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.3.2.8.1.2 Insprutare (en eller flera)

3.2.8.1.2.1 Fabrikat: (ett eller flera): .

3.2.8.1.2.2 Typ(er): .

3.2.8.1.3 Övrigt (i tillämpliga fall)

3.2.8.2 Variant 2

(enbart vid godkännanden för flera bestämda bränslesammansättningar)

4 Ventiltider

4.1 Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna (eller motsvarande uppgifter): .

4.2 Referens- eller isntällningsområden (1): .

5 Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning)

5.1 Typ av tändsystem: gemensam tändspole för tändstiften/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (1)

5.2 Tändstyrenhet

5.2.1 Fabrikat: .

5.2.2 Typ(er): .

5.3 Tändförställningskurva/tändförställningsdiagram (1) (2) .

5.4 Tändningsinställning (2): . grader före ÖD vid ett varvtal av ................... min-1 och ett MAP av . kPa

5.5 Tändstift

5.5.1 Fabrikat: .

5.5.2 Typ(er): .

5.5.3 Gnistgap: . mm

5.6 Tändspole/tändspolar

5.6.1 Fabrikat: .

5.6.2 Typ(er): .

(1) Stryk det ej tillämpliga.(2) Ange tolerans.>Slut Grafik>

Tillägg 4

>Start Grafik>

TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORRELATERADE FORDONSDELAR

1. Inloppssystemets undertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning

. kPa

2. Avgassystemets motortryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning

. kPa

3. Avgassystemets volym: . cm³

4. Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som behövs för driften av motorn enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (1) och under driftsförhållanden enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (2), bilaga I, punkt 5.1.1.

UtrustningFörbrukad effekt (kW) vid olika motorvarvtal

TomgångHöga varvtaletLåga varvtaletVarvtal A (1)Varvtal B (1)Varvtal C (1)Referensvarvtal (2)P(a)Hjälpaggregat som behövs för driften av motorn (subtraheras från den uppmätta motoreffekten)Se punkt 5.1(1) ESC-prov.

(2) Enbart ETC-prov.

(1) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.(2) EGT L 238, 15.8.1989, s. 43.>Slut Grafik>

BILAGA III

PROVNINGSFÖRFARANDE

1. INLEDNING

1.1 I den här bilagan beskrivs metoderna för att bestämma utsläppen av gas- och partikelformiga ämnen samt rök från de provade motorerna. Tre provcykler beskrivs, och de skall användas i enlighet med bestämmelserna i bilaga I, punkt 6.2:

- ESC: provcykel med 13 stationära steg.

- ELR: transienta belastningssteg vid olika varvtal; belastningsstegen utgör tillsammans provningsförfarandet och körs samtidigt.

- ETC: en sekundvist uppdelad sekvens av transienta steg.

1.2 Provningen skall ske med motorn monterad på en provbänk och ansluten till en dynamometer.

1.3 Principer för mätningen

De avgasutsläpp som skall mätas från motorn omfattar gasformiga ämnen (kolväten för diesel- och gasolmotorer, ickemetankolväten för naturgasmotorer samt kolmonoxid och kväveoxider för samtliga motortyper), partiklar (enbart dieselmotorer), och rök (enbart dieselmotorer vid ELR-prov). Vidare används ofta koldioxid som spårgas för att bestämma utspädningsförhållandet hos system med del- och fullflödesutspädning. Enligt god branschpraxis är en genomgående mätning av koldioxid ett utmärkt verktyg för att konstatera mätproblem under provningsförloppet.

1.3.1 ESC-prov

Under en fastställd serie av driftsförhållanden med varmkörd motor skall mängderna av de ovannämnda avgasutsläppen undersökas fortlöpande genom provtagning från de outspädda avgaserna. Provcykeln består av ett antal steg med olika varvtals- och effektvärden, som skall täcka det typiska driftsområdet för dieselmotorer. I varje steg mäts koncentrationerna av alla gasformiga föroreningar, liksom avgasflödet och den angivna effekten, och de uppmätta värdena viktas sedan. Partikelprovet skall spädas ut med konditionerad omgivningsluft. Under hela provningsförloppet tas ett enda partikelprov, och det samlas upp på lämpliga filter. Antalet gram per kilowatttimme av varje utsläppt förorenande ämne skall beräknas enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga. Vidare skall NOx mätas i tre provningspunkter inom det kontrollområde som valts ut av Tekniska tjänsten (1), och de uppmätta värdena skall jämföras med de värden som räknats fram från de steg av provcykeln vilka innehåller de utvalda provningspunkterna. Genom denna dubbelkontroll av NOx säkerställer man bestämningen av motorns kapacitet i fråga om utsläppsbegränsning inom motorns typiska driftsområde.

1.3.2 ELR-prov

Under ett fastställt belastningsresponsprov skall röken från en varmkörd motor analyseras med hjälp av en opacimeter. Provet går ut på att belasta motorn från 10% till 100% vid tre olika konstanta motorvarvtal. Vidare skall ett fjärde belastningssteg som bestäms av Tekniska tjänsten (2) köras, och värdet från detta skall jämföras med värdena från de föregående belastningsstegen. Toppvärdet för röken skall bestämmas med hjälp av en medelvärdesalgoritm enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga.

1.3.3 ETC-prov

Under en fastställd provcykel med transienta steg bestående av driftsförhållanden med varmkörd motor, vilka nära efterliknar vägtypsspecifika körningsmönster för motorer i tunga lastvagnar och bussar, skall de ovannämnda föroreningarna undersökas efter utspädning av hela avgasflödet med konditionerad omgivningsluft. Med hjälp av motordynamometerns återkopplingssignaler för motorns vridmoment och varvtal skall kraften integreras över provcykelns tid, och som resultat erhåller man det arbete som motorn genererat under provcykeln. Koncentrationen av NOx och kolväten skall bestämmas för hela provcykeln genom att man beräknar integralen av analysatorsignalen. Koncentrationerna av CO, CO2 och ickemetankolväten kan bestämmas genom integrering av analysatorsignalen eller genom provuppsamling i säckar. För partiklar skall ett proportionellt prov samlas upp på därför avsedda filter. Det utspädda avgasflödet skall bestämmas för hela provcykeln för beräkningen av de förorenande ämnenas massutsläppsvärden. Massutsläppsvärdena skall ställas i relation till motorns arbete så att man får fram antalet gram av varje förorenande ämne som släpps ut per kilowattimme enligt anvisningarna i tillägg 2 till denna bilaga.

2. PROVNINGSVILLKOR

2.1 Motorn

2.1.1 Inloppsluftens absoluta temperatur (Ta) i Kelvin och det torra lufttrycket (ps) i kPa mäts, och parametern F bestäms så här:

(a) För dieselmotorer:

Sugmotorer och motorer med mekanisk överladdning

F = (

>NUM>99

>DEN>ps

) * (

>NUM>Ta

>DEN>298

)0,7Turboladdade motorer med eller utan kylning av inloppsluften

F = (

>NUM>99

>DEN>ps

)0,7* (

>NUM>Ta

>DEN>298

)1,5(b) För gasmotorer:

F = (

>NUM>99

>DEN>ps

)1,2* (

>NUM>Ta

>DEN>298

)0,6

2.1.2 Provets giltighet

För att ett prov skall betraktas som giltigt skall värdet på parametern F uppfylla följande villkor:

0,96 ≤ F ≤ 1,06

2.2 Motorer med ladluftkylning

Laddluftens temperatur registreras och skall vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning ligga inom ± 5 K av den maximala laddlufttemperatur som anges i bilaga II, tillägg 1, punkt 1.16.3. Kylmedlets temperatur skall vara minst 293 K (20°C).

Vid användning ett särskilt provningssystem för laddluften eller en extern fläkt skall laddluftens temperatur ligga inom ± 5 K av den maximala laddlufttemperatur som anges i bilaga II, tillägg I, vid varvtalet för uppgiven största effekt och full belastning. Den inställning av laddluftkylaren som krävs för att uppfylla ovanstående villkor skall användas under hela provcykeln.

2.3 Luftinloppsystem

Motorn skall vara utrustad med ett luftinloppssystem som ger en strypning av luftintaget som ligger inom ± 300 Pa från den övre gränsen för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning.

2.4 Avgassystem

Provmotorn skall vara utrustad med ett avgassystem som ger ett avgasmottryck som ligger inom ± 650 Pa från den övre gränsen för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt samt har en volym som ligger inom ± 40% av den som tillverkaren specificerat. Ett speciellt för provning framtaget avgassystem får användas under förutsättning att det återspeglar motorns verkliga driftsförhållanden. Avgassystemet skall uppfylla kraven för uppsamling av avgaser enligt beskrivningen i bilaga III, tillägg 4, punkt 3.4, och i bilaga V, punkt 2.2.1, EP - Avgasrör, och punkt 2.3.1, EP - Avgasrör.

Om motorn är utrustad med avgasefterbehandling måste det avgasrör som används vid provet ha samma diameter som det avgasrör som används vid drift av fordonet, på ett avsnitt som är minst fyra rördiametrar långt räknat uppströms från inloppet till expansionsdelen där avgasefterbehandlaren sitter. Avståndet från avgasgrenrörets fläns eller turboladdarens utlopp till avgasefterbehandlaren skall vara samma som i fordonskonfigurationen eller ligga inom tillverkarens avståndsspecifikationer. Avgasmottrycket eller strypningen skall uppfylla samma villkor som ovan och får ställas in med en ventil. Efterbehandlarbehållaren får tas bort under övningsprov och bestämning av vridmomentkurvan, och den skall då ersättas med en motsvarande behållare med inaktivt katalysämne.

2.5 Kylsystem

Det använda motorkylsystem skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla motorn vid den normala driftstemperatur som föreskrivits av tillverkaren.

2.6 Smörjolja

Uppgifter om den smörjolja som används vid provningen skall noteras och lämnas tillsammans med provningsresultaten enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 7.1.

2.7 Bränsle

Bränslet skall vara det referensbränsle som anges i bilaga IV.

Bränsletemperaturen och mätpunkten skall specificeras av tillverkaren och ligga inom de gränser som ges i bilaga II, tillägg 1, punkt 1.16.5. Bränsletemperaturen får inte underskrida 306 K (33°C). Om det saknas uppgift om temperaturen skall den vara 311 K ± 5 K (38°C ± 5°C) vid inloppet till bränslematningen.

2.8 Provning av system för avgasefterbehandling

Om motorn är utrustad med ett system för avgasefterbehandling måste de utsläpp som mäts upp under provcyklerna (en eller flera) vara representativa för utsläppen under verkliga driftsförhållanden "på fältet". Om detta inte kan åstadkommas med en enda provcykel (t.ex. i fallet partikelfilter med periodisk regenerering), skall flera provcykler genomföras, varefter man tar medelvärdet av provresultaten och/eller viktar dem. Överenskommelse om det exakta förfarandet skall träffas mellan motortillverkaren och Tekniska tjänsten baserat på god branschpraxis.

Tillägg 1

ESC- OCH ELR-PROVCYKLERNA

1. MOTOR- OCH DYNAMOMETERINSTÄLLNINGAR

1.1 Bestämning av motorvarvtalen A, B och C

Motorvarvtalen A, B och C skall uppges av tillverkaren i enlighet med följande:

Det höga varvtalet nhi definieras som det högsta varvtal vid vilket 70% av den uppgivna maximala nettoeffekten P(n), bestämd enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8.2, uppnås på effektkurvan.

Det låga varvtalet nlo definieras som det lägsta varvtal vid vilket 50% av den uppgivna maximala nettoeffekten P(n), bestämd enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8.2, uppnås på effektkurvan.

Motorvarvtalen A, B och C räknas fram så här:

A = nlo + 25% * (nhi - nlo)

B = nlo + 50% * (nhi - nlo)

C = nlo + 75% * (nhi - nlo)

Varvtalen A, B och C kan verifieras på ettdera av följande två sätt:

(a) Vid provningen för godkännande av motorn enligt direktiv 80/1269/EEG mäts ytterligare provpunkter upp för en noggrann bestämning av nhi och nlo. Maximieffekten samt nhi och nlo bestäms ur effektkurvan, och varvtalen A, B och C räknas fram med ovanstående formler.

(b) Motorns vridmomentkurva bestäms längs hela belastningskurvan, från högsta varvtal utan belastning till tomgångsvarvtal, med hjälp av minst 5 mätpunkter per varvtalsintervall om 1 000 min-1 samt med mätpunkter inom ± 50 min-1 från varvtalet vid uppgiven maximieffekt. Maximieffekten samt nhi och nlo bestäms ur den erhållna kurvan, och varvtalen A, B och C räknas fram med ovanstående formler.

Om de uppmätta varvtalen A, B och C ligger inom ± 3% från de varvtal som tillverkaren uppgett, skall dessa uppgivna varvtal användas för avgasprovet. Om toleransen överskrids för något av varvtalen, skall i stället de uppmätta varvtalen användas för avgasprovet.

1.2 Dynamometerinställningar

Vridmomentkurvan vid full belastning bestäms genom att man experimenterar sig fram för att beräkna vridmomentvärdena för de specificerade provstegen med motorn i nettoskick enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8.2. Hänsyn skall tas till den effekt som förbrukas av eventuell utrustning som drivs av motorn. Dynamometerinställningen för varje provsteg skall beräknas med följande formel:

s = P(n) * >NUM>L

>DEN>100

om provningen görs med motorn i nettoskick,

s = P(n) * >NUM>L

>DEN>100

+ (P(a) P(b)) om provningen görs med motor som inte är i nettoskick.

där

s = dynamometerinställning i kW

P(n) = motorns nettoeffekt i kW bestämd enligt bilaga II, tillägg 1, punkt 8.2

L = belastning i % enligt tabellen i punkt 2.7.1

P(a) = den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som skall monteras enligt bilaga II, tilläg 1, punkt 6.1

P(b) = den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som skall tas av enligt bilaga II, tillägg 1, punkt 6.2

2. ESC-PROV

På tillverkarens begäran kan ett övningsprov köras för att konditionera motorn och avgassystemet före själva mätcykeln.

2.1 Förberedelse av provtagningsfiltren

Minst en timme före provet placeras varje filter eller filterpar i en stängd, oförseglad petriskål som ställs i en vägningskammare för stabilisering. Efter stabiliseringen vägs varje filter eller filterpar och tareringsvikten registreras. Filtret eller filterparet förvaras sedan i en stängd petriskål eller filterhållare fram till provet. Om ett filter eller filterpar, som tas ur vägningskammaren, inte används inom åtta timmar skall det konditioneras och vägas på nytt innan det används.

2.2 Installation av mätutrustningen

Instrument och provtagningssonder installeras på föreskrivet sätt. Om ett system med fullflödesutspädning används för utspädning av avgaserna skall avgasröret anslutas till systemet.

2.3 Start av utspädningssystemet och motorn

Utspädningssystemet och motorn startas och varmkörs tills samtliga temperaturer och tryck har stabiliserats vid maximal effekt i enlighet med tillverkarens rekommendation och god branschpraxis.

2.4 Start av partikelprovtagningssystemet

Partikelprovtagningssystemet startas och körs på by-pass. Utspädningsluftens bakgrundsnivå av partiklar kan bestämmas genom att man leder utspädningsluft genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft används kan en enda mätning av bakgrundsnivån göras före eller efter provet. Om utspädningsluften inte är filtrerad kan mätningar göras i början och slutet av provcykeln, varefter genomsnittet av värdena beräknas.

2.5 Justering av utspädningsfaktorn

Utspädningsluften skall ställas in så att den temperatur hos de utspädda avgaserna som mäts upp omedelbart före huvudfiltret inte överskrider 325 K (52°C). Utspädningsfaktorn skall vara minst 4.

I system med mätning av CO2- eller NOx-koncentrationen för reglering av utspädningsfaktorn måste utspädningsluftens CO2- eller NOx-halt mätas vid början och slutet av varje prov. Bakgrundskoncentrationerna av CO2 och NOx i utspädningsluften före och efter provet får skilja sig åt med högst 100 ppm respektive 5 ppm.

2.6 Kontroll av analysatorerna

Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in.

2.7 Provcykel

2.7.1 Följande provcykel med 13 steg skall följas när den provmotorn körs med dynamometer inkopplad:

>Plats för tabell>

2.7.2 Provsekvens

Provsekvensen påbörjas. Vid varje provcykel skall provet genomföras i den stegordning som anges i tabellen i punkt 2.7.1.

Motorn skall köras den föreskrivna tiden i varje steg efter att varvtalet uppnåtts och ändringen av belastningen slutförts under de första 20 sekunderna. Det angivna varvtalet skall hållas med en avvikelse på ± 50 min-1, och det angivna vridmomentet med en avvikelse på ± 2% av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet.

Om tillverkaren så begär kan provsekvensen upprepas ett antal gånger för att tillräcklig mängd partikelmassa skall samlas upp på filtret. Tillverkaren skall lämna en utförlig beskrivning av metoderna för behandlingen och beräkningen av provresultaten. Gasutsläppen mäts bara i den första provcykeln.

2.7.3 Analysatorernas utslag

Analysatorernas utslag skall registreras på en remsskrivare eller mätas med ett dataregistreringssystem med likvärdiga egenskaper, och avgaserna skall passera genom analysatorerna under hela provcykeln.

2.7.4 Partikelprovtagning

Två filter (huvud- och sekundärfilter, se bilaga III, tillägg 4) skall användas under hela provningsförfarandet. De vägningsfaktorer för varje steg som angetts i provcykelförfarandet skall beaktas genom att man tar ett prov som är proportionellt mot avgasmassflödet under varje enskilt steg av cykeln. Detta kan åstadkommas genom att provtagningsflödet, provtagningstiden och/eller utspädningsfaktorn anpassas i motsvarande mån, så att villkoret för de effektiva vägningsfaktorerna i punkt 5.6 blir uppfyllt.

Provtagningstiden i varje steg måste vara minst 4 sekunder per 0,01 vägningsfaktor. Provtagningen måste ske så sent som möjligt inom varje steg. Partikelprovtagningen skall vara slutförd tidigast 5 sekunder före slutet av respektive steg.

2.7.5 Motorförhållanden

Motorns varvtal och belastning, inloppsluftens temperatur och undertryck, avgasernas temperatur och undertryck, bränsleflödet och luft- eller avgasflödet, laddningsluftens temperatur samt bränsletemperaturen och luftfuktigheten skall registreras under varje steg, varvid kraven i fråga om varvtal och belastning (se punkt 2.7.2) skall vara uppfyllda under den tid partikelprovet tas, och under alla omständigheter under den sista minuten av varje steg.

Eventuella ytterligare uppgifter som behövs för beräkningen skall registreras (se punkterna 4 och 5).

2.7.6 NOx-kontroll inom kontrollområdet

Nox-kontrollen inom kontrollområdet skall utföras direkt efter slutförandet av steg 13.

Motorn skall konditioneras under förhållandena för steg 13 under loppet av tre minuter innan mätningarna påbörjas. Tre mätningar skall utföras i de olika punkter inom kontrollområdet vilka valts ut av Tekniska tjänsten (3). Tiden för varje mätning skall vara 2 minuter.

Mätförfarandet är identiskt med NOx-mätningen i 13-stegscykeln och skall utföras i enlighet med punkterna 2.7.3, 2.7.5 och 4.1 i detta tillägg samt bilaga III, tillägg 4, punkt 3.

Beräkningen skall göras enligt anvisningarna i punkt 4.

2.7.7 Efterkontroll av analysatorerna

Efter avgasprovet används en nollställningsgas och samma spänngas om tidigare för upprepning av kontrollen. Provet betraktas som giltigt om skillnaden mellan kontrollresultaten före respektive efter provningen understiger 2% av spänngasvärdet.

3. ELR-PROV

3.1 Installation av mätrustningen

Opacimeterns och i tillämpliga fall provtagningssonderna skall installeras efter ljuddämparen eller eventuell efterbehandlare i enlighet med tillverkarens allmänna installationsanvisningar. Vidare skall kraven i avsnitt 10 av ISO IDS 11614 följas i tillämpliga fall.

Före eventuella kontroller av nollställning och fullt skalutslag skall opacimetern värmas upp och stabiliseras i enlighet med instrumenttillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att förhindra igensotning av mätoptiken skall det systemet också kopplas på och ställas in i enlighet med tillverkarens rekommendationer.

3.2 Kontroll av opacimetern

Kontrollen av nollställning och fullt skalutslag skall göras i opacimeterns röktäthetsläge, eftersom den skalan har två klart definierbara kalibreringspunkter, nämligen 0 och 100% röktäthet. Beräkningen av ljusabsorptionskoefficienten kommer sedan att ske automatiskt på basis av den uppmätta röktätheten och LA, som uppgetts av opacimetertill