SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 16.7.2009 
SEK(2009) 980 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Följedokument till 
 
omarbetningen av direktiv 2004/67/EG om åt gärder för en tryggad naturgasförsörjning 
 
Sammanfattning av KONSEKVENSBEDÖMNINGEN  
 
{KOM(2009) 363 slutlig} 
{SEK(2009) 979 slutlig } 
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Följedokument till 
 
omarbetningen av direktiv 2004/67/EG om åt gärder för en tryggad naturgasförsörjning 
 
Sammanfattning av KONSEKVENSBEDÖMNINGEN  
 
{KOM(2009) 363 slutlig} 
{SEK(2009) 979 slutlig } 
 
SV 3   SV 1. P ROBLEMFORMULERING  
I dokumentet om den andra strategiska energi översynen fastställde kommissionen en EU-
strategi för tryggad energifö rsörjning, bland annat en EU-handlingsplan för 
energitrygghet och energisolidaritet  med fem punkter1. Strategin och handlingsplanen 
har fått kraftigt stöd av rådet, parlamentet och Europeiska rådet2 liksom av berörda 
parter3. Den här konsekvensbedömningen gäller en av delarna i handlingsplanen, 
närmare bestämt skärpningen av bestämmelser na om krisförebyggande och krisåtgärder 
på gasområdet, framför allt omarbetningen av direktiv 2004/67/EG  om åtgärder för en 
tryggad naturgasförsörjning. 
Den grundläggande tanken med direktivet, liks om med tidigare och senare direktiv om 
den inre gasmarknaden, är att den här markna den ska vara tillräckli gt väl fungerande och 
flexibel och ha tillräcklig infrastruktur för att kunna mildra effekterna av de flesta avbrott 
i gasförsörjningen. När det gäller avbrott vars  konsekvenser marknade n inte har kapacitet 
att mildra fastställs i 2004 års direktiv också en ram för krisåtgärder, som är förenlig med 
den inre marknaden. Inriktningen på både marknadens funktion och, när så behövs, 
krisåtgärder är en hörnsten i politiken för en tryggad gasförsörjning i Europa.  
Under senare år har mycket förändrats när det gäller gasförsörjni ngstryggheten i Europa. 
Importberoendet ökar och samtidigt ökar försör jnings- och transitriskerna. Den rysk-
ukrainska gaskrisen som inträffade i januari 2009 ledde till avbrott i Europas 
gasförsörjning som var mycket mer omfattande  än tidigare avbrott. 30 % av Europas 
import ströps under två veckor. Detta är nu e tt realistiskt scenario  vad gäller avbrott i 
gasförsörjningen. Situationen inom Europa ha r också förändrats. I och med att långväga 
gastransporter får allt större betydelse och den inre gasmarknaden utvecklas får 
gasförsörjningskriser snabbt kons ekvenser i stora delar av Eu ropa. Samtidigt ger den inre 
gasmarknaden allt bättre möjligheter att mildra effekterna av avbrott i gasförsörjningen. 
Genom att den europeiska dimensionen blir al lt viktigare krävs ett lämpligt regelverk för 
försörjningstrygghet på EU-nivå. 
Det finns två huvudfrågor. Den ena frågan är  om den inre gasmarknaden utvecklas i 
tillräcklig utsträckning för att den sk a kunna mildra effekterna av avbrott i 
gasförsörjningen liknande det avbrott som in träffade i januari 2009. Behövs det bättre 
normer eller andra incitament? Den andra frågan  gäller krisåtgärdernas effektivitet på det 
sätt som de i dagsläget genomförs på natione ll och regional nivå  och EU-nivå liksom 
åtgärdernas konsekvenser för den inre gasmarkna dens kapacitet att mildra effekterna av 
avbrott och för solidariteten. Behövs  det en bättre organisation?  
Gaskrisen i januari 2009 gav konkreta exempel på  den europeiska dimension som avbrott 
i gasförsörjningen i dag har och på åtgärder na vid ett sådant avbrott. När de ryska 
leveranserna via Ukraina återigen nådde Eu ropa hade försörjningsluckorna i stor 
                                                 
1 Andra strategiska energiöversynen: En handlings plan för energitrygghet och energisolidaritet , 
KOM(2008) 781 . 
2 Europaparlamentets resolution av den 2 februari 2009 om den andra strategiska energiöversynen 
(2008/2239(INI)); Europeiska rådets (energi) slutsatser av den 19 februari 2009 (6692/09); 
Ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte den 19 mars 2009. 
3 Se rapporten från det offentliga samrådet, bilaga 5. 
 
SV 4   SV utsträckning kompenserats genom åtgärderna i Europa. Samtidigt visade krisen att det 
fortfarande behövs investeringar i infras truktur i Europa för att förhindra att 
försörjningsavbrott blir till kriser (t.ex. när det gäller la gring, omvänt flöde, vissa nya 
sammankopplingar) och att en fördjupad marknadsintegration skulle förbättra 
försörjningstryggheten. Frågan om krisåtgärd ernas förenlighet med den inre marknaden 
har också uppstått. Krisen har således lyft fram de två nämnda frågorna.  
Vid sidan av risker för bristande investeri ngar i infrastruktur och försörjning som ska 
mildra effekterna av avbrott och förebygga kris er verkar det också röra sig om bristande 
lagstiftning/genomförande. De begrepp so m användes i 2004 års direktiv för att 
specificera normerna för försörjningstrygghet oc h planeringen av krisåtgärder är inte 
tillräckligt precisa och effektiva med häns yn till dagens förhå llanden. Dessutom har 
bestämmelserna inte genomförts på ett e nhetligt sätt i EU, vilket framgår av 
kommissionens rapport om genomf örandet av direktiv 2004/67/EG4.  
De som i slutändan drabbas av ineffektivit et när det gäller gasförsörjningstryggheten i 
Europa är invånarna i Europa  (som är beroende av gas för matlagning och 
uppvärmning, direkt eller via fjärrvärme; många är beroende av elproduktion baserad på 
naturgas) och industrin  (t.ex. energisektorn och kemika lie- och konstgödningsindustrin). 
Kostnaderna för en tryggad försörjning återspeglas i normala fall i priserna, men 
konsekvenserna av avbrott kommer sannolikt att vara mycket större. Fortsatt otillräckliga 
villkor för gasförsörjningstryggheten i Eu ropa skulle kunna leda till att många 
arbetstillfällen går förlorade. Det skulle  också kunna få omfattande konsekvenser för 
miljön, klimatet och de n hållbara utvecklingen . Om gasförsörjningen inte är tryggad 
uppkommer frågan om ersättnings bränslen, som ofta är mer kolintensiva. Tvivel gällande 
försörjningstryggheten skulle k unna innebära att naturgasen blir mindre betydelsefull än 
väntat vid övergången till högeffektiva, mindr e kolintensiva energisystem, framför allt 
innan de förnybara energikäll orna blir konkurrenskraftiga.  
2. A NALYS AV SUBSIDIARITETEN  
Införandet av frågan om energiförsörjn ingstrygghet i Lissabonför dragets artikel om 
energi och godkännandet av den andra strategi ska energiöversynen visar att EU har en 
roll att spela, som stämmer överens med den inre energimarknadens ökande betydelse.  
Genom antagandet av det tredje pakete t för den inre energimarknaden kommer 
marknaden att stärkas.  När de nationella marknaderna håller på att integreras kommer det 
inte att vara möjligt att be trakta frågan om försörjn ingstrygghet som en nationell 
angelägenhet. Därför bör den rättsliga grunden för EU-lagstif tningen på det här området 
nu vara i överensstämmelse med bestämmelserna  om den inre marknaden i EU-fördraget. 
Ett förslag bör grundas på artikel 95, i enli ghet med den rättsliga grunden för den inre 
energimarknaden, som detta kan sägas vara en  utvidgning av. Den arti keln är också den 
rättsliga grunden för ett liknande instrument som antogs 2005 på elområdet (direktiv 2005/89/EG). 
Ingen enskild medlemsstat som agerar på egen hand kan garantera ett tillräckligt 
regelverk och tillräckliga investeringar på den inre marknaden för en tryggad 
gasförsörjning. Detta kan endast uppnås genom  en EU-omfattande åt gärd. Ingen enskild 
medlemsstat som agerar på egen hand kan gara ntera att alla medlemsstater inför effektiva 
bestämmelser för att hantera kriser vad gä ller gasförsörjningen. Dessutom kan enskilda 
                                                
 
4 Utvärderingsrapporten från november 2008 om genomförandet av direktiv 2004/67/EG. 
 
SV 5   SV och icke-samordnade åtgärder som vidtas av en medlemsstat hindra den inre marknadens 
vidareutveckling, leda till diskriminering och eventuellt äventyra försörjningstryggheten i andra medlemsstater. 
3. EU-
INITIATIVETS SYFTE : VILKA ÄR DE VIKTIGASTE POLITISKA MÅLEN ?  
Det allmänna politiska må let är att garantera en tillräcklig beredskapsnivå  i Europa för 
avbrott i gasförsörjningen. De svagheter som kom i ljuset vid gaskrisen 2009 måste 
hanteras snabbt innan några ytterligare kriser uppstår.  
Det här initiativet kompletterar det tredje  paketet för den inre marknaden, som ökar 
marknadsinsynen, underlättar gränsöverskridan de handel och investeringar och möjliggör 
ökad solidaritet mellan EU-länderna.  
Mot bakgrund av de två ovan nämnda frå gorna är de specifika målen följande: 
i) Skapande av tillräcklig flexibilit et på den inre gasmarknaden, så att 
konsekvenserna av de flesta avbrott i gasförsörjningen kan mildras, genom införande av 
nödvändiga incitament för inve steringar i infrastruktur oc h gas liksom en välfungerande 
marknad.  
ii) Effektivt samarbete när det gäller att hantera gasförsörjningskriser i Europa, med 
på förhand fastställda krisplaner som inbegr iper alla aktörer i medlemsstaterna och på 
EU-nivå, för att försörjningsavbrott av den omfattning som inträffade i januari 2009 ska 
kunna hanteras.  
4. P OLICYALTERNATIV : VILKA ALTERNATIV HAR ÖVERVÄGTS OCH VILKA HAR 
ANALYSERATS NÄRMARE ?  
Följande fem alternativ har tagits fram: 
1. Inga nya EU-åtgärder. 2. En bättre tillämpning av 2004 års direktiv. 
3. Frivilliga åtgärder från industrins sida. 
4. Ett nytt direktiv. 5. En ny förordning. Grundscenariet (inga nya EU-åtgärder) kan myck et väl innebära att målen delvis kan 
uppnås under de kommande åren, genom det tredje paketet för den inre 
energimarknaden, den ekonomiska återhämtni ngsplanen för Europa, omarbetningen av 
rådets förordning (EG) nr 736/96 om anmäla n till kommissionen av investeringsprojekt 
av intresse för gemenskapen inom petroleu m-, naturgas- och elek tricitetssektorerna, 
TEN-E-programmet, det gällande direktivet från 2004 om en tryggad naturgasförsörjning 
liksom samarbetet om krisplanering efter gaskrisen i januari. Eftersom det tredje paketet inte kommer att börja tillämpas fullt ut fö rrän 2011 och nya avbrott i gasförsörjningen 
kan inträffa när som helst har samarbetet om  planering av nätutv ecklingen redan inletts. 
Det behövs dock klara riktlinjer och stöd på EU-n ivå, t.ex. i form av ett avtal om normer 
för försörjningstrygghet på infrastruktur området, så att tillsynsmyndigheter och 
 
SV 6   SV systemansvariga för överföringssystem, på na tionell och regional nivå och EU-nivå, kan 
hantera svåra frågor om vilka ytterligare i nvesteringar som är viktigast och vem som bör 
betala för dem. De nu gällande normerna för försörjningstrygghet i 20 04 års direktiv är 
inte tillräckligt precisa.  
När det gäller altern ativ 2 visade kommissionens rappor t om genomförandet av 2004 års 
direktiv att resultaten varit mycket vari erande och genomförandet ojämnt. Med så 
oprecisa normer och oklara skyldigheter är det inte möjligt med en  strikt tillämpning. 
Alternativ 2 (en bättre tilläm pning av 2004 års direktiv) analyserades därför inte vidare.  
En frivillig strategi för vissa berörda parter när det gäller vissa aspekter av 
försörjningstryggheten som inte i tillräcklig ut sträckning omfattas av direktivet skulle 
kunna vara en möjlighet, och vissa initiativ ha r redan tagits. En nackdel med en strategi 
som bygger på frivillighet är att det finns grän ser för i vilken grad marknadskrafterna kan 
trygga gasförsörjningen. Krisåt gärderna kan inte lämnas til l marknaden. En ytterligare 
nackdel är att det inte kan garanteras att a lla deltagare inbegrips. Många aspekter av 
försörjningstryggheten kräver kollektiva insatser . Eventuellt arbete från industrins sida 
för att ta fram normer måste vidareutvecklas ti ll ett bindande instrume nt. Alternativ 3 har 
därför inte analyserats vidare.  
De två alternativen 4 och 5 medför nya element: tydliga no rmer för försörjningstrygghet 
och garantier för att de kommer att följas lik som en precis definition av krisplaner på 
medlemstats- och EU-nivå. Dessa två altern ativ liksom alternativet att inga nya EU-
åtgärder vidtas har analyserat s i detalj i avsnitt 5 och 6.  
5. K ONSEKVENSBEDÖMNING : VILKA ÄR DE VIKTIGASTE EKONOMISKA , 
MILJÖMÄSSIGA OCH SOCIALA KONSEKVENSERNA AV DE OLIKA ALTERNATIVEN , 
FRAMFÖR ALLT NÄR DET GÄLLER (KVANTIFIERAD /EKONOMISK ) NYTTA OCH 
KOSTNAD (INBEGRIPET BERÄKNINGAR AV ADMINISTRATIV BÖRDA ), ANDRA 
KOSTNADER FÖR ÖVERENSSTÄMMELSE OCH GENOMFÖRANDEKOSTNADER FÖR DEN OFFENTLIGA FÖRVALTNINGEN
?  
De ekonomiska konsekvenserna av  de båda utvalda alternativen skulle domineras av 
investeringskostnaderna och nyttan av genomförandet av n-1-normen och senare 
förebyggande handlingsplaner. Den preliminära be räkningen av n-1 kan ge en bild av de 
förbättringar i infrastruktur och försörjni ng som kan bli nödvändiga i Europa för att 
minska riskerna för ohanterliga avbrott i gasf örsörjningen. Stödberättigande projekt inom 
ramen för den ekonomiska återhämtningsplanen  för Europa, med undantag av projekt för 
omvänt flöde (av dataskäl), har förts in i följande diagram:  
PRELIMINÄR BERÄKNING AV N -1 FÖR MEDLEMSSTATERNA : 
 
 
 
SV 7   SV 0%50%100%150%200%250%300%
DK GR DE BE SK AT PL NL LV CZ EE ES IT HU FR UK RO SE LU PT BG SI LT IE FI EUN-1
Normal EERP
 
Den viktigaste infrastrukturen (”1” i ”n-1 ”) är i de flesta av medlemsstaterna 
huvudledningen för import. I Förenade kungari ket, Nederländerna och Danmark är det 
den viktigaste produktionsanlä ggningen. I Spanien och Portuga l är det den viktigaste 
LNG-terminalen. I många av de importera nde länderna är lagringen viktig, men 
vanligtvis har huvudledningen för import högre kapacitet än den viktigaste 
lagringsanläggningen.  Denna preliminära beräkning visar att nio medl emsstater inte uppfyller den föreslagna n-
1-normen. Det rör sig om varierande situat ioner i dessa medlemsstater och de kan 
använda sig av en rad olika åt gärder för att trygga försörjn ingen. Det går att få en bra 
uppfattning om den nödvändiga in frastrukturutvecklingen. Många, om inte de flesta, av 
de nödvändiga infrastrukturprojekten finns med på förteckningen över stödberättigande 
projekt i den ekonomiska återhämtningspl anen för Europa. I denna ekonomiska 
återhämtningsplan fastställs det totala stödet för projekt för gasinfrastruktur till 1 440 miljoner euro under två år, och maximalt 50 % av de stödberättigande projektkostnaderna. Om n-1-normen tillämpades i hela Europa skulle investeringskostnaderna uppgå t ill några miljarder euro. Om projekten redan inletts inom 
ramen för den ekonomiska återhämtningsplan en för Europa skulle dock de extra 
investeringskostnaderna till följd av tillä mpningen av n-1-normen i hela Europa bli 
mindre.  Det skulle uppstå ett positivt samspel med den inre marknaden genom stärkta incitament för investeringar. Det skulle skapas likvärdiga förutsättningar när det gäller skyldigheterna i samband med försörjningstrygg het, och man skulle klart avgränsa de 
krissituationer där icke-marknadsbaserade  instrument skulle  kunna användas. 
Infrastrukturförbättringar, såsom mer flexibla sammankopplingar, torde förbättra handelsmöjligheterna, likviditeten och prissä ttningen på den inre marknaden liksom den 
nödvändiga försörjningstryggheten.  De båda utvalda alternativen skulle ge ma rginella administrativa kostnader för företag 
och myndigheter jämfört med invester ingskostnader och andra kostnader.  
 
SV 8   SV När det gäller sysselsättninge n tyder den omfattande användni ngen av gas i industrin på 
att en bristande tilltro till fö rsörjningen skulle kunna ge di rekta konsekvenser i form av 
förlorade arbetstillfällen. Industrin (konstgödselföretag och andra kemikalieföretag) 
svarar för ungefär 25 % av gasförbrukningen i EU.  När det gäller miljön kommer otillräckliga be stämmelser om gasförsörjningstryggheten 
att främja en tillfällig anvä ndning av ersättningsbränslen. När det gäller kraftproduktion 
kan resultatet bli att det görs mer inve steringar i koleldad kraftproduktion, innan 
förnybara energikällor blivit konkurrenskr aftiga, den nödvändiga utvecklingen på 
nätområdet skett, och innan avskiljning av koldioxid och kolupptag bliv it kommersiellt 
gångbara metoder. Detta skulle kunna göra att vi låser oss vid teknik med höga 
koldioxidutsläpp.  
6. J
ÄMFÖRELSE MELLAN ALTERNATIVEN : VILKET ALTERNATIV FÖREDRAS OCH 
PÅ GRUNDVAL AV VILKA KRITERIER /MOTIV ?  
Konsekvenserna av grundscenariet och de tv å utvalda alternativen kan jämföras enligt 
nedanstående:  
Alternativ  Verksamt i 
förhållande till mål  Effektivitet  Samstämmighet  
Inga nya 
EU-åtgärder Detta kan delvis ge 
önskade resultat genom det tredje paketet för den inre energimarknaden, den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, TEN-E och medvetenheten om behovet av effektivt samarbete vid kriser. Tidsaspekten är dock ett problem eftersom det tredje paketet inte kommer att tillämpas fullt ut förrän 2011. Bristen på tydliga normer för försörjningstrygghet på infrastrukturområdet kan också göra arbetet med nätutveckling svårare för systemansvariga för överföringssystem och tillsynsmyndigheter. Genomförandet av det 
tredje paketet behöver sannolikt stödjas, framför allt genom bedömningar av möjliga avbrott i gasförsörjningen på EU-nivå och praktisk vägledning för tillsynsmyndigheter. De nu gällande normerna för försörjningstrygghet i 2004 års direktiv är inte tillräckligt precisa.  Ej tillämpligt 
Omarbetni
ng av direktivet  Ja Förutsätter välriktade, 
begränsade investeringskostnader Får positiva effekter på den 
inre energimarknadens utveckling och funktion 
 
SV 9   SV liksom välriktade 
åtgärder från marknadsaktörernas sida, under likvärdiga förutsättningar. Minskar hindren för marknadsaktörernas investeringar i försörjningstrygghet och minskar således bördan för allmänheten och myndigheterna. Medför administrativ börda för myndigheterna när det gäller 
krisbestämmelser.  liksom positiva miljöeffekter, 
framför allt genom att bromsa en oplanerad övergång till ersättningsbränsle med högre utsläpp. Positiva konsekvenser för konkurrenskraft och sysselsättning i den industri som använder gas liksom för hushållen.  
Ny förordning  Ja Jämfört med en 
omarbetning av direktivet har det fördelen att den kan tillämpas snabbare. Ett stort avbrott i gasförsörjningen kan inträffa när som helst. En förordning har också en mer direkt inverkan på marknadsaktörernas åtgärder och investeringar. En mer effektiv lösning när det gäller att skapa tydliga villkor för samarbete vid kriser med tydliga samarbetsskyldigheter. Jämförbar administrativ börda för myndigheterna när det gäller krisbestämmelser.  Denna lösning skulle mer 
direkt engagera myndigheterna och marknadsaktörerna i gasförsörjningstryggheten på EU-nivå, och systemen skulle kunna införas snabbare. Kostnaderna skulle inte skilja sig mycket från de kostnader som följer av en omarbetning av direktivet.  
 
De båda utvalda alternativen skulle få liknande ekonomiska, sociala och miljömässiga 
konsekvenser jämfört med alternativet att in te vidta några nya EU-åtgärder. Den stora 
skillnaden mellan dem gäller genomförandets snabbhet och effektivitet. En förordning 
torde vara mer effektiv (marknadsaktörerna åläggs tydliga skyldigheter) och rättvis 
 
SV 10   SV (rättvisa villkor när det gäller skyldighete r i samband med försörjningstrygghet) och 
kunna införas och börja tillämpas snabbare.  
7. 7.  ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING : HUR FASTSTÄLLS VERKLIG KOSTNAD 
OCH NYTTA OCH UPPNÅENDET AV DE ÖNSKADE EFFEKTERNA ? 
Det finns ett rapporterings- och övervaknings system för den inre energimarknaden. 
Dessutom skulle uppgifterna för gruppen fö r samordning av gasförsörjningen kunna 
utvidgas så att de omfattar  regelbunden övervakning och bedömning på grundval av den 
planerade översynen av medlemsstaternas ri skbedömningar. Analyser på EU-nivå bör 
stödja bedömningarna av risker vad gäller försörjningstrygghet.