A4-0021/97

Resolution om Europeiska unionens humanitära bistånd och ECHO:s roll samt meddelandet från kommissionen om att sammanfoga hjälpaktioner, återhämtnings- och utvecklingsbistånd (KOM(96)0153 - C4-0265/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande (KOM(96)0153 - C4-0265/96),

- med beaktande av sin resolution av den 19 november 1993 om kommissionens rapport om genomförandet i medlemsstaterna av rådets rekommendation om socialt skydd för frivilliga utvecklingsarbetare ((EGT nr C 329, 6.12.1993, s. 381.)),

- med beaktande av sin rekommendation till rådet av den 19 januari 1996 om Europeiska unionens humanitära aktioner ((EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 145.)),

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd ((EGT nr L 163, 2.7.1996, s. 1.)),

- med beaktande av rådets slutsatser av den 22 november 1996 om likabehandling av kvinnor och män vid förebyggande av kriser, nödhjälpsinsatser och återuppbyggnad,

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och samarbete och yttrandena från utskottet för externa ekonomiska förbindelser och utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor (A4-0021/97), och med beaktande av följande:

A. En nära samordning mellan medlemsstaterna och kommissionen är avgörande för ett effektivt humanitärt bistånd från gemenskapen.

B. Av samma orsak måste kommissionens interna struktur anpassas för att tillhandahålla en övergripande, sammanhängande gemenskapsstrategi för humanitärt bistånd.

C. Gemenskapen bör av samma orsak samordna sina åtgärder med de åtgärder som vidtas av tredje land och de internationella organ och organisationer som specialiserat sig på humanitärt bistånd, liksom att samarbeta nära med icke-statliga organisationer.

D. Det fortsatta stora behovet av humanitärt bistånd får inte leda till en minskning av de medel som är tillgängliga för utvecklingsprogram och förebyggande åtgärder, eftersom fattigdom och konflikter är upphovet till det mänskliga lidandet i nödsituationer.

E. Enligt siffror som citeras i kommissionens meddelande ökade biståndsutgifterna för OECD:s medlemsländer från 500 miljoner USD till 3 500 miljoner USD per år under perioden 1988 - 1993, i en tid då biståndsprogram i allmänhet tenderar att stagnera eller till och med minska.

F. Dessa siffror strider tyvärr mot målsättningen i kommissionens meddelande, nämligen att prioritera förebyggandet av konflikter.

G. Det krävs en ny och varaktig insats för att nå ut till den allmänna opinionen i hela Europa och främja det långsiktiga utvecklingsbiståndet. Detta skulle kunna göras genom att man visar på orsakssambandet mellan fattigdom och humanitära kriser.

H. Inrättandet av en europeisk frivilligtjänst på gemenskapsnivå skulle kunna bli en värdefull tillgång för gemenskapens utvecklingsarbete och humanitära bistånd.

I. Majoriteten av flyktingar är kvinnor.

J. Uppdelningen mellan bistånd på kort, medellång och lång sikt bör göra det möjligt att utarbeta en konsekvent biståndsstrategi. Allt större uppmärksamhet bör ägnas åt sambandet mellan dessa biståndstyper.

K. På längre sikt finns det inget bättre sätt att råda bot på mänskligt lidande än att förebygga konflikter. Det är därför nödvändigt att vidta förebyggande åtgärder (med hjälp av diplomatiska, ekonomiska eller massmediala åtgärder) så snart situationen i ett land kräver det.

1. Parlamentet anser att det är väsentligt att kommissionen utnyttjar sin initiativrätt fullt ut för att samordna gemenskapens och medlemsstaternas hjälpaktioner; uppmanar därför rådet att vidta de åtgärder som krävs för att medlemsstaterna i full utsträckning skall samarbeta med kommissionen; önskar verkligen att regeringskonferensen skall leda till en förstärkning av unionens gemensamma utrikespolitik,

2. föreslår att ansvarsområden och åtgärder skall definieras tydligt - vilket i vissa fall innebär omorganisation - för att bättre effektivitet och sammanhang skall uppnås mellan utvecklings- och återhämtningspolitik och humanitär biståndspolitik; hoppas att den nödvändiga strukturella omorganiseringen mellan de olika verksamhetsområdena skall bidra väsentligt till ökad öppenhet och information, såväl inom kommissionen som i förhållande till andra parter, bland annat Europaparlamentet; anser att kommissionens samtliga externa tjänster bör underställas en enda kommissionärs ansvarsområde,

3. uppmanar kommissionen att i strävan efter effektivitet definiera metoderna för och förbättra kommunikationen och informationsutbytet med FN:s organ och andra stora internationella organisationer,

4. välkomnar utarbetandet av kvalifikationskriterier för icke-statliga organisationer och översynen av ramavtalen om partnerskap, som kommer att göra det möjligt för ECHO och dess partners att förbättra kvaliteten på deras samarbete,

5. anser att kommissionens externa delegationer spelar en nödvändig roll, framför allt vid större kriser; beklagar därför att alltför små personalresurser ställs till förfogande i krissituationer; anser att kommissionens externa delegationer borde spela en mer betydande roll vid samordningen av de humanitära hjälpaktionerna i deras respektive land,

6. rekommenderar att delegationernas ekonomiska resurser och personalresurser bör förstärkas vid konflikter och kriser; hoppas även att dessa specialvillkor skall bibehållas tills situationen har förbättrats,

7. uppmanar ECHO att sprida utvärderingsresultaten och ge bättre feed-back på informationen från de länder där humanitära hjälpaktioner genomförs,

8. uppmanar ECHO att se över problemet med alltför vanligt förekommande personalbyten, vilket kan leda till att tillräcklig erfarenhet av ett särskilt land eller en särskild kris inte byggs upp; uppmanar ECHO att vid rekrytering av personal för särskilda uppdrag ta hänsyn till kandidaternas erfarenhet av humanitära hjälpaktioner på plats,

9. uppmanar rådet och kommissionen att prioritera åtgärder som gör det möjligt att göra gemenskapens aktiviteter inom långsiktigt utvecklingsbistånd mer synliga; anser att detta måste göras som en del av en strategi som visar på orsakssambandet mellan fattigdom och humanitära kriser; påpekar att EU- biståndets «synlighet», som man har fäst stort avseende vid på sista tiden, inte får bli ett hinder för hjälpåtgärdernas effektivitet,

10. uppmanar kommissionen att i sitt första budgetförslag för 1998 anslå tillräckliga medel till ECHO under berörda budgetposter, för att få ett slut på praxisen att upprätta en reserv som hindrar ECHO från att fungera och ingripa i tid,

11. upprepar sin inställning att man bör utreda möjligheten att inrätta en civil europeisk fredskår inom ramen för den gemensamma försvarspolitiken, för att förstärka de humanitära insatserna, uppnå fredliga lösningar på konflikter, förhindra att nya konflikter bryter ut och vidta nödvändiga förtroendeskapande åtgärder,

12. uppmanar rådet och kommissionen att undersöka möjligheten att i samarbete med VEU inrätta en europeisk styrka bestående av civila och militära enheter, med uppgift att bevara och återupprätta fred (Petersberg-uppdrag),

13. välkomnar kommissionens meddelande; anser att detta är ett viktigt första steg mot att förbättra sammanhållningen av gemenskapsbistånd på kort, medellång och lång sikt,

14. anser att kommissionens tonvikt på analyser av konsekvenser för enskilda länder innan hjälpaktioner sätts in behöver kompletteras med mycket noggrann övervakning och uppföljning av hur humanitära aktioner påverkar långsiktiga målsättningar,

15. är medvetet om att ett könsperspektiv på humanitärt bistånd skulle bidra till att förena de motstridiga krav som uppkommer när man försöker sammanfoga hjälpaktioner, återhämtning och utveckling; uppmanar kommissionen att planera för en grundlig analys med ett könsperspektiv på alla stadier av hjälpaktioner, återhämtnings- och utvecklingsbistånd och ge ekonomiskt stöd till lokala initiativ i krissituationer, framför allt de som tas av kvinnor,

16. uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att i samband med hjälpaktioner och återhämtnings- och utvecklingsbistånd ta särskild hänsyn till kvinnornas specifika behov i nöd- och krissituationer och till deras särskilda roll i återuppbyggnadsprocessen och under samhällens sociala stabilisering, samt att utveckla och genomföra självständiga projekt eller projektdelar för detta ändamål, mot bakgrund av rådets ovannämnda slutsatser av den 22 december 1996,

17. är medvetet om att den stora majoriteten av dem som får del av humanitärt bistånd är kvinnor och barn och att hänsyn därför bör tas till deras behov, framför allt på hälsoområdet,

18. understryker att svårigheten hittills att införliva utvecklingsaspekter med hjälpaktioner delvis beror på att humanitära organisationer har gjort åtskillnad mellan dessa två aspekter; anser att på kort sikt måste samordningen mellan kommissionens enheter fortsätta att stärkas och att förslaget att inrätta samordningsgrupper bestående av administratörer bör genomföras omedelbart; anser att kommissionen på lång sikt bör omorganisera sin förvaltningsstruktur för att möjliggöra en mer global, sammanhängande och enhetlig strategi inom områden som har beröringspunkter med humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd,

19. påpekar att det blir allt vanligare med bestående kriser, och att återhämtningsinsatser i detta sammanhang inte är kortsiktiga och utformade för att underlätta övergången från katastrofbistånd till utvecklingsbistånd, utan snarare syftar till att hantera utdragna perioder av instabilitet; anser att mer pengar måste avsättas till återhämtningsprogram,

20. uppmanar kommissionen att tillse att dess hjälp- och återhämtningsinsatser stödjer lokala, nationella och regionala marknader genom att prioritera lokala, nationella och regionala försörjningsmöjligheter,

21. anser att större vikt bör läggas vid lokalbefolkningens kunskaper och färdigheter, för att man i utvecklingsprogram skall kunna ta större hänsyn till katastrofriskerna och vid hjälpaktioner större hänsyn till utvecklingsaspekter,

22. uppmanar rådet och kommissionen att stödja lokala ansträngningar för att främja katastrofberedskap,

23. framhåller att makroekonomiska reformprogram bör utformas med full hänsyn till länders utsatthet för naturkatastrofer,

24. anser det mycket viktigt att kommissionen klart definierar när och under vilka förhållanden som villkorligheten blir en del av processen hjälpaktioner - återhämtning - utveckling, och samtidigt upprättar en tidsplan över de framsteg som skall göras,

25. är bestört över att rådet inte haft någon framgång i genomförandet av de konfliktförebyggande åtgärder som Europaparlamentet efterlyst upprepade gånger,

26. anser att större uppmärksamhet bör ägnas åt det lokala civila samhällets roll i samband med förebyggande av konflikter; är övertygat om att demokratifrämjande åtgärder som syftar till ett större samhällsdeltagande och integrering av lokalbefolkningen är nödvändiga i samband med konfliktförebyggande; anser därför även att politiken för förebyggande av såväl naturkatastrofer som väpnade konflikter måste ge stort utrymme åt utveckling och åt kvinnors integration och samhällsdeltagande,

27. anser att humanitärt bistånd till känsliga områden bör vara icke- diskriminerande mot offer och opolitiskt; anser emellertid att det är oundvikligt att humanitärt bistånd till känsliga områden kan få politiska konsekvenser; anser att kommission, och framför allt ECHO, noggrant bör utvärdera dessa och i så stor utsträckning som möjligt säkerställa att de förstärker arbetet med konfliktberedskap,

28. efterlyser en reform av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i syfte att göra den mer sammanhängande, genom att ge unionen möjlighet att kombinera diplomatiska insatser och (militära och civila) humanitära interventionsmöjligheter med handelspolitik och utvecklingsbistånd,

29. efterlyser en europeisk vapenexportkontroll och en förstärkning och ett klargörande av de kriterier som antogs vid Europeiska rådets möten i juni 1991 och juni 1992, i syfte att förhindra vapenexport till konfliktområden,

30. anser det väsentligt att gemenskapens institutioner ägnar särskild uppmärksamhet åt förebyggandet av konflikter och «tidig upptäckt», och betonar i detta sammanhang att det bör inrättas ett europeiskt forskningscentrum för aktivt förebyggande av kriser,

31. uppmanar rådet att inom FN förespråka inrättandet av en ständig internationell domstol, som ett viktigt instrument för att förebygga konflikter,

32. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra den här resolutionen till kommissionen och rådet.