A4-0098/95

Europaparlamentets rekommendation till rådet om resultaten av stabilitetspakten i Europa och uppföljningen av denna

Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

- med beaktande av artikel 92 i arbetsordningen,

- med beaktande av artikel J 7 andra stycket i Maastrichtfördraget,

- med beaktande av rådets beslut 93/728/GUSP av den 20 december 1993 angående den gemensamma åtgärd som beslutats av rådet i enlighet med Maastrichtfördragets artikel J 3 angående stabilitetspaktens öppningskonferens ((EGT nr L 339, 31.12.1993, s. 1.)),

- med beaktande av sin rekommendation av den 22 april 1994 om en gemensam åtgärd angående europeiska stabilitetspakten ((EGT nr C 128, 9.5.1994, s. 418.)),

- med beaktande av de dokument som antogs av medlemsstaterna efter den europeiska stabilitetspaktens invigningskonferens (26-27 maj 1994),

- med beaktande av rådets beslut 94/367/GUSP av den 14 juni 1994 angående uppföljningen av ovannämnda gemensamma åtgärd ((EGT nr L 165, 1.7.1994, s. 2.)),

- med beaktande av förklaringen från rådets presidium om stabilitetspakten av den 14 mars 1995,

- med beaktande av stabilitetspakten som antogs vid slutkonferensen den 20 och 21 mars 1995 i Paris,

- med beaktande av förslaget till rekommendation från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor (A4-0098/95), och

A. Parlamentet påminner om det franska initiativet i april 1993 som gav upphov till stabilitetspakten i Europa.

B. Stabilitetspaktens syfte är att säkerställa gränsernas konsolidering och respekten för minoriteternas rättigheter i Europa, i synnerhet vad gäller staterna i Central- och Östeuropa och de baltiska staterna, som på kortare eller längre sikt har för avsikt att ansluta sig till Europeiska unionen.

C. Förfarandet för europeiska stabilitetspakten har setts som en förebyggande diplomatisk åtgärd för att lösa gräns- och minoritetsproblemen i Central- och Östeuropa och de baltiska länderna, vilket utgör en förutsättning för de berörda ländernas anslutning till Europeiska unionen.

D. Ur den synvinkeln sett har det eftersökta syftet delvis uppnåtts och det är således viktigt att de stater som ännu inte lyckats sluta avtal och överenskommelser om god grannsämja och samarbete fortsätter sina ansträngningar i den riktningen, som Ungern och Rumänien, samt att de stater som kommit fram till sådana avtal undanröjer kvarstående tolkningsskillnader, som i fråga om avtalet mellan Ungern och Slovakien, så att stabiliteten i Europa helt kan säkerställas.

E. Ett viktigt ansvar tillfaller hädanefter ESO, eftersom denna organisation är depositarie för europeiska stabilitetspakten och ansvarar för dess uppföljning.

F. Stabilitetspakten har upprättats som ett både geografiskt öppet och utvecklande förfarande, en sak som på nytt togs upp av ordförandeskapet i Europeiska unionens råd vid europeiska stabilitetspaktens avslutande konferens.

Parlamentet

1. tillstår att den europeiska stabilitetspakten skapat en dynamik vilken möjliggör en positiv dialog dels de intresserade staterna sinsemellan, dels mellan dessa och deras grannländer samt att vissa problem kunnat bemästras inom relativt kort tid,

2. ger därför ett relativt positivt omdöme om denna förebyggande diplomatiska åtgärd, även om den har sina gränser, och betonar starkt den väsentliga roll som spelats av de regionala rundabordskonferenserna, ett förfarande som möjliggjordes av ESK/OSSE, men som aldrig hade tillämpats,

3. uttalar således sitt erkännande av den viktiga roll som kommissionen spelat för europeiska stabilitetspakten - alltså utanför den mellanstatliga ramen - genom att identifiera projekt i stånd att medverka till förverkligandet av nämnda pakts mål och vilka är tillämpliga inom ramen för biståndsprogrammet PHARE,

4. anmodar således rådet att använda sitt inflytande för att undanröja de kvarstående motsättningar som hindrat europeiska stabilitetspakten att fullt ut uppnå alla sina målsättningar; hyllar samtidigt den goda vilja som visats av Ungerns och Rumäniens premiärministrar för att fortsätta förhandlingarna om ett permanent bilateralt avtal för att lösa de båda ländernas ömsesidiga problem, utryckts i en gemensam förklaring och att inlemma detta avtal i stabilitetspakten,

5. rekommenderar rådet att:

a) övervaka uppföljningen av europeiska stabilitetspakten, med hänsyn till OSSE:s inneboende otillräcklighet och att i det syftet använda den politiska dialog som avses i både undertecknade och kommande Europaavtal och samarbetsavtal, förutsatt att en strukturerad dialog med länderna i Central- och Östeuropa liksom med de baltiska staterna och Slovenien även kommer att möjliggöra multilateral hantering av problem av gemensamt intresse,

b) inom OSSE verka för att säkerställa uppföljningen av regionala rundabordskonferenser, som ju visat sig effektiva, och som möjliggör dialog mellan de berörda staterna och deras grannländer,

c) fortsätta uppföljningen av europeiska stabilitetspakten även inom Europarådet, med hänsyn till de konventioner som denna organisation utarbetat vad gäller mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter,

d) överväga att utvidga och anpassa stabilitetspaktens metoder till områden som spelar en väsentlig roll för den europeiska kontinentens säkerhet och stabilitet och således även för Europeiska unionen, som Balkan och Kaukasien, regioner inom det område som täcks av OSSE,

e) undersöka om denna metod, i sin egenskap av gemensam åtgärd av Europeiska unionen, kan tillämpas på medelhavsländerna, i avsikt att inleda förhandlingar med samtliga kustländer och berörda tredje länder efter Barcelonakonferensen i november 1995, och sluta en stabilitets- och säkerhetspakt för medelhavsländerna.

6. tackar rådets presidier för att inom ramen för Europaparlamentets rätt till information (Maastrichtfördragets artikel J 7), av en special delegation för uppföljning av den europeiska stabilitetspaktens konferenser, i enlighet med en begäran i parlamentets rekommendation av den 22 april 1994,

7. uppdrar åt sin ordföranden att vidarebefordra denna rekommendation till rådet samt till kommissionen för kännedom.