EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.12.2011 
SEK(2011) 1479 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om inrättande av ett finansieringsinstrument för främ jande av demokrati och mänskli ga 
rättigheter i hela världen 
 
{KOM(2011) 844 slutlig} 
{SEK(2011) 1478 slutlig}  
 
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
De mänskliga rättigheterna är  universella och odelbara. Europeiska unionen främjar och 
försvarar dem aktivt både innanför sina grän ser och i förhållande till tredjeländer och 
fullgör därigenom sina skyldigheter enli gt EU:s stadga om de grundläggande 
rättigheterna och den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna samt enligt 
mandaten i artiklarna 2 och 21 i EU-fördraget. De ligger också till grund för allt arbete 
för att reellt minska fattigdomen sa mt förebygga och lösa konflikter.  
Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättighe ter (EIDMR) är det 
konkreta uttrycket för EU:s åtagande på de tta område världen över och ett centralt 
element bland EU:s många policyinstrumen t med inriktning på dessa frågor. Helt 
avgörande är att ett autonomt, särskilt instru ment för demokrati och mänskliga rättigheter 
kan bibehållas under åren 2014–2020, eftersom EU :s förmåga att världen över främja och 
stödja dessa värden på ett konkret och påtaglig t sätt annars allvarligt skulle äventyras och 
EU:s internationella framtoning påverkas negativt.  
Den nuvarande situationen med många länder där grundlägga nde rättigheter och friheter 
fortsatt överträds och undert rycks, parallellt med behovet och intresset för att stötta 
framväxande demokratier och utvecklingen mot större respekt för mänskliga rättigheter – 
inte minst i kölvattnet av den arabiska våre n – gör det dessutom ännu viktigare att EU 
kan behålla sin särskilda handlingsförmåga me d förbättrade biståndsmekanismer för att 
stödja demokrati och mänskliga rättigheter världen över.  
Instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter som trädde  i kraft 2007 med en 
årsbudget på omkring 157 miljoner euro finans ierar för närvarande över 1 200 projekt i 
mer än 100 länder. Trots svåra operati va sammanhang och problem på grund av 
instrumentets utformning och de ofta besvärliga miljöer som det verkar i, finns ändå talrika konkreta resultat och lyckade projekt som dokumenterats  i ett stort an tal rapporter 
och utvärderingar. 
EIDMR:s komparativa fördel förefaller som sådan inte vara omtvistad inom EU och det 
är mycket viktigt att basera ett framtida instrument på tidigare erfarenheter. Detta innebär dels att behålla det mervärde som påvisats  och EIDMR:s erkända arbetsprinciper och 
särdrag. Det innebär också att ändra instrumentets meka nismer för hur biståndet 
tillhandahålls för att ytterligare förbättra sn abbheten, flexibiliteten och verkan ute på 
fältet. 
2. S
UBSIDIARITETSANALYS  
Med tanke på sina egna pres tationer när det gälle r konfliktlösning, fr ed och välstånd 
förefaller EU ha goda förutsättningar att nå  framgång med sina yt tre åtgärder, å sina 
medlemsstaters vägnar och tillsammans med de m, eftersom unionen i allmänhet åtnjuter 
hög trovärdighet i de berörd a länderna. Med 27 medlem sstater som agerar med 
gemensamma politiska mål och strategier, har EU den tyngd som krävs för att bemöta 
 
SV 3   SV globala utmaningar. EU är väl positionerad att ta på sig rollen som global ledare å sina 
medborgare vägnar, särskilt när stödet och uppmuntran gäller demokrati och mänskliga 
rättigheter. 
3. SYFTET MED EU: S INITIATIV  
EIDMR:s mål är att inom EU:s övergripande politiska ram för utvecklingssamarbete och 
ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarb ete med tredjeländer bi dra till utvecklingen 
och konsolideringen av demokratin och rä ttsstaten och att främja respekten för 
grundläggande friheter och alla mänskliga rä ttigheter. En överensstämmelse måste också 
finnas med EU:s utrikespolitik  och yttre åtgärder som helhet. Detta mål ska bibehållas. 
Det anses viktigt att behålla det mervärde som EIDMR ger i form av komplementaritet: dess oberoende vid insatser möjliggör ingripanden i de svåraste situationerna (över hela världen) utan samtyckte från myndighetern a i landet, vilket skapar synergier och 
komplementaritet då geografiska inst rument inte skulle kunna användas. 
• Det medger unika insatser som inte innefa ttas i andra instrument, exempelvis vid 
allvarliga kränkningar av mänskliga rä ttigheter eller akut skyddsbehov, tematisk 
verksamhet där man t.ex. propagerar mot tortyr, dödsstraff eller diskriminering och för valobservationsuppdrag  och stöd till Internati onella brottmålsdomstolen 
etc. 
• Sin ekonomiska begränsning till trots har de flexibla verktygen fungerat mycket 
väl och är mycket viktiga (t .ex. direkt stöd till männi skorättsförsvarare, direkta 
smärre bidrag, arbete med inform ella partner, ”re-granting”). 
• En pragmatisk kombination av målinriktade projekt och förslagsomgångar, både 
vid huvudkontoret och ute i de legationerna samt globala , regionala och lokala 
insatser, har gjort det möjligt att bibehålla ett i stort sett heltäckande och enhetligt genomförande under medverkan av alla aktörer: civilsamhället 
(huvudmål) samt internationella och regionala organisationer. 
Det reviderade instrumentet bör även anvä ndas för att motverka följande problem som 
inringats med utgångspunkt i erfarenhet erna samt ges större flexibilitet: 
• Brett definierade mål och strategier har gjort instrumentet delvis fragmenterat 
och svårbegripligt, vilket skapat risk för dubbleringar, svårigheter att mäta 
verkan och en viss försvagning av kom plementariteten. Därför har behovet 
uppstått att göra instrumentet mer processorienterat. 
• Snäva budgetramar i förhållande till de t stora geografiska och tematiska 
tillämpningsområdet, vilket leder till att de kvalitativt godt agbara ansökningar 
som ändå avslås är 2-3 gånger fler än de  som kan finansieras, något som visar på 
en hög absorptionskapacitet. 
 
SV 4   SV • Behov av att ännu mer öka instrumentets fl exibilitet för att fö rbättra snabbheten 
vid allvarliga och akuta situationer me d kränkningar av mänskliga rättigheter 
eller hot, med hjälp av liknande metoder för en liten del av budgeten som används i stabilitetsinstrumentet och de  förordningar som rör humanitärt bistånd 
och civilskydd. 
4. A
LTERNATIV  
Alternativet att avskaffa EIDMR (alternativ 0) och även att behålla EIDMR utan 
ändringar (alternativ 1) övervägdes först. 
Alternativ 2 skulle bestå av att skapa en bättre bemyndigandeförordning som innefattar 
följande fem delar: 
• Att inrätta ett processorienterat verktyg som koncentreras på fyra olika områden: 
i) tematiska kampanjer och aktioner vid allvarliga kränkninga r av rättigheter 
samt centralt stöd till nyckelaktörer och relaterad medborgarutbildning, ii) 
målinriktat stöd för att utveckla blomst rande civila samhällen, iii) stärkt 
kapacitet för EU att kunna reagera sn abbt vid akuta människorättskränkningar 
och inrättande av en heltäckande EU-m ekanism för människorättsförsvarare, iv) 
en förstärkt och mer integrerad hå llning till demokratiska cykler via 
valobservatörsuppdrag och andra typer av  stöd till demokratiska processer och 
valprocesser.  
• Att bibehålla EU:s va lobservatörsuppdrag. 
• Att bibehålla utestängandet  av politiska parter. 
• Ytterligare avbindning av bistånd. 
• Tillägg av nya flexibla lösningar för de svåraste länderna/situationerna. 
5. KONSEKVENSBEDÖMNING  
Många berörda parter skulle tolka alternativ 0 (ingen förordning) som att EU avstår från 
att främja sina egna grundvärderingar och övriga relevanta inte rnationella normer. 
Inverkan på EU:s image skulle helt klart bli mycket negativ både här hemma och ute i 
världen. Alternativ 1 (ingen ändring) skulle vi sserligen bevara alla st ordriftsfördelar i ett 
autonomt instrument, men skulle sakna de n föreslagna rationaliseringen och ökade 
snabbheten som kommer av mer flexibilitet, vi lket skulle bli möjligt med alternativ 2 
(bemyndigandeförordning). En snabbare och mer reaktiv mekanism kan verkligen få stor 
betydelse när räddandet av liv är en fråga om  dagar eller till och med timmar. Alternativ 
2 skulle också få större inverkan inom andra politikområden och minska 
transaktionskostnaderna eftersom det nya EIDMR skulle åtnjuta större flexibilitet. 
 
SV 5   SV 6. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Med alternativ 0 (ingen förordning) skulle  människorättsaktiviteterna ingå i andra 
instrument, vilket är ett positivt tecken på  integrering. Men tar man bort det autonoma 
instrumentet, tar man också bort de speciella arbetsprinciperna, exempelvis att värdlandet 
inte behöver lämna samtycke, vilket hindrar den mesta verksamheten och reducerar insatserna till de lättaste fallen eller insatser  för syns skull. Det skulle sänka effektiviteten 
i det operativa arbetet med att tillha ndahålla bistånd och skapa ett stort 
synlighetsproblem. 
Med alternativ 1 (ingen ändri ng) skulle man behålla det centrala mervärde som EIDMR 
skapar, nämligen arbetsprinciperna. Det sku lle bygga på tidigare erfarenheter och vara 
lätt igenkännligt för dem som är väl förtr ogna med det tidigare in strumentet. Kostnader 
för reformer skulle undvikas och fokus skulle  ligga på dagliga förbättringar. Å andra 
sidan saknas möjligheten att på ett strukturer at sätt ta itu med drivkrafterna bakom 
problemen. 
Alternativ 2 (bemyndigandeförordning) skulle bibehålla nuvarande mervärde, och därtill 
snabba på agerandet, särskilt vid fall av a llvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter 
och vid akuta fall. Det är doc k viktigt att instrumentet fortsatt ger långsiktigt stöd och 
medverkar i fördjupade aktiviteter som lämnar avtryck på gräsrotsnivå och får bestående 
effekter och inte bara fokuserar på den dagliga krishanteringen. Ökad samordning med 
det humanitära biståndet och civilskyddet och stabilitetsinstrumentet  måste skapas. Detta 
alternativ skulle således väljas om man vet att EIDMR skulle få en utökad budget. 
7. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
EIDMR skulle struktureras kring de fyra  arbetsområden som nämns i punkt 4. Följande 
indikatorer skulle användas: 
i) Antalet inledda kampanjer, däribland antal demokratiförespråkande kampanjer, 
antal ratificerade intern ationella konventioner, antal särskilda fältinsatser. 
ii) Antal medborgare, yrkesverksam ma och studenter som utbildats. 
iii) Antal understödda centrala nyckelaktörer. iv) Antal projekt som rör civilsamhället, på global och lokal nivå. v) Antal fall gällande människorättsförsvarare som följs upp. vi) Antal projekt i de svåraste länderna och situationerna. vii) Antal valprocesser och demokratiska cykler som stöds, övervakas och följs upp.