Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om antagande av ett flerårigt ramprogram för insatser inom energisektorn (1998-2002) och därmed sammanhängande åtgärder"

(98/C 214/12)

Den 4 februari 1998 beslutade rådet att i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för energi, kärnkraft och forskning som fick uppdraget att förbereda ärendet antog sitt yttrande den 7 april 1998. Föredragande var Claus-Benedict von der Decken.

Vid sin 354:e plenarsessionen den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 115 röster för och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Dokumentet med förslag till rådsbeslut består av ett avsnitt med motivering samt sju bilagor enligt följande:

- Bilaga I innehåller ett utkast till beslut.

- Bilaga II innehåller en finansieringsöversikt för första delen av den övergripande åtgärden som omfattar framtidsanalys, prognoser och marknadsuppföljning.

- Bilaga III innehåller en finansieringsöversikt för andra delen av den övergripande åtgärden som omfattar främjande av internationellt samarbete inom energisektorn och som för närvarande täcks av Synergy-programmet.

- Bilaga IV innehåller en beskrivning av det tematiska programmet för främjande av förnybara energikällor inom gemenskapen, samt en finansieringsöversikt. Detta program täcks för närvarande av programmet Altener II.

- Bilaga V innehåller en beskrivning av det tematiska programmet för en effektiv energianvändning och en minskning av koldioxidutsläppen, samt en finansieringsöversikt. Detta program täcks för närvarande av programmet Save II.

- Bilaga VI beskriver programmet Carnot.

- Bilaga VII behandlar finansiella frågor med anknytning till samarbetet med de nya oberoende staterna, inklusive transport av radioaktivt material och bekämpning av olaga handel med sådant material.

1.2. Ramprogrammet "Energi" syftar till att garantera samstämmiga och effektiva energipolitiska åtgärder. De olika programmen måste nu föras samman i en mer integrerad, överskådligare och effektivare politik. Denna politik skall fastställas för en tid av fem år och skall vila på en kombination av övergripande och tematiska program och insatser.

1.3. Ramprogrammets struktur - Organ

För att största möjliga samstämmighet skall uppnås måste man fästa särskild vikt vid beslutsprocessen. För ramprogrammets genomförande föreslår kommissionen att det inrättas en gemensam rådgivande kommitté som skall samarbeta med alla berörda instanser.

1.4. Övergripande insatser

Denna typ av insatser går utöver ramarna för ett specifikt program och bidrar på ett övergripande sätt till att huvudmålsättningarna kan uppnås. Även om särskilda syften har fastställts för dessa övergripande insatser är det ändå möjligt att samordna de åtgärder som vidtas inom ramen för de tematiska programmen på ramprogramnivå. De övergripande insatserna kommer därför att bidra till att samstämmigheten med EU:s övriga politikområden säkerställs.

1.4.1. Huvudsyftet med såväl programmet för framtidsanalys och marknadsuppföljning som de olika åtgärder som föreslås inom ramen för detta program är att kunna säkerställa att de energipolitiska beslut som fattas på medlemsstats- och gemenskapsnivå grundar sig på gemensamma analyser. I detta program läggs tonvikten framför allt på områdena klimatförändringar, avregleringen av energimarknaderna samt globala trender på energimarknaden.

1.4.2. Det internationella samarbetet på energiområdet skall ha följande former: Råd i energipolitiska frågor, expertdelegationer till organisationer i tredje land, energipolitiska studier och prognoser, utbildningsinsatser, samordning av de olika gemenskapsinstrument som används vid internationella insatser på energiområdet samt informationsspridning och -utbyte.

1.5. Tematiska program

De tematiska programmen motsvarar de prioriterade områdena inom EU:s energipolitik.

1.5.1. Att främja förnybara energikällor och genomföra en strategi och en handlingsplan för gemenskapen inom detta område. Precis som för Altener II betonas här målet att främja förnybara energikällor genom marknadspenetration, infrastrukturutbyggnad och informationsspridning.

1.5.2. Att främja en effektiv energianvändning. Detta tematiska program omfattar programmet Save II.

1.5.3. Att stimulera en ren och effektiv användning av kol är något man arbetar för inom ramen för programmet Carnot.

1.5.4. Åtgärderna inom det tematiska programmet för samarbete inom kärnkraftssektorn rörande säkerhetsfrågor skall bidra till att förbättra och datorisera systemet för redovisning och kontroll av kärnmaterial ("safeguards") på alla nivåer. Industriellt samarbete med Ryssland och de nya oberoende staterna i före detta Sovjetunionen samt samarbete i samband med transport av radioaktivt material, inklusive bekämpning av olaga handel med sådant material: Detta program skall omfatta sex olika verksamhetsområden och skall ha som syfte att förbättra inre marknadens funktion, att utvärdera eventuella incidenter i samband med transporter samt att få till stånd ett samarbete med länderna i Central- och Östeuropa och de nya staterna i före detta Sovjetunionen till förmån för en förbättrad transportsäkerhet.

1.6. Samordning med energipolitiska komponenter i andra gemenskapsprogram och i andra delar av gemenskapens politik

1.6.1. Stöd till forskning och teknisk utveckling: Precis som det fjärde ramprogrammet omfattar det femte ramprogrammet program som Joule och Thermie samt ett FoTU-program för kärnsäkerhet och kontrollerad termonukleär fusion grundat på Euratom-fördraget och inrättat i samarbete med Gemensamma forskningscentret.

1.6.2. Beträffande de transeuropeiska energinäten kommer funktionssätt, organ och genomförandeinstrument att förbli oförändrade.

1.6.3. Åtgärder skall vidtas för att förbättra samordningen med program inom andra politikområden, t.ex. utrikespolitik (Phare, Tacis och Meda), strukturfonder och investeringsstöd.

1.6.4. Ett nätverk för berörda generaldirektörer skall skapas. Med hjälp av detta nätverk skall man kunna säkerställa samstämmighet och överskådlighet vid utformningen av riktlinjer med någon form av energipolitisk dimension. Nätverket skall sammanställa en årlig översikt över samtliga åtgärder som vidtagits inom ramen för gemenskapens energipolitik.

1.7. Allmänna ekonomiska aspekter

I tabellen nedan ges en vägledande översikt (i miljoner ecu). De beräknade anslagen presenteras i detalj i finansieringsöversikterna i de olika bilagorna.

>Plats för tabell>

1.8. Ekonomiska och sociala kommittén har avgivit två yttranden om programmen Altener II () och Save II ().

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén ser positivt på kommissionens dokument, eftersom det utgör ett första steg mot en enhetlig, samstämmig och effektiv energipolitik där flexibilitet och överskådlighet utgör två viktiga begrepp. Kommissionen är införstådd med att man i allt högre grad måste uppmärksamma detta prioriterade område, och man kan nu börja med en målinriktad samordning av de många olika insatserna på detta område.

2.2. Gemenskapens energipolitik kommer att inom de närmaste åren ställas inför stora utmaningar. Den energipolitiska situationen kännetecknas av ett ökat importberoende. Mot bakgrund av dels detta ökande beroende, dels de ändrade geopolitiska förhållandena intar EU:s utrikespolitik i synnerhet på energiområdet en central roll. EU:s politik måste i allt högre grad inriktas på att trygga energiförsörjningen. Internationellt samarbete i energifrågor skall garantera ökad försörjningstrygghet och på längre sikt även bidra till ändrade kulturmönster och förbättrade säkerhetsnormer världen över.

2.3. På grund av den ökade globaliseringen kommer de olika marknaderna ytterligare att slås samman och företagen allt mer att utsättas för internationell konkurrens. Europas och dess medborgares intressen måste tas till vara, och den europeiska industrins konkurrenskraft måste stärkas så att den kan hävda sig i den internationella konkurrensen.

2.4. Den utveckling som skett vad gäller avregleringen av marknaderna för el () och gas (rådets sammanträde (energiministrarna) den 8 december 1997) utgör ett viktigt steg mot ett förverkligande av inre marknaden och en stärkt europeisk konkurrenskraft på den internationella marknaden.

2.5. En annan utmaning är att koppla samman dessa två frågor med den miljöpolitiska dimensionen. Med tanke på målsättningen att få till stånd en hållbar utveckling måste framtidens energipolitik samtidigt utgöra en miljöpolitik, eller åtminstone kunna garantera att man handskas varsamt med miljön.

2.6. Sammankopplingen mellan energi och miljö inom ramprogrammet tar hänsyn till behovet av ett större miljöpolitiskt hänsynstagande. Med hänvisning till de förpliktelser som fastställdes i Kyoto, och de åtgärderna för att kunna uppfylla dessa, står det helt klart att gemenskapens energipolitik måste anpassas så att den ligger i linje med miljöskyddsmålsättningarna.

2.7. De sänkta energipriser som väntas bli resultatet av ökad avreglering och ökad konkurrens skulle kunna innebära att effekterna av de miljöpolitiska satsningarna försvagas. Å andra sidan skulle exempelvis ett införande av en energiskatt för att internalisera de externa kostnaderna kunna stå i vägen för ett stärkande av den europeiska industrins konkurrenssituation. För att undvika en utveckling med negativa effekter för konkurrens, miljöskydd och medborgarintressen krävs det, vid sidan av ytterst noggranna observationer, även feedback från medlemsstaterna. För att åstadkomma detta måste man få igång fördjupade diskussioner om de motstridiga intressen som fortfarande föreligger och om den strategi som skall gälla för framtiden, en strategi som måste ta hänsyn dels till miljöaspekter för att uppnå en hållbar utveckling, dels till den internationella konkurrenskraften, och dessutom ha som syfte att minska importberoendet. De erfarenheter som medlemsstaterna besitter kan visa på olika möjligheter att på ett harmoniskt sätt integrera de bitvis motstridiga målsättningarna.

2.8. Kommittén ser positivt på såväl den tonvikt som läggs vid de tre huvudmålsättningarna försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljöskydd som den inriktning som energipolitiken därmed ges, en inriktning som tar fasta på en koncentration av de åtgärder som vidtas för att uppnå målsättningarna samt på ökad effektivitet och överskådlighet. Kommissionens meddelande "Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna" [som kommittén även yttrat sig om ()] utgjorde ett första men inte tillräckligt stort steg mot större överskådlighet.

3. Särskilda kommentarer

Kommittén anser i likhet med kommissionen att de åtgärder som vidtas inom ramen för energipolitiken för att garantera samstämmighet och effektivitet måste inarbetas i en mer integrerad, överskådlig och effektiv politik.

3.1. Allmän logisk struktur

3.1.1. Ramprogrammet för energisektorn som kommissionen har föreslagit är bara ett första steg i riktning mot en sådan enhetlig politik. Det innehåller endast program som ekonomiskt berör GD XVII. Dokumentet borde tydligt påpeka detta för en utomstående svårförståeliga urvalskriterium.

3.1.2. Man skulle kunna vänta sig att ramprogrammet gav en samlad översikt över åtgärderna inom energisektorn. Titeln väcker åtminstone sådana förväntningar. Följaktligen saknar kommittén i kommissionens dokument viktiga energipolitiska åtgärder eller hänvisningar till sådana, och beklagar att ramprogrammet för energisektorn endast innehåller program från GD XVII.

3.1.3. För att energipolitikens samstämmighet och effektivitet skall kunna förbättras borde ramprogrammet innehålla en fullständig översikt över kommissionens alla åtgärder inom och utom programmet - trots att Europeiska unionens bristande juridiska möjligheter inte tillåter en omfattande integrering av alla energipolitiska åtgärder. Detta skulle, tillsammans med en mindre formalistisk framställning, göra det lättare för allmänheten att ta del av och förstå kommissionens dokument, vilket just inom energisektorn är speciellt viktigt för det politiska stödet bland Europas medborgare.

3.1.4. Kommissionen har avstått från att citera program och åtgärder med separat finansiering - som finns i ramprogrammet eller andra program kommissionen föreslagit - som t.ex. "En gemenskapsstrategi för att främja kraftvärme och undanröja hinder för dess utveckling" () samt "Energi för framtiden: Förnybara energikällor - Vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan" (), två ämnen som kommittén för närvarande utarbetar ett yttrande om. Kommittén är angelägen om att man sammanför alla dessa åtgärder till ett sammanhängande program och att man påvisar deras inbördes samband. Därför uppmanar ESK kommissionen att ytterligare driva på integreringen av de energipolitiska åtgärderna.

3.1.5. Dessutom anser kommittén att en översikt över de åtgärder som genomförts i medlemsstaterna skulle vara ett instrument som kunde skapa möjligheter för ett produktivt erfarenhetsutbyte, för en samstämmig och effektiv energipolitik inom gemenskapen och för att utarbeta kompletterande åtgärder. I samband med detta måste alltid subsidiaritetsprincipen beaktas.

3.2. Rättslig grund

3.2.1. Olika beslutsfattares ansträngningar att föra in ett energikapitel i EG-fördraget har hittills varit resultatlösa. Kommissionen försöker nu klokt nog utnyttja sin rättsliga ram när den genom ett utökat informationsflöde eftersträvar en samordning av de olika energipolitiska åtgärderna inom kommissionen.

3.2.2. Kommissionens förslag skapar ett perspektiv för framtiden inom de nuvarande begränsade rättsliga ramarna genom att upprätta den gemensamma kommittén och det interna nätverket för generaldirektörerna. Om kommissionen lyckas genomföra förslagen framgångsrikt, skapa en bas för ett framtida handlingssätt och på så sätt ge ministerrådet en positiv signal och visa att den väg man slagit in på genom kommittén och nätverket leder till större samstämmighet och samordning, vore det önskvärt om man vid lämplig tidpunkt reflekterade över att utvidga denna arbetsmetod.

3.2.3. Den gemensamma kommittén måste då också se som sin uppgift att undanröja nuvarande brister i samordningen på gemenskapsnivå och i medlemsstaterna. I en sådan kommitté skulle också medlemsstaterna behöva ta ett stort ansvar, vilket skulle utvidga kommitténs funktion från att vara rent rådgivande - som kommissionen föreslår - till att bli förvaltande och normgivande.

3.3. Organ

3.3.1. Genom den starka betoningen av de övergripande och tematiska programmen läggs mindre vikt vid de väsentliga punkter som rör organisationsstrukturen och som borde betonas starkare, och de löper risk att inte få tillräcklig uppmärksamhet.

3.3.2. Den gemensamma kommitté som kommissionen föreslår är ett nytt organ som skall inrättas och som skall ha ansvaret för de program som ligger inom ramprogrammet och för samordningen av åtgärderna inom dessa. Den kommer att ersätta nuvarande programkommittéer och överta deras ansvar.

3.3.3. Den gemensamma kommittén kommer att behöva diskuteras ingående, liksom hur dess uppgifter skall avgränsas gentemot de övriga kommittéer i ramprogrammet som har ansvar för energipolitiska frågor. Överlappningar mellan uppgifterna och konkurrens mellan kommittéerna måste undvikas. Den gemensamma kommittén måste skapa ett mervärde i jämförelse med de nuvarande kommittéer den skall ersätta och den måste vara lämpad att ta över deras funktioner.

3.3.4. Dokumentet går inte närmare in på sammansättningen av den gemensamma kommittén, som även skall bidra aktivt till att samordna de energipolitiska åtgärder som genomförs inom ramen för gemenskapens olika politikområden. Den skall sörja för insyn och integration i de olika energipolitiska åtgärderna och garantera att nödvändig teknisk sakkunskap tillförs. Den gemensamma kommitténs sammansättning och funktion måste specificeras ytterligare.

3.3.5. Kommissionen har lagt fram ett "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002)". Detta förslag har ESK yttrat sig över (). Man bör undersöka om erfarenheterna av det gemensamma ansvaret för samordningen i femte ramprogrammet kan tillämpas på den gemensamma kommittén inom ramprogrammet för energi med hänsyn till den mycket annorlunda rättsliga utgångspunkten samt om det går att dra några slutsatser.

3.4. Förbättrad samordning av de energipolitiska komponenterna i gemenskapens politikområden

3.4.1. Kommittén håller med kommissionen om att samordningen mellan generaldirektoraten måste förbättras och att man årligen måste sammanställa en samlad översikt över alla energipolitiska åtgärder som genomförts inom ramen för gemenskapens enskilda politikområden för att i fortsättningen undvika konflikter mellan enskilda åtgärder. Därför välkomnar ESK kommissionens avsikt att inrätta ett nätverk för generaldirektörer.

3.4.2. Detta nätverk som utgör en ram för alla energipolitiska åtgärder, även för dem som inte ingår i ramprogrammet - som gemenskapsstrategin för att främja kraftvärme, vitboken och handlingsplanen för förnybara energikällor och regionalpolitiken, för att bara nämna några - ser kommittén som den väsentliga punkten i ramprogrammet och ger sitt stöd till att den framhävs speciellt.

3.4.3. Genom nätverket för generaldirektörer kan alla generaldirektorats möjligheter att agera inom energiområdet samlas och man kan inom kommissionen skapa ett brett stöd för en energipolitik för gemenskapen. På så sätt kan man minska nackdelarna med att EG-fördraget inte har ett särskilt kapitel om energin. Man behöver utveckla gemensamma strategier som går utöver enskilda generaldirektorats ansvarsområden.

3.4.4. Kommittén anser att det vore önskvärt om nätverket som första viktiga åtgärd lade fram en översikt som visar vilka åtgärder och områden som kommer i fråga och som sedan förs vidare i form av årsrapporter om samordningen av energipolitiska åtgärder och deras effekter. En sådan grov överblick som kommissionen föreslår i sitt meddelande "Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna" () vilket ESK yttrat sig om (), är inte tillräckligt konkret och fullständig. Nätverket för generaldirektörer bör även utvärdera i vilken utsträckning som kommissionens energipolitiska åtgärder bidrar till att gemenskapsmålen uppnås.

3.4.5. Om man snabbt och effektivt skall kunna utnyttja de fördelar och möjligheter som nätverket för generaldirektörer skapar måste detta institutionaliseras med hjälp av politiska och operationella direktiv.

3.5. Nätverket för generaldirektörer och den gemensamma kommittén skall sörja för samordning på gemenskapsnivå och ramprogramnivå. ESK stöder detta förslag om den framtida energipolitiken omgestaltas medvetet med dessa båda nya institutioner.

4. De övergripande och tematiska programmen

4.1. Framtidsanalyser och marknadsuppföljning ()

4.1.1. Målet för denna åtgärd är att i samarbete med medlemsstaterna utarbeta ett program för regelbunden övervakning av energimarknaderna och energitrenderna så att de energipolitiska besluten kan fattas mot bakgrund av en gemensam analys.

4.1.2. Kommittén anser det vara förnuftigt att utnyttja andra studier och erfarenheter och bygga på dessa när man gör analyser. Inom programmet bör endast kompletterande studier få stöd. För detta talar också de ringa medel som avsatts för åtgärden, med vilka man ändå inte kan göra utförliga marknadsanalyser.

4.2. Internationellt samarbete inom energisektorn ()

4.2.1. Synergy är ett program avsett att främja internationellt samarbete inom energisektorn. Bilaga III i ramprogrammet innebär endast en förlängning av Synergyprogrammet med fem år. Rådet beslöt redan 1997 att Synergyprogrammet () skulle löpa under ett år.

4.2.2. Kommittén kan utan vidare tillstyrka detta program men beklagar att den inte rådfrågats om Synergy trots det produktiva samarbetet i fråga om program som Altener II och Save II.

4.3. Främjande av förnybara energikällor ()

4.3.1. Den stora vikt som fästs vid de förnybara energikällorna svarar mot miljöpolitikens krav. Men det behöver närmare förklaras i vad mån man avviker från det redan framlagda programmet Altener II, som kommittén har yttrat sig över (), eller om detta tas över i sin helhet. Det behöver dessutom förklaras vilka roller som inom det fleråriga programmet för att främja förnybara energikällor inom gemenskapen tillkommer Altener II och vitboken med sammanhängande handlingsplan för förnybara energikällor. En separat studiegrupp inom ESK förbereder ett yttrande.

4.3.2. Kommittén kräver att namnet Altener bibehålls, eftersom det är välbekant och oskiljaktigt förknippat med förnybara energikällor, och uppmanar kommissionen att använda det även i rubriken på bilaga IV för att göra den lättillgängligare för allmänheten.

4.4. Att främja en effektiv energianvändning ()

4.4.1. Kommittén delar kommissionens åsikt beträffande vikten av en effektiv energianvändning och anser att det är här som de största möjligheterna till en minskning av koldioxidutsläppen finns. Programmet Save II har redan varit föremål för ett yttrande från kommittén (). När beslutet fattades 1996 kunde av budgetmässiga skäl endast de finansiella medel som krävdes för det första året av programmets löptid anslås. Beträffande finansieringen för de följande åren hänvisade man till det ramprogram för energipolitiken som då skulle utarbetas. Save II ingår numera i detta ramprogram och löptiden har förlängts fram till år 2002.

4.4.2. Kommittén ser positivt på att finansieringen nu tryggats och att löptiden förlängts, något som ligger i linje med energiramprogrammet. Kommissionen avstår dock tyvärr från att uttala sig dels om i vilken utsträckning som detta ramprogram skiljer sig från det redan igångsatta Save II-programmet, dels om huruvida detta program kommer att utvidgas. Det torde dock i vilket fall som helst endast bli fråga om smärre förändringar.

4.4.3. Gemenskapsstrategin för att främja kraftvärme och undanröja hinder för dess utveckling (), som även den administreras av generaldirektorat XVII, utgör ett viktigt bidrag inom ramen för en strategi för främjande av effektiv energianvändning och bör därför nämnas i detta sammanhang, även om den inte omfattas direkt av ramprogrammet.

4.4.4. Kommittén kräver att namnet Save behålls och att det även skall stå med i titeln i bilaga V.

4.5. Att stimulera en ren och effektiv användning av kol ()

4.5.1. Carnot-programmet skall bidra till att öka utbytet av kunskap om hur man på ett renare sätt kan utvinna energi ur kol. Detta område har hittills täckts av programmet Thermie II och det verkar nu som att man bryter ut det från detta program och behandlar det separat.

4.5.2. Kommittén ger sitt stöd för detta program, men vill samtidigt erinra om kommissionens ansvar att se till att hänsyn tas till komplementära forskningsprogram som inte omfattas av det femte ramprogrammet, som t.ex. EKSG och Thermie II, och att allt eventuellt dubbelarbete undviks.

4.5.3. Kommittén har redan tidigare lagt fram ett yttrande om Thermie II (). Även i föreliggande kommissionsdokument underlåter kommissionen att integrera detta programs icke-forskningsrelaterade aspekter i ett bredare ramverk.

4.5.4. Beträffande en minskning av energiberoendet - särskilt med tanke på EU:s förestående utvidgning och de fyndigheter som finns inom kandidatländernas gränser - bör man överväga att i ökad utsträckning utnyttja de kolreserver som finns i Europa. Detta skulle kräva ökade finansiella anslag till forskning om metoder för renare utvinning av energi från fossila bränslen.

4.6. Samarbete inom kärnkraftssektorn ()

4.6.1. Vid en första anblick kan det verka som om det avsatts förhållandevis låga finansiella anslag för kärnsäkerheten inom energiramprogrammet. Detta har sin grund i att det för en utomstående är svårt att få överblick över alla olika mindre insatser som görs på det stora område som kärnsäkerheten utgör. Kommittén vill framhålla att en sådan situation knappast bidrar till att öka förtroendet för kärnsäkerheten bland de europeiska medborgarna, för vilka kärnkraften utgör en mycket känslig fråga. Endast genom öppenhet och tillit kan man räkna med att få det breda stöd från befolkningen som krävs.

4.6.2. Därför är det nödvändigt att skapa en samlad överblick över alla program som rör kärnsäkerhet och då hänvisa till alla insatser som ligger inom andra områden (Tacis, Phare, Femte ramprogrammet för forskning m.fl.) eftersom det just handlar om ett ramprogram här. Det behövs en tydlig framställning av sambanden med de andra programmen.

4.6.3. Kommittén anser att det inte är meningsfullt att i ett energiramprogram föra in en liten del av kärnsäkerhetens stora område på ett så formalistiskt sätt (finansieringsöversikten) och på så sätt oroa medborgarna i Europa. Man bör undersöka om detta skapar ett mervärde eller om det inte vore lämpligare att lyfta ut bilaga VII ur ramprogrammet och behandla den tillsammans med andra åtgärder för kärnsäkerhet.

5. Slutsatser

5.1. Kommittén anser att just programdokument som kommissionens förslag inte bara får utformas i enlighet med formalistiska synpunkter, utan på ett sådant sätt att en större krets, den intresserade allmänheten, kan förstå dem. För en utomstående är det obegripligt varför just dessa få åtgärder har sammanfattats i ramprogrammet och inte andra åtgärder från GD XVII och kommissionen som berör energipolitiken.

5.2. Man borde också förklara vad "ram" i form av ett ramprogram innebär i det här fallet. Kommittén vill absolut råda kommissionen att när den utformar sina dokument tänka mer på att de är begripliga och på vilket intryck de gör utåt. Kommittén är övertygad om att detta är mycket viktigt för det politiska stödet hos Europas medborgare.

Bryssel den 29 april 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 19, 21.1.1998.

() EGT C 82, 19.3.1996.

() Europaparlamentets och rådets direktiv, EGT L 27, 30.1.1997.

() EGT C 19, 21.1.1998.

() KOM(97) 514 slutlig, EGT C 157, 25.5.1998.

() KOM(97) 599 slutlig.

() EGT C 355, 21.11.1997.

() KOM(97) 167 slutlig.

() Jfr bilaga II i KOM(97) 550 slutlig.

() Jfr bilaga III i KOM(97) 550 slutlig.

() EGT L 104, 22.4.1997.

() Jfr bilaga IV i KOM(97) 550 slutlig.

() Jfr bilaga V i KOM(97) 550 slutlig.

() Jfr bilaga VI i KOM(97) 550 slutlig.

() EGT C 393, 31.12.1994.

() Jfr bilaga VII i KOM(97) 550 slutlig.