043

[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 30.4.2010

KOM(2010)188 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN

till budgetmyndigheten om garantier som täcks av den allmänna budgetenSituationen per den 30 juni 2009

SEK(2010)479

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. INLEDNING OCH TRANSAKTIONERNAS NATUR 3

2. Händelser sedan rapporten per 31 december 2008 4

2.1. Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet 4

2.2. Makroekonomiskt stöd 4

2.3. Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredje land 4

3. Uppgifter om risker som täcks av budgeten 4

3.1. Definition av risk 4

3.2. Risk som avser medlemsstater 6

3.3. Risk som avser tredjeländer 7

3.4. Total risk som täcks av budgeten 8

3.5. Riskutveckling 8

4. uteblivna betalningar, ianspråktagandet av garantier som belastar budgeten och utestående fordringar 10

4.1. Användning av likvida medel 10

4.2. Utbetalningar från budgeten 10

4.3. Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder 10

5. Garantifond för åtgärder avseende tredjeland 11

5.1. ÅTERVINNING 11

5.2. Tillgångar 11

5.3. Målbelopp 11

6. Riskbedömning: Ekonomiskt och finansiellt läge i tredjeländer med de största exponeringarna 11

6.1. Mål 11

6.2. Metoder för riskutvärdering 11

1. INLEDNING OCH TRANSAKTIONERNAS NATUR

Denna rapport lämnas i enlighet med artikel 130 i budgetförordningen som kräver att kommissionen två gånger per år ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om situationen i fråga om de budgetgarantier som gemenskapen lämnar och de risker som är förenade med dessa [1]. Den kompletteras av ett arbetsdokument från kommissionen med ett antal detaljerade tabeller och förklarande anmärkningar (nedan kallat ”arbetsdokumentet”)[2].

De risker som täcks av Europeiska unionens budget (nedan kallad budgeten) hänför sig till flera olika typer av låne- och garantitransaktioner och kan delas in i två kategorier:

- Lån med makroekonomiska mål som beviljas av Europeiska unionen, dvs. lån för makroekonomiskt stöd[3] (MFA) till tredjeländer och, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, lån för att stötta betalningsbalansen i EU-medlemsstater som inte är medlemmar i EMU och som har drabbats av problem av övergående art, och

- lån med mikroekonomiska mål, dvs. Euratom-lån och framför allt utlåning från Europeiska investeringsbanken (EIB) avseende åtgärder i tredjeland (”EIB-utlåning till tredje land”)[4]. De sistnämnda täcks av gemenskapsgarantin[5].

EIB:s utlåning till tredjeland, Euratom-lån och makroekonomiskt stöd har sedan 1994 täckts av garantifonden för åtgärder avseende tredje land (”fonden”),[6] medan betalningsbalanslån direkt täcks av budgeten. Fonden täcker uteblivna betalningar på lån och lånegarantier som beviljats tredjeländer eller för projekt i tredjeländer och upprättades i följande syften:

För att tillhandahålla en ”likviditetsbuffert” så att det inte är nödvändigt att ställa anspråk på budgeten varje gång en betalning uteblir eller en betalning på ett garanterat lån försenas, och

för att skapa ett instrument för budgetdisciplin genom att upprätta en finansiell ram för utvecklingen av gemenskapens policy avseende garantier för kommissionens och EIB:s lån till icke-medlemsstater[7].

- Efter en ändring[8] 2004 av förordningen om upprättandet av garantifonden dras fondens täckning tillbaka om ett tredje land blir medlem i EU och risken överförs från fonden till att direkt belasta budgeten. Fonden tillförs medel från EU:s budget och måste bibehållas på en nivå motsvarande en viss procentandel av de utestående belopp för lån och lånegarantier som täcks av fonden. Denna procentandel, som kallas målsatsen, är för närvarande 9 %. Om det inte finns tillräckliga medel i fonden utnyttjas budgeten.

Genom en ändring[9] i rådets förordning 2007 inrättades en ny avsättningsmekanism. Den bygger på årliga överföringar från budgeten och innehåller en utjämningsmekanism för att begränsa effekterna av anspråk på fonden (se även avsnitt 5.3 nedan). En extern utvärdering pågår nu för att bedöma hur fonden fungerar, inklusive målsatsen, som den del av en halvtidsöversyn.

2. Händelser sedan rapporten per 31 december 2008

2.1. Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet

De storleksmässigt viktigaste händelserna under första halvåret 2009 var de båda låneutbetalningarna inom ramen för betalningsbalansstöd för medlemsstater utanför euroområdet i kölvattnet på den finansiella krisen. Den första delen på 1 miljard euro av det betalningsbalansstöd som beviljats Lettland betalades ut i februari 2009. Den andra delen på 2 miljarder euro av det betalningsbalansstöd som beviljats Ungern betalades ut i mars 2009 (se avsnitt 3,5). Dessa lån har refinansierats ”back-to-back” genom en emission av EG referensobligationer som inte täcks av fonden.

2.2. Makroekonomiskt stöd

En första delutbetalning på 25 miljoner av de 50 miljoner euro i makroekonomiskt stöd till Libanon gjordes under första halvåret 2009. Lånet har finansierats ”back-to-back" via en upplåningstransaktion som vände sig till en institutionell placerare (”private placement”).

2.3. Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredje land

EIB hade fram till den 30 juni 2009 undertecknat finansiella transaktioner till ett totalbelopp på 8 611 miljoner euro inom ramen för beslutet om mandatet för utlåning till tredje land. Vad beträffar utbetalningsvolymen utbetalades totalt 2 576 miljoner euro under första halvåret 2009, varav 260 miljoner euro fram till och med den 30 juni 2009.

3. Uppgifter om risker som täcks av budgeten

3.1. Definition av risk

Risken för budgeten härrör från det utestående beloppet av kapital och ränta med avseende på transaktioner som täcks av garantier.

Icke återbetalade lån kommer att täckas av fonden när de avser tredjeländer (61 % av det totala utestående beloppet som täcks av garantier per 30 juni 2009) och direkt av budgeten när de avser medlemsstater (betalningsbalanslån och lån till eller som gynnar projekt i medlemsstater står för återstående 39 % av det totala utestående beloppet). Den stora andelen garanterade lån med koppling till medlemsstaterna är en följd av de senaste utvidgningarna[10] och ianspråktagandet av Europeiska unionens system för medelfristigt ekonomiskt stöd för de medlemsstater som ännu inte infört euron (systemet för betalningsbalansstöd).

I denna rapport används två metoder för att bedöma riskerna för budgeten (antingen direkt eller indirekt via fonden):

- Den metod som går ut på att beräkna det totala utestående kapitalet för de berörda transaktionerna vid en given tidpunkt inklusive upplupen ränta. Denna metod gör det möjligt att beräkna det totala belopp som riskerar att belasta budgeten vid en given tidpunkt för alla framtida betalningsåtaganden oberoende av är i framtiden dessa betalningar förfaller till betalning och om de täcks av fonden eller ej.

- Den budgetmetod som definieras som ”den årliga risken för budgeten”, som baseras på beräkningen av det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut under ett budgetår under antagandet att inga garanterade lån återbetalas[11].

Tabell 1: Totala utestående belopp per 30 juni 2009 i miljoner euro |

Utestående kapitalbelopp | Upplupen ränta | Totalt | % |

Medlemsstater* |

Makroekonomiskt stöd | 115 | 1 | 116 | <1% |

Euratom | 431 | 3 | 434 | 2% |

Betalningsbalansstöd | 5 000 | 64 | 5 064 | 21% |

EIB | 3 659 | 33 | 3 692 | 16% |

Delsumma medlemsstater* | 9 205 | 101 | 9 306 | 39% |

Tredjeländer** |

Makroekonomiskt stöd | 536 | 4 | 540 | 2% |

Euratom | 50 | 0 | 50 | <1% |

EIB | 13 659 | 122 | 13 781 | 58% |

Delsumma tredjeländer | 14 245 | 126 | 14 371 | 61% |

Totalt | 23 450 | 227 | 23 677 | 100% |

* Denna risk täcks direkt av budgeten. Denna risk täcks av fonden. |

I tabellerna A1, A2, A3 och A4 i arbetsdokumentet återfinns närmare uppgifter om dessa utestående belopp, särskilt i fråga om tak, utbetalade belopp eller garantinivåer.

Det totala utestående kapital plus upplupen ränta som täcks av budgeten ökade med 2 950 miljoner euro till 23 677 miljoner euro jämfört med situationen per den 31 december 2008.

3.2. Risk som avser medlemsstater

De risker som för närvarande avser medlemsstater är en följd av lån som beviljades före anslutning och utnyttjandet av systemet för betalningsbalansstöd.

Under andra halvåret 2009 kommer risken som avser medlemsstater att belasta budgeten med högst 482,7 miljoner euro (motsvarande de belopp som förfaller till betalning under denna period och under förutsättning att lån som inte återbetalas inte ökar). Av tabell 2 framgår att Rumänien och Ungern är rangordnade som nummer ett och två bland medlemsstaterna när det gäller utestående belopp.

Tabell 2: Rangordning av de medlemsstater som svarar för den största riskexponeringen för budgeten under andra halvåret 2009 (miljoner euro) |

Rangordning | Land | Maximum risk (M EUR, rounded) | % av den totala maximala risken |

1 | Rumänien | 152,4 | 31,6 % |

2 | Ungern | 122,5 | 25,4 % |

3 | Bulgarien | 68,3 | 14,1 % |

4 | Tjeckien | 42,3 | 8,8 % |

5 | Polen | 41,7 | 8,7 % |

6 | Republiken Slovakien | 30,5 | 6,3 % |

7 | Slovenien | 12,4 | 2,6 % |

8 | Cypern | 4,8 | 1,0 % |

9 | Lettland | 3,6 | 0,7 % |

10 | Litauen | 3,2 | 0,6 % |

11 | Estland | 0,5 | 0,1 % |

12 | Malta | 0,3 | 0,0 % |

Totalt | 482,7 | 100,0 % |

Den risk som avser medlemsstater gäller EIB-lån, makroekonomiskt stöd och Euratom-lån som beviljades före de båda senaste utvidgningarna samt lån beviljade med stöd av betalningsbalansfaciliteten.

3.3. Risk som avser tredjeländer

Under andra halvåret 2009 kommer risken som avser tredjeländer att belasta budgeten med högst 594 miljoner euro (motsvarande de belopp som förfaller till betalning under denna period och under förutsättning att lån som inte återbetalas inte ökar). Nedan rangordnas de tio tredjeländer som står för de största totala utestående beloppen. Dessa länder står för 76,1 % av risken för fonden under andra halvåret 2009. Den ekonomiska situationen i dessa länder analyseras och kommenteras i arbetsdokumentet.

Tabell 3: Rangordning av de 10 tredjeländer som svarar för fondens största riskexponering under andra halvåret 2009 (miljoner EUR) |

Rangordning | Land | Maximum risk (M EUR, rounded) | % av den totala maximala risken |

1 | Turkiet | 156,5 | 20,0 % |

2 | Egypten | 92,7 | 11,9 % |

3 | Marocko | 70,5 | 9,0 % |

4 | Tunisien | 69,0 | 8,8 % |

5 | Libanon: | 58,1 | 7,4 % |

6 | Sydafrika | 43,9 | 5,6 % |

7 | Serbien | 34,2 | 4,4 % |

8 | Georgien | 24,2 | 3,1 % |

9 | Jordanien | 22,9 | 2,9 % |

10 | Mexiko | 22,0 | 2,8 % |

Totalt för dessa 10 länder | 594,0 | 76,1 % |

Fonden täcker de garanterade lånen i 45 länder som löper ut senast 2038. Närmare landspecifika uppgifter återfinns i tabell A2 i arbetsdokumentet.

3.4. Total risk som täcks av budgeten

Under andra halvåret 2009 kommer budgeten att täcka ett totalbelopp på 1 263 miljoner euro, vilket motsvarar de belopp som förfaller till betalning under denna period, av vilka 38 % avser medlemsstater (se tabell A2 i arbetsdokumentet).

3.5. Riskutveckling

- Systemet för betalningsbalansstöd

Den internationella krisens intensitet har påverkat vissa medlemsstater som ännu inte infört euron. Utnyttjandet av EU:s system för medelfristigt ekonomiskt stöd i december 2008 gav vissa av dessa länder möjlighet att återupprätta investerarnas förtroende med hjälp av ekonomiskt stöd från EU. Det efter den senaste utvidgningen ökade antalet stödberättigande medlemsstater gjorde det nödvändigt att utvidga systemet för betalningsbalansstöd i december 2008[12] från 12 miljarder euro till 25 miljarder euro för att kunna svara upp till potentiella behov. I maj 2009[13] beslutades att det sammanlagda taket i systemet för betalningsbalansstöd skulle höjas till 50 miljarder euro för att EU även fortsättningsvis ska kunna reagera snabbt på eventuella ytterligare förfrågningar om betalningsbalansstöd.

Den totala risken för medlemsstaterna har därför fortsatt att öka under första halvåret 2009 till följd av delutbetalningar med stöd av systemet för betalningsbalansstöd på totalt 3 miljarder euro. Två ytterligare delutbetalningar planeras att göras under andra halvåret 2009 med ett sammanlagt belopp på 4,2 miljoner euro.

Ett andra betalningsbalanslån till Lettland beviljades i början av 2009[14] på upp till 3,1 miljoner euro. En första del på 1 miljard euro utbetalades den 25 februari 2009. En ytterligare del på 1,2 miljard euro utbetalades den 27 juli 2009.

Den 26 mars 2009 gjordes den andra delutbetalningen på 2 miljarder euro till Ungern inom ramen för det betalningsbalanslån som beviljades 2008. En ytterligare del på 1,5 miljard euro utbetalades den 6 juli 2009.

Ett lån till Rumänien beviljades den 6 maj 2009 på högst 5 miljarder euro. Lånet kommer att betalas ut i flera delar under 2009 och 2010. En första del på 1,5 miljoner euro utbetalades 27 juli 2009.

- Lån för makroekonomiskt stöd

Lån för makroekonomiskt stöd till tredjeländer genom beslut av rådet[15] i varje enskilt fall och sedan Lissabonfördraget trädde i kraft av rådet och Europaparlamentet. Det makroekonomiska stöd som har beviljats med stöd av rådets beslut 2007/860/EG av den 10 december 2007 om makroekonomiskt stöd till Libanon består av 50 miljoner euro i lån och upp till 30 miljoner euro i bidrag. Den första delutbetalningen av lånet (25 miljoner euro) gjordes i början av 2009 och utbetalningen av den andra delen planeras ske i början av 2010.

- Euratom-lån

Euratoms utlåning till medlemsstater eller transaktioner i vissa berättigade länder utanför EU (Ryska federationen, Armenien, Ukraina) har ett tak på 4 miljarder euro och omkring 85 % av dessa har redan används. Det återstående utlåningsutrymmet uppgår till omkring 600 miljoner euro. Inga utbetalningar gjordes med stöd av systemet för Euratom-lån under första halvåret 2009.

Utbetalningen av den tredje (och sista) delen av lånet enligt låneavtalet för K2R4-projektet (10,3 miljoner US-dollar) i Ukraina gjordes den 12 oktober 2009.

- EIB-lån

Det tidigare allmänna mandatet till EIB löpte ut den 31 juli 2007. Vid detta datum hade låneavtal motsvarande sammantaget 98 % av det totala taket enligt mandatet (20 060 miljoner euro – se tabell A6 i arbetsdokumentet) undertecknats. Per den 30 juni 2009 återstod ett totalt belopp på 4 794 miljoner euro att betalas inom ramen för mandatet som beräknas komma att betalas ut inom 10 år från det att mandatet löpt ut eftersom gemenskapsgarantin för eventuellt outbetalade belopp förfaller vid utgången av denna period.

Den viktigaste framtida riskfaktorn för budgeten i framtiden är EU-garantin som beviljats EIB i enlighet med beslutet om det mandatet för utlåning till tredje land. Mandatet för utlåning till tredje land är för närvarande föremål för översyn efter halva tiden och rådet och Europaparlamentet måste senast den 31 oktober 2011 anta ett beslut som täcker den återstående perioden för den gällande budgetplanen 2007-2013 och ersätter det nuvarande beslutet. Denna EU-garanti är begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda lån och beviljade lånegarantier inom ramen för EIB:s finansiella transaktioner, minus återbetalda belopp, plus alla därmed förbundna summor och med ett tak på högst 27 800 miljoner euro[16]. Lånekontrakt till ett totalt belopp av 8 611 miljoner euro hade undertecknats per den 30 juni 2009 inom ramen för detta mandat, och av det beloppet hade 7 449 miljoner euro vid den tidpunkten ännu inte betalats ut (se tabell A6 i arbetsdokumentet).

4. UTEBLIVNA BETALNINGAR, IANSPRÅKTAGANDET AV GARANTIER SOM BELASTAR BUDGETEN OCH UTESTÅENDE FORDRINGAR

4.1. Användning av likvida medel

I de fall en låntagares återbetalning till EU[17] är försenad använder kommissionen sina likvida medel för att undvika förseningar med åtföljande kostnader för den egna upplåningsverksamheten.

4.2. Utbetalningar från budgeten

Under andra halvåret 2009 begärdes inga anslag inom ramen för artikel 01 04 01 i budgeten, ”Europeiska gemenskapens lånegarantier”, eftersom inga uteblivna betalningar registrerades under första halvåret 2008.

4.3. Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder

Om en låntagare (tredje land) överskrider en förfallodag för betalning av ett lån som beviljats eller garanterats av EU, ska fonden täcka den uteblivna betalningen inom tre dagar från förfallodagen[18].

Under första halvåret 2009 utnyttjades inte fonden.

5. Garantifond för åtgärder avseende tredjeland

5.1. ÅTERVINNING

Per 30 juni 2009 hade fonden inte några eftersläpande betalningar att återvinna.

5.2. Tillgångar

Per den 30 juni 2009 uppgick fondens nettotillgångar[19] till 1 205 807 618 euro.

5.3. Målbelopp

Fonden måste nå en lämplig nivå (målbelopp) som fastställts till 9 % av de samlade åtagandena, omfattande kapitalbelopp och upplupen ränta, i samband med varje transaktion. Kvoten mellan fondens tillgångar (1 205 807 618 euro) och dess totala utestående kapitalskulder[20] (14 375 441 140 euro) enligt fondförordningen har ökat något från 8,34 % 31 december 2008 till 8,39 % 30 juni 2009.

Vid utgången av 2008 var fondmedlen lägre än målbeloppet. Enligt de nya bestämmelserna om avsättning som antogs av rådet 2007[21] upptogs en avsättning på 93 810 000 euro i det preliminära budgetförslaget för 2010. Detta belopp betalades från budgeten till fonden den 10 februari 2010.

6. RISKBEDÖMNING: EKONOMISKT OCH FINANSIELLT LÄGE I TREDJELÄNDER MED DE STÖRSTA EXPONERINGARNA

6.1. Mål

I de föregående avsnitten i rapporten redogörs för de kvantitativa aspekterna på den risk som belastar budgeten avseende tredjeländer. De kvalitativa riskaspekterna, som är beroende av transaktionsslag och låntagarens ställning (se avsnitt 3.3 ovan), bör dock också bedömas.

6.2. Metoder för riskutvärdering

Riskbedömningen i denna rapport baseras på de uppgifter om den ekonomiska och finansiella situationen, kreditvärdighetsbetyg och andra kända fakta om de länder som har erhållit garanterade lån. I denna bedömning ingår i uppskattningar av förväntade förluster och återvunna belopp vilka nödvändigtvis är mycket osäkra.

De Landriskindikatorer ingår i tabellerna i arbetsdokumentet anger hur risken för uteblivna betalningar utvecklas. Denna analys återfinns i avsnitt 2 i arbetsdokumentet för de länder som utgör störst risk för budgeten under 2009 och de länder som har en direkt exponering mot budgeten (makroekonomiskt stöd och Euratom-lån).

[1] KOM(2009) 398 och SEK(2009) 1063 utgör den föregående rapporten om de garantier som täcks av budgeten per 31 december 2008.

[2] SEK(2010) 479.

[3] Lån för makroekonomiskt stöd kan också beviljas i form av bidrag till tredjeländer. För ytterligare information om sådant stöd hänvisas till kommissionens rapport KOM(2009) 514 och SEK(2009) 1279.

[4] De siffror som avser EIB-mandaten visas i Tabell A1 och hänvisningar till rättsliga grunder anges i tabell A4 i arbetsdokumentet.

[5] Senast fastställd för perioden 1 februari 2007 –31 oktober 2011 genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG av den 13 juli 2009 (EUT L 190, 22.7.2009, s. 1) (”beslutet om mandatet för utlåning till tredje land”), som ersätter rådets beslut nr 2006/1016/EG av den 19 december 2006.

[6] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av 25 maj 2009 om upprättandet av en garantifond för åtgärder avseende tredje land (kodifierad version) (EGT L 145, 10.6.2009, s. 10).

[7] För en utförlig rapport om hur fonden fungerar hänvisas till KOM(2006) 695 och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar (SEK(2006) 1460).

[8] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2273/2004 (EUT L 396, 31.12.2004, s. 28).

[9] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 89/2007 av den 30 januari 2007 (EUT L 22, 31.1.2007, s. 1).

[10] Enligt artikel 1 tredje stycket i förordningen om garantifonden överförs risken för lånen från fonden till budgeten från och med den dag ett land ansluter sig till Europeiska unionen.

[11] Vid denna beräkning utgår man från att lån som inte återbetalas inte ökar, dvs. endast förfallna betalningar beaktas (se även avsnitt 1 i arbetsdokumentet).

[12] Rådets förordning (EG) nr 1360/2008 av den 2 december 2008 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans.

[13] Rådets förordning (EG) nr 431/2009 av den 18 maj 2009 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans.

[14] Rådets beslut 2009/290/EG av den 20 januari 2009.

[15] Sedan Lissabonfördraget trätt i kraft är medbeslutandeförfarandet det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

[16] Uppdelat i ett nedre tak med ett fast maximalt belopp på 25 800 miljoner euro och ett fakultativt mandat på 2 000 miljoner euro. Rådet och Europaparlamentet får besluta om ianspråktagandet av det fakultativa mandatet inom ramen för översynen efter halva tiden.

[17] Se artikel 12 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförandet av beslut 94/728/EG, Euratom, om systemet för EU:s egna medel.

[18] För närmare uppgifter se avsnitt 1.4.3 i arbetsdokumentet.

[19] Fondens totala tillgångar med avdrag för upplupna skulder (EIB-avgifter och revisionsavgifter).

[20] Inklusive upplupen ränta.

[21] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 89/2007 av den 30 januari 2007 (EUT L 22, 31.1.2007, s. 1).