-fc -fr EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 07.01.1999 
KOM( 1998) 782 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN 
ÖVERSYNS EFTER HALVA 
PROGRAMPERIODEN 
PROGRAM UNDER MÅL 1 OCH 6 (1994-99) 
ATT UTVECKLA EN FÖRVALTNINGSKULTUR 
GENOM UTVÄRDERING: MOT EN BÄSTA METOD 

SAMMANFATTNING 
översyn efter halva programperioden : att höja effektiviteten 
1. Halvtidsöversynen av programmen under mål 1 och 6 är ett förfarande som 
huvudsakligen bygger på de olika halvtidsutvärderingar som görs på programnivå. 
Vid denna utvärdering beaktas också andra aspekter inklusive den politik som förs 
av berörda medlemsstater, EU:s egna prioriteringar och andra relevanta strategiska 
analyser. Huvudsyftet med halvtidsöversynen är därför att genom en grundlig och 
systematisk bedömning komma fram till eventuellt nödvändiga ändringar av 
prioriteringar och omfördelning av budgetmedel till varje program. 
2. Vid denna halvtidsöversyn kunde man dra nytta av ett stort antal utvärderingar 
(fler än hundra), och arbetet underlättades mycket av diskussioner med de 
nationella myndigheterna. 
3. Halvtidsöversynen täckte i princip alla gemenskapsstödramar och samlade 
programplaneringsdokument för mål I och 6. Förfarandets betydelse varierar från 
en medlemsstat till en annan. I allmänhet har det möjliggjort en effektivare 
resursanvändning och utgjort ett stöd för specifika strategiska prioriteringar. 
Halvtidsutvärderingarna har visat sig användbara för justeringar i programmen 
4. Halvtidsutvärderingar är inget självändamål, utan görs för att förbättra 
programplaneringens kvalitet och relevans. De inbegriper stora mänskliga och 
ekonomiska resurser och i vissa fall också omfattande förberedelser och 
diskussioner inom programpartnerskapen. 
5. Dessa utvärderingar har inte gjorts endast för att de skall uppfylla gällande 
gemenskapsregler för programmen. De har också gjorts på grund av det växande 
intresse som nationella och regionala myndigheter visar. Dessa myndigheter 
betraktar allt mer utvärderingen som ett medel för att förbättra förvaltningen av 
anslagen och optimera uppnådda resultat. 
6. Halvtidsutvärderingen erbjuder ett viktigt instrument för att bedöma nödvändig 
heten för ändringar av de ursprungliga målsättningarna för programmet. 
Planeringen av strukturåtgärder kan påverkas av ändrade yttre faktorer och de 
allmänna förutsättningarna. Faktorer som dessa kan skapa behov av en översyn av 
strategiska prioriteringar och en mer systematisk och effektiv programplanering. 
7 Fördelar av denna utvärdering kan mätas i form av en bättre utdelning på de medel 
som investeras och som en bättre anpassning av prioriteringarna efter ändrade 
behov och förutsättningar. Dessutom bör utvärderingen ses som en del av en 
djupare inlärningsprocess som inbegriper fördelar som inte enbart kan värderas på 
kort sikt såsom en förbättrad utvärderingsförmåga och samordning inom de 
nationella och regionala förvaltningarna. 
Att bedöma resultaten 
8. Jämfört med tidigare program påvisade halvtidsutvärderingarna avsevärda 
framsteg när det gäller att använda kvantitativa indikatorer för att övervaka 
åtgärdernas genomförande, bedöma deras effekter och fastställa de framsteg som 
gjorts när det gäller att uppnå programmens mål. Även om utvecklingen av 
indikatorer hittills har varit ganska ojämn, framgår det ofta av de "bra metoder" 
som identifierats i vissa program att det är relativt enkelt att mäta och bedöma 
resultat, och att detta inte nödvändigtvis kräver ytterligare arbete från de nationella 
myndigheternas sida. 
9. Användningen av formella resultatindikatorer för att mäta framsteg gentemot ett 
programs huvudmålsättningar och prioriteringar kan vara till större nytta än vad 
som hittills erkänts. Detta borde leda till en effektivare förvaltning som kan ge 
påvisbara förbättringar av faktiska resultat. 
10. Om man antar att medlemsstaterna måste göra förhandsutvärderingar av framtida 
program är det viktigt all programplaneringsdokumenten innehåller kvantifierade 
mål och indikatorer som är relevanta för halvtidsöversynen. Denna typ av 
information kan vara genuint användbar för dem som förvaltar programmen och 
tjäna som en objektiv grund vid bedömning av resultat. Detta kommer enligt 
kommissionens förslag till förordning om strukturfonderna, avgöra tilldelningen 
av reservmedel till programmen mätt utifrån deras egna interna resultat. 
11. När det gäller verksamhetsramen måste övervakningssystemen kunna garantera att 
relevanta indikatorer kan mätas snabbt och till en låg kostnad, att lämpliga 
befintliga informationskällor används och att indikatorerna kontrolleras av 
nationella och regionala förvaltningar. Dessutom bör det fastställas realistiska mål 
på ett öppet sätt, och de ursprungliga målen bör kvarstå under genomförandet. De 
bör justeras ned endast då detta motiveras av ändrade förutsättningar. 
Halvtidsöversynen har varit tillräckligt flexibel för att möta ändrade behov och 
prioriteringar 
12. Den strategi som ligger bakom halvtidsövcrsynen tycks på många sätt vara lämplig 
och tillräckligt flexibel för att svara mot ändrade förutsättningar och mot behovet 
att säkerställa en högre effektivitet i de nuvarande åtgärderna. Båda av dessa 
målsättningar har varit möjliga att uppfylla inom samma verksamhetsram. 
13. Strategiska prioriteringar är utformade i ett särskilt ekonomiskt och institutionellt 
sammanhang och påverkas både av externa och interna aspekter. Även om det är 
önskvärt med kontinuitet, finns det alltid utrymme för ytterligare förbättringar -
även för de mest framgångsrika åtgärderna. I snabbt växande ekonomier (t.ex. den 
irländska) medger de ekonomiska resultaten vissa strukturella ändringar i 
programplaneringen för att ta sig an vissa större problem såsom otillräckliga 
fysiska infrastrukturer eller kunskapsluckor. 
14. Halvtidsöversyn som gjorts av programmen under mål 1 och 6 har inte i grunden 
påverkat deras övergripande strategiska inriktningar. Justeringar av åtgärderna 
varierar mellan medlemsländer och regioner samt mellan gemenskapsstödramar 
och samlade programplaneringsdokument. Även om de senare är mindre 
inbegriper de proportionellt sett större transfereringar mellan olika åtgärder. 
15. När kommissionen lade fram sina egna prioriteringar för de justeringar som skall 
göras i samband med halvtidsöversynen, betonade man särskilt en tydligare 
sysselsättningsinriktning, och då framför allt genom att stödja mer arbetsintensiva 
åtgärder. Även om man kunde ha gjort mer för att stödja denna viktiga prioritering 
har halvtidsöversynen som ett reellt resultat påvisat uppmuntrande tecken i de 
nuvarande programmen. Exempel på detta är att vissa större stödprograms 
inriktning ändrats för att inbegripa små och medelstora företag samt sysselsättning. 
Vidare har de territoriella sysselsättningspakterna integrerats i huvudprogrammen 
och särskilda åtgärder rörande informationssamhället samt jämställdhet införts. 
Klara framsteg inom utvärderingsområdet men förbättringar behövs 
16. Lärdomarna från denna halvtidsöversyn visar att utvärderingsarbetet inte bara är 
en rent akademisk övning, utan ett verksamhetsinriktat och strategiskt arbete. 1 
många medlemsstater hade programförvaltare och beslutsfattare en liknande syn 
och tog slutsatserna från utvärderingen som utgångspunkt för de ändringar som 
krävdes med tanke på pågående åtgärder. 
17. Det har gjorts avsevärda framsteg när det gäller halvtidsutvärderingarnas kvalitet 
och innehåll, samtidigt som man införlivat dem i den övergripande 
halvtidsöversynen. Detta kommer med tiden att leda till en förbättrad 
förvaltningskultur. Genom att identifiera "bra metoder" har faktorer såsom 
processförvaltning (t.ex. att identifiera nyckelfrågor, nå samförstånd etc.) och en 
försiktigare planering av halvtidsöversynen konstaterats. Dessa kommer att 
inbegripas i en eventuell framtida vägledning för bästa metod. 
18. Till följd av halvtidsöversynen har de nationella och regionala myndigheterna 
vidtagit åtgärder för att ytterligare effektivisera sina åtgärder, särskilt när det gäller 
deras egna system för att fördela medel från strukturfonderna. Framför allt 
kommer man att förbättra övervakningssystemen avsevärt, och detta särskilt 
genom att höja kvaliteten på och relevansen hos de indikatorer som fastställs i 
programmen. Man försöker för närvarande hitta andra lösningar för att förenkla 
förvaltningen av små program och fastställa mer samstämmiga urvalskriterier mot 
bakgrund av programmålen. 
19. Inför nästa programperiod blir huvudfrågan att ytterligare konsolidera 
utvärderingsmetoderna på grundval av de resultat som hittills uppnåtts. Att 
förstärka utvärderingen som ett verkligt verktyg för beslutsfattande, stärka 
övervakningssystem och indikatorer, stödja utvärderingsmetoder och främja det 
multilaterala utbytet av erfarenheter inom Europeiska unionen tycks i detta 
sammanhang utgöra stora utmaningar när det gäller att ytterligare öka 
strukturåtgärdernas effektivitet. 
m 
SAMMANFATTNING 
INLEDNING 3 
/. Huvuddelar i halvtidsöversynen 4 
1.1. Bakgrund och framväxande behov 4 
1.2. Kommissionens riktlinjer 5 
1.3. Halvtidsutvärderingar 5 
1.4. Ekonomiskt genomförande 6 
//. Lärdomar från halvtidsutvärderingarna 6 
2.1. Att genomföra halvtidsutvärderingarna 6 
2.2. De viktigaste slutsatserna 12 
2.3. Att utnyttja utvärderingsresultaten , 21 
///. De viktigaste följ derna och justeringarna 22 
3.1. Kopplingen mellan utvärdering och omprogrammering 22 
3.2. Totala omfördelningar av anslag från strukturfonderna 25 
3.3. Att införliva EU:s prioriteringar 26 
IV. Konsekvenser och framtida utmaningar 30 
4.1. Konsekvenser på kort sikt för de nuvarande fördelningssystemen 30 
4.2. De första reflektionerna inför kommande program 30 
4.3. Utmaningen att utvärdera : 31 
2-
INLEDNING 
Denna halvtidsutvärdering1 syftar till att säkerställa ett effektivare och kraftfullare 
genomförande av de strukturåtgärder som görs genom gemenskapsstödramarna och de 
samlade programplaneringsdokumenten (SPD). Detta förfarande är särskilt viktigt med 
tanke på de nuvarande strama offentliga budgetarna. Dessa gör det allt nödvändigare att 
åtgärder genom strukturfonderna är av hög kvalitet vad gäller deras enskilda innehåll och 
att de resurser som anslås utnyttjas helt. 
Utvärderingar är ett viktigt verktyg för att dessa mål skall kunna uppnås. En nyhet av 
central betydelse i de nuvarande strukturfondsförordningarna är kravet att en systematisk 
utvärdering skall införas för alla EU-program. Mot bakgrund av initiativet SEM 2000 
(system för sund och effektiv finansförvaltning) betraktar kommissionen utvärderingar 
som en avgörande åtgärd för att förbättra den förvaltningskultur inom vilken 
gemenskapsprogrammen genomförs2. Senare har kommissionens politiska dokument 
Agenda 20003, som täcker perioden 2000-2006, kommit att syfta till en större 
kostnadseffektivitet i alla strukturåtgärder genom att stärka övervakning, ekonomisk 
kontroll och utvärdering i en decentraliserad förvaltning. 
I denna rapport sammanfattas de viktigaste delarna av de halvtidsöversyner som görs i 
medlemsstaterna, och vi analyserar särskilt halvtidsutvärderingarnas roll och införandet 
av gemenskapsprioriteringar för alla program under mål 1 och 6. 
De halvtidsutvärderingar som genomförs av de enskilda medlemsstaterna är den 
viktigaste informationskällan för denna rapport. Det görs ett försök att förstå 
utvärderingsförfarandets roll i utarbetandet av denna halvtidsöversyn och att identifiera 
en bästa utvärderingsmetod som vägledning för nästa programperiod. Dessa är 
representativa för en förvaltningskultur som växer fram genom utvecklingen av en 
utvärderingsmetod. 
Genom att belysa huvuddragen i en bästa metod bidrar rapporten till en bättre förståelse 
för hur utvärderingar genomförs och används för halvtidsöversynen mot bakgrund av 
deras framtida tillämpning i enlighet med de nya strukturfondsförordningarna. Rapporten 
utgör i detta sammanhang en experimentell grund för insatser efter 1999. 
Följande fyra områden granskas i denna rapport: 
1. Den övergripande halvtidsöversynen. 
2. De viktigaste slutsatser som kan dras av halvtidsutvärderingarna. 
3 I denna rapport görs genomgående en distinktion mellan begreppen halvtidsutvärdering och 
halvtidsöversyn. Även om de två begreppen emellanåt används samtidigt, beskriver hulvtidsövcrsyn 
på ett bättre sätt det fullständiga förfarande som inbegriper utvärderingsarbetet och de däruv 
följande ändringarna av prioriteringar och omfördelningar i programbudgetcn. 
Halvtidsutvärderingen består helt enkelt i det faktiska utvärderingsarbetet, som sedan ligger till 
grund för halvtidsöversynen. 
SEM 2000 - Meddelande om utvärderingar, 8.5.1996. 
Agenda 2000 - en förstärkt och utvidgad union, 1997. 
-3-
3. De viktigaste följderna och justeringarna. 
4. Konsekvenser för programmens genomförande och prioriteringar samt framtida 
utmaningar. 
I. HUVUDDELAR I HALVTIDSÖVERSYNEN 
Halvtidsöversynen bygger på fyra huvuddelar: politiskt sammanhang, kommissionens 
riktlinjer, halvtidsutvärderingarna samt det ekonomiska genomförandet av program under 
mål 1 och 6. 
1.1. Bakgrund och framväxande behov 
Gemenskapsstödramarnas och de samlade programplaneringsdokumentens huvudsyfte är 
att minska skillnaderna mellan de olika medlemsstaternas per capita-inkomster. 
Åtgärderna syftar till att åstadkomma en långsiktig förändring av mottagarnas 
ekonomiska strukturer och resultat. De genomförs på grundval av specifika nationella 
prioriteringar och strategier för att gripa sig an sådana grundläggande strukturella 
problem som skillnader i konkurrenskraft och mänskligt kapital, vilka är av central 
betydelse för den regionala konkurrenskraften och därmed för den regionala tillväxten. 
De fyra fattigaste medlemsstaterna - "sammanhållningsländerna" - har kunnat notera en 
avsevärd förbättring av sina per capita-inkomster. Det finns dock fortfarande skillnader 
mellan de europeiska regionerna: 1995 var den genomsnittliga per capita-inkomsten i de 
25 mest välmående regionerna tre gånger högre än i de minst utvecklade. Skillnaden i 
arbetslöshet är ännu större och drabbar framför allt de socialt mest missgynnade 
grupperna4. 
Ekonomiska, sociala eller politiska förändringar i medlemsstaterna har påverkat deras 
olika behov och problem, och därigenom deras justeringar av programmen. Exempelvis 
har Irlands positiva ekonomiska utveckling under senare år ändrat behovet av vissa typer 
av åtgärder, vilket framför allt gäller åtgärder som syftar till att främja 
produktionssektorn. Den halvtidsutvärdering som gjorts för Irland visar att det finns ett 
behov av att styra resurserna mot satsningar på offentlig infrastruktur (t.ex. landsvägar) 
för att kunna matcha den höga ekonomiska tillväxten. 
På samma sätt har erkännandet av sysselsättningen som en överordnad EU-prioritering 
också lett till ett antal justeringar i programmen, såsom den formella lanseringen av de 
territoriella sysselsättningspakterna. Ändringar i medlemsstaternas sysselsättningspolitik 
såsom strukturella reformer på arbetsmarknaden har också bidragit till att ändra vissa 
utbildningsåtgärders inriktning. 
Oförutsedda händelser har också kunnat bemötas genom strukturfonderna. Exempelvis 
har jordbävningarna i regionerna Umbrien och Marche i Italien medfört att dessa 
regioner, som ett tecken på solidaritet mellan landets regioner, kommit att få resurser 
genom gemenskapsstödramen. 
Se första rapporten från kommissionen om ekonomisk och social sammanhållning (1996), KOM(96) 
542 slutlig av den 6 november 1996. 
1.2. Kommissionens riktlinjer 
De ändrade ekonomiska och sociala förutsättningarna i medlemsstaterna har medfört att 
kommissionen antagit allmänna riktlinjer5 för att främja gemenskapsåtgärdemas 
mervärde. Riktlinjerna syftar till att utgöra en allmän ram för åtgärder och prioriteringar, 
inom vilken justeringar av de nuvarande programmen under mål 1 och 6 (1994-1999) 
kan göras som en del av halvtidsöversynen. 
Riktlinjerna innehåller en rad tematiska prioriteringar till stöd för strukturåtgärdemas 
huvudsyfte genom att bidra till att skapa förutsättningar för en hållbar ekonomisk 
utveckling, tillväxt och sysselsättning, och därigenom till varaktiga arbetstillfällen. Det 
överordnade målet att främja sysselsättningen stöds genom följande specifika 
prioriteringar: grundläggande infrastruktur, ett produktionsfrämjande klimat (alla typer av 
åtgärder för att förbättra företagens och industrins tillväxt och konkurrenskraft), 
forskning och teknisk utveckling, miljö och en hållbar utveckling, utveckling av 
mänskliga resurser samt jämställdhet. 
1.3. Halvtidsutvärderingar 
I enlighet med strukturfondsförordningarna och programmens standardbestämmelser har 
alla medlemsstater (med undantag för Italien6) lyckats genomföra halvtidsutvärderingar 
som underlag för en översyn av deras strukturåtgärder. Dessa utvärderingar var utformade 
för att bidra till arbetet att förbättra genomförandet och förvaltningen av programmen 
under återstoden av perioden. 
I det vägledningsdokument7 som offentliggjorts av kommissionen fastslogs att 
halvtidsutvärderingar bör inbegripa en kritisk analys av all insamlad information, och då 
framför allt av uppgifter från övervakningen, samt en analys av i vilken grad målen hade 
uppnåtts. I samband med detta bör också eventuella skillnader mellan faktiska och 
förväntade resultat av åtgärderna förklaras. Utvärderingarna bör också inbegripa en 
bedömning av åtgärdernas motiv och målens fortsatta relevans. 
Dessutom bör man vid utvärderingarna tillhandahålla information som gör det möjligt för 
övervakningskommittéerna att inta en ståndpunkt och föreslå berörda myndigheter 
korrigerande åtgärder så att justeringar i programmen kan göras. 
För program som löper över mer än tre år skall som allmän regel en halvtidsutvärdering 
genomföras i slutet av det tredje året. Dessa program skall också vara föremål för en 
7 Prioriteringar vid justeringar av de strukturfondsprogram som löper ut i slutet av 1999* -
kommissionens riktlinjer, maj 1997. Riktlinjernas utformning fick stöd av medlemsstaterna vid ett 
informellt möte mellan de ministrar som ansvarar för regionalpolitik och fysisk planering i 
Ballyconnell, Irland, den 14-15 november 1996. Medlemsstaterna bad formellt kommissionen alt 
"utforma politiska riktlinjer i enlighet med subsidiaritetsprincipen som syftar till att utveckla de 
nuvarande programmen under mål 1 och 6 så att de får en arbetsintensivare inriktning för den 
period som löper ut i slutet av 1999". 
Halvtidsutvärderingen genomfördes av de italienska myndigheterna som en mellanliggande 
utvärdering (budgetministeriets utvärderingsenhet) under första halvåret 1997. 
Gemensam vägledning för kontroll och mellanliggande utvärderingar (1996). 
-5-
slutlig utvärdering i slutet av referensperioden. I utvärderingen skall denna tidsplan 
beaktas. 
/. 4. Ekonomiskt genomförande 
Utvärderingarna handlar normalt om att bedöma effekter och framsteg mot bakgrund av 
uppställda mål och prioriteringar. För att göra detta förlitar man sig normalt till 
ekonomiska uppgifter om programmens genomförande, vilka tillhandahålls genom 
berörda övervakningssystem. Genomförandet av budgeten på EU-nivå ger också en 
översikt över åtagande- och betalningsbemyndiganden. De viktigaste tendenserna för 
program under mål 1 och 6 sammanfattas nedan (se bilaga 2). 
Sedan 1994 har det gjorts kontinuerliga och regelbundna framsteg i genomförandet av 
programmen under mål 1. Denna tendens kvarstod under första halvåret 1998.1 slutet av 
1997 hade 64 % av medlen tagits i anspråk för åtaganden (46 % i slutet av 1996) och 
gjorda betalningar uppgick till 48 % av anslagna medel (33 % i slutet av 1996). 1997 
användes samtliga medel som fanns tillgängliga för åtaganden och betalningar. Denna allt 
snabbare utveckling var tydligast i Spanien och Portugal, där man under perioden 1994-
1997 tagit 69 % respektive 70 % av anslagna medel i anspråk för åtaganden och betalat ut 
53 % respektive 56 % av medlen. I andra medlemsstater kunde man konstatera allvarliga 
förseningar i genomförandet mätt i åtaganden (framför Nederländerna, Frankrike och 
Belgien), medan förseningarna i Italien och Österrike främst rörde betalningar. När det 
gäller mål 6 råder det stora skillnader mellan de två berörda medlemsstaterna. 
Genomförandet har hunnit längre i Finland än i Sverige: 59 % av anslagna medel hade i 
slutet av 1997 tagits i anspråk för åtaganden i Finland jämfört med bara 32 % i Sverige. 
II. LÄRDOMAR FRÅN HALVTIDSUTVÄRDERINGARNA 
Arbetet att genomföra halvtidsutvärderingar, som utgör en av de viktigaste nyheterna i 
förvaltningen av strukturfonderna, erbjuder en värdefull ram för överväganden kring EU-
åtgärdernas totala effektivitet. De viktigaste lärdomar som bör dras rör själva 
genomförandet, samt vilket värde de viktigaste resultaten har i fråga om åtgärdernas 
inriktning. 
2.1. Att genomföra halvtidsutvärderingarna 
a) Halvtidsutvärdering - ett delat ansvar 
En nyhet av central betydelse i gällande förordningar om strukturfonderna är de skärpta 
kraven på utvärdering av hur effektiva och kraftfulla åtgärderna är. Dessa krav fastställs i 
flera artiklar i dessa förordningar8. 
Enligt artikel 26.2 i samordningsförordningen skall "förhandsbedömningen och utvärderingen, 
alltefter omständigheterna, utföras genom en jämförelse av målen med de erhållna resultaten, i 
förekommande fall, och med hänsyn till makroekonomiska och sektorsvisa mål och indikatorer som 
grundas på regional eller nationell statistik, samt information från beskrivande och analytiska 
undersökningar och kvalitativa analyser". I standardbestämmelserna för gemenskapsstödramarna 
och de samlade programplaneringsdokumenten, som skall beslutas tillsammans med 
medlemsstaterna, anges att "övervakningen l...] skall stödjas genom mellanliggande utvärderingar 
så att eventuella justeringar som krävs i gemenskapsstödramarna och pågående verksamhet kan 
göras ". 
-6-
Kommissionen och medlemsstaterna har samarbetat för att definiera de 
verksamhetsförfaranden som skall följas eftersom kravet på utvärderingar är ett delat 
ansvar. Under 1995 arbetade medlemsstaterna och kommissionen aktivt för att försöka nå 
samförstånd om innehållet i dessa utvärderingar och om de verksamhetsförfaranden som 
skall följas i varje fall. Även om den verksamhetsram som föreslagits av kommissionen 
diskuterades multilateralt, så har uppgiften att genomföra utvärderingarna i första hand 
legat på varje övervakningskommitté. 
Trots de problem som normalt åtföljer alla nya förfaranden och de svårigheter som vissa 
medlemsstater har haft när det gäller att definiera och initiera utvärderingen, har det i 
allmänhet inte funnits några större meningsskiljaktigheter mellan medlemsstaterna och 
kommissionen9. 
h) Att organisera halvtidsutvärderingar 
Utöver förordningarna - att förbättra förvaltningen 
Flertalet typer av åtgärder (gemenskapsstödramar, samlade programplaneringsdokument, 
operativa program, globala stöd etc.) som programmerades i varje medlemsstat skulle 
utvärderas enligt specifika former. Vissa medlemsstater har initierat andra utvärderingar 
som antingen varit tematiska (för t.ex. små och medelstora företag eller på 
forskningsområdet) eller verksamhetsinriktade (t.ex. urvalskriterier, förfaranden etc.) för 
att komplettera sina halvtidsutvärderingar. Det stora antalet halvtidsutvärderingar (fler än 
hundra för program under mål 1 och 6)10 tyder på att medlemsstaterna numera allmänt 
erkänner deras betydelse. Detta framkommer inte bara genom att de följer gällande 
bestämmelser, utan också genom deras syn på utvärderingar som ett verktyg för att 
förbättra förvaltningen av fonderna och optimera resultaten av fondernas verksamhet. 
Utvärderingarnas kostnad 
I meddelandet SEM 2000 om utvärderingar (1996) rekommenderades att den totala 
budgeten för utvärderingsarbete inte skulle överstiga 0,5 % av programbudgeten. 
Utvärderingskostnaderna finansierades i allmänhet under varje programs budget för 
"tekniskt bistånd". De andel av medlen som anslagits till denna verksamhet har i 
allmänhet understigit 0,1 % av programmens totalkostnad. I vilket fall som helst skulle 
det ha varit olämpligt att fastställa specifika procentuella andelar eftersom kostnaden för 
en utvärdering inte nödvändigtvis är proportionell mot kostnaden för programmet i fråga. 
Utvärderingsförfarandet 
Halvtidsutvärderingarna inleds med en analys av i vilken grad det aktuella programmet 
låter sig utvärderas {utvärderingsbarhet), och man beslutar i detalj vilken metod man 
skall tillämpa under nästa steg. Bedömningen av utvärderingsbarhet var nödvändig för att 
avhjälpa vissa luckor eller motsägelser i den information som finns i 
programplaneringsdokumenten, såsom otillräckligt kvantifierade mål för vissa åtgärder. 
9 Det informella mötet i Madrid mellan de ministrar som ansvarar för regionalpolitik och fysisk 
planering den 30 november-1 december 1995 visade på en ökad medvetenhet i medlemsstaterna om 
vikten av halvtidsutvärderingar och deras syfte för verksamheten. 
10 Se förteckning i bilaga 3. 
-7-
Det är viktigt att understryka att en grundförutsättning för en framgångsrik utvärdering är 
att man kan se till att förhållandena verkligen är sådana att de medger en utvärdering av 
det aktuella programmet. Utvärderingen av ett program kräver i allmänhet att relevanta 
indikatorer och mål har fastställts på förhand och att de övervakats under programmets 
hela löptid (ruta 1). 
Ruta 1: Att bedöma utvärderingsbarhet (dvs. möjligheten att genomföra en utvärdering) - ERUF:s 
operativa program för Andalusien (mall) 
Denna utvärdering syftade till att beskriva motiven bakom och målen för planerade åtgärder, graden av 
samverkansvinster mellan dessa samt huruvida programförvaltningen var lämpligt utformad. 
Utvärderingen var koncentrerad till tre huvudområden: planeringens kvalitet, informationssystem och 
förvaltningskapacitet. Den strategi som antogs bestod i att analysera programplaneringsdokumenten (efter 
det sedvanliga schemat) och intervjua nyckelpersoner inom programmets förvaltning. 
Tillämpningen av denna metod ledde till vissa praktiska slutsatser. När det gäller programmets kvalitet 
noterade utvärderaren vissa brister i SWOT-analysen (styrka, svagheter, möjligheter och hot) samt 
problem ifråga om vissa av målen (t. ex. turism), där målinriktningen var svag. Informationsbasen ansågs 
vara alltför inriktad på resultat på bekostnad av effektmätande indikatorer. Det gjordes också en 
bedömning av förvaltningssystemet för att åstadkomma möjliga förbättringar, särskilt vad gäller 
fördelningen av arbetsuppgifter och ansvar inom den regionala förvaltningen. 
Även om inte alla rekommendationer kom att beaktas ökade denna första utvärdering programförvaltarnas 
medvetenhet om behovet att främja en utvärderingskultur och att bättre förstå sina egna program. 
Halvtidsutvärderingen görs efter halva programmets löptid. Den syftar till att bedöma i 
vilken grad man uppnått programmets mål, att avgöra vilken effekt åtgärderna haft i 
initialskedet och, när så krävs, att föreslå rekommendationer för att förbättra 
programmets förvaltning och optimera dess resultat. Som referenspunkt för 
halvtidsutvärderingarna bör man därför i allmänhet använda resultaten från den 
förhandsbedömning som gjorts på grundval av de planer som medlemsstaterna lagt fram. 
Utvärderarnas oberoende 
Medlemsstaterna har kommit överens om att det var särskilt viktigt att säkerställa att 
utvärderingsrapporterna utarbetades oberoende både av de myndigheter som ansvarar för 
förvaltningen av strukturfonderna och av de verkställande organ som ansvarar för 
samfinansierade åtgärder. Man har därför fastställt förfaranden för att utse externa 
utvärderare (konsulter, specialistgrupper från den akademiska världen etc). I vissa 
medlemsstater där utvärderingar är en väletablerad del av de offentliga programmen har 
de externa utvärderarna ofta kunnat dra nytta av fortlöpande rådgivning och stöd. 
Interna utvärderingar kan innebära vissa fördelar, till exempel genom att "erfarenhet ger 
färdighet", eftersom förvaltningsmyndigheterna ofta har anledning att fråga sig "hur" och 
"varför" deras verksamhet ser ut som den gör. När det gäller halvtidsutvärderingar och 
förhandsbedömningar är det dock kanske inte praktiskt, kostnadseffektivt eller ens 
önskvärt att göra interna utvärderingar. Ett anmärkningsvärt undantag var Italien där 
halvtidsutvärderingarna genomfördes av budgetministeriets utvärderingsenhet, och där 
man tog upp en rad kritiska frågor, särskilt när det gäller programplaneringsdokumentens 
kvalitet och bristen på lämpliga mål och indikatorer. 
c) Att bygga upp utvärderingskapacitet i medlemsstaterna 
Att inrätta förvaltningsstrukturer 
Övervakningskommittéerna ansvarar vanligtvis för att genomföra halvtidsutvärderingar. 
De har deltagit i utformningen av innehållet i utvärderingsrapporterna och i fastställandet 
av utvärderamas arbetsprogram. Ännu viktigare är att de har analyserat och diskuterat 
utvärderingsrapporternas innehåll och, när så varit lämpligt, föreslagit eller gett råd om 
tänkbara ändringar i programmet för att maximera effektivitet och verkan hos de 
strukturmedel som anslagits till programmet. 
I ett stort antal fall har övervakningskommittéerna inrättat tekniska grupper eller 
underkommittéer (se ruta 2), som ansvarat för att upprätthålla de fortlöpande kontakterna 
mellan kommittéerna och utvärderarna. På grundval av utvärderingsresultaten har de 
sedan utarbetat rapporter och förslag för diskussion inom och godkännande av hela 
kommittén. 
Ruta 2: Att genomföra utvärderingarna - genom särskilda arbetsformer 
Gemenskapsstödramarna i deras helhet och de tre största operativa programmen bistods var och en av en 
särskild utvärderingsenhet som gav kontinuerlig rådgivning och sakkunskap. Externa utvärderare har gett 
liknande direkttjänster till fem andra operativa program. 
övervakningskommittéerna har diskuterat halvtidsutvärderingsrapporterna vid två separata 
sammanträden. De enskilda utvärderingarna av de operativa programmen och slutsatserna från 
övervakningskommittéernas sammanträden har legat till grund för den övergripande 
halvtidsutvärderingen av gemenskapsstödramarna. En regional utvärderingsrapport har också legat till 
grund för utvärderingen av stödramarna, och i översynen har man beaktat kommissionens riktlinjer. 
I Portugal har tekniska utvärderingsgrupper upprättats för att styra och kontrollera 
utvärderingsprocessen. Deras huvuduppgifter bestod bland annat i att kontrollera anvisningar, bistå i 
urvalet av utvärderare och diskutera slutrapporterna innan de lades fram för övervakningskommittéerna. 
Dessa grupper utgjordes av tjänstemän från kommissionen och företrädare för berörda nationella och 
regionala förvaltningar. De sammanträdde som regel minst två gånger per år fört 
övervakningskommitténs sammanträden. De konstruktiva samarbetet mellan parterna i dessa grupper har 
bidragit till att förbättra kvaliteten på utvärderingsarbetet. 
Partnerskapens roll 
Programmens parter har i allmänhet ställt sig positiva till halvtidsutvärderingarna och 
gärna påtagit sig ansvaret att vidareutveckla dem. De regionala myndigheterna har dock i 
varierande grad engagerat sig i de uppgifter som är förknippade med 
halvtidsutvärderingarna. Dessa variationer återspeglar olika egenskaper hos de politiska 
och institutionella systemen (graden av decentralisering), de olika typerna av 
strukturåtgärder (nationella, sektoriella, regionala eller lokala program) samt olika praxis 
och erfarenheter i medlemsstaterna. 
I vissa fall ansvarade de regionala myndigheterna för att organisera och genomföra 
utvärderingarna. De ansvarade för urvalet av utvärderare, för att definiera och underlätta 
deras arbete samt för att säkerställa att övervakningskommittéerna diskuterade och 
analyserade utvärderingsresultaten. Dessutom säkerställde de att rekommendationerna 
från utvärderingarna kom att tillämpas på programnivå. I andra fall påtog sig både 
nationella och regionala myndigheter detta ansvar och arbete. I de fall det handlade om 
gemenskapsstödramar (vilket gäller vissa regioner under mål 1) ansvarade dock normalt 
de nationella myndigheterna för utvärderingen. 
-9 
Ännu ett fall utgörs av de medlemsstater där de regionala myndigheterna inte har det 
verkställande ansvaret för programplaneringen och förvaltningen av strukturfonderna. 
Deras deltagande i utvärderingen bestod i att underlätta tillhandahållandet av de uppgifter 
och den information som krävdes för att utarbeta utvärderingsrapporterna, att samarbeta 
vid analysen av åtgärdernas lokala effekter samt att i viss mån delta i omformuleringen av 
de strategiska riktlinjer och verksamhetsriktlinjer som följde av rekommendationerna i 
utvärderingsrapporterna. Arbetsmarknadens parter var också delaktiga i denna process i 
den mån som de deltog i övervakningskommittéerna. 
De nationella parterna och kommissionen har som tänkt arbetat sida vid sida, och 
inriktningen vid utvecklingen av partnerskapen har i allmänhet varit flexibel och 
pragmatisk. 
Att skapa professionell kompetens i utvärderingen 
Under de senaste fyra åren har utvärderingsarbetat utvecklats avsevärt i samtliga 
medlemsstater. Strukturfondernas regelverk har varit en avgörande faktor för denna 
utveckling. Ansvaret för att tillhandahålla dessa tjänster har till stor del legat utanför de 
olika förvaltningarna, även om Irland och Italien utgör undantag genom att ha skapat sina 
egna specialiserade arbetsgrupper. Utvärderingarnas utveckling till en specialiserad tjänst 
har lett till en allt större professionalism och bättre sakkunskaper. Även om de 
utvärderingsgrupper som utsetts för olika program ofta har haft en tvärvetenskaplig 
sammansättning, och inbegripit både konsultföretag och akademiska forskningscentrcr, 
har de i allmänhet varit fokuserade på ekonomi och förvaltning. 
d) Att förbättra utvärderingarnas kvalitet 
Den genomsnittliga kvaliteten på de halvtidsutvärderingar som genomfördes under 
programperioden 1994-1999 har onekligen förbättrats jämfört med föregående period 
(1989-1993), även om förseningar i att komma igång med vissa program eller olämpliga 
metoder fortfarande inneburit att delar av arbetet inte nått upp till uppställda-standarder. 
Utvärderingsprogrammet har varit föremål för bedömningar enligt de åtta kriterierna i 
programmet Means11. Dessa bedömningar tyder på att flertalet rapporter var av 
förhållandevis god kvalitet (ruta 3). I utvärderingarna tillhandahölls ofta uppdaterade 
uppgifter och analyser av programmen mot bakgrund av deras mål, och vid vissa 
utvärderingar (t.ex. Nordirland) har man tillämpat en egen kvalitetsbedömning i fråga om 
starka och svaga sidor. Erfarna utvärderare och mer uttömmande kunskaper och 
Kvalitetsbedömning av utvärderingsrapporter - en ram. MEANS (Méthodes d'Evaluation des 
Actions de Nature Structurelle - utvärderingsmetoder för strukturåtgärder) är ett program som 
utarbetats av Europeiska kommissionen, och som syftar till att förbättra de metoder som finns 
tillgängliga för att bedöma strukturåtgärder. Utvärderingsrapporterna skall enligt dessa bedömas 
utifrån följande åtta kriterier: uppfyllande av behov: beaktas i utvärderingsrapporterna i tillräcklig 
grad övervakningskommitténs informationsbehov, och är de anpassade till villkoren för uppdraget?; 
relevant räckvidd: täcks programmets motiv, resultat och effekter fullständigt, inklusive oväntade 
följder?; lämplig utformning: är utvärderingen lämpligt utformad för att ge svar på de frågor som 
ställs?; information: är den information som används/samlats in lämplig, och har man i tillräcklig 
grad beaktat dess tillförlitlighet?; relevant analys: har den tillgängliga informationen analyserats på 
ett relevant sätt?; trovärdiga slutsatser: är slutsatserna en logisk följd och motiverade av analysen?; 
objektiva slutsatser:, är slutsatserna rättvisa, oberoende av dem som har intressen i programmen, 
och praktiskt användbara?; tydlighet: är rapporten författad på ett lättförståeligt sätt? 
- 10-
forskning om de praktiska frågorna kring utvärderingarna har också bidragit till att höja 
rapporternas kvalitet. 
Ruta 3: Att bedöma en utvärderings kvalitet: utvärdering av Irlands gemenskapsstödram 
Utvärderingsrapporten uppfyller följande kriterier: 
• Den uppfyller i tillräcklig grad behoven av information. 
• I rapporten granskas motiven för programmet och dess mål på ett uttömmande sätt. 
• Den är utformad efter en specifik metod för att bedöma åtgärdernas effektivitet. 
• De insamlade uppgifternas tillförlitlighet är bekräftad (även om vissa luckor och brister kvarstår). 
• Det görs en lämplig analys av gemenskapsstödramens resultat. 
• De dras trovärdiga slutsatser som har haft praktiska konsekvenser för programmets struktur. 
• Slutsatserna är objektiva och tillräckligt detaljerade för att kunna tillämpas. 
• Den är tydligt skriven och presenteras för berörda parter på ett överskådligt sätt 
Den totala kvaliteten anses därför vara mycket hög, tack vare en välutformad ram för utvärderingen. 
Rapporten har offentliggjorts och finns tillgänglig för allmänheten. 
När det gäller programmen för landsbygdens utveckling skiljer sig bedömningen åt från 
en mellanliggande utvärdering till en annan. I vissa fall anses den vara godtagbar 
(Spanien), i några fall är den tillfredsställande (de olika delstaterna i Tyskland), där man 
har uppnått målet att visa goda resultat. I andra fall anses den slutligen vara av mycket 
hög kvalitet, vilket är ett resultat av de oberoende utvärderarnas erfarenhet och 
kompetens och av att målen och kravspecifikationerna fastställdes med större precision 
(Irland). Ibland är utvärderingarna av begränsat intresse på grund av de är alltför 
akademiska, alltför översiktliga, eller på grund av att de enbart ägnat sig åt 
genomförandet och förvaltningen och inte åt resultaten och effekterna (Frankrike och 
Belgien). 
Vissa utvärderingar har också kritiserats för att de inte är tillräckligt oberoende i 
förhållande till den myndighet som begärt att få utvärderingen utförd. I andra fall finns 
det begränsande faktorer i form av att utvärderarens arbete blivit svårare på grund av 
myndigheternas bristande samarbete. 
De metoder som tillämpats av utvärderarna varierade i form och kvalitet från ett program 
till ett annat. Även om kommissionen har förespråkat ett antal metoder och verktyg 
genom Means-programmet, befinner sig tillämpningen av dessa fortfarande på ett tidigt 
stadium. Exempelvis anser man ofta att det är svårt att mäta effekterna på 
sysselsättningen, särskilt efter att man beaktat neutraliserande effekter 
undanträngni ngseffekter12. 
Trots avsevärda kvalitetsförbättringar måste man med lämplig vägledning fortfarande öka 
användningen av lämpliga utvärderingsmetoder under kommande utvärderingssteg. 
12 Se Europeiska kommissionens dokument, ''Counting the jobs", 1997 och "European Job 
Challenge" (1998). 
-11 
2.2. De viktigaste slutsatserna 
Bland de viktigaste målen för halvtidsutvärderingarna är att bedöma de framsteg som 
gjorts när det gäller att uppnå programmens mål och deras troliga effekter (t.ex. skapande 
av sysselsättning) samt att undersöka hur programmen har förvaltats och hur projekt har 
valts ut och övervakats. Syftet med detta avsnitt är därför att genom ett tvärsnitt av 
utvärderingarna granska vissa viktiga resultat i frågor som ställts samt ge en indikation på 
vilka förbättringar som krävs. Vi kommer att belysa vissa huvuddrag i de analyser som 
gjorts inom följande tre områden: 
- Makroekonomiska effekter för de största programmen, och då särskilt effekter på 
tillväxten och sysselsättningen. 
- Mikroekonomisk bedömning med inriktning på effektivitetsfrågor. 
- Fördelningssystemens kvalitet med tanke på systemen för övervakning och 
indikatorer samt kriterierna för urval av projekt. 
Utifrån denna analys kan man göra vissa allmänna iakttagelser beträffande användningen 
av dessa resultat och hur de integreras i halvtidsöversynen. 
a) Makroekonomiska effekter: effekter på tillväxten och sysselsättningen 
Flertalet utvärderingar av gemenskapsstödramarna under mål 1 inbegriper en 
makroekonomisk bedömning, som ger värdefulla insikter i den övergripande 
halvtidsöversynen. De illustrerar vikten av att beakta både utbuds- och efterfrågesidan. 
De illustrerar också effekter och ger en första kvantifiering av dessa effekters troliga 
omfattning. 
För stora åtgärder, såsom större gemenskapsstödramar under mål 1, är det troligt att 
makroekonomiska effekter i form av ekonomisk tillväxt och sysselsättning kommer att 
bli synbara. Dessa effekter är dock svåra att mäta på grund av behovet av att identifiera 
en alternativsituation, det vill säga den situation som skulle ha rått utan 
strukturfonderna. Detta innebär att man måste använda simuleringsteknik baserad på 
modeller där man beaktar variablernas ömsesidiga makroekonomiska beroende. Även om 
det finns flera modeller där man kvantifierar de kortsiktiga effekterna på efterfrågesidan 
(t.ex. input-output-modeller), så finns det bara ett fåtal där man beaktar de långsiktiga 
effekterna av förhållandena på utbudssidan, och strukturfondernas huvudsyfte är ju att 
förbättra just dessa13. 
I samband med halvtidsutvärderingarna uppskattar man med hjälp av olika modeller 
effekterna på utbudssidan till följd av ytterligare infrastruktur, mänskliga resurser och 
produktiva investeringar i en ekonomi. Vissa av dessa modeller är sofistikerade, andra 
ganska enkla. För Irland och Spanien har man använt modeller av Herminl4-typ, medan 
13 De senaste försöken att kvantifiera strukturfondernas samlade effekter på efterfråge- och utbudssidan 
har gjorts med hjälp av QUEST Il-modellen, vars resultat presenterades i den första 
sammanhållningsrapporten (1996), och HERMIN-modellen, framför allt i samband med översynen 
av den inre marknaden (1996). 
14 Hermin är en makroekonomisk modell som utformats speciellt för att kvantifiera 
gemenskapsstodramarnas effekter på medellång till lång sikt. Det utgör en gemensam ram som är 
-12-
man för Grekland, Portugal och Italien använt allmänna ekonometriska modeller. De 
flesta av variablerna är "endogena" för modellerna, med undantag av dem som anses vara 
"externa" såsom ränta,, valutakurser och handelspartnernas ekonomiska tillväxt. Då det 
inte finns någon makromodell för östra Tyskland har man vid utvärderingen av Tyskland 
använt en speciell strategi genom att steg för steg tillämpa skattningar för de olika 
parametrar som påverkar BNP och sysselsättning. Författarna påpekar i rapporten att det 
råder en hög grad av osäkerhet kring dessa resultat. 
I två studier integrerades inte utbudssidan i tillämpad modell. I stället gjorde man helt 
enkelt ytterligare beräkningar av effekterna på utbudssidan på grundval av de 
genomsnittsvärden som fanns tillgängliga i litteraturen. I den portugisiska utvärderingen 
beräknas en ytterligare produktivitetseffekt på minst 1,17 % och högst 2,35 %. I studien 
över östra Tyskland antar man att utbudssidans långsiktiga effekter på BNP uppgår till 
20 % av efterfrågesidans kortsiktiga effekter. Av denna anledning rör de resultat som 
presenteras nedan bara efterfrågesidan för dessa båda länder (vilket på detta stadium 
också gäller Grekland). 
Det finns ett särskilt problem vid användningen av makromodeller i de länder som inte i 
sin helhet omfattas av mål 1 (Tyskland, Spanien, Italien). Vid var och en av dessa 
utvärderingar har man hanterat detta problem på olika sätt: i den tyska utvärderingen har 
man bara analyserat effekterna på södra Tyskland, i den spanska utvärderingen har man 
bara beaktat effekterna på hela Spanien, medan den italienska makromodellens dubbla 
struktur medgett bedömningar av effekterna både på södra Italien och på landet i dess 
helhet. 
De olika halvtidsutvärderingarnas resultat (se figur 1) bör behandlas med försiktighet 
eftersom de metoder som använts skiljer sig åt mellan de olika länderna. Icke desto 
mindre råder det inget tvivel om de större mål 1-programmens positiva effekter på 
tillväxt och sysselsättning. Till följd av produktivitetsförbättringar anses effekterna på 
sysselsättningen vanligtvis vara mycket mindre än effekterna på tillväxten. Figur 1 visar 
till exempel att gemenskapsstödramarna i Spanien sannolikt ökar BNP med 5,1 % fram 
till år 1999 jämfört med referensen (situationen utan stödramarna), vilket innebär en 
ytterligare årlig tillväxt på i genomsnitt ungefär 0,8 %. Sysselsättningen ökar samtidigt 
med 2,4 % fram till 1999 jämfört med utgångsvärdena (dvs. en situation utan stödramar). 
Svårigheten när det gäller framtida utvärderingar av strukturfondernas makroekonomiska 
effekter kommer att bestå i att i större utsträckning använda sig av de senaste och bästa 
metoderna på området. I makromodellerna måste man ha integrerat efterfråge- och 
utbudssidan. Den senare skall göra det möjligt att urskilja insatsernas huvudsakliga 
inriktningar, t. ex. infrastruktur, mänskliga resurser och produktiva investeringar. 
Resultat skall redovisas för nyckelvariabler som BNP, investeringar, sysselsättning, 
konsumentpriser, budgetunderskott, import och export. De mest intressanta scenarierna 
beträffande mervärde är dels finansiering enbart från EU, dels finansiering från EU 
tillsammans med nationell offentlig finansiering. Inte i något av fallen ingår finansiering 
från den privata sektorn. Hänsyn måste också tas till alternativkostnader för den 
offentliga sektorn, dvs. de effekter som skulle ha uppstått om EU-medlen och de 
fokuserad på "sammanhållningsländernas" strukturella nyckelegenskaper, och förklarar de 
mekanismer genom vilka gemenskapsstödramarna kommer att påverka utbudssidan i dessa 
ekonomier 
-13-
nationella offentliga medlen hade använts på ett annat sätt. Till sist är det så att 
resultatens känslighet för förändringar i stödramarnas utgifter och i den ekonomiska 
politiken kan leda till mer konkreta resultat i fråga om att dra slutsatser om vilken policy 
man bör ha på det här området. 
Figur 1: Resultat av halvtidsutvärderingarna - procentuell avvikelse från 
utgångsvärdena för 1999 
% 
• BNP 
• sysselsättning 
Tyskland Grekland Spanien Irland Italien Portugal 
(Mål. 1) (Mål. 1) 
Obs!: Sysselsättningsuppgiften för Portugal utgörs av arbetslöshetens minskning i procentenheter. 
Källor: Ifo Institut (D), KEPE (EL), Quasar (E), ESRI (IRL), Ministère del Tesoro-Nucleo di 
Valutazione (I), CISEP (P). 
Att bedöma de makroekonomiska effekterna i små områden 
För små områden utformades specifika modeller för att uppskatta de långsiktiga 
effekterna på tillväxt, investeringar och sysselsättning. Det gjordes ett intressant försök i 
den belgiska Hainaut-regionen (mål 1), trots de svårigheter man stötte på när man 
samlade in regional information på en mycket splittrad nivå (ruta 4). 
Ruta 4: Hainaut (mål 1): HELM-modellen 
HELM (Hainaut Lead-in Model) är en ekonometrisk modell där man antar att det råder ett nyckelsamband 
mellan produktionsökningar och produktivitetsökningar. Denna modell har utökats till att inbegripa olika 
komponenter i produktivitetsökningen (forskning och utveckling, fysiska tillgångar och kunskaper). 
Resultat presenteras för tre olika scenarier: utgångsvärdet (A), det samlade programplaneringsdokumentet 
utan begränsningar (B) (mätning av dessa dokuments ytterligare effekter) och det samlade 
programplaneringsdokumentet med begränsningar (C) (mätning av de ytterligare effekterna, men i 
stödprogrammen inbegrips den stödnivå och de urvalskriterier som antagits). Jämförelsen mellan dessa 
scenarier gör det möjligt att uppskatta programplaneringsdokumentets ytterligare effekter jämfört med 
utgångsvärdet. 
Resultaten av de simuleringar som gjorts i samband med halvtidsutvärderingen av det samlade 
programplaneringsdokumentet rör de tre viktigaste variablerna (investeringar, mervärde, sysselsättning) 
inom tillverknings- och företagstjänstesektorn. Enligt denna modell skulle dokumentet gtnerera en 
ytterligare investeringsökning på 0,7% per år under perlodin 1994-2005 och en ytterligare 
14 
sysselsättningstillväxt på 0,3% per år, vilket motsvarar 5 100 nettoarbetstillfällen 1999 och 15 800 år 
2005. 
Den kraftiga förbrukningen av anslag i slutet av perioden skulle minska effektiviteten i genomförandet av 
programplaneringsdokumentet. Förseningar i genomförandet har också den följden att effekterna skulle 
bli synligare i slutet av och efter perioden. Modellen visar att varje höjning av stödnivån bara skulle få 
begränsade effekter på investeringarna, men att dessa skulle generera vissa (indirekta) positiva effekter 
inom området. Risken för att man efter det att programplaneringsdokumentet löpt ut åter skulle fö en 
tillväxt under EU.s genomsnitt är därför inte försumbar. 
b) Mikroekonomisk bedömning 
Att bedöma effektiviteten 
Utvärderarna ombads göra en analys av åtgärdernas effektivitet. Vid de flesta av 
utvärderingarna beaktades i vilken omfattning programmen uppnådde de uttalade målen 
(effectiveness)15. Som en del av arbetet var man tvungen att se över befintliga indikatorer, 
och i vissa fall föreslogs ett antal centrala indikatorer som man var tvungna att enas om 
med de regionala myndigheterna. Denna bedömning krävde ofta en omfattande Översyn 
av indikatorerna, både vad gäller ekonomiska resultat och övervakningen av 
överenskomna indikatorer för fysiska resultat och effekter. 
Vid den irländska utvärderingen av gemenskapsstödramen tillämpade man en systematisk 
strategi för att mäta effektivitet, och använde sig då av en mikroekonomisk modell för att 
bedöma huruvida måtten var lämpligt utformade och uppfyllde uppställda mål. Denna 
strategi innebär att strukturfonderna inte kan bedömas utifrån utgifter, utan snarare utifrån 
de sociala fördelar som de skapar i ekonomin. Den metod som utvärderaren antagit syftar 
till att jämföra åtgärdernas effektivitet, för att på så sätt säkerställa en optimal fördelning 
av medlen (dvs. en jämförbar avkastning för de olika programmen) och att identifiera 
vissa bästa metoder. En mer detaljerad beskrivning ges i ruta 11. 
På en mer verksamhetsnäri nivå bör utvärderingarna syfta till att mäta i vilken grad 
programmets huvudsyften uppfylls. När det gäller fallet Merseyside innehåller 
utvärderingen vissa nyckelindikatorer (små och medelstora företag, markförbättringar och 
golvutrymmen), inklusive produktionsuppgifter och motsvarande resultat i fråga om 
skapande av sysselsättning och hävstångseffekter på den privata sektorn. Kvantifierade 
mål finns uppställda för 1999, och i halvtidsutvärderingarna presenterades siffror på de 
framsteg som gjorts dittills. Dessa indikatorer redovisas i sammanställd form på 
prioriteringsnivå. Efter halvtidsutvärderingen påbörjades en översyn av uppgifterna 
beträffande utgångsläget, målen och resultaten för åtgärderna i Merseyside. 
15 Frågor angående kostnadseffektivitet (efficiency) togs sällan upp då de hör till de svåraste att 
utvärdera. Man jämför i detta fall insatser (ekonomiska resurser) med programmets produktion (de 
varor och tjänster som tillhandahålls) samt resultat (initiala effekter). En effektivitetsundersökning 
inbegriper frågan om samma fördelar skulle ha kunnat genereras med lägre insatser, eller alternativt 
om samma insatser skulle ha kunnat generera större fördelar. Diskussionen om effektivitet 
inbegriper nödvändigtvis jämförelser med alternativ till programmet. Den största svårigheten inom 
detta område är därför valet av lämpliga referenspunkter 
-15 -
Ruta 5: Att bedöma effektivitet genom programindikatorer -fallet Merseyside - mål l (1994-1999) -
faktisk produktion/resultat av åtgärder genom ERUF 
Priori-
tering 
1 
2 
3 
4 
5 
Alia 
Obs!: Utgifter genom 
ERUF 
milj. 
GBP 
28,8 
44,4 
15,4 
4,8 
22,1 
115,5 
Det sami %av 
SPD 
21 
54 
42 
16 
26 
31 
ade prog Bruttoarbets-
tillfallen totalt 
(direkta & indirelcta) 
tusen- % av 
tal målet i 
SPD 
5,4 15 
9,2 142 
0,8 16 
0,7 64 
3,0 454 
19,2 39 
ramplaneringsdokun Totala 
golvutrymmen 
tusen- % av 
tal m2 milet i 
SPD 
114 20 
116 70 
0 
1 15 
9 i.u. 
240 24 
lentet for Merseysid Totala 
landforbattringar 
(ha) %av 
malet i 
SPD 
255 52 
17 12 
-
32 i.u. 
210 300 
513 73 
e inneh&ller foljand Totala privata 
investeringar 
milj. 
GBP 
67 
76 
0 
8 
23 
176 
e prioriter %av 
malet i 
SPD 
40 
90 
-
28 
i.u. 
77 
ingar: 1) 
Källa: interna investeringar, 2) lokala företag, 3) kunskapsbaserade åtgärder, 4) kultur, media och fritid, 
5) insatser för Merseyside. 
Halvtidsutvärderingsrapporten (nov.1996). 
De indikatorer som definierats i nivå med det operativa programmet eller det samlade 
programplaneringsdokument utgjorde grunden för kontroll och bedömning av 
effektivitet. De medger dock inte i sig själva att man kan dra några definitiva slutsatser, 
särskilt inte om åtgärdens effekter, på grund av svårigheten att fastställa orsakssamband 
inom vissa områden (exempelvis kan indikatorerna påverkas av externa faktorer). De 
måste ofta kompletteras med kvalitativa analyser och lämpligt utvärderingsarbete. 
översikt över de viktigaste följ derna och resultaten 
Det är inte lätt att presentera mikroekonomiska uppgifter om följder och resultat från 
utvärderingsrapporterna i en sammanställd form eftersom de är specifika för de olika 
programmen och inte låter sig jämföras. Det har också erkänts att kvantifieringsgraden 
efter programmens halva löptid varierar både mellan olika åtgärdsområden (infrastruktur, 
små och medelstora företag, mänskliga resurser etc.) och berörda regioner. 
Utvärderingsrapporternas utformning och täckning varierar av naturliga skäl, vilket också 
gäller möjligheten att kvantifiera nyckelelement såsom följder, resultat och förändringar 
av de viktigaste skillnaderna. I ruta 6 presenteras vissa viktigare insatser genom program 
under mål 1 och 6. 
Grundläggande infrastruktur - att minska skillnaderna 
Grundläggande infrastruktur är det område där effekterna av gemenskapens åtgärder är 
mest synliga och mätbara. Betydelsen av dessa stora investeringar är i vissa fall stor mätt 
i strukturella termer. I Spanien, till exempel, står det infrastrukturstöd till transport-, 
telekommunikations- och energinäten som finansieras genom gemenskapsstödramen i 
genomsnitt för mer än 25 % av de nationella infrastrukturinvesteringarna. Inom de flesta 
sektorer har man gjort stora framsteg när det gäller att minska skillnaderna gentemot 
övriga unionen (se ruta 6). 
16-
Ruta 6: Viktigare resultat inom området grundläggande infrastruktur. 
• Det görs fortsatt stora insatser för att stödja utbyggnaden av strategiska vägnät i 
sammanhållhingsländerna, till exempel genom att förbättra fyra viktiga korridorer i Irland (där man 
1996 nådde 49 % av det mål på 53 % som satts för 1999) och fullbordandet av motorvägen mellan 
Aten och Thessaloniki (hittills har 400 km byggts). I Portugal uppgår utbyggnaden av motorvägar och 
huvudvägar till 74% av målet för 1999. I Spanien har den totala motorvägslängden ökat med 13% 
mellan 1993 och 1995 (senaste tillgängliga uppgifter), vilket särskilt gynnat mindre utvecklade 
regioner som Andalusien. 
• I alla regioner som omfattas av mål 1 har det gjorts stora investeringar inom 
telekommunikationssektorn för att tillhandahålla modernare system såsom digitala stationer och optisk 
fiber-förbindelser. Detta har bidragit till en avsevärd minskning av skillnaderna gentemot övriga 
unionen. 1 Portugal ligger det genomsnittliga antalet telefonanslutningar (per 100 invånare) redan på 
EU-nivå, även om detta mål hade satts Ull 1999. 1 södra Italien har digitaliseringsgraden nu uppnått 
samma nivå (85 %) som i de centrala och norra delarna. I Spanien ökade digitaliseringen av näten i 
absoluta termer med 36 % mellan 1993 och 1995. 
• Det har också gjorts framsteg när det gäller att diversifiera energianvändningen mellan olika 
energikällor. Leveranserna i Greklands nya distributionssystem för naturgas bör snart inledas, 
eftersom större projekt såsom högtrycksledningen för naturgas (513 km) redan har fullbordats och ett 
annat (ett lågtrycksledningsnät för naturgas på 1 000 km) snart är fullbordat (84 %). 1 Portugal stod 
mer än hälften av gasnätet (600 km) klart 1996, och 1999 kommer detta att stå för 7,5 % av den totala 
energiförbrukningen. Grekland, Spanien och Portugal har under senare år kunnat konstatera 
avsevärda minskningar av sin energiförbrukning som andel av BNP. 
• När det gäller miljön har det gjorts stora stödinsatser för att förbättra distributionssystemen för vatten 
och öka reningsverkens kapacitet. I Grekland har vattenförsörjnings-, avlopps- och reningssystem som 
betjänar 5 miljoner invånare (halva befolkningen) redan fullbordats. Det har också gjorts 
investeringar i mindre regioner inom mål 1, såsom Nordirlands delprogram för att bygga 
vattenförsörjnings- och vattenreningsanläggningar, vilket skapat ungefär 2 270 arbetstillfällen i 
regionen. Det har också gjorts avsevärda landvinningar på miljöområdet genom en lång rad olika 
specifika åtgärder, inklusive sanering av större förorenade industriområden, miljörevisioner i små och 
medelstora företag, stöd till utveckling av miljömärkta produkter och utsläppsminskningar tack vare 
det diversiflerade energiutbudet. " 
Ett produktivt klimat - nyckelstöd till sysselsättningen 
Inom produktionssektorn har strukturstödet varit inriktat på att förbättra villkoren för 
befintliga företag och främja ny verksamhet. Det erkänns allmänt att särskilt stöd till små 
och medelstora företag är en viktig faktor när det gäller att skapa sysselsättning, och detta 
bidrar till att överbrygga strukturella skillnader i produktivitet och inkomstnivåer. Några 
exempel kan belysa de senaste tendenserna när det gäller strukturfondernas effekter inom 
detta område (se ruta 7). 
Ruta 7: Några viktigare resultat av ett produktivt klimat 
• I större stödprogram har man betonat skapande av sysselsättning, vilket delvis motverkat de negativa 
effekterna av omstruktureringar inom industrin. 
I den belgiska regionen Hainaut kommer nästan samtliga medel som finns tillgängliga för 
stödprogram, och då särskilt för små och medelstora företag att ha använts före programperiodens 
slut. Det har beräknats att dessa åtgärders sysselsättnings/nål redan har överträffats (mer än 2 200 
skapade arbetstillfällen jämfört med 1 800förväntade). 
1 Tyskland (mål 1) har stödet genom strukturfonderna aktivt bidragit till sysselsättningen, exempelvis i 
delstaten Sachsen-Anhålt där 18 500 arbetstillfällen i första hand inom kemiindustrin och närmare 
20 000 arbetstillfällen i små och medelstora företag har fått stöd 
I Italien kommer industriprogrammet sannolikt att ha skapat eller räddat mer än 75 000 
arbetstillfällen under perioden 1994-1996. 
• Inom turismsektorn kommer allt större fördelar att följa av den nya kapacitet som gjorts tillgänglig i 
exempelvis Sachsen (11 500 nya hotellbäddar) eller i Irland, där 18 stora projekt som redan 
-17-
fullbordats kommer att tillhandahålla ytterligare anläggningar som ökar turistattraktionernas kvalitet 
och standard. Nya sysselsättningsmöjligheter kommer att genereras genom dessa förbättringar, som 
gjorts genom strukturåtgärderna. 
Fysisk förnyelse av industriområden kommer också att bidra till att förbättra det ekonomiska klimatet 
och attrahera nya företag. Detta var också en huvudprioritering i vissa tyska delstater, till exempel i de 
östra delarna av Berlin där 51 000 kvadratmeter rustats upp och skapat upp till 600 arbetstillfällen, 
eller i Sachsen där markområden på 620 hektar omvandlats till en företagspark I Nord-Pos de Calais 
kommer ungefär 40-45 % av de industriområden som omfattas av mål 1 att ha förbättrats. 
Mänskliga resurser: att kvantifiera effekterna 
De specifika utvärderingar som gjorts inom området mänskliga resurser innehöll, som en 
del av arbetsplanen, en analys av vilka effekter olika utbildningsåtgärder haft på de 
personer som omfattats av åtgärderna. De viktigaste resultaten av dessa analyser 
presenteras i ruta 8 nedan. 
Ruta 8: Effekterna av utbildningsåtgärder på deltagande personer 
I Spanien gjorde utvärderaren en komparativ analys av anställning av personer som genomgått 
utbildningsåtgärder, efter målgrupp, med INEM.s (det nationella sysselsättningsinstitutet) databas som 
kontrollgrupp. I denna analys beaktades bara yrkesinriktade utbildningsåtgärder. De viktigaste 
slutsatserna stämmer överens med resultaten från efterhandsutvärderingen för perioden 1989-1993: i 
bruttotermer var anställningsgraden hos dem som utbildats 20% högre än hos kontrollgruppen. 
Anställningsgraden är högre för yngre personer, män och persöner med gymnasieexamen. Om man 
beräknar nettoeffekterna och beaktar de utbildades egenskaper varierar dock denna skillnad avsevärt. Om 
man exempelvis beaktar ålder var de utbildade som var äldre än 45 år 32 % bättre på att finna ett arbete 
än personerna i kontrollgruppen. Utbildning tycks också öka kvinnors möjlighet att fö arbete: nettoeffekten 
är i detta fall 27,1%, medan den är 14,9 %för män. Om man beaktar kvalifikationsnivån är utbildningens 
effekter på dem som bara har grundskoleutbildning slående: om de genomgår en utbildningsåtgärd ökar 
deras möjligheter att få arbete till 48,8 %. 
Tysklan4; effekter ay GIQst (Qem$insçhaft Initiative - Ost) 
I Tyskland har man beräknat att förbundsprogrammet för stöd till GlOst (dvs. lärlingsskolor för 
ungdomar) under 1995 minskade ungdomsarbetslösheten med tre procentenheter. På delstatsnivå har man 
hittills samlat in mycket få uppgifter om anställningsgraden. Kombinationen av utbildningsåtgärder och 
bidrag kan leda till bättre resultat, men detta är snarare undantag än regel. Vissa regionala resultat kan 
nämnas: För Berlin-Ost drar utvärderaren slutsatsen att 60% av de utbildade hade fått arbete eller 
lyckats behålla sitt arbete (fortbildning och utbildning av arbetslösa sammantaget) efter sex månader. Vid 
utbildningsprogrammet i Mecklenburg-Vorpommern uppnådde man en anställningsgrad på 40%-45% 
(21 %-32%på den primära arbetsmarknaden). Ett program för nyföretagare, som i huvudsak gick ut på 
att hjälpa människor att se till att de skapar ett livskraftigt företag, resulterade i att 50 % faktiskt lyckades. 
Olika fortbildnings- och utbildningsprogram för anställda (åtgärder av mål 4-typ) i Mecklenburg-
Vorpommern, Thiiringen och Sachsen-Anhalt resulterade i en ökning de deltagandes känsla av 
anställningstrygghet med 35 %-77 %. 
Porlvgaf; iMterpti Htbtldningmitömit 
De stärkande effekterna på det portugisiska utbildningssystemet (genom PRODEP) har befunnits vara 
kopplade till diversifteringen av olika utbildningsvägar och en fokusering både på kvantitativa och 
kvalitativa frågor. Utbildning av lärare och annan personal tycks vara ett av programmets viktigaste 
bidrag, på grundskole- och gymnasienivå (vilket motsvarar 49,3% av undervisningspersonalen) såväl som 
pä universitetsnivå (tillhandahållande av stipendier för magister- och doktorandutbildningar). När det 
gäller utbildningsvägarnas differentiering och utökning utgörs de viktigaste förändringarna av att 
gymnasieutbildningen utökats och närmat sig arbetslivet, samtidigt som man ökat vägledning och 
rådgivning på skolorna. Faktum är att stödet till utbildning av tekniker på mellannivå har inneburit ett helt 
nytt undersystem för att tillhandahålla tekniska färdigheter som är direkt relevanta på arbetsmarknaden 
och ett alternativ till den konventionella utbildningen. 
18 
Jordbruk och landsbygdens utveckling 
För jordbruket och landsbygdens utveckling.finns det separata program på nationell nivå. 
Därför finns det specifika utvärderingar i dessa fall. För de samlade 
programplaneringsdokumenten och de delar i de regionala programmen som rör 
jordbruket har utvärderingen integrerats i en mer övergripande utvärdering. 
Vissa medlemsastater, som t. ex. Irland, har genomfört detaljerade utvärderingar för de 
prioriterade delarna av programmen (jordbrukets livsmedelsindustri, att unga jordbrukare 
kan etablera sig, kompensationsbidragen, jämställdhet mellan kvinnor och män, 
utbildning inom jordbrukssektorn, etc). I dessa fall har utvärderingen varit ett verktyg för 
att få bättre kunskap om situationen, för att analysera problemen och hitta de lämpligaste 
lösningarna på dem. 
Ruta 9: Utvärdering av åtgärder på Jordbruksområdet - fallet PAMAF (modernisering av 
jordbruksstrukturer i Portugal) 
I utvärderingsrapporten konstateras en ganska långsam start av det faktiska och ekonomiska 
genomförandet, vilket till stor del berott på förseningar i utarbetandet av lagstiftning inom området och på 
ändringar på förvaltningsnivå. Den försening som konstaterats vid starten har dock kunnat bemästras och 
utvärderar en är ganska optimistisk om att man, med hjälp av vissa justeringar på förvaltningsnivå och i 
fördelningen av anslag mellan åtgärderna, skall kunna hinna ifatt i genomförandet av programmet och 
uppnå fastställda mål. 
Åtgärderna inom detta verksamhetsområde är inriktade på investeringsstöd till jordbruksföretag. 
Genomförandegraden är hög, och stödet rör infrastruktur såsom konstbevattning, vägar, dränering och 
bevarande av jordbruksmark, skogar, förädling och försäljning av jordbruks- och skogsprodukter, 
kompensationsbetalningar till missgynnade regioner, utbildning samt forskning. Denna typ av åtgärder 
syftar till att stärka jordbrukens konkurrenskraft. De utgör vanligtvis en fortsättning på det tidigare 
programmet, vars effekter visat sig vara positiva. De utgör för övrigt en del av EU:s övergripande 
strukturpolitik 
Utvärderar en understryker särskilt att en viss spridning av åtgärderna fått konsekvenser för deras reella 
effekter samt på deras förvaltning och genomförande. Utvärderaren förespråkar en omfördelning av 
disponibla anslag till förmån för prioriterade åtgärder, och främst då stöd till jordbruk och 
konstbevattning. Utvärderaren betonar vidare nödvändigheten att stärka yrkesutbildningen, och 
konstaterar att det gjorts insatser för att koncentrera stödet till den privata sektorn och att projektens 
regionala fördelning är ojämn. I rapporten redovisas vissa resultat från programmet "Agriculture" under 
perioden 1994-1996, och då framför allt finansteringen av ungefär 20 000 projekt samt stödet till 11 500 
jordbruk och 2 800 unga jordbrukare som startat jordbruksverksamhet. 
Fiske 
Genom Fonden för fiskets utveckling (FFU) ges stöd på fem viktigare områden: 
anpassning av fiskeansträngningen (26 % av budgeten), förnyelse och modernisering av 
flottan (24 %), beredning och saluföring av produkter (23 %), utveckling av vattenbruk 
(11 %) och utrustning i fiskehamnar (7%). Under FFU finns det nu 31 program, varav 17 
under mål 1, 12 under mål Sa och 2 under mål 6. Uttryckt i siffror satsas 65 % av 
budgeten på programmen under mål 1. 
Halvtidsutvärderingarna av de här programmen har givit intressant information om 
huruvida insatserna är effektiva och beträffande omprogrammeringarna (en 
omfördelning av medel mellan olika verksamhetsområden eller åtgärder). Man kunde 
konstatera vissa brister i övervakningen, särskilt i fråga om att att redovisa socio-
ekonomiska data. I några fall genomfördes ett antal förslag till förbättringar av 
indikatorerna. Vidare gjordes också en första analys av sysselsättningseffekterna. 
19 
Ruta 10: Ett exempel: programmet Spanien mål l 
Till detta operativa program för fiske anslogs i runda tal 1 miljard ecu, och detta är en av de prioriterade 
insatserna inom stödramen. Åtgärderna är i huvudsak inriktade på att anpassa fiskeansträngningen, att 
modernisera flottan, att bereda produkter samt på vattenbruk och utrustningen i fiskehamnarna. 1 
utvärderingsrapporten konstateras att genomförandetakten är tillfredsställande (57%) men att den 
varierar mycket från ett verksamhetsområde till ett annat: takten är låg ifråga om att modernisera flottan 
och på vattenbruksområdet (10 till 20 %), men hög ifråga om utrustningen i fiskehamnar och beredning 
av produkter (60 till 100 %). 
Effektiviteten är lägst på vattenbruksområdet (2 %): denna åtgärd drabbas av de långsamma och 
invecklade administrativa rutiner som behövs för att i praktiken genomföra olika projekt, av den låga 
avkastningen som avskräcker potentiella investerare samt av de miljökrav som ställs i projekturvalet. Den 
högsta effektiviteten återfinns inom beredningen (65 %): på det här området uppvisar stödmottagarna 
oftast en stark tillväxt och därmed också en god investeringskapacitet. Utvärderaren föreslår en 
omfördelning av resurser; mindre pengar till anpassning av fiskeansträngningen och till vattenbruket, och 
mera pengar till modernisering av fartyg och till beredning av produkter. 
En enkät bland stödmottagarna visade att 35 % av de projekt som för stöd via det här programmet har 
genererat eller bibehållit sysselsättningstillfällen (en första analys gav totalsiffran 780), i första hand inom 
beredningssektorn. Flera förslag har genomförts för att förbättra indikatorerna på genomförande och 
resultat, för att minska antalet specifika indikatorer för vattenbruket, för att ställa upp effektindikatorer för 
flottan samt sysselsätttningsindikatorer för samtliga verksamhetsområden. Slutligen kunde det konstateras 
att man inom vattenbruket strikt tillämpade principen om miljöskydd, och utvärderaren rekommenderar att 
detta blir fallet även på andra områden (beredning av produkter och utrustning i hamnarna). _______ 
c) Fördelningssystemens kvalitet 
De som ansvarade för halvtidsutvärderingarna ombads också att bedöma på vilket sätt 
fonderna förvaltas, och framför allt då övervakningssystem och kriterier för urval av 
projekt. 
System för övervakning och kriterier 
Jämfört med föregående programperiod uppvisar de nuvarande programmen avsevärda 
framsteg i användningen kvantitativa indikatorer som ett sätt att övervaka programmens 
genomförande, bedöma deras effekter och bedöma de framsteg som görs när det gäller att 
uppnå de Övergripande målen. 
Kommissionen har utarbetat en Gemensam vägledning för kontroll och 
efterhandsutvärdering i syfte att säkerställa en konsekvent analys och enhetliga 
standarder16. Denna vägledning har varit en viktig drivkraft när det gäller att åstadkomma 
dessa förbättringar. Erfarenheterna växlar dock mellan olika program. I ett antal program 
är den information som finns för indikatorerna ofta otillräcklig som resultatmått eller för 
att bekräfta att utvecklingen är tillfredsställande. Andra stora brister rör fastställandet av 
lämpliga och praktiska mål för dessa mått eller avsaknaden av ett konsekvent och 
16 I kommissionens vägledning skiljer man på indikatorer för produktion, resultat och effekter. 
Indikatorerna beträffande produktion rör det ekonomiska och fysiska genomförandet (t.ex. antal 
kilometer nya vägar och kostnaden för dessa, antalet kurser som tillhandahållits). 
Resultatindikatorerna rör de omedelbara konsekvenserna av en åtgärd (t.ex. tid som sparas till följd 
av ett vägprojekt, antalet personer som med framgång genomgår en kurs). Indikatorerna över 
effekter rör åtgärdernas följder. Man kan här skilja på en åtgärds specifika eller omedelbara effekter 
(t.ex. antalet personer som fått anställning) och dess allmänna eller slutliga effekter, som i allmänhet 
utgörs av de samhällsekonomiska effekterna (t.ex. ökning av sysselsättning eller BNP). 
-20-
regelmässigt system för insamling av information om fysisk produktion, resultat och 
effekter. 
Trots de många förbättringarna är definieringen och kvantifieringen av lämpliga 
indikatorer fortfarande ett otillfredsställande område inom programförvaltningen. Det 
krävs ett fortsatt arbete på indikatorerna för att förbättra övervakningen och bidra till 
utvärderingsarbetet, men detta måste börja med att man identifierar exempel på "bra 
metoder" inom området. I ett antal program går det att finna intressanta försök att skapa 
lämpliga informationssystem inom förvaltningen. Ett par exempel ges i ruta 11. 
Ruta 11: Att stärka övervakningssystemen 
Ett välförvaltat informationssystem är ett absolut (om än inte tillräckligt) villkor för att stödja 
utvärderingen. Fallet Nord-Pos de Calais (mål 1) är ett exempel på ett integrerat övervakningssystem, där 
man förenar ekonomiska och fysiska indikatorer på projektnivå. I Nordirland gjordes en ingående 
granskning av NIQUID (databas över alla indikatorer som överenskommits för det samlade 
programplaneringsdokumentet) som en viktig del av halvtidsutvärderingen i syfte att göra om databasen 
till ett effektivt system för förvaltning av information om programplaneringsdokumentet. Utvärderaren 
föreslog en regelbunden övervakning av 52 indikatorer i stället för de 330 indikatorer som identifierats i 
programplaneringsdokumentet. Dessutom skulle man för varje delprogram utveckla en uppsättning 
nyckelindikatorer för att följa deras specifika effekter 
Det har också arbetats mycket på detta i Italien, där man fastställt standardiserade indikatorer för 
åtgärder genom ESF. I Portugal har indikatorerna förbättrats inom nästan alla åtgärdsområden, även om 
det finns utrymme för ytterligare förbättringar när det gäller informationens kvalitet. 
Kriterier för urval av projekt 
Under de första två till tre årens genomförande av programmen har man i vissa fall 
kunnat se en utveckling av relativt sofistikerade system för rankning av samfinansierade 
projekt. I de system som skapats (t.ex. i Merseyside) beaktas samtidigt en rad olika 
faktorer, och förutom att bedöma om projekten uppfyller de grundläggande kriterierna 
tillämpas också urvalskriterierna både på prioriterings- och åtgärdsnivå. Exempelvis 
inbegriper prioriteringskriterierna, som är gemensamma för alla projekt, projektets 
produktion, avkastning, hävstångseffekter på den privata sektorn och under senare tid 
också miljöeffekter. 
Vid många halvtidsutvärderingar har man ifrågasatt effektiviteten hos sådana system. Att 
ha Öppna och objektiva kriterier, vilket i sig betraktas som en bra metod, kanske inte är 
ett tillräckligt villkor för att säkerställa att de bästa projektens väljs ut. Ytterligare 
kontroller måste göras, exempelvis av den grad av tillförlitlighet som kan tillskrivas den 
information och de produktionsprognoser som sökandena lägger fram. 
Ruta 12: Merseyside -rankningssystemför projekt under ESF/ERUF 
I Merseysides SPD har systemet för urval av projekt tre olika aspekter: grundläggande kriterier, 
gemensamma prioriteringskriterier för alla projekt samt åtgärdskriterier (som kan skilja sig från 
prioriteringskriterierna). 
Syftet var att utveckla begripliga och öppna kriterier som kan tillämpas på ett stort antal olika projekt. De 
viktigaste prioriteringskriterierna inbegriper väntad produktion, avkastning, typ av mottagare (för ESF), 
arbetsmarknadsaspekter, bevis på partnerskap och kopplingar, hävstångseffekter på den privata sektorn 
och miljöeffekter. ^____ 
2.3. Att utnyttja utvärderingsresultaten 
Såsom beskrivits i föregående avsnitt utgör halvtidsutvärderingar en viktig kunskapskälla 
för programförvaltare och beslutsfattare. Utvärderingarna ger dem information om 
-21-
viktiga frågor, till exempel huruvida syftena och målen för deras åtgärder är relevanta 
eller om de mer övergripande ekonomiska effekterna på berört område är effektiva. En 
officiell utvärdering bör vara strikt analytisk och tillräckligt verksamhetsinriktad för att 
helt kunna användas för politiska beslut. 
Utvärderingsresultatens kvalitet garanterar dock inte att de kommer att användas. Med 
andra ord kan utvärderingarna inte betraktas som det enda underlaget för 
halvtidsöversynen. Institutioner och politiker är ständigt involverade i samspel och 
informationsutbyte. Andra faktorer som rör det makroekonomiska politiska 
sammanhanget kan också direkt påverka de slutliga besluten om omprogrammering. Med 
tanke på detta vidare sammanhang bör man vid halvtidsutvärderingen skilja på tre olika 
användarnivåer. 
Den första användarnivån inbegriper utvärderingens viktiga roll som en 
återkopplingsmekanism i fråga om de åtgärdemas effektivitet. Utvärderingarnas resultat 
och rekommendationer har i många fall och till stor del följts och införlivats i 
ändringarna av programmen. Det bästa exemplet på detta är utvärderingen av Irlands 
gemenskapsstödram, där man kom fram till trovärdiga och användbara slutsatser, vilka 
ledde till att medel omfördelades mellan åtgärder eller delprogram (se ruta 12). 
För det andra hade utvärderingen en viktig funktion genom att tillhandahålla nya 
informationskällor eller kontinuerlig information till programförvaltare och politiker. 
Exempelvis inbegrep utvärderingen av Hainaut-programmet under mål 1 en särskild 
makroekonomisk modell (se ruta 3), vilken också erkändes som ett användbart underlag 
för omprogrammeringar. Slutsatserna av utvärderingen gav emellertid också långsiktiga 
perspektiv på den regionala ekonomins konvergerande tendenser. I andra utvärderingar 
med en smalare inriktning betonades vikten av vissa kritiska aspekter på 
programförvaltningen, snarare än att vara uttömmande i fråga om hela genomförandet. 
Slutligen visar erfarenheterna också att stora insatser från programpartnerskapen är 
avgörande för en lyckad och effektiv utvärdering. Ett viktigt resultat av denna erfarenhet 
är att beslutsfattarna deltog i diskussionen om olika utvärderingsfrågor, och man drog ett 
antal lärdomar ledde till förbättringar av åtgärderna. Även om denna inlärningsprocess 
inte alltid hade en formell struktur, hade den en avsevärd inverkan på 
halvtidsöversynernas slutliga följder. 
III. DE VIKTIGASTE FÖLJDERNA OCH JUSTERINGARNA 
Utvärderingarna utgjorde underlag för halvtidsöversynen genom att ge en övergripande 
bedömning av vad som åstadkommits under den första hälften av programperioden. 
Utifrån dessa beståndsdelar kommer vi i denna del av rapporten att bedöma översynens 
viktigaste följder i form av justeringar av programmen. Vi kommer också att granska i 
vilken omfattning de prioriteringar som fastställts av kommissionen har inbegripits i 
programmen. 
3.1. Kopplingen mellan utvärdering och omprogrammering 
Utvärderingarna lades fram inom snäva tidsgränser för att de skulle kunna användas som 
underlag för den halvtidsutvärdering som gjordes mellan 1997 och 199817. De tre nya 
17 Det har förekommit vissa förseningar i förhandlingarna om halvtidsöversynen av mål 1 i Frankrike 
(särskilt Réunion) och Grekland (ändringar i ERUF-program, medan ändringar av ESF-program 
planeras för andra halvåret 1998). I Italien beslutades ett antal omprogrammeringar i april 1998, och 
- 22 -
medlemsstaterna förtjänar här ett särskilt omnämnande, eftersom de - tröts att deras 
program startades ett år senare än de andra medlemsstaterna - gjorde formella 
arrangemang för att genomföra halvtidsutvärderingar. Kommissionen främjade ett 
erfarenhetsutbyte mellan utvärderarna, som kom med nya idéer angående 
utvärderingarnas genomförande. En viktig aspekt på denna process är att det inte gjordes 
några stora ändringar innan utvärderingarna och den formella översynen av programmen. 
Utvärderingarna har i allmänhet visat sig vara användbara genom att de innehåller 
nyckelfrågor eller belyser de beslut som följt av dem. Deras förmåga att göra detta har 
berott på analysernas kvalitet och på rekommendationemas verksamhetsinriktning. 
På begäran från både kommissionen och förvaltningsmyndigheterna har utvärderingarna 
på området landsbygdens utveckling lett fram till rekommendationer och konkreta 
förslag. Förslagen går ut på att omfördela resurser. I Tyskland och Spanien sammanföll 
dessa förslag med de behöriga myndighetemas egna förslag eftersom man hade samma 
uppfattning i frågan om kriteriet på framgång (framsteg i åtgärderna till följd av data från 
Övervakningen). I andra fall ägnade man bara uppmäksamhet åt en viss del (Portugal). 
Ibland gjordes utvärderingarna efter ändringar i programmen, men i efterhand har man då 
kunnat konstatera att detta inte lett till motsatta resultat (Frankrike). I Italien analyserade 
utvärderaren i första hand problem och svårigheter i genomförandet, och i det här fallet 
föreslog de programansvariga en omfördelning av resurserna. För Irlands del har det 
framhållits att man saknar finansiering för att kunna konkretisera utvärderarens 
rekommendationer om att förstärka vissa åtgärder. 
Exemplen Irland och Merseyside 
Två exempel kan användas för att belysa hela halvtidsöversynen från den formella 
utvärderingen till genomförandet av beslut om omfördelningar av anslag. Dessa två 
exempel har valts för att de handlar om två olika åtgärdsnivåer: en stor 
gemenskapsstödram (Irland) och ett SPD (Merseyside) (se rutorna 13 och 14). 
Ruta 13: Halvtidsöversyn (I): Irlands gemenskapsstödram 
I rapporten anges att den irländska gemenskapsstödramen utgör en stor framgång och att anslagen har 
använts på ett effektivt sätt och stärker vad som betraktas som en anmärkningsvärd ekonomisk 
återhämtning. Genom gemenskapsstödramen har planeringen av de offentliga utgifterna på medellång sikt 
medgett en mer systematisk och effektiv programplanering inom många områden. 
I utvärderingen av gemenskapsstödramen tog man upp frågor om värdet av att satsa offentliga resurser på 
ett antal specifika åtgärder, framför allt gratis eller subventionerat tillhandahållande av tjänster för vilka 
företag eller enskilda skulle vara villiga att betala. Ett grundläggande antagande var här att marknaderna 
utgör den effektivaste vägen att uppnå ekonomiska och sociala mål, vilket innebär att offentliga insatser 
bara är motiverade när marknaden inte fungerar och insatsen inte i sig skapar några ekonomiska 
störningar. Mot bakgrund av dessa teoretiska antaganden identifierades fyra olika situationer där det 
enligt utvärderarna kan vara motiverat med offentliga insatser i en marknadsekonomi: 
Tillhandahållande av offentliga varor och tjänster (såsom transportinfrastruktur) som inte skulle 
tillhandahållas utan offentliga insatser. 
Införande av korrigerande subventioner som utformats för att ändra priset på varor och tjänster där 
marknadspriset inte i tillräcklig grad återspeglar deras vidare sociala fördelar (t.ex. lånekostnader för 
små och medelstoraföretag). • 
halvtidsöversynen kommer att slutföras i oktober, på grundval av de faktiska framsteg som görs 
fråga om vissa program med en låg utgiftstakt. 
-23-
Förvaltning av målinriktade program som syftar till att ändra beteenden genom att åtgärda luckor i 
fråga om kunskap, medvetenhet eller förståelse (t.ex. att introducera ny teknik för företagare eller 
anställda). 
Omfördelning av välfärd genom subventioner eller understöd för att uppnå övergripande sociala mål. 
Vid utvärderingen av gemenskapsstödramen kategoriserades de 166 åtgärderna under stödramen på 
grundval av de fyra situationerna ovan. För varje kategori valde man ut en eller två "ankaråtgärder", dvs. 
åtgärder som var omfattande eller som grundade sig på långvariga eller vedertagna verksamheter inom 
den offentliga sektorn, som sedan användes som referenspunkter för andra åtgärder inom samma kategori. 
På grundval av dessa jämförelser bestämdes vilka åtgärder som var framgångsrika och vilka som inte var 
det. 
Samtidigt utarbetades ungefär 150 rekommendationer om hur gemenskapsstödramens resurser kan 
användas på ett effektivare sätt, med en särskild betoning på de åtgärder som var dåligt målinriktade eller 
som hade oönskade effekter. I utvärderingen påpekade man att det fanns tydliga motiv för större offentliga 
satsningar på fysisk infrastruktur, och då särskilt på landsvägar. För vissa efterfrågestyrda åtgärder 
föreslog man att utgiftsramarna skulle ses över mot bakgrund av den faktiska utvecklingen, exempelvis 
genom att minska anslagen till delprogrammet för livsmedelsindustrin. 
I diskussionerna inom övervakningskommittéerna erkändes också att man i högre grad borde betona 
ungdoms- och långtidsarbetslösheten, och att anslagen till specifika åtgärder för utbildning och 
missgynnade grupper skulle ökas. 
Utvärderingen av gemenskapsstödramen innehåller också ett antal detaljerade rekommendationer om 
förvaltningen och genomförandet av specifika åtgärder. Man ansåg exempelvis att konkurrensen i 
tillhandahållandet av subventionerade tjänster var otillräcklig på grund av de statliga företagens 
dominans. När det gäller övervakning föreslog man i rapporten * ytterligare förbättringar av 
resultatindikatorerna, samtidigt som man medgav att den nuvarande gemenskapsstödramen är det mest 
avancerade experimentet ifråga om övervaknings- och indikatorssystem. 
Resultatet av halvtidsöversynen följde i hög grad dessa rekommendationer. Följaktligen skedde en 
skiftning från produktionssektorn till utveckling av mänskliga resurser och ekonomiska infrastrukturer. 
Omfördelningen av anslagen uppgick till 163 miljoner ecu, med en koncentration på FoTU (37 miljoner 
ecu), transportinfrastruktur (36 miljoner ecu) och en rad olika åtgärder för att stödja elever som hoppat av 
skolan och andra marginaliserade grupper (46 miljoner ecu). 
Ruta 14: Halvtidsöversyn (II) .fallet Merseyside (mål 1) 
Strukturfondsstödet till Merseyside uppgår till 816 miljoner ecu genom Merseysides samlade program med 
fem "förändringskrafter": interna investeringar och företagssektorn, lokala företag, kunskapsbaserad 
industri och avancerad teknik, kultur-, media- och fritidsindustrin samt insatser för Merseysides 
befolkning. Den sistnämnda får den största andelen av programanslagen (mer än två femtedelar). Interna 
investeringar och lokala företagarkrafter fick en fjärdedel respektive en femtedel av programanslagen. 
Lanseringen av det samlade programplaneringsdokumentet sammanföll med en konjunkturuppgång i den 
brittiska ekonomin, vilken kännetecknades av minskad arbetslöshet och ekonomisk tillväxt, som båda var 
bättre än EU:s genomsnitt. Merseyside har också tagit del av detta uppsving med den följden att 
strukturfonderna används i en situation som är gynnsammare än vad man trodde vid utarbetandet av det 
samlade programmet. Åven om minskningen av arbetslösheten har understigit genomsnittet för Förenade 
kungariket, bör denna minskning betraktas mot bakgrund av den senare tidens nedgång ifråga om de 
viktigaste sociala och ekonomiska indikatorerna. 
Vid halvtidsutvärderingen bedömdes det samlade programmets nuvarande och potentiella effekter på 
människor och förtagande / Merseyside, och man granskade kritiskt de befintliga 
övervakningsarrangemangen och rekommenderade hur programmet borde fullföljas under återstående 
programperiod Rent teoretisk forskning kompletterades med en översyn av 100 enskilda projekt och 
omfattande undersökningar och intervjuer inriktade på programmets mottagare. Utvärderingsarbetet var 
omfattande och av hög kvalitet. Detta kompenserade i hög grad de resursbegränsningar som inskränkte på 
de detaljanalyser som kunde göras. 
Utvärderaren lade fram en rad detaljerade och välgrundade rekommendationer, och föreslog särskilt att 
det framtida övervaknings' och utvärderingsarbetet skulle inriktas på större projekt som kan förmodas ge 
de största effekterna samt på frågor såsom undanträngningseffekter och hållbarhet. Det rekommenderades 
-24-
också att den befintliga uppsättningen indikatorer skulle utökas för att förbättra bedömningen av 
programmets effekter. Föreslagna indikatorer inbegrep bland annat de små och medelstora företagens 
överlevnadsgrad och deras användning av ny teknik Dessutom ansåg man att samverkanseffekter inom 
programmets fem olika förändringskrafter och gemensamma teman för olika åtgärder inte beaktades i 
tillräcklig utsträckning. 
Omprogrammeringen efter halviidsöversynen följde i stort utvärderarens förslag och låg i mycket i linje 
med kommissionens regionalpolitiska prioriteringar fram till slutet av 1999. Totalt 97 miljoner ecu 
omfördelades, främst till de åtgärder som anses vara mest sannolika att leda till direkt skapande av 
sysselsättning (små och medelstora företag, införande av ny teknik och social delaktighet). Nya åtgärder 
skapades för beredning av fisk och för utveckling och tillämpning av kommunikationsteknik 
Kommissionen har också satt en tidsgräns för en omfattande översyn av data för utgångsläget och 
kvantifierade mål, med särskild betoning på nettoeffekter på sysselsättningen. 
3.2. Totala omfördelningar av anslag från strukturfonderna 
Alla gemenskapsstödramar, samlade programplaneringsdokument och andra typer av 
åtgärder under mål 1 och 6 genomgick en halvtidsöversyn. Det enda undantaget var de 
nya tyska delstaterna, där justeringar av programmen görs fortlöpande. Alla dessa 
översyner ledde till ekonomiska omfördelningar av varierande omfattning i syfte att 
förbättra åtgärdemas totala effektivitet. 
Dessa ändringars omfattning varierar mer i de större och mer komplexa 
gemenskapsstödramarna än i de samlade programplaneringsdokumenten, eftersom de rör 
större belopp. Ändringamas omfattning står dock inte i direkt proportion till 
programmens framgångar eller tillkortakommanden. Också i framgångsrika fall (t.ex. 
Irlands gemenskapsstödram) kunde man göra ytterligare förbättringar och tvingades göra 
korrigeringar, utan att detta ändrade programmens viktigaste prioriteringar och mål. 
Omfördelningamas omfattning varierade kraftigt mellan programmen. Dessa 
omfördelningar har i allmänhet varit inriktade på ekonomiska framsteg, särskilt när det 
gäller program som inte utnyttjar anslagen. Dessutom återspeglar omfördelningarna den 
grad i vilken EU:s prioriteringar har beaktats (se punkt 4.3.). I allmänhet har begränsade 
ändringar {finjusteringar) av programmen gjorts utan att detta påverkat strategiska 
prioriteringar. I vissa fall (t.ex. Italien/mål 1, Portugal/gemenskapsstödram) har 
ändringarna inbegripit en skiftning från program med en låg utgiftstakt till delprogram 
med en högre utgiftstakt, dock med beaktande av andra kvalitativa kriterier. I de flesta 
fall har ändringar gjorts inom program och mellan åtgärder. Ytterligare resurser från 
deflatorn har också använts för att rikta om vissa åtgärder, främst till förmån för skapande 
av sysselsättning. Figur 4 visar storleksordningen på de belopp som har omfördelats i 
varje medlemsstat. 
De största ändringarna gjordes i gemenskapsstödramen under mål 1 i Italien (cirka 
700 miljoner ecu, inklusive icke-programmerade resurser och indexeringen av 
gemenskapsstödramen för 1998), följt av Spanien (mer än 600 miljoner ecu) och 
Grekland (400 miljoner ecu enbart för de nationella programmen). Trots dessa stora 
belopp motsvarar de bara 2 % (Spanien) och 5 % av de totala anslagen genom 
strukturfonderna. I Irland uppgick omfördelningarna till 160 miljoner ecu för 
strukturfonderna, vilket motsvarar 3 % av EU:s strukturfondsanslag för perioden 1994-
1999. I Nordirland gjordes inga omfördelningar av anslagen mellan delprogrammen, 
förutom tilldelningen av resurser från deflatorn. I Finland och Sverige gjordes de största 
ändringarna genom att man slog samman en rad åtgärder för att förenkla programmets 
struktur. 
25 
Däremot gjordes stora relativa ändringar i vissa ganska små program, det vill säga räknat 
som andel av de totala strukturanslagen. I belgiska Hainaut omfördelades cirka 19 % av 
de tillgängliga resurserna främst till stödprogram för små och medelstora företag. I fallet 
Flevoland gjordes åtskilliga mindre ändringar av SPD-åtgärder som, trots att en relativt 
stor andel av anslagen omfördelades (13 %), inte påverkade det samlade 
programplaneringsdokumentets övergripande syften och mål. 
Då det är ganska svårt att presentera en heltäckande översikt över dessa justeringars 
karaktär, kommer mer kvalitativt inriktade exempel på vissa av EU:s prioriteringar att ges 
i nästa avsnitt. 
Figur 4: Omfördelning, efter halvtidsöversynen, av medel från strukturfonderna i 
varje medlemsstat (i miljoner ecu) 
^ > <p > ^ vs!^ ^' jfr' vT vT > > <T ^ vT vT vf v^ > ^ ^ 
I Belopp I milj. Mecu • % andel av anslag från strukturfonderna 
1 varav Nord-Pas de Calais (19,6 miljoner ecu), Korsika (10,1 miljoner ecu), Guyana (36,1 miljoner 
ecu) och Martinique (22,4 miljoner ecu). 
2 ingen halvtidsöversyn 
3 endast omfördelningar inom ERUF. 
4 varav Nordirland (69,8 miljoner ecu), Merseyside (97,0 miljoner ecu) och Highlands and Islands (21 
miljoner ecu). 
3.3. Att införliva EU:s prioriteringar 
Det är inte alltid lätt att bedöma i vilken utsträckning de EU-prioriteringar som fastställts 
i kommissionens riktlinjer för halvtidsöversynen har beaktats. Vissa nya eller befintliga 
åtgärder som fått ytterligare anslag kan ge en vägledning om de gjorda justeringamas 
omfattning. 
Grundläggande infrastruktur - att stärka de transeuropeiska näten 
Att minska skillnaderna i tillgång till infrastruktur på transport-, energi-, 
telekommunikations- och miljöområdena har erkänts som ett långsiktigt åtagande för 
strukturfonderna. Detta återspeglas framför allt i den andel av de totala anslagen (mer än 
-26-
30 %) som tilldelas detta område i de aktuella programplaneringsdokumenten för mål 1 
under perioden 1994-1999. 
Även om ny infrastruktur kvarstår som en viktig prioritering för de flesta regioner 
ägnades inte några större resurser åt att finansiera sådana investeringar. I vissa fall 
betonades specifika transeuropeiska projekt i syfte att skapa effektiva förbindelser och 
system, särskilt inom transportområdet (ruta 15). 
Ruta 15: Flygplatsprogrammet - Italien/mål 1 
Flygplatsprogrammet, som nyligen godkändes av kommissionen och fick ett anslag på 10 miljoner ecu, 
syftar till att förbättra eller uppgradera befintliga flygplatser i södra Italien. I samband med 
halvtids,.översynen kom man överens om att anslå ytterligare medel (50 miljoner ecu) till detta program. 
Dessa pengar skall enbart gå till transeuropeiska projekt för att ytterligare stärka den regionala 
infrastrukturen i området. 
Ett produktivt klimat - en skärpt fokusering på sysselsättning 
Resultatet från halvtidsöversynerna visar att det har funnits utrymme att skärpa 
fokuseringen på sysselsättningen genom en rad olika åtgärder (stärkta stödprogram, 
territoriella sysselsättningspakter, lokala utvecklingsinitiativ etc). Ett antal beslut har 
redan fattats; beslutet att integrera de territoriella sysselsättningspakterna (ruta 16) i 
huvudprogrammen är ett exempel på den politiska viljan och det politiska åtagandet att 
på ett effektivare sätt bekämpa arbetslösheten. Den ökade fokuseringen på projektens 
sysselsättningsinriktning, och då särskilt på små och medelstora företag, ligger också i 
linje med den inriktning politiken fått i flertalet medlemsstater, och detta kommer till 
uttryck i gemenskapsstödramarna och de%samlade programplaneringsdokumenten. 
I detta avseende har man i halvtidsöversynen ifrågasatt de instrumentens effektivitet när 
det gäller att stödja sysselsättningsskapande vid sidan av behovet av en aktivare 
sysselsättningspolitik inriktad på mänskliga resurser och utbildningsåtgärder. På en mer 
verksamhetsnära nivå betonades också mätningar av sysselsättningseffekter (t.ex. i 
Förenade kungarikets regioner och Nord-Pas de Calais) och att sysselsättningen borde 
beaktas i högre grad i kriterierna för urval av projekt. 
Ruta 16: De territoriella sysselsättningspakterna 
I tre medlemsstater (Spanien, Grekland och Italien) anslog övervakningskommittéerna medel från 
gemenskapsstödramarna till ett program eller en specifik åtgärd för att finansiera handlingsplaner inom 
ramen för de regionala sysselsättningspakterna. I Spanien (mål 1) prioriterades fem pakter som skulle få 
55 miljoner ecu i anslag från EU (från deflatorn för gemenskapsstödramen) för att integreras i ett nytt 
program för flera regioner. I Grekland planerar man att resurser från 1997 och 1998 års deflator skall 
anslås till specifika delprogram inom ramen för de regionala program som för närvarande ses över. I 
Italien föreslog de nationella myndigheterna i samband med halvtidsöversynen ett program som skulle 
inbegripa flera regioner och fonder. Programmet skulle anslås 280 miljoner ecu, varav 140 miljoner från 
strukturfonderna som stöd till nio pakter. 
De nationella stödprogrammen, som samfinansieras genom avsevärda resurser från 
strukturfonderna, har också setts över för att skärpa deras fokusering på skapande av 
sysselsättning och små och medelstora företag (se ruta 17). 
Ruta 17: små och medelstora företag - Greklands gemenskapsstödram 
De grekiska myndigheterna har omorienterat sitt industriprogram mot de små och medelstora företagen 
genom ytterligare anslag på 136 miljoner ecu. Det nationella stödprogrammet har ändrats enligt 
kommissionens riktlinjer genom att man ökat stödet till företagstjänster och gett indirekt stöd i stället for 
direkta bidrag. Man har inrättat organ på mellannivå som skall förvalta åtgärderna för små och 
-27-
medelstora företag, och projekt kommer att väljas ut i fri konkurrens. En förhandsbedömning av vilka 
projekt rörande små och medelstora företag som skall finansieras (cirka 1 450 projekt av 4 200 
ansökningar) gjordes också. 
Miljön och en hållbar utveckling 
Miljön är en viktig beståndsdel i en hållbar utveckling, och den utgör också en av EU:s 
mer övergripande prioriteringar som ofta tas upp i samband med halvtidsöversynen. 
Strävan efter detta mål beaktas både genom att man infört specifika åtgärder och, vilket 
är viktigare, genom att man integrerat miljön i andra övergripande programprioriteringar. 
På grund av svårigheter med målen (brist på indikatorer, metodiska aspekter) kunde 
halvtidsöversynen i samtliga fall inte leda till direkta operativa slutsatser för justeringar i 
programmen. Man uppmärksammade särskilt bristen på en systematisk 
miljökonsekvensanalys av projekten och de fördelar för projektens kvalitet som skulle 
kunna säkerställas genom ett systematiserande av sådana analyser. Man har banat vägen 
för ett förbättrat miljöskydd och rent allmänt för ett förbättrat förfarandet för urval av 
projekt under den nya programperioden (se ruta 18). 
Ruta 18: Att göra miljön till ett allmänt kriterium 
Miljön är sedan länge en viktig fråga för flertalet medlemsstater. För att strukturfonderna på ett lämpligt 
sätt skall bidra till miljöskyddet måste man beakta miljön i alla projektbeslut, för att på så sätt minimera 
miljöskador och maximera de positiva effekterna, exempelvis genom att. prioritera projekt som har positiva 
effekter på miljön (förebyggande åtgärder, miljömärkta produkter etc). Kommissionens enheter deltar 
aktivt i arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar (en särskild tematisk studie har redan publicerats, en 
handbok för miljökonsekvensbeskrivningar i regionala utvecklingsplaner och i program under EU:s 
strukturfonder är under utarbetande etc). Syftet är att betona integrationsaspekten. 
De har gjorts framsteg när det gäller att göra miljön till ett grundläggande kriterium vid urvalet av 
projekt, framför allt i Finland och Sverige. Italien har också nyligen infot miljökriteriet i sitt 
industriprogram vid urval av nya industriprojekt. ' 
Forskning och teknisk utveckling 
Även om det i regel redan finns anläggningar för forskning och utveckling, är det viktigt 
att optimera användningen av befintliga tillgångar. Vissa förbättringar har gjorts och då 
framför allt för att öka investeringar i FoTU riktad till lokala företag och industrier (se 
ruta 19). 
Ruta 19: Forskning och teknisk utveckling - Irland 
Betydelsen av forskning och teknisk utvezkling erkändes redan i den ursprungliga gemenskapsstödramen, 
och dess ställning stärktes ytterligare i samband med halvtidsöversynen. Ungefär 37 miljoner ecu anslogs 
till ytterligare FoTU-åtgärder inom ramen för industriprogrammet. Anbudsförfaranden kommer att införas 
och stödbeloppen minskas. Inom övervakningskommittén kom man också överens om att vissa tjänster till 
industrisektorn skulle tillhandahållas till självkostnadspris. 
Informationssamhället 
Vad gäller informationssamhället anslogs ytterligare resurser till denna prioritering som 
ett erkännande av dess betydelse när det gäller att minska avståndsproblemet i perifera 
regioner, och därigenom öka investeringar och produktivitet (se ruta 20). 
28-
Ruta 20: Informationssamhället (Portugal och Spanien) 
1 Spanien skapades ett nytt delprogram (6.6.) för informationssamhället inom gemenskapsstödramen efter 
särskilda rekommendationer från utvärderaren. Ett initiait anslag på 46 miljoner ecu öronmärktes för att 
stödja denna prioritering. ERUF-åtgärder kommer att ägnas åt att tillhandahålla yrkesinriktade och 
interaktiva tjänster till universitet, turismnäringen och företag. ESF-åtgärder kommer att fokuseras på 
specifika utbildningsinsatser for både allmänheten och lokala myndigheter. 
En viktig nyhet i Portugals gemenskapsstödram var beslutet att införa en ny åtgärd för att stödja 
informationssamhället inom ramen för delprogrammet for telekommunikationer. Denna åtgärd har fått ett 
anslag på 7 miljoner ecu från ERUF. Dessutom skall man hålla i åtanke att avsevärda insatser gjorts 
genom andra insatser under gemenskapsstödramen, framfor allt genom det lokala utvecklingsprogrammet 
(PDDR), där alla lokala utvecklingskontor kommer att anslutas till utbildningsprogrammet och 
gymnasieskolorna anslutas till Internet. • . 
Utveckling av mänskliga resurser 
När det gäller åtgärder som syftar till att utveckla mänskliga resurser krävdes en ny 
fokusering på arbetslösa personer efter de första tre årens starka betoning av ungdomar. 
Denna betoning av arbetslösa personer, som ligger i linje med den förebyggande strategi 
som antagits i sysselsättningsriktlinjerna, har kommit till uttryck på olika sätt: en stärkt 
integrering av åtgärderna (vägledning och rådgivning, utbildning, sysselsättningsstöd), 
subventioner för skapande av mikroföretag, utveckling av nya utbildningsformer och nya 
lokala sysselsättningstjänster. I de åtgärder som är riktade till ungdomar gavs det stöd för 
en övergång från vanliga utbildnings- och yrkesutbildningsprogram till åtgärder som 
riktades dels till unga personer som riskerar att slås ut, dels till elever som hoppat av 
skolan. Man har i detta avseende stött en mer ingående integrering av de vanliga 
utbildningssystemen respektive yrkesutbildnings- och sysselsättningssystemen, och då 
särskilt högre yrkesutbildning (se ruta 21). 
Ruta 21: Utveckling av mänskliga resurser - Irland/mål 1 
Halvtidsöversynen av programmet Human Resources Development Operational Programme (HRDOP) i 
Irland godkändes av övervakningskommittén i oktober 1997. Halvtidsöversynen byggde inte bara på 
HRDOP, gemenskapsstödramen och rapporterna från ESF.s programutvärderingsenheter, utan också på 
de politiska förutsättningarna på nationell nivå och EU-nivå, t. ex. regeringens vitböcker och EU:s 
sysselsättningsstrategi. 
Den halvtidsöversyn som antogs av övervakningskommittén bestod av en bred politisk ram, omfördelning 
av anslag med en reviderad budgetplan (ungefär 40 miljoner ecu hade omfördelats inom programmet med 
ett nettotillskott på 14 miljoner ecu till det operativa programmet) samt identifieringen av 
kvalitetsinriktade rekommendationer från utvärderingarna av det operativa programmet och 
gemenskapsstödramen, vilka krävde åtgärder. 
Den viktigaste omfördelningen inom det operativa programmet skedde till åtgärden för elever som hoppat 
av skolan (som stärktes med 26 miljoner ecu) i syfte att skapa minst 1 000 nya platser, och inom ramen för 
budgeten skall ytterligare 1 400 nya platser kunna skapas om så krävs. De kompletterande åtgärderna 
stärktes för att medge en flexiblare strategi. Man skapade också förutsättningar för att omfördela och 
ringa in ytterligare utvecklingsplatser för skolavhoppare genom andra åtgärder, övervakningskommittén 
antog också kvalitativt inriktade rekommendationer ifråga om den nya fokuseringen på långtidsarbetslösa 
personer: en ökad anpassning av yrkesutbildningen till arbetsgivarnas behov och ökade investeringar i 
barnomsorg. 
Jämställdhet 
Jämställdhetsfrågan har stärkts i många program, även om denna prioritering ofta tycks 
framställas som ett övergripande mål och inte systematiskt införlivas på åtgärdsnivå. Det 
har dock gjorts stora insatser för att i högre grad fokusera vissa åtgärder på denna 
prioritering, särskilt i åtgärder som rör mänskliga resurser. Inom ramen för ERUF 
-29-
infördes specifika åtgärder för kvinnlig entreprenöranda, särskilt i Italien och Grekland, 
och då inom deras respektive industriprogram (se ruta 22). 
Ruta 22: Jämställdhet - att stärka den kvinnliga entreprenörandan 
Kvinnors tillgång till företagsskapande program har främjats i flera program. I industriprogrammen i 
Italien och Grekland införde man, med stöd av den nationella lagstiftningen, en särskild åtgärd för 
kvinnlig entreprenöranda. I Finland planeras' man att garantera tillträde till ett program för mjuka lån, 
vilket för närvarande håller på att granskas. . ' 
IV. KONSEKVENSER OCH FRAMTIDA UTMANINGAR 
De delar av halvtidsöversynen som presenterats tidigare i rapporten fick olika 
konsekvenser. Vi har uppmärksammat vissa frågor rörande genomförande och 
förvaltning som kan åtgärdas redan under återstoden av programperioden. Förutom att ge 
en vägledning om framtida ändringar till följd av de nuvarande utvärderingsmetoderna, 
utgör de en grund för överväganden kring de framtida programmens strategiska 
prioriteringar. 
4.1. Konsekvenser på kort sikt för de nuvarande fördelningssystemen 
I diskussionerna kring halvtidsöversynerna påpekades ofta att man under 
övervakningsförfarandena tenderar att betona det ekonomiska genomförandet snarare än 
de faktiska resultaten. I flertalet halvtidsutvärderingar har man pekat på behovet av nya 
indikatorer som förbättrar mätningen av programmens resultat och effekter. Om man 
inom en överskådlig framtid kan identifiera sådana indikatorer och säkerställa en 
tillförlitlig och lämplig kvantifiering kommer detta att öka de kommande 
halvtidsutvärderingarnas kvalitet och räckvidd. 
Vissa medlemsstater har redan vidtagit åtgärder för att förbättra de nuvarande 
fördelningssystemen i ett antal delar, vilket bland annat inbegriper 
- att fastställa tydliga kvantifierade mål och indikatorer för övervakning och 
utvärdering (t.ex. Förenade kungariket, Portugal, Italien och Österrike), 
- att fastställa lämpligare kriterier för urval av projekt (inklusive sysselsättnings- och 
miljökriterier) (t.ex. Italien), 
- att förenkla förvaltningsförfarandena, framför allt för små program (t.ex. Finland och 
Sverige), 
- att säkerställa samverkanseffekter mellan olika strukturåtgärder (t.ex. Portugal och 
Spanien). 
4.2. Öe första reflektionerna inför kommande program 
Halvtidsöversynen ägnades åt att åstadkomma nödvändiga förändringar i programmen för 
att återspegla förutsättningar och behov som ändrats under genomförandet. Vid sidan av 
halvtidsutvärderingarna har både kommissionen och medlemsstaterna gjort ett antal 
strategiska analyser där man studerat perioden efter de nuvarande åtgärderna. Dessa 
analyser var utformade för att förbereda framtida strukturåtgärder genom att beakta 
långsiktiga frågor som inte kan tas upp under den tid som återstår av den nuvarande 
programperioden. Exempelvis har kornmissionen kompletterat den begränsade 
information som finns i den mellanliggande utvärderingen i Italien med ett antal 
-30-
tematiska studier om nyckelprioriteringar i gemenskapsstödramen: stödprogram för 
industrin, FoTU, miljö, transportinfrastruktur och utveckling av mänskliga resurser. 
Dessa studier syftade till att ta upp vissa centrala policyfrågor och utfärda 
rekommendationer om ändringar i framtidens gemenskapsstödramar. Även om dessa 
studier av nödvändighet är av övergripande karaktär, har de ändå utgjort ett värdefullt 
underlag för halvtidsöversynen i frågor som rör utgiftsprioriteringarnas framtida 
inriktning. 
Reflektionerna kring anslagsprioriteringar inleddes i vissa medlemsstater redan i 
samband med halvtidsöversynen. Informella diskussioner och seminarier har organiserats 
tillsammans med de nationella myndigheterna i syfte att ta upp vissa centrala 
framtidsfrågor. Kommissionen har också startat fyra tematiska studier (FoTU, små och 
medelstora företag, miljö samt partnerskapsprincipen) för att bidra till att identifiera den 
övergripande inriktningen av åtgärderna och underlätta införandet av nya arbetsformer för 
perioden efter 1999. 
4.3. Utmaningen att utvärdera 
Denna rapport visar att det gjorts avsevärda framsteg när det gäller metoderna för att 
utvärdera de olika programmen under mål 1 och 6. Viktiga egenskaper i de bästa 
metoderna för att utföra halvtidsöversyner har belysts i hela rapporten, och dessa 
inbegriper: 
- En sund utvärdering (metod och kvalitetskriterier). 
- Att engagera programmens parter i utvärderingsarbetet. 
- En lämplig organisation och tidsplanering av halvtidsöversynen. 
- Utvärderingens funktion att ge återkoppling som stöd för beslut om ändringar av 
programmen samt att förutse centrala frågor. 
De lärdomar som kan dras av detta arbete kan ligga till grund för en vägledning om bästa 
metod för nästa programperiod, för att på så sätt ytterligare förbättra förvaltningen av 
fondema. Den avgörande frågan blir då hur man skall använda resultaten för att främja en 
mer systematisk spridning av bästa metod både inom och mellan regionerna. Mot 
bakgrund av de nuvarande erfarenheterna visar halvtidsöversynen att det fortfarande finns 
ett behov av förbättringar av förfarandets kvalitet med tanke på de problem som måste 
lösas i samband med framtida program. 
Att konsolidera utvärderingen som ett verktyg för beslutsfattande 
Utvärderingen ses allt oftare som ett förvaltningsverktyg som kan hjälpa beslutsfattare 
och programförvaltare i deras.arbete genom att förse dem med viktig information om 
åtgärdemas och programmens effektivitet. I utvärderingamas uppläggning bör man göra 
en starkare koppling mellan hur man uppnår tillförlitliga och verksamhetsinriktade 
resultat och hur dessa integreras i beslutsprocessen. Detta skulle innebära att man måste 
införa arbetsformer för en utvärdering genom partnerskap i de fall där detta ännu saknas. 
-31-
Att förbättra övervakningssystem och indikatorer 
De nationella och regionala myndigheterna har redan vidtagit vissa viktiga åtgärder för att 
avhjälpa vissa luckor och brister i sina övervakningssystem för återstoden av 
programperioden. En förbättrad definition av indikatorer och informationsinsamling 
kommer att krävas för att myndigheterna effektivare skall kunna utföra sina 
förvaltningsuppgifter. En bättre integrering av ekonomiska och fysiska indikatorer är 
också viktig för programförvaltarna. 
Det kommer för framtida program att finnas ett behov av att säkerställa en lämplig 
kvantifiering av referens- och målindikatorer samt att skapa referenspunkter för att 
medge bättre jämförelser inom och mellan programmen. I detta avseende kommer 
kommissionen i vederbörlig ordning att lägga fram ett vägledningsdokument om 
metodfrågor, inklusive en vägledande förteckning över relevanta indikatorer inom de 
viktigaste områdena för strukturåtgärder. 
Att stödja utvärderingsmetoder 
Det har gjorts avsevärda framsteg inom området utvärderingsmetoder. Programmet 
Means, som kommissionen initierade 1994, har utifrån konkreta erfarenheter från 
strukturfonderna bidragit till att utveckla kommissionens kompetens inom området. 
Såsom visats i rapporten finns det inte en enda och standardiserad utvärderingsmetod, 
utan snarare en lång rad metoder som bör skräddarsys så att de bättre svarar mot särskilda 
behov och förutsättningar för varje program. För att kunna bedöma 
utvärderingsresultatens kvalitet kommer det emellertid att göras insatser för att se till att 
kunskaperna i utvärderingsteknik blir bättre, inte bara hos utvärderarna utan också hos 
prograrnförvaltarna. 
Att främja ett multilateralt erfarenhetsutbyte 
Eftersom utvärderingarna erkänns som ett viktigt instrument för beslutsfattande är de 
nationella och regionala myndigheterna i allmänhet angelägna om att organisera 
informella möten för att utbyta erfarenheter och synpunkter i denna fråga. 
Den tekniska utvärderingsgruppen på EU-nivå, som utgörs av företrädare för 
medlemsstaterna och tjänstemän från kornmissionen med delaktighet i förvaltningen av 
strukturfonderna, skulle kunna utgöra ett lämpligt forum för att diskutera 
utvärderingsfrågor och se till att allt fLr fall blir framgångsrika. Bland viktiga frågor av 
gemensamt intresse märks utvärderin; sfrågornas relevans (till exempel hur man kan mäta 
sysselsättningseffekter) och användningen av utvärderingsresultat för att styra åtgärdemas 
inriktning. 
Strukturåtgärdemas totala effektivitet påverkas också av i vilken grad de nationella och 
regionala myndigheterna vidtar de åtgärder som krävs för att förbättra sina 
övervakningssystem och lyckas tillämpa "en bästa metod" i genomförandet av nästa 
halvtidsöversyn. 
32-
Anhang I: Lista över Rutor 
Ruta 1: Att bedöma utvärderingsbarhet (dvs. möjligheten att genomföra en 
utvärdering) - ERUF: s operativa program för Andalusien (mall) 
Ruta 2: Att genomföra utvärderingarna - genom särskilda arbetsformer 
Ruta 3: Att bedöma en utvärderings kvalitet: utvärdering av Irlands 
gemenskapsstödram 
Ruta 4: Hainaut (mål 1): HELM-modellen 
Ruta 5: Att bedöma effektivitet genom programindikatorer - fallet Merseyside - mål 
1 (1994-1999) - faktisk produktion/resultat av åtgärder genom ERUF 
Ruta 6: Viktigare resultat inom området grundläggande infrastruktur 
Ruta 7: Några viktigare resultat av ett produktivt klimat 
Ruta 8: Effekterna av utbildningsåtgärder på deltagande personer 
Ruta 9: Utvärdering av åtgärder på jordbruksområdet - fallet PAMAF (modernisering 
av jordbruksstrukturer i Portugal 
Ruta 10: Ett exempel: programmet Spanien mål 1 
Ruta 11 : Att stärka övervakningssystemen 
Ruta 12: Merseyside -rankningssystem för projekt under ESF / ERUF 
Ruta 13: Halvtidsöversyn (I): Irlands gemenskapsstödram 
Ruta 14: Halvtidsöversyn (H) : fallet Merseyside (mål 1) 
Ruta 15: Flygplatsprogrammet - Italien/mål 1 
Ruta 16: De territoriella sysselsättningspakterna 
Ruta 17: små och medelstora företag - Greklands gemenskapsstödram 
Ruta 18: Att göra miljön till ett allmänt kriterium 
Ruta 19: Forskning och teknisk utveckling - Irland 
Ruta 20: Informationssamhället (Portugal och Spanien) 
Ruta 21 : Utveckling av mänskliga resurser - Irland/mål 1 
Ruta 22: Jämställdhet - att stärka den kvinnliga entreprenörandan 
3V 
Annex 2: Finansiellt genomförande för målområde 1 och 6 
åtaganden/totalt SF stöd under mål 1 
' 1994 1995 1996 1997 1998 (11: a 
halvåret) årlig • sammanslaget Utbetalning/totalt SF stöd under mål 1 
1994 1995 1996 1997 1998 (1i:a 
••årlig —•—• sammanslaget t halvåret) 
Finansiellt genomförande för målområde 1 per medlemsland (31.12.97) 
a åtaganden/totalt SF stöd 1994-97 • Utbetalning/totalt SF stöd 1994-97 
(Österrike: samlade programplaneringsdokument godkänt 1995) 
-Zif-
Finansiellt genomförande för målområde 6 Finland 
åtaganden/totalt SF stöd under mål 6 Finland 
60 
50 
40 
30 
20 
10 + 57 57 
1994 1995 1996 
I årlig • sammanslaget 1997 1998 (1l:a 
halvåret) Utbetalning/totalt SF stöd under mål 6 Finland 
1995 1996 1997 1998 (1l:a 
halvåret) I årlig -4—sammanslaget ] 
Finansiellt genomförande för målområde 6 Sverige 
åtaganden/totalt SF stöd under mål 6 Sverige 
% 
60 
50 
____; 1997 1998(1i:a 
•sammanslaget | halvåret) ZUbstalningftotaft 
SF stöd under mål 6 Sverige 
1995 1996 
-sammanslaget 1997 1998(Ika 
halvåret) 
3_T-
Annex 3: Lista över rapporter 
Mål 1 rapporter 
Austria 
Belgium 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Germany 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain BURGENLAND: ZWISCHENEVALUATION DES 
ZIEL1-PROGRAMMS BURGENLAND: Endbericht 
HAINAUT: EVALUATIONINTERMEDIAIRE DU 
DOCUP OBJECTIF 1 HAINAUT - RAPPORT FINAL -
REGION WALLONNE 
BERLIN". ZWISCHENBEWERTUNG DER EU-
STRUKTURFONDSINTERVENTIONEN IM LAND 
BERLIN IM ZEITRAUM 1994 BIS 1996 
BRANDENBURG: ZWISCHENBEWERTUNG ZUM 
EINSZATE DES EFRE, DES ESF UND DES EAGFL-A 
IM LAND BRANDENBURG 1994-1996 
MECKLENBURG-VORPOMMERN: 
ZWISCHENBEWERTUNG DES EINSATZES DER 
EUROPÄISCHEN STRUKTURFONDS (EAGFL, EFRE, 
ESF) FUR DIE PERIODE 1994 BIS 1996 IM 
BUNDESLAND MECKLENBURG: VORPOMMERN 
SACHSEN: ZWISCHENEVALUIERUNG DES 
EINSATZES DER EUROPÄISCHEN STRUKTURFONDS 
IM FREISTAAT SACHSEN 1994-1996 
SACHSEN-ANHALT: ZWISCHENBEWERTUNG DES 
EINSATZES DER EU-STRUKTURFONDS IN 
SACHSEN-ANHALT FUR DEN ZEITRAUM 1994 BIS 
1996 
THURINGEN: DIE EUROPÄISCHEN 
STRUKTURFONDS IN THURINGEN: 
ZWISCHENBEWERTUNG DES 
MITTELEINSATZESVON 1994 BIS 1996 
NEUE BUNDESLÄNDER : DIE EUROPÄISCHEN 
STRUKTURFONDS IN DEN NEUEN 
BUNDESLÄNDERN - ZWISCHENBEWERTUNG DES 
MITTELEINSATZES VON 1994 BIS 1996 (BERLIN/ 
BRANDENBURG/MECKLENBURG-
VORPOMMERN/SACHSEN/SACHSEN-
ANHALT/THURINGEN) 
PO CANARffiS : EVALUACIONINTERMEDIA 
PROGRAMA OPERATTVO DE CANARIAS (FEDER) 
1994-1999 
OPINCENTTVOS REGIONALES : EVALUACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATTVO DE 
INCENTTVOS REGIONALES FEDEF (1994-1999) PARA 
LAS REGIONES ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL 
OBJETTVO N°l DELOS FONDOS Er fRUCTURALES 
EUROPEOS 
CANTABRIA: ESTUDIO DE EV/ .UACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATIVO DE 
CANTABRIA (FEDER) 1994-1999 
CASTHXA Y LEON: EVALUACION DE LOS 
PROGRAMAS OPERATTVOS DEL FEDER Y DEL FSE 
1994-1999 DE CASTILLO Y LEON 
EVALUACION INTERMEDIA DE LA SUBVENCION 
GLOBAL FEDER-CDTI EN LAS REGIONES 
OBJETIVO 1 (1994-1999) 
ESTUDIO DE EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATTVO DE INFRAESTRUCTURA 
CIENTIFICA DEIPERIODO 1994-1999, EN REGIONES 
ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL OBJ. 1, 
COFINANCIADO CON FEDER Y COORDINADO POR 
CICYT 
EVALUACION INTERMEDIA DEL MARCO 
COMUNITARIO DE APOYO-REGIONES OBJETTVO 1-
1994-1999-ESPANA Apr-98 
Apr-97 
May-97 
May-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Sep-97 
Jun-97 
May-97 
Jun-97 
Jan-97 
Jun-97 
Jul-97 
Sep-97 OIR 
SEMAGROUP/RIDER-
UCL 
PROGNOS BERLIN 
TROJE BERENTUNG 
HANN, MONCHEN 
BOSTROGmbH 
ROSTOCK 
D1W BERLIN 
ISW HALLEFLEIPZIG 
ITO INSTITUT FUR 
WIRTSCHAFTSFOR-
SCHUNG DRESDEN 
IFO INSTITUT FOR 
WIRTSCHAFTSFOR-
SCHUNG DRESDEN 
SERVICIOS OMICRON, 
S.A. 
SERVICIOS OMICRON 
SA 
INFYDE 
(UNTV.VALLADOLID) 
INFYDE/CDTI 
PRICEWATERHOUSE 
QUASAR 
3». 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
Spain 
France 
France 
France 
France CASTILLA Y LEON: EVALUATION DE LOS 
PROGRAMAS OPERATIVOS DEL FEDER Y DEL FSE 
1994-1999 DE CASTILLO Y LEON 
CEUTA : 2e ESTUDIO DE EVALUACIONINTERMEDIA 
DEL MARCO DE APOYO COMUNITARIO DE LAS 
REGIONES OBJETIVO N°l PARA CEUTA (PO CEUTA 
1994-1999) 
GALICIA: EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATIVO DE GALICIA 1994-1999 
cDfinariciado por el FEDER (PO GALICIA) 
PO MELILLA : EVALUACION INTERMEDIA DEL 
PROGRAMA OPERATIVO FEDER DE MELILLA 1994-
1999 
ASTURIAS : EVALUACION DEL PROGRAMA 
OPERATIVO DEL PRINCIPADO DE ASTURIAS 
(FEDER) 1994-1999 - INFORME PREPARATORIO 
OP LOCAL: ESTUDIO DE EVALUACION 
INTERMEDIA DEL PROGRAMA OPERATIVO LOCAL 
(FEDER) 1994-1999 PARA LAS REGIONES 
ESPANOLASINCLUIDAS EN EL OBJETIVO N° 1 DE 
LOS FONDOS ESTRUCTURALES EUROPEOS 
OP MEDIO AMBIENTE: EVALUACION INTERMEDIA 
DEL PROGRAMA OPERATIVO DEL MEDIO 
AMBIENTE LOCAL (FEDER) 1994-1999 EN REGIONES 
ESPANOLAS INCLUIDAS EN EL OBJETIVO NO 1 DE 
LOS FONDOS ESTRUCTURALES EUROPEOS 
OP CASTILLA-LA-MANCHA:SEGUNDO INFORME DE 
EVALUACION-PROGRAMA OPERATIVO FEDER DE 
CASTILLA-LAMANCHA 1994-1999 
ANDALUClA: EVALUACION INTERMEDIA DEL P.O. 
ANDALUCIA 1994-1999 
ANDALUClA : SUBVENCIÖN GLOBAL DE 
ANDALUCfA 1994-1999 : INFORME DE EVALUACION 
INTERMEDIA 
DONANA: EVALUACION INTERMEDIA DEL P.O. 
DONANA Ila PHASE (OBJ.l) 
CORSE: EVALUATIONINTERMEDIAIRE DOCUP 
OBJECTJF 1 CORSE 1994-1999 
GUYANE: EVALUATION INTERMEDIAIRE DE LA 
MISE EN OEUVRE EN GUYANE DES 
PROGRAMMATIONS REGIONALES (1994-1999) 
COFINANCEES PAR 1'UNION EUROPEENNE (DOCUP 
ET REGIS II) - SYNTHESE DU RAPPORT 
NORD-PAS-DE-CALAIS (AVESNES/ DOUAI / 
VALENCIENNES): PROGRAMMB OBJECTIF1 (1994-
1999): EVALUATION INTERMEDIAIRE, 
EVALUATION D'ENSEMBLE DU PROGRAMME, 
ASPECTS SECTORIELS EVALUATION DES MESURES 
GUADELOUPE:EVALUABILITE DU DOCUP 
GAUDELOUPE: RAPPORT D'ETUDE (DOCUP 1994-
1999) Jul-97 
Jun-97 
May-97 
May-97 
Jul-96 
Dec-97 
Aug-97 
Jul-97 
Mar-98 
Mar-98 
May-97 
Jun-97 
Feb-98 
Dec-97 
Feb-96 (UNTV.VALLADOLID) 
GEDESA 
AGRO CONSULTING 
INTERNATIONAL 
ARANDA Y BELTRAN 
S.L. ESTUDIOS Y 
ANALISIS SOCIO 
ECONOMICOS 
UNIVERSIDADDE 
OV1EDO 
ANDERSON ARTHUR 
BCOTEC 
UNIVERSIDADDE 
CASTILLA-LA 
MANCHA 
INSTITUTODE 
DESARROLLO 
REGIONAL, 
FUNDACIÖN 
UNrVERSJTARIA 
ARENALGRUPO 
CONSULTORSL 
INSTrrUTO DE 
DESARROLLO 
REGIONAL, 
FUNDACIÖN 
UNTVERSrrARIA 
FERECONSULTANTS 
ERNST &YOUNG 
ACT 
CODE/ATHOS 
JO* 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Greece 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Ireland 
Italy 
Netherlands 
Portugal 
Portugal PELOPONNESE: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE 1 - OPERATIONAL PROGRAMME 1994-
1999 (a) VOL. A (b) VOL. B 
GRECE OCCIDENTALE (GRECE OUEST): 
INTERMEDIATE EVALUATION OBJECTIVE 1 -
OPERATIONAL PROGRAMME 
CDS P.O. EPIRIUS : INTERMEDIATE EVALUATION 
1994-1999 OBJECTIVE 1 - OP 
CRETE : INTERMEDIATE EVALUATION OBJECTIVE 1 
- OPERATIONAL PROGR/ MME 1994-1999 
THESSALIE: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE l -O.P. 1994-1999 
ILES IONIENNES : INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE 1 -O.P. 1994-1999 
MACEDOINE CENTRALE + THRACE : 
INTERMEDIATE EVALUATION OBJ. 1 -O.P. 1994-99 
MACEDOINE OCCIDENTALE: INTERMEDIATE 
EVALUATION OBJECTIVE 1 O.P. 1994-1999 
MACEDOINE CENTRALE: INTERMEDIATE 
EVALUATION OBJECTIVE 1 - O.P. 1994-1999 
PO GRECE CONTINENTALE (-CENTR.): 
INTERMEDIATE EVALUATION O.P. OBJ. 1 -1994-1999 
EGEE DU SUD: INTERMEDIATE EVALUATION 
OBJECTIVE 1 ILES DE LA MER EGEE SUD -
OPERATIONAL PROGRAMME 1994-1999 
CSFGRECE: OBJ. 1 -1994-1999 
EXTERNAL EVALUATION OF THE OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR INDUSTRIAL DEVELOPMENT 
1994-1999: MID-TERM REVIEW 
CSF MID-TERM EVALUATION 
MID TERM EVALUATION OF OPERATIONAL 
PROGRAMME FOR ECONOMICINFRASTRUCTURE 
MID-TERM EVALUATION OF THE LOCAL, URBAN 
AND RURAL DEVELOPMENT O.P. 
MID-TERM EVALUATION OF THE HUMAN 
RESOURCES DEVELOPMENT - O.P. 1994-1999 
MID TERM EVALUATION OF THE O.P. FOR 
ENVIRONMENTAL SERVICES 1994-1999 
OPERATONAL PROGRAMME FOR TRANSPORT - MID 
TERM EVALUATION 
MID-TERM EVALUATION OF THE C PERATIONAL 
PROGRAMME FOR TOURISM 1994 1999 
OPERATIONAL PROGRAMME FOR AGRICULTURE, 
RURAL DEVELOPMENT AND FOF iSTRY 1994-1999 
MID-TERM EVALUATION OF OP RATIONAL 
PROGRAMME FOR FISHERIES 94-1999 
MID-TERM EVALUATION: REGIONAL IMPACT OF 
THE COMMUNITY SUPPORT FRAMEWORK FOR 
IRELAND 1994-1999 
VALUTAZIONE DI MEDIO TERMINE QUADRO 
COMUNITARIO DI SOSTEGNO 1994-99 delle REGIONI 
ITALIANE DELTOBIETTIVO 1 
FLEVOLAND: ON-GOING EVALUATIE 
DOELSTELUNG 1 PROGRAMMA 
AMBIENTE:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA AMBIENTE - EVALUATION DU SOUS-
PROGRAMME ENVIRONNEMENT DU CCA II PT 
ALENTEJO:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA OPERACIONAL DA REGIAO DO 
ALENTEJO - CCA 1994-1999 ____ST__£__! 
May-97 
Jun-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Apr-97 
May-97 
May-97 
May-97 
May-97 
Mar-98 
Feb-97 
Apr-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 
Jul-97 
Jan-97 
Feb-97 
Feb-97 OMAS LTD 
EEO GROUP SA 
PROPTIKI S.A. -
METPON 
ASTIKIDIACHIRISI 
S.A. 
YPODOMI LTD 
PROOVADISMA LTD 
1NDECO S.A. 
EXANTAS LRD 
EUROTEC LTD 
LDK 
ENVIPLAN 
REMACO 
ERNST &YOUNG 
ESRI 
INDECON 
GOODBODY 
GOODBODY 
ERM 
DKM ECONOMIC 
CONSULTANTS 
FTTZPATRICK 
ASSOCIATES 
FTTZPATRICK 
ASSOCIATES 
INDECON 
FTTZPATRICK 
ASSOCIATES 
NUCLEO DI 
VALUTAZIONE/1NEA E 
ISFOL 
RESEARCH VOOR 
BELE1D 
QUATERNAIRE 
(PINHO PAULO) 
CESO I&D 
3£ 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal AMBIENTE:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL-RENOVACAO 
URBANA DO PROGRAMA"AMBIENTE E 
REVTTALIZACAO URBANA DO QUADRO 
COMUNITARIO DE APOIO 1994-1999 
SOCIAL:SUB-PROGRAMA INTEGRAR AVALIACAO 
INTERCALAR 
LISBOA E VALE DO TEJO:ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DO PROGRAMA OPERACIONAL DA 
REGIAO DE LISBOA E VALE DO TEJO 
PPDR:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
PROGRAMA OPERACIONAL PROMOCAO DO 
POTENCIAL DE DESENVOLVIMENTO REGIONAL -
QUADRO COMUNITARIO DE APOI01994-1999 
SAUDE:AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL DA SAUDE 
ENERGIA:AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA ENERGIA E DO PROJECTO DE GAS 
NATURAL (INTERREGII - CONCLUSAO DAS REDES 
DE ENERGIA) DO QCAII (1994-1999) 
PO CENTRO:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DO P. 0. REGIAO CENTRO 
PO NORTE:ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DOPRONORTE 
PEDIP fl: AVALIACAO INTERCALAR DO PEDDP n : 
RELATORIO FINAL INTERCALAR 
PESCA: AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL DAS PESCAS 
TURISMO: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL TURISMO E 
PATRIMONIO CULTURAL DO PROGRAMA 
MODERNIZACAO DO TECIDO ECONOMICO 
AGRICULTURA: QCA II: ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DA INTERVENCAO OPERACIONAL 
AGRICULTURA : PROGRAMA MODERNIZACAO DO 
TECIDO ECONOMICO - PERIODO 1994-1996 
PRQFAP: PROGRAMA INTEGRADO DE FORMACAO 
PARA A MODERNIZACAO DA ADMINISTRACAO 
PUBLICA - PROFAP 2 : ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR 
ALGARVE: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
DO PROGRAMA OPERACIONAL DO ALGARVE 
TELECOMUNICACOES : ESTUDO DE AVALIACAO 
DA INTERVENCAO OPERACIONAL DAS 
TELECOMUNICACOES DO PROGRAMA INFRA-
ESTRUTURAS DE APOIO AO DESENVOVIMENTO DO 
QCA 
SUB-PROGRAMME TRANSPORTES.AVALIACAO 
INTERCALAR DA INTERVENCAO OPERACIONAL 
DOS TRANSPORTES DO PROGRAMA INFRA-
ESTRUTURAS DE APOIA AO DESENVOLVIMENTO 
DO QUADRO COMUNTTARI DE APOIO 1994-1999, NO 
PERIODO ENTRÉ 1994 E 1996 
SUB-PROGRAMME COMERCIO E SERVICOS 
.ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR DA 
INTERVENCAO OPERACIONAL COMERCIO E 
SERVICOS 
ACORES=ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR DO 
PROGRAMA OPERACIONAL DA REGIAO 
AUTONOMA DOS ACORES DO QUADRO 
COMUNITARIO DE APOIO 1994-1999 Mar-97 
Jan-97 
Jan-97 
Jan-97 
Feb-97 
Jan-97 
Jan-97 
Jan-97 
Mar-97 
Apr-97 
Feb-97 
Jun-97 
Mar-97 
Jan-97 
Mar-97 
Apr-97 
Nov-97 
Feb-97 PARTEX-INSTJTUTO 
DEGESTAOE 
ALIENACAO DO 
PATRIMONIO 
HABTTACIONALDO 
ESTADO 
CIES 
CEDRU 
CEETA 
CESO I&D 
IESE 
CEDRU 
QUATERNAIRB 
UNIVERSIDADE 
CATOLICA 
PORTUGUESA 
CESO I&D 
DELOITTE& TOUCHE 
AGRO.GES 
QUATERNAIRE 
CEDRU 
SILICON 
CISED 
CESO I&D 
CESO I&D 
M 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
Portugal 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
(IRN) 
United 
Kingdom 
United 
Kingdom SUB-PROGRAMME EDUCACAO:AVALIACAO 
INTERCALAR DE PRODEPII: EDUCACAO 
CIENCIA E TECNOLOGIA:ESTUDO DE AVALIACAO 
INTERCALAR DO SUB-PROGRAMA CIENCIA E 
TECNOLOGIA 
OP PESSOA: ESTUDO DE AVALIACAO INTERCALAR 
PROGRAMA OPERACIONAL EMPREGO E 
FORMACAO PROFISSIONAL DO QCAII1994-1999 
(PROGRAMMA PESSOA) 
CSF PORTUGAL-OBJ. 1: A\, JJACAO INTERCALAR 
DO QUADRO COMUNITARIO DE APOIOII 
NORTHERN IRELAND SINGLE PROGRAMME 1994-
1999 - MID TERM REVIEW - EXTERNAL 
EVALUATION 
MID-TERM REVIEW OF THE ENVIRONMENTAL 
SERVICES AND PROTECTION SUB-PROGRAMME 
MEASURES 4.1.8 AND 4.19. OF THE SUB-
PROGRAMME FOR AGRICULTURE AND RURAL 
DEVELÖPMENT: MID TERM EVALUATION 
MID-TERM EVALUATION OF THE NORTHERN 
IRELAND SINGLE PROGRAMME FOR AGRICULTURE 
AND RURAL DEVELÖPMENT (SPARD) 
ENERGY SUB-PROGRAMME 1994-1999 : MID-TERM 
REVIEW 
MID TERM EVALUATION OF THE 
TRANSPORTATION SUB-PROGRAMME, 1994-1999 
MID-TERM EVALUATION OF THE INVESTMENT IN 
THE DEVELÖPMENT OF PEOPLE SUB-PROGRAMME, 
NORTHERN IRELAND SINGLE PROGRAMME 1995-99 
MID TERM REVIEW OF PHYSICAL & SOCIAL 
ENVIRONMENT PROGRAMME (EU S. F.) 
MID-TERM EVALUATION OF THE TOURISM 
SUBPROGRAMME 1994-1999 
MERSEYSIDE: MID-TERM EVALUATION OF 
MERSEYSJDE OBJECTTVE ONE PROGRAMME 
HIGHLANDS AND ISLANDS - OB JE CTTVE 1 
PROGRAMME INTERMEDIATE AS ESSMENT Sep-97 
Feb-98 
Mar-97 
jun-98 
May-97 
Dec-96 
Feb-97 
Mar-97 
Jan-97 
Jan-97 
Dec-96 
Jan-97 
Feb-97 
Nov-96 
Jun-97 QUATERNAIRE 
IESE/GEOIDEIA 
IESE (INSTITUTO DE 
ESTUDOS SOCIAIS E 
ECONOMICOS 
C1SEP 
COLIN STUTT 
CONSULTING 
PIEDACONSULTANTS 
COOPERS & LYBRAND 
ERM 
ERM 
ERM 
LRDP 
COOPERS & LYBRAND 
NIERC 
PIEDA PLC 
SQW 
Mål 6 rapporter 
Finland 
Sweden SUOMEN TAVOTTE 6 - OHJELMAN ARVIOINNIN 
VÄLIRAPORTTI [Fl] 
HALVTIDSUTVÄRDERING AV SVERIGES MÅL-6-
PROGRAM Jan-98 
• 
Nov-97 HELSINGIN 
YUOPISTON 
TIETOPALVELUT 
OY/ETLATIETOOY/OY 
FINNAGRO 
AB/INT.DEVEL.IRL/PE 
LLERVON 
NORD-REGIO-EPRC 

ISSN 1024-4506 
KOM(98) 782 slutlig 
DOKUMENT 
SV 04 13 09 16 
Katalognummer : CB-CO-98-786-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
(A