I denna strategi fastställs viktiga prioriteringar med målet att bekämpa människohandel på ett mer effektivt sätt. Här föreslås konkreta åtgärder, vilka kommer att utvecklas med full respekt för de grundläggande rättigheterna, för att identifiera och stoppa människohandel i ett tidigt skede, rikta in sig på brottslingar genom att göra människohandel till ett brott med stora risker och små vinster, i stället för ett brott med låga risker och stora vinster, och skydda offren och hjälpa dem att återuppbygga sina liv.

Att bekämpa människohandel har länge varit en prioritering för EU. Under årens lopp har framsteg gjorts i många avseenden. Samarbete mellan viktiga aktörer, inbegripet på politisk nivå, samt mellan brottsbekämpande och rättsliga myndigheter – både inom länder och över gränserna – har lett till åtal och fällande domar. Det har även resulterat i bättre identifiering av samt hjälp och stöd till offren. Medvetandehöjande kampanjer, utbildningsprogram och utbildningsinitiativ har genomförts för att minska riskerna för att människor utsätts för människohandel. Studier och rapporter har ökat kunskapen om företeelsen och har därigenom bidragit till att lämpliga åtgärdsstrategier har kunnat utarbetas.

Människohandel är dock ett globalt fenomen. Det sker i varje land och i varje region. Det fortsätter även att ske i Europeiska unionen. Enligt de senaste tillgängliga uppgifterna fanns över 14 000 registrerade offer inom EU mellan 2017 och 2018. Den faktiska siffran är dock sannolikt betydligt högre eftersom många offer aldrig upptäcks . Nästan hälften av dem som faller offer för människohandel inom EU är EU-medborgare, och ett betydande antal av dessa utsätts för människohandel inom den egna medlemsstaten. Merparten av offren i EU är kvinnor och flickor som utsätts för människohandel för sexuellt utnyttjande. Nästan vart fjärde offer för människohandel i EU är ett barn. De flesta människohandlare i EU är EU-medborgare, och närmare tre fjärdedelar av förövarna är män. Denna brottslighet skapar stora vinster för de kriminella och medför enorma mänskliga, sociala och ekonomiska kostnader. I EU beräknas den ekonomiska kostnaden uppgå till 2,7 miljarder euro under ett enda år.

Lämplig finansiering har gjort det lättare för nationella myndigheter att göra gemensamma utredningar och att lagföra brott. Det har även ökat kapaciteten vid brottsbekämpande och andra myndigheter och skapat breda allianser mellan berörda parter för en multidisciplinär brottsbekämpningsstrategi där flera olika myndigheter samverkar. Det har även möjliggjort brottsofferstöd och integration av offer i Europa och i partnerländer.

Prioriteringarna i denna strategi kommer att backas upp med lämplig finansiering för att få påtagliga effekter och ge lämpliga svar på olika former av utnyttjande. Utöver åtgärder som förvaltas direkt av kommissionen, kommer kommissionen att råda medlemsstaterna att prioritera sina åtgärder mot människohandel i nationella program inom ramen för asyl-, migrations- och integrationsfonden, Fonden för inre säkerhet och instrumentet för gränsförvaltning och visering i linje med prioriteringarna i denna strategi och med hänsyn till nationella förhållanden och behov. Finansiering till säkerhetsrelaterad forskning inom Horisont Europa kommer också att bidra till strategins prioriteringar. Instrumentet för tekniskt stöd skulle kunna användas för att främja medlemsstaternas genomförande av strategin.

För att ta itu med situationen i både ursprungsländer och transitländer till Europa och andra delar av världen kommer tematisk och geografisk EU-finansiering att mobiliseras i linje med prioriteringarna i denna strategi, med särskild tonvikt på i) könsaspekten, ii) givarsamordning, iii) lokal delaktighet, iv) stöd till organisationer i det civila samhället samt lokala aktörer och aktivister samt v) insatser för att ta itu med migrerande barns särskilda skyddsbehov.

Nyckelåtgärder: Kommissionen kommer att göra följande: -Ge ytterligare stöd till medlemsstaterna vid genomförandet av direktivet mot människohandel, bland annat genom särskild finansiering, i synnerhet till de könsspecifika och barnrelaterade aspekterna. -Prioritera säkerställandet av att direktivet mot människohandel genomförs på ett effektivt sätt genom att utnyttja sina fördragsenliga befogenheter, inbegripet för överträdelseförfaranden när så är lämpligt. -Påbörja en studie för att utvärdera direktivet mot människohandel och mot bakgrund av utvärderingens resultat överväga en översyn av direktivet. -Säkerställa lämplig finansiering för att bekämpa människohandel i och utanför EU.

3.Att minska den efterfrågan som ligger till grund för människohandel

Organiserade kriminella grupper verkar utifrån den grundläggande ekonomiska principen att en stor efterfrågan driver på deras verksamhet. Efterfrågan ligger till grund för alla former av utnyttjande av utsatta personer som utnyttjas av människohandlare i synnerhet i högrisksektorer och högriskmiljöer. Det genererar i sin tur stora intäkter för organiserade kriminella grupper och för dem som drar fördel av och får vinning av utnyttjandet av offrens kroppar, tjänster och arbetskraft. Uppskattningsvis uppgick den globala årliga vinsten från människohandel till totalt 29,4 miljarder euro år 2015. Vinningen av brott i EU när det gäller människohandel för sexuellt utnyttjande, som är det vanligaste syftet med människohandel, uppskattas uppgå till omkring 14 miljarder euro under ett enda år. Beloppet innefattar inte människohandel för arbetskraftsutnyttjande och andra former av utnyttjande. Det är därför avgörande att efterfrågan minskas på ett effektivt sätt för att beröva människohandlarna deras ekonomiska vinning och således säkerställa att brottet inte lönar sig.

Att minska efterfrågan som en förebyggande åtgärd tas upp i direktivet mot människohandel, där medlemsstaterna uppmanas överväga att straffbelägga medveten användning av tjänster som utförs av offer för människohandel. Det slutliga beslutet vilar dock hos medlemsstaterna. Det har resulterat i ett varierat rättsligt landskap runt om i EU med varierande konsekvenser för arbetsgivare och användare som anställer offer för människohandel eller utnyttjar deras kroppar, arbetskraft och tjänster. Det ökande antalet offer visar att situationen har förvärrats och kräver ett starkare och harmoniserat svar för att minska den olagliga efterfrågan på tjänster som utförs av offer för människohandel. Det bör noggrant analyseras om medveten användning av offrens tjänster och produkter bör straffbeläggas, med tanke på brottets allvar och omfattning runt om i EU och de olika rättsliga landskapen, som hindrar insatser för att minska efterfrågan. Kommissionen kommer därför, som en del av utvärderingen av direktivet mot människohandel, att bedöma om det är möjligt att fastställa minimibestämmelser inom EU för att straffbelägga användning av tjänster som utförs av offer för människohandel.

Medvetandehöjande kampanjer om riskerna med människohandel är viktiga för att upptäcka och förebygga brottet. De bidrar till att allmänheten, arbetsgivare och de som använder offers tjänster blir medvetna om människohandel. Kampanjerna genomförs bäst i samarbete med berörda organisationer i det civila samhället. Kommissionen kommer därför att anordna en informationskampanj, tillsammans med medlemsstaterna och det civila samhället, med inriktning mot högrisksektorer och högriskmiljöer, inbegripet för sexuellt utnyttjande.

15 % av alla människohandelsoffer i EU utsätts för arbetskraftsutnyttjande, och antalet oupptäckta offer ökar. För att få ner dessa siffror bör de straffrättsliga åtgärderna mot människohandel för arbetskraftsutnyttjande stärkas. Nationella myndigheter bör i detta avseende uppmuntras att intensifiera samarbetet med arbetsmiljöinspektörer och/eller arbetsmarknadens parter och EU-organ, framför allt Europol och Europeiska arbetsmyndigheten inom dess ansvarsområde, så att samlade och gemensamma inspektioner kan genomföras i högrisksektorer för att identifiera offer och dem som utnyttjar dem. Ett utökat samarbete mellan medlemsstaternas berörda myndigheter och andra aktörer genom det europeiska forumet mot odeklarerat arbete, som snart kommer att bli en del av Europeiska arbetsmyndigheten, kommer att utöka kunskaperna och främja överförbar praxis, inbegripet för att identifiera personer som har utsatts för människohandel för arbetskraftsutnyttjande. Genom att främja utvecklingen av offentlig-privata initiativ med företag i högrisksektorer och högriskmiljöer, även med deltagande av regionala och lokala aktörer, kommer insatser för att upptäcka fler människohandelsoffer och öka rapporteringen av brottet till myndigheterna att stödjas.

Arbetsgivare kan också bidra till att minska efterfrågan på tjänster som utförs av offer för människohandel. Möjligheten att få arbete i EU utan den rättsliga ställning som krävs är en av drivkrafterna bakom smuggling och människohandel till EU. I direktivet om sanktioner mot arbetsgivare förbjuds anlitande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU, inbegripet offer för människohandel. Där fastställs minimistandarder för sanktioner och andra åtgärder som ska tillämpas i medlemsstaterna mot arbetsgivare som inte följer direktivet. Kommissionen kommer i år att bedöma hur man kan öka effektiviteten i direktivet om sanktioner mot arbetsgivare och utvärdera behovet av ytterligare åtgärder.

Företag i vissa sektorer – till exempel hotell- och restaurangbranschen, textilsektorn, fiske, jordbruk och byggbranschen – kan utnyttja personer som befinner sig i en utsatt situation som arbetskraft. De har därför en viktig roll att spela och bör vidta åtgärder mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Det innefattar att minska efterfrågan genom att säkerställa att mål mot människohandel tas med i deras policyer, vilket kan uppnås genom en ansvarsfull förvaltning av de globala produktleveranskedjorna och tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter. Kommissionens kommande lagstiftningsinitiativ om hållbar bolagsstyrning, där en skyldighet för företagen att iaktta tillbörlig aktsamhet föreslås, är ett av de viktigaste EU-initiativen för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Offentliga institutioner har också en roll att spela när det gäller att säkerställa att de offentliga upphandlingarna uppmuntrar öppenhet och tillbörlig aktsamhet i leveranskedjorna. I kommissionens kommande vägledning för socialt ansvarsfull offentlig upphandling kommer det att visas hur dessa mål kan uppnås. Rådet har i detta avseende uppmanat medlemsstaterna att effektivt genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och FN:s mål för hållbar utveckling för att utrota barnarbete, tvångsarbete och människohandel i globala leveranskedjor.

Kommissionen kommer, som en del av EU:s nya handelspolitik, att främja hållbara och ansvarsfulla värdekedjor utifrån obligatorisk tillbörlig aktsamhet, inbegripet ändamålsenliga åtgärder och kontrollmekanismer för att säkerställa att tvångsarbete inte förekommer i värdekedjorna för företag i EU. EU kommer också att arbeta för en intensifiering av insatserna för att säkerställa att leveranskedjorna för företag i EU är fria från barnarbete. Kommissionen kommer att ge vägledning för att öka medvetenheten bland företagen i EU när det gäller att vidta lämpliga riskbaserade åtgärder, i linje med internationella riktlinjer och principer för tillbörlig aktsamhet.

Nyckelåtgärder: Kommissionen kommer att göra följande: -Bedöma möjligheten att ändra bestämmelserna i direktivet mot människohandel om att straffbelägga användning av tjänster som utförs av offer för människohandel. -Bedöma hur direktivet om sanktioner mot arbetsgivare kan stärkas, inbegripet när det gäller skydd av offer för människohandel. -Lägga fram ett förslag till lagstiftning om hållbar bolagsstyrning för att främja långsiktigt hållbart och ansvarsfullt agerande från företagens sida. -Ge vägledning om tillbörlig aktsamhet vad gäller tvångsarbete, i enlighet med internationella riktlinjer och principer för tillbörlig aktsamhet. -Anordna en förebyggande kampanj, som genomförs tillsammans med medlemsstaterna och organisationer i det civila samhället, med inriktning mot högrisksektorer och högriskmiljöer. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att göra följande: -Fortsätta att inrikta sina straffrättsliga åtgärder och förebyggande initiativ på alla former av utnyttjande, inbegripet människohandel för sexuellt utnyttjande. -Till fullo utnyttja stödet från berörda EU-organ (t.ex. Europol, Eurojust, Cepol och Frontex) samt stärka kapacitetsuppbyggnaden hos sina operativa aktörer, inbegripet för att identifiera potentiella offer för människohandel. -Förbättra kapaciteten för arbetsmiljöinspektioner och/eller arbetsmarknadens parter och främja samarbete mellan många olika organ för att identifiera personer som utsätts för människohandel för arbetskraftsutnyttjande och ställa förövarna inför rätta. -Samarbeta med EU-organ, särskilt Europol, och med Europeiska arbetsmyndigheten, inom dess ansvarsområde, för att bekämpa arbetskraftsutnyttjande. -Vidareutveckla offentlig-privata initiativ med företag i högrisksektorer och högriskmiljöer. -Främja initiativ för tillbörlig aktsamhet i de globala produktleveranskedjorna.

4.Att upplösa den kriminella modellen för att stoppa utnyttjandet av offer

Organiserade kriminella grupper som bedriver människohandel är välstrukturerade och professionella kriminella nätverk som även verkar internationellt. De utför specialiserade arbetsuppgifter och kan bland annat syssla med rekrytering, transport, tillhandahållande av kunder och övervakning av offer eller ordna med boende och mat för dessa. Våld, hot, manipulering och bedrägeri används för att rekrytera och utnyttja offren. Dessa grupper är ofta inblandade i smuggling av migranter, penningtvätt, korruption, dokumentbedrägeri, droger och andra allvarliga brott som stöder deras huvudsakliga verksamhet. Mikronätverk är främst aktiva inom sexuellt utnyttjande, där hallickverksamhet bedrivs i små grupper om upp till fem personer eller av en enda person.

I och med kommissionens datainsamling har människohandelsdata funnits på EU-nivå sedan 2008. De politiska åtgärderna kommer att bli bättre underbyggda och mer målinriktade genom en ytterligare förbättrad dataregistrering och datarapportering i alla EU-medlemsstater om människohandlare och offer samt om deras nationalitet, kön, ålder och former av utnyttjande. Datarapporteringen skulle kunna främjas och förbättras genom ytterligare samarbete mellan nationella datainstitut. Det skulle kunna innefatta andra typer av information, till exempel om kriminell verksamhet kopplad till människohandel och om smugglingsvägar.