I rapporten konstaterade kommissionen att tio medborgarskap är rejält underrepresenterade bland de medlemsstater som anslöts före 2004i lönegraden biträdande handläggare vid kommissionen. Underrepresentationen för dessa medlemsstater kommer därför att gradvis öka under de närmaste åren om inte åtgärder snabbt vidtas för att öka rekryteringen från dessa medlemsstater. Vissa obalanser kan även observeras inom andra institutioner och byråer, men de är antingen obetydliga eller kan motiveras med objektiva kriterier.

Genom 2014 års reform av tjänsteföreskrifterna förstärktes den etiska rättsliga ramen genom att nya bestämmelser infördes med krav på bedömningar av intressekonflikter vid rekrytering eller återgång till arbete efter tjänstledighet av personliga skäl. Bestämmelserna inriktas särskilt på lobbyverksamhet och intressebevakning under tjänstledighet av personliga skäl.

Medlagstiftaren har definierat det materiella tillämpningsområdet i vid mening genom att hänvisa till hur tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda fungerar generellt. Denna rapport omfattar därför frågor som kommissionen regelbundet rapporterar om till medlagstiftaren och frågor som kommissionen rapporterar om för första gången sedan 2014. För att ge en mer heltäckande bild av hur tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda har fungerat under referensperioden omfattar denna rapport även åtgärder som har vidtagits av andra EU-institutioner och som berör det övergripande genomförandet av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda

Enligt artikel 28.10 i anställningsvillkoren för övriga anställda ska kommissionen vartannat år lägga fram en rapport om det finansiella läget för arbetslöshetsförsäkringssystemet. Kommissionen antog två rapporter under referensperioden. I rapporterna redogörs för de årliga underskotten under perioden 2013–2015 vilka ledde till att arbetslöshetskassans reserv minskade. Räkenskapsåren 2016, 2017 och 2018 medförde successiva överskott vilka innebar att reserven ökade betydligt.

Genomförandet av bilaga XII kommer att granskas ytterligare i den slutliga rapport som kommissionen ska lägga fram för Europaparlamentet och rådet under 2022, på grundval av vilken kommissionen, om så är lämpligt, ska lägga fram ett lagstiftningsförslag om ändring av tjänsteföreskrifternas bestämmelser om pensionssystemets funktion.

I december 2018 lade kommissionen även fram en interimsrapport om tillämpningen av bilaga XII. Rapporten visade att genomförandet av bilaga XII till tjänsteföreskrifterna uppfyllde sitt specifika mål att garantera balans i EU:s pensionssystem (då pensionsavgiften som betalas in av personalen till budgeten täcker en tredjedel av de rättigheter som förvärvas varje år). Rapporten bekräftade dessutom att 2004 och 2014 års reformer av tjänsteföreskrifterna ledde till ökade årliga besparingar till följd av minskade förmåner och en höjning av den pensionsberättigande åldern.

Det ska noteras att under 2020 gällde undantagsklausulen enligt artikel 11 i bilaga XI automatiskt med anledning av den ekonomiska nedgången till följd av covid-19-pandemin. Detta ledde till att den ökade köpkraften för tjänstemän i centrala statsförvaltningar i referensmedlemsstaterna under perioden juli 2019–juli 2020 inte ingick i uppdateringen 2020 och senarelades till dess att EU:s BNP återhämtade sig till de nivåer som rådde före krisen.

När det gäller tillämpningen av principen om likvärdighet i köpkraften för EU-personal på olika tjänstgöringsorter genom systemet med korrektionskoefficienter har ett fåtal frågor identifierats som ska följas upp noggrant under genomförandeperioden 2018–2022.

Mellan 2015 och 2020 har kommissionen även antagit sex årliga rapporter om budgetkonsekvenserna av uppdateringen av ersättningar och pensioner. Efter den inledande fasen med ökningen som var större än genomsnittet 2015 och 2016 (och som kan beskrivas som en ”upphämtningseffekt” i medlemsstaterna efter den ekonomiska och sociala krisen 2008–2012) har åtgärderna under 2017, 2018 och 2019 lett till måttliga nominella löneökningar.

I enlighet med artikel 15.4 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna lade kommissionen i december 2018 fram en interimsrapport om tillämpningen av bilaga XI. I rapporten konstaterade kommissionen att bilaga XI genomfördes enligt tillämpliga regler under bedömningsperioden.

Kommissionens rapport med en bedömning av den lagstadgade pensionsberättigande åldern har antagits under det interna antagandeförfarandet för denna rapport.

Under referensperioden antog kommissionen rapporter enligt artikel 56a, 56b och 56c i tjänsteföreskrifterna om särskild ersättning för skiftarbete, tjänstgöringsberedskap och svåra arbetsförhållanden avseende tillämpningen av dessa ersättningar 2014–2019.

3.8.Rapporter enligt artikel 79 i om användning av kontraktsanställda i anställningsvillkoren för övriga anställda

Enligt artikel 79.3 i anställningsvillkoren för övriga anställda ska kommissionen rapportera årligen om användningen av kontraktsanställda. Kommissionen har uppfyllt sin skyldighet för åren 2014–2018. När denna rapport skrevs pågick arbetet med rapporterna för åren 2019 och 2020. Alla uppgifter avser den 31 december varje år.

3.8.1.Utvärdering av antalet kontraktsanställda

Vid utgången av 2014 hade kommissionen och de övriga institutionerna och byråerna 11 064 kontraktsanställda, Fyra år senare var siffran 13 841 kontraktsanställda (+25,1 %) (bilaga 6).

Denna ökning varierar betydligt mellan de olika grupperna av institutioner och byråer. Kommissionen har en variation på +12,4 % under denna period, medan ökningen för de övriga institutionerna uppgår till +27,7 % och till +54,7 % för byråerna (se bilagorna 6 och 7). Ökningen varierade dessutom över tid, särskilt hos kommissionen och byråerna under 2017 och 2018. Kommissionen redogjorde för ökningar på högst 1 % under 2017 och 2018.

Det är värt att notera att, såsom för tjänstemän och tillfälligt anställda, genomförs rekryteringen av kontraktsanställda på grundval av den erfordrade profilen och de sökandes yrkes- och språkkompetens, utan något fastställande av kvoter som baseras på medborgarskap.

Bilagorna 8–11 visar fördelningen av kontraktsanställda per medborgarskap och tjänstegrupp under 2014 respektive 2018. När det gäller de kontraktsanställdas medborgarskap var Italien, Belgien, Frankrike och Spanien de fyra största länderna bland de kontraktsanställda, och svarade tillsammans för omkring 60 % av det totala antalet kontraktsanställda. För kontraktsanställda i tjänstegrupperna (FG) III och IV svarar de fyra ovannämnda medlemsstaterna för 55 % av antalet kontraktsanställda i dessa tjänstegrupper. Den geografiska representationens sammansättning är följden av en kombination av faktorer, särskilt den geografiska närheten till institutionernas respektive anställningsorter (för kommissionen främst Bryssel, staden Luxemburg och Ispra), lönenivåer och de erbjudna anställningskontraktens varaktighet.

3.8.2.Karriärstruktur för kontraktsanställda

I artikel 80 i anställningsvillkoren för övriga anställda upprättas ett samband mellan varje tjänstegrupp och de uppgifter som utförs (bilaga 12).

I november 2017 trädde nya allmänna genomförandebestämmelser för kontraktsanställda i kraft. Dessa genomförandebestämmelser gör det möjligt att anpassa tjänstegrupperna till nivån på de uppgifter som utförs. Den första rapporteringsomgången ägde rum 2019 för kontraktsanställda baserade i Luxemburg och har följts av ytterligare kontroller och förändringar av tjänstegrupperna. Ytterligare rapporteringsomgångar övervägs för närvarande och kommer att inledas utifrån en mer allmän bedömning av sambandet mellan uppgifternas nivå och motsvarande tjänstegrupp.

3.8.3.Interna uttagningsförfaranden som är öppna för kontraktsanställda vid kommissionen

Enligt artikel 82.7 i anställningsvillkoren för övriga anställda får kontraktsanställda i undantagsfall delta i interna uttagningsprov för tjänstemän. Kommissionen har sedan dess anordnat två interna uttagningsprov som var öppna för kontraktsanställda, 2016 och 2018 (bilaga 13). Kommissionen har ingen information om hur andra institutioner har tillämpat denna bestämmelse.

4.Särskilda rapporter som har utarbetats enligt artikel 6 i tjänsteföreskrifterna

4.1.Rapport enligt artikel 6.3 om befordringssatserna i bilaga IB

Enligt artikel 6.2 i tjänsteföreskrifterna om lediga tjänster i tjänsteförteckningen ska kommissionen säkerställa att antalet lediga tjänster i varje lönegrad i tjänsteförteckningen den 1 januari 2014 och varje år därefter (dvs. antalet tjänster som har tilldelats varje institution) den 1 januari varje år motsvarar det antal tjänstemän institutionen den 1 januari föregående år hade i aktiv tjänst i lönegraden under, multiplicerat med de faktorer som anges i bilaga I avsnitt B i tjänsteföreskrifterna för den lönegraden.

Budgetmyndigheten är bunden av dessa satser, som utgör en garanti för institutionerna att ett fastställt antal lediga tjänster ställs till deras förfogande i varje lönegrad. Det är därefter upp till varje institution att med hänsyn till sina särskilda förhållanden och mål fastställa sin egen personalpolicy inom gränserna för denna garanti.

Genom att utlysa lediga tjänster i en viss lönegrad kan institutionerna antingen befordra, certifiera (tillsätta tjänstemän i tjänstegruppen för assistenter (AST) på en administratörstjänst (AD)) eller rekrytera inom gränserna för lönegraderna enligt vad som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna. Artikel 6 i tjänsteföreskrifterna ger struktur åt tjänsteförteckningen genom en regel om tillgång till lediga tjänster och en hänvisning till principen om befordran baserat på jämförelse av meriter enligt artikel 45.

Vid kommissionen finns det två typer av befordran. Befordran première filière (dvs. tillsättning på tjänsterna enhetschef, rådgivare, ledande expert och ledande assistent), som beskrivs för alla institutioner i bilaga 14, och seconde filière, som beskrivs för alla institutioner i bilaga 15, vilka omfattar alla berörda lönegrader för det regelbundna årliga befordringsförfarandet. Tre huvudkategorier kan identifieras bland de 21 lönegrader som berörs av det årliga befordringsförfarandet.

Den första kategorin omfattar lönegrader där det faktiska antalet befordringar till högre lönegrader motsvarar de tröskelvärden som fastställs i artikel 6 i tjänsteföreskrifterna. Detta gäller AD-lönegraderna 11, 10, 9, 8 och 7 samt AST-lönegraderna 8, 7, 6, 5 och 4.

Den andra kategorin omfattar lönegrader där det faktiska antalet befordringar till högre lönegrader överskrider de tröskelvärden som fastställs i artikel 6 i tjänsteföreskrifterna. Detta gäller AD-lönegraderna 6 och 5 samt AST-lönegraderna 3, 2, 1 och 4 D (en mellanliggande lönegrad som infördes genom 2004 års reform av tjänsteföreskrifterna).