SV Europeiska unionens officiella tidning C 296/19

Förhörsombudets slutrapport i ärende COMP/39.129 – Krafttransformatorer

(I enlighet med artiklarna 15 och 16 i kommissionens beslut 2001/462/EG, EKSG av den 23 maj 2001 om kompetensområdet för förhörsombudet i vissa konkurrensförfaranden – EGT L 162, 19.6.2001, s. 21)

2009/C 296/07

Detta konkurrensärende rör ett kartellavtal mellan producenter av krafttransformatorer.

Utkastet till beslut i det föreliggande ärendet föranleder följande anmärkningar.

Meddelande om invändningar

Meddelandet om invändningar antogs den 20 november 2008 och riktades till följande sju företagskoncerner: ABB Ltd, AREVA T&D SA, ALSTOM, Siemens AG, Fuji Electrics Holdings Co. Ltd, Hitachi Ltd, och Toshiba Corporation (nedan kallad parterna).

I meddelandet om invändningar drog kommissionen den preliminära slutsatsen att parterna hade överträtt artikel 81 i EG-fördraget mellan 1993 och 2001 genom att ingå en muntlig intern överenskommelse (Gentlemen's Agreement) genom vilken de japanska producenterna samtyckte till att inte sälja krafttransformatorer i Europa och de europeiska producenterna samtyckte till att inte sälja dessa i Japan.

Tidsfrist för att svara på meddelandet om invändningar

Parterna beviljades ursprungligen en tidsfrist på sex veckor för att svara på meddelandet om invändningar. Samtliga parter ansökte om en förlängning av tidsfristen, vilket jag delvis beviljade. Samtliga parter svarade på meddelandet om invändningar inom den utsatta förlängda tidsfristen.

Tillgång till handlingarna

Parterna gavs tillgång till kommissionens handlingar i ärendet genom en cd-rom. Tillgången till uttalandena från de företag som ansökte om immunitet gavs dock bara hos kommissionen.

Enligt kommissionens tillkännagivande om reglerna för tillgång till kommissionens handlingar (1) gavs ytterligare tillgång till vissa handlingar som kommissionen hade tagit emot efter det muntliga hörandet och som kommissionen har för avsikt att använda som fällande bevis i det slutliga beslutet.

Muntligt hörande

På parternas begäran hölls ett muntligt hörande den 17 februari 2009 vid vilket alla parterna företräddes.

Under det muntliga hörandet gavs en av parterna möjlighet att skriftligt svara på en fråga. Svaret sändes därefter till samtliga parterna för synpunkter, vilket ledde till den ytterligare tillgång till handlingarna som det hänvisas till ovan.

De viktigaste procedurfrågorna som parterna har tagit upp

Parterna tog upp ett antal påståenden beträffande rätten till försvar, vilka jag efter en noggrann undersökning ansåg vara ogrundade. Det gäller främst följande påståenden:

— Kommissionen använder sig av bevis som ett företag som ansöker om immunitet anför mot sig självt och som företaget har lämnat trots att dess ansökan har avslagits. I meddelandet från 2002 om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden anges att ett företag som ansöker om immunitet kan dra tillbaka det bevismaterial som lämnats in i samband med immunitetsansökan om ansökan inte godkänns (2). Eftersom det berörda företaget inte självt åberopade denna möjlighet var kommissionen fri att anföra detta bevismaterial utan att bryta mot rätten till försvar.

— Kommissionen anför bevismaterial den har lagt beslag på under inspektioner i ett annat (men relaterat) ärende. Min undersökning visade att samma bevismaterial senare hade lämnats in frivilligt i samband med en ansökan om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden och som svar på en begäran om upplysningar i föreliggande ärende. Följaktligen kan inte det faktum att kommissionen hade lagt beslag på detta bevismaterial under inspektioner i ett annat ärende leda till en överträdelse av rätten till försvar.

— De europeiska parterna underrättades om undersökningens exakta räckvidd i ett tidigt skede av förfarandet medan de japanska parterna underrättades först i samband med delgivningen av meddelandet om invändningar. I detta avseende noterar jag att undersökningen, utöver den informella överenskommelsen, ursprungligen också inriktades på vissa beteenden inom EU i vilka de japanska parterna inte ska ha deltagit. Det faktum att de europeiska parterna hade underrättats om undersökningens minskade räckvidd gentemot dem medför ingen diskriminering och innebär med all säkerhet inget brott mot de japanska parternas rätt till försvar.

— Tvärtemot principen om lika behandling hade vissa handlingar i ärendet lämnats till ett av de företag som lämnat en ansökan om immunitet innan meddelandet om invändningar delgavs, men inte till andra parter i förfarandet. Enligt min åsikt hindras inte de relevanta kommissionsavdelningarna från att diskutera vissa delar av uppgifterna med parterna under undersökningsfasen för att de bättre ska förstå undersökningen och föra den framåt. Det gäller särskilt dem som lämnat en ansökan om immunitet. Emellertid gavs alla parter tillgång till den särskilda uppgiften under tillgången till handlingarna. Följaktligen kan inte detta tidiga avslöjande ha lett till ett brott mot principen om lika behandling eller ha skadat de andra parternas rätt till försvar.

— En part påstod att den aldrig hade tagit emot ett skriftligt mottagningsbevis på sin immunitetsansökan, som därefter avslogs. Parten hävdar också att den berörda kommissionsavdelningen misslyckades med att i den skrivelse där den avslår ansökan klart ange vid vilket datum jämförelsen gjordes mellan de uppgifter som lämnades och de uppgifter som kommissionen redan hade tillgång till. Enligt meddelandet från 2002 om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (3) ska ett företag som ansöker om immunitet få ett skriftligt mottagningsbevis som anger dagen för mottagandet. Följaktligen utgör frånvaron av en sådan bekräftelse ett procedurfel. Vidare, och särskilt i frånvaron av ett sådant mottagningsbevis, anser jag också att det är ett procedurfel att inte klart ange det datum när jämförelsen gjordes i den skrivelse där immunitetsansökan avslås. Trots detta, och utan att besvara frågan om huruvida datumet för jämförandet kan ha en avgörande inverkan på immunitetsansökan, anser jag inte att något av dessa procedurfel är av ett sådant slag att de kan betraktas som ett brott mot rätten till försvar.

Utkastet till beslut

I utkastet till beslut behåller kommissionen i stort sett invändningarna i meddelandet om invändningar trots att överträdelsens varaktighet har förkortats betydligt.

Enligt min åsikt behandlas i utkastet till beslut bara de invändningar i fråga om vilka parterna har getts möjlighet att lämna sina synpunkter.

Slutsats

Mot bakgrund av vad som anges ovan anser jag att rätten att bli hörd har iakttagits vad gäller samtliga parter som omfattas av förfarandet i detta ärende.

Bryssel den 5 oktober 2009. Michael ALBERS

(1) EUT C 325, 22.12.2005, s. 7, punkt 27.

(2) EGT C 45, 19.2.2002, s. 3, punkt 17.

(3) EGT C 45, 19.02.2002, s. 3, punkterna 14 och 25.