EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 18.03.1996 
KOM(96) 100 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN OM 
KONTROLLEN AV DEN 
GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN 

INNEHÅLL 
INLEDNING 
II TILLGÄNGLIGA OCH UTNYTTJADE RESURSER 
1. Tillgängliga resurser för kontroll av fisket 
2. Inspektion och övervakning av fiskefartygen och deras verksamhet 
III. TILLÄMPNING AV BEVARANDEPOLITIKEN 
1. Registrering och uppskattning av fångster i medlemsstaterna samt kontroll av 
fångstuppgifternas riktighet 
2. Kontroll av de tekniska åtgärderna 
3. Samlad bedömning av kontrollernas effektivitet 
IV. ANDRA ASPEKTER ÄN BEVARANDET 
1. Marknadspolitiken 
2. Transporten av fiskeriprodukter 
3. Samarbete 
V. STRAFFPÅFÖLJDER OCH RÄTTSLIGA FRÅGOR 
1. Nationella rättssystem för tillsyn av fisket 
2. Gemenskapens rättsliga ram 
3. Samarbete 
VI. SLUTSATSER 
Bilaga I Rapport per medlemsstat 
Bilaga II Tabeller 
Bilaga III Satellitövervakning 
p :\c3 l\rapports\ctrl\report\sw 
I. INLEDNING 
Derma rapport svarar mot ett formellt krav i enlighet med artikel 35 i rådets förordning nr 
2847/93, liksom ett trängande behov av öppenhet. 
Detta arbete är det första i sitt slag, och den redogör för 1994 års kontrollverksamhet. Den lider 
därför av de oundvikliga brister som genomförandet av en ny ordning medför. De upplysningar 
som medlemsstaterna lämnat till kommissionen är inte fullständiga. Det har dock visat sig 
nödvändigt att rikta in uppmärksamheten på alla de områden som täcks av den nya 
kontrollförordning som antogs år 1993. Även om summeringen av bevarandeaspekten kan bli 
relativt ingående, kan den i fråga om övriga aspekter bara bli föremål för ett första 
konstaterande. 
Kontrollen av fisket i tredje lands vatten eller inom ramen för NAFO omfattas inte av denna 
rapport. Detta ämne är av avgörande betydelse, såväl genom de berörda fiskets ekonomiska 
tyngd som genom de politiska insatserna i internationella forum. För kontrollen mobiliseras 
dessutom ansenliga medel av såväl kommissionen som medlemsstaterna. Inom NAFO finns 
således till exempel de bäst kontrollerade gemenskapsfisket. Men dessa frågor behandlas på 
annat ställe inom lämpliga forum (NAFO, förhandlingar i Marocko). De avsnitt som ingår i den 
nyligen utkomna rapporten om gemenskapsstödet till kontrollutgifterna (KOM(95)243 slutlig, 
9.6.95, finns med några få undantag inte heller med i denna rapport. 
Huvudtexten utgörs till större delen av sammanställningar. Analyserna för varje medlemsstat 
ges i bilaga I. Bilaga II innehåller statistik. I bilaga III redogörs för frågan om kontroll via 
satellit. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 3 -
II. TILLGÄNGLIGA OCH UTNYTTJADE RESURSER 
1. TILLGÄNGLIGA RESURSER FÖR KONTROLL AV FISKET 
En sammanställning av de tillgängliga resurserna i de olika medlemsstaterna för kontroll av 
fisket finns i tabell 1. Någon direkt jämförelse kan dock inte göras. 
Organisationen för övervakning, kontroll och inspektion skiljer sig mycket från en medlemsstat 
till en annan. Några medlemsstater har en enda behörig myndighet för kontroll av fisket, andra 
har den utlagd på flera statliga förvaltningar, som också har andra arbetsuppgifter som inte har 
samband med fiske, eller ens det maritima området. Detta framgår närmare av tabell 2.1 några 
länder delas dessutom behörigheten mellan regeringen och det regionala styret. 
Följden blir många olika slags organisationer, alltifrån en jämförelsevis välorganiserad tjänst 
som använder sig av kvalificerad personal i en medlemsstat, till flera nationella och regionala 
enheter, som är dåligt samordnade och inte har specialiserad personal i en annan medlemsstat. 
Antalet inspektörer i varje hamn skiljer sig väsentligt från en medlemsstat till en annan. I några 
länder finns det flera inspektörer i varje fiskehamn, medan det i andra länder finns en 
fiskeriinspektör som är ansvarig för flera hamnar. De bristfälliga mänskliga resurserna i några 
medlemsstater gör att man ställer sig tvhiande till om det kontrollsystem som gäller för den 
gemensamma fiskepolitiken tillämpas där. Flera medlemsstater har inte tillräckligt specialiserad 
utrustning för att uppfylla sina förpliktelser i fråga om kontroll, även om några av dem utnyttjat 
möjligheterna till finansiering från gemenskapen för att modernisera sina resurser under de 
senaste fem åren. Ett litet antal medlemsstater har inte ens någon luftburen övervakning, vilket 
i hög grad minskar effektiviteten av inspektionen till sjöss. 
2. INSPEKTION OCH ÖVERVAKNING AV FISKEFARTYG OCH DERAS 
VERKSAMHET 
De flesta medlemsstater har angett sin inspektionsverksamhet i siffror. Det är emellertid svårt 
att jämföra dessa siffror, eftersom kvaliteten på inspektionerna inte har angivits konsekvent. 
Tabell 3 visar antalet hamninspektioner och antalet inspektioner till sjöss. Detta jämförs med 
den totala storleken på fartygen i fiskeflottan. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 4 -
Tabellen visar tydligt att det finns mycket stora skillnader i inspektionsnivån mellan de olika 
medlemsstaterna. Ett skäl till olikheterna kan vara det sätt på vilket en inspektion 
definieras, alltifrån en enkel besiktning till en mer ingående inspektion. 
Enligt förordningen kan också transporterna av fisk kontrolleras på land (artikel 13 i förordning 
(EG) nr 2847/93). Alla landtransporter måste åtföjas av ett transportdokument som beskriver 
varupartiets ursprung, innehållet i transporterna samt bestämmelseort och transportfordon, 
varumottagare och plats och datum för lastningen. Syftet med kontrollen av dessa transporter 
kan vara att säkerställa att fisk som är avsedd att förstöras inte säljs vidare, att fisk som inte 
håller minimimåttet inte exporteras och säljs i andra länder som döljer ursprunget, och att fisken 
ur hygienisk synpunkt bör vara kyld eller fryst under transporten, så att kvaliteten inte 
försämras dramatiskt. 
Enligt rapporterna från Förenade kungariket, Irland och Danmark kontrolleras transporterna 
genom stickprov, men inga sifferuppgifter lämnas. I Danmark inbegriper kontrollerna inte bara 
fiskerimyndigheterna utan också polisen. Belgien gör inga särskilda noteringar om detta, men 
importen tycks åtminstone vara noggrant övervakad. I de portugisiska och franska rapporterna 
lämnas inga upplysningar. Författaren till den tyska rapporten anger att han inte finner någon 
mening i att kontrollera transporterna på land. 
En viktig aspekt i fråga om inspektion och övervakning av fiskefartyg är samordningen mellan 
medlemsstaterna. De flesta rapporter nämner inte denna fråga. De enda undantagen är Förenade 
kungarikets rapporter, där det sägs att några överenskommelser finns, samt den belgiska 
rapporten som nämner att ett regelbundet utbyte av uppgifter äger rum med Danmark (via 
modem), Nederländerna och Förenade kungariket. De danska, irländska, portugisiska, tyska och 
franska rapporterna innehåller ingen information om detta. Några medlemsstater (Danmark, 
Irland och Förenade kungariket) har dock bilaterala avtal med Norge. 
Det skulle vara en stor besvikelse om det inte fanns några fler överenskommelser. Det är 
emellertid för närvarande omöjligt att få en överblick över antalet bilaterala överenskommelser 
och deras räckvidd (vilka slags uppgifter som utväxlas, hur regelbundet, överföringssätt, etc). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 5 -
Under de årliga mötena med Kontroll expertgruppen, vilken utgörs av representanter från 
medlemsstaterna och från Kommissionen med kompetens inom övervakning av den 
gemensamma fiskeripolitiken underströk a) h uv*,C emsstaterna allmänt behovet av mer och bättre 
samordning och samarbete. Kommissionen erbjöd sitt stöd, men erfarenheten visar att de 
praktiska konsekvenserna fortfarande är begränsade. 
HL TILLÄMPNING AV BEVARANDEPOLITIKEN 
1. REGISTRERING OCH UPPSKATTNING AV FÅNGSTEN I MEDLEMSSTATERNA 
SAMT KONTROLL AV FÀNGSTUPPGIFTERNAS RIKTIGHET 
Övervakningen av fångster baseras på loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. 
Några medlemsländer har valt att sammanföra antingen loggboken och landningsdeklarationen 
eller landningsdeklarationen och avräkningsnotorna i ett enda dokument. Det finns undantag för 
vissa fartygskategorier, där fångsterna måste uppskattas genom stickprovsundersökningar. 
Antalet returnerade dokument tycks i allmänhet vara hög, även om detta kan spegla olika 
tolkningar av vad som menas med returnerad (se tabell 4). Ingen av rapporterna uppger 
eventuella problem med ofullständiga dokument eller dröjsmål med att returnera dokumenten 
till förvaltningarna med undantag av den danska rapporten. 
Nästa steg efter insamlingen av data äi att se om någon information fattas. Detta sker vanligen 
i samband med en samköming av data frår de olika källorna. 
Det finns stora olikheter i sätten att samla in data och effektiviteten av dessa, liksom i 
granskningen av data, även om de officiella rapporterna alltid försöker att lägga fram de 
befintliga systemen i fördelaktig dager. Det står också klart att alla medlemsstater skulle kunna 
dra nytta av erfarenheterna från en annnan medlemsstat i sina egna system. 
Två problem som utmärker de flesta länder är landningarna utanför auktionsinrättningarna och 
hur de landningar skall uppskattas som sker från fartyg som inte är skyldiga att föra loggbok. 
Dessa problem är långt ifrån lösta i alla länder (se tabell 5). 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 6 -
Kontrollerna till sjöss gör att man i viss utsträckning kan jämföra uppgifterna i loggböckerna 
med direkta observationer. Även om inspektionerna till sjöss är en viktig uppgift för 
tillsynsmyndigheterna, kan den del av inspektionerna som särskilt lägger an på direkt 
granskning och godkännande av uppgifterna i loggböckerna dock inte närmare anges i de 
nationella rapporterna. 
Om informationen i loggböckerna jämförs med informationen i landningsdeklarationerna eller 
avräkningsnotorna kan ett systematiskt förfarande för kontroll av uppgifternas riktighet 
åstadkommas. 
Av rapporterna att döma tycks det som om bara Belgien, Danmark, Tyskland och 
Nederländerna regelbundet jämför dessa informationskällor för att förbättra kvaliteten på 
uppgifterna (se tabell 6). Denna fråga nämns inte i de övriga rapporterna. Inte heller finns det 
någon systematisk strategi att använda andra informationskällor i ett senare led efter det första 
försäljningstillfallet. 
2. KONTROLL AV DE TEKNISKA ÅTGÄRDERNA 
De särskilda svårigheterna med denna kontroll, vilka understryks i kommissionens meddelande 
om resultatet av de tekniska åtgärderna, analyseras ingående i ett arbetsdokument från 
kommissionen. 
Kontrollen av skyddade fiskeområden är enklare än andra tekniska åtgärder, åtminstone om 
områdena är tillräckligt nära kusterna så att de lätt kan patrulleras. En kontroll från luften kan 
vara tillräcklig för att konstatera att fiske bedrivs i ett förbjudet område. 
Kontrollen av föreskrifterna i fråga om fiskeredskapen (nätens längd eller antalet krokar, 
maskstorlek) är särskilt svår. Den kan stödjas av inspektioner på land. Men inspektioner till 
sjöss är nödvändiga. Frånvaron av föreskrifter av typ "en-näts-regeln" gör att dessa inspektioner 
blir ännu mer nödvändiga. Ett av de svåraste områdena är respekten för föreskrifterna om 
fångsternas sammansättning i samband med avvikande maskstorlekar. Kontrollen av ministorlek 
är givetvis mindre svår. Men där det finns distributionskedjor för avsättning förutsätter den ett 
stort mått av beslutsamhet och en strategi som kombinerar inspektioner till sjöss, vid landning, 
efter den första försäljningen och, när så är möjligt, under transporterna. 
p:\c3I\rapports\ctrl\report\sw - 7 
Där de allvarligaste problemen finns (Engelska kanalen och region 3) har ingen av de berörda 
medlemsstaterna tillämpat eller ens definierat lägon av dessa strategier. 
3. ALLMÄN UPPSKATTNING AV KONTROLLERNAS EFFEKTIVITET 
Rapporterna från arbetsgrupperna som omfattar de olika bestånden möjliggör en ingående analys 
av vidden och utvecklingen av problemen med felaktiga deklarationer. Situationens allvar i sin 
helhet har nyligen påpekats av experterna från ICES1. En föregående rapport från 
kommissionen2, sammanställer diagnoserna över nyckelbestånden. Det hänvisas också till en 
nyligen utkommen artikel av G. Biais (1995)3, där det ges en helhetsbild genom att problemet 
med felaktiga deklarationer jämförs med problemet med fångster som kastas överbord, vilka 
ofta har samband med varandra. Tabell 7 är anpassad till slutsatserna i nämnda artikel. 
Små pelagiska arter. Andelen fångster som inte deklareras är ansenlig, och det finns inte någon 
tendens till förbättring sedan den gemensamma fiskeripolitiken infördes. Ett av de större 
problemen gäller felaktiga deklarationer av berörda arter (jfr. sammanblandning 
makrill/taggmakrill, sill/skarpsill) eller av fångstområdena. 
I fråga om fångsternas sammansättning bör inspektionerna vid landningar vara så mycket 
effektivare, eftersom de sker koncentrerat i ett (relativt) begränsat antal hamnar. Större delen 
av fångsterna går till beredning, vilket skapar ett gynnsammare läge för kontrollen än vad som 
är fallet med arter med högt handelsvärde, där diffusa landningar och korta distributionskedjor 
för avsättningen allvarligt försvårar inspektionsorganens uppgift. Den ekonomiska integrationen 
av producenter och beredare, liksom avtal om direkt försäljning utan auktionsförsäljning, kan 
också för de pelagiska arterna kräva en särskild kontrollorganisation. 
Rapport från Statistics Committee Liaison Working Group (ICES CM 1995/D:1) 
Se bilaga 2 i dokument KOM(95) 243 slutlig. 
G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs 
in European Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 
1995, 8, n°3, 201-288. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 8 
I fråga om fångsternas geografiska ursprung borde en analys av loggböckerna göra det möjligt 
att påvisa motsägelsefulla uppgifter. En kombination av kontoller till sjöss och en kontinuerlig 
uppföljning (jfr. satelliter) är emellertid det enda sättet att komma till rätta med problemet. 
Slutligen kan noteras att problemet med fisk som kastas överbord, som tidigare var nästan 
obefintligt i fråga om alla pelagiska arter, tenderar att utvecklas på ett sätt som är desto 
allvarligare, eftersom det främst gäller särskild fiskeriverksamhet med sortering ombord i syfte 
att bara behålla en mindre del av fångsterna, i stil med de fisken som sker efter sill med målet 
att sälja rom. 
Demersalt fiske 
- Beträffande den södra och centrala sektorn av gemenskapsvattnen i Atlanten är de felaktiga 
deklarationerna mindre betydande, liksom den andel fisk som kastas överbord. Detta 
fördelaktiga intryck har dock orsaker som inte nödvändigtvis är förenliga med 
bevarandeprinciperna. Många TAC:er i detta område är försiktighetsmått och fastställda till 
sådana nivåer att de inte leder till tvångsåtgärder i form av kvoter för medlemsstaterna, med 
undantag för ett specifikt problem i anslutning till en fördelningsnyckel (ansjovis för 
Frankrike, kummel från Nordatlanten och marulk för Spanien, glasvar eller kummel från 
södra Atlanten för Portugal...). Beträffande problemet med att fisk kastas överbord som till 
exempel fallet är i Nordsjön, förklaras detta delvis genom det faktum att de sydliga 
marknaderna absorberar fångster av arter som är föga uppskattade och ibland kastas 
överbord i norr och av småfisk och även fisk som inte håller minimimåttet. 
Kontrollproblemen är i allmänhet mer knutna till respekten för tekniska åtgärder än till 
riskerna för att överskrida kvoterna på grund av marknaderna för fisk som inte håller 
minimimåttet. 
- Längre norrut i Atlanten blir problemen med felaktiga fångstdeklarationer allvarligare. 
Globalt förblir de begränsade genom att det finns många TACrer, vilka som 
försiktighetsåtgärd också där ofta är alltför höga för att skapa problem för medlemsstaterna, 
men också för att säkerställa ett effektivt bevarande. Totalsiffran 92 i tabell 7 är dock i 
dessa sammanhang missvisande. I västra Skottland har man i själva verket tvingats till en 
anpassning av de vetenskapliga diagnoserna för att ta hänsyn till att all fångst av rundfisk 
inte deklarerats i enlighet med den ingående analys som gjorts i den ICES-rapport som 
anges i början av denna punkt. Problemet med att fisk kastas överbord är allvarligare längre 
norrut än längre söderut, utan någon klar tendens. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 9 -
I Nordsjön och i angränsande sektorer (se tabell 7) är problemet med att fångster inte 
deklareras fullt ut särskilt tydlig. Problenvt har förvärrats, särskilt i fråga om rundfisk. Detta 
förhållande är resultatet av ett problem rom påpekats i en tidigare rapport (KOM(95)243 
slutlig). I enlighet med de vetenskaplig?, L^V mmendationerna, vilka följts på grund av att 
den framtida situationen för vissa bestånd erkänts som mycket allvarlig, har TACrerna i 
Nordsjön sedan några år tillbaka fastställts till nivåer som motsvarar utnyttjandegrader som 
antas vara på väg att kraftigt reduceras. Men fiskeansträngningarna har inte reducerats. 
Kommissionens förslag till kraftiga kapacitetsminskningar och betydande direkta 
begränsningar av fisketiderna har inte följts. Alla förutsättningar är uppfyllda för en situation 
där det antingen fuskas eller där fisk kastas överbord. När det gäller fisk som kastas 
överbord kan man jämsides notera att fenomenet kvarstår i hela sin vidd, trots ökningar av 
maskstorleken. De båda fenomenen (fusk och fisk kastad överbord) visar dock tydligt att det 
brådskar med att begränsa fiskeansträngningarna i Nordsjön. I Östersjön är förhållandena 
när det gäller torsk mycket lika dem som råder i Nordsjön. De verkliga fångsterna har under 
senare år vida överskridit kvoterna, eftersom problemet inte är begränsat varken till en 
enskild medlemsstat eller enbart staterna i Europeiska unionen. Den tillfredsställande 
återhämtning som nyligen skett av torskbeståndet har lett till att fångsterna i brist på en 
begränsning av fiskeansträngningarna överskridit tillåtna mängder. Kontrollen har där 
ytterligare komplicerats genom gemenskapsfiskarnas sannolika fusk med det geografiska 
ursprunget av fångsterna, liksom genom export till Europeiska unionen av torsk som 
olovligen fiskats i Östersjön av tredje land. Ansenliga mängder östersjötorsk har således 
rapporteras på marknaderna i de medlemsstater som inte har någon kust utmed Östersjön. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 10 
IV. ANDRA ASPEKTER AN BEVARANDET 
1- MARKNADSPOLITIKEN 
Den rigorösa tillämpningen av den berörda delen av gemenskapsbestämmelserna bör säkerställa 
att den gemensamma organisationen fungerar korrekt utan att störas, till exempel av att import 
inte deklareras och att fisk som inte håller minimimåttet bjuds ut till försäljning i offentligt eller 
privat ägda auktionshallar eller direkt eller indirekt kommit i åtnjutande av systemet med 
återtagspriser. De fiskeriprodukter som bjuds ut till försäljning skall dessutom uppfylla särskilda 
farskhets- och kvalitetsnormer för att skydda konsumenterna, etc. Varje medlemsstat skall på 
sitt eget territorium anordna regelbundna kontroller för att säkerställa att de tekniska aspekterna 
med avseende på den gemensamma organisationen av marknaden för fiske- och 
vattenbruksprodukter är uppfyllda. Återtåg av produkter från marknaden för andra ändamål än 
mänsklig konsumtion, och lagring och beredning av sådana återtagna produkter, måste också 
övervakas. Med avseende på de särskilda kontrollåtgärder som antagits för att genomföra ovan 
angivna kontroller måste medlemsstaterna till kommissionen anmäla de behöriga nationella 
tillsynsmyndigheternas identitet, typen av överträdelser som upptäckts och de åtgärder som 
vidtagits med anledning av dessa. 
Inom varje medlemsstat delas kontrolluppgiften mellan ett antal nationella enheter. Denna 
delning förklaras delvis genom det faktum att olika enheter (hälsovårdsmyndigheter och 
myndigheter för bekämpning av bedrägerier, kvalitetskontroll etc.) traditionellt har medverkat 
vid kontroller, och att olika enheter (särskilt producentorganisationer) har en viktig funktion att 
fylla inom den gemensamma organisationen för fiskemarknaden. 
p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\sw - 11 -
När det gäller det nuvarande genomförandet av de tekniska kontrollerna noterar kommissionen 
att kontrollen av minimistorlekar görs av nationella fiskeriinspektörer baserade i hamnar 
(Förenade kungariket, Irland, Danmark). särsKilda myndigheter (Frankrike, Portugal), eller en 
kombination av båda. I de medlemsstater där mer än en myndighet är knuten till denna typ av 
kontroll, är det inte klart hur och i vilken utsträckning denna uppgift är fördelad eller 
samordnad. 
Samtidigt som medlemsstaterna i sin presentation till kommissionen angav att denna typ av 
kontroll verkligen bedrevs, lämnade de få detaljer om på vilken nivå, hur ofta och i vilken 
omfattning det skett. Kommissionen kan följaktligen inte finna att de var tillfredsställande. 
I fråga om kontrollen av förfarandena för återtagande av fisk från marknaden har 
medlemsstaternas rapporter angett att de i de f ; sta fall är tillräckligt övervakade och att nämnda 
förfaranden är rätt tillämpade. 
Medlemsstaterna skulle också lämna ytterligare information om resultatet av de inspektioner 
eller kontroller som gjorts på marknaden (typ av överträdelser etc.) och om vilka åtgärder som 
vidtagits i händelse av åsidosättande. Så gott som samtliga medlemsstater utelämnade dessa 
upplysningar. 
2. TRANSPORT AV FISKERIPRODUKTER 
Om de regler som styr transporten av fiskeriprodukter4 fungerar rätt bör de säkerställa att de 
nationella tillsynsmyndigheterna är i stånd att ingripa för att förhindra transport och eventuell 
försäljning av fiskmängder som inte registrerats i sin helhet eller på rätt sätt på landnings- eller 
importplatsen, eller vars exakta ursprung är oklart. Sådana kontroller kan också bidra till att 
förhindra olovlig import till gemenskapen. Rutinkontroller av transportörer har dessutom en 
avskräckande effekt på transport avfiskmängder som inte regelrätt registrerats och av fisk som 
inte håller minimimåttet. Båda missbruken är ständiga problem för de nationella 
tillsynsmyndigheterna. 
I rådets förordning (EEG) nr 3759/92 fastställs tillämpningsföreskrifter för 
marknadssektorn, och genomförandet av dessa ingår i den integrerade kontrollmetod 
som föreskrivs i artikel 24—28 i rådets förordning (EG) nr 2847/93, medan däremot 
transport av fiskeriprodukter regleras i artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 2847/93. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 12 
Landningar i hamnar kontrolleras normalt under rutininspektioner i hamnarna, och de nya 
skyldigheterna gäller särskilt sådana kvantiteter som transporteras genom gemenskapens 
territorium. 
Kontrollerna är främst inriktade på att undersöka om 
- dessa kvantiteter åtföljs av ett transportdokument, 
- ifrågavarande dokument innehåller rätt information. Ansvaret för att upprätta och förvara 
dokumentet vilar på transportören. 
Kontrollen av transport av fiskeriprodukter är en ny uppgift för de nationella 
tillsynsmyndigheterna. Landtransporterna av fiskeriprodukter har ökat väsentligt under senare 
år och är särskilt viktiga för olika grupper av medlemsstater. Övervakningen av 
fiskeriprodukternas förflyttning har således fått ökad betydelse under senare år på grund av den 
ökade volymen av fiskeriprodukter som transporteras antingen för försäljning eller särskild 
konsumtion. 
I sina rapporter anger inte medlemsstaterna omfattningen av de stickprov som tagits för att 
kontrollera distributionen av fångsterna av fisk. Inte heller rapporterar de att deras enskilda 
kontroll givit betydande resultat. På grundval av dessa rapporter och de uppdrag som 
kommissionens fiskeriinspektörer fullgjort i medlemsstaterna år 1994, är kommissionen av den 
uppfattningen att dessa kontroller i bästa fall varit mycket begränsade i de flesta 
medlemsstaterna och att de inte tillmäts någon betydelse när det gäller den totala kontrollen. 
Kommissionen drar därför den slutsatsen att de kontrollmöjligheter som denna åtgärd erbjuder 
inte utnyttjas fullt ut av medlemsstaterna, särskilt i fråga om problemet med fisk som inte håller 
minimimåttet. 
3. STRUKTURPOLITIKEN5 
I anknytning till den nya grundförordning som föreskriver en kombination av förvaltningen av 
insatsvarorna (inputs) och fångsterna (outputs), i överensstämmelse med alla vetenskapliga 
analyser som anser att överdrivna fiskeansträngningar och överkapacitet är de främsta orsakerna 
till den gemensamma fiskeripolitikens svårigheter, spelar kontrollen av kapaciteten och 
ansträngningarna en allt viktigare roll, vars betydelse fortsätter att öka i snabb takt. 
Dessa särskilda bestämmelser återfinns i artikel 25—27 i förordning (EEG) nr 
2847/93. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 13 
Anpassningen av fiskekapaciteten övervakas väl, vare sig den uttrycks i fartygsstorlek, 
maskinstyrka eller fartygens antal, storlek clbr redskapens egenskaper, och de olika medel som 
används, dvs. restriktioner, etc. för att genomföra de olika målen, kontrolleras regelbundet. 
Begränsningarna av fiskeverksamheteri, 3un:± för en del medlemsstater godtas som ett 
komplement till kapacitetsminskningen Inom det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet, måste 
också övervakas. Dessutom bör man säkerställa att till exempel fartyg som tar emot finansiellt 
stöd för modernisering eller för tillfälligt eller definitivt upphörande av verksamhet kontrolleras 
av nationella tillsynsmyndigheter. 
Av de olika presentationer och rapporter som lämnats av medlemsstaterna framgår att det finns 
stora variationer i den kontroll som utförs av de nationella tillsynsmyndigheterna, såväl med 
avseende på typen av kontroll som dess omfattning. Å den ena sidan har ett antal medlemsstater 
(Förenade kungariket, Tyskland, Danmark) ett relativt väl utvecklat och integrerat 
kontrollsystem (databaser om farytgens aktivitet, register över fiskeflottan, systematiska 
kontroller av fartyg som tillkommer till fiskeflottan etc ...). Å den andra sidan visar det sig att 
andra medlemsstater har en mindre etablerad metod att ta sig an dessa kontroller. Med avseende 
på den senare gruppen av medlemsstater har kommissionen noterat att de tekniska kontrollerna 
i bästa fall utförs i intervaller och på ett icke samordnat sätt. Vanligen görs sådana kontroller 
bara när fartygen ändras första gången, om det inte tycks som om kontinuerlig kontroll utförs 
i någon större omfattning. Detta är särskilt viktigt i fråga om fartyg som är föremål för 
begränsningar i användningen av redskap och av maskinstyrkan. En ytterligare och lika 
otillfredsställande omständighet som har samband med genomförandet av dessa tekniska 
kontroller är att många av dem utförs av organ som inte lyder under tillsynsmyndigheterna för 
fisket. Dessutom delas ansvaret av olika myndigheter. I en medlemsstat (Portugal) till exempel, 
är fem olika organ ansvariga för en sådan kontroll, medan i andra stater två eller upp till tre 
olika statliga förvaltningar är involverade. 
Även om kommissionen tillstår att vissa aspekter av sjöfarten (inbegripet fiskefartyg) 
traditionellt faller under olika statliga förvaltningars ansvarsområde, förväntar den sig att 
medlemsstaterna vidtar åtgärder för att säkerställa att dessa uppgifter centraliseras eller nära 
samordnas av den myndighet som har det totala ansvaret för kontroll av fisket. 
Som ett första steg i den riktningen bör medlemsstaterna säkerställa att informationen i 
fiskeflottans register används mer systematiskt och komplettera^ med databaser om fartygens 
aktivitet, knutna till fiskeflottans register, till exempel loggbok, landningsdeklarationer vid 
återkomsten, avräkningsnotor, etc. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 14 -
Beträffande genomförandet av de tekniska kontrollerna har de flesta medlemsstater ännu inte 
ägnat denna typ av kontroller tillräcklig uppmärksamhet. Få medlemsstater har i sin årsrapport 
gett tillräcklig information om omfattningen av dessa kontroller. 
V. STRAFFPÅFÖLJDER OCH RÄTTSLIGA FRÅGOR 
Överensstämmelsen med bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken är avhängig av hur 
ofta inspektionerna genomförts och kvaliteten på dessa, samt påföljdernas omfattning i händelse 
av åsidosättande av bestämmelserna. Detta är helt och hållet ett område som ligger inom 
medlemsstaternas behörighet. För att få bättre förståelse för de rättssystem som tillämpas i 
medlemsstaterna för tillsyn av fisket efterfrågade kommissionen en redogörelse som omfattar 
de flesta medlemsstaterna. Resultaten av denna redogörelse återges i detta kapitel. 
1. NATIONELLA RÄTTSSYSTEM FÖR TILLSYN AV FISKET 
Tillsynen av fisket kan indelas i tre olika steg, nämligen avslöjande av uppenbara överträdelser 
genom övervakning, inledning av överträdelseförfaranden och påföljder. 
1.1 Övervakningsbefogenheter 
De traditionella befogenheterna i fråga om övervakning är ganska lika i alla medlemsstater. 
Tillsynsmyndigheterna i alla medlemsstater har vidsträckta befogenheter som till exempel 
befogenhet att gå ombord på fartyg och söka upp en viss avdelning, undersöka fisk, inleda 
utredning, begära dokument för undersökningsändamål, ta prover, mäta och väga varor. 
Men det finns stora skillnader i dessa befogenheters räckvidd. Den kan variera beroende på ett 
antal faktorer. En av de viktigaste faktorerna är tillsynssystemets karaktär, dvs. om ett 
straffrättsligt domstolsförfarande eller administrativt förfarande tillämpas. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 15 -
1.2 Förfaranden vid Överträdelser 
Förfarandena vid fiskeriförseelser är mycket olika i de olika medlemsstaterna. Dessa olikheter 
är till exempel uppenbara i angelägenheter som . or bevisreglerna. Ibland uppstår problem när 
bevis överförs från en medlemsstat till en annan. Det förekommer också olikheter i fråga om 
hanteringen av fiskeriförseelser utanför domstol. 
1.3 Påföljder 
Olikheterna mellan de nationella systemen återspeglas också i de påföljder som fiskeförseelserna 
leder till. I några medlemsstater faller fiskeriförseelser under det straffrättsliga 
rättskipningsområdet, medan andra medlemsstater har ett administrativt system för 
fiskeritillsyn, där sådana beslut fattas av förvaltningsmyndigheter i stället för av domstolar. I 
några medlemsstater tillämpas kombinerade system. 
Påföljderna kan indelas i tre huvudkategorier: 
- Utdömda straff enligt straffrättsligt förfarande (böter, fängelse, förverkande av fångst eller 
redskap, indragning av licens). 
- Viten som bara utdöms i Danmark och Nederländerna. 
- Administrativa påföljder som utdöms av förvaltningsmyndigheter i de länder som har ett 
administrativt system för fiskeritillsyn. 
2. GEMENSKAPENS RÄTTSLIGA RAM 
Eftersom inspektionsfrekvensen vanligen är låg kan en fiskare räkna med risken för att bli 
bötfalld som ännu en driftskostnad. I många fall är straffpåföljdernas effekt på fiskarnas 
uppförande därför försumbar. Även om ett bötesstraff berövar en fiskare vinsterna från 
fiskeresan i fråga, ökar det på sin höjd de årliga kostnaderna mycket marginellt. De nationella 
domstolarna har dessutom varit kända för att ådöma mycket låga bötesstraff, eftersom de anser 
att gemenskapslagstiftningen är alltför komplicerad och inte förväntar sig att fiskarna skall 
kunna förstå den. Tyvärr finns det allför många exempel på att fiskerinäringen, och i några fall 
även de nationella fövaltningarna, har främjat denna bild av den &?:mensamma fiskeripolitiken. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 16 -
För att slå vakt om objektiviteten och öppenheten när det gäller åtgärder som vidtas till följd 
av överträdelser antog medlemsstaterna på förslag av kommissionen inom ramen för rådets 
förordning (EEG) nr 2847/93 av oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den 
gemensamma fiskeripolitiken, vissa bestämmelser om omfattningen av de straffpåföljder som 
skulle tillämpas om gemenskapsbestämmelserna inte iakttogs. 
I ljuset av dessa bestämmelser skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga icke­
diskriminerande åtgärder för att säkerställa att föreskrifterna i den gemensamma fiskeripolitiken 
följs och beivra oegentligheter genom att införa ett straffsystem som effektivt berövar 
lagöverträdarna det ekonomiska utbytet av överträdelserna eller ger följder som är proportionella 
till allvaret i sådana överträdelser. 
Medlemsstaterna är dessutom i enlighet med artikel 34.2 i ovan nämnda förordning från rådet 
skyldiga att regelbundet underrätta kommissionen om resultaten av de inspektioner eller 
kontroller som gjorts och om antal och typ av överträdelser som konstaterats och om vilka 
åtgärder som vidtagits. 
De flesta medlemsstater lämnar inte upplysningar om sina straffmetoder. Även om det är lätt 
att finna exempel på otillräcklig straffnivå, finns det få uppgifter till stöd för en bedömning av 
effektiviteten av påföljderna inom fisket. Även om medlemsstaterna anmäler antalet 
överträdelser som beivrats, finns det få eller inga uppgifter alls att tillgå om de eventuella straff 
som utdömts. Statistiken i bilaga II visar hur otillräcklig den översända informationen är. 
Vissa medlemsstater drar även fördel av anmälningsskyldigheten för att systematiskt ange alla 
överträdelser som begåtts av fartyg från andra medlemsstater, och även från tredje land. 
Så länge kommissionen inte erhåller systematisk information om antalet och typerna av straff 
som utdömts av de nationella domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna kan den inte göra 
en rätt bedömning av om fiskeritillsynen i medlemsstaterna är effektiv. 
p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 17 -
3. SAMARBETE 
Det framgår att den rättsliga ram som är tillämplig i medlemsstaterna i fråga om fiskeritillsyn 
i mycket få fall tillåter samarbete mellan me^Lrr? later. En medlemsstat har domsrätt över alla 
fiskefartyg som fiskar i dess farvatten, och utanför dessa när det rör de egna fartygen. 
Åsidosättande kan avslöjas och bestraffas under den egna domsrätten. I många andra länder, där 
fiskefartygen fiskar i flera medlemsstaters farvatten och återigen landar sina fångster i en annan 
medlemsstat, kan det emellertid vara svårt för flaggmedlemsstaten att övervaka sina fartygs 
verksamhet. Detta problem uppstår särskilt när flaggmedlemsstaten till exempel tilldelar 
individuella fångstkvoter till sina fartyg. Men ett sådant samarbete är så gott som obefintligt. 
Vidare bör samarbetet mellan medlemsstaterna omiatta förfaranden för utbyte av information 
och bevis, liksom åtgärder mot fartyg som sluppit undan inspektion i en annan medlemsstat. 
Men problem skulle kunna uppstå på grund av olika nationella system för tillsyn av fisket, eller, 
rättare sagt, att medlemsstaterna har vitt skiljaktiga bevisregler. Den nuvarande bristen på 
samarbete kan återspegla den släpphänta attityden gentemot de nationella fiskerinäringar som 
försöker att utnyttja fiskemöjligheter utanför de gränser som fastställts i enlighet med 
bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. När fiskerinäringen i de flesta 
medlemsstater utnyttjar sådana fiskemöjligheter vinner ingen av dem på detta, utan det är 
uppenbart att bevarandet av fiskbestånden undermineras på bekostnad av samtliga. 
För att övervinna några av hindren mellan de nationella förfarandena rekommenderas ett nära 
samarbete mellan myndigheterna i flaggmedlemsstaten och myndigheterna i kuststaten. Det 
framhålls att effektiviteten i tillsynen av fisket inte kan variera i enlighet med gällande 
nationella regelsystem. 
Med avseende på tillsynen är det därför nödvändigt att förbättra samarbetet mellan 
medlemsstaterna, öka påföljdernas avskräckande effekt och skapa mer öppenhet. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 18 
VI. SLUTSATSER 
Denna summering som gjorts år 1995 visar att införandet av de nya bestämmelserna i 
kontrollförordningen (2847/93) är försenat. Det behövs ytterligare tid för att man skall kunna 
göra en total uppskattning av effekterna av denna nya kontrollförordning (2847/93). Nästa 
rapport, som skall upprättas 1996, kommer härvidlag att få en avgörande betydelse. Den skall 
å ena sidan beakta rådets slutsatser från december 1994, som kräver en särskild rapport om 
kontrollen av fisket i Atlanten, och å andra sidan den erfarenhet som förvärvas under 1996 med 
anledning av den datorisering av databaserna omfattande loggböcker och landningsdeklarationer 
som i enlighet med bestämmelserna skall genomföras. Den kommer dessutom att bli mer 
användbar, eftersom den information som översänds av medlemsstaterna blir exaktare, särskilt 
i fråga om den faktiska tilldelningen av medlen för kontroll av fisket och statistiken över de 
konstaterade överträdelserna och påföljderna. 
Hur ofullständigt det än må vara är det arbete som utförts enligt denna rapport enligt 
kommissionen synnerligen värdefullt, då det bidrar till att fylla den brist på öppenhet som råder 
mellan medlemsstaterna i fråga om kontroll av fisket. Trots att medlemsstaterna varit 
återhållsamma i omsorgen om att inte avslöja sina egna svagheter, har de ändå gjort stora 
ansträngningar för att beskriva sina kontrollanordningar. Utifrån den erfarenhet som 
kommissionen förvärvat för att utarbeta denna rapport kan den nu bättre definiera vilka 
upplysningar man önskar få från medlemsstaterna, vilket ökar det bidrag till öppenheten som 
denna typ av rapport ger. Kommissionen kommer framdeles också att vara bättre rustad att 
anpassa användningen av sina egna medel. Denna utveckling begränsas tyvärr genom ökningen 
av de åligganden som rör kontrollen i internationella vatten (NAFO, drivgarn). Kommissionen 
hoppas alltjämt att de berörda medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna om delning av 
ansvaret snabbt skall ta itu med sina respektive åligganden. Oberoende av denna fråga anser 
kommissionen att den i framtiden bör prioritera följande: 
- Granskningen av riktigheten av de uppgifter om medel och resultat av kontrollen som 
översänts av varje medlemsstat, vilket främjar öppenheten. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 19 -
- Kontrollen av de domäner som nyligen införlivats i övervakningen av fisket på 
gemenskapsnivå: strukturpolitik, särskilt i fråga om uppskattning av fångstkapaciteter, 
parallell uppföljning av fiskeansträngningarna, anknytning till marknaderna med uppföljning, 
möjlighet till kontroll på transportnivå, utveckling av möjligheterna till systematisk 
samköming av data från de olika informationskällorna. 
- De problem som inom varje fiske visat sig vara en betydande källa till brott mot 
gemenskpsbestämmelserna, och som kan skada andra medlemsstater som till exempel 
överskridande av kvoter i Nordsjön eller Östersjön och de tekniska åtgärderna i region 3. 
- Samordningen, å ena sidan mellan de nationella tillsynsmyndigheterna och å andra sidan 
mellan dessa förvaltningar och enheterna inom GD XIV. Ökningen av den hastighet med 
vilken nya tekniker införs (satellitkontroll, dataförbindelser,...) utgör ett första område för 
samråd. Men det är inte det enda. Samordningen av åtgärderna till sjöss kräver en 
intervenering på gemenskapsnivå, så som framgått av kontrollen av fiskena efter tonfisk i 
Atlanten. Samma sak gäller för kontrollen av fångsterna från fartyg som fiskar i den 
exklusiva ekonomiska zonen i en medlemsstat och landar fångsten i en hamn som tillhör en 
annan medlemsstat. Generellt kan och bör kommissionen när det gäller samordning spela 
en viktig roll för att gynna samverkan och skingra misstänksamheten. 
I fråga om nationella förvaltningar varierar den närmare prioriteringen säkert med 
medlemsstaterna. Men för 1996 framträder enligt kommissionen två globala prioriteter: 
datorisering, kontroll av kapaciteten och ansträngningarna. 
p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 20 
BILAGA 1 
RAPPORTER PER MEDLEMSSTAT 
Rapporten för varje medlemsstat består av två delar: 
I- Inspektion och övervakning av fiskeaktiviteterna. 
Det rör sig om en sammanfattning av de rapporter som samtliga medlemsstater lämnat 
över åtgärder som vidtagits för att säkerställa kontrollen av gemenskapens fiskeripolitik. 
Kommissionen har gjort en sammanställning med hänsyn till det stora omfånget och de 
stora olikheterna i de rapporter som lämnats av medlemsstaternas förvaltningar. 
II. Utvärdering 
Det rör sig om en utvärdering av kommissionen som meddelats den berörda 
medlemsstaten, vari eventuella anmärkningar om denna utvärdering medtagits. 
Kommissionens bedömning innehåller systematiskt en beskrivning av det som utmärker 
varje medlemsstat. Denna beståndsdel är enligt kommissionen ägnad att främja den 
ömsesidiga förståelsen mellan medlemsstaterna. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw <?1 
BELGIEN 
I Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
AL ORGANISATION 
Det är i första hand jordbruksminsteriet som har ansvaret för övervakningen av 
fiskeverksamheten i Belgien och av icke-belgiska fiskefartyg, även om vissa aspekter på 
övervakningen ligger på ministeriet för kommunikation och infrastruktur, ministeriet för 
ekonomi och den flamländska delstatsregeringen. 
Inom jordbruksministeriet har myndigheten för havsfiske ansvar för insamlingen av 
uppgifter om landningar, importkontroller, marknader och förvaltningen av de nationella 
kvoterna. 
Inspektioner till sjöss genomförs av den nationella marinmyndigheten som ligger inom 
försvarsministeriets ansvarsområde. Dessa inspektioner genomförs i samarbete med 
myndigheten för havsfiske och personal därifrån medföljer marinfartygen. 
Strukturella aspekter (licenser, fartygens egenskaper) behandlas av myndigheten för 
havsfiske, medan de tekniska aspekterna (motorkapacitet, tonnage) kontrolleras av 
kommunikationsministeriet (myndigheten för sjöfartskontroll). Utvecklingen av flottan 
regleras genom licenser som utfärdas av myndigheten för havsfiske och finansieras (lån 
etc.) av deltatsregeringen i Flandern. 
När det gäller marknaden (klassificering av kvalitet, nivåer på återtagspriser etc.) är 
ansvaret delat enligt följande: 
- Klassificering av kvalitet kontrolleras av jordbruksministeriet (den nationella 
myndigheten för främjande av jordbruks- och trädgårdsprodukter). 
- Återtagande av fisk etc, av ministeriet för ekonomi (myndigheten för allmän 
ekonomisk kontroll). 
- Prisnivåer, av jordbruksministeriet (myndigheten för havsfiske). 
iz 
p:\c3l\rapports\ctrI\annexel\sw 
B) RESURSER 
1. Personal 
Myndigheten för havsfiske har ca 25 anställda. 
Fiskeriinspektionen som är en separat enhet inom myndigheten för havsfiske består av en 
inspektör och fyra fiskeritjänstemän och är förlagd till Ostende. Fiskeriinspektionen 
besöker regelbundet hamnar och auktioner och deltar i marininspektioner och 
flygövervakningsuppdrag. Några få tjänstemän inom myndigheten för havsfiske sköter 
fångstregistreringen och förvaltningen av kvoterna. 
Vid inspektioner av auktionen och hamnen i Zeebrugge bistår den lokala hamnpolisen de 
nationella inspektörerna. 
Ibland får fiskeriinspektionen hjälp av utredningsavdelningen inom tullväsendet. 
Kontrollen av saluförandet av fisk och de tekniska aspekterna (klassificering och farskhet) 
görs av två inspektörer från myndigheten för främjande av jordbruks- och 
trädgårdsprodukter (jordbruksministeriet). En inspektör från ministeriet för ekonomi 
kontrollerar var den fisk som återtagits från marknaden hamnar och den allmänna 
efterlevnaden av återtagspriserna. 
2. Fartyg och flygplan 
Det finns tre marinfartyg (2 bogserare och 1 kustminsvepare) för skyddet av fisket. 
Ett flygplan som disponeras av delstatsregeringen (avd. för miljö) hyrs in för sammanlagt 
40 timmar per år. Detta används för flygövervakning under vissa perioder av året (våren -
för plattfisksäsongen). 
2i 
p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
3- Informations- och datatjänster 
I Ostende har en centraliserad datatjänst inrättats (AS-400 IBM stordator). Denna används 
för att lagra uppgifter om fångstloggböcker, landningsdeklarationer, avräkningsnotor, 
information om försäljning (priser, kvantiteter, kvalitetsnormer etc.) och förteckningen 
över utfärdade licenser. 
Kommunikationsministeriet ansvarar för fartygsregistreringen som också är datoriserad. 
Uppgifter (avräkningsnotor etc.) från auktionen i Zeebrugge överförs dagligen genom 
direktanslutning till myndigheten för havsfiske. Uppgifter från andra auktioner införs 
manuellt i Ostende. 
C. VERKSAMHET 
Under 1994 genomfördes sammanlagt 208 inspektioner i land (av auktioner, köpare och 
fartyg). 
Följande hamnar eller auktioner Zeebrugge: 99 
inspekterades: Ostende: 71 
Nieuwpoort: 17 
Andra: 21 
Vid dessa kontroller upptäcktes 64 uppenbara överträdelser (varav de flesta rörde 
loggböcker och landningsdeklarationer). Ca 30 % av alla landningar kontrollerades. 
Ungefär 95 % av all loggboksinformation har lämnats in. Detsamma gäller för 
landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Ett reguljärt informationsutbyte sker vidare 
med Danmark (via modem), Nederländerna och Förenade kungariket. 
En kontroll av riktigheten i uppgifterna i loggböckerna och landningsdeklarationerna sker 
med hjälp av avräkningsnotorna för ungefär 75 % av landningarna. Avvikelser etc. noteras 
och skickas till fiskeriinspektionen för vidare uppföljning. 
^M 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Marininspektioner 1994 
Under 1994 inspekterades 68 fartyg (huvudsakligen belgiska och nederländska) och 
sammanlagt nio överträdelser upptäcktes. PatruUering till sjöss genomfördes i område IVc 
i sammanlagt 34 dagar under 1994. 
Flygövervakning (40 timmar) ledde till 302 iakttagelser. 
zr 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
//. Utvärdering 
A. Allmänt 
Fiskeflottan omfattar ett begränsat antal medelstora fartyg. En ganska stor del av deras 
fångst landas i andra medlemsstater (Förenade kungariket, Nederländerna och Danmark). 
Under 1994 har kvoterna för 9 bestånd uttömts. I synnerhet är förvaltningen av kvoten för 
tunga mycket restriktiv. Den exklusiva ekonomiska zonen är begränsad och kustlinjen är 
relativt kort med ett fåtal hamnar. 
B. Starka och svaga sidor 
Registreringen av fångster är datoriserad. Den bygger på loggboksanteckningar, 
landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Omkring 75 % av uppgifterna om landningar 
samkörs. Fångstregistreringen för de landningar som bjuds ut till en första försäljning på 
auktion tycks vara tillförlitlig. Landningar i andra medlemsstater beräknas på grundval av 
loggboksanteckningarna. Dessa uppgifter samkörs med uppgifter från den berörda 
medlemsstaten om landning och försäljning. 
Även om antalet tjänstemän med inspektionsuppgifter ökat under de senaste åren anses detta 
antal fortfarande vara otillräckligt. Dessutom har dessa tjänstemän inte de nödvändiga 
rättsliga befogenheter som krävs för att de skall kunna uppfylla sina uppgifter på land och 
till sjöss. 
Tre marinfartyg med begränsad kapacitet för övervakning av fisket genomför inspektioner 
till sjöss på deltid. Flygövervakningen är begränsad till 40 timmar per år. Det är omstritt 
huruvida de resultat som framkommer vid denna form av inspektioner är förenlig med 
lagen. 
Det anses fortfarande förekomma oregistrerade landningar. Tull- och polistjänstemän 
medföljer fiskeriinspektörerna för att avslöja sådana. 
2G 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
DANMARK 
I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Fiskeristyrelsen, som efter en omorganisation 1994 utgör en del av ministeriet för jordbruk 
och fiske, ansvarar för övervakningen av fiskeverksamheten. 
Inom fiskeristyrelsen finns en avdelning med särskilt ansvar för kontrollen och de faktiska 
inspektionerna. Avdelningen har också andra uppgifter, däribland fångstregistrering, 
utfärdande av licenser och struktur- och marknadsfrågor i samband med fiskerinäringen. 
Fiskeriinspektionen i sig är decentraliserad, dvs. flertalet inspektörer är stationerade i de 
större fiskehamnarna och deras verksamhet samordnas av avdelningens sekretariat. 
På vissa ansvarsområden, t. ex. strukturer och marknader, har fiskeriinspektionen stöd av 
eller samarbetar med andra fackmyndigheter, t. ex. tullen och veterinärväsendet. 
Inspektionen har egna resurser - patrullbåtar och datasystem - som den själv förfogar över. 
Inspektionens viktigaste uppgift både centralt och lokalt är att samla in uppgifter om 
fångster från loggböcker och landningsdeklarationer och jämföra dessa med uppgifter från 
de avräkningsnotor som auktionsinrättningar och köpare lämnar in. 
Dessa uppgifter analyseras systematiskt och de avvikelser som upptäcks undersöks. För att 
underlätta analysen har två databaser upprättats som omfattar landningar och försäljningar. 
il-
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\sw 
B) RESURSER 
1. Personal 
Fiskeriinspektionen har 143 anställda inspektörer, fördelade på de större fiskehamnarna. 
Därutöver har sekretariatet 25 anställda, medan datatjänsten för bearbetning av data från 
loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor har 24 anställda. 
Analyser och uppdatering av fångster inom ramen för högsta tillåtna fångst görs av 
ytterligare 3 anställda. 
2. Fartyg och flygplan 
Totalt fem fartyg med en sammanlagd besättning på 102 personer används för patrullering. 
Någon flygövervakning bedrivs inte av fiskeriinspektionen. 
3. Informatik- och dataresurser 
Datorsystem har installerats för att behandla uppgifter från loggböcker, 
landningsdeklarationer och avräkningsnotor samt för att registrera fångstrapporter och 
genomföra fortlöpande analyser av fiskeverksamheten och fiskeansträngningen. 
Uppgifterna lagras i en stordator som personalen har tillgång till via lokala nät. De lokalt 
stationerade inspektörerna är anslutna genom nät och har också tillgång till stordatorn. 
zt 
p:\c31\rapports\ctrI\annexel\sw 
C. VERKSAMHET 
Antal inspektioner för varje hamn och typ av verksamhet 
Tabell 1 
Inspektionen i 
Esbjerg 
Fredericia 
Frederikshavn 
Nykobing Mors 
Randers 
Roskilde 
Totalt Antal anställda 
21 
19 
29 
25 
18 
31 
143 Antal inspektioner 
av fartyg 
1 475 
107 
1524 
457 
83 
1 107 
4 573 Antal inspektioner 
av köpare 
1 016 
50 
2617 
993 
293 
205 
5 174 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w 23 
Inspektioner till sjöss - PatuUeringar, antal dagar i olika ICES-områden 
Tabell 2 
FARTYG 
Jens Vaever 
Nords0en 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
Andra fartyg 
Totalt OMRÅDE 
IV A 
12 
12 IV b 
142 
14 
117 
1 
274 III AN 
2 
49 
97 
148 III AS 
26 
28 
21 
75 III B 
2 
80 
1 
83 III C 
1 
5 
102 
3 
111 IIID 
51 
16 
31 
98 
Antal inspektioner till sjöss per ICES-område 
FARTYG 
Jens Vaever 
Nords0en 
Nordjylland 
Vestkysten 
Viben 
Totalt OMRÅDE 
IV A IV b 
200 
5 
68 
293 III AN 
1 
48 
89 
128 III AS 
10 
15 
14 
39 III B 
7 
7 III C 
13 
71 
84 IIID 
39 
20 
6 
65 
Resultat: 
Antal uppenbara överträdelser som upptäckts under inspektionerna till sjöss och i hamn. 
Hamninspektion : 182 - största kategorin - skyldigheten att föra loggbok/landningsdeklaration 
(57). 
Inspektioner till sjöss : 59 
3o 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
Kontroll av uppgifter om landningar, auktioner etc. 
Kontrollen av uppgifternas riktighet sker främst genom en systematisk jämförelse mellan 
loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. 
Uppgifter om landning och försäljning samlas in i hamn av de lokala inspektörerna och skickas 
till de centrala myndigheterna. Uppköp som görs på auktioner eller av stora köpare 
(fiskförädlingsfabriker) meddelas inom fyrtioåtta timmar. Samköming av dessa data görs dagligen 
för att hitta fel, uppgifter som fattas och avvikelser. 
Därutöver besöks de större auktionsinrättningarna regelbundet för kontroll av kvantiteter, deras 
klassificering och farskhet samt i samband med den allmänna tillsynen av 
marknadsförordningarna. 
Kontrollen av uppgifter om landningar genom besök på platsen (övervakning och registrering av 
landade kvantiteter - antal lådor och deras vikt) är begränsad till ungefär 3 % av landningarna. 
Det finns ett licenssystem för fartyg utan loggbok, och deras fångster registreras med hjälp av 
avräkningsnotorna. 
Landningar från tredje land 
Danska fartygs landningar i hamnar i tredje land kontrolleras i loggboken och 
landningsdeklarationen, vilka jämförs med senare avräkningsnotor om fångsten säljs i Danmark. 
År 1995 ändrades avräkningsnotans utseende så att den innehåller uppgifter om i vilken 
ekonomisk zon fångsten tagits. 
Kontroll av de tekniska åtgärderna för bevarande av bestånden (typ ay redskap, fiskstorlek 
etc.) 
Fiskeriinspektionen företar kontroller i samband med hamninspektioner och patrullering till sjöss. 
Det finns inga närmare uppgifter om antalet sådana inspektioner eller hur ofta de görs. I 
allmänhet sker de i samband med rutininspektioner i hamn. 
31 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
De nationella myndigheterna har upptäckt problem i fråga om fisk som inte uppfyller 
storlekskraven (särskilt havskräfta), men deras ansträngningar att stävja sådan fångst har 
försvårats av att den görs i samband med mindre landningar som inte kan övervakas 
kontinuerligt. 
Kontrollen av maskstorlek sker i allmänhet i samband med patullering till sjöss. Det finns inga 
exakta uppgifter att tillgå när det gäller hur ofta inspektioner eller upptäckter förekommer. En 
effektiv kontroll hindras av det faktum att fartygen har olika typer av redskap och maskstorlekar 
till sjöss och att inspektionen endast avser det sista draget. 
Transport av fisk 
Kontrollen av fisk som transporteras på land görs i första hand genom stickprovskontroller. 
Endast den nationella polismyndigheten har befogenhet att stoppa transportfordon, vilket hindrar 
en mer omfattande kontroll. En tillfredsställande nivå på övervakningen kan uppnås genom 
samarbete med den nationella polismyndigheten. 
3£ 
p : \c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w 
// Utvärdering 
A. Allmänt 
Den danska exklusiva ekonomiska zonen är begränsad, men Danmark har en lång kustlinje 
med över 200 hamnar. Fiskmjölsindustrin är lokaliserad till Jyllands västkust. Ett stort antal 
småhamnar ligger längs den danska kusten och mellan öarna. Den viktigaste 
Östersjöhamnen är Neks0 på Bornholm. 
Den danska flottan bedriver många olika sorters fiske. Flottans överkapacitet har gradvis 
minskats och det finns inget överdrivet tryck på kvoterna utom när det gäller vissa arter, 
t. ex. torsk och tunga i Nordsjön. Fångstvolymen består huvudsakligen av små arter som 
är avsedda för fiskmjöl och fiskolja. Ett system med stickprov som nyligen ändrats visar 
att landningarna av sill för beredning till fiskmjöl minskat till följd av 
förvaltningsåtgärderna och sannolikt även till följd av viss biologisk utveckling, däribland 
en ökad förekomst av skarpsill. Det är emellertid fortfarande svårt att kontrollera 
industrifisket. Ett viktigt problem i det avseendet hänger samman med det blandade 
sillfisket i Skagerrak och Kattegatt, där oklarheterna i bestämmelserna utnyttjas så långt 
som möjligt. Bifångster inom vissa andra delar av industrifisket kan också skapa problem. 
Till och med det s. k rena fisket bör uppmärksammas på grund av risken för att arter 
felrapporteras, sill rapporteras t. ex. som- tobisar. 
Yrkesfiskarna är välorganiserade, vilket borde underlätta kontrollen. 
B. Starka och svaga sidor 
Den danska fiskeripolitiken går långt tillbaka i tiden och täcker ett stort antal områden. 
Politiken har omsatts i en omfattande uppsättning nationella bestämmelser. 
Myndigheterna har infört ett relativt omfattande system för registrering av fångster. 
Loggböckerna och de avräkningsnotor som uppköparna av fisken skickar in bearbetas 
genom de datoriserade förfaranden som införts. Det sker en systematisk samköming förärt 
kontrollera att uppgifterna stämmer överens. Kontroller på plats förekommer dock inte så 
ofta. 
3.3 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Uppgifterna i loggboken kontrolleras inte särskilt grundligt. Avräkningsnotorna, som i 
realiteten används som landningsdeklarationer, kontrolleras inte tillräckligt noga av 
inspektörerna på nationell nivå, trots att det kan förekomma olagliga uppgörelser mellan 
fiskare och köpare. Samkörningen av uppgifterna i loggböcker och avräkningsnotor bör i 
större utsträckning kompletteras med kontroller på plats. Härvid påpekar de danska 
myndigheterna föjande: 
Det danska systemet för kontroll av registreringar av fångster och landningar består 
av tre delar, nämligen inspektion på platsen, kontroll av dokumenten och kontroll 
av bokföringen. Omfattningen av insatserna på dessa områden bygger på en 
bedömning av hur resurserna kan utnyttjas mest effektivt. Vid inspektionen på plats 
av landningar kontrolleras i efterhand om uppgifterna i loggboken och 
avräkningsnotorna är korrekta. De nationella bestämmelserna om fisket för alla 
viktiga arter kontrolleras genom att de lokala inspektörerna regelbundet går igenom 
dokumenten, samt genom kontroll av bokföringen för berörda verksamheter. Vid 
genomgången jämförs uppgifterna i loggboken och avräkningsnotorna med de 
tillåtna fångstmängderna för det reglerade fisket. Det handlar om en fullständig 
genomgång av de enskilda fiskena för varje fartyg. De lokala fiskeriinspektörerna 
genomför också kontroller av bokföringen. Genom stickprov görs för en viss period 
en total input/outputanalys av varu- och penningströmmarna för att undersöka om 
de överensstämmer med de varor som mottagits eller köpts och sålts. Detta 
säkerställer att eventuella felaktiga uppgifter vid registreringen avslöjas. 
Den administrativa hanteringen av registreringen av industrifångster är inte helt 
tillfredsställande. Köparna av landningar med industrifisk anger bara de viktigaste arterna 
i fångsten och myndigheterna vet i allmänhet inte vad som ingår i de enskilda fångsterna. 
På så sätt kan en industrifångst med skäggtorsk blandad med skyddade arter anmälas som 
enbart skäggtorsk. Detta leder till att vissa arter är överrepresenterade i fångstrapporterna 
medan andra är underrepresen terade. Genom en vetenskaplig total utvärdering av 
industrifångsterna, grundad på stickprov, korrigeras dock dessa brister. Kommissionen kan 
ändå inte garantera att detta stickprovsförfarande är effektivt. Den direkta kontrollen till 
sjöss är också otillräcklig när det gäller de särskilda förvaltningsåtgärder som begränsar 
industrifisket i problemområden. Ett satellitspaningssystem skulle kunna lösa detta problem. 
3M p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
När det gäller registreringen av industrifångster påpekar de danska myndigheterna följande: 
Registreringen av industrifångster är i enlighet med bestämmelserna om 
fångstregistrering i artikel 5.1 i rådets förordning nr (EG) 3362/94 av den 20 
december 1994 om tillåten totalfångst för år 1995för vissa fiskbestånd och grupper 
av fiskbestånd och om vissa villkor för hur fiske får bedrivas efter dem. 
Registreringssystemet passar dessutom bra för förvaltningen av kvoterna, när man 
kompletterar detta med stickprovssystem som kan utnyttjas för biologisk rådgivning. 
Utformningen av stickprovsförfarandet och antalet genomförda prover kan 
naturligtvis diskuteras. 
Dessutom kräver de rättsliga myndigheterna att gränserna för bifångster skall ha överskridits 
i betydande omfattning innan de dömer fiskarna. Om gränsen för en bifangst är t. ex. 10 
% inleds ett åtalsförfarande bara om bifångsten är minst 20 %. En fällande dom leder till 
böter och konfiskering av värdet på den olagliga delen av fångsten. 
Tvångsingripanden till sjöss förekommer i allmänhet inte. Patrullfartygen tilldelas ofta andra 
uppgifter, t. ex. att bistå fiskarna. Deras effektivitet skulle kunna öka om flygövervakning 
infördes. De danska myndigheterna har påpekat följande: 
Vid kontrollen till sjöss används ungefär 80 % av tiden till kontrolluppgifter medan 
de återstående 20 % används till räddning och bogsering. Under 1994 fullgjordes 
801 kontrolldygn och tillryggalas totalt 120 127 sjömil 
3 s 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Under 1994 skapade kontrollen av torskfisket i Östersjön särskilda problem. Den 
inspekterande myndigheten hade svårt att hantera det stora antalet landningar från tredje 
land och hade därför otillräckliga resurser när det gällde att kontrollera fisket. Dessutom 
var ett av de inspektionsfartyg som då arbetade i Östersjön inte lämpat för uppgiften. På 
kommissionens begäran har de danska myndigheterna genomfört en administrativ 
undersökning av detta fiske. 
SG 
p:\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw 
TYSKLAND 
I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Ansvaret för kontrollen av fisket i Förbundsrepubliken är delat mellan de centrala 
myndigheterna och deras motsvarigheter i delstaterna. 
De centrala myndigheterna ingår i ministeriet för livsmedel, jordbruk och skogsbruk. 
Fiskeriinspektörer är placerade på ministeriet och i delstaterna. Båda dessa 
inspektionsmyndigheter ansvarar för följande uppgifter: 
- Övervakning av landningar, redskapens och fartygens egenskaper, kvalitetskontroll och 
kontroll av efterlevnaden av tekniska föreskrifter (priser, återtaganden, farskhet, 
klassificering etc), kontroll och samköming av fångst- och försäljningsregister. 
Ett antal fackmyndigheter deltar också i övervakningen av olika aspekter på 
fiskeverksamheten : 
Tekniska aspekter på fartyg och 
redskap : den federala myndigheten för sjöfart och 
hydrografi 
Marknaden : den federala veterinärmyndigheten 
den federala myndigheten för jordbruk och 
livsmedel 
det tyska interventionsorganet 
Import : tullväsendet 
Fartygskontroll: kustbevakningen 
B) RESURSER 
1. Personal 
Fiskeriinspektionen 
Det finns sammanlagt 30 inspektörer stationerade i land i Förbundsrepubliken. Dessa 
är fördelade enligt följande: 
Federal inspektion: 4 
Delstatlig " 26 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Delstaternas inspektörer är stationerade i 
Schlcswig-IIolslcin 10 
Mecklenburg- Vorpommern 12 
Hamburg 1 
Denna kärntrupp av inspektörer bistås av ytterligare personal som är stationerad i 
delstaterna och deltar vid kontroller i samband med större operationer. 
2. Fartyg och flygplan 
Förbundsrepubliken har tillgång till sammanlagt 21 kontrollfartyg. Dessa är fördelade 
på de centrala myndigheterna (4 fartyg) och delstaterna (17 fartyg). Därutöver finns 
12 tullfartyg med begränsade kontrolluppgifter, t. ex. patrullering av den tyska 
fiskezonens yttre gräns och vissa skyddade områden för att övervaka fisket av 
plattfisk. Dessa fartyg har dock inte i övrigt några egentliga inspektionsuppgifter när 
det gäller fisket. 
Kontrollfartygens verksamhet samordnas av den nationella kustbevakningen. 
Flyg används inte vid fiskekontrollerna. 
3. Informatik 
Datoriserad information om förvaltningen av kvoterna, den nationella fiskeflottan och 
marknaden finns hos den federala myndigheten för jordbruk och livsmedel. Dessutom 
har vissa enskilda delstater datasystem medan andra håller på att installera sådana. 
3*r 
p:\c3I\rapports\ctrl\anncxcl\sw 
C. VERKSAMHET 
Fiskeriinspektionen 
Inspektioner i hamnar 
Sammanlagt 10 539 hamninspektioner genomfördes under 1994. 
Dessa fördelade sig på följande sätt: 
Delstater Antal hamnkontroller 
Mecklenburg-Vorpommern 7 383 
Niedersachsen 2 473 
Schleswig-Holstein 683 
TOTALT 10 539 
I samband med dessa inspektioner upptäcktes sammanlagt 176 överträdelser. De flesta 
överträdelserna gällde brott mot bestämmelserna om loggbok och landningsdeklaration. 
Typ av överträdelse Fartygets nationalitet 
Tysk Dansk 
Loggbok/landningsdeklaration 53 4 
Olagliga redskap 10 
Dräktighet/motorkapacitet 1 
Bifångst 1 
Fisk som inte uppfyller 
minimikraven 8 
Otillåtet fiske 5 
Redskapens märkning 5 
Fartygets märkning 17 
Annat 76 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw Z3 
Utöver fartygsinspektioner kontrollerar myndigheterna också landningar vid lossning och 
på auktionsinrättningar. 30 procent beräknas ha kontrollerats, huvudsakligen på auktioner, 
under 1994. Landtransporter kontrollerades inte. 
Samköming av uppgifter i loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor gjordes 
för alla fartyg med en längd av 10 meter eller mer. Dessa landningar utgjorde 95 procent 
av det sammanlagda antalet landningar i Förbundsrepublikens hamnar. Fångster som tas av 
fartyg med en längd under 10 meter rapporteras varje månad till myndigheterna. 
Särskilt kontrollerades (både till sjöss och i hamn) att kraven på minsta fiskstorlek, minsta 
maskstorlek och till viss del transporten av fisk efterlevs. 
Inspektioner till sjöss 
Område Antal dagar Inspektioner 
ICES III 1 415 2 843 
ICES IV 1 344 1 645 
ICES V 4 
ICES VI 2 
ICES XII 14 
ICES XIV 68 
TOTALT 2 847 4 488 
Vid patrullering till sjöss upptäcktes sammanlagt 265 överträdelser. 
Överträdelser upptäckta till sjöss efter fartygets nationalitet och typen av överträdelse. 
Sammanlagt antal fartyg 
som begått en 
överträdelse 
TOTALT : 265 Fartygets nationalitet 
Belgisk 
2 Tysk 
240 Dansk 
7 Neder­
ländsk 
15 Brittisk 
1 
Viktigare typer av överträdelser var felaktigheter i loggboken, otillåtna redskap, otillåtet 
fiske, insegling i skyddade områden etc. 
Ho 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Antal fiskefartyg som inspekterats efter nationalitet 
Tysk 3 778 
Dansk 138 
Nederländsk 503 
Brittisk 45 
Belgisk 24 
TOTALT 4 488 
Ml 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
//. Utvärdering 
A. Allmänt 
Det tyska fisket har minskat drastiskt under de senaste 15-20 åren. Tyskland har 
anpassat sin fiskeflottas struktur och storlek till de tillgängliga kvoterna. Det finns 
ingen överkapacitet. Den exklusiva ekonomiska zonen är av begränsad storlek och 
Nordsjökusten är relativt kort med endast ett fåtal hamnar. På Östersjökusten ligger 
ett större antal huvudsakligen små hamnar. 
Tyskland har en viktig fiskförädlingsindustri som i hög grad är beroende av 
importerade produkter. 
B. Starka och svaga sidor 
De överträdelser av tekniska bestämmelser som upptäcks i hamnarna är inget stort 
problem och kontrollen förfaller vara tillräcklig, trots problemet med brist på personal 
i delstaterna. Situationen är ganska annorlunda till sjöss; fiskebevakningsfartygen tycks 
inte utnyttjas optimalt på grund av den ansvarsfördelning som gäller mellan de 
federala myndigheterna och myndigheterna i delstaterna. 
Den tyska djuphavsflottan är aktiv i hela Nordatlanten. Flottan eskorteras för det mesta 
av ett tyskt fiskebevakningsfartyg (Fischereischutzboot). De tyska myndigheterna har 
därför en god kännedom om denna flottkategoris verksamhet i fiskevattnen. De 
landningskontroller som görs på frystrålare är mycket ingående. Kontrollanterna följer 
avlastningen och kontrollerar med oregelbundna mellanrum enheternas märkning. De 
tar också stickprov på frysta filéblock och skickar dem till en veterinär för 
artbestämning. 
Registreringen av fångster bygger på loggbok, landningsdeklarationer och 
avräkningsnotor. En omfattande uppsättning omvandlingsfaktorer används. Systemet 
för fångstregistrering tycks i stort sett vara tillförlitligt. 
Ht 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Under 1994 skapade kontrollen av torskfisket i Östersjön problem. 
Inspektionsmyndigheten kunde inte hantera det stora antalet fall av felaktigt angivna 
arter och importen och befordran av torsk. De behöriga myndigheterna tog initiativ 
till kontroll av tyska fiskefartyg i den danska zonen och till motsvarande åtgärder från 
de danska patrullbåtarnas sida. På kommissionens begäran har de tyska myndigheterna 
företagit en administrativ undersökning av detta fiske. 
HJ 
p Ac3 l\rapportS\ctrl\annexe 1 \sw 
GREKLAND 
J. Inspektion och övervaknins av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Ansvaret för övervakning av fiskeverksamheten är uppdelat på ett antal ministerier och 
offentliga organ. De ministerier som har tillsynsuppgifter är jordbruksminsteriet 
(generaldirektoratet för fiske) och ministeriet för handelsflottan (avdelningen för 
kustbevakning) och i mindre utsträckning handelsminsteriet. Den faktiska kontrollen 
utförs av hamnmyndigheterna (sammanlagt 172) som är underordnade ministeriet för 
handelsflottan. Dessa kustbevakningsmyndigheter har ansvaret för utfärdandet av 
säkerhetsintyg för fiskefartygen och kontrollen av fiskeverksamheten till det ögonblick 
då fångsterna landas samt kontrollen av att den nationella lagstiftningen och 
gemenskapslagstiftningen i samband med den gemensamma fiskeripolitiken följs 
(maskstorlek, tekniska åtgärder etc). De förbereder också rättsliga åtgärder när det 
gäller överträdelser. 
Fackenheter inom jordbruks- och handelsministerierna ansvarar för kontrollen av 
inhemska och importerade fiskeprodukter som transporteras från landningshamnen till 
fiskmarknader och förädlingsanläggningar samt för kontrollen av efterlevnaden av den 
nationella lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen om marknadsföring, hälsoskydd 
och försäljning 
B) RESURSER 
1. Personal 
Som angetts ovan utförs kontrollerna huvudsakligen av de 172 hamnmyndigheter som 
utsetts av kustbevakningen. Det finns inga närmare uppgifter om hur stor den personal 
är som inspekterar hamnar etc. 
Inspektionerna avser främst fartyg med en längd av över tio meter. Det finns 
sammanlagt 2 416 sådana fartyg (12 % av flottan). Vidare kontrolleras de 12 största 
auktionsinrättningarna, vilka saluför ungefar 30 % av landningarna. 
Det förekommer ingen samköming av uppgifter från loggböcker, 
landningsdeklarationer och avräkningsnotor, eftersom tillämpningen av bestämmelserna 
i artikel 40 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 skjutits upp till den 1 januari 1999. 
MW 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
2. Fartyg och flygplan 
Sammanlagt 120 kontrollfartyg och 70 fordon finns att tillgå för kontrollerna. Det 
finns inga närmare uppgifter om hur dessa används eller om resultaten av 
patrulleringen. 
Det finns fyra lätta flygplan för flygövervakning. Inte heller om denna verksamhet har 
några uppgifter rapporterats till kommissionen. 
3. Informatik - Datorisering 
De grekiska myndigheterna har installerat följande datasystem: 
Genom att utnyttja HELLS - PACK-anläggningen har ministeriet för handelsflottan 
installerat ett data- och terminalnät för sitt huvudkontor, sina regionala myndigheter 
och 12 hamnmyndigheter (Piréus, Tessaloniki, Patras, Kavala, Kios, Korfu, Heraklion, 
Volos, Rodos, Halkida, Lalamata och Syros). Hela datanätet fungerar enligt TCP/IP:s 
kommunikationsprotokoll. 
I datorerna finns uppgifter om den grekiska fiskeflottan. Tillämpningar i CLIENT 
SERVER-miljön sker på nätet och det finns möjlighet till automatiskt 
informationsutbyte. Informationen lagras i databaser på centraldatorn på ministeriet 
för handelsflottan och är tillgänglig för alla som använder nätet. 
Ministeriet för handelsflottan har installerat en SUN 690 MP-dator och utvecklat ett 
ETHERNET-nät, där 50 terminaler och skrivare är inkopplade via 5 TERMINAL 
SERVERS och persondatorer. 
SCO-UNIX-systemen har installerats på kustbevakningens kontor i hamnarna. 
Uppgifter om fiskeflottan är lagrade i en databas på centraldatorn. 
I databasen matas dagligen in information från kustbevakningen om fiskefartygens 
aktuella situation och om eventuella förändringar av deras egenskaper i enlighet med 
förordning (EG) nr 109/94. 
MS 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
Den slutliga kontrollen och godkännadet av alla förändringar på fiskefartygen görs 
i enlighet med förordning 109/94 innan de överlämnas till jordbruksministeriet som 
har det yttersta ansvaret för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och 
förvaltningen av fiskeresurserna. 
Alla uppgifter lagras dagligen på magnetband. 
Ett försök att kontrollera fisket med hjälp av satellit har redan genomförts och gett 
tillfredsställande resultat. 18 fiskefartyg och 6 patrullbåtar från kustbevakningen deltar 
i detta försök. 
C. VERKSAMHET 
Fackenheterna inom de tre ministerier som är berörda av kontrollen och 
övervakningen har en lång rad inspektionsuppgifter, bl. a. 
- säkerhetsintyg, 
- fiskelicenser, 
- landningar, 
- fiskstorlek och arter, 
- fiskeredskap, 
- fiskemetoder, 
- kontroller av import och transport av landad fisk, tekniska inspektioner av 
fartygens egenskaper och flottans sammansättning, inbegripet uppdatering av det 
nationella fiskeregistret, marknader - klassificering av kvalitet och 
återtagsordningar. 
Det finns inga uppgifter om antalet anställda och de andra resurser som faktiskt 
används för att utföra de olika uppgifter som anges ovan. 
4^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
//. Utvärdering 
Liksom Italien är Grekland ännu inte helt integrerat i det kontrollsystem som gäller 
för den gemensamma fiskeripolitiken. 
De nationella kontrollmyndigheternas huvuduppgift är därför att upprätthålla den 
nationella lagstiftningen och vissa av bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 
2847/93. 
A. Kontrollmyndighetens organisation 
Kustbevakningen som är stationerad och verkar i de större hamnarna har ansvaret för 
huvuddelen av kontrollen. Den förefaller väl organiserad och samordnad när det 
gäller de viktigare aspekterna av kontrollen. Det kommer att vara nödvändigt att 
utveckla kontrollfunktionen ytterligare så att det finns en fullständig infrastruktur för 
kontroll när alla bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 skall börja 
tillämpas. 
B. Förvaltning av struktur- och marknadsfrågor i samband med fisket 
Uppgiften att övervaka struktur- och marknadsfrågor i samband med fisket är 
uppdelad på ett antal offentliga organ som hör till olika ministerier. De grekiska 
myndigheterna bör överväga att se till att denna uppgift så långt som möjligt utförs 
av den myndighet som har det allmänna ansvaret för kontrollen. 
De grekiska myndigheterna vill påpeka följande : 
Förvaltningen, av struktur- och marknadsfrågor för fiske och vattenkultur sköts 
av jordbruksministeriet, vars generaldirektorat för förvaltningen av och 
insatsvaror för fisket är av stor betydelse för samordningen. Vad gäller 
marknader deltar också vissa andra avdelningar på jordbruksministeriet 
(DIDAGEP, avdelningen för veterinärfrågor) liksom avdelningar på andra 
ministerier (handel, finans), vars verksamhet dock är baserad på samarbete och 
överenskommelser med generaldirektoratet för förvaltningen av och insatsvaror 
för fisket. 
^ 
p :\c3 l\rapports\ctri\annexe 1 \s w 
C. Övervakning av transport och försäljning av fiskeprodukter 
De grekiska myndigheterna har medgett att övervakningen i dessa båda avseenden inte 
är fullständig men framhåller att åtgärder för närvarande vidtas för att möjliggöra ett 
införande av sådan övervakning (utarbetande av avräkningsnotor etc). 
V* 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
SPANIEN 
I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Ansvaret för övervakningen av fisket och därmed sammanhängande verksamheter är 
uppdelat mellan de centrala myndigheterna i Madrid inom ministeriet för jordbruk, fiske 
och livsmedel och fiskerimyndigheterna (10) i de autonoma regionerna längs kusterna. 
Denna uppdelning bygger på var den landade fisken kommer ifrån, dvs. fångster tagna i 
vattnen utanför baslinjen är de centrala myndigheternas ansvar medan de som tas innanför 
är de autonoma områdenas ansvar. 
Detta innebär i realiteten att registreringen av fångster och kontrollen i samband därmed 
(loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor) övervakas av respektive 
tillsynsmyndigheter. 
När det gäller kontrollen av marknaden, t. ex. den första försäljningen, har myndigheterna 
i Madrid ansvaret, oavsett varifrån fångsterna kommer. Senare försäljningar ligger dock 
inom ramen för de 17 autonoma regionernas ansvar. 
Å andra sidan utgör kontrollen av de strukturella aspekterna på fiskeripolitiken (flottregister, 
fartygens egenskaper och kapacitet) ett ansvar för de centrala myndigheterna, nämligen 
transportministeriet (generaldirektoratet för handelsflottan) som ansvarar för hela den 
nationella flottan, generalsekretariatet för fiske inom ministeriet för jordbruk, fiske och 
livsmedel som ansvarar för registreringen av fartygens verksamhet, för utfärdandet av 
licenser och användningen av vissa typer av redskap etc. 
Den fiskeriinspektion som övervakar externa landningar är stationerad i Madrid, men dess 
reguljära verksamhet är utspridd över hela landet. 
V§> 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
B. RESURSER 
1. Personal och andra resurser 
Organisation Inspektörer Patrullbåtar Helikoptrar Fordon 
Förlagda till 30 311 2 26 
Madrid 
Guardia Civil 19 
(sjöfartsenheten) 
Pais Basco 9 2/52 1 3 
Cantabria 15 6/310 - 8 
Asturias 12 3/610 l3 4 
Galicia 117 21/310 2 52 
Andalucia 25 11/810 l4 11 
Murcia 3 1 - 1 
Valencia 12 1 -
Cataluna 18 4/310 - 5 
Balearerna 7 3 - 95 
Kanarieöarna 24 7 14 
Den inspektion som är förlagd till de autonoma regionerna är främst inriktad på den lokala 
flottan för småskaligt fiske och fartyg för skaldjursfiske. 
1 31 patrullbåtar, varav de flesta tillhör flottan 
2 Hjälpfartyg 
3 Tillsammans med Guardia civil 
4 300 timmar per år 
5 3 släpvagnar 
Jo 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
När det gäller strukturerna kontrollerar 145 lokalanställda från handelsflottan fiskefartygen 
och de har en teknisk punktbeskrivning för varje fartyg. Ansvaret för att ge tillstånd till 
modernisering, konstruktion eller förändring av motorkapaciteten på fiskefartygen ligger 
på de autonoma regionerna och generaldirektoratet för fiske. 
Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel har, med en personal på 70 personer, till 
uppgift se till att marknadsförordningarna genomförs och producentorganisationer inrättas. 
C. INFORMATIK OCH DATARESURSER 
De spanska myndigheterna har inte lämnat någon information om detta. 
D. VERKSAMHET UNDER 1994 (Inspektioner till sjöss, i hamnar och 
flygövervakning) 
Inspektioner till sjöss efter område och de inspekterade fartygens nationalitet: 
OMRÅDE 
VIII 
IX 
COPACE 
Medelhavet 
TOTALT FARTYGETS NATIONALITET 
Spansk 
3 532 
5 316 
205 
4 958 
14 011 Portugisisk 
4 
8 
-
-
12 Fransk 
9 
-
-
2 
11 Italiensk 
-
-
-
33 
33 
Upptäckta överträdelser efter fartygens nationalitet (alla områden) 
OMRÅDE 
ALLA FARTYGETS NATIONALITET 
Spansk 
4 578 Portugisisk 
3 Fransk 
6 Italiensk 
13 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw S-\ 
Flygövervakning efter region och resultat (genomförd av centrala myndigheter) 
REGION 
Cantabrico Y 
NW 
Suratlantica 
Mediterraneo 
Canarias 
TOTALT Antal 
inspektionsdagar 
165 
78 
101 
21 
365 Iakttagelser 
636 
416 
499 
20 
1 571 Konstaterade 
överträdelser 
50 
167 
58 
0 
275 
Överträdelser som upptäckts i hamn efter fartygets nationalitet: 
Typ av 
överträdelse 
Loggbok/landnings­
deklaration 
Förbjudet redskap 
Fiske på förbjudet 
område 
För hög på 
motorkapacitet 
Olagligt riktat fiske 
Överträdelse i 
fråga om bifångst 
Överträdelse i 
fråga om 
fiskstorlek 
Fiske med licens 
Felaktig märkning 
av redskap 
Felaktig 
fartygsbeteckning 
Andra typer 
TOTALT Fartygets nationalitet 
Spansk 
133 
78 
53 
2 
2 681 
15 
2 755 
115 
8 
1 
40 
5 881 Port. 
7 
1 
-
-
-
2 
1 
4 
-
-
6 
21 Brit 
4 
4 
-
-
-
-
-
1 
-
-
-
9 Irl. 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
-
4 Ital. 
2 
2 
-
-
-
-
-
-
-
-
1 
5 Fransk 
2 
2 
-
-
-
-
-
1 
2 
-
-
7 TOTALT 
150 
89 
53 
2 
2 681 
17 
2 756 
121 
10 
1 
47 
5 927 
rs 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Inspektionsmyndighetens framtida utveckling. De spanska myndigheterna avser att inom 
den närmaste tiden rekrytera 20 inspektörer till Madrid, att ytterligare sprida 
patrullfartygen och att köpa ytterligare en helikopter för användning vid patrullering i 
Medelhavet. För att underlätta genomförande av ett kontrollförfarande när det gäller 
transportdokument förhandlar de centrala myndigheterna nu i syfte att få Guardia Civil 
att åta sig denna specialuppgift. 
Kontroll av kvoter och fångstregistrering 
Personal är stationerad i 19 större hamnar för att ta fram uppgifter från loggböcker och 
landningsdeklarationer. Dessa uppgifter sänds till en central databas där fartygens 
fångster registreras. 
SJ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
//. Utvärdering 
A. Allmänt 
Det kontinentala Spanien har en lång kustlinje utmed Medelhavet men en måttligt 
lång kust utmed Atlanten. Genom den sönderstyckade kustlinjen ökar emellertid 
antalet landningspunkter. Den spanska kontinentala exklusiva ekonomiska zonen 
är måttligt utbredd. På grund av kontinentalsockelns ringa utbredning begränsas 
fiskebankarnas verkliga storlek avsevärt, med undantag för fiskena av stora 
pelagiska arter. 
Den spanska marknaden absorberar en en mängd olika arter. Den är mycket 
lönsam i fråga om småfisk, inbegripet fisk som är mindre än de minsta biologiska 
storlekarna. De spanska myndigheterna har påpekat: 
"Den spanska marknaden absorberar många olika arter, och det finns en 
efterfrågan på liten, men reglementsenlig, fisk för konsumtion. Denna 
efterfrågan som till stor del tillfredsställs genom import från andra länder, 
förvärrar problemet med konsumtion av omogen fisk. Man bekämpar denna 
konsumtion av omogen fisk genom ytterligare inspektion och 
upplysningskampanjer. " 
Den spanska fiskeflottan är mycket betydande, men dess sammansatta karaktär är 
inte alltid märkbar utanför Spanien. 
Spanien uppfyller sina förpliktelser enligt nu gällande flerårigt utvecklingsprogram. 
Men även om landet inte fullständigt löst sitt problem med överkapacitet har det 
redan nått mycket goda resultat, betydligt bättre än i många andra medlemsstater. 
Utnyttjandegraden av kvoterna av kummel och marulk visar att problemet med 
överkapacitet kvarstår i områdena VI, VI och VIII. 
Spanien anger att 
"För att hjälpa till att lösa detta problem har man utvecklat ett system för 
att reglera ansträngningen, och man har väsentligt ökat utbytet av kvoter 
med övriga medlemsstater. " 
När det gäller de olika fiskeriteknikerna innehåller den spanska fiskeflottan en 
betydande andel fartyg som är specialiserade på annan teknik än trålfiske. 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Bottentralningen är mycket utbredd. Den är traditionellt mycket anpasslig och 
fångsterna omfattar i verkligheten såväl pelagiska (taggmakrill och blåvitling) som 
demersala och bentiska arter. 
Historiskt sett finns det i Spanien starka branschstrukturer. Den faktiska 
övervakningen av fisket var tills nyligen inte särskilt prioriterad hos förvaltningen, 
åtminstone inte i fråga om bevarandeåtgärderna. 
B. Starka och svaga sidor 
Medel 
Spanien har betydande medel för övervakning till sjöss och från luften. 
Introduktionen av nödvändiga datorutrustningar för övervakning tycks däremot vara 
försenad. De mänskliga resurserna är särskilt svåra att uppskatta på grund av de 
många strukturer som ingår. De har ökat. Men kommissionen anser inte, utifrån 
de uppgifter som inkommit, att dessa medel, särskilt på land, är i nivå med de 
utmaningar som Spanien borde och bör uppfylla i fråga om övervakning av fisket. 
Den börda som övervakningen av de internationella fiskena innebär bidrar till en 
ökning av problemen. 
Organisation 
Organisationsproblemen tycks vara synnerligen komplexa i Spanien. Det är inte 
bara civila och militära myndigheter som ingår i organisationen, och ministerier 
som ibland inte är desamma före och efter landningen, utan det finns också en 
mycket komplicerad fördelning av ansvaret med de regionala myndigheterna. 
Kommissionen har också mer än vad fallet är i övriga medlemsstater under 
inspektionerna i Spanien stött på svårigheter som beror på en uppdelning av 
behörigheten. 
rr 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
C. Övervakning av de tekniska åtgärderna 
Spanien står inför ett allvarligt återkommande problem med uppfyllande av de 
tekniska bestämmelserna, bestämmelserna för flyttrålar och de berörda 
minimistorlekarna. Kommissionen har i vissa regioner funnit kraftfulla åtgärder, 
särskilt för att kontrollera sammansättningen av landningarna av kummel. Den har 
inte fått någon garanti för att bestämmelserna om en minsta maskstorlek av 65 mm 
och en specifiering av villkoren för tillgång till avvikande maskstorlekar verkligen 
har genomförts. Spanien har vid flera tillfällen med all rätt påpekat de problem 
som andra medlemsstaters export av fisk som inte håller minimimåttet orsakat dem. 
Men de har inte i högre grad än de exporterande medlemsstaterna, trots de 
uppmaningar som på nytt gått ut till samtliga, genomfört de åtgärder som står till 
deras förfogande för att effektivt övervaka marknaderna och kontrollera 
transporterna. 
Problemen är särskilt allvarliga i region 3. De övriga medlemsstater som bedriver 
demersala fisken i region 3 (F,P) delar ansvaret för situationen med Spanien. Men 
särskilt när det gäller kummel i Gascognebukten kan den bristande kontrollen i 
region 3 vara till skada för de fiskare inom gemenskapen som är intresserade av 
dessa resurser. 
D- Kontroll av kvoterna/ansträngning 
Kommissionen anser inte att förfarandena, och de medel som satts in för att 
garantera att loggböckerna, landningsdeklarationerna och avräkningsnotorna fylls 
i och utnyttjas erbjuder erforderliga garantier. 
Däremot har Spanien (liksom i viss utsträckning Portugal) även om den direkta 
övervakningen av fångsterna tidigare inte varit landets starka sida, genom de 
särskilda bestämmelserna om begränsningar av fiskeansträngningarna i övriga 
medlemsstaters exklusiva ekonomiska zon förvärvat en erfarenhet som de övriga 
medlemsstater som fiskar i Atlanten inte besitter. Även om kontrollen av 
begränsningarna av de spanska fiskefartygens ansträngningar stött på svårigheter, 
som minskat under senare år, har faktiska begränsningar av fiskeansträngningen 
införts. 
«st 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
E. ghitaatser 
Spaniens handikapp, särskilt de historiska, är verkliga. De framsteg som gjorts är 
betydande, och kommissionen vill särskilt understryka att sådana överträdelser som 
i Gascognebukten lett till flykt, ja till och med våldsamma handlingar inför de 
franska tillsynsmyndigheterna, inte har observerats under senare år. Övervakningen 
av NAFO-fiskena har effektivt mobiliserat medel och en betydande energi. 
Kommissionen mäter alltså den kraft som de spanska myndigheterna satt in för att 
nå de första resultaten. Den gläder sig åt Spaniens mycket samarbetsvilliga 
inställning för att främja användningen av satellitteknik. Men den vill understryka 
vidden av det arbete som återstår. Den framtida utveckligen kan inte annat än 
gynnas om ett nytt allmänt system för förvaltning av fiskeansträngningarna införs, 
som inte längre lämnar plats för någon atmosfär av diskriminering i Spanien. 
Användningen av moderna metoder, såväl datateknik som satelliter, torde 
påskynda landets framsteg. Men de blir inte tillräckliga om inte Spanien anslår 
nödvändiga medel till övervakningen av fisket, särskilt mänskliga resurser. 
S1} 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
FRANKRIKE 
/. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Förvaltningen för maritima angelägenheter Affaires Maritimes (AFFMAR), som 
lyder under det franska näringsministeriet Ministère de l'Équipement ansvarar för 
kontrollen av alla fiskefartyg (registrerade franska och icke franska) som bedriver 
fiskeverksamhet. Den totala tillsynen av fisket leds ixkn jordbruksministeriet. Andra 
övervakningsuppgifter som företas av AFFMAR omfattar fartygssäkerhet, 
miljöskydd och sjöräddning. 
Den franska kustbevakningen Gendarmerie Maritime (GM), som sorterar under 
försvarsministeriet, är också bemyndigat att utföra uppgifter för fisketillsyn som 
till exempel kontroll av fiskens minimistorlek, redskap, landningar, etc. Marinens 
fartyg utnyttjas för särskilda uppgifter, inbegripet fisketillsyn, på internationellt 
vatten. 
AFFMAR delar dessutom med tullmyndigheterna ansvaret för kontrollen av 
synpunkter på strukturpolitiken som till exempel maskinstyrka och tonnage. 
I fråga om kontrollen av minsta handelsstorlekar, atertagspriser och 
marknadsregleringar delas ansvaret mellan AFFMAR, Fonds d'Intervention et 
d'Organisation des Marchés des produits de la pêche maritime et des cultures 
marines (FIOM), som lyder under jordbruksministeriet, och de organ för 
bedrägeribekämpning som lyder under finansministeriet. 
Samköming av data rörande flottverksamheten utförs av AFFMAR i samarbete 
med det regionala centret för statistik Centre Regional des Traitements Statistiques 
(CRTS), som lyder under Ministère de l'Équipement. 
•Ss 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexe l\sw 
B) RESURSER 
1. Personal 
Personalen som sysslar med tillsyn av fisket övervakar fångsterna, landningarna, 
fiskens minimistorlek och de tekniska åtgärderna. De är också anställda för att 
utföra andra uppgifter, till exempel inom sjösäkerhet, miljöskydd, sjöräddning, 
etc... 
Den landbaserade personalen inom AFFMAR är uppdelad i Syndics des gens de 
mer - 164-(SGM), Contrôleurs des Affaires Maritimes branche technique (82 
personer) (CAM/BT), Techniciens du contrôle des établissements de pêches 
maritimes (47 personer) (TCEPM). Ett begränsat antal GM (42 personer) är 
"överflyttade" till AFFMAR. Under 1994 inrättades fem nya kustbevakningsenheter 
Unités de Surveillance du Littoral (USL), som lyder under administrativa 
avdelningar, varigenom det totala antalet USL ökat till 11. De består av personal 
frånSGM, CAM/BT, TCEPM och andra oidentifierade förvaltningsorgan. Ungefär 
335 personer är sysselsatta med övervakning av fisket. 
2. Fartyg 
Åtta långdistansfartyg, sex medeldistansfartyg och tjugoen kustfartyg FP V lyder 
direkt under AFFMAR. Total besättning 202 personer. 
3. Informatik/Databaser 
Olika databaser (flottkapacitet, fångster, landningar, försäljning...) upprätthålls av 
Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches 
Maritimes et Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER och FIOM för 
samköming av data och kontroll av fiskeflottans verksamhet1. 
Se bilaga I S^} 
p:\c31\rapports\ctrI\annexe l\sw 
C. VERKSAMHET 
På land 
Elva departement har sina egna USL-enheter som lyder under Directeur 
départemental des AFFMAR, och dessa ansvarar för övervakningen i hamnar, 
saluhallar, etc. Andra departement utan egen USL omfattas av en kombination av 
SGM, CAM, TCEPM och GM under övervakning av en områdeschef Chef de 
Quartier. 
Större överträdelser som upptäckts i hamn efter fartygets nationalitet och typ av 
överträdelse: 
Huvudsaklig typ av överträdelse 
Loggbok/landningsdeklaration 
Förbjudna redskap 
Olagligt fiske 
Zon med förbud mot fiske 
Olaglig fångst 
Uppfyller inte minimikraven 
Bifångst 
För stort tonnage Fartygets nationalitet 
Fransk 
184 
49 
110 
22 
1 
2 Spansk 
1 
3 Belgisk 
3 
Till sjöss 
De franska myndigheterna har rapporterat att deras FPV genomförde patrullering 
till sjöss under 1404 dagar och övervakning från luften under 49 dagar i ICES-
områdena VII, VIII och i Guyanas vatten. 
»'o 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
Inspektioner till sjöss 
Totalt antal inspekterade fartyg per nationalitet och ICES-område. 
Område 
VII 
VIII 
COPACE 
TOTALT Nationalitet 
Belgisk 
6 
6 Spansk 
2 
859 
861 Fransk 
3062 
4511 
220 
7793 Nederl. 
3 
3 Brittisk 
2 
2 Annan 
63 
63 
p :\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw G-l 
Typ av överträdelse Nationalitet 
Totalt antal överträdande fartyg 
Loggbok/landningsdeklaration 
Olagliga redskap 
Olagligt fiske: Zon med förbud mot fiske 
För stort tonnage 
Olaglig fångst: Riktat fiske 
Bifångst 
Fisk som inte uppfyller minimikraven 
Otillåtet fiske 
Märkning av redskap 
Märkning av fartyg 
Annan 
TOTALT Belgisk 
1 
1 
2 
3 Spansk 
182 
24 
14 
1 
12 
20 
11 
1 
82 
165 Fransk 
933 
27 
128 
484 
1 
23 
24 
39 
48 
27 
14 
321 
1136 Totalt 
1116 
52 
142 
490 
2 
23 
24 
51 
68 
38 
15 
401 
Det finns inga uppgifter om hur stor del av informationen i loggböckerna, 
landningsdeklarationerna och avräkningsnotorna som retumerats, och inte heller om 
någon samköming av denna information. 
te 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
//. Utvärdering 
A. Allmänt 
Frankrike har en betydande exklusiv ekonomisk zon och en lång kustlinje att kontrollera. 
Fisket är mycket diversifierat, och problemen med övervakningen är följaktligen av olika 
slag. Andelen landningar till fiskeauktioner har utvecklats avsevärt. Fiskeauktionerna har 
varit föremål för en långtgående datorisering, och förbindelserna mellan dem är mycket 
väl utvecklade. Landningarna utanför fiskeauktionerna fortsätter likväl att spela en stor 
roll, i synnerhet i fråga om arter med högt handelsvärde och vissa kustfisken. 
I Frankrike finns det en marknad som kan absorbera småfisk för lokal konsumtion eller 
för export, som underlättas geografiskt genom närheten till vissa marknader, särskilt de 
spanska. 
Med avseende på övervakning av att kvoterna respekteras är Frankrike mycket gynnat. Det 
är få kvoter som verkligen är ägnade att begränsa fångstema. Sedan gemenskapens 
fiskeripolitik infördes har man till och med funnit att högsjöflottorna, som utnyttjat olika 
resurser som till exempel vitling i Nordsjön, reducerats i fråga om till exempel fiske efter 
vitling. Kvoterna har således bara varit begränsande för vissa bestånd i tredje lands vatten 
(Norge), för sej i västra Skottland, för ansjovis i Gascognebukten och sporadiskt för 
bestånd av torsk eller vitling i Keltiska havet, och kommer framdeles att vara det för 
vitling i Gascognebukten. Frankrike lider alltså inte totalt av en bristande balans i fråga 
om kapacitet i förhållande till tillgängliga nominella kvoter. Men problemen i fråga om 
vissa bestånd är återkommande. De skulle förvärras om olika skydds-TAC:er skulle 
sänkas, vilket vore önskvärt för en bättre förvaltning av resurserna. 
Den franska fiskeflottan kännetecknas av det stora antalet kombinationsfartyg. Men fiskena 
med botten- och flyttrål svarar med undantag för Medelhavet mot olika fisken och redskap. 
Därigenom undgår man vissa problem som man påträffat i t. ex. Spanien. Men de 
problem som beror på att många olika arter fångas under ett fiske kvarstår. Det finns dock 
en tendens till att användningen av flyttrålar för att fånga demersala arter ökar med början 
i fråga om kummel. 
63 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Tidigare har den faktiska övervakningen inte prioriterats inom förvaltningen av fisket i 
Frankrike. De nära förbindelser som upprättats mellan myndigheterna och fiskarna, som 
säkert varit värdefulla i andra avseenden, har skapat ett klimat av tolerans som i stället för 
att bidra till en enkel och effektiv övervakning lett till att undantag gjorts för att skydda 
även begränsade grupper. De franska myndigheterna anser att: 
Denna situation har utvecklats avsevärt efter tonfiskkrisen år 1994, under vilken de 
yrkesverksamma å ena sidan medgav att man i allas intresse måste rätta sig efter 
ändringar i gemenskapens föreskrifter (borttagandet av undantaget om 5 km), och 
å den andra sidan, statsmakterna införde ett effektivt kontrollsystem. 
B. Starka och svaga sidor hos övervakningssystemet i Frankrike 
De tillgängliga mänskliga och materiella resurser som Frankrike uppgett är betydande, 
såväl i fråga om åtgärder till lands som till sjöss, även om uppgifternas mångfald inom de 
olika organen gör det svårt att exakt bedöma vilka medel som verkligen satts in i 
övervakningen. Datoriseringen är långt framskriden. Av de långa databehandlings- och 
transmissionstidema samt den uteblivna kontrollen av vissa fångstuppgifters riktighet 
framgår dock att det råder allvarlig brist på specialiserad personal. 
De franska myndigheterna är väl representerade utmed kusten, och särskilt i 
fiskehamnarna. De berörda förvaltningarna och ministerierna är många. 
Tillsynen av fisket utövas i Frankrike av organ som lyder under flera departement. 
Detta system som kan verka komplicerat ger trots allt goda resultat, såväl under 
tider av normala förhållanden som i kristider. Det gör att man får tillgång till 
större personalstyrka och mer resurser och att man kan vända sig till personer med 
kompetens på en mängd områden, som är vana vid att hantera de mest skiftande 
situationer. 
GM 
p:\c31\rapports\ctrI\anncxe l\sw 
Det är särskilt fallet med Sjöfartsverkets kustenheter, som utför inspektioner till 
sjöss, på land och i saluföringsledet. Tack vare sin rörlighet utgör de en central 
beståndsdel i den strategi som syftar till att kontrollera fiskerinäringen. 
Fallet med fiskena efter tonfisk har visat att man kan införa en särskild åtgärd om det 
uppstår allvarligare problem. Det "vanliga" samarbetet kan vara svårare. Det faktum att 
de berörda enheterna har andra uppgifter än övervakningen av gemenskapens fiskeripolitik 
gör att man riskerar en utarmning av verksamheten. Utvärderingen av 
gemenskapsinspektörernas uppgifter leder inte till slutsatsen att alla aktörer inom 
övervakningen känner det som en prioriterad uppgift att strikt tillämpa samtliga 
gemenskapsbestämmelser. 
För tillämpningen av den gemensamma fiskeripolitiken finns det inte heller några utbredda 
mekanismer för gemensamt ansvar i likhet med dem som Nederländerna försöker utveckla 
när de knyter yrkesmän till övervakningsuppgifterna. Sådana mekanismer existerar 
emellertid för vissa fisken (särskilt ansjovis, tonfisk) liksom för kustfisken som styrs av 
den nationella lagstiftningen. 
En lag av den 2 maj 1991 har gett den gemensamma organisationen för flera yrken inom 
det franska fisket befogenheter för att delta i organisationen av en balanserad förvaltning 
av resurserna. 
C. Tekniska åtgärder 
När det gäller de fisken som bedrivs utanför den franska exklusiva ekonomiska zonen 
skiljer sig fiskefartygen inte märkbart från de övriga fartyg som frekventerar samma 
fisken. Med avseende på högsjöfiskena får bevarandet ombord av fisk och skaldjur som 
inte håller minimimåttet, till exempel havskräfta och kummel, dessutom till följd att de 
ekonomiska incitamenten till bedrägeri begränsas för de fatyg som bedriver fiske långt 
borta från sin bas. 
Problemen med överträdelser mot de tekniska bestämmelserna återfinns framför allt i 
Frankrike, i synnerhet inom de kustfisken som bedrivs inom den franska exklusiva 
ekonomiska zonen. Problemen med fiske efter kummel som inte håller minimimåttet i 
Gascognebukten har härvidlag varken lett till faktiska framsteg eller en övertygande 
strategi för framtiden från de franska myndighetemas sida. Övervakningen till sjöss för att 
undvika ett omåttligt utnyttjande av avvikande maskstorlekar är otillräcklig liksom 
övervakningen i åtskilliga hamnar för att sätta stopp för saluföring av fisk som inte håller 
minimimåttet. De möjligheter till ingripande under transporten, efter första 
försäljningstillfället, som ges genom artikel 13 i kontrollförordningen 2847/93, och som 
används av Frankrike för att bekämpa olaglig import, har inte varit tillräckliga för att 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
befästa respekten för minimistorlekar. Det kan dock tänkas att en del kraftfulla åtgärder 
verksamt skulle kunna bekämpa distributionskedjorna för export till Spanien av fisk som 
inte håller minimimåttet. 
Frankrike påpekar att 
eftersom det handlar om problem med fusk mot de tekniska bestämmelserna 
förbereder jordbruks-, fiskeri- och näringsministeriet en skrift som påbjuder 
skyldighet att tillkännage fiskens handelsstorlek vid alla försäljningsställen. 
Den särskilda övervakningen av drivgarnslängderna föranledde inte någon effektiv kontroll 
förrän kraftfulla åtgärder vidtogs under fiskeåret 1994. Fiskeåret 1995 har tillfullo 
bekräftat att de brister som fanns då har avhjälpts. 
D. Övervakning av fångsterna 
Fortfarande är det en stor mängd loggböcker som inte retumerats, eller där det åtminstoner 
föreligger stora förseningar, med koncentration på vissa områden. Så vitt kommissionen 
vet finns det inte något systematiskt förfarande för att kontrollera riktigheten av 
uppgifterna i loggböckema och landningsdeklarationerna, antingen genom direkt statistisk 
analys eller genom samköming med andra informationskällor. 
Frankrike har en vetenskaplig erfarenhet som är särskilt väl utvecklad i fråga om statistiska 
metoder för utvärdering och kontroll av fångstuppgifterna, i synnerhet när det gäller att 
följa upp det småskaliga fisket och göra en bedömning av den avsättning som sker utanför 
fiskeauktionerna. Men denna erfarenhet har inte utnyttjats tillfullo. De administrativa 
uppgifterna har använts i allt för liten omfattning. Kvaliteten på den franska statistiken, 
som fram till ganska nyligen förbättrats, visar sedan några år tillbaka en tendens till 
försämring, även om denna varierar beroende på fisket. 
Det är föga sannolikt att detta fått till följd att kvoterna överskridits, med undatag för 
några enstaka kvoter, till att börja med för ansjovis i Gascognebukten. I dessa fall har 
bristerna varit påtagliga och återkommande. 
C£ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
De franska myndigheterna understryker att: 
Beträffande andelen loggböcker som returneras är den tendens till försämring som 
fanns under 1993 och början av 1994 i dag den omvända. Dessutom är de hamnar 
där andelen returnerade loggböcker inte är särskilt tillfredsställande klart 
identifierade genom en undersökning som gjordes är 1995. 
Slutligen har ett studium inletts för att införa ett system för planering av insatser 
som när det är i drift skall bidra till att förbättra kvaliteten på landningsstatistiken. 
E. Slutsats 
Även om Frankrike förfogar över betydande medel och har inrättat mänskliga och 
administrativa materiella grundvalar för en effektiv övervakning, och särskilt en modem 
hantering av fangstuppgiftema, bör landet kraftigt förbättra sina metoder för uppföljning 
och kontroll. I fråga om ett visst antal bestämmelser har man tagit sig vissa friheter 
(bristande respekt för bestämmelserna om minsta maskstorlek, fångster av kummel som 
inte håller minimimåttet, loggböcker som inte färdigställts), särskilt vid något kristillfälle, 
vilket skapat vanor som bara kan brytas genom en kraftfull viljeansträngning. I dag leder 
överträdelser i allmänhet inte till påföljder som är proportionella till överträdelsens allvar. 
De framsteg som gjorts i övervakningen av tonfiskfiskena ger exempel på den väg som bör 
följas. De huvudsakliga beståndsdelarna är på plats, och förbättringarna ingår i 
fastställandet av en helhetsstrategi, som stöds av en stark vilja till framsteg, åtföljd av ett 
medvetandegörande av samtliga aktörer om insatserna i övervakningen och tillsättning av 
specialiserad personal för nyckelfunktionerna (databehandling, statistik). 
De franska myndigheterna meddelar i detta sammanhang att Frankrike förbereder 
sig för införandet av systemet för förvaltning av fiskeansträngningen. Alla de organ 
som aktivt deltar i kontrollen av fisket har anslutits till utarbetandet av de 
bestämmelser som skall börja gälla från och med den 1 januari 1996. 
*>1 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
IRLAND 
/. Inspektion och övervakning av fisket 
A) ORGANISATION 
Ansvaret för kontroller av alla fiskefartyg (registrerade i Irland eller någon annanstans) 
som bedriver fiske delas mellan Department of the Marine Fisheries Inspectorate 
(ministeriet för fiskeriinspektion) och Naval Fisheries Protection Service (marinens 
fiskerivårdsenhet). Ansvaret är fördelat enligt följande principer: 
Fisheries Inspectorate skall utföra inspektioner i hamnar, medan Naval Service sköter 
inspektionerna till havs med hjälp av sju fiskebevakningsfartyg. 
Fiskebevakningsfartygen står under befäl av Naval Service, som i sin tur sorterar 
under Ministry of Defence (försvarsminsteriet). Dessa fartyg skall tjäna säkerheten 
och andra syften. Deras ansvar vad gäller fiskeverksamheten beslutas av de båda 
ministerierna gemensamt. I praktiken avdelas fartygen för uppgifter i samband med 
fisket på begäran av Ministry of the Marine (marinminsteriet). 
Dessutom har Department of the Marine ett övergripande ansvar för kontrollen av 
marknaden och de strukturella aspekterna på näringen. Vad marknaderna beträffar biträds 
Sea Fisheries Inspectorate av ett antal tjänstemän för bedömning av fiskkvalitet, vilka 
främst ägnar sig åt administrativa och kvalitativa aspekter på återtagandet av fisk. I 
samband med övervakningen av strukturella aspekter (fartygens egenskaper) utnyttjar 
Department of the Marine det i sig integrerade Marine Survey Office (marinens 
övervakningskontor). 
£>% 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
B) RESURSER 
1. Personal 
Hos Sea Fisheries Inspectorate har Department of the Marine för närvarande 18 
inspektörer anställda, stationerade i de större hamnarna i landet. 
[Östkusten: 2 fiskeritjänstemän (SFO), 2 tjänstemän för fiskbedömning (FQO), 
sydkusten: 4 FO, västkusten: 5 SFO och 1 FQO] 
Fartygsregistrering sköts av en Register General (registreringsdirektör) med hjälp av 
lokal personal och personal vid ministeriet (en heltidstjänst, två deltidstjänster). 
2. Fartyg och flygplan 
Sju fiskebevakningsfartyg används av Naval Service för att utföra inspektioner och 
övervakning till sjöss. Därtill kommer tre mindre bevakningsbåtar för kustfisket som 
används för bevakning av laxfisket. 
För övervakning från luften anlitar Department of the Marine landets Air Corp. 
Service (luftvapnet), som under 1994 ställde ett spamngsplan av typ CASA till 
förfogande för bevakning av fisket. 
3. Informatik och databaser 
Kontrollen av fiskeflottans verksamheter etc. har utökats genom att olika datoriserade 
system har tillkommit, och dessa kompletteras med ett flertal programvaror, 
databaser, kalkylprogram etc. 
För närvarande är följande system i drift: 
Register över fiskefartyg. 
Rapporteringssystem för fångster (landningar). 
Fiskelicenser. 
69 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw 
C) VERKSAMHET 
Sea Fisheries Inspectorate 
Inspektionerna och övervakningen av fisket samordnas av det nationella Sea Fisheries 
Control Manager vid departementskanslierna i Dublin. Den regionala samordningen sköts 
av tre högre fiskeritjänstemän stationerade i Dublin, Cork och Killybegs. 
Under 1994 utförde Sea Fisheries Inspectorate sammanlagt 10 500 inspektioner på land. 
De fördelade sig på följande sätt: 
1 500 inspektioner i östkusthamnar. 
4 500 inspektioner i sydkusthamnar. 
4 500 inspektioner i västkusthamnar. 
Det framgår inte klart om dessa inspektioner uteslutande var inriktade på landningar och 
kontroll av redskap etc, eller om i dem är inräknade inspektionens insatser med avseende 
på marknads- och strukturaspekter, inte heller om inspektioner som gjorts av myndigheter 
med uppgifter inom kustfisket ingår i summan. 
3 O 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Vid inspektionerna i hamnarna upptäcktes 159 överträdelser av bestämmelserna fördelade 
enligt följande tabell: 
Hamninspektioner för varje kategori av överträdelser och fartygets nationalitet 
Typ av överträdelse 
Loggbok/landningsdeklaration 
Olagliga redskap 
Fiske i förbjudet område , Fartygets nationalitet 
Irländsk 
51 
30 
2 Spansk 
5 Brittisk 
4 
Olagliga fångster: 
Riktat fiske 
Bifångst 
Uppfyller inte minimikraven 
Otillåtet fiske 
Märkning av redskap 
Fartygets märkning 
TOTALT (159) 2 
4 
28 
1 
10 
22 
150 5 » 
4 
Fiskeritjänstemännen inspekterar landningarna (35 % av alla landningar granskas genom 
kontroll på platsen, i hamnen eller vid auktionsinrättningen) och eftersträvar 100-procentig 
kontroll över landningarna av vissa högsta tillåtna fångstmängder och kvoterade arter (inte 
angivna, men troligen sill och makrill). Landningar som görs av båtar som är mindre än 
10 m registreras inte. 
Tjänstemännen samkör också loggböcker, landningsdeklarationer och försäljningsnotor 
samt övervakar fisktransporterna. 
Alla nät mäts dessutom på land två gånger om året. 
^ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Naval Service 
De irländska myndigheterna har rapporterat att de sju fiskebevakmngsfartygen som Naval 
Service ställt till förfogande har fullgjort följande bevakningsuppdrag under 1994: 
ICES-område 
VIA 
VIB 
VII A 
VII B 
VII C 
VII G 
VIIJ 
VII K 
VII H 
VIIIE Antal patrulleringsdagar 
35 
22 
247 
143 
25 
344 
380 
31 
12 
17 
TOTALT 1 258 
Inspektioner till sjöss: ICES-områden och inspekterade fartygs nationalitet. 
OMRÅDE 
VI 
vn 
vm Nationalitet 
Belgisk 
3 Tysk 
1 
9 Spansk 
103 Fransk 
3 
164 Irländsk 
39 
294 
11 Nederl. 
3 Brittisk 
2 
248 Annan 
4 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w lz 
Antal fartyg som begått en överträdelse: nationalitet och typ av överträdelse. 
Viktigare typer 
av överträdelser 
Loggbok/land­
ningsdeklaration 
Förbjudna 
redskap 
Olagligt fiske: 
fredat område 
Olaglig fångst: 
riktat fiske 
Fisk som inte 
uppfyller 
minimistorlek 
Märkning av 
redskap/fartyg 
Annat Belgisk 
1 Tysk 
1 Spansk 
8 
4 
7 
1 
15 Fransk 
1 
14 Irländsk 
12 
5 
2 
2 
9 
39 Nederl. Brittisk 
25 
8 
1 
24 Annan 
Flvgövervakning 
Under 1994 disponerades ett CASA-plan för övervakning av fisket. Planet fullgjorde 91 
uppdrag under 447 timmar. Dessa uppdrag gav information om fartygsrörelser (1 132 
iakttagelser) inom tio olika ICES-zoner (framförallt inom områdena VII J, VII G, VII E 
och VII A). 
^3 
p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\sw 
//. Utvärdering 
Irland har en stor exklusiv fiskezon inom vilken ett omfattande fiske bedrivs av fartyg från 
andra medlemsstater. Där finns också ett stort antal landningsplatser, av vilka många inte 
är under ständig övervakning, vilket gör det svårt för övervakningsmyndigheterna att på 
ett effektivt sätt kontrollera uppgifterna i fångst- och landningsdeklarationerna genom egna 
inspektioner på platsen av fångsterna. Under 1994 var fångstkvoterna tillräckliga för att 
den irländska fiskeflottan skulle vara försörjd med fiskemöjligheter. De sill- och 
makrillkvoter som togs upp krävde dock noggrann kontroll. 
I Irland finns det betydande skillnader mellan sättet att utföra inspektion och övervakning 
till sjöss och i hamn. Övervakningsuppdraget till sjöss kompliceras av att 
bevakningsområdet är vidsträckt och att fisket där är diversifierat. Därför måste resurserna 
användas och spridas ut så mycket som möjligt för att Irland skall kunna uppfylla sina 
förpliktelser i fråga om övervakning och kontroll. Med tanke på detta är det viktigt att man 
utvecklar vissa strategier som kan göra det möjligt för tillsynsmyndigheterna att 
koncentrera sig på de mest effektiva övervaknings- och kontrollåtgärderna. Kommissionen 
är medveten om vilka ansträngningar som har gjorts under senare år för att övervaka det 
fiske som bedrivs av fartyg som är registrerade i andra medlemsstater och som fiskar inom 
Irlands exklusiva fiskegränser. 
Även om de irländska myndigheterna har åtagit sig kontroll och inspektion av fartyg som 
fiskar efter albacora och, när så har varit befogat, därvid strikt tillämpat gemenskapens 
förordning, så är det i alla fall av behovet påkallat att upprätthålla denna övervakning 
under hela albacorasäsongen. 
De inspektioner som görs på land behöver intensifieras, eftersom åtgärderna för bevarande 
inte efterlevs i tillräcklig utsträckning och eftersom den takt i vilken förordning nr 
2847/93 genomförs förefaller vara långsam. Transportdokument användes under 1994 i 
ringa utsträckning. Även om fiskenmyndigheternas tjänstemän numera har befogenhet att 
granska fiskhandlarnas, köpmännens och agenternas bokföring, kan kommissionen inte 
heller avgöra hur de vidgade befogenheterna utnyttjas för att upptäcka illegal verksamhet 
eller i vilken utsträckning sådana kontroller är påkallade. 
^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Övervakningen av fångsterna och de redskap som används har förbättrats väsentligt i de 
större landningshamnarna. Däremot är bevakningen i de mindre hamnarna fortfarande 
otillräcklig. Rent allmänt kan sägas om fångstregistreringen att den är behäftad med 
allvarliga brister på grund av att loggböcker och landningsdeklarationer inte lämnas in i 
tillräcklig utsträckning. Vad gäller bearbetningen av fångstdata har den förväntade 
operationella effektiviteten uteblivit, trots att de irländska myndigheterna har fått tillgång 
till den datautrustning och den programvara som behövs för en fullständig registrering av 
alla fångstdata. 
Kommissionen är medveten om de speciella problem som hör samman med teknisk 
övervakning av strukturella verksamheter och understryker därför betydelsen av täta 
kontroller inom denna sektor av marknaden. 
Sammanfattning 
Tillsynsmyndigheterna på Irland har haft att komma till rätta med två svårigheter, den ena 
- till sjöss - utvidgningen av den irländska exklusiva ekonomiska zonen, den andra - i 
hamnarna - avsaknaden av traditioner och rutiner i fråga om de inspektioner och den 
övervakning som tillsynsuppgiften kräver. Men de irländska myndigheterna har verkligen 
vinnlagt sig om att lösa dessa problem. Detta har också underlättats genom gemenskapens 
ekonomiska stödprogram för anskaffande av viktig utrustning. 
Till saken hör att brist på personal för övervakningsuppgifterna försvagar det nationella 
kontrollsystemet. Det problemet kan komma att bli ännu allvarligare genom den 
överenskommelse om fisket i västliga vatten som kommer att antas och genomföras 
underl996. 
V 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
ITALIEN 
/. Inspektion och övervakning av fisket 
A) ORGANISATION 
Det övergripande ansvaret för övervakning och kontroll av fisket ligger hos 
generaldirektoratet för fiske, vilket är en fristående avdelning inom ministeriet .för 
jordbruk, livsmedel och skogsbruk. Före 1994 utgjorde det en del av ministeriet för 
handelsflottan. 
Generaldirektoratet för fiske har inte någon egen särskild enhet för fiskeriinspektion utan 
anlitar för ändamålet ett antal utomstående specialiserade organ som sorterar under olika 
ministerier. 
Inspektioner i land och till sjöss utförs av: 
"Guardia di Finanza" - finansministeriet 
"Polizia di Stato" - inrikesministeriet 
"Arma dei Carabinieri" - försvarsministeriet 
"Unitå Sanitarie Locali" - hälsovårdsministeriet 
"Lokala myndigheter" 
En nyckelroll spelas av hamnmyndigheterna - "Capitanerie di Porto" som har resurser att 
utföra inspektioner i hamnarna och inom territorialvattengränserna (se nedan). Logistikstöd 
vid inspektioner till sjöss lämnas av kustbevakningen, som utgör en del av 
försvarsministeriet. 
B) RESURSER 
1. Personal 
Som redan nämnts finns det ett flertal offentliga organ som handhar övervakningen och 
kontrollen av fisket. Det är därför svårt att ens på ett ungefär bedöma hur många personer 
som arbetar med kontrolluppgifterna i samband med inspektioner i land och till sjöss. 
It 
p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Vad gäller "Capitanerie di Porto" består den av 4 500 anställda som är fördelade på 47 
administrativa enheter ("compartimenti marittimi"). Omkring 30 procent (1 200) av dessa 
sysslar uteslutande med inspektioner till sjöss för att kontrollera efterlevnaden av nationella 
bestämmelser och gemenskapsbestämmelser (licenser, tekniska åtgärder etc). Resten sköter 
en mängd kontrolluppgifter i land. Det är omöjligt att fastställa eller att med någon 
nämnvärd säkerhet bedöma i vilken utsträckning personalen i denna organisation ägnar sig 
åt den sorts kontrolluppgifter som anges i rådets förordning (EEG) nr. 2847/93. 
2. Fartyg och flygplan 
Capitanerie di Porto förfogar över: - 300 fartyg av varierande längd 
- 16 flygplan. 
3. Informatik och datorisering 
Inget datoriserat system är för närvarande i drift. De italienska myndigheterna har 
emellertid låtit förstå att ett integrerat informationssystem kommer att föreslås för att knyta 
samman de olika organ som är inkopplade på övervakningen. 
C) VERKSAMHET 
1. "Capitanerie di Porto" 
Verksamhet till sjöss 
Under 1994 genomfördes 8 247 uppdrag till sjöss av detta organ. Under dessa uppdrag 
genomfördes 10 793 inspektioner, vid vilka 2 884 överträdelser av nationell lagstiftning 
eller gemenskapslagstiftningen noterades. Flertalet av dessa var av administrativ art (brott 
mot licensvillkor etc). 
Flvgövervakning 
Sammanlagt 57 flygövervakningsuppdrag genomfördes under 1994. 
11 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Inspektioner i land (i hamnar, på marknader och restauranger) 
Sammanlagt 10 692 inspektioner och kontroller genomfördes: 
Landningar, distribution, försäljning 7 165 
Kontroll av redskap 3 527 
Vid dessa kontroller påträffades 477 överträdelser, av vilka flertalet innebar brott mot 
administrativa föreskrifter. 
Under årets lopp konfiskerade "Capitanerie di Porto" 37 727 kg fångster och 1 012 
fångstredskap (ingen exakt angivelse i rapporten). 
Kostnaderna under 1994 belöpte sig till 9 796 831 200 lire (4,5 miljoner ecu). 
2. "Polizia di Stato" 
Under 1994 kontrollerade "Polizia di Stato" sammanlagt 1 700 fartyg, av vilka 343 fiskade 
med drivnät. Sammanlagt 1 009 överträdelser (ospecificerade) upptäcktes, av vilka 41 
hänförde sig till fartyg som använde drivnät. Sammanlagt 8 fartyg togs i beslag liksom 352 
nät. 
3. "Guarda di Finanza" 
Inga exakta siffror finns tillgängliga beträffande antalet genomförda inspektioner. 
Information har däremot lämnats om inspektionernas utfall: 
Upptäckta överträdelser 2 060 
Beslag och konfiskationer 
av nät 1 518 
Kvantitet fisk 65 525 (kg) 
1% 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
II. Utvärdering 
I Italien innebär övervakningen av fiskeverksamheten en rad speciella problem: den långa 
kustlinjen och det stora antalet landningsplatser. Att Italien inte har någon egen exklusiv 
fiskezon uppvägs av den rigorösa kontrollen av italienska fiskare när de fiskar inom 
internationella områden sida vid sida med andra fiskare som fiskar efter stora pelagiska 
arter och vissa demersala bestånd. 
Även om Italien ännu inte tillfullo ingår i det kontrollsystem som hör samman med den 
gemensamma fiskeripolitiken enligt rådets förordning (EEG) nr. 2847/93, har dess 
nationella tillsynsmyndigheter ett antal specificerade övervakningsuppgifter. Bland dem 
ingår övervakning av användningen av drivnät, ansvaret för de strukturella aspekterna på 
den nationella fiskeflottan, tekniska åtgärder, kontroll av marknaderna samt uppbyggandet 
av ett fullgott och heltäckande kontrollsystem under de närmaste tre åren. 
A. Kontroll av fiskefartyg som använder drivnät 
Italien har lämnat tillstånd för cirka 650 fartyg att använda drivnät, och dessa fartyg fiskar 
både i nationella och internationella vatten. Det stora antalet fartyg och deras stora 
spridning gör det svårt att på ett tillfredsställande sätt övervaka hur denna typ av 
fångstredskap används. Det har klart visat sig att det inte går att bedriva ett lönsamt fiske 
med den föreskrivna nätlängden på 2,5 km. Ett visst antal fartyg har också använt nät som 
är längre än 2,5 km. 
B. Förvaltningen av fiskets struktur- och marknadsfrågor 
I sin rapport till kommissionen lämnade inte de italienska tillsynsmyndigheterna tillräcklig 
information på alla punkter om de struktur- och marknadsaspekter som angavs i rådets 
förordning (EEG) nr. 2847/93. Kommissionen uppmanar därför Italien att lämna denna 
information så snart som möjligt. 
^3 
p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
C. Övervakningen av transport och försäljning av fiskeprodukter 
Enligt artiklarna 8 och 13 skall avräkningsnotor och transportdokument upprättas och deras 
användning övervakas så att de kvantiteter av fiskeprodukter som säljs och transporteras 
i Italien kan fastställas. Det förefaller kommissionen som om dessa dokument ännu inte 
kommit i bruk inom fiskerinäringen i Italien. 
D. Upprättandet av ett kontrollsystem 
Italien är visserligen inte skyldigt att upprätta ett kontrollsystem förrän 1999, men 
kommissionen konstaterar att de italienska myndigheterna har vidtagit åtgärder som syftar 
till ett sådant. Om man så snart som möjligt inför ett kontrollsystem skulle det underlätta 
jämförande kontroller och det skulle innebära ett värdefullt tillskott till den nationella 
kontrollen. 
Co 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
NEDERLÄNDERNA 
/. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
Huvudansvaret för övervakningen av fiskeverksamheten ligger hos AID (den allmänna 
tillsynsmyndigheten), som arbetar enligt riktlinjer som godtagits av ministeriet för 
jordbruk, miljö och fiske. 
Inom inspektionsmyndigheten tjänstgör ett antal inspektörer med ansvar för 
fiskeriinspektion. Inspektörerna är stationerade i hamnar med stora auktioner eller där ett 
betydande antal landningar sker. Inspektörerna biträds i sin verksamhet av administrativ 
personal vid distriktskontoren och på huvudkontoret. 
AID kontrollerar vid sina inspektioner fångstregistreringen, tekniska åtgärder, licenser och 
- i vissa avseenden - marknads- och strukturåtgärderna. 
Inspektionerna till sjöss genomförs av AID, som inte har någon egen utrustning för 
ändamålet, i samarbete med marinen, tullen och polisen. 
Den tekniska övervakningen av marknadsåtgärderna genomförs av "Produkschap Vis", som 
rapporterar påträffade överträdelser till AID för vidare åtgärder. 
B) RESURSER 
Personal 
Inspektionen har en personal på 58 inspektörer, fördelade på de större fiskehamnarna. 
Därtill utnyttjade inspektionen privata övervakningstjänster under sammanlagt 37 500 
timmar. 
%-S\ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Fartyg och flygplan 
Utöver de fartyg som tullen och polisen tillhandahåller används tre minsvepare. Under 
1994 genomförde minsveparna inspektioner till sjöss i 80 dagar och tull och polis i 106 
dagar. 
Flygövervakning utfördes av marinen och polisen. Sammanlagt 438 timmar ägnades åt 
flygövervakning. 
Datorer och informatik 
Följande datorsystem är i drift: 
VIRISI 
COVIS : 
CVR: 
C-Day : 
COBRA övervakning av nationellt resp individuellt tilldelade 
kvoter. 
registrering av uppgifter om fångster och försäljning 
jämte kontroller och detaljinformation om fiskeresor. 
Rättelser av fångstinformationen överförs till VIRIS I. 
registrering och beskrivning av fiskefartyg. 
registrering av antalet utnyttjade dagar till sjöss. 
registrering av kontroller och fastställande av påföljder. 
C) VERKSAMHET 
Sammanlagt fullgjordes kontroller i 91 255 timmar . ... i genomsnitt kontrollerades 
ungefär 12... % av de totalt 32 785 landningarna. Kontrollerna var tätast beträffande fiske 
av tunga och rödspätta. 
%£ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
Sammanställning av kontroller och överträdelser av medlemsstater i Nordsjön (den 
nederländska exklusiva ekonomiska zonen) 
Medlemsstat 
Kontroll på plats 
Iakttagelser från 
luften/till sjöss 
Överträdelser NL 
191 
N/A 
44 BEL 
30 
127 
7 TYSK 
13 
54 
4 DK 
7 
98 
2 FR 
0 
1 
1 FK 
4 
87 Andra 
2 
0 
2 
Jämförande kontroller av landningar, auktionsdata etc 
Alla data i loggböcker, auktionsredovisningar och landningsdeklarationer jämförs i 
automatiska datasystem (100-procentig samköming). Dessutom beräknas de totala 
fångstema i färskvikt för varje fartyg, resa och art. 
Övervakning av strukturåtgärderna 
Alla fiskefartyg måste vara registrerade i det centrala fiskeregistret. 
Efter registrering erhålls en licens som anger vilka arter man får fiska efter. 
Särskilda dokument krävs för att över huvud taget få fiska efter kvoterade arter. 
Ett system med individuella eller gruppvisa kvoter - båda möjliga att överlåta - reglerar 
fisket efter vissa kvoterade arter. 
En reglering av antalet dagar till sjöss begränsar fiskeansträngningen per kategori för varje 
enskilt fartyg. 
Teknisk övervakning av marknadsåtgärderna 
Färsk fisk måste utbjudas till försäljning genom auktionsförfarande. 
Efter sortering undersöks varje parti av en medarbetare från "Produktschap Vis" som 
bedömer fiskens kvalitet och färskhet. Kontroller av fiskens storlek görs genom 
stickprovstagning. 
Producentorganisationerna fastställer årligen återtagspriserna för de olika produkterna. 
Medarbetare från "Produktschap Vis" kontrollerar att återtagspriserna respekteras, och alla 
avvikelser från dem noteras och anmäls till producentorganisationen. 
All försäljningsinformation granskas administrativt. 
Kontroll på platsen av förfarandet vid återtåg har gjorts i form av stickprov, men under 
1994 påträffades därvid inga oegentligheter. 
€3 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
//. Utvärdering , 
A. Allmänt 
Förvaltningen av kvoterna är i huvudsak uppdelad på tre fartygskategorier: bomtrålare, ett 
mindre antal specialfartyg som fiskar efter demersala arter samt frystrålare som fiskar efter 
pelagiska arter. Det finns en potentiell överkapacitet, särskilt i kategorin bomtrålare. Den 
flotta som fiskar efter pelagiska arter har ändrat inriktning från traditionellt sill- och 
makrillfiske till sådana arter som blåvitling och taggmakrill. 
Den nuvarande förvaltningen av kvoterna, liksom övervakningssystemet, infördes för några 
år sedan efter omfattande diskussioner med fiskeindustrin i syfte att sätta stopp för 
oregistrerade landningar. Denna ordning bygger främst på att antalet fiskedagar begränsas 
till vad som är nödvändigt för att fylla fångstkvoterna och på att fiskeindustrin förbinder 
sig att bjuda ut all landad fisk till försäljning på auktioner. Fiskeindustrin är sålunda 
medansvarig för att den överenskomna ordningen tillämpas på ett riktigt sätt. Inspektion 
för att kontrollera att kvoten uppfylls sköts av AID. 
Den exklusiva ekonomiska zonen utgör en ganska liten del av Nordsjön. Kustlinjen är 
relativt lång, och fiskefartygen har tillgång till ett flertal hamnar (av vilka några ligger 
innanför kustlinjen). Fiskefartygen har tillstånd att landa sina fångster endast i vissa 
hamnar, som de fått sig anvisade av de behöriga myndigheterna. 
Ett mindre antal landningar görs även i andra medlemsstater, fast dessa fångster bjuds ofta 
ut till första försäljning i Nederländerna. Fartyg från andra medlemsstater och från tredje 
land landar ofta sina fångster i Nederländerna. 
S H 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
B. Starka och svaga sidor 
Fångstredovisningens tillförlitlighet har ökat under de senaste åren huvudsakligen till följd 
av att förvaltningen av kvoterna skärpts och övervakningssystemet förbättrats. Detta 
förefaller framförallt gälla totalkvantiteterna. Någon helt tillfredsställande registrering av 
fångsterna för varje enskilt område kan inte garanteras. Fiskeansträngningen har anpassats 
individuellt till de fiskemöjligheter man tilldelats, främst genom en minskning av antalet 
fiskedagar. Vidare har nederländska fiskare anslutit sig frivilligt till förvaltningsgrupperna. 
Dessa grupper är föreningar med stadgar och en arbetsordning. Där fastställs det bl.a. att 
de skall ställa upp en fiskeplan och sälja all fisk genom auktion. Det fastställs där vidare 
att överträdelse av dessa avtal förutom via den offentliga apparaten för upprätthållande av 
avtal även skall bestraffas intern, och det fastställs vilka böter som skall utdömas. 
Landningarna är föremål för administrativ granskning och kontroll på platsen. 
Registreringen av fångsterna är helt datoriserad. Fångstdata, landningsdata och 
avräkningsnotor kontrolleras genom samköming. 
Med tanke på den betydelse som vissa fiskehamnar har för den europeiska 
fiskdistributionen kan det tyckas att landningarna och försäljningen i fiskehamnarna i 
praktiken inte är organiserade på något särdeles lättöverskådligt sätt. Inspektionstjänsternas 
uppmärksamhet skall vara systematisk till sin karaktär, dvs. man följer hela sträckan från 
landning till och med försäljning över klockan. Det i syfte att förekomma att fångster inte 
anmäls. Dessutom genomför AID administrativa kontroller i företagen. Därvidlag kan 
fiskeriinspektörerna samverka med tjänstemän från inspektionsorgan med annan inriktning, 
såsom tull, skattemyndigheter och polis. 
Flygövervakning genomförs av marinen och polisen, övervakningen till sjöss av marinen 
och kustbevakningens fartyg men i tullens och polisens regi. Vid denna kontroll är alltid 
kontrolltjänstemän från AID närvarande som också utför verkliga kontroller. I ingetdera 
fallet tycks just inspektionen av fisket vara den angelägnaste uppgiften. 
sy 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w 
C. Sammanfattning 
Kommissionen har noterat påtagliga framsteg i fråga om fångstregistrering i Nederländerna 
under de senaste åren. Den följer med största intresse de erfarenheter som gjorts och görs, 
inte minst när det gäller fiskeindustrins delaktighet i ansvaret och i synnerhet 
genomdrivandet av industrins utfästelse att saluföra alla landade kvantiteter på auktioner. 
Hur effektiv den nuvarande ordningen är måste studeras i förhållande till olika 
förutsättningar i fråga om tillgång till resurser, för att man skall kunna få en uppfattning 
om hur verksamma de olika komponenterna i programmet är. 
SG 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
PORTUGAL 
/. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten 
A) ORGANISATION 
I Portugal har ett antal olika myndigheter och offentliga organ ansvar för och befogenhet 
att övervaka fiskeverksamheten. 
Dessa förtecknas nedan. 
1. Generaldirektoratet för fiske - Inspektionsavdelningen (DSI) 
- Strukturavdelningen (DSE) 
2. Sjöfartsmyndighten (AMAR) 
3. Nationalgardets inspektionsbrigad (BF) 
4. Inspektionsmyndigheten för ekonomisk verksamhet (IGAE) 
5. Generaldirektoratet för tullar (DGA) 
6. Generaldirektoratet för hamnar, navigation, transport och sjösäkerhet (INSM) 
Alla dessa organ deltar mer eller mindre i kontroll- och övervakningsuppgifterna. 
DSI är en separat enhet inom generaldirektoratet för fiske (havsministeriet) och arbetar 
längs kusterna med att besöka hamnar och samordna kontrollverksamheten, särskilt vad 
gäller landningar. 
De andra fem organ som anges ovan ägnar en del av sina resurser och sin tid åt vissa 
aspekter på fiskeindustrin. 
Till exempel arbetar AMAR tillsammans med DSI med kontroller av fiskeredskap och 
fartygens egenskaper, medan tjänstemän från INSM övervakar byggande och ombyggnad 
av fartyg som beviljats fiskelicenser. 
Inspektioner till sjöss görs av marinen som sorterar under försvarsminsteriet. 
»9 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw 
Patrullering till sjöss sker på begäran av havsministeriet och flygövervakningen sköts av 
flygvapnet. Dessa tre myndigheter är anslutna till en rad datanät för utbyte av information 
om iakttagelser och bordningar (se nedan). 
Ansvaret för övervakningen av marknads- och strukturaspekter på fisket är mycket utspritt. 
I fråga om marknaden har följande fyra organ ett särskilt ansvar: 
Generaldirektoratet för fiske - Avdelningen för marknad och kvalitet -
DSMQ 
- Inspektionsavdelningen (DSI) 
Det republikanska nationalgardets inspektionsbrigad -BF 
Inspektionsmyndigheten för ekonomisk verksamhet (IGAE) 
Särskilda enheter inom dessa organ övervakar marknadsnormema, priserna, återtaganden 
och fiskens kvalitet. 
För strukturella aspekter - fiskekapaciteten och ändringar av den - ansvarar 
generaldirektoratet för fiske - Strukturavdelningen -DSE, 
sjöfartsmyndighetens representanter (stationerade i hamnar) - AMAR, 
generaldirektoratet för inspektion av hamnar, navigation, sjötransport och sjösäkerhet 
- INSM). 
Fiskekapaciteten (även justeringar av fiskeverksamheten) övervakas gemensamt av 
DSE, AMAR och INSM. 
*? 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
B. RESURSER 
1. Personal 
Av följande tabell framgår antalet inspektörer eller representanter med 
inspektionsuppgifter från de olika myndigheter som ansvarar för övervakningen av 
fisket för varje del av landet. 
Myndighet 
DGP 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA NORRA DELEN 
(Valença- Péniche) CENTRALA 
DELEN 
(Ericeira-
Sesembra) SÖDRA DELEN* 
(Serubal-U.R. St-
Antonio) 
ANTAL INSPEKTÖRER 
-
25 
36 
21 
8 12** 
18 
21 
24 
1 -
42 
40 
25 
6 
AMAR som utöver övervakningen av fisket och även har andra uppgifter förfogar över 
sammanlagt 491 inspektörer med övervakningsuppgifter på en rad olika områden. 
Detsamma gäller BF, IGAE och DGA som avsätter en liten andel av hela sin personal 
(ungefär 2 500 inspektörer) för övervakning av fisket. 
* Inbegriper de autonoma regionerna Azorerna och Madeira. 
** Dessa fiskeriinspektörer från inspektionsavdelningen inom DGP är stationerade i 
Lissabon men arbetar längs hela fastlandskusten som ett slags "flygande patruller". 
#e 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
2. Fartyg och flygplan 
Antalet fartyg från försvarsministeriet/flottan som utför inspektionsuppgifter till sjöss 
anges nedan för varje typ av fartyg: 
"CACINE" - patrullbåtar 10 
"JOAO Coutenho" - korvetter 6 
"Baptista anrade" - korvetter 4 
"Albatroz" - snabbgående motorbåtar 5 
"Dragas" - snabbgående motorbåtar 5 
Andra inspektionsfartyg (ej 
specificerade) 41 
Totalt 71 
Utöver inspektion av fisket har dessa fartyg huvudsakligen militära uppgifter och 
uppgifter inom spanings- och räddningstjänsten. 
FLYGPLAN 
Tre Gesa 100 AVIOCAR-flygplan är avdelade för flygövervakning och inspektion. 
^o 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
3. Informatik 
DGP:s, flottans och flygvapnets dataresurser och nät redovisas nedan. 
GENERALDIREKTORATET FÖR FISKE 
AVDELNINGEN FÖR INSPEKTION AV FISKEVERKSAMHET 
SIFICAP 
SYSTEM FÖR INSPEKTION OCH ÖVERVAKNING AV FISKEVERKSAMHET 
STRUKTUR/FÖRBINDELSE MED FLOTTAN OCH FLYGVAPNET 
SCC - Centralt 
övervakningssystem 
BD - SIFICAP 
Databas 
BNDP- Nationell 
databas för fiske FLOTTAN 
BD 
SIFICAP 
(Oracle) 
Flotta 
Licensgivning 
Uppdrag 
Aktivitet/Resultat X-25 
SCC 
Unix - 5000/85 
Unix - 6000/65 
SunSparc2 - scc-Gl 
SunSparc2 - scc-G* 
SunSparc2 - scc-G3 FLYGVAPNET 
BNDP 
2 NCR 32/650 
Unix 5000/95 
Flotta 
Tillståndsgivning 
PIDDAC 
EUGFJ 
Försäljning 
Vattenbruk 
Ekonomisk 
kompensation och 
böter 
Oljerestitutioner 
Förädlade 
produkter 
3") 
p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \sw 
DEN PORTUGISISKA FLOTTAN 
MARINENHE i ENS STRUKTUR - SIFICAP 
SCC 
DGP 
Fiske 
Aktiviteter 
Övervakning 
Avdelning 
X-25 B.D. 
SIFICAP 
EMFGA 
DGM 
KOMMANDO­
OMRÅDEN 
ETT 
CZM-norr 
Unisys PW 800 (standard-C) 
EPM 1 
MARIN­
STATION 
1 Unisys 
5000/55 
1 mikrodator 
1 grafisk 
station 
4 skrivare 
ETT 
CZM-söder 
Unisys PW 
800 BNDP. 
DGP 
Generaldirektoratet för fiske 
Marinenheten 
ETM 
ETT 
CZM-
Azorerna 
Unisys PW 
800 27 fartyg 
Standard-C 
Nät 1530 
Skrivare 
ETT 
CZM-
Madeira 
Unisys PW 
800 
BD - SIFICAP Databas 
SCC - Central övervakningsmyndighet 
BNDP - Nationell databas för fisket 
EMGFA - De väpnade styrkornas generalstab 
EPM1 - Marinstation 
ETT - Landbaserad terminal 
EMT - Mobil terminal 
DGM - Avdelningen för marinen 
CZM - Kommandoområden till sjöss 
3<L 
p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 
DET PORTUGISISKA FLYGVAPNET 
STRUKTUR/FÖRBINDELSE MED FLYGENHETEN - SIFICAP 
SCC B.D. 
DGP 
SIFICAP 
Avdelning för övervakning av fisket 
X-25 Emgfa AERO- C 
(standard-C) 
EPA 1 
Flygvapnets operativa 
kommando 
Unisys 
5000/Xenix/X-25 
Sun 
Sparc2/Xenix/X-
25 
ETT-1 
SINTRA/FAST­
LANDET 
Unisys PW 
800/MSS 
Unisys PW 
800/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos B.N.D.P. 
DGP 
Generaldirektoratet för fiske 
Flygenheten 
ETT 
PORTO SANTO/ 
MADEIRA 
Unisys PW 
800/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos 3 ETM 
3 Casa 100 
3MSs 
3 nät 1530/Xenix 
Standard-C 
Nät 1530 
Skrivare 
ETT 
LAJES/ 
AZORERNA 
Unisys PW 
800/Xenix/X-25 
Unisys MP 
14666/Dos 
BD - SIFICAP Databas 
SCC - Central övervakningsmyndighet 
BNDP - Nationell databas för fisket 
EMGFA - De väpnade styrkornas generalstab 
EPM1 - Marinstation 
ETT - Landbaserad terminal 
EMT - Mobil terminal 
DGM - Avdelningen för marinen 
CZM - Kommandoområden till sjöss 
93 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
C. VERKSAMHET 
1. Inspektioner 
Av tabellen nedan framgår det antai hamninspektioner som gjorts under 1994 per landsdel. 
Myndighet 
DGP 
AMAR 
BF 
IGAE 
DGA 
Totalt NORRA 
DELEN 
(Valença-
Peniche) CENTRALA 
DELEN 
(Ericeira-
Sesembra) SÖDRA 
DELEN* 
(Sembal-U.R. 
St-Antonio) 
Azorerna/ 
Madeira Totalt 
Antal inspektioner 
957 
2 861 
1 978 
3 360 
251 
9 407 203 
2 233 
1 176 
3 840 
2 
7 454 877 
3 560 
2 209 
4 594 
241 
11 481 2 037 
8 654 
5 363 
11794 
494 
26 342 
Vid dessa inspektioner upptäcktes sammanlagt 820 överträdelser, uppdelade på följande 
huvudkategorier: 
Underlåtenhet att lämna fisken till en registrerad auktionsinrättning. 
Användning av förbjudna redskap. 
Loggbok/landningsdeklaration (oriktiga uppgifter). 
Överträdelse av kraven på minsta storlek. 
Fiske utan licens. 
Fiske i förbjudet område. 
Av tabellen nedan framgår antalet inspektionsdagar till sjöss per ICES-område och typ av 
inspektionsfartyg; det antal inspektionsdagar som anges motsvarar antalet inspektionsdagar 
för varje fartygstyp. 
9V 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
OMRÅDE 
Fastlandet 
(ICES IX,a,b) 
Madeira 
(CECAF) 
AZORERNA 
(ICES X) 
Totalt PATRULL­
BÅTAR 
400 
438 
-
838 KORVETTER 
365 
-
298 
663 SNABBGÅENDE 
MOTORBÅTAR 
1 624 
-
-
1624 ANDRA 
1 109 
60 
63 
1232 
INSPEKTIONSDAGAR TILL SJÖSS/ANTAL INSPEKTERADE FARTYG 
OMRÅDE INSPEKTIONSDAGAR INSPEKTERADE FARTYG 
ICES IX a; b 3 498 8 000 
ICES X 361 282 
CECAR 498 48 
TOTALT 4 357 8 330 
Vid inspektionerna till sjöss upptäckte man 181 fartyg som överträtt de nationella 
bestämmelserna eller gemenskapsbestämmelserna. 
2. Flvgövervakning 
I tabellen nedan lämnas närmare uppgifter om flygövervakningen av fisket per ICES-
område. 
Område 
Fastlandet 
Madeira 
Azorerna 
Totalt Antal 
flygtimmar 
367 t 15 m 
95 t 35 m 
166 t 35 m 
627 t 35 m Antal 
uppdrag 
126 
22 
33 
181 Upptäckter 
från luften 
747 
59 
135 
941 Inspekterade 
överträdelser 
195 
8 
11 
214 Åtal 
117 
3 
3 
123 
<aj 
p :\ci I\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
I tabellen nedan lämnas närmare uppgifter om flygövervakningen per flygplan och 
respektive resultat. 
Flygplan 
1 
2 
3 Antal flygtimniar 
158 
184 t 35 m 
285 Antal uppdrag 
56 
60 
65 Antal iakttagelser 
320 
372 
249 
Genom flygövervakningen upptäcktes sammanlagt 123 fartyg som begått följande 
överträdelser: 
Fiske i en förbjuden zon: 61 
Fiske utan licens: 60 
Annat: 2 
Kontroll av landningar vid lossning eller på fiskmarknader 
Under 1994 gjorde fiskefartygen ungefär 440 000 landningar i de nationella hamnarna. 
Enligt portugisisk lag måste den första försäljningen av färsk eller fryst fisk ske på en 
registrerad fiskmarknad och under 1994 bjöds ungefär 80 % av fisken ut till försäljning 
på sådana och inspekterades av Doca pesca. 
De olika nationella tillsynsmyndigheterna övervakade 30-35 % av alla landningar. 
Kontroll av landningar genom samköming av uppgifter 
Genom samköming av uppgifter från loggböcker, landningsdeklarationer och 
avräkningsnotor kontrollerades flottan för djuphavsfiske och de trålare för kustnära fiske 
av kräftdjur som fiskar i portugisiskt vatten. Uppgifter om landningar samkördes till 100 
% för de flottor som fiskar i NAFO-området utanför Norge och Spetsbergen och till 60 
% för flottan för fiske av kräftdjur. 
9>€ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
//. Utvärdering 
A. Allmänt 
Den portugisiska exklusiva ekonomiska zonen är mycket vidsträckt, men den ringa 
utbredningen av kontinentalsockeln gör att områdena för ett effektivt fiske är av 
måttlig utsträckning, med undantag för fiskena av stora pelagiska arter. 
I fråga om det kontinentala Portugal är kustlinjen av medelmåttig längd. 
Den portugisiska marknaden uppvisar egenskaper som är typiska för ett land i södra 
Europa, med en efterfrågan som omfattar en mängd olika arter och fisk av mindre 
storlek. 
Bl. a. genom skydds-TAC:er skapar förvaltningen genom kvoter verkliga 
begränsningar för de portugisiska fiskena efter kummel och glas var. 
De portugisiska fiskena kännetecknas vidare av ett mycket ringa trålfiske. I fråga om 
de demersala arterna är de passiva redskapen mycket betydande. Fiskena av små 
pelagiska arter domineras av små ringnotar. Det finns dock i Portugal bottentrålare 
som bedriver flerartsfiske med bottentrål. 
B. Starka och svaga sidor 
Tillgängliga medel avdelade för övervakningen 
Personalstyrkan av inspektörer som direkt ansvarar för övervakningen av fisket har 
skurits ned (12), vilket begränsar deras möjligheter att komma till landningspunkterna 
i rätt tid. De många olika uppgifter som läggs på andra organ som kan hjälpa till med 
övervakningen av fisket gör att man inte kvantitativt kan uppskatta deras verkliga 
insatser i övervakningen. Uppföljningen av de fångster som kommer från NAFO 
eller vattnen i tredje land bidrar ytterligare till att begränsa de medel som utnyttjas 
för fångster från gemenskapens fiskevatten. 
31 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
De resurser som kan sättas in för övervakning till sjöss och från luften är betydande. 
Den verksamhet som bedrivs för att kontrollera fisket är omfattande. 
Datorutrustningarna är av sior bcivdelse, liksom sådan utrustning som används för 
övervakning via satellit. 
Organisation 
Organisationen för övervakning av fisket är kanske mer komplicerad än i övriga 
medlemsstater genom de många olika faktorer som ingår i upprättandet av statistiken 
över fisket och de berörda organens deltagande i en mångfald uppgifter. 
i. 
Beträffande övervakningen ger skyldigheten att låta en stor del av fångsterna passera 
genom auktionshallar stora utsikter till en effektiv kontroll. 
C. Kontroll av de tekniska åtgärderna 
För fiskena av demersala arter härrör svårigheterna särskilt från de tidigare nämnda 
trålfiskena. En klar strategi bör fastslås, som förhindrar missbruk med användningen 
av maskstorlekar som är mindre än basstorleken om 65 mm. Men vidden av 
problemet begränsas av de berörda fartygsflottornas storlek och genom skyddade 
fiskezoner för kummel. Övervakningen av dessa zoner tycks ha varit föremål för 
stora ansträngningar och framsteg, där särskilt övervakning från luften skett. 
Satellitövervakningen bidrar till respekten för de skyddade fiskezonerna. Men dessa 
områden skulle inte kunna avvara övervakningen från de övriga tekniska åtgärder som 
fastställs i gemenskapsbes^ämmelserna. 
I fråga om de pelagiska arterna är det nödvändigt att inte bevara skillnaden mellan 
de lagstadgade minimimåtten och dem som praktiseras. 
sx 
p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \sw 
D. Övervakning av fångsterna 
Förfarandet för upprättande av en total fångststatistik på grundval av 
landningsdeklarationer och loggböcker ger enligt kommissionen inte tillräckliga 
garantier. Förfaranden bör fastställas för att kontrollera riktigheten av de uppgifter 
som finns i dessa dokument. Uppskattningen av storleken på den försäljning som inte 
finns upptagen i dessa dokument innehåller alltför mycket av subjektiv bedömning. 
De tvivel som uppstår till följd av bristerna i den totala övervakningen av fångsterna 
är särskilt stora i fråga om de bestånd där den officiella fångststatistiken utvisar en 
mycket stor utnyttjandeprocent. 
Även om Portugal varit banbrytande i fråga om övervakning via satellit har det 
faktiska genomförandet av kontrollen på fiskefartygen ännu inte under tillräckligt lång 
tid uppnått en tillfredsställande nivå för att övervakningen av fångsterna skall kunna 
befästas genom kontroll av riktigheten av övriga uppgifter för förhindrande av 
förbjudna landningar. 
E. Slutsatser 
Genom skyldigheten att låta fångsterna passera genom fiskeauktioner, införande av 
en omfattande effektiv kontroll via satellit och genom utbyte av kvoter med 
Frankrike, som gör att Portugal kan undgå de hinder som vissa mycket begränsade 
kvoter utgjort, förfogar Portugal över de faktorer som behövs för snabba framsteg. 
Dock fordras det att utbytena av kvoter med Frankrike inte leder till att svårigheterna 
flyttas över från en art till en annan, särskilt inte till ansjovis, och att de nödvändiga 
mänskliga resurserna utvecklas och att samordningen mellan myndigheterna inte 
hindrar den totala effektiviteten. 
99 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
FÖRENADE KUNGARIKET 
/. Inspektion och övervakning av fisket 
A) ORGANISATION 
Ansvaret för tillsyn och övervakning delas i Förenade kungariket mellan fyra myndighter: 
Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) - (ministeriet för jordbruk, fiske 
och livsmedel) 
Welsh Office Agriculture Department (WOAD) - (jordbruksavdelningen för Wales) 
Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) - (jordbruks- och 
fiskeriavdelningen för Skottland) 
Department of Agriculture för Northern Ireland (DANI) - (jordbruksavdelningen för 
Nordirland) 
I England och Wales verkställs tillsyn och övervakning av MAFF:s Sea Fisheries 
Inspectorate (fiskeriinspektion) med stöd av flottan, i Skottland av Scottish Fisheries 
Protection Agency (ett verkställande organ som hör till Scottish Office) med egna båtar 
men även med stöd av flottan, och i Nordirland av DANI:s eget Fisheries Inspectorate. 
Både MAFF och SFPA använder flygövervakning. Inspektionsorganen har i uppdrag att 
upprätthålla både nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning 
En del tillsynsuppgifter fullgörs i England och Wales även av olika fiskerikommittéer 
(SFC)S, Dessa kommittéer agerar fristående från både MAFF och WOAD, och deras 
jurisdiktion omfattar hela stxsjömilsområdet. Kommittéemas huvuduppgift är visserligen 
att övervaka efterlevnaden av lokala ordningsföreskrifter rörande fisket, men de är också 
bemyndigade att övervaka vissa tekniska bestämmelser angående bevarandet (minsta 
landnings- och maskstorlek) som antagits nationellt eller av Europeiska unionen. I sådana 
sammanhang samarbetar de med MAFF:s Sea Fisheries Inspectorate. 
Sea Fisheries Inspectorate är även ansvarigt för övervakningen av marknads- och 
strukturåtgärderna. Övervakningen av marknaden består av kontroller av 
marknadsnormerna, både visuella kontroller och stickprovskontroller av den saluförda 
fisken och priskontroller i samband med återtagandet av fisk. I fråga om övervakning av 
strukturåtgärderna får Sea Fisheries Inspectorate hjälp av specialiserade enheter inom 
MAFF, WOAD, SOAFD och DANI. 
A OO 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
B) RESURSER 
!• Personal 
För att fullgöra de uppgifter som ålagts den har Sea Fisheries Inspectorate sammanlagt 169 
anställda inspektörer, stationerade i land. Dessa fördelar sig på följande sätt: 
- England och Wales 81 
- Skottland 71 
- Nordirland 17 
Inspektörerna är stationerade i distrikt eller områden enligt nedan. 
ENGLAND SKOTTLAND NORDIRLAND 
Nordost 10 Norr 10 17 
Humberside 
Öster 
Sydost 
Sydväst 
Väster 
Wales 
Nordväst 
Huvudkontoret 
Totalt 12 
7 
12 
10 
7 
6 
6 
11 
81 Nordost 
Moray Firth 
Öster 
Sydost 
Sydväst 
Nordväst 11 
13 
7 
8 
9 
13 
71 17 
2. Fartyg och flygplan 
Sammanlagt 17 inspektionsfartyg är sysselsatta med övervakningsuppdrag enligt nedan: 
Instans 
MAFF 
SFPA 
SFPA 
DANI Antal 
7 fartyg som drivs och utrustas av flottan 
<-y il II II 
7 fartyg som ägs och drivs av SFPA 
1 kustfartyg som ägs och drivs av DANI 
Fem flygplan för övervakningsändamål stod under 1994 till förfogande för MAFF och 
SFPA. 
p :\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
SAMMANSTÄLLNING AV UTRUSTNING OCH PROGRAMVARA SOM 
ANVÄNTS VID INSAMLING, BEARBETNING OCH ANALYS AV DATAI 
ENLIGHET MED KONTROLLFÖRORDNINGEN - 1994. 
MAFF (avseende England och Wales) 
Den statistik som krävs enligt förordningen om kontroll insamlas huvudsakligen av 
personal från inspektionen på hamnkontoren. Den kontrolleras manuellt och matas in i 
mikrodatorer som är anslutna till regeringens databaser. Data kontrolleras ånyo innan de 
förs in i databaserna, som innehåller information om fartyg för England, Wales och 
Nordirland. Tillförlitligheten kontrolleras av Fisheries Statistics Unit, som sammanställer 
fångst- och landningsstatistiken så att den uppfyller EG:s krav. 
MASKINVARA PROGRAMVARA 
Headquarters Statistics Unit SCO-UNIX SPSS ansluten till 
Compaq System PRO XL filhanterare MAFFNET 
9 persondatorer (Siemens Nixdorf och EXCEL, SPSS, Word for Windows, 
Compaq 486) anslutna till filhanteraren, Powerpoint, Access, Lotus 
MAFFNET och 6 databaser för kontroll, kalkylprogram, Reflections, Relay Gold, 
landningar och fartyg anti-virus, persondatorpost 
Flera skrivare av hög kvalitet 
DFR Lowestoft INGRES ABF/VISION-tillämpning 
bearbetar fångststatistik FORTRAN-program 
Digitala VAX-klase - Vax 17610 
Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ 
diskminne 
Ethernet LAN-anslutning till MAFF-
nätet WAN (för SFI:s och 
huvudkontorets fj ärråtkomst) 
INGRES system för administration av 
relationsdatabaser 
Överföring av data från DFR till Programvara med digitala sökvägar 
Guildford (MAFF IT HQ) Relay Gold programvara för 
filöverföring 
IBM-kompatibel persondator 
SFI:s licensgivning (HQ) och Microsoft Office, Anti-virus 
hamnkontor Reflections 4, 
37 Apricot Xen persondatorer Måttbeställt Ingres V6-paket för indata 
15 Apricot Xen LS II Persondatorpost (X 400) 
17 Siemens Nixdorf persondatorer 
1 Compaq persondator (486) 
AO<Z 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
SFPA och Scottish Office Agricultural Department (SOAFD) (avseende Skottland) 
I det nuvarande systemet utnyttjas en central IBM-stordator hos Scottish Office. Den 
utrustning som förtecknas nedan har utvecklats för att uppfylla de krav som 
kontrollförordningen ställer. Denna utrustning finns på plats och används för att samla in 
information inom det befintliga systemet. En ny databas håller på att utvecklas, och den 
kommer att vara i drift i början av 1995. 
Utrustning 
Vid de 22 hamnkontoren finns det cirka 36 mikrodatorer som samlar in information om 
fiskeverksamheten och utfärdar licenser. När systemet är fullt utbyggt kommer de att 
kunna anslutas till den centrala processorn, och de lokala kontoren kommer då att ha 
tillgång till den centrala databasen, huvudsakligen genom standardiserade skript i 
ORACLE. Huvudkontorets nät disponerar två filhanterare. Databasen i det nya systemet 
för fiskeinformation (FIN) kommer att ligga på en ICL DRS6000 Level 750 filhanterare. 
Den utvecklas inom ORACLE. Denna filhanterare betjänar även programvara från 
databasen och SAS. En ICL DRS6000 Level 450 filhanterare betjänar programvara från 
ICI Team Office och erbjuder e-posttjänster etc. Säkerhetslagring och arkivering på 
magnetband. Det finns 26 ICL Ergo PRO D433d(486) maskiner med 20 mb RAM och 6 
ICL 486 maskiner med 16 mb RAM på huvudkontorets nät till stöd för verksamheten i 
fiskerigruppen. Maskinerna är helt sammankopplade. Tillgång till databasen FIN kommer 
huvudsakligen att erhållas genom förinställda ORACLE-mnktioner, men vid sidan därav 
är fyra maskiner utrustade med en stor mängd SAS-programvara som kan användas av 
Statistics Unit. Ytterligare maskiner, som för närvarande används i utvecklingsarbetet, 
kommer att tillföras nätet när systemet närmar sig sin fullbordan. Till nätet hör olika typer 
av skrivare av hög kvalitet och andra tillbehör. Maskin- och programvaran detaljredovisas 
nedan för att underlätta_orienteringen. 
-fO? 
p:\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw 
MASKINVARA PROGRAMVARA 
Huvudkontor Databas och SAS programvara, systemet 
ICL DRS6000 Level 750 filhanterare för fiskeinformation (FIN) skall 
utvecklas i ORACLE (från början av 
1995) 
ICL DRS6000 Level 450 filhanterare ICL Team Office programvara (e-post 
Säkerhetslagring/arkivering på etc) 
magnetband 
26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb ORACLE-paket och SAS-programvara 
RAM på 4 av dessa maskiner. Dessa maskiner 
kommer att ha tillgång till FIN-
6 ICL 486 CX - 16 mb RAM databasen som kommer att innehålla 
(nät) uppgifter om landningar, iakttagelser, 
flera skrivare av hög kvalitet bordningar och åtal. Antalet maskiner 
och vilka funktioner de skall ha har 
ännu inte beslutats. 
Hamnar 
36 mikrodatorer (ICL Ergo PRO D4/25 
d (486) - 16/20 mb RAM Databas, Windows. Microsoft Office 
och Hewlett Packard Laserjet 4 si 
skrivare) 
1^\f 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \sw 
DAN! (avseende Nordirland) 
Även i Nordirland insamlas, kontrolleras och inmatas statistiken av personal i hamnarna 
i mikrodatorer som är anslutna till en central stordator. Länkar till MAFF:s databas är 
under utarbetande för periodisk inhämtning av data. 
MASKINVARA PROGRAMVARA 
Huvudkontor Databashantering/tillämpning 
OLIVETTI M380-XP9 (filhanterare) programvara - SIR 3.2. SAS 6.03 
nätprogramvara NOVELL 2.2 
WANG persondator 321/16 & 1414 (operativsystem DOS 5.0) 
bildskärm comms: MASS BREAKOUT 
REFLECTIONS 2 
BREAKOUT REPRO 
BREAKOUT PLUS 
Antivirus: DR SOLOMONS 
J2, fångst- och valideringsprogram 
skrivna av DANI i DATAFLEX 
OLIVETTI persondator M290-30 TAPE säkerhetslagrad programvara 
inklusive bildskärm (med NOVELL programvara till ansluten 
strömbandskassett) filhanterare 
NEWBURN persondator :486 DX 33 NOVELL programvara till ansluten 
inklusive VGA bildskärm filhanterare 
2 OLIVETTI persondator M290-30 Liksom Newburnmaskinen -
inklusive bildskärm säkerhetsansluten persondator (se nedan) 
LASERJET III skrivare 
EPSON FX -1050 matrisskrivare 
COMPAQ persondator : DESKPRO tillhandahållet av MAFF för MAFF-nät 
4/33i inklusive bildskärm WAN utveckling 
: : : , , : — _ _ : ._ : _ 
Hamnar Operativsystem DOS 5.0 
Portavogie, Ardglass, Kilkeel, Comms: REPRO(DATAFLEX inbyggt 
Londonderry modem) 
WANG persondator 321/168 & 1414 J2, fångst- och valideringsprogram 
bildskärm skrivna av DANI i DATAFLEX 
JOS 
»p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 
C) VERKSAMHET 
1. Inspektioner i land 
Under 1994 genomförde Sea Fisheries Inspectorate totalt 12 434 inspektioner av fiskefartyg 
i Förenade kungarikets hamnar. Därutöver gjordes 64 044 inspektioner och kontroller på 
auktioner, marknader och på handlares och agenters kontor. Flertalet fartygsinspektioner 
gjordes i Skottland (i norra och nordöstra distrikten 8 774) medan 2 768 respektive 892 
gjordes i England och Wales och i Nordirland. 
Inspektioner i hamnar 
Vid inspektionerna i hamnarna upptäckta överträdelser, fartygens nationalitet 
Typ av överträdelse 
Loggbok/Landningsdeklaration 
Förbjudr.a redskap 
Fisk som inte uppfyller kraven på storlek 
Otillåtet fiske 
Fartygsmärlqjing 
Annat 
Totalt (909) Nationalitet 
Belgisk 
1 
1 Dansk 
1 
1 
2 Brittisk 
776 
19 
106 
2 
1 
2 
906 
Förutom inspektionerna i hamnarna ägnar sig Sea Fisheries Inspectorate också åt 
samköming och kontroll av loggböcker, avräkningsnotor och landningsdeklarationer. Även 
om inga exakta procenttal kan anges för hur många av alla landningar som kontrolleras vid 
lossningen, så kontrolleras dock fångsterna på platsen i största möjliga utsträckning. 
Dessutom besöker inspektionen regelbundet auktioner, ocii särskild uppmärksamhet ägnas 
då åt att upptäcka och undersöka "svarta" landningar. 
4oG 
p .\c3i\rapports\ctrl\ann£xe 1 \sw 
Under 1994 utförde Sea Fisheries Inspectorate slumpvisa kontroller för att övervaka 
efterlevnaden av föreskrifterna om transport av fisk i rådets förordning (EEG) nr 2847/93. 
Inga detaljer föreligger beträffande utfallet av dessa kontroller. 
2. Inspektioner till sjöss 
Till sjöss gjorde de 17 inspektionsfartyg som står till de nationella kontrollmyndigheternas 
förfogande 4 509 bordningar, av vilka 2 495 gällde inhemska och 2 014 främmande fartyg. 
I följande tabell redovisas de avpatrullerade områdena, uppdragens tidsmässiga omfattning, 
antalet bordningar av fartyg från Förenade kungariket och från andra länder under 1994. 
ICES-område 
Ila 
IV 
Vb 
Via VIb 
VII 
VIII 
TOTALT Antal dagar i 
området 
5 
1 469 
5 
837 
728 
51 
3 095 Antal bordningar 
av fartyg från 
Förenade 
kungariket 
0 
1 420 
0 
659 
415 
1 
2 495 
, . Icke-brittiska 
fartyg 
4 
935 
1 
560 
513 
1 
2 014 
Inspektioner till sjöss: Antalet fartyg (uppdelade efter nationalitet) som begått någon form 
av överträdelse (totalt 343) 
Nationalitet 
Typ av 
överträdelse 
Antal fartyg 
med en 
överträdelse 
Loggbok/ 
1.deklaration 
Förbjudna 
redskap Brittisk 
10 
28 
30 Belgisk 
19 
11 
7 Tysk 
2 
1 Dansk 
15 
5 
1 Spansk 
8 
6 
2 Fransk 
32 
15 
6 Irländsk 
56 
1 
2 Nederländsk 
8 
4 
3 Totalt 
150 
71 
51 
i O ^ 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexel\sw 
Nationalitet 
Typ av 
överträdelse 
Olagligt fiske 
Förbjuden zon 
Olagliga 
fångster: 
Riktat fiske 
Bifångster 
Fisk som inte 
uppfyller 
minimikraven 
Märkning av 
fartyg 
Annat 
Totalt Brittisk 
1 
1 
13 
10 
26 
119 Belgisk 
2 
3 
1 
43 Tysk 
3 Dansk 
1 
6 
31 Spansk 
5 
1 
22 Fransk 
2 
2 
16 
73 Irländsk 
1 
1 
1 
62 Nederländsk 
1 
2 
18 Totalt 
5 
4 
3 
23 
30 
34 
371 
^of 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
3. Resultat av flygövervakning. uppdelat på områden 
I följande tabell redovisas områden för och resultat av den flygövervakning som utförts av 
de flygplan som stått till de nationella tillsynsmyndigheternas förfogande under 1994. 
ICES-OMRADEN Antal iakttagelser av brittiska Antal iakttagelser av utländska 
fartyg fartyg 
Ila 0 6 
IVa 8 632 1 575 
IVb 6 026 2 104 
IVc 663 1 172 
Vb 0 15 
Via 3 759 1 491 
VIb 43 52 
Vila 4 276 464 
Vild 941 861 
Vile 2 171 845 
VHf 923 543 
Vllg 338 1 863 
VIDi 23 859 
VIIj 36 561_ 
VIII 5 23_ 
Totalt 28 016 12 434 
4e>Q} 
p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 
II. Utvärdering 
A. Allmänt 
Förenade kungariket har ett välutvecklat nationellt system för kontroll av fisket, och detta 
system har tillgång till betydande resurser. Resurserna måste bedömas i relation till de 
bakgrundsfakta som gäller för landets fiskerisektor. Landet har en kustlinje på omkring 1 
600 kilometer och jurisdiktion över en vattenyta på i runt tal 850 000 kvadratkilometer. 
Den 1 januari 1995 bestod den brittiska fiskeflottan av cirka 3 000 licensierade fartyg över 
10 meter och ytterligare 5 800 licensierade fartyg under 10 meter, som huvudsakligen 
bedriver kustnära fiske innanför sexsjömilsgränsen. Det finns över 450 platser där fisk får 
landas och mer än 1 500 företag som sysslar med handel, förädling, distribution eller 
transport av fisk. Utöver de brittiska fartygen fiskar inemot 1 000 fartyg från andra 
medlemsstater och från tredje land i de brittiska vattnen. 
B. Svaga och starka sidor 
Förvisso varierar betydelsen av olika former av fiske kraftigt mellan regionerna. Men 
detta faktum är inte tillräckligt som förklaring till den stora skillnaden i antalet 
inspektioner och kontroller av fartyg som gjorts vid kaj i Skottland (norra och nordöstra 
distriktet) och motsvarande antal på andra håll i det Förenade kungariket. Dessa skillnader 
kan delvis hänga samman med skillnaderna i fiskets omfattning, men de kan också vara 
påverkade av hur inspektionskompetensen är uppdelad mellan de många berörda 
myndigheterna, om dessa inte tillämpar samma normer för inspektion. 
De brittiska myndigheterna har förklarat att huvudorsaken till skillnaden är att en 
enhetlig definition av inspektioner i land och ett allmängiltigt system för 
registrering av inspektionerna saknas i England och Wales. Enligt deras åsikt är 
fastställandet av enhetliga definitioner av inspektionsverksamheterna en fråga som 
måste tas upp på gemenskapsnivå, annars är det inte möjligt att göra meningsfulla 
jämförelser mellan tillsynen i olika medlemsstater. Detta framgår klart redan av 
det material som kommissionen årligen offentliggör om fartygsinspektioner till 
sjöss och åtal. När det gäller situationen i Förenade kungariket har det tidigare 
inte ansetts nödvändigt att bevara en fullständig förteckning över de kontroller 
som gjorts av Sea Fisheries Inspectorate of England and Wales. En granskning 
avförhållandena pågår och förändringar kommer sannolikt att göras under 1996, 
som kommer att ge resultat under 1997 och återspeglas i årsrapporten om 
tillsynsverksamheten 1998. 
-lic* 
p:\c31\rapports\ctrI\annexe l\sw 
Flertalet av de brott som upptäckts och lett till åtal i Förenade kungariket under 1994 
bestod i uppenbara överträdelser som begåtts och upptäckts till sjöss eller vid kontroller 
vid kaj. Däremot förefaller kontrollinsatserna av olika slag ha varit av mindre omfattning 
på auktioner, marknader, hos affärsmän och agenter etc, vilket delvis kan bero på att 
distributionscentren och andra senare produktionsled är så koncentrerade till vissa distrikt 
(t.ex. det nordvästra distriktet). Under alla omständigheter framhålls i rapporten att 
Förenade kungariket inte i exakta siffror kan ange hur många procent av det totala antalet 
landningar som har kontrollgranskats genom besiktning ombord på fartygen eller på 
auktionerna. Sålunda kanske de siffror som presenteras i Förenade kungarikets rapport inte 
på alla punkter återger de verkliga förhållandena. Betydelsen av att kontroller företas inom 
senare produktionsled understryks dock av det faktum att fartygen är benägna att landa sina 
fångster så nära fångstplatserna som möjligt, ibland i hamnar som inte står under ständig 
övervakning, vilket gör det svårt för tillsynsmyndigheterna att kontrollera loggböcker och 
landningsdeklarationer. 
Kontrollen av riktigheten hos uppgifterna i loggböcker, landningsdeklarationer och 
avräkningsnotor måste följaktligen kompletteras med regelbundna kontroller ombord på 
fiskefartygen och på auktionerna. Förenade kungariket kan i det avseendet inte ange 
något exakt procenttal för hur många av de totala landningarna som samkörts. Den kontroll 
av transportdokumenten, som tycks ha utförts i ringa utsträckning under 1994, kommer 
dock att göra det lättare att konstatera om de landade fångstema verkligen redovisats i 
loggböcker och landningsdeklarationer. 
De brittiska myndigheterna anser att tillsynsverksamheten bör inriktas på kontroll 
till sjöss och på landningsplatsen. Enligt deras erfarenhet är det svårt, 
tidskrävande och dyrt att sköta tillsynen på ett framgångsrikt sätt om kontrollerna 
skall genomföras efter landningarna. Detta visar på vikten av att ha en 
tillfredsställande bevisnivå i de brittiska domstolarna. Det är inte mycket vunnet 
med att utföra inspektioner om dessa sannolikt inte har någon inverkan på 
efterlevnaden genom att de inte framgångsrikt kan följas upp i domstol. 
Kommissionen noterar de särskilda problem som hör samman med övervakningen av 
brittiskt registrerade fartyg som landar betydande volymer av sina fångster i andra 
medlemsstater, och de initiativ som tagits på bilateral väg för att komma till rätta med 
dessa problem och säkerställa att kvoterna följs. 
^-M 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 
Den tekniska övervakningen av strukturella åtgärder utförs i Förenade kungariket av olika 
organ. Den tekniska övervakningen av marknadsnormerna har stött på speciella problem 
i den mån normerna står i konflikt med gamla invanda handelsbruk. 
I sin rapport framhåller Förenade kungariket att åtgärderna för genomförandet har en 
påtagligt avskräckande effekt och att de förebygger illegal verksamhet, även om det är 
omöjligt att kvantifiera i hur hög grad. Kommissionen anser att det är viktigt att man 
försöker utveckla parametrar som gör det möjligt att avläsa vilka åtgärder för 
genomförande och övervakning som är effektivast. 
Kommissionen erkänner den effektivitet och kompetens med vilken Förenade kungariket 
har tagit itu med genomförandeuppgifterna till sjöss, i synnerhet de insatser som gjorts för 
att förbättra övervakningen av albacorafisket. Trots de behöriga myndigheternas stora 
erfarenhet och de ansenliga resurser som avsatts för kontroll av fiskeverksamheten, har 
likväl "svarta landningar" rapporterats från många viktiga fiskeområden under senare år. 
Sett utifrån genomförandets synvinkel innebär detta att fångstbegränsningarna blir ytterst 
svåra att genomdriva, när kvoterna begränsas utan att det sätts effektiva gränser även för 
fiskeansträngningen. Kommissionen utgår från att den administrativa undersökning som 
företas i Skottland under 1994/95 för att utreda de landningar som kan tänkas ha blivit 
oriktigt redovisade i den nationella kvottilldelningen, kommer att leda till lämplig rättelse 
som förhindrar en upprepning. 
C. Sammanfattning 
Trots vissa brister, särskilt i fråga om att stänga fisken och beivra överträdelser, förefaller 
det som om de insatser och det engagemang som Förenade kungariket har satsat på 
kontroll och inspektion kan tjäna som förebild för hur den gemensamma fiskeripolitiken 
skall genomföras. Detta hindrar inte att Förenade kungariket måste göra fortsatta 
ansträngningar för att ytterligare anpassa sin kapacitet till de tillgängliga resurserna. 
ine 
p:\c31\rapporLs\ctrl\annexcl\svv 
BILAGA II 
TABELLER 
H 3 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Tabell 1 
Tillgängliga resurser för kontroll av fisket i medlemsstaterna. 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungarik Inspektörer 
8 
143 
30 
1803 
304 
1445 
18 
6 
58 
12 
169 Fartyg 
31 
5 
212 
30 
31 
35 
10 
300 
3 
71 
17 Flygplan 
1 
4 
•J 
1 
16 
3 
5 Helikoptrar 
2 
Fartyg som tillhör marinen. 
Några av dessa fartyg tillhör miljöministeriet. 
Grekland: En primär roll spelas av kustbevakningen som är baserad i alla hamnar (180). I 
teorin skulle en person kunna leda inspektionen. 
Spanien: Denna siffra inkluderar bara de nationella inspektionerna som är stationerade i 
Madrid. Dessutom tillkommer 232 inpektörer som är anställda hos de olika 
myndigheterna i de autonoma regionerna. 
Frankrike: Siffran är baserad på 1) Kustenheter från Affaire Maritime (88) 
2) Kustbevakningen (44) 
3) Inspektörer till sjöss från Affaire Maritime(12) 
Italien: Potentiellt finns det 1.200 personer som är sysselsatta med någon form av 
inspektion av fisket. Det faktiska antalet är troligen mycket lägre. 
^î^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Tabell 2 
Uppdelning av ansvaret för kontroll av fisket inom medlemsstaterna 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket Totalt antal 
behöriga 
myndigheter 
5 
3 
7 
3 
2 + autonoma 
5 
3 
6 
6 
7 
6 Regionala 
myndigheter 
nej 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
nej 
nej 
nej 
nej 
ja Specialorgan 
med behörighet fram 
till första försäljningen 
ja 
ja 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
nej 
ja 
"H j 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Tabell 3 
Inspektioner som medlemsstaterna utför varje år 
Land 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
Källa: Medlemsstat Landbaserade 
inspektioner 
208 
4573 (+5174) 
10539 
Ingen uppgift 
10500 
26342 
12434 
(+64044) 
ernås rapporter oc Inspektioner 
till sjöss 
68 
616 
4488 
8728 
884 
8330 
4509 
;h Eurostat Flottstorlek 
(1000 kW) 
69 
416 
166 
1823 
1011 
191 
509 
426 
1137 Flottstorlek 
(1000 BT) 
24 
97 
78 
579 
183 
52 
170 
140 
203 Flottstorlek 
(ungefärligt 
antal) 
170 
4300 
1600 
20100 
6800 
1400 
1000 
12900 
10300 
^1£ 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
TABELL 3a 
RESULTAT AV DE INSPEKTIONER AV FISKEAKTFVITETER SOM MEDLEMSSTATERNAS MYNDIGHETER GENOMFÖRDE UNDER 1994 
Belgien 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
73 
2 
70 BE 
60 
2 
58 DE DK 
1 ES Fl FR 
4 
4 IR 
8 
8 NL PT UK SE Övriga 
Danmark 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
466 
65 
70 
331 BE 
1 
1 DE 
1 
1 DK 
457 
64 
69 
324 ES Fl 
2 
1 
1 FR m NL 
2 
2 PT UK 
1 
1 SE Övriga 
2 
2 
Tyskland 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
366 
232 
235 
57 BE 
2 
1 
1 DE 
337 
218 
220 
57 DK 
111 
7 
4 ES Fl FR IR NL 
15 
6 
9 PT UK 
1 
1 SE Övriga 
Grekland 
T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖLJDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFOR DOMSTOL 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Spanien 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
11 812 
Inte tillgängliga 
Inte tillgängliga 
Inte tillgängliga BE DE DK ES 
11 762 Fl FR 
5 m 
3 NL 
2 PT 
27 UK 
5 SE Övriga 
8 
Frankrike 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
2 021 
352 
135 
1 113 BE 
6 
3 DE DK ES 
169 
33 Fl FR 
1.832 
352 
135 
1 077 IR NL PT UK SE Övriga 
14 
Irland 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
342 
234 
2 
67 BE 
1 
1 DE 
1 
1 DK 
2 
1 
1 ES 
41 
12 
29 Fl FR 
15 
15 m 
220 
167 
2 
12 NL PT UK 
62 
38 
24 SE Övriga 
Italien 
Luxemburg 
T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Nederländerna 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
379 
114 
265 BE 
24 
12 
12 DE 
10 
4 
6 DK 
23 
5 
18 ES Fl FR 
2 
2 m NL 
298 
88 
210 PT UK 
18 
3 
15 SE Övriga 
4 
2 
2 
Österrike 
Portugal 
Inte erhållna (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
795 
21 
132 
642 BE DE DK ES 
33 
5 
28 Fl FR IR NL PT 
762 
21 
127 
614 UK SE Övriga 
Finland 
Inte 
tillämpliga 
under 1994 (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt BE DE DK ES Fl FR m NL PT UK SE Övriga 
Sverige 
Inte tillämpliga 
under 1994 (T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt DE DK ES Fl FR IR NL PT UK SE Övriga 
T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PAFOUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Förenade 
kungariket 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
1 140 
968 
162 DE 
25 
17 
8 DK 
1 
1 ES 
18 
12 
6 Fl 
14 
4 
10 FR m 
41 
36 
5 NL 
6 
5 
1 PT UK 
10 
8 
2 SE 
1 017 
880 
127 Övriga 
8 
6 
2 
EG 
(T) 
(A) 
(S) 
(R) Land där fartygen är registrerade 
Totalt 
17 394 
1 988 
574 
2 707 BE 
119 
33 
1 
82 DE 
350 
222 
221 
65 DK 
512 
89 
73 
349 ES 
12 019 
16 
5 
100 Fl 
2 
1 
1 FR 
1.899 
403 
135 
1.088 m 
237 
172 
2 
21 NL 
327 
102 
9 
214 PT 
789 
21 
127 
614 UK 
1 104 
921 
1 
167 SE Övriga 
36 
8 
6 
ö T = TOTALT A = OFHCIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Tabell 4 
Procentsatser för komplettering av de administrativa basdokumenten 
Land 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket Returnerade 
loggböcker 
% 
«95 % 
>95 % 
Nästan 100 % 
100 % Returnerade 
landningsdeklarationer 
% 
Avräkningsnotor 
Avräkningsnotor 
>95 % 
Nästan 100 % 
100 % 
Ca 80 % (av Docapesca) 
>95 % för TAC-arter Returnerade 
avräkningsnotor 
% 
«95 % 
95 % inom 48 timmar 
för TAC-arter 
>95 % 
Landningsdeklarationer 
100 % 
Landningsdeklarationer 
Landningsdeklarationer Kommentar 
Intensiv uppföljning 
av uppgifter som inte 
finns upptagna i 
loggboken 
Ingen information i 
rapporten 
Ingen information i 
rapporten 
Försäljningen av vissa 
arter har inspekerats 
till 100 % 
Tonvikten lagd på 
fisken inom NAFO 
och Marocko och på 
trålfiskeflottan för 
kustnära fångst av 
skaldjur 
Källa: Medlemsstaternas rapporter 
At^ 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\s w 
Tabell 5 
Uppskattning av fångsterna för fartyg som inte är underkastade kravet på loggböcker och landningsdeklarationer 
Belgien Belgien har inga fartyg under 10 meter, och landningarna utanför auktioner är av ringa 
omfattning (16 kustfartyg i Ostende). 
Danmark Fiskefartyg utan loggbok har fått licens för ett särskilt område, och deras fångst registreras 
utifrån avräkningsnotorna. Det nämns ingenting om fångster utanför auktioner i rapporten. 
Tyskland Fångsterna från fartyg på mindre än 10 meter registreras av de federala fiskeriinspektörerna, och 
fartygen måste en gång i månaden rapportera sina totala fångster för varje art och område. 
Spanien Det tas stickprov på de fångster som tagits av 1 218 fartyg på mindre än 10 meter i 13 hamnar. 
Frankrike Ingen information i rapporten. 
Irland Kvantiteter som fångas av fartyg på mindre än 10 meter registreras inte. I rapporten sägs att det 
finns tillträde till handlares registreringar, men den anger inte hur (och om) informationen 
används. 
Nederländerna Det finns inget yrkesfiske med fartyg på under 10 meter, och fartyg för fritidsfiske får inte fiska 
efter TAC-arter. 
Portugal I rapporten nämns ingenting om fartyg utan loggbok. Där sägs bara att alla landningar bör 
rapporteras vid auktioner. 
Förenade Ingen information i rapporten, 
kungariket 
Calla: Medlemsstaternas rapporter 
Ut 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw 
Tabell 6 
Nivå på kontrollen av fångstuppgifternas riktighet i de olika medlemsstaterna 
Belgien Samköming av data sker mellan loggbok och landningsdeklaration/avräkningsnota i ca 75 % av alla 
landningar. Positionsinformationen i loggboken granskas dessutom mot den positionsinformation från 
flygplan som erhålls från Nederländerna, Förenade kungariket och Belgien. 
Danmark Systemet jämför uppgifterna i loggboken med landningsdeklarationerna. Om uppgifter saknas 
upptäcks detta automatiskt i denna process, och en uppföljningsprocedur startas. 
Tyskland Samköming av loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor sker i ca 95 % av alla 
landningar från fartyg med en längd på mer än 10 m. 
Spanien Rapporten innehåller inga uppgifter. 
Frankrike Rapporten innehåller inga uppgifter. 
Irland Det är svårt att utläsa av rapporten om man söker efter uppgifter som saknas. En viss samköming 
sker, men inte systematiskt. 
Nederländerna 100 % samköming av data från loggbok, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. 
Portugal I allmänhet förekommer inte samköming, men för vissa fisken som till exempel inom NAFO och 
Marocko samkördes alla dokument, och i fråga om trålfiskeflottan för kustnära fångst av skaldjur 
samkördes ca 60 %. 
Förenade Av rapporten framgår inte klart om man spårar data som saknas eller om någon samköming av data 
kungariket sker. 
Calla: Medlemsstaternas rapporter 
•14 3 
p :\c3 l\rapports\ctrl\anncxe2\s w 
Tabell 7 
Total utveckling av den andel som kastas överbord och som är felaktigt deklarerad 
enligt Biais (1995) 
Pelagiska 
Andel som kastats överbord 
Andel felaktigt deklarerad fångst 
Demersala Nordsjön (angränsande sektorer)1 
Andel som kastats överbord 
Andel felaktigt deklarerad fångst 
Demersala Nordatlanten2 
Andel som kastats överbord 
Andel felaktigt deklarerad fångst 
Demersala Sydatlanten3 
Andel som kastats överbord 
Andel felaktigt deklarerad fångst 1984 
0,6 % 
7,6 % 
12,0 % 
8,0 % 
13,0 % 
3,0 % 
1,5 % 
7,5 % 1988 
1,2 % 
21,0 % 
11,0 % 
20,5 % 
7,0 % 
5,4 % 
2,0 % 
6,0 % 1994 
2,2 % 
17,0 % 
13,0 % 
11,5 % 
0,0 % 
11,0 % 
3,0 % 
0,5 % 
1 ICES I, II, III, IV, Vild 
2 ICES VI och Vila 
3 ICES VII utom Vila och Vild, VIII, IX 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\sw ^v 
BILAGA III - SATELLITÖVERVAKNING 
AlS 
p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\sw 
I juni 1993 antog fiskeministrarna i rådet det nya kontrollsystemet för fisket, senare fastställt 
genom rådets förordning 2847/93. Nya tekniker infördes för att förbättra kontrollen av fisket. 
Enligt artikel 3 i förordning 2847/93 skall medlemsstaterna genomföra pilotprojekt för 
fortlöpande registrering av fiskefartygens position. Tillämpningsföreskrifter i fråga om 
pilotprojekten har fastställts i kommissionens förordning 897/94 av den 22 april 1994. 
Projekten genomförs under perioden oktober 1994 till december 1995. På grundval av de 
erfarenheter som gjorts skall kommissionen kort tid därefter förelägga rådet ett förslag till 
förordning om satellitövervakning för beslut i frågan. 
Pilotprojekten pågår helt eller delvis i nio medlemsstater (BELGIEN, DANMARK, 
TYSKLAND, GREKLAND, SPANIEN, FRANKRIKE, IRLAND, NEDERLÄNDERNA och 
FÖRENADE KUNGARIKET). Mer än 200 fiskefartyg har utrustats med en "blå låda" (bland 
dessa ingår inte Portugal, där MONICAP är i drift med 92 trålare). Tre olika satellitsystem 
testas: CLS-ARGOS, EUTELTRACS och GPS/INMARSAT. Mer än tio månader efter det 
att projekten startade har projektet i en medlemsstat (ITALIEN) ännu inte kommit i gång. Efter 
gemenskapens utvidgning bedriver DANMARK, FINLAND och SVERIGE ett gemensamt 
pilotprojekt. 
Under den tid försöksverksamheten pågår skall flaggstaten med jämna mellanrum underrätta 
kuststaten om positionen för de fartyg som deltar i pilotprojektet. Den grundläggande principen 
är att positionen skall rapporteras från fiskefartyget via flaggstaten till kuststaten. 
Medlemsstaterna har hittills inte lyckats genomföra något reguljärt utbyte av positionsrapporter 
sinsemellan, även om det finns ett växande stöd för utnyttjandet av det dataformat som 
föreslagits av Danmark och för utnyttjande av X.25 som dataprotokoll. Utbytet av data är en 
mycket viktig del av pilotprojekten. Om flaggstaterna och kuststaterna misslyckas med att 
utbyta data på ett tillfredsställande sätt skulle detta kunna undergräva tilltron till det 
decentraliserat uppbyggda system som de flesta medlemsstater säger sig föredra. Från och med 
1996 kan datakommunikationsproblemen komma att lösas genom FIDES, Fisheries Data 
Exchange System, som är utformat för elektroniskt datautbyte mellan medlemsstaterna och 
kommissionen. Under 1995 kommer man att försöka påvisa genomförbarheten av FIDES 
genom kontrollprojekt på flera områden (fångstrapportering, licenser, flottregister och 
elektronisk post). 
^<tC 
p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe3\sw 
Av den fortlöpande kontrollen av ett fiskefartygs position, dess fart och kurs kan vissa 
slutsatser dras om fiskeverksamhetens lokalisering och varaktighet. Skyldighet att rapportera 
fångster ombord vid insegling i och utsegling ur en fiskezon, liksom med visst intervall även 
inom zonen, skulle göra den information som man kan få ut av systemet fullständig. Fiske i 
förbjudna eller tillfälligt stängda områden skulle omedelbart uppmärksammas. 
Inspektionsfartygen skulle kunna arbeta på ett mycket mera målinriktat sätt. "Svarta" 
landningar nattetid eller i avlägsna hamnar där det inte förekommer någon kontroll skulle bli 
lättare att upptäcka. 
<><d 9_ 
p:\c3I\rapports\ctrl\annexe3\sw 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 100 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 
Katalognummer : CB-CO-96-108-SV-C 
ISBN 92-78-01397-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
14 tf