SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 23.12.2005 
KOM(2005) 700 slutlig 
  
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1185/2003 om avlägsnande av hajfenor 
ombord på fartyg 
 
SV 2   SV INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
Inledning...................................................................................................................... ............... 3 
1. Bakgrund: Huvudsakliga bestämmelser  i förordning (EG) nr 1185/2003................... 3 
2. Betraktade tidsperioder och efterlev nad av nationella rapporteringskrav.................... 4 
3. Lägesrapport om huruvida medlemsstatern a använder sig av möjligheten att utfärda 
särskilda fisketillstånd för at t avlägsna fenor ombord ................................................. 5 
4. Uppgifter om tilldelning av särskilda fisk etillstånd för att avlägsna hajfenor ombord 
och villkor i samband med detta .................................................................................. 5 
4.1. Antal särskilda fisketillstånd och skälen till att de utfärdades ..................................... 5 
4.2. Förhållandet mellan hajfenorna s och hajkropparnas vikt ............................................ 6 
4.3. Underlag som medlemsstaterna anser kr ävs vid övervakning av separata landningar 
av fenor och kroppar – Landningar utanför gemenskapens hamnar ............................ 7 
5. Kontroller och övervakning av hur fartyg med särskilda fisketillstånd efterlever 
förordningen................................................................................................................. 7 
6. Internationell utveckling när det gäller förbud mot finning......................................... 8 
7. Slutsatser .................................................................................................................. .... 9 
Bilaga Mottagande av de nationella rapporterna...................................................................... 10 
 
SV 3   SV RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1185/2003 om avlägsnande av hajfenor 
ombord på fartyg 
Inledning 
Den stora internationella marknade n för hajfenor och det ofta re lativt låga värdet på hajkött 
liksom de praktiska svårigheterna att bevara de t ombord, har lett till att fenorna tas bort från 
hajarna och behålls ombord, medan resten av hajen kastas överbord. 
Detta förfarande, som kallas ”finning”, ger anle dning till oro både inte rnationellt och inom 
gemenskapen eftersom stora mängder haj döda s, vilket har förödande effekter för 
hajbestånden vars hållbarhet äventyras. 
Mot bakgrund av ett kommissionsförslag1 antog rådet förordning (EG) nr 1185/20032 och 
förbjöd därmed finning i alla gemenskapsvatten  och för alla gemenskapsfartyg världen över, 
samtidigt som möjligheterna att bedriva ett legitimt hajfiske (där hela fångsten används) erkändes. 
Kommissionen lägger fram denna allmänna rappor t om tillämpningen av förordning (EG) nr 
1185/2003 i enlighet med artikel 6. 
1. B
AKGRUND : HUVUDSAKLIGA BESTÄMMELSER I FÖRORDNING (EG)  NR 1185/2003 
Det effektivaste och mest praktiska sättet att genomföra ett förbud mot finning och att göra 
bifångst av haj mindre attraktivt vid fiske är a tt förbjuda att hajarnas fenor avlägsnas ombord 
på fartyg. Den logiska konsekvens en av detta är att också förbjuda att hajfenor behålls 
ombord, lastas om till annat fartyg eller landas. De ssa allmänna förbud fast ställs i artikel 3 i 
förordningen. 
Förutom eventuell borttagning av hajarnas huvud eller urta gning så kan det vid viss 
fiskeverksamhet finnas praktiska behov av att ta  bort hajarnas fenor ombord på fartyget och 
där bereda fenor och kroppar åtskilda från varandra, även när kroppen behålls (t.ex. på 
frysfartyg som stannar till sjös s under långa perioder). Unde r sådana omständigheter gör 
artikel 4 i förordningen det möjligt för de behör iga myndigheterna i en medlemsstat att göra 
undantag från dessa allmänna förbud genom att utfärda ett särskilt fisketillstånd enligt vilket 
det är tillåtet att avlägsna fenor m.m. ombord. Sådana särskilda tillstånd utfärdas emellertid bara på villkor att goda skäl finns för bere dningen och att alla delar av hajen används. 
Under dessa omständigheter får vikten av de  fenor som avlägsnats inte överskrida den 
referensvikt som skulle motsvara de övriga delar av hajen som finns ombord. Värdet av 
motsvarigheten mellan fenornas vikt och vikten  av de kvarvarande delarna av hajar som 
behålls från fångsten skall fastställas av medl emsstaterna mot bakgrund av vilken typ av fiske 
                                                
 
1 KOM(2002) 449 slutlig, 5.8.2002. 
2 Rådets förordning (EG) nr 1185/2003 av den 26 juni 2003 om avlägsnande av hajfenor ombord på 
fartyg, EUT L 167, 4.7.2003, s. 1. 
 
SV 4   SV det rör sig om, beredning, lagring och fångst ens artsammansättning. För att begränsa 
eventuella överträdelser får emellertid fenor nas vikt teoretiskt aldrig överstiga 5 % av 
hajfångstens levandevikt. 
För att underlätta genomförandet införs i artikel 5 i förordningen ett antal bestämmelser om 
spårbarhet och utökad registrering över fångste r, landningar, omlastningar och försäljning, 
särskilt för de fall hajfångsten inte landas i sin helhet. Under sådana omständigheter skall 
medlemsstaten också fastställa vilken typ av underlag som anses giltig för detta syfte. Dessutom skall kontrollerna av landningar utanfö r gemenskapens hamnar förstärkas genom 
ett system med anmälan i förväg (minst 72 timmar före landningen). 
Slutligen skall medlemsstaterna enligt artikel 6 i förordningen senast den 1 maj varje år 
överlämna en heltäckande årsrapport till kom missionen om genomförandet av förordningen 
under det föregående året. Rapporten skall besk riva övervakningen av fartygens iakttagande 
av kraven i förordningen och ska ll särskilt ange antalet särskild a fisketillstånd som utfärdats, 
den tekniska grunden för fastställandet av de t teoretiska förhållandet mellan fenornas och 
kropparnas vikt samt den dokumentation som an ses giltig för övervakning av separata 
landningar av fenor och kroppar. Kommissionen är ålagd att rapporte ra till Europaparlamentet 
och rådet om hur förordningen til lämpas och den internationella utvecklingen på detta område 
efter det att medlemsstaterna har lämnat in sin andra årsrapport. 
2. B
ETRAKTADE TIDSPERIODER OCH EFTERLEVNAD AV NATIONELLA 
RAPPORTERINGSKRAV  
Förordning (EG) nr 1185/2003 trädde i kraft de n 2 september 2003. Den fö rsta rapporten från 
medlemsstaterna gällde genomförandeperioden 2003 (omfattade bara den sista delen av 2003) 
och skulle lämnas in senast den 1 maj 2004. De n andra årsrapporten omfa ttade hela året 2004 
(från och med den 1 maj 2004 för de nya medlemsst aterna) och skulle lämnas in senast den 1 
maj 2005. 
Medlemsstaterna respekterade i stort sett in te dessa slutdatum och kommissionen skickade 
påminnelser till de flesta av de medlemsstater som fiskar efter haj. Tr ots att omfattningen av 
denna förordning är mycket begränsad och de n information om geno mförandet av den som 
skall tillhandahållas kommi ssionen kan vara ganska kortf attad, krävde s ytterligare 
skriftväxling med ett antal medlemsstater för att be om ytterligare information (se bilagan för 
ytterligare uppgifter om  mottagandet av nationella rappor ter och om skriftväxlingen med 
medlemsstater i denna fråga).  
Eftersom kommissionen i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 1185/2003 är ålagd att 
lämna in sin rapport senast den 1 januari 2006, har denna rapport förberetts mot bakgrund av den information som har inkommit från medlemsstaterna före den 30 september 2005.  
Då saknades fortfarande de nationella rapporterna för år 2004 från fem medlemsstater (Irland, 
Italien, Malta, Nederländerna och Slovenien). Ytterligare in formation om vissa sakfrågor 
väntades också från sju andra medlemsstater. 
 
SV 5   SV 3. L ÄGESRAPPORT OM HURUVIDA MEDLEMSSTATERNA ANVÄNDER SIG AV 
MÖJLIGHETEN ATT UTFÄRDA SÄRSKILDA FISKETILLSTÅND FÖR ATT AVLÄGSNA FENOR OMBORD
 
Under den berörda perioden 2003 utfärdade två me dlemsstater (av de 13 berörda), nämligen 
Tyskland och Spanien, särskilda fisketillstånd som tillät att hajfenor togs bort ombord. Spanien angav också att ett informationsmeddelande  hade skickats till representanterna för 
fisket i fråga i september 2003 för att informer a dem om kraven enligt förordning (EG) nr 
1185/2003. Omedelbart efter offentliggörandet av förordningen informerade de portugisiska 
myndigheterna på liknande sätt fi sket i fråga om att särskild a tillstånd krävdes. Portugal 
förberedde sig också och vidt og nödvändiga administrativa åt gärder för att kunna utfärda 
sådana tillstånd, men det var i praktiken inte  möjligt för de nationella myndigheterna att 
utfärda några tillstånd före 2003 års utgång. I si n rapport angav denna me dlemsstat sin avsikt 
att utfärda särskilda tillstånd under 2004. 
De andra medlemsstaterna utfärdade inte några sä rskilda tillstånd för avlägsnande av hajfenor 
ombord på fartyg
3. De flesta av dem rapporterade också att det inte fanns något behov av 
sådana tillstånd, att deras natione lla hajfiske var begränsat elle r att fiskarna landar hajarna 
hela. Ingen av dessa medlemsstat er gav någon antydan om att de i framtiden eventuellt skulle 
komma att utfärda särskilda tillstånd.  
Under 2004 var situationen för berörda medlem sstater i EU15 jämförbar med den som enligt 
rapporterna rådde under 2003, med undantag för en  tydlig förändring av situationen för 
Storbritannien, som under 2004 bevi ljade särskilda fisketillstånd. 
När det gäller de nya medlemsstaterna fanns  det den 30 september 2005 inga rapporter att 
tillgå från Malta och Slovenien för 2004. De pol ska myndigheterna angav att de inte hade 
utfärdat särskilda tillstånd om att avlägsna hajfenor ombord. U ppgifterna från Cypern, Estland 
och Lettland tyder på att inte heller dessa medlemsstater hade utfärdat sådana tillstånd, men 
kommissionen väntar fortfarande på att få detta bekräftat. Alla dessa medlemsstater anförde 
antingen att haj inte hade fångats eller att haj vanligtvis är en bifångst och landas hel. Litauen angav att 2004 var ett övergångsår efter anslut ningen och att inga särskilda tillstånd hade 
utfärdats under det året. Redan i Litauens rappo rt för 2004 angavs det emellertid att det enda 
fartyg som bedriver riktat hajfiske och vanligtv is gör landningarna i Vigo hade fått ett särskilt 
tillstånd utfärdat för 2005. 
4. U
PPGIFTER OM TILLDELNING AV SÄRSKILDA FISKETILLSTÅND FÖR ATT AVLÄGSNA 
HAJFENOR OMBORD OCH VILLKOR I SAMBAND MED DETTA  
Detta kapitel innehåller mer ingående uppgifter  om den information som de medlemsstater 
har lämnat som har utnyttjat möjligheten i förordning (EG) nr 1185/2003 att utfärda särskilda fisketillstånd till några av si na fartyg för att tillåta att hajfenor avlägsnas ombord under 2003 
och 2004. 
4.1. Antal särskilda fisketillstånd och skälen till att de utfärdades 
2003 utfärdade de tyska myndigheterna särskilda tillstånd för tre fartyg, mot bakgrund av ett 
uttalande från fartygsägaren om att beredni ng ombord är nödvändig och att alla delar av 
                                                
 
3 Enligt uppgifter från Italien för 2003 behövdes det inga sådana tillstånd. Kommissionens begäran om 
bekräftelse av att särskilda tillstånd inte har ut färdats har emellertid ännu inte besvarats. 
 
SV 6   SV hajarna kommer att användas. Enligt myndighete rnas angivelser var fartygen huvudsakligen 
verksamma i irländska vatten och gjorde vanlig tvis sina landningar i Spanien. Tyskland angav 
i sin rapport för 2004 att samma förfarande anvä ndes för att utfärda särskilda fisketillstånd 
under 2004 för de tre fartygen. I ett senare svar på en begäran om ytterligare uppgifter angav 
emellertid Tyskland att två andra fartyg också hade fått särskilda t illstånd under 2004, vilket 
innebär att fem fartyg berörs totalt sett. 
Spanien utfärdade 182 särskilda tillstånd under 2003 och alla av såg ytlångrevsfartyg. Totalt 
utfärdades 90 tillstånd för fiske i spanska vatte n och 86 för fiske i inte rnationella vatten. Sex 
tillstånd utfärdades till fartyg som bedrev försöksfiske (i områdena VIII a, b, c och d). Under 2004 utfärdades 198 särskilda tillstånd och de gi ck till ytlångrevsfartyg i spanska vatten (99), 
ytlångrevsfartyg i internationella  vatten (91), djuphavslångrevsf artyg i spanska vatten (1) och 
försöksfiske (7). Inga uppgifter angavs om huruvida behovet av särskilda tillstånd var 
berättigat. 
Portugal utfärdade inte något  tillstånd under 2003, men utfärdad e elva särskilda tillstånd 
under 2004 till fartyg som använde långrev (och få ngade svärdfisk och pelagiska hajarter). 
Dessa tillstånd utfärdades endast  på villkor att fartyget gjorde en utfästelse om att det hade 
kapacitet att använda alla delar av hajarna. De ssutom krävdes en bekräftelse av behovet av 
beredning ombord (av handels- eller lagringsskäl) oc h en kontroll av att det fanns ett fullgott 
sanitärt tillstånd för bearbetning ombord. 
2004 utfärdade myndigheterna i Stor britannien 20 särskilda tills tånd att avvika från det 
generella förbudet att avlägsna  hajfenor ombord på fartyg. De n nationella rapporten innehöll 
dock inga ytterligare uppgifter om dessa, inte heller någon redovisning av skälen. 
4.2. Förhållandet mellan hajfenornas och hajkropparnas vikt 
I de fyra medlemsstater som utfärdade särs kilda tillstånd under 2003 eller 2004 tillämpades ett 
teoretiskt förhållande på högst 5 % mellan fenornas och hajkropparnas levande vikt. 
Varken Spanien eller Portugal an såg emellertid att andelen på högst 5 % av hajarnas levande 
vikt stämde överens med verkligheten för dera s nationella fiske. De spanska myndigheterna 
hänvisade i sin rapport till nå gra resultat som hade lagts fram i en ICES-arbetsgrupp
4. De 
angav också att det skulle vara lämpligt att ange olika nivåer beroende på  vilken typ av fiske 
som berördes. Portugal tillha ndahöll några resultat som lagts fram under ICCAT-mötet 2004 
om förhållandet mellan fenvikt och levande vikt för blåhaj som fångats av långrevsfartyg i de 
centrala/östra delarna av Atla nten (Azorernas vatten). Mot bakgrund av dessa resultat angav 
de att en andel på 6,6 % snarare skulle  motsvara verkligheten för Portugal. 
Förutom Portugal, som också gav en indikati on på vilken procentandel som i praktiken 
användes vid kontroller under 2003 (12 % av vikten ), lämnade medlemsstaterna inte några 
andra uppgifter om förhållandet mellan fenorna s och kropparnas vikt (framför allt den 
omräkningsfaktor som deras kontrollmyndighete r har tillgång till när de i praktiken 
kontrollerar om proportionen mellan fenor och beredda delar av kroppar som hålls ombord 
överensstämmer med den teoretiska 5 %-nivån, med utgångspunkt i hajarnas levande vikt).  
Storbritannien var av den åsikte n att det inte fanns tillräcklig t med uppgifter för att ändra den 
enligt förordning (EG) nr 1185/2003 tillåtna andelen på högst 5 %. Mot bakgrund av 
                                                 
4 Internationella havsforskningsrådets (ICES) arbets grupp om fiske efter arter av Elasmobranchii 2003. 
 
SV 7   SV hajfiskets betydelse i Tyskland och det sätt på vilket de nationella fartygen är verksamma, 
angav Tyskland att proportionalitet och kostnadsb egränsningar var anledningar till att landet 
inte hade deltagit i vetenskaplig forskning för a tt utarbeta en teknisk bas för fastställande av 
det teoretiska förhållandet me llan hajarnas fenor och kroppar. 
4.3. Underlag som medlemsstaterna anser krävs vid övervakning av separata 
landningar av fenor och kroppar – Landningar utanför gemenskapens hamnar  
Bland de underlag som krävdes av fartyg från Spanien (eller gemenskapen) vid kontroller av 
separata landningar i Spanien ingick l oggböcker, landnings-/omlastningsintyg, 
försäljningsdokumentation och de t särskilda tillståndet. Av fartyg som inte kom från EU 
krävde de spanska kontrollmyndigheterna underlag i form av fraktsedel och all dokumentation 
från fiske och försäljning. I sin rapport för år 2004 angav de spanska myndigheterna att ett 
ministerdekret höll på att utarbetas i syfte a tt upprätta ett särskilt fångstregister för fartyg 
kortare än tio meter som skulle kunna utnyttja ett särsk ilt fisketillstånd (och  som inte omfattas 
av de allmänna loggbokskraven). Detta dekret  skulle också komma att innehålla uppgifter 
som rör sådana kontroller. Av årsrapporterna fram gick det inte i vilken utsträckning det är 
möjligt att separata landningar av fenor oc h kroppar i olika hamnar kommer att ske i 
förhållande till landningar av den totala fångsten på en gång. 
Portugal angav 2003 att de inte ansåg att ytte rligare särskilda underlag krävdes eftersom 
flottan i fråga inte hade gjort några separata landningar. För år  2004 bekräftade  de att inga 
separata landningar eller omlastningar av hajfenor  eller hajkroppar gjorts. 
Separata landningar av fenor och övriga delar av hajkroppar tilläts in te av myndigheterna i 
Storbritannien (eftersom det enligt de särskild a fisketillstånd om avlägsnande av hajarnas 
fenor ombord som utfärdades 2004 krävdes att fe norna och kropparna landades samtidigt). 
Tyskland gav inte någon tydlig indikation på  huruvida separata landningar av fenor och 
hajkroppar skulle komma att äga rum eller inte. Eftersom prak tiskt taget all haj som hade 
fångats av fartyg under tysk flagg landades i andra medlemsstater, betonade de tyska 
myndigheterna i sina rapporter nödvändigheten av att lita till kontroller som utförs av andra 
medlemsstater. 
Angående eventuella landningar av haj utanför gemenskapens gränser av fartyg med ett 
särskilt fisketillstånd, rapporterade Portugal att en liten andel av hajfångsten landades i 
Kapstaden, men kommenterade inte ytterligare det (framför allt om det system med underrättelse i förhand som införs genom fö rordning (EG) nr 1185/2003 efterlevs och 
fungerar i dessa fall). Enligt ytterligare uppgift er från Tyskland landar tyska fartyg med 
särskilt fisketillstånd att avlägs na hajars fenor ombord inte haj utanför gemenskapens hamnar. 
Mer uppgifter om detta hade den 30 september 2005 ännu inte inkommit från Spanien och Storbritannien. 
5. K
ONTROLLER OCH ÖVERVAKNING AV HUR FARTYG MED SÄRSKILDA 
FISKETILLSTÅND EFTERLEVER FÖRORDNINGEN  
I sina ursprungliga årsr apporter gav de flesta medlemsstat erna bara ett fåtal eller inga 
indikationer alls på övervakningen av huruvi da fartyg efterlever denna förordning och 
resultaten av kontroller, vilket ledde till att kommissionen blev tvungen att begära ytterligare 
information.  
 
SV 8   SV Det verkar som om kontrollerna vanligtvis ha r utgjort en del av de normala inspektionerna 
och utförts enligt de vanliga kontrollförfarandena och praxis i fiskesektorn (dvs. beroende på 
vilka praktiska möjligheter som står till förfogande, vid landningar, ombord eller mot 
bakgrund av de underlag som krävs).  
Utöver en kontroll till sjöss av ett fartyg angav de tyska m yndigheterna att fa rtyg med ett 
särskilt fisketillstånd att avlägsna hajfenor  vanligtvis fiskade utanför tyska vatten 
(huvudsakligen irländska vatten di t tyska inspektörer inte har tillträde) och landade fångsten 
direkt i Spanien. Deras kontro ller kunde därför endast utfö ras mot bakgrund av underlag. 
Tyskland vidhöll också att i sådana fall bör det vara de behöriga myndigheterna i andra 
medlemsstater som genomför kontroller na (under fiske eller vid landningar). 
När det gäller resultatet av kontrollerna notera de de medlemsstater som inte utfärdat något 
särskilt fisketillstånd inte heller någon överträdelse av förordning (EG) nr 1185/2003 under 
perioden 2003–2004. Inga uppenbara fall av finni ng konstaterades (t.ex. genom att boxar med 
hajfenor upptäcktes utan motsva rande hajkropp). Ett mycket be gränsat antal överträdelser har 
rapporterats för 2004 när det gäller fartyg so m innehar särskilda fisketillstånd. Dessa 
överträdelser hör samman med bristande efterlevnad av kr aven på registrering eller 
förhållandet mellan fenornas vikt och vikten  för de hajkroppar som förvaras ombord. 
Tyskland angav mer exakt att land et hade inlett ett administra tivt överträdelsef örfarande om 
utebliven registrering av vikten för de bortt agna hajfenorna. Portug al nämnde att vissa 
problem hade konstaterats när det gäller det differentierade registreringsförfarandet för 
hajfenor, särskilt för ägarna till frysfartyg, och att varningsmeddelanden hade sänts för att uppmana dem att åtgärda detta. Ingen illegal verksamhet har kunnat spåras i underlagen från 
fiskefartyg som kontrollerades  vid landning. Spanien rapporte rade att vid 119 inspektioner 
utförda under 2004 på långrevsfartyg och frysfartyg upptäcktes tre fall (bland 33 
överträdelser) av bristande iak ttagande av den andel på högs t 5 % av levande vikten som 
fastställs genom föro rdning (EG) nr 1185/2003. 
6. I
NTERNATIONELL UTVECKLING NÄR DET GÄLLER FÖRBUD MOT FINNING  
Förbudet mot finning införs genom förordning (EG) nr 1185/2003 och omfattar alla typer av 
fiske i gemenskapens vatten och alla gemens kapsfartyg som fiskar i andra vatten än 
gemenskapens. Eftersom gemenskapen har som policy att visa samma engagemang för bevarande av fiskbestånd i alla vatten där de ss fiskefartyg är verksamma, vidtog gemenskapen 
också förebyggande åtgärder för att underlätta införandet av åtgärder för förbud mot finning, 
vilka skall antas i internationella forum, såsom regionala fiskeriorganisationer. 
Under de senaste två åren har därför flera re gionala fiskeriorganisationer gett sitt stöd till 
förbudet mot finning på grundval av ett förslag från gemenskapen (med gemensamt stöd från 
andra parter). Den 30 september 2005 be stod de av följande organisationer: 
- Internationella kommissionen för beva rande av tonfisk i Atlanten (ICCAT)
5 
- Interamerikanska kommissione n för tropisk tonfisk (IATTC)6 
                                                 
5 Rekommendation 04/10 om bevarande av hajar som fångats i samband med fiske som förvaltas av 
ICCAT (tillgänglig på http://www.iccat.es  ) 
 
SV 9   SV - Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen (IOTC)7  
- Nordvästatlantiska fisk eriorganisationen (NAFO)8 
7. S LUTSATSER  
Även om de uppgifter som medlemsstaterna tillhandahöll kommissionen om tillämpningen av 
förordningen inte alltid har varit fullständi ga, bekräftas det genom dem att förordningen 
förefaller uppnå sina allmänna mål.  
Bruket att endast behålla fenorna ombord och kast a resten av hajen överbord vid hajfiske, s.k. 
finning, var inte särskilt vanligt inom gemenskapen innan förordningen trädde i kraft (en del 
medlemsstater hade redan förbjudit det) oc h förordningen hade huvudsakligen till syfte att 
förhindra att ett sådant bruk utvecklades. 
Förordningens praktiska konsekvenser för EU-flottorna blev, som planerat, ganska 
begränsade och huvudsakligen av administrativ  natur (särskilda tillstånd från behöriga 
myndigheter och ytterligare dokumentation från vi ssa fiskare för förbättrad spårbarhet). 
Huvudsakligen berörs vissa medlem sstaters ytlångrevsfartyg och sj älva fiskeinsatsen påverkas 
endast i begränsad omfattning. 
Trots att ett par medlemsstater anser att det nuvarande förhållandet på högst 5 % mellan 
fenornas vikt och den totala le vande vikten inte stämmer med verkligheten i vissa fall och får 
stöd i detta påstående av vetenskapliga uppgift er, lämnade medlemsstaterna inga uppgifter 
som tyder på att sektorn har några allvarlig a svårigheter med att leva upp till den gällande 
lagstiftningen, något som inte heller framgår av kontrollresultatet. Det förefaller inte heller 
som om förordningen – när den tillämpas på rätt  sätt – skulle ge några kryphål som möjliggör 
”laglig” finning inom denna gräns på 5 %.  Mot bakgrund av behovet av proportionella och 
genomförbara bestämmelser förefaller inte som om det krävs någo n ändring av denna 
förordning i detta skede. Det är verkligen önskvärt att vissa medlemsstater förbättrar 
genomförandet av vissa aspekter av förordningen, särskilt när det gäller villkoren för 
tilldelning av särskilda fi sketillstånd och rapportering. 
Kommissionen kommer att fortsätta att överv aka genomförandet av denna förordning mot 
bakgrund av de årliga rapporterna från medlem sstaterna och övriga relevanta uppgifter.  
                                                                                                                                                         
6 Resolution C-50-03 om bevarande av hajar som fångats i samband med fiske i östra Stilla havet 
(tillgänglig på http://www.iattc.org  ) 
7 Resolution 05-05 om bevarande av hajar som fångats i samband med fiske som förvaltas av IOTC 
(tillgänglig på http://www.iotc.org ) 
8 NAFO:s bevarande- och tillämpningsföreskrifter, antagna vid dess årsmöte 2005 (19–23 september 
2005) – se http://www.nafo.int  
 
SV 10   SV Bilaga  
Mottagande av de nationella rapporterna  
2003 års rapporter 
När tidsfristen löpte ut den 1 maj 2004 hade  kommissionen inte mottagit någon nationell 
rapport för genomförandeperioden 2003. En förs ta påminnelse skickades den 19 maj 2005 till 
samtliga 13 berörda medlemsstater (dvs. EU-15, med undantag av Österrike och Litauen). En 
andra påminnelse skickades den 6 oktober 2004 till fem medlemsstater (Frankrike, Estland, 
Nederländerna, Sverige och Finland). De n sista rapporten för 2003 inkom till kommissionen 
den 15 mars 2005 (från Sverige, som då på sa mma gång även informerade kommissionen om 
situationen under 2003-2004). En del av de nationella rapporterna kunde betraktas som 
tillräckliga (framför allt när inga fisketillstånd ha de utfärdats) även om de inte var särskilt 
utvecklade, men andra kunde inte  anses ge den information so m krävs enligt bestämmelserna 
i förordning 1185/2003. 
2004 års rapporter 
Den 1 maj 2005 hade kommissionen inte motta git någon nationell rapport för 2004, förutom 
den svenska. Den 19 maj 2005 skickade s påminnelser till 19 medlemsstater9 om att de var 
skyldiga att avge heltäck ande rapporter och för att i tillämplig a fall be om ytte rligare uppgifter 
som inte angavs för 2003. En andra påminnels e skickades i början av augusti 2005 till sex 
medlemsstater (Finland, Irland, Italien, Malta, Nederländerna oc h Slovenien) som då inte 
hade lämnat några uppgifter til l kommissionen för år 2004. Ytter ligare skriftväxling krävdes 
också för att få kompletterande uppgifter från tolv medlemsstater utöver de uppgifter de 
tillhandahöll för 2004.  
Lägesrapport den 30 september 2005 
2004 års nationella rapport hade inte inkommit från Irland, Italien, Malta, Nederländerna och 
Slovenien. 
Svar på begäran om kompletterande uppgifter vä ntades också från Cypern, Estland, Grekland, 
Spanien, Lettland, Portugal och Storbritannien. 
Tabellen nedan ger en detaljerad redovisning av rapporteringsläget för varje medlemsstat. 
                                                 
9 EU-25, med undantag av medlemsstaterna utan kuststräcka (dvs. Österrrike, Luxemburg, Slovakien, 
Tjeckien och Ungern) och Sverige och Estland, vars rapporter hade inkommit. 
 
SV 11   SV  
Medlemsstat  Datum för 2003 års 
rapport*  Datum för 2004 års 
rapport*  Kommentarer (före den 30.9.2005)  
BE 7.6.2004 9.6.2005 
(29.8.2005: ytterligare 
uppgifter)  Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
CY / 28.6.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 16.8.2005  
DK 3.9.2004 4.7.2005 Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
DE 22.7.2004 13.6.2005 
(29.9.2005: ytterligare 
uppgifter)  Informationen i allmänhet tillgänglig – behov 
av klargöranden på några punkter  
EE / 8.6.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 16.8.2005  
EL 14.6.2004 22.7.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 8.9.2005  
ES 16.11.2004 18.5.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 16.8.2005  
FI 4.11.20047 20.9.2005 Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
FR 2.2.2005 1.7.2005 Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
IE 6.8.2004  En andra påminnelse av den 4.8.2005  
IT 28.7.2004  En andra påminnelse av den 4.8.2005  
LT / 16.6.2005 
(2.9.2005: ytterligare 
uppgifter)  Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
LV / 6.6.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 16.8.2005  
MT /  En andra påminnelse av den 4.8.2005  
NL 22.10.2004  En andra påminnelse av den 4.8.2005  
PL / 6.6.2005 
(29.8.2005: ytterligare 
uppgifter)  Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
PT 19.7.2004 18.7.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 8.9.2005  
SE 15.3.2005 15.3.2005 
(21.7.2005: ytterligare 
uppgifter)  Informationen tillgänglig, väsentliga sakfrågor 
behandlade  
SI /  En andra påminnelse av den 4.8.2005  
UK 30.7.2004 26.5.2005 Ytterligare uppgifter begärda den 16.8.2005  
* Dessa datum kan avvika något från de datum då  rapporterna mottogs, främst beroende på det 
förfarande som används för att överföra rapporterna och mottagandet inom kommissionen. 
Påminnelse: Följande medlemsstater påverkas inte av förordning (EG) nr 1185/2003: Österrike, 
Tjeckien, Ungern, Luxemburg och Slovakien.