MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om rådets gemensamma ståndpunkt om antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG

2001/0095 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om rådets gemensamma ståndpunkt om antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG

1- BAKGRUND

Datum för överlämnandet av förslaget till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2001) 213 final - 2001/0095(COD)) [1]: // 24 april 2001

[1] EGT C 213E, 31.7.2001, s. 227.

Datum för yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén [2]: // 17 oktober 2001

[2] EGT C 36, 8.2.2002, s.1.

Datum för yttrandet från Europaparlamentets första behandling [3]: // 14 mars 2002

[3] Rapport A5-0060/2002.

Datum för antagandet av den gemensamma ståndpunkten [4]: // 12 september 2002

[4] 9754/3/02 Rev.3

//

2- SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Den allt snabbare internationaliseringen och konsolideringen inom finans sektorn och de allt otydligare avgränsningarna mellan delsektorerna inom branschen har lett till skapandet av sektor över gripande finansiella grupper som bedriver med bank-, försäkrings- och värde pappers verksamhet ("finansiella konglomerat"). I några medlems stater spelar de finansiella konglomeraten en betydande roll, och några av de största aktörerna på finans marknaderna är finansiella konglomerat. Av den anledningen har flera medlems stater börjat införa lagstiftning och/eller andra tillsyns åtgärder på nationell nivå.

På europeisk nivå har dock lagstiftningsarbetet halkat efter marknadernas utveckling. De befintliga gemenskapsramarna för tillsynen över finansiella institut gäller nämligen i första hand "homogena" finansiella grupper (bank-, försäkrings- och värdepappers grupper). Ett övergripande regelverk om stabilitets tillsyn över finansiella konglomerat saknas. Följaktligen finns det ingen tillfreds ställande lagstiftning på konglomerats nivå när det gäller sådana grupper. Därför har lagstiftning om tillsynen över finansiella konglomerat tagits upp som en prioriterad åtgärd i handlings planen för finansiella tjänster.

Kommissionens förslag till direktiv syftar till att åtgärda en viktig lucka i finanslagstiftningen genom att införa en kompletterande tillsyns ordning för finansiella konglomerat som kompletterar de befintliga branschvisa bestämmelserna för kredit institut, försäkrings företag och värdepappers företag. Det kommer att bidra till att säkerställa stabilitet på de europeiska finansiella marknaderna och vara ett svar på den oro som uttryckts över systemriskerna. Därigenom kommer direktivet även att leda till ett genomförande av de rekommendationer om tillsynen över finansiella konglomerat som lämnats av G 10-gruppens gemensamma forum.

Huvudsyftena med direktivet är följande:

- Att säkerställa att de finansiella konglomeraten har en tillfreds ställande kapitalisering. De föreslagna bestämmelserna kommer särskilt att förhindra att samma kapital räknas två gånger och på så sätt räknas som en riskbuffert inom skilda enheter inom samma finansiella konglomerat ("dubbelräkning"). Förslaget skulle också förhindra "down-streaming of capital", dvs. överföring av kapital från ett moderbolag till ett dotterbolag genom att moderbolaget utfärdar obligationer och fördelar medlen som eget kapital till sina dotterbolag ("orimliga hävstångseffekter" eller "excessive leveraging").

- Att införa metoder för att bedöma ett finansiellt konglomerats övergripande solvens ställning.

- Att behandla frågor som gäller transaktioner inom en grupp och riskexponering för grupper.

- Att behandla ledningens lämplighet och yrkeskunnande på konglomeratsnivå inom finansiella grupper.

- Att säkerställa att det finns adekvata mekanismer för intern kontroll och tillfreds ställande riskhanterings rutiner i finansiella konglomerat.

- Att införa krav på medlemsstaterna att säkerställa att en enda myndighet utses för översynen av varje finansiellt konglomerat och att säkerställa samordning och fungerande informationsutbyte mellan de olika tillsynsorgan som deltar i tillsynen över de enheter som ingår i finansiella konglomerat.

- Att införa minimiåtgärder för att avlägsna onödiga avvikelser mellan lagstiftningen om homogena finansiella grupper och den för finansiella konglomerat i syfte att säkerställa ett minimum av överens stämmelse i behandlingen av dessa båda kategorier.

3- KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1 Allmänna kommentarer till den gemensamma ståndpunkten

De svenska, belgiska och spanska ordförandeskapen har med prioritet behandlat kommissionens förslag till direktiv om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkrings företag och värdepappers företag som ingår i finansiella konglomerat. Europeiska rådet i Barcelona (i mars 2002) uppmanade rådet och Europaparlamentet att anta direktivet snarast möjligt under år 2002. Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 12 september 2002. Kommissionen kan godta den gemensamma ståndpunkten.

3.2 Specifika kommentarer till enskilda bestämmelser

Vad gäller definitionen av "grupp" i artiklarna 2.11 och 2.12 i kommissionens förslag till direktiv föreslår parlamentet att dess räckvidd skall begränsas till kombinationer av moder- och dotterbolag och ägarintressen i stället för det vidare begreppet "nära förbindelser" som föreslagits av kommissionen (ändringarna 4 och 5). I artikel 2.12 i den gemensamma ståndpunkten beaktas parlamentets ändringar - dock med ett undantag: I likhet med kommissionens förslag anser medlems staterna i rådet att definitionen av "grupp" även bör omfatta sådana förhållanden som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG (s.k. horisontella strukturer) och att det inte bör avgöras på nationell nivå om sådana skall omfattas eller ej. Det finns två skäl för att låta sådana strukturer ingå i definitionen av "grupp": sådana strukturer förekommer på marknaden och deras finansiella stabilitet bör därför uppmärksammas, och detta bör ske med en gemensam metod för att säkerställa enhetlighet i tillsynspraxis och lika konkurrens villkor inom EU. Parlamentets ändringar nr 11 och 12, i vilka det föreslås att hänvisningen till artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG skall flyttas från artikel 4.2 c i kommissionens förslag till artikel 4.4 om skönsmässiga befogenheter för tillsyns myndig heterna (artiklarna 5.2 c resp. 5.4 i den gemensamma ståndpunkten), har därför inte införlivats i den gemensamma stånd punkten. Kommissionen finner att definitionen av "grupp" i den gemen samma stånd punkten är en förnuftig kompromiss, på halva vägen mellan kommissionens förslag och parlamentets ändringar.

Även om definitionen av "grupp" i den gemensamma ståndpunkten inte längre bygger på begreppet "nära förbindelser", används dock detta fortfarande i definitionen av "interna transaktioner" (artikel 2.18 i direktivet) - men endast i detta sammanhang. Detta är i enlighet med syftet för tillsynen över interna transaktioner, dvs. att identifiera de enheter inom en grupp vilkas verksamheter är relevanta för bedömningen av risken för negativ inbördes påverkan mellan enheter inom samma finansiella konglomerat och hur detta påverkar den ekonomiska ställningen för de reglerade enheterna inom konglomeratet.

För att avgöra om en grupp är ett finansiellt konglomerat inom direktivets räckvidd anges i artiklarna 2.13 och 3 i kommissionens förslag mikroekonomiska kriterier för fastställandet av en grupps engagemang i finans sektorn i allmänhet och i olika finansiella delsektorer. Som påpekades i motiveringen till kommissionens förslag planerade kommissionen dock på grund av bristen på tillförlitlig information att genom föra en kart läggning av de finansiella konglomeratens omfattning och karaktär i EU. Resultatet har bekräftat behovet av vissa ytterligare preciseringar av definitionen av "finansiellt konglomerat". Medlems staterna har fört omfattande diskussioner i denna fråga inom ramen för rådets arbets grupp. Den gemensamma ståndpunkt som har utvecklats efter dessa diskussioner innehåller följande ändringar av den föreslagna definitionen: a) Införandet av ett lägre tröskelvärde på 40 % för fastställandet av om en grupp huvudsakligen är finansiell eller ej (i linje med parlamentets ändring nr 7; artikel 3.1 i den gemensamma ståndpunkten). b) Finansiella grupper med betydande sektoröver skridande verksamheter i absoluta tal har medtagits (i linje med målet för parlamentets ändring nr 50; artikel 3.3 i den gemensamma ståndpunkten). c) Möjlighet ges för myndigheterna att från direktivets räckvidd utesluta finansiella konglomerat vilkas minsta sektor eller marknads andel i en medlems stat är av begränsad storlek (i linje med målen för parlamentets ändring nr 6; artikel 3.3 i den gemensamma ståndpunkten). d) Möjligheten att införa en treårig beräknings period för fastställandet av förekomsten av betydande sektor över skridande verk sam heter (i linje med målen för parlamentets ändring nr 8; artikel 3.4 i den gemensamma ståndpunkten).

Den gemensamma ståndpunkten om definitionen av finansiella konglomerat respekterar, som beskrivits i föregående stycke, fullständigt målet för kommissionens förslag, att täcka in alla relevanta finansiella grupper med betydande sektor överskridande verksamheter. Kommissionens åsikt är att den gemensamma ståndpunkten också är i linje med parlamentets förslag i ändringarna 6-10 och 50 och fullt ut respekterar parlamentets intentioner i detta avseende.

Parlamentets ändring nr 10, som syftar till att begränsa de behöriga myndigheternas fullmakt att bevilja undantag, har delvis beaktats i den gemensamma ståndpunkten. I linje med denna ändring begränsas genom artikel 3.6 i den gemensamma ståndpunkten de behöriga myndigheternas möjligheter att sänka tröskel värdena för finansiella konglomerat. Å andra sidan ansluter sig artikel 3.5 i den gemensamma ståndpunkten fortfarande till kommissionens förslag att ge de behöriga myndigheterna fullmakt att bevilja undantag när det gäller alternativa parametrar för att identifiera finansiella konglomerat. Rådets åsikt är att det, för grupper för vilka de parametrar som anges i artikel 3.1-2 inte är lämpliga, i undantagsfall bör vara möjligt att tillämpa en eller två väldefinierade parametrar, om dessa är mer relevanta för gruppen i fråga. Kommissionens åsikt är att händelserna under den senare tiden på de finansiella marknaderna har visat att en sådan bestämmelse är lämplig (t.ex. i fråga om omfattningen av transaktioner utanför balansräkningen i vissa grupper).

Vad gäller kapitaltäckning (artikel 5 och bilaga I i kommissionens förslag; artikel 6 och bilaga I i den gemensamma ståndpunkten) ansluter sig den gemensamma ståndpunkten till parlamentets ändring nr 17 genom att ett förtydligande införs om kooperativa strukturer och även till ändringarna 39 och 58 som innebär att en del av texten i bilaga I överförs till själva direktiv texten. Även om rådet i sak är överens med parlamentet om ändring 17, anser det att det av lagstiftnings tekniska skäl är lämpligare att införa den föreslagna ändringen i artikel 5.4 om räckvidd, eftersom den avser ett förtydligande av räckvidden för den extra tillsynen.

Vidare har en redaktionell ändring antagits i den gemensamma ståndpunkten i syfte att förtydliga texten i direktivets bilaga I punkt I.2 ii. Den ursprungligen föreslagna texten skulle kunna uppfattas som något tvetydig (särskilt i vissa språkversioner). Även parlamentet påvisade denna risk och föreslog därför ändring nr 16. I den gemensamma ståndpunkten anges nu uttryckligen - i överens stämmelse med kommissionens intentioner - att branschrisker skall täckas av bransch kapital enligt bestämmelserna för respektive bransch och att varje ytterligare underskott på konglomeratsnivå bör täckas av sektoröverskridande kapital. Dessutom föreslår parlamentet att denna text skall överföras till själva direktivtexten (ändringarna 16 och 37). Även om den gemensamma ståndpunkten inte följer detta senare förslag, anser kommissionen att den ändå uppfyller de mål som parlamentet sökt uppnå i och med att ändringarna 3, 28, 29 and 30 har beaktats.

När det gäller valet av metoder för att beräkna solvenskravet för ett konglomerat enligt bilaga I går den gemensamma ståndpunkten inte så långt som till att, som parlamentet önskat, ge finansiella konglomerat full frihet att välja någon av de föreskrivna metoderna förutsatt att tillsyns myndigheten godkänner denna (ändring 52). Rådet anser att om en grupp leds av en reglerad enhet bör medlems staterna kunna kräva att beräkningen skall utföras med en viss metod, särskilt när det i de branschomfattande bestämmelserna för gruppövergripande tillsyn över reglerade enheter i en medlems stat föreskrivs att en bestämd metod skall tillämpas, och även med hänsyn till att alla metoder inte är likvärdiga under alla omständigheter (detta föreskrivs uttryckligen i bilaga I). Om en grupp inte leds av en reglerad enhet, föreskrivs dock i bilaga I att medlems staterna i princip skall godkänna tillämpningen av vilken som helst av dessa metoder.

I den gemensamma ståndpunkten presenteras bestämmelserna om riskkoncentration och interna transaktioner på ett annat sätt än i kommissionens förslag. Artikel 6 i detta har nämligen delats upp på en ny artikel 7 om riskkoncentration och en ny artikel 8 om interna transaktioner. I sak avviker dock inte den gemensamma ståndpunkten från kommissionens förslag.

Även det centrala innehållet i parlamentets ändring nr 18 har införts i den gemensamma ståndpunkten genom ett krav på att kommissionen skall utvärdera om gemenskaps bestämmelserna om risk koncentration och interna transaktioner är lämpliga och rapportera om resultatet samt, om så krävs, överlämna förslag till ny lagstiftning (av lagstiftnings tekniska skäl har alla bestämmelser om kommissionens framtida rapportering samman förts i en ny artikel 31). Den gemensamma ståndpunkten går dock inte lika långt som parlamentets förslag, att samordnaren regelbundet skulle lämna rapport till kommittén för finansiella konglomerat om hur finansiella konglomerat följt bestämmelserna om riskkoncentration och interna transaktioner, eftersom ett sådant krav skulle strida mot tillsyns myndigheternas skyldighet att behandla lämnad information konfidentiellt. För klarhetens skull har ett särskilt skäl införts i ingressen i den gemensamma ståndpunkten som erinrar om att tillsyns myndigheterna omfattas av en sådan skyldighet.

I artiklarna 5 och 6 i kommissionens förslag återfinns bestämmelser om interna kontroll mekanismer och riskhanteringsmetoder. I den gemensamma ståndpunkten har dessa bestämmelser sammanförts i en ny, separat, artikel 9. I texten beskrivs närmare de principer som ligger till grund för dessa krav i enlighet med nyligen offentlig gjorda internationella rekommendationer (t.ex. Baselkommitténs "Internal audit in banks and the supervisor's relationship with auditors" från augusti 2001).

Vad gäller förfarandet för utseende av en samordnare, är ordningen för förfarandet vid besluts fattandet omvänd i den gemensamma ståndpunkten jämfört med kommissionens förslag (artikel 7 i kommissionens förslag; artikel 10 i den gemensamma ståndpunkten). Enligt den gemensamma ståndpunkten skall samordnaren utses automatiskt på grundval av de kriterier som föreslagits av kommissionen, men detta beslut kan sedan upphävas enligt en gemensam överens kommelse mellan de berörda behöriga myndigheterna efter samråd med det finansiella konglomeratet. Dessutom föreskrivs i den gemensamma ståndpunkten att endast en samordnare skall utses och att beslutet om detta skall meddelas det finansiella konglomeratet (artikel 4.2 i den gemensamma ståndpunkten). I alla dessa frågor ligger den gemensamma ståndpunkten helt i linje med parlamentets ändringar nr 19, 20, 21 och 22.

Genom en ny bestämmelse i artikel 11.2 i den gemensamma ståndpunkten föreskrivs det uttryckligen att samordnaren, när det gäller information som redan lämnats till en annan tillsyns myndighet, skall vända sig till denna så att dubbelrapportering kan undvikas. Därigenom stärks och kompletteras i den gemensamma ståndpunkten kravet i artikel 9.2 andra stycket i kommissionens förslag, och det ligger också i linje med parlamentets ändringar nr 23 och 25. I den gemensamma ståndpunkten anges inte dubbelrapportering uttryckligen som en av samordnarens uppgifter, eftersom medlems staterna i rådet inte finner att det är någon uppgift i sig och att rapporterings kraven i de flesta medlems staterna inte är ett (odelat) ansvar för tillsyns myndigheterna. Allt sammanvägt finner kommissionen att den gemensamma ståndpunkten trots detta fullt ut uppfyller parlamentets intentioner med ändringarna nr 23 och 25.

I artikel 12 i den gemensamma ståndpunkten, som rör samarbete, har en ytterligare precisering av begreppet "affärs strategier" i kommissionens förslag strukits, vilket är i enlighet med parlamentets ändring nr 42. Den gemensamma ståndpunkten överens stämmer också med avsikten bakom parlamentets ändring nr 24, eftersom möjligheten för de behöriga myndigheterna att besluta att inte överlämna upplysningar har utgått och möjligheten att besluta att inte genomföra något samråd visserligen inte har utgått helt men begränsats till väl definierade exceptionella omständigheter.

Artikel 18 i den gemensamma ståndpunkten avser finansiella konglomerat som är verksamma inom EU men har ett moderföretag utanför Europeiska unionen. Artikel 18.1 i den gemen samma ståndpunkten avviker från artikel 14.1 i kommissionens förslag genom att för farandena för under rättelse och invändningar mot en samordnares beslut om att ordningen i ett tredje land är likvärdig med den inom EU ersätts med ett obligatoriskt samråds förfarande där samordnaren är skyldig att beakta den vägledning som lämnas av kommittén för finansiella konglomerat. Dessutom föreskrivs i artikel 18.3 i den gemensamma ståndpunkten att medlems staterna, om någon likvärdighet inte kan konstateras, skall låta sina behöriga myndigheter använda alternativa metoder för att säkerställa en tillfreds ställande tillsyn över sådana grupper. Artikel 18.3 i den gemensamma ståndpunkten följer parlamentets ändring nr 26. Kommissionen stöder den gemensamma ståndpunkten, eftersom den kommer att leda till ett liknande resultat som det ursprungliga förslaget.

I artikel 20 i den gemensamma ståndpunkten behandlas de befogenheter som tilldelas kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet i artikel 21 (artiklarna 16-17 i kommissionens förslag). Den gemensamma ståndpunkten följer parlamentets ändringar nr 28 och 29 genom att ordalydelsen något skiljer sig från kommissionens förslag. Däremot har en redaktionell ändring, som föreslagits av parlamentet (nr 27), av lagstiftnings tekniska skäl inte förts in i den gemen samma stånd punkten (för att undvika upprepning och därför att det inte krävs några genomförande åtgärder i strikt mening för direktivet). Vidare kompletterar den gemensamma ståndpunkten kommissionens förslag med en ytterligare befogenhet i syfte att öka enhetligheten i tillsynen när det gäller risk koncentration och interna transaktioner. Slutligen krävs i den gemensamma ståndpunkten att kommissionen skall samråda med berörda parter och informera allmänheten innan den överlämnar utkast till ny lagstiftning. När det gäller detta krav ligger den gemensamma ståndpunkten i linje med syftet med parlamentets ändring nr 31.

I fråga om artikel 17 i kommissionens förslag om kommittéförfarandet (artikel 21 i den gemensamma ståndpunkten) föreslår Europaparlamentet ett ytterligare förtydligande av kommissionens förslag genom införande av två nya skäl i ingressen. Enligt parlamentets ändring nr 3 skall ett nytt skäl 14a införas, vilket även skett i den gemensamma ståndpunkten. Däremot har parlamentets önskan att även införa ett skäl som uttryckligen hänvisar till dess "Lamfalussy-resolution" om genomförandet av lagstiftningen om finansiella tjänster inte följts (ändring nr 2). Enligt rådets åsikt skulle ett sådant skäl vara över flödigt och kunna leda till missförstånd, eftersom det i direktivet föreskrivs ett "klassiskt" kommitté förfarande. Slutligen följer den gemensamma ståndpunkten även parlamentets ändring nr 30 med förslag om att en ny bestämmelse skall införas om att förfarandet i fråga skall upphöra efter fyra år men kunna förnyas [av lagstiftnings tekniska skäl föredrar rådet att ändra artikeln om kommitté förfarandet (artikel 21.4 i den gemensamma ståndpunkten) i stället för artikeln om de befogenheter som tilldelas kommissionen (artikel 20 i den gemensamma ståndpunkten)]. Allt sammantaget finner kommissionen att parlamentets vilja att dess roll i lagstiftnings processen skall komma till klart uttryck tillfreds ställs väl genom att dess ändringar nr 3 och 30 införlivats i den gemensamma ståndpunkten.

Artiklarna 22.2, 23.2 och 29.4 i den gemensamma ståndpunkten om ändring av de bransch specifika bank-, försäkrings- och värdepappers företags direktiven gäller förhindrande av dubbelräkning av kapital inom en grupp. Den gemensamma ståndpunkten ger uttryck för den kompromiss som nåddes i rådet mellan de medlems stater som önskade en striktare och harmoniserad behandling inom alla finansiella sektorer än vad som föreslagits av kommissionen och de som förespråkade mindre strikta metoder. Kompromissen i rådet avviker från vissa av de tekniker och tröskel värden för avdrag som föreslagits av kommissionen men respekterar ändå fullt ut syftet med dessa (artiklarna 18.3, 19.3 och 25.5 i kommissionens förslag). I stort har vissa av de tröskelvärden som gäller för försäkrings sektorn höjts jämfört med kommissionens förslag (i princip från 10 till 20 %) liksom även vissa av de tröskelvärden som gäller för bank- och värdepappers företags sektorerna (i princip från 10 till 20 % för innehav i försäkrings organ), och de olika beräknings metoder som anges i bilaga I till direktivet för finansiella konglomerat kommer också att gälla grupper som är verksamma inom en sektor för deras kapital innehav inom en annan finansiell sektor. Vidare skall enligt artikel 31 i den gemensamma ståndpunkten kommissionen utan dröjsmål ta initiativ för att anpassa gemen skaps lagstiftningen på detta område till kommande internationella avtal. Kommissionen finner att den gemensamma ståndpunkten i alla dessa frågor leder till välavvägda förfaranden och fullt ut förverkligar målen för parlamentets ändringar nr 34, 44, 46 och 48.

I artikel 29.10 i den gemensamma ståndpunkten har mindre redaktionella ändringar gjorts av kommissionens förslag om ändring av banklagstiftningen så att de behöriga myndig heterna ges möjlighet att delta i kontrollen av information som lämnas av en firma med säte i en annan medlems stat (artikel 25.8 i kommissionens förslag). Artikeln har inte getts samma ordalydelse som parlamentets ändring nr 35, men kommissionen anser att de båda skrivningarna i sak överens stämmer med varandra.

Artiklarna 32 och 33 i den gemensamma ståndpunkten behandlar direktivets genomförande och ikraft trädande. Skrivningen överens stämmer med den som används i de motsvarande artiklarna i den befintliga bransch lagstiftningen. Dessa artiklar, tillsammans med den nya artikel 4 om identifiering av finansiella konglomerat, uppnår syftet med parlamentets ändring nr 36.

Bilaga II i den gemensamma ståndpunkten om riskkoncentration och interna transaktioner följer slutligen parlamentets ändring nr 36, enligt vilken samordnaren skall fastställa lämpliga tröskelvärden efter samråd med det finansiella konglomeratet.

3.3 Nya bestämmelser som införts av rådet

I den nya artikel 4 i den gemensamma ståndpunkten föreskrivs ett särskilt angivet förfarande för att identifiera finansiella konglomerat och för att anmäla en sådan identifiering. Detta förfarande kommer att skapa bättre insyn i förfarandet för genomförandet av direktivet, både för de berörda finansiella konglomeraten och för de behöriga myndigheter som medverkar.

I den nya artikel 13 i den gemensamma ståndpunkten föreskrivs krav på erfarenhet och vandel för företagsledningen i blandade finansiella holdingbolag. Därigenom förtydligar den gemensamma ståndpunkten de motsvarande bestämmelserna i kommissionens förslag (t.ex. artikel 18.1 i förslaget).

Den nya artikel 30 i den gemensamma ståndpunkten avser kapital förvaltnings bolag. Texten ger uttryck för en kompromiss mellan medlems staterna i rådet i syfte att låta sådana företag omfattas av gruppomfattande tillsyn över finansiella grupper (oavsett om de är verksamma inom en sektor eller är finansiella konglomerat). Motivet för detta är att kapital förvaltnings företag skall anses vara enheter inom den finansiella sektorn. Frågan är betydelsefull, eftersom kapital förvaltnings företag efter antagandet av direktivet om ändring av fond företags direktivet (85/611/EEG) kommer att konkurrera direkt med värdepappers företag som redan omfattas av gruppomfattande tillsyn (särskilt när det gäller förvaltning av privata portföljer). Enligt den gemensamma ståndpunkten skall medlems staterna besluta om enligt vilka sektoriella bestämmelser som sådana kapital förvaltnings företag skall omfattas av gruppomfattande tillsyn och kommissionen skall överlämna en rapport om praxis i medlems staterna och föreslå ytterligare harmonisering av gemenskaps lagstiftningen om så visar sig nödvändigt.

Enligt artikel 31 i den gemensamma ståndpunkten skall kommissionen överlämna rapporter om ett antal frågor och, om så krävs, om behovet av ytterligare harmonisering.

Andra nya bestämmelser i den gemensamma ståndpunkten - av mer teknisk natur behandlar bl.a. identifieringen av den enhet som skall ansvara för att rapportera om riskkoncentration och interna transaktioner (artiklarna 7 och 8), införandet av ett klart angivet tröskelvärde för att identifiera betydande interna transaktioner (artikel 8), en ytterligare precisering av vilka poster som kan omfattas av samordnings avtalet (artikel 11) och ett ytterligare förtydligande av vilka myndigheter som kan vidta åtgärder för att genomdriva direktivet (sammanfört i en ny artikel 16).

4- SLUTSATS

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkt som antogs av rådet den 12 september 2002 följer målen och andan för kommissionens förslag av den 24 april 2001. Kommissionen finner också att den gemensamma ståndpunkten tar hänsyn till parlamentets viktigaste önskemål och i nyckelfrågorna följer parlamentets ändringar. Kommissionens åsikt är att den gemensamma ståndpunkten är välbalanserad, och den hoppas att den gemensamma ståndpunkten kan godkännas före utgången av detta år i enlighet med tidsplanen i handlingsplanen för finansiella tjänster, så att en viktig lucka i den finansiella lagstiftningen inom EU kan åtgärdas.

Kommissionen kan därför rekommendera Europaparlamentet att godkänna denna gemensamma ståndpunkt.