KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om Förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om uttjänta fordon MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

MOTIVERING

I artikel 251.2 c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställs att kommissionen skall avge ett yttrande om de ändringsförslag som Europaparlamentet avgett vid sin andra behandling.

Kommissionen yttrar sig nedan om Europaparlamentets 32 ändringsförslag. I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget bifogas ett ändrat förslag som helt eller delvis omfattar de 13 ändringsförslag från parlamentet som kommissionen godkänt.

1. Bakgrund

Överlämnande av förslaget till Europaparlamentet och rådet // 24 september 1997

Rådets samråd med Europaparlamentet // 3 december 1997

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande // 25 februari 1998

Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen // 11 februari 1999

Kommissionens ändrade förslag (KOM(1999) 176 slutlig) // 28 april 1999

Antagande av den gemensamma ståndpunkten // 29 juli 1999

Kommissionens yttrande över den gemensamma ståndpunkten (SEK(1999) 1549 slutlig) // 1 oktober 1999

I det sistnämnda dokumentet (SEK(1999) 1549 slutlig) ansåg kommissionen att den gemensamma ståndpunkten låg i linje med kommissionens ändrade förslag (KOM(1999) 176 slutlig) och tillstyrkte den därför.

2. Syftet med kommissionens förslag

Syftet med förslaget är för det första att bevara och förbättra miljöns kvalitet och för det andra att säkerställa den inre marknadens funktion och undvika en snedvridning av konkurrensen. Förslaget innehåller därför bestämmelser om förebyggande av uppkomsten av avfall från fordon (vilket också omfattar begränsningen av användningen av farliga ämnen i nya fordon), om insamling av fordon, deras behandling, materialåtervinning och återvinning. Förslaget bygger på principen om producentansvar.

3. Kommissionens yttrande över parlamentets ändringsförslag

Kommissionen godkänner helt, delvis eller i princip 13 av parlamentets 32 ändringsförslag. De har införts i det ändrade förslaget för att rådet skall kunna granska dem på nytt.

3.1. Ändringsförslag som godkänts av kommissionen

I ändringsförslagen 5 (delvis), 24 och 25 (skäl 22 respektive artikel 8) ersätts begreppet "demonteringshandbok" med begreppet "demonterings information". Det senare begreppet definieras i ändringsförslag 8 (nytt stycke i artikel 2). I ändringsförslag 5 hänvisas dessutom till innehållet i artikel 8. Dessa ändringar är visserligen inte stora men förtydligar texten och kan därför godkännas.

Ändringsförslag 6 (nytt skäl) och ändringsförslag 26 gäller kommittéförfarandet (artikel 11). Kommissionen kan godkänna ändringsförslag 6. Ändringsförslag 26 kan i princip godkännas, men kommissionen föredrar den standardformulering som används för föreskrivande kommittéer.

I den första delen av ändringsförslag 9 (artikel 3.1) fastställs att direktivet är tillämpligt oberoende av hur fordonet har underhållits eller reparerats under sin livstid eller om det är utrustat med originalreservdelar eller inte. Kommissionen godkänner detta tillägg, som är lämpligt med tanke på direktivets syfte.

I ändringsförslag 10 införs ett nytt stycke i artikel 3 som syftar till att undanta fordon för "särskilda ändamål" (ambulanser, likbilar, campingbilar) från bestämmelserna i artikel 7 (kvantifierade mål för återanvändning, materialåtervinning och återvinning). Detta ligger i linje med det ursprungliga förslaget, och kommissionen kan därför godkänna ändringsförslaget.

I ändringsförslag 12 (tredje delen) ersätts "and" med "or", vilket kan godkännas. (Övers. anm.: I den svenska versionen bibehålls "eller".)

Ändringsförslag 15 gäller artikel 5.3 om villkoren för avregistrering av uttjänta fordon. Ändringsförslag 20 gäller tillståndskraven (artikel 6.2). Enligt ändringsförslag 15 skall även insamlings anläggningar och producenter tillhöra de företag som får utfärda ett skrotningsintyg, förutsatt att de har erhållit tillstånd. Enligt ändringsförslag 20 måste insamlingsanläggningar ha registrerats av de behöriga myndigheterna. Dessa ändringar ligger i linje med direktivets syfte och kan godkännas. Dessutom kan medlemsstaterna enligt ändringsförslag 15 tillåta att man tillfälligt avregistrerar ett fordon utan att förevisa skrotningsintyg. Detta stämmer överens med kommissionens ursprungliga förslag och kan godkännas.

I ändringsförslag 21 (artikel 6.5) ersätts "får uppmuntra" med "skall uppmuntra". Kommissionen kan godkänna denna ändring.

Ändringsförslag 22 (artikel 7.1) medför en rad nya krav enligt vilka producenter av komponenter är skyldiga att tillhandahålla återvinningsföretag viss teknisk information. Kommissionen kan godkänna ändringsförslaget.

3.2. Ändringsförslag som inte godkänts av kommissionen

Enligt ändringsförslag 2 (skäl 8) skall även reservdelar och kompletterande utrustning omfattas av direktivet. Enligt ändringsförslag 14 skall dessa delar också omfattas av insamlingsbestämmelserna i artikel 5.1. Kommissionen anser att reservdelar och kompletterande utrustning i praktiken redan omfattas av insamlings infrastrukturen och att det därför inte är nödvändigt att uttryckligen utvidga direktivets räckvidd.

Ändringsförslagen 3 (skäl 9), 7 (nytt stycke i artikel 2.1) och 9 (andra delen, artikel 3.1) syftar till att undanta "historiska" fordon från direktivets räckvidd. Enligt kommissionens uppfattning omfattas "historiska" fordon inte av den definition av avfall som fastställs i direktiv 75/442/EEG om avfall och omfattas därför inte heller av räckvidden av direktivet om uttjänta fordon. Om man uttryckligen undantar "historiska" fordon från direktivet om uttjänta fordon, skulle detta kunna tolkas som om dessa fordon är att betrakta som avfall och på så sätt göra den allmänna definitionen av avfall oklar. Kommissionen kan därför inte godkänna dessa ändringsförslag.

I ändringsförslag 5 (första delen) ersätts "återvinning av material från uttjänta fordon" i skäl 22 med "återvinning av uttjänta fordon". Kommissionen anser att "återvinning av material från uttjänta fordon" är lämpligare i samband med den bestämmelsen och kan därför inte godkänna ändringsförslaget.

Ändringsförslagen 4, 11, 12, 13, 28, 30 och 32/48 gäller tungmetaller (skäl 10 och artikel 4.2).

Enligt ändringsförslagen 4 och 11 skall de komponenter som innehåller kvicksilver avlägsnas före fragmenteringen. Dessutom skall bly, kadmium och sexvärt krom i möjligaste mån förhindras från att läggas i avfallsdeponier. Kommissionen kan inte godkänna dessa ändringsförslag, eftersom det i praktiken är enklare att genomföra ett allmänt förbud mot användningen av tungmetaller i enlighet med artikel 4.2. Kommissionen kan därför inte heller godkänna ändringsförslag 30 avseende bilaga I, enligt vilket man skall demontera komponenter av uttjänta fordon som innehåller kvicksilver.

Ändringsförslag 12 (de första två delarna) innebär en avsevärd senareläggning av utfasningen av tungmetaller, dvs. år 2005 i stället för 18 månader efter tidpunkten för direktivets ikraftträdande. Enligt ändringsförslaget skall utfasningen dessutom kopplas till fordonens typgodkännande, vilket skulle innebära en ytterligare försening på upp till sju år. Detta skulle avsevärt försämra den gemensamma ståndpunktens miljöeffekt, och kommissionen kan därför inte godkänna ändringsförslaget.

I ändringsförslagen 13, 32 och 48 införs nya undantag för utfasningen av tungmetaller i artikel 4.2 och i bilaga II. Enligt kommissionens uppfattning är undantagen i den gemensamma ståndpunkten tillräckliga. Kommissionen anser dessutom att ändringsförslag 13 redan omfattas av artikel 4.2 b i). Kommissionen kan därför inte godkänna dessa ändringsförslag. Frågan om undantag för utfasningen av tungmetaller bör överlåtas åt den tekniska kommitté som inrättats enligt artikel 18 i direktiv 75/442/EEG om avfall, såsom fastställs i artikel 11 i den gemensamma ståndpunkten. Kommissionen kan därför inte heller godkänna ändringsförslag 28, enligt vilket ett av undantagen i den gemensamma ståndpunkten skall utgå.

Ändringsförslagen 1, 17, 19, 27 och 45 (ändrat) gäller frågan om producentansvar (artikel 5.4). Enligt ändringsförslag 1 (skäl 7) skall formuleringen "måste genom erforderliga åtgärder se till" ersättas med "bör tillse", utan att detta verkligen medför någon förbättring. Kommissionen kan inte godkänna detta ändringsförslag. Genom ändringsförslag 45 begränsas producentens ansvar till fordon registrerade 18 månader efter tidpunkten för direktivets ikraftträdande. Detta urholkar ett av direktivets grundläggande miljösyften, och kommissionen kan därför inte godkänna ändringsförslaget. I ändringsförslag 17 läggs "direkta eller indirekta" till framför "kostnader" i första stycket i artikel 5.4. Enligt kommissionen medför denna ändring ingen förbättring, och dessutom finns det risk för att tolkningen blir oklar. Kommissionen kan därför inte godkänna ändringsförslaget. Ändringsförslag 19 gäller en rapport om konkurrenssnedvridningar som kommissionen skall utarbeta. Kommissionen kan inte se någon nytta med en sådan rapport, eftersom fördraget ju redan innehåller regler om konkurrensövervakningen. Kommissionen kan därför inte heller godkänna ändringsförslag 19. Genom ändringsförslag 27 (artikel 12) senareläggs ikraftträdandet av artikel 5.4 med avseende på nya fordon. Kommissionen kan inte godkänna detta ändringsförslag.

I ändringsförslag 23 införs ett nytt stycke i artikel 7.1, enligt vilket kommissionen skall anta kvalitetsnormer för återanvändbara komponenter. Kommissionen vill påpeka att sådana regler skulle behöva antas inom ramen för direktiv 70/156/EEG, och att ett beslut om detta därför skulle behöva fattas av Europaparlamentet och rådet. Kommissionen tycker dessutom inte att ändringsförslaget omfattas av räckvidden av direktivet om uttjänta fordon. Kommissionen kan därför inte godkänna ändringsförslag 23.

Ändringsförslagen 29 och 31 gäller bilaga I. Formuleringen i ändringsförslag 29 är mindre restriktiv än den i den gemensamma ståndpunkten. Det finns inga skäl som motiverar en sådan ändring, och kommissionen kan därför inte godkänna ändringsförslaget. I ändringsförslag 31 (bilaga I) knyts ytterligare villkor till skyldigheten att demontera däck och stora plastkomponenter för återvinning. Genom dessa villkor urholkas demonteringsskyldigheten avsevärt. Dessutom äventyras sådana komponenters återvinningspotential. De icke-metalldelar som resulterar ur fragmenteringen lämpar sig nämligen i allmänhet inte för återvinning. Kommissionen kan därför inte godkänna detta ändringsförslag.

Ändringsförslagen 40 och 47 (artikel 7.4) gäller de återvinningskrav som skall införas i direktiv 70/156/EEG. I ändringsförslaget senareläggs den tidpunkt vid vilken fordon måste vara återanvändbara och/eller innehålla material som kan återvinnas till minst 85 % av fordonets vikt och måste vara återanvändbara och/eller återvinningsbara till minst 95 % av fordonets vikt. Kommissionen kan inte godkänna denna senareläggning.

1997/0194 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om uttjänta fordon med ändring av Kommissionens förslag enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C ..., ..., s. ...

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C ..., ..., s. ...

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C ..., ..., s. ...

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C ..., ..., s. ...

av följande skäl:

(1) De olika nationella reglerna om uttjänta fordon bör harmoniseras för att för det första begränsa uttjänta fordons miljöpåverkan till ett minimum, och därigenom bidra till att skydda, bevara och förbättra miljökvaliteten samt spara energi, och för det andra se till att den inre marknaden fungerar väl och undvika snedvridning av konkurrensen inom gemenskapen.

(2) En ram som omfattar hela gemenskapen är nödvändig för att säkerställa samstämmighet mellan de olika nationella tillvägagångssätten för att nå ovan angivna mål, i synnerhet när det gäller konstruktion av fordon med hänsyn till materialåtervinning och återvinning, krav för insamlings- och behandlingsanläggningar samt uppnående av målen för återanvändning, materialåtervinning och återvinning, med beaktande av subsidiaritetsprincipen och principen om att förorenaren skall betala.

(3) Varje år ger uttjänta fordon i gemenskapen upphov till mellan 8 och 9 miljoner ton avfall som måste hanteras på ett riktigt sätt.

(4) För att tillämpa försiktighetsprincipen och principen om förebyggande åtgärder och för att följa gemenskapens strategi för avfallshantering måste avfallsgenerering undvikas i största möjliga mån.

(5) Ytterligare en grundläggande princip är att avfall bör återanvändas och återvinnas samt att återanvändning och materialåtervinning särskilt bör gynnas.

(6) Medlemsstaterna måste genom erforderliga åtgärder se till att de ekonomiska aktörerna upprättar system för insamling, behandling och återvinning av uttjänta fordon.

(7) Medlemsstaterna måste genom erforderliga åtgärder se till att den sista innehavaren och/eller ägaren kostnadsfritt kan lämna in det uttjänta fordonet till en auktoriserad behandlingsanläggning, om fordonet saknar marknadsvärde eller har ett negativt marknadsvärde. Medlemsstaterna bör se till att producenterna står för alla, eller en betydande del av, kostnaderna för att genomföra dessa åtgärder. Marknadskrafternas normala funktion bör inte hindras.

(8) Detta direktiv bör omfatta fordon och uttjänta fordon, inbegripet deras komponenter och material, utan att det påverkar säkerhetsnormer, utsläpp till luft och kontroll av buller.

(9) I detta direktiv används när så är lämpligt samma terminologi som i flera befintliga direktiv, närmare bestämt rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen [5] rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon [6] samt rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall [7].

[5] EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/98/EG (EGT L 355, 30.12.1998, s. 1).

[6] EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/91/EG (EGT L 11, 16.1.1999, s. 25).

[7] EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).

(10) Det är viktigt att förebyggande åtgärder vidtas redan från fordonets planeringsstadium, särskilt i form av minskning och kontroll av farliga ämnen i fordon, för att hindra att de släpps ut i miljön, underlätta materialåtervinning och undvika bortskaffande av farligt avfall. Särskilt bör användningen av bly, kvicksilver, kadmium och sexvärt krom förbjudas. Dessa tungmetaller bör endast användas i vissa fall enligt en förteckning som kommer att ses över regelbundet.

(11) Materialåtervinning av all plast från uttjänta fordon bör förbättras kontinuerligt. Kommissionen undersöker för närvarande miljöeffekterna av PVC. Kommissionen kommer i förekommande fall på grundval av detta arbete att lägga fram förslag om användningen av PVC, som även omfattar fordon.

(12) Kraven avseende demontering, återanvändning och materialåtervinning för uttjänta fordon och deras komponenter bör integreras i konstruktionen och tillverkningen av nya fordon.

(13) Utvecklingen av marknader för återvunnet material bör främjas.

(14) För att säkerställa att uttjänta fordon kasseras utan fara för miljön bör lämpliga insamlingssystem upprättas.

(15) Det bör införas ett skrotningsintyg som utgör ett villkor för avregistrering av uttjänta fordon. Medlemsstater som saknar avregistreringssystem bör upprätta ett system som innebär att ett skrotningsintyg måste lämnas till den relevanta behöriga myndigheten när det uttjänta fordonet överlämnas till en behandlingsanläggning.

(16) Verksamhet inom insamling och behandling får endast tillåtas efter erhållande av tillstånd eller, om registrering används i stället för tillstånd, om särskilda villkor är uppfyllda.

(17) Möjligheterna att återvinna material från fordon och att återvinna fordon bör främjas.

(18) Det är viktigt att krav för lagrings- och behandlingsverksamhet fastställs för att hindra negativ påverkan på miljön och för att undvika snedvridning av handel och konkurrens.

(19) För att uppnå resultat på kort sikt och för att ge aktörer, konsumenter och offentliga myndigheter det nödvändiga långsiktiga perspektivet bör det fastställas kvantifierade mål för återanvändning, materialåtervinning och återvinning som de ekonomiska aktörerna måste uppnå.

(20) Producenterna bör se till att fordon konstrueras och tillverkas på ett sådant sätt att de kvantifierade målen för återanvändning, materialåtervinning och återvinning kan nås. Kommissionen kommer därför att främja utarbetande av europeiska standarder och vidta de övriga åtgärder som krävs för att ändra den relevanta europeiska lagstiftningen om typgodkännande av fordon.

(21) Medlemsstaterna bör vid genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv se till att konkurrensen bevaras, särskilt när det gäller små och medelstora företags tillträde till marknaden för insamling, demontering, behandling och materialåtervinning.

(22) För att underlätta demontering och återvinning av material från uttjänta fordon bör fordonstillverkarna förse de auktoriserade behandlingsanläggningarna med all nödvändig demonterings information, särskilt avseende skadliga ämnen. Motorfordonstillverkarna och underleverantörerna bör bruka enhetlig märkning av komponenter och material. Där så är lämpligt bör utarbetandet av europeiska standarder främjas.

(23) Fordonstillverkare och materialproducenter bör använda kodningsstandarder för komponenter och material vilka kommer att fastställas av kommissionen med hjälp av den relevanta kommittén. Vid utarbetandet av dessa standarder kommer kommissionen att på lämpligt sätt beakta det arbete inom detta område som pågår i relevanta internationella forum.

(24) Det behövs gemenskapstäckande uppgifter om uttjänta fordon för att man skall kunna övervaka genomförandet av målen för detta direktiv.

(25) Konsumenterna måste få tillgång till adekvat information för att kunna anpassa sitt beteende och sina attityder. De relevanta ekonomiska aktörerna måste därför tillhandahålla sådan information.

(26) Medlemsstaterna får välja att genomföra vissa bestämmelser genom avtal med den berörda ekonomiska sektorn, förutsatt att vissa krav är uppfyllda.

(27) Kommissionen bör i enlighet med ett kommittéförfarande anpassa kraven för behandlingsanläggningar och för användning av farliga ämnen till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen samt anta minimikrav för skrotningsintyget, format för databasen och de genomförandeåtgärder som är nödvändiga för att övervaka att de kvantifierade målen uppfylls.

(28) Bestämmelserna om kommittéförfarandet bör motsvara rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [8].

[8] EGT 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Mål

I detta direktiv fastställs åtgärder som först och främst syftar till att förebygga generering av avfall från fordon och som därutöver syftar dels till återanvändning, materialåtervinning och andra former av återvinning av uttjänta fordon och deras komponenter för att minska bortskaffandet av avfall, dels till förbättrade miljöprestationer från alla ekonomiska aktörer som berörs under fordonens livstid, särskilt från operatörer som direkt har att göra med behandlingen av uttjänta fordon.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv avses med

1. "fordon": varje fordon med kategoribeteckning M1 eller N1 enligt definitionen i bilaga II A till direktiv 70/156/EEG och trehjuliga motorfordon enligt definitionen i direktiv 92/61/EEG, dock med undantag av trehjuliga motorcyklar,

2. "uttjänta fordon": fordon som utgör avfall enligt definitionen i artikel 1 a i direktiv 75/442/EEG,

3. "producent": fordonstillverkare eller importör som yrkesmässigt importerar ett fordon till en medlemsstat,

4. "förebyggande åtgärder": åtgärder som syftar till begränsning av mängden uttjänta fordon och av miljöskadligheten hos dessa fordon och hos deras material och ämnen,

5. "behandling": varje verksamhet efter det att uttjänta fordon har överlämnats till en anläggning för sanering, demontering, sönderdelning, fragmentering, återvinning eller förberedelser för bortskaffande av fragmenteringsavfallet, och varje annat förfarande som utförs för att återvinna och/eller bortskaffa uttjänta fordon och deras komponenter,

6. "återanvändning": varje förfarande genom vilket komponenter från uttjänta fordon används i samma syfte som de är utformade för,

7. "materialåtervinning": upparbetning i en produktionsprocess av avfallsmaterial i samma syfte som det ursprungliga eller i andra syften, undantaget energiutvinning; med energiutvinning förstås användning av brännbart avfall som ett sätt att generera energi genom direkt förbränning, med eller utan annat avfall men med återvinning av värmen,

8. "återvinning": varje sådan tillämplig åtgärd som avses i bilaga II B till direktiv 75/442/EEG,

9. "bortskaffande": varje sådan tillämplig åtgärd som avses i bilaga II A till direktiv 75/442/EEG,

10. "ekonomiska aktörer": var och en som bedriver verksamhet inom tillverkning, distribution, insamling, försäkringsföretag för motorfordon, demontering, fragmentering, återvinning, materialåtervinning och annan behandling av uttjänta fordon, inbegripet deras komponenter och material,

11. "farliga ämnen": alla ämnen som anses farliga enligt direktiv 67/548/EEG,

12. "fragmenteringsanläggning": alla anordningar som används för att sönderdela eller fragmentera uttjänta fordon, inbegripet i syfte att erhålla direkt återanvändbart metallskrot.

13. "demonteringsinformation": all information som krävs för en riktig och miljövänlig hantering av ett uttjänt fordon; fordons- och komponenttillverkare skall tillhandahålla de auktoriserade företag som hanterar uttjänta fordon informationen i form av handböcker eller genom elektroniska medier (t.ex. cd-rom, onlinetjänster).

Artikel 3

Räckvidd

1. Detta direktiv skall omfatta fordon och uttjänta fordon, inklusive deras komponenter och material. Detta skall gälla oberoende av hur fordonet har underhållits eller reparerats under sin livstid och oberoende av om det är utrustat med komponenter som levererats av tillverkaren eller med andra komponenter vars montering som reservdelar eller kompletterande utrustning överensstämmer med tillämpliga gemenskapsbestämmelser eller nationella bestämmelser.

2. Detta direktiv skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av befintlig gemenskapslagstiftning och relevant nationell lagstiftning, särskilt när det gäller säkerhetsnormer, utsläpp till luft och kontroll av buller samt skydd av mark och vatten.

a) Om en producent endast tillverkar eller importerar fordon som undantas från direktiv 70/156/EEG enligt artikel 8.2 a i det direktivet, får medlemsstaterna undanta den producenten och hans fordon från artikel 7.4 och artiklarna 8-9 i det här direktivet.

b) Fordon för särskilda ändamål enligt definitionen i artikel 4.1 a andra strecksatsen i direktiv 70/156/EEG skall undantas från bestämmelserna i artikel 7 i det här direktivet.

4. Trehjuliga motorfordon skall endast omfattas av artiklarna 5.1, 5.2 och 6 i detta direktiv.

Artikel 4

Förebyggande

1. För att främja förebyggande av avfallsgenerering skall medlemsstaterna särskilt

a) uppmuntra fordonstillverkare att i samarbete med tillverkare av material och utrustning begränsa användningen av farliga ämnen i fordon och redan från fordonets utformningsstadium minska dem så långt som möjligt (framför allt för att hindra att de släpps ut i miljön), underlätta materialutnyttjande och undvika att farligt avfall behöver bortskaffas,

b) uppmuntra konstruktion och produktion av nya fordon som tar full hänsyn till och underlättar demontering, återanvändning och återvinning, särskilt återvinning av material från uttjänta fordon, deras komponenter och material,

c) uppmuntra fordonstillverkare att, i samarbete med tillverkare av material och utrustning, integrera en allt större kvantitet återvunnet material i fordon och andra produkter, för att utveckla marknaderna för återvunnet material.

a) Medlemsstaterna skall se till att material och komponenter i fordon som släpps ut på marknaden efter den ... [9] inte innehåller bly, kvicksilver, kadmium eller sexvärt krom, utom i de fall som anges i bilaga II och på de villkor som anges där.

[9] 18 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

b) I enlighet med förfarandet i artikel 11 skall kommissionen regelbundet, mot bakgrund av den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, göra ändringar i bilaga II för att,

i) där så erfordras, fastställa de högsta koncentrationer av under a) angivna ämnen i specifika material och komponenter som skall tolereras,

ii) undanta vissa material och komponenter i fordon från bestämmelserna i punkt a, om användning av dessa ämnen inte kan undvikas,

iii) stryka material och komponenter i fordon från bilaga II om användning av dessa ämnen kan undvikas,

iv) enligt punkterna i och ii ange vilka material och komponenter som kan avlägsnas före ytterligare behandling; dessa skall märkas eller göras identifierbara på annat lämpligt sätt.

c) Kommissionen skall ändra bilaga II för första gången senast den ... [10]*. Före den 1 januari 2003 får inget av de undantag som förtecknas i bilagan under några omständigheter strykas.

[10] ( 12 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

Artikel 5

Insamling

1. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att

- de ekonomiska aktörerna upprättar system för insamling av alla uttjänta fordon,

- insamlingsanläggningar finns tillgängliga i lämplig omfattning på deras territorier.

2. Medlemsstaterna skall också genom erforderliga åtgärder se till att alla uttjänta fordon överlämnas till auktoriserade behandlingsanläggningar.

3. Medlemsstaterna skall upprätta ett system enligt vilket uppvisande av ett skrotningsintyg är ett villkor för avregistrering av det uttjänta fordonet.

Detta intyg skall utfärdas till innehavaren och/eller ägaren när det uttjänta fordonet överlämnas till en behandlingsanläggning, en insamlingsanläggning eller en producent. Endast behandlingsanläggningar, insamlingsanläggningar eller producenter som har erhållit tillstånd i enlighet med artikel 6 skall ha rätt att utfärda ett skrotningsintyg. Medlemsstaterna får tillåta producenter, försäljare och insamlare att utfärda skrotningsintyg förutsatt att de garanterar att det uttjänta fordonet överlämnas till en auktoriserad behandlingsanläggning. Det är tillåtet att tillfälligt avregistrera ett fordon utan att förevisa skrotningsintyg.

Behandlingsanläggningar som utfärdar skrotningsintyg och försäljare eller insamlare som på en auktoriserad behandlingsanläggnings vägnar utfärdar skrotningsintyg har inte rätt att kräva ekonomisk ersättning för detta, utom i fall då medlemsstaterna uttryckligen har bestämt det.

Medlemsstater som inte har något avregistreringssystem när detta direktiv träder i kraft skall upprätta ett system som innebär att ett skrotningsintyg skall lämnas till den relevanta behöriga myndigheten när det uttjänta fordonet överlämnas till en behandlingsanläggning och skall i övrigt uppfylla villkoren i denna punkt. Medlemsstater som tillämpar detta stycke skall underrätta kommissionen om skälen till detta.

4. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att inlämning av fordonet till en auktoriserad behandlingsanläggning i enlighet med punkt 3 inte medför några kostnader för den sista innehavaren och/eller ägaren, om fordonet saknar marknadsvärde eller har ett negativt marknadsvärde.

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att producenterna står för alla kostnader för genomförandet av denna åtgärd eller en betydande del av dem, och/eller tar tillbaka uttjänta fordon på samma villkor som anges i första stycket.

Medlemsstaterna får föreskriva att inlämning av uttjänta fordon inte skall vara helt avgiftsfri om det uttjänta fordonet inte innehåller ett fordons nödvändiga komponenter, särskilt motor och karosseri, eller om det innehåller avfall som har tillförts det uttjänta fordonet.

Kommissionen skall regelbundet övervaka genomförandet av första stycket för att se till att detta inte leder till snedvridning av marknaden, och skall vid behov föreslå Europaparlamentet och rådet en ändring av stycket.

5. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att behöriga myndigheter ömsesidigt erkänner och godtar skrotningsintyg som är utfärdade i andra medlemsstater i enlighet med punkt 3. I detta syfte skall kommissionen senast den ... [11] utarbeta minimikrav för skrotningsintyget.

[11] 12 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

Artikel 6

Behandling

1. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att alla uttjänta fordon lagras (även tillfälligt) och behandlas i enlighet med de allmänna krav som fastställs i artikel 4 i direktiv 75/442/EEG, och i överensstämmelse med de tekniska minimikrav som fastställs i bilaga I till det här direktivet, utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om hälsoskydd och miljö.

2. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att varje inrättning eller företag som behandlar uttjänta fordon erhåller tillstånd från eller registreras hos de behöriga myndigheterna, i enlighet med artiklarna 9, 10 och 11 i direktiv 75/442/EEG. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att företag som tar tillbaka uttjänta fordon, även om de inte utför någon hantering (insamling), registrerats hos de behöriga myndigheterna.

Undantaget från det tillståndskrav som avses i artikel 11.1 b i direktiv 75/442/EEG får gälla för återvinningsförfaranden för avfall från uttjänta fordon sedan dessa behandlats i enlighet med föreskrifterna i bilaga I punkt 3 till detta direktiv om de behöriga myndigheterna genomför en inspektion före registreringen. Denna inspektion skall omfatta

a) typ och mängd av avfall som skall behandlas,

b) de allmänna tekniska krav som skall uppfyllas,

c) de försiktighetsåtgärder som skall vidtas

för att nå de mål som avses i artikel 4 i direktiv 75/442/EEG. Denna inspektion skall utföras en gång om året. Medlemsstater som använder undantagsbestämmelsen skall sända resultaten till kommissionen.

3. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att alla inrättningar och företag som behandlar uttjänta fordon uppfyller åtminstone följande skyldigheter i enlighet med bilaga I:

a) Uttjänta fordon skall demonteras innan ytterligare behandling eller andra likvärdiga åtgärder vidtas för att minska all negativ miljöpåverkan. Komponenter eller material, som har märkts eller på annat sätt gjorts identifierbara i enlighet med artikel 4.2, skall demonteras före den vidare behandlingen.

b) Farliga material och komponenter skall avlägsnas och åtskiljas på ett selektivt sätt så att de inte förorenar efterföljande fragmenteringsavfall från uttjänta fordon.

c) Demontering och lagring skall utföras på ett sätt som säkerställer fordonskomponenternas lämplighet för återanvändning och återvinning, särskilt materialåtervinning.

Behandling för sanering av uttjänta fordon enligt punkt 3 i bilaga I skall ske snarast möjligt.

4. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att det tillstånd eller den registrering som avses i punkt 2 innehåller alla nödvändiga villkor för uppfyllande av kraven i punkterna 1, 2 och 3.

5. Medlemsstaterna skall uppmuntra inrättningar och företag som utför behandling att införa certifierade miljöstyrningssystem.

Artikel 7

Återanvändning och återvinning

1. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder uppmuntra till att återanvändbara komponenter återanvänds, till att komponenter som inte kan återanvändas återvinns och till att företräde ges till materialåtervinning när detta är miljömässigt möjligt, utan att det påverkar kraven på fordonssäkerhet eller miljökraven, i synnerhet vad beträffar avgasutsläpp och buller.

Producenter av komponenter är skyldiga att tillhandahålla auktoriserade återvinningsföretag nödvändig information om demontering, lagring och provning av komponenter som kan återanvändas.

2. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att följande mål uppnås av de ekonomiska aktörerna:

a) Senast den 1 januari 2006 skall återanvändning och återvinning för alla uttjänta fordon ökas till minst 85 % av genomsnittsvikten per fordon och år. Inom samma tidsfrist skall återanvändning och materialåtervinning ökas till minst 80 % av genomsnittsvikten per fordon och år.

För fordon som producerats före år 1980 får medlemsstaterna fastställa lägre mål, dock inte lägre än 75 % för återanvändning och återvinning och inte lägre än 70 % för återanvändning och materialåtervinning. Medlemsstater som använder sig av detta stycke skall informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om skälen till detta.

b) Senast den 1 januari 2015 skall återanvändning och återvinning för alla uttjänta fordon ökas till minst 95 % av genomsnittsvikten per fordon och år. Inom samma tidsfrist skall återanvändning och materialåtervinning ökas till minst 85 % av genomsnittsvikten per fordon och år.

Senast den 31 december 2005 skall Europaparlamentet och rådet ompröva de mål som anges i punkt b på grundval av en rapport från kommissionen åtföljd av ett förslag. I sin rapport skall kommissionen beakta utvecklingen i fråga om fordonens materialinnehåll samt övriga relevanta miljöaspekter som har samband med fordon.

Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 11, fastställa de närmare föreskrifter som är nödvändiga för att kontrollera att medlemsstaterna uppfyller de mål som fastställs i denna punkt. När den gör detta skall kommissionen beakta alla relevanta faktorer, bland annat tillgängligheten av uppgifter samt export och import av uttjänta fordon. Kommissionen skall vidta denna åtgärd senast den ... [12].

[12] 24 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

3. På grundval av ett förslag från kommissionen skall Europaparlamentet och rådet uppställa mål för återanvändning och återvinning samt för återanvändning och materialåtervinning för åren efter 2015.

4. För att kunna förbereda en ändring av direktiv 70/156/EEG skall kommissionen främja utarbetandet av europeiska standarder för hur fordon kan demonteras och återvinnas och för hur materialet i dem kan återvinnas. När enighet föreligger om standarderna, men under inga omständigheter senare än vid utgången av år 2001, skall Europaparlamentet och rådet på förslag från kommissionen ändra direktiv 70/156/EEG så att fordon som är typgodkända i enlighet med det direktivet och som släpps ut på marknaden inom tre år efter ändringen av direktiv 70/156/EEG är återanvändbara och/eller innehåller material som kan återvinnas till minst 85 % av fordonets vikt och är återanvändbara och/eller återvinningsbara till minst 95 % av fordonets vikt.

Artikel 8

Kodningsnormer/demonteringsinformation

1. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att producenter, i samarbete med tillverkare av material och utrustning, använder kodningsstandarder för komponenter och material, i synnerhet för att göra det lättare att urskilja de komponenter och material som lämpar sig för återanvändning och materialåtervinning.

2. Senast den ... [13] skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 11 fastställa de standarder som avses i punkt 1 i denna artikel. När den gör detta skall kommissionen beakta det arbete inom detta område som pågår i relevanta internationella forum och i förekommande fall medverka i detta arbete.

[13] 12 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

3. Medlemsstaterna skall genom erforderliga åtgärder se till att producenterna tillhandahåller demonteringsinformation för varje typ av nytt fordon som släpps ut på marknaden, inom sex månader efter fordonets utsläppande på marknaden. I denna information skall de olika fordonskomponenterna och fordonsmaterialen samt lokaliseringen av de farliga ämnena i fordonen anges i den omfattning som behövs för att behandlingsanläggningarna skall kunna följa bestämmelserna i detta direktiv, särskilt i syfte att uppnå de mål som anges i artikel 7.

Artikel 9

Rapportering och information

1. Vart tredje år skall medlemsstaterna sända en rapport till kommissionen om genomförandet av detta direktiv. Rapporten skall utformas på grundval av ett frågeformulär eller en förlaga som kommissionen utarbetat i enlighet med förfarandet i artikel 6 i direktiv 91/692/EEG [14] i syfte att upprätta databaser om uttjänta fordon och deras behandling. Frågeformuläret eller förlagorna skall lämnas till medlemsstaterna sex månader före början av den treårsperiod som rapporten avser. Rapporten skall lämnas till kommissionen senast nio månader efter slutet av den treårsperiod som rapporten avser.

[14] EGT L 377, 31.12.1991, s. 48.

Den första rapporten skall omfatta en tid av tre år från och med den ... [15].

[15] 18 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

Kommissionen skall offentliggöra en rapport om genomförandet av detta direktiv senast nio månader efter det att medlemsstaternas rapporter har mottagits.

2. Medlemsstaterna skall för varje fall kräva att de relevanta ekonomiska aktörerna offentliggör information om

- konstruktion av fordon och komponenter med avseende på möjligheter till återvinning och materalåtervinning,

- från miljösynpunkt godtagbar behandling av uttjänta fordon, särskilt i fråga om tömning av alla vätskor och i fråga om demontering,

- utarbetande och optimering av sätt för återanvändning, materialåtervinning och återvinning av uttjänta fordon och deras komponenter,

- vilka framsteg som gjorts när det gäller återvinning och materialåtervinning för att minska det avfall som skall bortskaffas och för att öka återanvändningen och graden av materialåtervinning.

Producenten skall göra dessa uppgifter tillgängliga för tänkbara fordonsköpare. Uppgifterna skall ingå i skriftlig reklam som används i marknadsföringen av det nya fordonet.

Artikel 10

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... [16]. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

[16] 18 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

3. Under förutsättning att de mål som ställs upp genom detta direktiv uppnås får medlemsstaterna överföra bestämmelserna i artiklarna 4.1, 5.1, 7.1, 8.1, 8.3 och 9.2 samt fastställa närmare bestämmelser om genomförandet av artikel 5.4 genom avtal mellan de behöriga myndigheterna och de berörda ekonomiska sektorerna. Sådana avtal skall uppfylla följande krav:

a) Avtalen skall kunna verkställas.

b) I avtalen skall målen med tillhörande tidsfrister anges.

c) Avtalen skall offentliggöras i den nationella officiella tidningen eller i någon annan officiell handling som allmänheten har likvärdig tillgång till och skall överlämnas till kommissionen.

d) De resultat som uppnås enligt ett avtal skall på de villkor som anges i avtalet övervakas regelbundet, rapporteras till de behöriga myndigheterna och kommissionen och göras tillgängliga för allmänheten.

e) De behöriga myndigheterna skall meddela föreskrifter om granskning av vilka framsteg som görs enligt avtalet.

f) Om avtalet inte följs måste medlemsstaterna genomföra de relevanta bestämmelserna i detta direktiv genom bestämmelser i lagar eller andra författningar.

Artikel 11

Kommittéförfarande

Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 18 i direktiv 75/442/EEG. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

När det hänvisas till detta stycke, skall de förfaranden som föreskrivs i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas i enlighet med artikel 7.3 och artikel 8 i det beslutet.

Den tidsfrist som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till tre månader.

Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anges här anta

a) de ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna till det här direktivet till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen,

b) minimikrav för skrotningsintyget enligt artikel 5.5,

c) formaten för det databassystem som avses i artikel 9,

d) närmare föreskrifter enligt artikel 7.2 tredje stycket.

Artikel 12

Ikraftträdande

1. Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Artikel 5.4 skall tillämpas

- från och med den 1 januari 2001 i fråga om fordon som släpps ut på marknaden från och med denna tidpunkt,

- från och med den 1 januari 2006 i fråga om fordon som släpps ut på marknaden före den tidpunkt som avses i första strecksatsen.

3. I bilaga II punkt 11 får ett högsta värde på 5 g per fordon tillämpas till och med den ... [17].

[17] 30 månader efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

Artikel 13

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Tekniska minimikrav för behandling i enlighet med artikel 6.1 och 6.3

1. Platser för lagring (inklusive tillfällig lagring) av uttjänta fordon före dessas behandling:

- Ogenomträngliga ytor för lämpliga områden med tillhandahållande av anläggningar för uppsamling av spill samt spilloljekärl försedda med oljeavskiljare.

- Utrustning för omhändertagande och rening av avloppsvatten, inklusive dagvatten, enligt gällande hälsovårds- och miljövårdsbestämmelser.

2. Platser för behandlingen:

- Ogenomträngliga ytor för lämpliga områden med tillhandahållande av anläggningar för uppsamling av spill samt spilloljekärl försedda med oljeavskiljare.

- Lämpliga lager för demonterade reservdelar, inklusive lagring på ogenomträngliga ytor för reservdelar som innehåller eller är nedsmutsade med olja.

- Lämpliga behållare för lagring av batterier (med oskadliggörande av elektrolyter på plats eller på annat håll), filter och kondensatorer som innehåller PCB/PCT.

- Lämpliga lagringstankar för åtskild lagring av vätskor från uttjänta fordon: bränsle, motorolja, växellådsolja, transmissionsolja, hydraulolja, kylvätskor, frostskyddsvätska, bromsolja, batterisyror, kylmedier från luftkonditioneringssystemet och andra vätskor i det uttjänta fordonet.

- Utrustning för vattenrening, inklusive regnvatten, enligt gällande hälsovårds- och miljövårdsbestämmelser.

- Lämpliga lager för skrotdäck, inklusive skydd mot brandfara och överdrivet stora lagringsmängder.

3. Behandling för sanering av uttjänta fordon:

- Demontering av batterier och tankar för flytande gas.

- Demontering eller neutralisering av potentiella explosiva komponenter (t.ex. krockkuddar).

- Tömning och separat insamling och lagring av bränsle, motorolja, transmissionsolja, växellådsolja, hydraulolja, kylvätskor, frostskyddsvätska, bromsolja, vätskor från luftkonditioneringssystemet och alla andra vätskor som kan finnas i uttjänta fordon, såvida de inte är nödvändiga för återanvändning av berörda delar.

4. Behandling för att främja materialutnyttjande:

- Demontering av katalysatorer.

- Demontering av metallkomponenter som innehåller koppar, aluminium och magnesium, om dessa metaller inte kan separeras i fragmenteringsprocessen.

- Demontering av däck och stora plastkomponenter (stötfångare, instrumentbräda, vätskebehållare osv.).

- Demontering av glas.

5. Lagring skall ske på ett sådant sätt att skada undviks på komponenter som innehåller vätskor och på återvinningsbara komponenter och reservdelar.

BILAGA II

Material och komponenter som är undantagna från bestämmelserna i artikel 4.2 a

Material och komponenter // Skall märkas eller identifieras enligt artikel 4.2 b iv

Bly som legeringskomponent //

1. Stål som innehåller högst 0,3 viktprocent bly //

2. Aluminium som innehåller högst 0,4 viktprocent bly //

3. Fönsterhissar och hjulfälgar som innehåller högst 4 viktprocent bly // X

4. Kopparlegeringar som innehåller högst 4 viktprocent bly //

Bly som metall i komponenter //

5. Batterier // X

6. Beläggning på insidan av bränsletankar // X

7. Vibrationsdämpare // X

8. Vulkaniseringsmedel för högtrycks- eller bränsleslangar //

9. Stabilisatorer i skyddsfärger //

10. Lödmetall i elektroniska kretskort och andra användningsområden //

Sexvärt krom //

11. Korrosionsskyddande beläggning på talrika nyckelkomponenter i fordonet (högst 2 g per fordon) //

Kvicksilver //

12. Glödlampor // X