SV    SV SV 
SV 1   SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 8.3.2011 
SEK(2011) 289 slutlig 
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
Följedokument till 
 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA E KONOMISKA OCH 
SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN 
 
Färdplan för ett utsläppssnålt samhälle 2050  
 
{KOM(2011) 112 slutlig} 
{SEK(2011) 287 slutlig} {SEK(2011) 288 slutlig} 
 
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
(1) EU har i syfte att undvika skadliga verkninga r fastställt ett mål om att begränsa den 
globala klimatförändringen till en temperaturökning på 2 ºC. I Köpenhamnsöverenskommelsen hänvisas till de tta mål. Målet bekräftades ytterligare 
inom Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar i beslutet från 
sextonde konferensen för part erna till FN:s ramkonventi on om klimatförändringar.  
(2) Enligt en rapport som lades fram år 2007 från mellanstatliga panelen för 
klimatförändring IPCC visar aktuell forskning att de utvecklade länderna bör ha som 
mål att fram till 2050 minska utsläppen av växthusgaser med 80–95 % under utsläppsnivån 1990 för att kunna begränsa den globala klimatfö rändringen till en 
temperaturökning på 2 ºC i förhållande ti ll förindustriell tid. Eu ropeiska rådet och 
parlamentet fastställde detta som et t EU-mål i samband med de nödvändiga 
minskningar som IPCC anser att de utvecklade länderna bör göra som en grupp.  
(3) EU som helhet har sett sina utsläpp av  växthusgaser (utom från markanvändning, 
förändrad markanvändning och skogsbruk) mi nska under de senaste decennierna. 
Utsläppsnivåerna för 2009 i EES uppskatt as minska ytterlig are till 17 % under 1990 
års nivåer. När flyget räknas in är denna  minskning cirka 16 % under nivåerna för 
1990. Detta beror delvis på inverkan  av den ekonomiska krisen 2009. 
(4) I dagens läge importerar Europa omkring 55 % av sin primärenergi. Denna andel 
förväntas öka till 57 % fram till år 2030 till fö ljd av minskad olje- och gasutvinning i 
Nordsjön, trots ett fullständigt genomföra nde av klimat- och energipaketet. 
Energiberoendet utgör i sig inget ekonom iskt problem men det finns ett antal 
energiutvecklingar som kräver uppmärksamhet . För det första pekar trenderna mot en 
fortsatt ökad efterfrågan på olja och ga s i tillväxtekonomierna. För det andra är 
investeringarna på utbudssidan inte i linje med den ökande efterfrågan. Internationella 
energiorganet uppskattar att cirka 75 % av  den konventionella råoljeproduktionen år 
2035 måste komma från fyndigheter som ä nnu inte är i bruk eller som måste 
upptäckas. För det tredje finns många av de globala reserverna i geopolitiskt instabila 
områden och ägs av statliga företag som inte alltid kan reagera lämpligt enligt marknadskrafterna. Den europeiska ekonomin  kommer därför även i fortsättningen att 
vara utsatt för allvarliga risker när det gäll er energipriserna, särskilt transportsektorn 
som till mer än 90 % är beroende av olja. Färdplanen innehåller därför överväganden om energirelaterade utvecklingar och synerg ier avsedda att förbät tra energitryggheten. 
(5) Utvecklingen av tekniker med låga koldioxidutsläpp står i centrum när det gäller 
hållbar utveckling och sysselsättning. Mark nadsmisslyckanden relaterade till att 
externa effekter utöver växthusgaser inte beaktas är inte den enda orsaken till att dessa tekniker inte utvecklas vidare. Det finns också ett allmänt problem med ovisshet och 
kunskapsspridning som gör att investeringarna i FoU inte alltid ligge r på optimal nivå. 
Likaså är det svårt att komm ersialisera kapitalintensiva tekniker där investeringarna 
präglas av långa ledtider. Den kritiska punkt en är således att fr ämja Utvecklingen av 
teknik med låga koldioxidutsläpp och accelerera inlärningskurvan så kostnadseffektivt som möjligt. För de europeiska företagen utgör detta både en stor utmaning och en möjlighet. Hur EU utvecklar politiken för FoU, demonstration och innovation, skapar 
ramförhållanden som främjar ny teknik, a llmän acceptans och konkurrenskraften hos 
SV 3   SV centrala tillverkningsindustrie r på många olika områden är  avgörande faktorer vid 
utformning av färdplanen för ett utsläppssnålt samhälle. 
(6) Övergången mot ett utsläppssnålt samhälle ha r stor inverkan på hållbar användning av 
andra resurser än energi, och därf ör uppstod flaggskeppsinitiativet om 
resurseffektivitet i Europa 2020-strategin. När de energirelaterade utsläppen av 
växthusgaser minskar medför detta oc kså betydande minskningar av andra 
luftförorenare vilket i sin tur medför häls ofördelar. Färdplanen måste också omfatta 
industriprocesser, markanvändning, jord- och skogsbruksmetoder och förhållandet till 
produktion och konsumtion av livsmedel, fode r och fiber (virke, pappersmassa och 
papper) och bevarandet av viktiga ekosyste mtjänster (jordkvalitet, vattentillgång, 
biologisk mångfald). 
2. MÅL 
(7) Det särskilda målet med färdplan en för ett utsläppssnålt samh älle 2050 är att ge insikt 
om hur EU:s politiska ram bör utvecklas und er de närmaste tio åren och därifrån 
vidare för att 1) möjliggöra kraftiga minskningar av växthusgasutsläppen i takt med den vetenskapliga utvecklingen, 2) minska  sårbarheten för oljechocker och andra 
risker för energitryggheten och 3) ta vara på möjligheterna till hållbar tillväxt och 
sysselsättning (med koppling till nya koldioxidsnåla te kniker), samtidigt som man 
beaktar bredare aspekter rörande hå llbarhet och resurseffektivitet. 
(8) Konsekvensanalysen har som syfte att ge information om de övergripande och 
sektorsvisa färdvägarna, de underliggande te kniska och strukturella förändringar som 
krävs, investerings- och kostnadsmönster samt andra konsekvenser, synergier och 
kompromisser relaterade till den bredare agendan rörande hållbarhet och 
resurseffektivitet. Analysen ska ge information som behövs för utformning av klimatförändringspolitiken på EU-nivå, nationell nivå och re gional nivå och 
information för specifika sektorsvisa färdpl aner som håller på att utformas, inklusive 
milstolpar. 
3. B
ESKRIVNING AV METODER OCH SCENARIO  
(9) När det gäller en så lång tidsram är det vi ktigt att beakta olika antaganden, osäkerheter 
och olika utvecklingar över tiden. I konse kvensanalysen övervägs därför vad som 
krävs för att EU ska nå betydande utslä ppsminskningar i linje med tvågradersmålet 
enligt olika alternativa scenarier (”koldioxidminskningsscenarier” i stället för politikalternativ). Dessa scenarier varierar beroende på centrala pa rametrar, t.ex. typen 
av globala förhållanden, globala energi prisutvecklingar och takten för teknisk 
innovation. I scenarierna används koldi oxidpriserna som en drivkraft för 
kostnadseffektiv politik. Genom att jämföra re sultaten från olika scenarier kan man dra 
mer underbyggda slutsatser, se hur de centrala parametrarna påverkar resultaten och få 
en bild av hur de olika delarna samverkar. 
(10) Storleksordningen för minskningsmålet på 80–95 % för utvecklade länder, såsom det 
presenterades i IPCC:s fjärde bedömningsrappo rt, täcker både interna minskningar och 
användningen av internationella krediter. I syfte att jämför a storleksordningen för de 
interna minskningar som krävs i EU fram till 2050 görs en granskning av aktuell forskning som presenteras tillsammans med projektioner av Pole s-modellen i linje 
SV 4   SV med tvågradersmålet, dvs. att de globala utsläppen år 2050 har ha lverats i förhållande 
till utsläppen år 1990. 
(11) Priserna på fossila bränslen är en vik tig faktor vid bedömning av verkningarna av 
minskade växthusgasutsläpp, men dessa pris er bestäms i hög grad av de globala 
marknaderna. Dessutom kan priserna på fossila  bränslen påverkas av globala åtgärder 
rörande klimatförändringen. Samverkan mellan klimatåtgärder och priserna på fossila 
bränslen analyserades med den globala Po les-modellen, genom tre olika scenarier: 
• Global referensnivå : Globalt sett vidtas inga nya klimatåtgärder fram till år 2050.  
• Globala åtgärder : Globala åtgärder vidtas för a tt halvera de globala utsläppen 
fram till 2050 i förhållande till nivån 1990. 
• Fragmenterade åtgärder : EU driver på en strategi för minskade koldioxidutsläpp 
men övriga länder ställer sig utanför. Dessa länder uppfyller endast den lägre 
nivån av Köpenhamnsöverenskommelsens förp liktelser till 2020 och åtar sig inga 
nya insatser efter 2020. 
Denna modellprojektion utökades till att omfatta förändringsprojektioner rörande 
globalt jordbruk och markanvändning me d användning av modellerna Globiom och 
G4M. 
(12) För EU-modellering användes energisyst emmodellen Primes i kombination med 
Gains-modellen för projektioner rörande andr a utsläpp i EU utöver koldioxid. Likaså 
analyserades på EU-nivå förhållandet me llan energi och markanvändning, förändrad 
markanvändning och skogsbruk med modelle rna G4M och Globiom. Minskningen av 
koldioxidutsläpp drivs främst av koldioxidpri ser relaterade till koldioxidutsläpp och 
andra utsläpp. 
(13) De projekterade scenarierna på EU-nivå är följande:  
• Ett referensscenario som återspegla r genomförande och fortsättning av 
existerande politik (t.ex. klimat- och energipaketet fram till 2020). 
• Ett antal scenarier röra nde koldioxidminskning som återspeglar en intern 
minskning i EU på 80 % år 2050 i förhållande  till 1990, utom ett scenario rörande 
fragmenterade åtgärder där tilläggsåt gärder vidtas som skydd för de 
energiintensiva industriernas in ternationella konkurrenskraft.  
• Scenarierna rörande koldioxidminskning diffe rentieras enligt pr iserna på energi 
från fossila bränslen i linje med resulta ten från den globala analysen med Poles-
modellen:  
– Scenarier med låga energipriser som förblir relativt stabila (oljepriserna i reala 
termer år 2050 är cirka 70 dollar 2008 per fat), vilket sannolik t inträffar med globala 
åtgärder.  
– Scenarier där oljepriset gradvis fördubbl as (ökning till 127 dollar (dollarvärdet 
2008) per fat 2050), som i referensscenario t, vilket sanno likt inträffar med 
fragmenterade åtgärder. 
SV 5   SV – Scenarier med en temporär oljechock elle r fortsatt höga energipr iser från och med 
2030 (fördubbling till 212 do llar (dollarvärde t 2008) per fat 2030), som är en 
faktisk risk om fragmenterade åtgärder vidtas. 
• Scenarierna rörande koldioxidminskning di fferentieras enligt antaganden om den 
tekniska utvecklingen: 
– effektiva teknikscenarier som visar ett fr amgångsrikt införande av effektiva och 
koldioxidsnåla tekniker.  
– Scenarier för ”fördröjd avskiljning oc h lagring av koldioxi d” och ”fördröjd 
elektrifiering” för bedömning av känsligheterna rörande tillgången till vissa tekniska färdvägar. 
– Känslighetsanalys rörande fördröjda klimat åtgärder utifrån att klimatpolitiken till 
2030 varken förnyas eller kompletteras. 
(14) Framtida modellförbättringar skulle kunna ta hänsyn ti ll effekten av själva 
klimatförändringen, exempelvis jordbruks- och energiproduktion och jordbruks- och 
energikonsumtion. Ytterligare förbättringa r av modellerna för energilagring och 
lösningar för smarta nät skulle kunna ge en bättre prognos för införandet av distribuerad produktion. 
4. R
ESULTAT FRÅN DEN GLOBALA ANALYSEN  
Globala minskningsinsatser och EU:s bidrag  
(15) Granskning av den senaste vetenskapliga litteraturen och modellprojektionerna via 
Poles-modellen visar att EU internt bör mi nska sina växthusgasutsläpp med minst 75–
80 % eller mer fram till 2050 i förhållande till 1990.  
(16) Globala insatser förenliga med tvågradersmå let skulle medföra a tt andra utvecklade 
länder vidtar åtgärder som är lika strä nga som EU-modellen genom en likadan 
koldioxidprissignal. Tillväxtländerna skulle gradvis närma sig de utvecklade ländernas 
nivå genom en koldioxidmarknad som utveckla s gradvis så att koldioxidpriserna år 
2030 har samma nivå i utveckla de länder och i tillväxtlände r. Detta ger en minskning 
av de utvecklade ländernas växthusgasu tsläpp med 80 % år 2050 i förhållande till 
referensnivån, tillbaka till e ller t.o.m. under utsläppsnivå n år 1990. Detta betyder att 
om globala åtgärder vidtas kan internati onella krediter inte fås förmånligt och att 
kompensationer i stor skala inte är et t alternativ till inhemska åtgärder. 
Minskningsmålet på 80–95 % i EU måste i stor utsträckning nås internt, även ur ett 
kostnadseffektivitetsperspektiv. Utsläppen per person skulle jämnas ut över tiden och 
de absoluta skillnaderna skulle år 2050 vara  betydligt mindre, även om utsläppen per 
person förblir högre i de utvecklade länderna. 
Kopplingen mellan klimatåtgärder och globala priser på fossila bränslen 
(17) Poles-analysen påvisar växelverkan mellan globala åtgärder röra nde klimatförändring 
och framtida priser på fossila bränslen. Meda n oljepriserna enligt referenslinjen nästan 
fördubblas, skulle oljepriserna  i en värld med globala klim atåtgärder förbli stabila år 
2050 jämfört med idag. Dessa relativa minskni ngar skulle uppstå till följd av minskad 
SV 6   SV energiefterfrågan och en omst ällning till koldioxidsnåla bränslen. Kontentan är att en 
värld med globala åtgärder skulle karakteriser as av lägre priser på fossila bränslen och 
höga koldioxidpriser. 
(18) Analysen visar att oljepriserna i en värl d med fragmenterade åtgärder minskar med 
endast 15 % jämfört med referensnivåerna. Dessa resultat överensstämmer i stor utsträckning med internati onella energiorganets (IEA) World Energy Outlook 2010 . 
IEA:s uppgifter tyder på att det finns uppenba ra risker för energi tryggheten relaterade 
till kombinationen av stigande efterfrågan, försörjningssvårigheter och geopolitisk oro 
i de olje- och gasexporterande regionerna. 
(19) När energikällornas priser ändras upps tår förändringar av inkomsterna i de 
exporterande länderna. Dessa  verkningar är dock hanterliga. OPEC:s årsintäkter 
beräknas bli mycket högre under de närmaste tjugo åren jämfört me d de tidigare tjugo 
åren, även om globala åtgärder vidtas.  
Det globala bidraget från jord- och s kogsbruk och kopplingen till bioenergi 
(20) Som en del av de globala insatserna en ligt tvågradersmålet analyserades också 
bidragen från jordbruk och marka nvändning, förändrad markanvändning och 
skogsbruk samt korrelationen med energisektor n på en global skala, med beaktande av 
(a) behovet att säkerställa livsmedelstrygghete n för en växande global befolkning,  
(b) EU-målet om att minska den globala avskogningen, särskilt i 
utvecklingsländerna och stoppa den gl obala minskningen av skogsarealen 
senast 2030, 
(c) insatser för att minska utsläpp från jordbruket, 
(d) ökad användning av biomassa för energi  i fall av klimatförändringsåtgärder, 
(e) att matvanorna förändras i riktning mot mer koldioxidintensiv mat på grund av 
högre välfärd.  
Från analysen dras slutsatsen att man inom jordbruk och skogsbruk kan nå kraven enligt ovan 
till 2050 om det finns lämpliga incitament, men det kommer att vara avgörande att öka 
produktiviteten på den globala sk alan. Om man inte når upp til l dessa förbättringar är det 
omöjligt att nå upp till de ovan förtecknade må len, eller så krävs det betydande ökningar av 
matpriserna.  
Att vända den existerande trenden som går i riktning mot mer koldiox idintensiv mat kunde 
också bidra, men detta har inte analyserats. Förändringar av livsstil och beteende skulle öka sannolikheten för att man når de betydande mi nskningsmålen, men också bidra till åtgärdens 
övergripande kostnadseffektivitet, genom att ma n undviker dyrare minskningsalternativ inom 
andra sektorer. En begränsning av den globala k limatförändringen till 2 ºC skulle hjälpa den 
biologiska mångfalden enormt ge nom att de tropiska skogarna so m är mycket värdefulla för 
den biologiska mångfalden skulle bevaras, men man bör se till att en ökad produktivitet inom 
jordbruk och skogsbruk inte leder till mins kad biologisk mångfal d, ökad utarmning av 
vattenresurser eller orsaka r andra miljöproblem.  
SV 7   SV 5. RESULTAT FRÅN EU- ANALYSEN  
Färdvägar till övergripande minskning i EU och sektoriella bidrag  
(21) Analys av projektionerna från de olika scenarierna rörande koldioxidminskning i EU 
visar att det är tekniskt möjligt att med be prövade tekniker nå en minskning på 80 % 
till 2050 i förhållande till 1990, förutsatt a tt man tillämpar ett tillräckligt starkt 
koldioxidprisincitament inom alla sektorer (cirka 100–370 euro per ton 
koldioxidekvivalenter senast 2050). Detta kr äver betydande kontinuerlig innovation 
inom existerande tekniker, men kan genom föras utan banbryta nde tekniker såsom 
kärnfusion, väte- och bränslecel ler eller elnät med storskalig  tillämpning av lagring av 
distribuerbar energi och utan större förä ndringar av livsstil (t.ex. förändringar av 
matvanor eller kraftiga förändringar av rö rlighetsmönster). Såda na utvecklingar kunde 
ge tilläggsskjuts mot ett utsläppssnålt samh älle, men de inkluderades inte i analysen 
med tanke på osäkerhet rörande tekni sk och ekonomisk genomförbarhet och 
svårigheterna att införliva dem i modelleringsverktygen.  
(22) Trots att det förekommer betydande vari ationer mellan de olika scenariernas 
antaganden om teknik och priset på fossila bränslen, är resultate n stabila vad gäller 
minskningarnas takt och omfattning, med va riationer som på sekt orsnivå är aningen 
större. 
Förändring av mängden 
växthusgasutsläpp i förhållande till 1990  2005 2030 2050 
Totalt  −7 % −40 till −44 % −79 till −82 % 
Sektorer   
Kraft (CO 2) −7 % −54 till −68 % −93 till 
−99 % 
Industri (CO 2) 
−20 % −34 till −40 % −83 till 
−87 %1 
 
Transport (med luftfart, utom sjöfart) (CO
2) +30 % +20 till −9 % −54 till 
−67 % 
Transport utom luftfart, utom sjöfart+25 %  +8 till −17 %  −61 till 
−74 %  
Boende och tjänster (CO 2) −12 % −37 till −53 % −88 till 
−91 % 
Jordbruk (utom CO 2) −20 % −36 till −37 % −42 till 
−49 % 
Övriga utsläpp som inte är CO 2  −30 % −71,5 till 
−72,5 % −70 till 
−78 % 
 Källa: Primes, Gains 
(23) De totala växthusgasutsläppen har år 2030 mi nskat med cirka 40 % i förhållande till 
1990, utom i fallet med höga oljepriser ti ll 2030, som ger en minskning på 44 %. 
                                                 
1 Inkluderar inte det specifika scenariot med åtgärder som kräver mindre omfattande minskningar för 
energiintensiva industrier. 
SV 8   SV Ytterligare mellansteg längs en lågkostnadsväg kunde vara  minskningar på cirka 25 % 
till 2020 och cirka 60 % till 2040.  
(24) Med likadana ekonomiska minskningsincitament inom alla sektorer skulle ett större 
bidrag från de sektorer som omfattas av EU:s system för hande l med utsläppsrätter 
fortsättningsvis vara kostnadseffektivt. Man kunde nå utsläppsminskningar på cirka 
45 % redan till 2030 och cirka 90 % till 2050 i förhållande ti ll 2005 inom de sektorer 
som omfattas av systemet med utsläppsrätter , medan utsläppen inom övriga sektorer 
skulle minska med drygt 25 % till 2030 oc h nästan 70 % till 2050 i förhållande till 
2005.  
(25) De mest omfattande minskningarna skulle ske inom energisektorn. Med liknande 
ekonomiska incitament inom alla sektorer  sker koldioxidminskningen snabbt inom 
energisektorn, genom att det kommer in ett st ort urval koldioxidsnå la tekniker (olika 
tekniker med förnybar energi, kärnteknik, av skiljning och lagring av koldioxid efter 
2020) och ökad effektivitet på efterfrå gesidan, vilket mer än väl ger 60 % 
utsläppsminskning till 2030. År 2050 sk a då koldioxidminskningen inom 
energisektorn vara praktiskt taget genomförd.  
(26) De ovan anförda genomsnittliga bidragen på medellång och lång sikt kan också nås 
inom boende- och tjänstesektorn. De främst a faktorerna för utsl äppsminskningar är ett 
klart lägre uppvärmningsbehov tack vare bä ttre isolering, mer omfattande användning 
av (koldioxidsnål) el och förnybar energi för uppvärmning av byggnader och mer energieffektiva apparater.  
(27) Inom industrin sker koldioxidminskninge n på medellång sikt i något mindre 
utsträckning än i den övergripande ekono min, men särskilt avskiljning och lagring av 
koldioxid inom industrin ger möjlighet till alternativ för betydande ytterligare 
minskning, om än senare (efter 2030) än inom energisektorn.  
(28) Transport och jordbruk är de  viktigaste sektorerna där full koldioxidminskning inte 
kan nås på lång sikt.  
(29) Inom transportsektorn bryts de senaste tjugo årens ökande trend. Till 2030 sker en 
minskning av utsläppen från transport (väg, jä rnväg och inre sjöfart) till en nivå under 
1990 års nivå för de flesta scenarier, me dan scenariot för effektiv teknik med 
referenspriser för fossilt bränsle skulle ge en minskning på 5 % och med låga priser på 
fossilt bränsle 2%. Största delen av minskningarna nås dock mellan 2030 och 2050, 
med cirka 60 % minskning för transport
2. 
(30) Inom jordbruket är mönstret det mots atta. Minskningarna mellan nu och 2030 är 
betydande, men ytterligare tekn iska alternativ för minskni ng av växthusgasutsläpp är 
inte så betydande. Liksom i andra sektorer  finns det fortfarande utrymme för vidare 
analyser om beteendeförändri ngars inverkan på alternat iven för begränsningen av 
växthusgasutsläpp. 
(31) Övriga utsläpp som inte är koldioxid, såsom metan från deponier och dikväveoxid från 
industrin kommer också att minska snabbt  till 2030, och därefter sker ytterligare 
                                                 
2 NOx-utsläpp från luftfart och andra indirekta verkningar från luftfarten på den globala 
uppvärmningspotentialen ingår inte. 
SV 9   SV minskningar endast i begränsad utsträckning. För utsläpp so m inte är koldioxid inom 
systemet med handel med utsläppsrätter  inträffar dessa minskningar redan i 
referensscenariot, medan det för övriga sektorer såsom jordbruk, avfall och F-gaser 
skulle krävas tilläggsåtgärder som går längre än existerande politik. 
Systemkostnader: koldioxidpriser, investeringsutg ifter och kostnaderna för fossila bränslen  
(32) I alla scenarier stiger koldioxidpr iserna från cirka 50–60 euro per ton 
koldioxidekvivalent  år 2030 till 100–370 euro per ton koldioxidekvivalent (150–
200 euro enligt scenarierna me d effektiv teknik) beroende  på vilka parametrar som 
väljs för teknik och fossila bränslen.  
(33) Särskilt kan konstateras att det finns en klar omvänd korrelation mellan priserna på 
fossilt bränsle och koldioxidpriserna. Om pris erna på fossila bränslen är högre måste 
koldioxidpriserna vara lägre med tanke på koldioxidminskningen. Detta är en logisk 
följd av det faktum att den allmänna pr issättningen, antingen ge nom koldioxidpriset 
eller genom energipriserna, i sig är en viktig drivande faktor för utsläppsminskning 
eftersom den påverkar energiefterfrågan oc h energieffektivitete n. Den klara fördelen 
med prissättning av koldioxid är att priserna stiger på de insatsva ror och processer som 
är mest koldioxidintensiva oc h intäkterna omsätts i den lokala ekonomin, medan detta 
inte alltid gäller med högre energipriser, särskilt för EU som är starkt beroende av import av fossila bränslen. 
(34) Man sluter sig också till att fördröjd ut veckling och användning av vissa tekniker 
(avskiljning och lagring av koldioxid, elektrifiering) såväl som fördröjda 
klimatåtgärder (inga nya åtgärder före 2030) i slutändan leder till betydligt högre 
koldioxidpriser, högre totala  kostnader och minskade bränslebesparingar. Detta 
belyser den kritiska betydelsen av  
• FoU och tidig användning av koldioxidsnål a tekniker som ett medel för att sänka 
de övergripande kostnaderna och öka allmänhetens acceptans för viss teknik, 
• behovet av kontinuerliga men gradvisa mins kningar över tiden, för att undvika att 
sent införande leder till höga och pl ötsliga ökningar av koldioxidpriset.  
(35) Den viktigaste slutsatsen från alla s cenarier rörande koldioxidminskning är den 
massiva omställningen från bränsleutgifter (driftskostnader) till investeringsutgifter 
(kapitalutgifter). Det är vik tigt att ur ett övergripande ekono miskt perspektiv notera att 
investeringarna i stor utstr äckning är utgifter inom de n inhemska ekonomin, och att 
dessa kräver ökat mervärde och större out put från många olika tillverkningsindustrier 
(fordon, kraftalstring, utrustning för industrin och näten, energieffektiva 
byggnadsmaterial, konstruktionssektorn, os v.) medan bränsleutgifterna i stor 
utsträckning överförs till tredjeländer på gr und av EU:s starka beroende av import av 
fossila bränslen. 
(36) För scenarierna med effektiv  teknik är de årliga inve steringarna fram till 2040–2050 i 
genomsnitt 550 miljarder euro högre än i refere nsfallet. Fördelat över 40-årsperioden 
uppgår denna ökning av investeringsutgifter til l cirka 270 miljarder per år, både i fall 
med globala åtgärder och me d fragmenterade åtgärder. 
(37) En annan följd av ökade investeringar är lika stora minskningar av bränslekostnader. 
Enligt referensscenariot ökar bränslekostnad erna fortfarande från cirka 900 miljarder 
SV 10   SV euro i genomsnitt per år för perioden 2010–2020 till cirka 1400 miljarder euro för 
perioden 2040–2050. När referensenergipriser  används ger koldi oxidminskningen en 
minskning av bränslekostnaderna med nästan 350 miljarder euro per år under perioden 2040–2050. Med globala åtgärder blir minskningen  av bränslekostnader i förhållande 
till referensen självfallet ännu mer omfa ttande, med inbesparingar på strax över 
600 miljarder euro per år för perioden 2040–2050, på grund av den kombinerade effekten av inbesparingar rörande fossila br änslen och lägre priser  på dessa. Betraktat 
över hela 40-årsperioden minskar de genomsnittliga årsbränslekostnaderna i förhållande till referensen med 175 miljard er euro (fragmente rade åtgärder –
 referensenergipriser) till 320 miljarder euro (globala åtgärder – låga priser på fossila 
bränslen) under förutsättning att elens genomslag i transportsektorn inte fördröjs. 
(38) En oljechock eller höga priser på fossila bränslen ökar de behövliga 
investeringsutgifterna i referensscenariot med cirka 100 miljarder euro per år, men det finns dock ingen sådan påverkan i sc enarierna rörande koldioxidminskning. 
Bränslekostnaderna är betydligt lägre i scenarierna rörande koldioxidminskning i 
kombination med höga priser på fossila brän slen, än i referensfallet i kombination med 
höga priser på fossila bränslen. I scenar iot med höga priser på fossila bränslen 
kompenseras de ökade invester ingsutgifterna för klimatåtgä rder mer än väl genom att 
bränslekostnaderna minskar. 
(39) Ökningen av kapitalutgifter för koldioxidsnåla  ändamål är ett genomgående drag inom 
alla sektorer (kraft, industri, transport oc h den byggda miljön) men i absoluta termer 
sett ökar investeringarn a inte mest inom kraftalstring, nätinfrastruktur eller industrin, 
utan inom efterfrågesidans tekniker inom transportsektorn (särskilt fordon) och den 
byggda miljön (energieffektiva byggmaterial och komponenter, värmepumpar, apparater osv.). Affärssektorerna som tillhandahåller dessa tekniker och utrustning drar här den största nyt tan av koldioxidminskning. 
(40) Storleken och sammansättningen på kapita linvesteringar för koldioxidsnåla ändamål 
under de kommande decennierna väcker viktiga politikfrågor om hur man kan 
övervinna de finansieringshinder som kan förekomma trots starka 
koldioxidincitament, särskilt i fråga om sl utanvändarna inom transport och byggande. 
Det kommer att behövas innovativa finans- och skatteinstrument såsom förmånliga 
lån, skatteminskningar och anslag för åter betalning av en del av energisnåla 
investeringar, för att underlätta privata i nvesteringar i koldioxidsnåla tekniker. Även 
en större andel av regiona lfinansieringen inom EU-bud geten borde fördelas till 
politikinstrument som ökar de n privata sektorns resurser. 
Energiresurser, energieffektivitet och energitrygghet  
(41) I scenarierna för koldioxidminskning sker en betydlig ökning av EU:s 
energiresurseffektivitet,  vilket även ger energitrygghet främst tack vare en mindre 
användning av fossila bränslen och en minskad import. Den totala primärenergiförbrukningen går ned till 1 650 miljoner ton oljeekvivalenter år 2030 och 
cirka 1 300–1 350 miljoner ton oljeekvivale nter år 2050, jämfört med mer än 1 800 
miljoner ton oljeekvivalenter år 2005. En stö rre andel inhemska energikällor tas i bruk, 
särskilt i fråga om förnybar energi, och den totala  energiimporten me r än halveras till 
2050 i förhållande till 2005. Med början från 2025 leder detta till en omsvängning av 
trenden för ökat beroende av bränsleimport, som minskar till mindre än 35 % fram till 2050. Fakturan för oljeimport sjunker till  hälften eller mi ndre fram till 2050 i 
SV 11   SV jämförelse med nuläget, och är cirka 80 % lägre än i referensfallet, vilket motsvarar 
400 miljarder euro eller mer. 
(42) Det är viktigt att notera att dessa nivåer  för minskad förbrukning av primärenergi 
främst är resultatet av tekniska förändringa r på efterfrågesidan, inte av reducerade 
energitjänster: för det första genom e ffektivare byggnader, uppvärmningssystem och 
fordon, senare stärkta av elektrifiering av transport och uppvärmning, som ger en 
kombination av mycket effektiva tekniker på efterfrågesidan ( hybrider som kan laddas 
från elnätet, elfordon, värmepumpar) och en starkt koldioxidreducer ad energisektor.  
(43) Om EU når målet om 20 % energibespar ingar 2020 kan man minska de inhemska 
utsläppen med 25 % eller mer till 2020. 
(44) Utfasningen av koldioxid kommer till stor del att minska säkerhetsriskerna med fossila 
bränslen, men en storskalig elektrifieri ng i kombination med en decentraliserad 
produktion medför andra utmaningar och mö jligheter. Dessa frågor kommer att tas 
upp mer ingående i ener gifärdplanen för 2050. 
Energisektorn 
(45) Även om det slutliga energibehovet mins kar betydligt för alla sektorer kommer 
elförbrukningen att fortsätta öka till 2050. Detta beror på två mot varandra stående 
trender:  
• Flera effektivitetsförbättri ngar på efterfrågesidan.  
• Ökad efterfrågan, särskilt efter 2025, fr ån uppvärmnings- och transportsektorn, 
utlöst av storskalig tillämpning av effe ktiva tekniker på efterfrågesidan (t.ex. 
hybrider som kan laddas från el nätet, elfordon, värmepumpar). 
Ökningstakten förblir dock densamma som enligt de senaste tjugo åren historiska 
trender, trots det faktum att en betydande andel av transport- och 
uppvärmningssektorn med tiden kommer att öv ergå från olja och gas till el.  
(46) På försörjningssidan ökar andelen koldioxidsnåla teknike r inom elmixen (förnybara, 
fossila bränslen plus avskiljning och lagri ng av koldioxid, kärnkraft) snabbt från 45 % 
i nuläget till cirka 60 % år 2020 (till följd av fullt genomförande av klimat- och energipaketet), till 75–80 % år 2030 och nästan 100 % år 2050. Eftersom de 
koldioxidsnåla teknikerna karakteriseras  av högre kapitalu tgifter och lägre 
bränslekostnader är utgifterna för alstri ngsinvesteringar höga, likaså utgifterna för 
utbyggnad av nätet. På samma sätt som för a ndra sektorer är den centrala politiska 
frågan hur man bäst kan underl ätta dessa investeringar. 
Transport  
(47) Energieffektiviteten är ett av de viktigaste bidragen till koldioxidminskningar inom 
transport. Analysen visar att fram till 2025 oc h trots fortsatt ökande transporttjänster är 
effektivare fordon den främsta faktorn när man vill bryta trenden med ökande 
växthusgasutsläpp och fram till 2030 nå ti llbaka till 1990 års nivåer rörande 
växthusgasutsläpp för landba serade transporter. T.ex. för personbilar går dessa 
effektivitetsförbättringar efter 2020 förbi existerande lagstiftni ng rörande koldioxid 
och bilar, tack vare en gradvis hybridisering. 
SV 12   SV (48) Hybridiseringen är viktig för att uppnå bättre effektivitet fram till 2025, men ur ett 
tekniskt perspektiv innebär den också ett väsentligt steg för omställningen mot 
elektrorörlighet (eldrivna fordon). För pers onbilar är detta en avgörande teknik som 
ger möjligheter till mycket omfattande minskningar inom transportsektorn efter 2030. För luftfarten, och i en mindre utsträckning för tunga fordon, spel ar biobränslena en 
viktig roll, mest efter 2030.  
(49) Biobränslen för luftfart blir en viktig teknik för minskning av växthusgasutsläppen 
efter 2030. För vägtrans port sker den största ökningen av biobränslen under perioden 
fram till 2020 för att nå det övergripande målet 20 % förnybara energikällor och det specifika målet 10 % förnybara energikä llor för transport. Mellan 2020 och 2050 
skulle den absoluta ökningen fortsätta, men förbli lägre än under perioden 2005–2020, 
om eldrivna fordon slår igenom på mar knaden. Även om så inte är fallet måste 
biobränslena få en större betydelse om man vill uppnå samma minskningsnivå. Sådana 
ökningar av biobränslen kan leda till ökad press på markanvändning, även utsläpp från 
markanvändning, biologisk mångfald, vattenf örvaltning och miljön i allmänhet, 
åtminstone under antagandet att det gäller markbaserade biobränslen. 
(50) I alla de analyserade scenarierna syns endast en liten påverkan när det gäller det totala 
transportbehovet. Detta beror delvis på modelleringsramen, vars  fokus riktas på 
växthusgasminskningar och som inte inbegrip er specifik transportp olitik som bereder 
vägen för ett effektivare transportsystem,  trafikomställning oc h minskning av olika 
slags externa faktorer såsom trafikstockningar och luftföroreningar, vilka kan leda till 
ytterligare positiva bieffekter när det gäller utsläppsminskningar. Dessa aspekter kommer att behandlas i närmare detalj i konsek vensanalysen av vitboken om transport. 
(51) En jämförelse mellan olika scenarier visa r att det finns en klar korrelation mellan 
minskningarna av växthusgasutsläppen inom  transportsektorn och minskningarna av 
växthusgasutsläppen inom energisektorn. Om transportsektorn lyckas nå mer 
omfattande utsläppsminskningar genom el ektromobilitet kommer elanvändningen att 
öka, vilket påverkar utsläppen från gene rering av el. Det be tyder att även om 
transportsektorn inte omfattas av handel med utsläppsrätter får den med tiden en 
starkare inverkan på utveck lingarna inom denna handel.  
Den byggda miljön  
(52) Uppvärmning och kylning av bostäder (två tredjedelar) samt vattenuppvärmning och 
matlagning (över 20 %) är de främsta energiförbrukarna inom denna sektor, medan 
resten till största delen kommer fr ån belysning och elapparater.  
(53) De observerade centrala trenderna påminner om trenderna inom transportsektorn. För 
det första kommer det övergripande energibehovet att sjunka: effektiviteten, särskilt byggnadernas energiprestanda, fö rbättras tack vare passiv husteknik som utgör normen 
och kraftigt bättre energi prestanda för existerande byggnader genom renoveringar. 
Detta innebär avsevärda investeringar som kan återvinnas över tiden genom att 
energifakturan sjunker. En central politisk fråga är hur man ska klara de initiala 
finansieringssvårigheterna.  
(54) På samma sätt som inom transportsektorn sker en betydande bränsleomställning, från 
olja, gas och kol till el och förnybara bränsl en. Effektiva värmepumpar spelar en viktig 
roll, då de ger möjlighet till effektivar e slutanvändning av energi samtidigt som 
SV 13   SV bränslena blir mindre koldioxidintensiva genom användningen av geotermisk energi 
och el. Dessutom ersätter biogas, biomassa och solvärme i betydande utsträckning de 
fossila bränslena.  
Industri  
(55) De energiintensiva industriernas bidrag ti ll kostnadseffektiviteten i scenariot med 
effektivare teknik skulle leda till utslä ppsminskningar på cirka 35 % till 2030 och 85–
95 % till 2050. Dessa potentialer är en komb ination av ytterligare minskningar av 
energiintensitet och avskiljning och lagring av koldioxid för de återstående koldioxidutsläppen från energi intensiva industrier (t.ex. pr ocessutsläpp inom stål och 
cement) från och med 2035.  
(56) I ett fall med fragmenterade åtgärder där EU  minskar utsläppen be tydligt mer än andra 
länder kommer vissa industrier att gynnas av ti lläggsinvesteringar i ett brett urval av 
koldioxidsnåla tekniker och bättre konkurrenskr aft tack vare fördelen med att vara 
först på plan.  
(57) Man har analyserat konsekvenserna av en am bitiösare klimatpolitik för energieffektiva 
industrier. Resultaten från den tidigare makroekonomiska modelleringen granskades 
på nytt och justerades fram till 2030. Genom detta bekräftades att konsekvenserna på 
de energiintensiva industri ernas produktionsnivåer var be gränsade och att gratis 
tilldelning skyddar dessa industrier inom ha ndeln med utsläppsrätter, även om EU 
genomför ambitiösare mål i en vä rld där ambitionerna i övriga regioner inte är så höga.  
(58) För energiintensiva industrier kräver doc k de beskrivna minskningspotentialerna 
storskaligt införande av avsk iljning och lagring av koldi oxid efter 2035, och de enda 
verkliga fördelarna med denna teknik är minskade växthusgasutsläpp samtidigt som den medför både extra invester ingar och högre driftskostnader.  
(59) Därför analyserades ett alternativt scenario  där de energiintensiva industrierna har 
mildare krav på utsläppsminskningar där i ndustriutsläppen ligger närmare resultaten 
enligt referensscenariot och minskningen fram  till 2050 inte blir 86 % utan cirka 50 %, 
särskilt som avskiljning och lagring av koldioxid då inte blir normteknik för processrelaterade utsläpp. I ett sådant scenar io skulle de energi intensiva industrierna 
slippa de extra kostnaderna relaterade til l avskiljning och lagring av koldioxid som 
skulle uppgå till mer än 10 miljarder euro per år under det sista decenniet.  
Utsläpp från jordbruk och andra utsläpp som inte är koldioxid 
(60) Mellan 1990 och 2005 minskade andra utsläpp än  koldioxid med en fjär dedel, vilket är 
en betydligt snabbare takt än för koldioxi dutsläpp. I dagsläget st år utsläppen från 
jordbruket (dikväveoxid och metan) för mer än hälften av de utsläpp som inte är 
koldioxid.  
(61) Andra än koldioxidutsläpp so m inte kommer från jordbruket förväntas minska 
betydligt, särskilt före 2030. Det främsta skälet är dikväveoxidminskningar inom 
industrisektorer som omfattas av hande l med utsläppsrätter, minskning av 
metanutsläppen till följd av fullt genomföra nde av direktivet om deponering av avfall, 
SV 14   SV minskning av fluorkolväten3 och minskning av metanutsläpp inom gruvdrift, energi 
och industrisektorer.  
(62) Utsläppen från jordbruket kan fortsätta mins ka till 2030, men därefter försvagas denna 
trend. Med utsläppsnivåer kring 330 miljoner ton 2050, en tredjedel under utsläppsnivåerna 2005, represen terar jordbruket cirka en tr edjedel av de återstående 
totala EU-utsläppen 2050, vilket innebär en  trefaldig ökning av andelen år 2005. Detta 
pekar på hur viktigt det är att minska  koldioxidutsläppen inom jordbruket. Om 
utsläppen inte fortsätter minska med en tredjedel till 2050 i förhållande till 2005, 
måste de övriga sektorerna göra ännu hårdare ansträngningar.  
(63) Samtidigt, när den globala efterfrågan på  livsmedel ökar och trenden går mot mer 
koldioxidintensiva matvanor, visar analysen klart att det finns gränser för hur mycket 
koldioxidutsläppen kan minskas inom jordbruke t. Ett potentiellt viktigt element som 
inte ingår i den kvantitativa bedömningen är beteendeändringar och deras eventuella 
följder som kan bryta de aktuella trende rna och leda till mindre koldioxidintensiva 
matvanor. På lång sikt kan en övergång t ill hälsosammare matvanor ge betydligt 
mindre utsläpp av metan och kväveoxi der och ha positiva verkningar på 
markanvändningskraven. 
Markanvändning, förändring av markanvändning, skogsbruk 
(64) Energi från biomassa kommer att bli en be tydande faktor när det gäller den ökning av 
förnybar energi som projekteras fö r de kommande decennierna. Utifrån 
referensscenariot kommer pr oduktionen av bioenergi att mer eller mindre fördubblas 
mellan 2010 och 2050. I scenariot med koldioxidminskning kommer produktionen av bioenergi att mer än trefaldigas under samma period. Den ökade efterfrågan på 
biomassa beror främst på den ökade produkt ionen av biobränsle från jordbruksgrödor 
samt ökad användning av jordbruksavfall, träbiomassa och avfallsmaterial.  
(65) Den ökande efterfrågan på bioenerg i kommer att påverka mönstren för 
markanvändning i EU som i viss ut sträckning konkurrerar med andra 
användningsområden, såsom produktion av livs medel och foder, papper och virke. 
Vidare kan själva produkti onen påverka EU:s växthusgasu tsläpp genom förändring av 
1) de nödvändiga insatsvaror i jordbr uket som kan öka utsl äppen (t.ex. ökad 
användning av gödningsmedel), 2) markanvä ndning som leder till ökade nettoutsläpp 
av växthusgaser (t.ex. snabbare avskogni ng eller beskogning eller omvandling av 
gräsmarksområden till odlingsmark) och 3) sk ogsförvaltningsåtgärder som leder till 
förändrade utsläpp och absorption i de förvaltade skogarna (t.ex. ändrade 
avverkningscykler).  
(66) I Europa leder förändringarna av markanvändning och skogsbruk till nettoinfångning 
av koldioxid, särskilt i skogar. Denna nettosänka förvän tas minska betydligt över tiden 
på grund av mogna skogar och ökad avverkni ng för produktion av bioenergi, papper 
och virke. Minskning av efterfrågan på j ungfrufiber på sikt, exempelvis genom 
återvinning av organiskt avfall, papper och träprodukter, skulle leda till att denna 
minskning av nettosänkan med tiden försvagas. 
                                                
 
3 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 842/2006 av den 17 maj 2006 om vissa fluorerade 
växthusgaser och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/40/EG av den 17 maj 2006 om utsläpp 
från luftkonditioneringssystem i motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/156/EEG. 
SV 15   SV (67) Osäkerheterna är omfattande och växelver kningarna mellan sektorerna för energi, 
skogsbruk och jordbruk är komplexa, även på  en global skala. Efterfrågan i EU på 
bioenergi kommer delvis a tt tillgodoses genom import, vilket skulle ge mindre 
konsekvenser i EU men potentiellt större kons ekvenser i tr edjeländer. Det är uppenbart 
att denna fråga kräver ytterligare uppm ärksamhet och granskning. Det vore mycket 
viktigt att jordbruket blir produktivare fö r att säkerställa at t dessa ökningar av 
bioenergi kan genomföras utan alltför stora negativa konsekvenser för andra 
slutanvändare av produkter från skogsbruk eller jordbruk . Slutligen gäller att de 
konsekvenser som ändrade förvaltningsme toder har för den biologiska mångfalden 
kommer att kräva ytterligare uppmärksamhet.  
Konsekvenser för sysselsättningen 
(68) När det gäller sysselsättning förväntas de  underliggande strukturella förändringarna 
inte ha några konsekvenser, eller svagt positiva konsekvenser, på den övergripande 
sysselsättningsnivån (åtminstone på lång sikt) men man förväntar sig betydande 
omställningar mellan eller inom de olika se ktorerna, under förutsä ttning att en lämplig 
arbetsmarknadspolitik införs. Det är viktigt gö ra politiska linjedragni ngar för att se till 
att de övergripande effekterna är pos itiva och säkerställer omställning av 
sysselsättningen till sektor er och yrken som är innovativa och har en hög 
tillväxtpotential. Analysen visar att ökade  investeringar i kapitalintensiva varor 
(utrustning för kraftalstring, förnybar en ergi, transportutrustning, byggnader och 
byggnadskomponenter) kräver högre pr oduktion inom ett stort antal 
tillverkningssektorer och inom konstruktionssektorn.  
(69) Förändring av energisystemet, transportsekto rn och bostadssektorn, som är de främsta 
källorna till växthusgasutsläpp, leder till ökad efterfrågan på nya färdigheter och 
kunskaper. Detta är särskilt viktigt inom energisektorn på  grund av stora investeringar 
och utvidgningar inom delsek torerna för förnybar energi och energiförvaltning. Det 
främsta behovet är att se över och uppgrader a färdigheterna hos tidigare anställda. 
Uppgraderingen av färdighete r begränsas inte enbart t ill sektorer som upplever 
minskning eller ökning av  tillväxten utan också sektorer  som är indirekt engagerade, 
såsom banksektorn. 
(70) Dessutom kan prissättningspolitiken ge möjlighet till smart återsatsning av intäkter 
och sysselsättningen gynnas mest av sä nkta arbetskostnader. Införandet av 
prissättningspolitik av typen auktioner för sekt orer som inte är utsatta för internationell 
konkurrens eller beskattning i sektorer utanför systemet med handel med utsläppsrätter 
kan tillsammans med en minskning av arbets kostnaderna genom åter satsning leda till 
en nettoökning av sysselsättningen på 0,7 % jämfört med referensen, dvs. en ökning 
med strax över 1,5 miljoner arbetstillfällen till 2020. 
Positiva bieffekter på luftkvalitet 
(71) Allmänt taget kan man notera att luft kvaliteten gynnas. De genomsnittliga 
föroreningsnivåerna är år 2030 mer än 65 % lägre i förhållande till 2005. År 2030 bör 
årskostnaderna för kontroll av  traditionella luftförorena re ha gått ned med mer än 
10 miljarder euro och 2050 kan närmare 50 miljarder euro sparas per år. Dessa 
utvecklingar minskar också dödlighete n, med fördelar som uppskattas till 7–
17 miljarder euro per år 2030 och 17–38 milja rder euro 2050. Dessutom förbättras 
SV 16   SV allmänhetens hälsa, vilket medför sänkta hä lsovårdskostnader samt  mindre skador på 
ekosystem, grödor, material och byggnader.  
(72)