Förslag till RÅDETS BESLUT om den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas vid den åttonde partskonferensen för Helsingforskonventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I /* COM/2014/0652 final - 2014/0301 (NLE) */





Motivering 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Europeiska unionen och de flesta av dess medlemsstater är parter i Uneces konvention om gränsöverskridande effekter av industriolyckor[1]. Konventionen omfattar förebyggande av, beredskap för och insatser vid sådana industriolyckor på anläggningar med farlig verksamhet som kan få gränsöverskridande effekter. Seveso II-direktivet[2] är det rättsliga instrumentet för att fullgöra Europeiska unionens skyldigheter enligt konventionen. I bilaga I till konventionen och i bilaga I till Seveso II-direktivet förtecknas kategorier av farliga ämnen och enskilda farliga ämnen i syfte att definiera farliga verksamheter. I juni 2015 kommer Seveso II-direktivet att ersättas av Seveso III-direktivet[3], varigenom bland annat bilaga I ändras. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Partskonferensen för Uneces konvention om gränsöverskridande effekter av industriolyckor gav vid sitt sjunde möte 2012 arbetsgruppen för utveckling av konventionen i uppdrag att ta fram ett förslag till ändring av bilaga I till konventionen för att få den att överensstämma med FN:s globala harmoniserade system för klassificering och märkning av kemikalier (GHS) och att bibehålla överensstämmelsen med Europeiska unionens motsvarande lagstiftning (dvs. Seveso III-direktivet). Arbetsgruppen har färdigställt ett förslag till ändring av bilaga I till konventionen. Experter från EU:s medlemsstater och företrädare för kommissionen deltog i diskussionerna. Förslaget godkändes av konventionens presidium vid dess möte i juli 2014 och kommer att läggas fram för partskonferensen för godkännande vid dess möte i december 2014. Förslaget innebär att bilaga I till konventionen anpassas till bilaga I till Seveso III-direktivet. Detta leder inte till några miljömässiga eller socioekonomiska konsekvenser i EU. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER Förslaget innebär att innehållet i bilaga I till konventionen anpassas till bilaga I till Seveso III-direktivet. Det är följaktligen helt i linje med Europeiska unionens befintliga lagstiftning, och alla relevanta reservationer från Europeiska unionen avseende nuvarande bilaga I till konventionen kan dras tillbaka när den föreslagna ändringen har antagits av partskonferensen och trätt i kraft. 4. BUDGETKONSEKVENSER Det föreslagna beslutet har inga budgetkonsekvenser för unionen. Mot bakgrund av ovanstående bör Europeiska unionen, vid det åttonde mötet i Uneces konvention om gränsöverskridande effekter av industriolyckor, stödja antagandet av utkastet till ändring av bilaga I. 2014/0301 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas vid den åttonde partskonferensen för Helsingforskonventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.9, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Unionen är part i Uneces konvention om gränsöverskridande effekter av industriolyckor1 (nedan kallad konventionen). (2) För att definiera farliga verksamheter anges i bilaga I till konventionen kategorier av farliga ämnen och enskilda farliga ämnen. (3) Enligt artikel 26.4 i konventionen ska en ändring av bilaga I bli gällande, för de parter i konventionen som inte har anmält invändning, tolv månader efter det att exekutivsekreteraren har underrättat parterna om ändringen efter det att den antagits vid partskonferensen med nio tiondelars majoritet av de vid mötet närvarande och röstande parterna, under förutsättning att minst sexton parter inte har anmält invändningar. (4) Texten till förslaget om ändring av bilaga I har tagits fram inom arbetsgruppen för utveckling av konventionen och fått stöd av konventionens presidium. Förslaget kommer att läggas fram för antagande vid nästa partskonferens, som hålls i Genève den 3–5 december 2014. (5) Ändringen innebär att bilaga I anpassas helt till bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 20123. (6) Ändringen av bilaga I till konventionen bör därför godkännas. (7) Den reservation som Europeiska unionen lämnade in i samband med antagandet av den första ändringen av bilaga I till konventionen grundades på diskrepanser mellan bilaga I och gällande EU-lagstiftning, vilka inte längre kommer att finnas efter ändringen av bilaga I. Reservationen bör dras tillbaka så snart ändringen av bilaga I till konventionen har blivit gällande. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Den ståndpunkt som ska intas av Europeiska unionen vid den åttonde partskonferensen för konventionen ska vara att stödja det förslag till ändring av bilaga I till konventionen som återfinns i bilagan till detta beslut. Artikel 2 Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha rätt att på unionens vägnar dra tillbaka de återstående reservationer som anges i bilaga I till rådets beslut 98/685/EG under förutsättning att den ändring av bilaga I till konventionen som avses i artikel 1 har blivit gällande i enlighet med artikel 26.4 i konventionen. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] Rådets beslut 98/685/EG av den 23 mars 1998 om att ingå konventionen om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor (EGT L 326, 3.12.1998, s. 5). [2] Rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, 14.1.1997, s. 13). [3] Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 2012 om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och om ändring och senare upphävande av rådets direktiv 96/82/EG (EUT L 197, 24.7.2012, s. 1). BILAGA Bilaga till förslaget till RÅDETS BESLUT om den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas vid den åttonde partskonferensen för Helsingforskonventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor vad gäller förslaget till ändring av bilaga I Förslag till ändring av bilaga I till Uneces konvention om gränsöverskridande effekter av industriolyckor Framlagt av arbetsgruppen för utveckling av konventionen Partskonferensen, som inser behovet av att uppdatera kategorierna av ämnen och beredningar och de enskilda ämnena samt deras tröskelvärden, enligt bilaga I till konventionen, i syfte att införa de kriterier som anges i FN:s globalt harmoniserade system för klassificering och märkning av kemikalier (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) och att bibehålla överensstämmelsen med motsvarande EU-lagstiftning, som beaktar sitt beslut att göra en översyn av de farliga ämnen och motsvarande tröskelvärden som ingår i bilaga I, och sitt beslut 2004/4 om inrättande av arbetsgruppen för utveckling av konventionen, som ansluter sig till det förslag till ändring av bilaga I som utarbetats av arbetsgruppen på grundval av en ingående översyn (se protokollet från två möten: WGD3/3-4 september 2013 och WGD4/28-29 april 2014) och som stöds av presidiet, ändrar bilaga I till konventionen om farliga ämnen i syfte att definiera farliga verksamheter enligt nedan. Föreslagen ändring av bilaga I till konventionen Farliga ämnen som ska beaktas vid definition av farliga verksamheter1 Om ett ämne eller en blandning som anges i del II också ingår i en eller flera kategorier i del I, ska det tröskelvärde som anges i del II användas. För identifiering av farliga verksamheter ska parterna ta hänsyn till de faktiska eller förväntade farliga egenskaperna och/eller kvantiteterna av alla förekommande farliga ämnen, eller till farliga ämnen som rimligen kan antas bildas när kontrollen förloras över en verksamhet, inbegripet lagring, inom en farlig verksamhet. 1. Del I Kategorier av ämnen och blandningar som inte särskilt anges i del II Kategori enligt FN:s globalt harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier || Tröskelvärde (ton) || 1. Akut toxicitet, kategori 1, alla exponeringsvägar2 || 20 2. Akut toxicitet: kategori 2, alla exponeringsvägar3 kategori 3, exponering via inhalation4 || 200 3. Specifik organtoxicitet (STOT) – enstaka exponering (SE) STOT, kategori 15 || 200 4. Explosiva ämnen, blandningar och föremål – Instabila explosiva ämnen, blandningar och föremål eller explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 eller 1.6 i kapitel 2.1.2 i GHS-kriterierna, eller ämnen/blandningar som har explosiva egenskaper enligt testserie 2 i del I i FN:s rekommendationer för transport av farligt gods, handboken för provning och kriterier (Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests and Criteria), nedan kallad testhandboken, och som inte omfattas av faroklasserna Organiska peroxider eller Självreaktiva ämnen och blandningar6, 7 || 50 5. Explosiva ämnen, blandningar och föremål som omfattas av riskgrupp 1.4 i kapitel 2.1.2 i GHS8 || 200 6. Brandfarliga gaser, kategori 1 eller 29 || 50 7. Aerosoler10, kategori 1 eller 2, som innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2, eller brandfarliga vätskor i kategori 1 || 500 (netto) 8. Aerosoler, kategori 1 eller 2, som varken innehåller brandfarliga gaser i kategori 1 eller 2 eller brandfarliga vätskor i kategori 111 || 50 000 (netto) 9. Oxiderande gaser, kategori 112 || 200 10. Brandfarliga vätskor: brandfarliga vätskor, kategori 1, eller brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt13, eller andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C som hålls vid en temperatur över sin kokpunkt14 || 50 11. Brandfarliga vätskor: brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka15, eller andra vätskor med flampunkt ≤ 60 °C där särskilda processförhållanden, såsom högt tryck eller hög temperatur, kan ge upphov till fara för industriolycka || 200 12. Brandfarliga vätskor, kategori 2 eller 3, som inte omfattas av 10 och 1116 || 50 000 13. Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider: självreaktiva ämnen och blandningar, typ A eller B eller organiska peroxider, typ A eller B17 || 50 14. Självreaktiva ämnen och blandningar och organiska peroxider: självreaktiva ämnen och blandningar, typ C, D, E eller F eller organiska peroxider, typ C, D, E eller F18 || 200 15. Pyrofora vätskor och fasta ämnen, kategori 1 || 200 16. Oxiderande vätskor och fasta ämnen, kategori 1, 2 eller 3 || 200 17. Farligt för vattenmiljön, kategori akut 1 eller kronisk 119 || 200 18. Farligt för vattenmiljön, kategori kronisk 220 || 500 19. Ämnen och blandningar som reagerar häftigt med vatten, t.ex. acetylklorid, titantetraklorid || 500 20. Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, kategori 121 || 500 21. Ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar giftig gas (ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten eller fuktig luft bildar gaser som klassificerats för akut toxicitet i kategori 1, 2 eller 3, t.ex. aluminiumfosfid, fosforpentasulfid) || 200 2. Del II Enskilda ämnen Ämne || Tröskelvärde (ton) || 1a. Ammoniumnitrat22 || 10 000 1b. Ammoniumnitrat23 || 5 000 1c. Ammoniumnitrat24 || 2 500 1d. Ammoniumnitrat25 || 50 2a. Kaliumnitrat26 || 10 000 2b. Kaliumnitrat27 || 5 000 3. Arsenikpentoxid, arsenik(V)syra och/eller salter || 2 4. Arseniktrioxid, arsenik(III)syrlighet och/eller salter || 0,1 5. Brom || 100 6. Klor || 25 7. Nickelföreningar i inhalerbar pulverform: nickelmonoxid, nickeldioxid, nickelsulfid, trinickeldisulfid, dinickeltrioxid || 1 8. Etylenimin || 20 9. Fluor || 20 10. Formaldehyd (koncentration ≥ 90 %) || 50 11. Väte || 50 12. Väteklorid (kondenserad gas) || 250 13. Blyalkyler || 50 14. Kondenserade brandfarliga gaser, kategori 1 eller 2 (inklusive LPG) och naturgas28 || 200 15. Acetylen || 50 16. Etylenoxid || 50 17. Propylenoxid || 50 18. Metanol || 5 000 19. 4,4'-metylenbis(2-kloranilin) och/eller dess salter, i pulverform || 0,01 20. Metylisocyanat || 0,15 21. Syre || 2 000 22. Toluendiisocyanat (2,4-toluendiisocyanat och 2,6-toluendiisocyanat) || 100 23. Karbonyldiklorid (fosgen) || 0,75 24. Arsin (arseniktrihydrid) || 1 25. Fosfin (fosfortrihydrid) || 1 26. Svaveldiklorid || 1 27. Svaveltrioxid || 75 28. Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner (inkl. tetraklordibensodioxin (TCDD)) beräknade som TCDD-ekvivalenter29 || 0,001 29. Följande cancerframkallande ämnen eller blandningar som innehåller följande cancerframkallande ämnen i halter över 5 viktprocent: 4-aminobifenyl och/eller dess salter, bensotriklorid, bensidin och/eller dess salter, bis(klormetyl)eter, klormetylmetyleter, 1,2-dibrometan, dietylsulfat, dimetylsulfat, dimetylkarbamoylklorid, 1,2-dibrom-3-klorpropan, 1,2-dimetylhydrazin, dimetylnitrosamin, hexametylfosfortriamid, hydrazin, 2-naftylamin och/eller dess salter, 4-nitrodifenyl, och 1,3-propansulton || 2 30. Petroleumprodukter och alternativa bränslen: a) Bensin och nafta b) Fotogen (inklusive flygbränslen) c) Gasoljor (inklusive dieselbränslen, lätta eldningsoljor och blandkomponenter för gasoljor) d) Tunga eldningsoljor e) Alternativa bränslen med samma användningsområden och liknande egenskaper i fråga om brand- och miljöfarlighet som de produkter som avses i punkterna a–d || 25 000 31. Vattenfri ammoniak || 200 32. Bortrifluorid || 20 33. Vätesulfid || 20 34. Piperidin || 200 35. Bis(2-dimetylaminoetyl)(metyl)amin || 200 36. 3-(2-etylhexyloxi)propylamin || 200 37. Blandningar av natriumhypoklorit som klassificeras som farliga för vattenmiljön, akut kategori 1 [H400] som innehåller < 5 % aktivt klor och som inte hänförts till någon av de av de övriga farokategorierna i del 1 av bilaga I30. || 500 38. Propylamin31 || 2 000 39. Tert-butylakrylat31 || 500 40. 2-metyl-3-butennitril31 || 2 000 41. Tetrahydro-3,5-dimetyl-1,3,5,-tiadiazin-2-tion (dazomet)31 || 200 42. Metylakrylat31 || 2 000 43. Metylpyridin31 || 2 000 44. Brom-3-klorpropan31 || 2 000 Anmärkningar: 1 Kriterier enligt FN:s globalt harmoniserade system (GHS) för klassificering och märkning av kemikalier (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Parterna ska använda dessa kriterier vid klassificering av ämnen och blandningar enligt del I i denna bilaga, om inte andra rättsligt bindande kriterier har antagits i nationell lagstiftning. Blandningar ska jämställas med rena ämnen förutsatt att de är inom de koncentrationsgränser som fastställts i enlighet med GHS på grundval av ämnenas egenskaper, utom om en procentuell sammansättning eller annan beskrivning anges specifikt. 2 Enligt kriterierna i kapitel 3.1.2 och 3.1.3 i GHS. 3 Enligt kriterierna i kapitel 3.1.2 och 3.1.3 i GHS. 4 Ämnen som ingår i faroklassen akut toxicitet, kategori 3 via oralt intag ska omfattas av punkt 2 akut toxicitet i de fall då de inte kan klassificeras vare sig utgående från akut toxicitet vid inhalation eller akut toxicitet vid dermalt upptag, exempelvis på grund av att det inte föreligger tillräckliga uppgifter om toxicitet vid inhalation eller dermalt upptag. 5 Ämnen som orsakat signifikant toxicitet hos människor eller som på grundval av belägg från djurförsök kan antas ha förmåga att orsaka signifikant toxicitet hos människor efter en enstaka exponering. Ytterligare vägledning ges i figur 3.8.1 och tabell 3.8.1 i del 3 i GHS. 6 Testning av explosiva egenskaper hos ämnen och blandningar behövs bara om den screening som görs enligt del 3 i bilaga 6 till testhandboken visar att ämnet eller blandningen kan ha explosiva egenskaper. 7 Faroklassen Explosiva ämnen, blandningar och föremål inbegriper explosiva föremål. Om kvantiteten explosivt ämne eller explosiv blandning som ingår i föremålet är känd, ska den kvantiteten beaktas när denna konvention tillämpas. Om kvantiteten explosivt ämne eller explosiv blandning i föremålet inte är känd ska hela föremålet betraktas som explosivt när denna konvention tillämpas. 8 Om explosiva ämnen, blandningar och föremål i riskgrupp 1.4 packas upp eller omförpackas, ska de tilldelas posten 4 (Explosiv), utom om det kan visas att faran fortfarande motsvarar riskgrupp 1.4 i enlighet med GHS. 9 Enligt kriterierna i kapitel 2.2.2 i GHS. 10 Aerosoler klassificeras i enlighet med kriterierna i kapitel 2.3 i GHS och i testhandboken, del III, avsnitt 31 som det hänvisas till i GHS. 11 När denna post används måste det finns dokumentation på att aerosolbehållaren inte innehåller brandfarlig gas i kategori 1 eller 2, eller brandfarlig vätska i kategori 1. 12 Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS. 13 Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS. 14 Vätskor med en flampunkt över 35 °C kan betraktas som icke brandfarliga vätskor för vissa lagstiftningsändamål (t.ex. transporter) om negativa resultat har erhållits vid testet för underhåll av förbränning L.2 i del III, avsnitt 32 i testhandboken. Detta gäller dock inte under förhöjda förhållanden såsom hög temperatur eller högt tryck, och därför ingår dessa vätskor i denna post. 15 Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS. 16 Enligt kriterierna i kapitel 2.4.2 i GHS. 17 Enligt kriterierna i kapitel 2.8.2 och 2.15.2.2 i GHS. 18 Enligt kriterierna i kapitel 2.8.2 och 2.15.2.2 i GHS. 19 Enligt kriterierna i kapitel 4.1.2 i GHS. 20 Enligt kriterierna i kapitel 4.1.2 i GHS. 21 Enligt kriterierna i kapitel 2.12.2 i GHS. 22 Ammoniumnitrat (10 000): gödselmedel med självunderhållande sönderfall. Detta gäller blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel (blandade/sammansatta gödselmedel som innehåller ammoniumnitrat med fosfat och/eller kaliumsalter) som kan undergå självunderhållande sönderfall i enlighet med ”trough test” (se testhandboken, del III, punkt 38.2) och i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat uppgår till a) mellan 15,75 och 24,5 viktprocent (15,75 och 24,5 viktprocent kvävehalt på grund av ammoniumnitrat motsvarar 45 % respektive 70 % ammoniumnitrat) och som antingen innehåller högst 0,4 % totalt brännbart/organiskt material eller uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör), b) 15,75 viktprocent eller mindre utan begränsning för brännbart material. 23 Ammoniumnitrat (5 000): gödselkvalitet. Detta gäller enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat a) överstiger 24,5 viktprocent, med undantag för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %, b) överstiger 15,75 viktprocent för blandningar av ammoniumnitrat och ammoniumsulfat, c) överstiger 28 viktprocent (28 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitrat motsvarar 80 % ammoniumnitrat) för blandningar av enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %, d) och som uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör). 24 Ammoniumnitrat (2 500): teknisk kvalitet. Detta gäller a) ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat i vilka kvävehalten på grund av ammoniumnitrat i) är mellan 24,5 och 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,4 %, ii) överstiger 28 viktprocent, och där halten av brännbara ämnen inte överstiger 0,2 %, b) vattenlösningar av ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitrathalten överstiger 80 viktprocent. 25 Ammoniumnitrat (50): material som inte uppfyller specifikationerna och gödselmedel som inte uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör). Detta gäller a) kasserat material från tillverkningsprocessen, ammoniumnitrat och blandningar av ammoniumnitrat, enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel enligt noterna 23 och 24 som returneras eller har returnerats från slutanvändaren till en tillverkare eller en anläggning för tillfällig lagring eller upparbetning för att omarbetas, återvinnas eller behandlas för säker användning eftersom de inte längre uppfyller kraven i noterna 23 och 24, b) Gödselmedel enligt not 22 a och not 23 som inte uppfyller kraven i ett lämpligt detonationssäkerhetsprov (t.ex. prov med ett 4-tums stålrör). 26 Kaliumnitrat (10 000): sammansatta kaliumnitratbaserade gödselmedel (i pellet- eller granulatform) som har samma egenskaper som rent kaliumnitrat. 27 Kaliumnitrat (5 000): sammansatta kaliumnitratbaserade gödselmedel (i kristallin form) som har samma farliga egenskaper som rent kaliumnitrat. 28 Vid tillämpningen av konventionen får uppgraderad biogas klassificeras under punkt 14 i del 2 i bilaga I om den har bearbetats i enlighet med gällande normer för renad och uppgraderad biogas som garanterar en kvalitet som är likvärdig med kvaliteten på naturgas, inklusive vad metaninnehållet beträffar, och där syrehalten uppgår till högst 1 %. 29 Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner Kvantiteterna av polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner beräknas med hjälp av följande toxiska ekvivalensfaktorer för dioxiner och dioxinlika föreningar (TEF) avseende människor och däggdjur, enligt Världshälsoorganisationens (WHO) förnyade utvärdering 2005: WHO 2005 TEF || || || || 1 || || 0 || 1 || || 0 || || || 0 || || || 0 || 0 || || 0 || 0 || || 0 || || || 0 || || || 0 Förkortningar: Hx = hexa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra. Referens: Van den Berg et al, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, pp. 223–241 (2006). 30 Förutsatt att blandningen inte skulle klassificeras som farlig för vattenmiljön, akut kategori 1 om den inte innehöll natriumhypoklorit. 31 Om detta farliga ämne ingår i kategori 10 Brandfarliga vätskor eller 11 Brandfarliga vätskor ska vid tillämpningen av konventionen de lägsta tröskelvärdena tillämpas.