A4-0217/99

Resolution om kommissionens rapport om översyn efter halva programperioden: program under mål 1 och 6 (1994-99) (KOM(98)0782 - C4-0032/99)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rapport KOM(98)0782 - C4-0032/99,

- med beaktande av artikel 158 i EG-fördraget,

- med beaktande av revisionsrättens särskilda rapport nr 15/98 om utvärdering av strukturfondsåtgärder avseende perioderna 1989-1993 och 1994-1999 ((EGT C 347, 16.11.1998, s. 1.)),

- efter att med tillämpning av artikel 52 i arbetsordningen ha delegerat beslutanderätten till utskottet för regionalpolitik,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik (A4-0217/99), och av följande skäl:

A. Strävan att uppnå ekonomisk och social sammanhållning är underkastad ett effektivitetskrav.

B. Den utvärdering som görs i samtliga faser när strukturåtgärder genomförs inom gemenskapen har fått en central roll.

C. En demokratisk och väl definierad kontroll är grundläggande för att strukturfonderna skall kunna fungera väl.

D. Utvärderingen kan även i sig utgöra en för medborgarna viktig källa till information om hur gemenskapens stöd används och vilken effekt de har på det lokala planet. Det är därför nödvändigt att öka insynen i utvärderingsförfarandet.

E. En halvtidsutvärdering föreskrivs i kapitlet om genomförandebestämmelser, som återges i alla gemenskapsstödramar och samlade programplaneringsdokument (SPD), i syfte att stärka uppföljningen av åtgärderna.

F. Man kan med tillfredsställelse konstatera att alla program under mål 1 och 6 under perioden 1994-1999, ett drygt hundratal, har varit föremål för en halvtidsutvärdering.

G. Dessa utvärderingar, som generellt sett har hållit en högre kvalitet än de som gjordes under föregående programperiod, har gjort att man i ett flertal fall exakt har kunnat identifiera den obestridliga effekt som strukturåtgärderna har haft på den ekonomiska och sociala sammanhållningen, såväl makro- som mikroekonomiskt, i de eftersatta regioner som är berättigade till stöd under mål 1 och 6 och till vilka den största delen av gemenskapsmedlen går.

H. De utvärderingar som görs vid tre olika tillfällen under programperioden, dvs. förhands-, halvtids- och efterhandsutvärdering, utgör en nyckelfaktor i översynen av programmen och är underkastade stränga effektivitetskrav och krav på insyn.

I. Detta utvärderingsarbete bidrar till att partnerskapet inom övervakningskommittéerna stärks, att ansvar överförs på berörda myndigheter och att en god förvaltningssed vad gäller förvaltning av gemenskapsmedel växer fram.

J. Utvärderingarna har i nästan samtliga fall motiverat de omprogrammeringar som man vid halva tiden har ansett vara nödvändiga att göra i syfte att öka strukturåtgärdernas effektiviteten inom gemenskapen.

K. Kommissionen har givit utvärderarna extremt luddiga riktlinjer när det gäller att utarbeta kriterier och indikatorer.

L. Kommissionen medger med anledning av detta att vissa utvärderingsrapporter är av begränsat värde, vilket i sig får återverkningar på kommissionens egen rapport.

Kvaliteten på kriterier och indikatorer för utvärderingen

1. Parlamentet beklagar den begränsade räckvidden hos vissa utvärderingsrapporter som enbart behandlar programmens genomförande och förvaltning i stället för resultaten och effekterna av dem,

2. begär att kommissionen anger vilka regionalpolitiska aspekter som i första hand skall utvärderas: tillskott, konvergens, partnerskap, koncentration, sysselsättning, endogen ekonomisk utveckling eller social välfärd; bekräftar härvidlag att BNP per capita inte skall vara det enda kriteriet för bedömning av strukturåtgärdernas effektivitet,

3. bedömer det som nödvändigt att man vidtar alla nödvändiga åtgärder för att förbättra utvärderingskriteriernas kvalitet, där den visar sig vara otillfredsställande, genom att i högre grad använda sig av simuleringsteknik som bättre kan mäta åtgärdernas effekt på BNP, investeringar, sysselsättning, priser och konsumtion, budgetunderskott, import och export,

4. anser följaktligen att det vore en fördel om man, i syfte att reducera antalet indikatorer, kunde ta fram ett urval sådana och göra dessa mer enhetliga, tillförlitliga och lättare att förstå och därmed skapa möjligheter för en mer exakt uppskattning av och jämförelse mellan åtgärdernas mervärde,

5. rekommenderar kommissionen att driva utvecklingen av de metodologiska och statistiska metoderna inom Means-programmet (utvärderingsmetoder för åtgärder av strukturell natur) och i den tekniska gruppen för utvärdering av regionalpolitik i denna riktning,

Utvärderingsområde

6. framhåller nödvändigheten av att utvärderarna tillförsäkras strikt oberoende och att de garanteras de tekniska och ekonomiska medel som behövs för att kvaliteten på deras arbete skall kunna höjas i enlighet med de precisa åtaganden som anges i kravspecifikationerna,

7. noterar med viss oro att samtliga utvärderare är överens om att åtgärdernas effekt på sysselsättningen och den hållbara utvecklingen alltid är mindre än på tillväxten, och begär att samtliga inblandade i förvaltningen av programmen systematiskt ställer detta faktum i främsta rummet när en översyn av åtgärderna genomförs,

8. anser att det är oriktigt att bedöma strukturfondsåtgärdernas effektivitet uteslutande utifrån utgifterna och att man snarare bör mäta den effekt som åtgärdernas sociala fördelar har på ekonomin och framför allt på sysselsättningen,

9. betonar härvidlag att utvärderingen av åtgärdernas effekt på sysselsättningen inte bara skall vara inriktad på begreppet «skapande av nettoarbetstillfällen», utan även skall beakta antalet räddade arbetstillfällen och antalet arbetstillfällen som skapats indirekt,

10. uppmuntrar utvärderarna att vidareutveckla indikatorerna för strukturåtgärdernas resultat och effekt i syfte att optimera räckvidd och effektivitet när det gäller tillgång till de grundläggande infrastrukturerna, den nya tekniken och informationssamhället samt miljövårdsarbetet och främjandet av en hållbar utveckling, särskilt med tanke på indikatorernas betydelse när det gäller hänsynen till de perifera regionernas och öregionernas permanenta svårigheter,

11. rekommenderar kommissionen att stärka utbytet av erfarenheter mellan de professionella utvärderarna och strukturfondernas förvaltare i syfte att uppnå en nära samverkan i de olika stadierna, dvs. vid förhands-, halvtids- och efterhandsutvärderingarna,

12. understryker att de medlemsstater som fortfarande inte har fullföljt sina förpliktelser måste nå fram till ett optimalt ekonomiskt genomförande inom den tidsram som programperioden medger, annars blir halvtidsutvärderingen föga meningsfull,

Översyn av programmen

13. begär att kommissionen förenklar översynsförfarandena så mycket som möjligt så att en fastare koppling kan göras mellan processen med att få fram tillförlitliga och användbara resultat och deras faktiska införlivande i programmen,

14. konstaterar att omfördelningarna i allmänhet har varit inriktade på ekonomiska framsteg, vilket har medfört en skiftning från program med en låg utgiftstakt till program med en högre utgiftstakt; observerar följaktligen att dessa anpassningar kan missgynna vissa program som, även om de har av svårt att använda sina anslag, är av yttersta vikt för en allmän programplanering för en region,

15. begär därför att kommissionen i sin översyn tillämpar bestämmelserna på ett mildare sätt till förmån för vissa program eller underprogram som, även om de har svårt att utnyttja sina anslag, för den skull inte är mindre viktiga för en balanserad och hållbar regional utveckling, och till deras förmån undantagsvis skapar möjligheter till en förmånligare samfinansiering,

16. förväntar sig även att kommissionen ställer de detaljerade utvärderingsrapporterna till Europaparlamentets förfogande,

17. beklagar att kommissionens rapport inte utförligare preciserar vissa nyckelfaktorer i halvtidsöversynen, till exempel de nationella och regionala politiska sammanhangen och ändrade behov; utvärderingarna kan ju inte anses vara de enda uppgifter som skall tas i beaktande,

Nästa programperiod

18. uppmärksammar det faktum att dessa strategiska analyser syftar till att förbereda framtida strukturåtgärder, då de ju belyser långsiktiga frågor som inte kan tas upp under den tid som återstår av den nuvarande programperioden; uppmanar därför kommissionen att på bästa sätt dra nytta av dessa uppgifter när man förbereder kommande program,

19. noterar den icke försumbara risken - som också har poängterats i vissa utvärderingsrapporter - för att man efter det att vissa programplaneringsdokument eller gemenskapsstödramar löpt ut åter skulle få en lägre tillväxt, och uppmanar kommissionen att under nuvarande reformering av strukturfonderna vidta lämpliga föranstaltningar för att så långt som möjligt minimera denna risk, särskilt när det gäller programplanering i regioner som befinner sig i den stegvisa avvecklingsfasen,

20. hyser förhoppningar om att, vid översynen efter halva programperioden under nästa programperiod (2000-2006), anslagsförbrukningskriteriet inte kommer att utgöra någon nödvändig förutsättning för tilldelning av ytterligare anslag från den reserv som kommissionen föreslår skall vara förbehållen för de effektivaste programmen, och att man, när man skall fatta beslut därom, först och främst ser till de pågående programmens kvalitet och i vilken utsträckning de initiala målen har uppfyllts,

21. vill avslutningsvis framhålla hur viktigt det är att de analyser som görs i utvärderingsrapporterna och de uppgifter som står att finna däri tillmäts betydelse när nästa program för regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP) skall genomföras, så att en välavvägd fysisk planering inom EU, med en fullständig integrering av principen om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, kan garanteras,

22. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.