Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el

(framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

A. Principer

1. I maj 2000 lämnade kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (KOM (2000)0279 slutlig - 2000/0116 (COD)) för antagande genom det medbeslutandeförfarande som anges i artikel 251 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Den 16 november 2000 antog Europaparlamentet flera ändringsförslag vid sin första behandling. Därefter lämnade kommissionen sina synpunkter på varje ändringsförslag i fråga om vilka som kunna godtas, delvis godtas och vilka som inte kunde godtas.

Mot bakgrund av ovanstående har kommissionen gjort ett utkast till ett ändrat förslag.

2. Kommissionen har gjort två typer av ändringsförslag.

För det första har några nya bestämmelser godtagits som svar på Europaparlamentets första behandling. Bestämmelserna syftar till att balansera och ytterligare utveckla vissa av idéerna i det ursprungliga förslaget.

För det andra har kommissionen gjort några mindre ändringar av ordalydelsen och av redaktionell karaktär för att den texten skall bli konsekvent i sig och med annan gemenskapslagstiftning.

B. Förklaring av ändringsförslagen

1. Artikel 2.1:

Kommissionen godtog definitionen av förnybara energikällor i enlighet med ändringsförslag 27 med undantag för torv, eftersom det utan tvivel är ett fossilt bränsle. Den största ändringen rör en bredare definition av biomassa inom definitionen av förnybara energikällor. Tack vare den bredare definitionen kan medlemsstaterna välja mellan fler förnybara energikällor när de skall vidta åtgärder för att klara sina nationella mål att öka marknadsandelen för el på den inre marknaden utan att kraven i gemenskapens avfallspolitik undermineras.

2. Artikel 4:

Kommissionen ändrade bestämmelsen om stödsystem genom att mer detaljerat ange vilka huvudfrågor som skulle ingå i kommissionens rapport om befintliga stödsystem. På så vis infogas Europaparlamentets ändringsförslag 56 i förslaget. Dessutom ändrades kriterierna för eventuella framtida stödsystem, vilket har givit en bättre balans mellan den inre marknaden och stöden. Därigenom infogas Europaparlamentets ändringsförslag 37 - 40 partiellt i förslaget.

3. Artikel 8:

Ett nytt stycke har lagts till i artikel 8, varigenom kommissionen åläggs att sammanställa prognoser om och bedömningar av de nationella målen för perioden 2010-2020. Därigenom infogas delar av Europaparlamentets ändringsförslag 48 och 66.

4. Utvidgade skäl eller ytterligare förklaringar av dem

De olika fördelarna med förnybara energikällor framgår av skäl 2 och 24. Därigenom infogas Europaparlamentets ändringsförslag 2, 20 och 21.

Behovet av en stabil rättslig ram betonas i skäl 1 och 2 och därigenom infogas ändringsförslag 1 samt ändringsförslag 3 delvis.

Ett nytt skäl 4 införs. Det belyser befintlig snedvridning av den inre elmarknaden. Därigenom infogas ändringsförslag 4 delvis.

I skäl 7 efterlyses ett ytterligare direktiv om biobränslen från förnybara energikällor. Därigenom infogas ändringsförslag 5.

I skäl 14 förtydligas de villkor som måste uppfyllas för att investeringsbidrag skall beviljas för större vattenkraftverk. Därigenom infogas ändringsförslag 59.

I skäl 20 finns hänvisningen till reglerna för statligt stöd kvar, men samtidigt förklaras att vid tillämpningen av dem skall det tas hänsyn till internaliseringen av de externa kostnaderna för elproduktion. Därigenom infogas ändringsförslag 62 delvis.

I skäl 21 hänvisas till kompensationsbetalningar för externa kostnader som undviks. Därigenom infogas ändringsförslag 16.

I skäl 23 och 25 betonas vikten av marknadskrafterna för att utveckla el som produceras från förnybara energikällor. I skäl 25 understryks behovet av övergångsbestämmelser på upp till tio år för att bibehålla investerarnas förtroende. Genom dessa ändringar infogas ändringsförslag 22 helt och ändringsförslag 17 och 18 delvis.

Ett nytt skäl 27 infogas. I det förklaras att direktivet inte syftar till att i för hög grad inkräkta på tillgängligheten för den normala användningen av biomassa. Därigenom infogas ändringsförslag 24.

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C

i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 251 i fördraget, och

av följande skäl:

(1) En stabil rättslig ram för marknaden för förnybara energikällor måste fastställas så snart som möjligt.

(2) Potentialen för utnyttjande av förnybara energikällor utnyttjas i dag inte till fullo i gemenskapen. Unionen och medlemsstaterna är eniga om nödvändigheten av att som en prioriterad åtgärd främja förnybara energikällor, eftersom de bidrar till miljöskyddet, skapar arbetstillfällen och socialt välstånd, garanterar försörjningstrygghet, påskyndar uppfyllandet av Kyotomålen, är en väsentlig fredsfaktor och medför andra positiva synergieffekter. Det är därför nödvändigt att vidta åtgärder för att se till att denna potential av all energi som produceras av förnybara energikällor utnyttjas bättre inom ramen för den inre marknaden för el.

(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el [4] utgör ett viktigt steg i fullbordandet av den inre marknaden för el. Därför krävs ett kompletterande direktiv om förnybara energikällor som tillmäter miljöaspekterna i EG-fördraget lika stor betydelse.

[4] EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.

(4) Eftersom medlemsstaterna direkt och indirekt stöder de nukleära och fossila energikällorna samt i det sammanhanget inte beaktar de externa följdkostnaderna, är elmarknaden snedvriden till fördel för dessa energikällor. Artikel 3 i direktivet 96/92/EG tillåter åtgärder i det allmänna ekonomiska intresset som kan beröra miljöskydd, och artiklarna 8.3 och 11.3 i direktivet erbjuder en möjlighet att prioritera elproduktion genom förnybara energikällor.

(5) I artikel 6 i fördraget föreskrivs att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet.

(6) Främjande av el från förnybara energikällor är, såsom beskrivs i vitboken om förnybara energikällor (vitboken) prioritering för gemenskapen [5] både av säkerhetsskäl och för att diversifiera energiutbudet, skydda miljön och främja den sociala och ekonomiska sammanhållningen. Detta underströks av rådet i dess resolution av den 8 juni 1998 om förnybara energikällor [6], och av Europaparlamentet i dess resolution om vitboken [7].

[5] KOM(97) 599 slutlig.

[6] EGT C 198, 24.6.1998, s. 1.

[7] A4-0207/98.

(7) I sin resolution av den 8 juni 1998 stödde rådet särskilt målet att 12 % av gemenskapens totala inre bruttoförbrukning av el, värme och biobränslen skall härröra från förnybara energikällor senast 2010, såsom anges i vitboken och uppmanade till ökade ansträngningar på gemenskapsnivå och i medlemsstaterna, samtidigt som man påminde om att de olika nationella förutsättningarna måste beaktas. Detta direktiv om el från förnybara energikällor är således mycket välkommet. Det skulle även vara lämpligt och nödvändigt att framöver skapa ytterligare ett direktiv om biobränslen från förnybara energikällor.

(8) I vitboken räknades dessutom det vägledande målet på 12 % om till en bestämd andel av förbrukningen av el som framställts från förnybara energikällor. Med hänsyn till det uppdaterade scenario för elförbrukning som beskrivs i detta direktiv resulterar detta vägledande mål på 12 % i en andel på 22,1 % el som producerats från förnybara energikällor.

(9) Ett harmoniserat regelverk för el från förnybara energikällor ingår i den handlingsplan som anges i vitboken.

(10) Den ökade användningen av el från förnybara energikällor utgör en viktig del av det åtgärdspaket som behövs för att uppfylla Kyoto-protokollet, och omsider i det politiska åtgärdspaketet för att uppfylla ytterligare åtaganden. Den nettoeffekt för miljön som olika förnybara energikällor kan innebära skall beaktas vid genomförandet av de olika åtgärderna.

(11) En ökad användning av el från förnybara energikällor är inte bara nödvändig för att minska växthusgaserna utan också för att minska andra skadliga utsläpp, t.ex. svaveldioxid och kväveoxider.

(12) Rådet i sin slutsats av den 11 maj 1999 [8] och Europaparlamentet i sin resolution av den 26 maj 1998 om el från förnybara energikällor [9] har uppmanat kommissionen att lägga fram ett konkret förslag till gemenskapsregler om hur el från förnybara energikällor skall ges tillträde till den inre marknaden. Dessutom har Europaparlamentet i sin resolution av den 30 mars 2000 om el från förnybara energikällor och den inre marknaden för el [10] betonat att det är nödvändigt med bindande och ambitiösa mål för förnybar energi på nationell nivå för att nå resultat och för att uppnå EU-målen.

[8] 8013/99.

[9] A4-0199/98.

[10] A5-0078/2000.

(13) I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 5 i fördraget måste allmänna principer som anger ramar och mål fastställas på gemenskapsnivå, men det närmare genomförandet av dem bör överlåtas på medlemsstaterna, vilket ger varje medlemsstat möjlighet att välja det sätt som bäst motsvarar dess speciella situation. Detta direktiv skall begränsas till minsta antal åtgärder för att dessa mål skall kunna uppnås och inte gå utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.

(14) Även om el framställd vid stora vattenkraftverk för närvarande är den viktigaste och mest utvecklade formen av el från förnybara energikällor kan denna i allmänhet konkurrera med el från konventionella källor och den bör därför inte omfattas av detta direktiv, utom när det gäller bestämmelserna om nationella mål och ursprungscertifiering. Det bör dock finnas utrymme för att bevilja stöd för att modernisera och bygga ut stora, tekniskt föråldrade vattenkraftverk som kan användas för att uppnå kraftiga ökningar av elproduktionen från förnybara energikällor utan att miljöpåverkan ökar.

(15) För att på medellång sikt åstadkomma en ökad marknadsandel för el från förnybara energikällor måste alla medlemsstater ställa upp nationella mål för förbrukningen av el från förnybara energikällor, liksom detaljerade planer för att uppnå dessa mål.

(16) Dessa nationella mål för förbrukning av el från förnybara energikällor måste, enskilt och sammantaget, vara förenliga med målet att uppnå en fördubbling av andelen förnybara energikällor av den totala energiförbrukningen i gemenskapen till år 2010 som anges i vitboken om förnybara energikällor, med de åtaganden rörande klimatförändringen som gemenskapen gjorde i Kyoto och med eventuella nationella åtaganden rörande klimatförändringen som gjorts i detta sammanhang. En ram baserad på välgrundade och genomskådliga metoder bör fastställas för angivandet av sådana nationella mål.

(17) Kommissionen skall utvärdera medlemsstaternas nationella mål och politik, särskilt i fråga om förenligheten med vitboken och de åtaganden rörande klimatförändringen som kommissionen accepterat i Kyoto, och om nödvändigt till Europaparlamentet och rådet lägga fram förslag till individuella och bindande nationella mål för att uppnå en sådan förenlighet.

(18) Ökade möjligheter till handel och konkurrens skulle bidra till att öka andelen el från förnybara energikällor inom gemenskapen genom att leda till lägre kostnader och göra det lättare att till fullo utnyttja potentialen för utveckling av förnybara energikällor i gemenskapen, som bl.a. är beroende av geografiska omständigheter.

(19) För att underlätta handeln med el från förnybara energikällor och för att öka tydligheten beträffande förbrukarnas möjlighet att välja mellan el producerad på konventionellt sätt och el från förnybara energikällor behövs certifiering som garanterar ursprunget för el från förnybara energikällor. Det är viktigt att alla former av el som framställs från förnybara energikällor omfattas av sådana ursprungsgarantier. Följaktligen bör bestämmelserna om ursprungsgaranti tillämpas på stora vattenkraftverk.

(20) Offentligt stöd till el från förnybara energikällor grundas på antagandet att den på lång sikt kan konkurrera med konventionellt framställd el. Sådant stöd kommer att vara nödvändigt för att uppnå gemenskapens mål när det gäller utbredningen av sådan el, särskilt så länge elpriserna på den inre marknaden inte fullt ut avspeglar de sociala och miljömässiga kostnaderna respektive fördelarna med de energikällor som används. Behovet av offentligt stöd till förnybara energikällor erkänns därför i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöskydd [11]. Bestämmelserna i fördraget och särskilt artiklarna 87 och 88 i detta kommer emellertid att fortsätta att gälla för sådant stöd. Vid tillämpningen av reglerna för statligt stöd skall det tas hänsyn till behovet av att internalisera de externa kostnaderna för elproduktion.

[11] EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

(21) I medlemsstaterna finns olika stödmekanismer på nationell nivå för förnybara energikällor, bland annat investeringsstöd, skattebefrielser eller skattelättnader, skatteåterbetalningar och direkta priskompenseringar för att undvika externa kostnader och annan snedvridning av konkurrensen.

(22) Det är för tidigt att fatta ett beslut om ett gemenskapsomfattande regelverk för stödsystem, med hänsyn till de begränsade erfarenheterna av nationella system och den nuvarande relativt låga andelen prisstödd förnybar el inom gemenskapen.

(23) Det är emellertid nödvändigt, parallellt med att snedvridning av marknaden som missgynnar förnybara energikällor undanröjs, att på medellång sikt anpassa stödsystemen till principerna för den framväxande inre elmarknaden, med hänsyn till deras särskilda betydelse för de socioekonomiska och miljörelaterade principerna i fördragen. En tillräcklig ökning av förnybar energi kan stimuleras endast om det inom EU skapas en marknad för förnybar energi. Det gör att denna energikälla kan konkurrera med befintliga energikällor; det begränsar kostnaderna för konsumenterna och minskar behovet av offentligt stöd på medellång sikt. Det är därför lämpligt att kommissionen övervakar situationen och lägger fram en rapport om de erfarenheter som har vunnits vid tillämpningen av nationella system. Om så är nödvändigt mot bakgrund av slutsatserna i den rapporten bör kommissionen lägga fram ett förslag till en gemenskapsram avseende stödsystem för el från förnybara energikällor. Detta förslag bör vara förenligt med principerna för den inre elmarknaden, ta hänsyn till olika teknikers särdrag, vara effektivt och enkelt samt omfatta tillräckliga övergångsbestämmelser på upp till tio år för att bibehålla investerarnas förtroende och undvika kostnader som inte är täckta.

(24) För att underlätta utvecklingen av en marknad för förnybara energikällor bör effekterna på sysselsättningen, den sociala sammanhållningen, regionala och lokala utvecklingsmöjligheter och exportmöjligheter samt utveckling i tredje länder, en hållbar utveckling av miljön och bevarandet av fred beaktas.

(25) En ökad utbredning på marknaden för el från förnybara energikällor medför skalfördelar som minskar kostnaderna. Det är viktigt att utnyttja marknadskrafternas och den inre marknadens styrka genom att göra el från förnybara energikällor konkurrenskraftig och attraktiv för de europeiska medborgarna.

(26) Små och medelstora företag och oberoende kraftproducenter spelar en viktig roll vid produktionen av el från förnybara energikällor. Deras tillträde till marknaden för el från förnybara energikällor bör främjas och därmed förbättra sysselsättningsmöjligheterna för företag i denna sektor.

(27) Även om detta direktiv bland annat utformats för att uppmuntra till användning av biomassa som en förnybar energikälla, är avsikten inte att i för hög grad inkräkta på tillgängligheten för dess normala användning.

(28) Hänsyn bör tas till att sektorn för förnybar energi har en särpräglad struktur med många små och medelstora företag, särskilt vid översynen av myndigheternas förfaranden för att lämna byggnadslov för anläggningar som producerar el från förnybara energikällor.

(29) Kostnaderna för att ansluta nya elproducenter till nätet, som använder förnybara energikällor, bör vara öppna för insyn och icke-diskriminerande, och erforderlig hänsyn bör tas till den nytta lokala elproducenter innebär för nätet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Tillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Syftet med detta direktiv är att skapa en gemensam ram för att främja en ökning av de förnybara energikällornas bidrag till elproduktionen på den inre marknaden för el.

Artikel 2

För det ändamål som avses i detta direktiv skall definitionerna i direktiv 96/92/EG tillämpas.

I detta direktiv avses med:

(1) "förnybara energikällor": förnybara icke-fossila energikällor ; - vindkraft, - solens strålningsenergi, - jordvärme, - vågenergi, - energi från havsströmmar, - tidvattenenergi och vattenkraftverk med en högsta kapacitet på 10 megawatt, - samt biobränslen, med obetydligt innehåll av föroreningar, d.v.s. den biologiskt nedbrytbara fraktionen av material från jordbruk och skogsbruk, träavfall och korkavfall, biologiskt nedbrytbart avfall från pappersmassaindustrin och pappersindustrin och nedbrytning av den biologiskt nedbrytbara fraktionen av sorterat kommunalt avfall, - deponigas;

(2) el från förnybara energikällor: elektricitet producerad i kraftverk där enbart förnybara energikällor används, inbegripet den andel av elkraften som produceras från förnybara energikällor i hybridkraftverk som använder konventionella energikällor, framför allt för reservproduktion,

(3) stödsystem: en mekanism som på grundval av statlig reglering ger en elproducent direkt eller indirekt offentligt stöd, inbegripet bland annat direkt prisstöd i form av en subvention per levererad och såld kilowattimme (t.ex. kvotsystem som tillåter upphandling eller gröna certifikat, system med fasta inmatningspriser eller fasta premier), investeringsstöd och skattebefrielse,

(4) elförbrukning: inhemskt producerad el plus importerad el minus exporterad el (bruttoförbrukning).

Kapitel II Nationella mål för förbrukningen av el från förnybara energikällor

Artikel 3

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att förbrukningen av el från förnybara energikällor utvecklas i enlighet med de fastställda mål som avses i punkt 2. Vid tillämpningen av denna artikel skall vattenkraftverk med en kapacitet på över 10 megawatt betraktas som en förnybar energikälla.

2. Senast ett år efter detta direktivs ikraftträdande och därefter vart femte år skall medlemsstaterna anta och offentliggöra en rapport med nationella mål för den framtida förbrukningen av el från förnybara energikällor. Genom dessa mål skall den nationella förbrukningen av el från förnybara energikällor i framtiden fastställas uttryckt som årligen förbrukade kilowattimmar eller som en procentuell andel av elförbrukningen per år, för de följande tio åren. De skall vara förenliga med målet att förnybara energikällor skall stå för 12 % av den inre bruttoenergiförbrukning senast 2010, i enlighet med vitboken om förnybara energikällor och särskilt med målet om 22,1 % andel el från förnybara energikällor i gemenskapens totala elförbrukning senast 2010 som det hänvisas till i bilagan till detta direktiv. De skall dessutom vara förenliga med eventuella nationella åtaganden som gjorts i samband med de åtaganden rörande klimatförändringen som gemenskapen gjorde i Kyoto och därefter. I rapporten skall också redogöras för de åtgärder som vidtagits och som skall vidtas på nationell nivå för att uppnå dessa mål.

Medlemsstaterna skall varje år offentliggöra en rapport som skall innehålla en analys av framstegen när det gäller att uppfylla tidigare års nationella mål och som skall ange i vilken utsträckning de vidtagna åtgärderna är förenliga med nationella åtaganden beträffande klimatförändringen.

3. Kommissionen skall varje år på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 2 bedöma i vilken utsträckning de nationella målen, individuellt och kollektivt, är förenliga med de fastställda mål som avses i punkt 2 och offentliggöra sina slutsatser i en årlig rapport.

4. Om kommissionen mot bakgrund av den rapport som avses i punkt 3 bedömer att de nationella målen inte kan anses förenliga med de fastställda mål som avses i punkt 7, skall den inför Europaparlamentet och rådet lägga fram förslag om individuella och bindande nationella mål.

Kapitel III Tillträde för el från förnybara energikällor till den inre marknaden för el

Artikel 4 Stödsystem

Kommissionen skall övervaka tillämpningen av stödsystem i medlemsstaterna, och senast fem år efter detta direktivs ikraftträdande lägga fram en rapport om följande:

- Den erfarenhet som har vunnits i samband med tillämpningen och samexistensen avolika nationella stödsystem i medlemsstaterna.

- De enskilda stödsystemens framgång när det gäller att uppfylla målen i detta direktiv.

- Förnybara energikällors konkurrenskraft på energimarknaden och framsteg när det gäller internalisering av externa kostnader, samt situationen i fråga om stöd till andra energikällor.

- Utsikterna för ett förslag till ett harmoniserat stödsystem som skall leda till högre utnyttjandegrad av el från förnybara energikällor, lägre priser för allmänheten, samma konkurrensvillkor för marknadsaktörer och som skall kunna infogas i en integrerad elmarknad.

Mot bakgrund av slutsatserna i denna rapport kommer kommissionen vid behov att lägga fram ett förslag till en gemenskapsram avseende stödsystem för el från förnybara energikällor. Detta förslag skall:

(a) vara förenligt med principerna för den inre elmarknaden och miljömålen enligt artikel 6 i EU-fördraget,

(b) ta hänsyn till särdragen för olika tekniker i samband med förnybara energikällor och de geografiska förutsättningarna,

(c) främja användningen av förnybara energikällor på ett effektivt sätt och samtidigt vara så enkelt och effektivt som möjligt, i synnerhet i fråga om kostnader,

(d) omfatta tillräckliga övergångsbestämmelser för att behålla investerarnas förtroende.

Bestämmelserna i fördraget, särskilt artiklarna 87 och 88 skall gälla för stödsystemen.

Artikel 5 Ursprungsgaranti för el från förnybara energikällor

1. Medlemsstaterna skall, inom två år från detta direktivs ikraftträdande, se till att el från förnybara energikällor kan garanteras härröra från sådana energikällor i den mening som avses i detta direktiv i enlighet med objektiva och icke-diskriminerande kriterier som fastställs av respektive medlemsstat. De skall utfärda garanticertifikat med detta innehåll. Vid tillämpningen av denna artikel skall vattenkraftverk med en kapacitet på över 10 megawatt betraktas som en förnybar energikälla. På certifikaten skall det anges vilken energikälla som elen härrör från och, när det gäller vattenkraftverk, om kapaciteten är över eller under 10 megawatt.

2. Garanticertifikat skall göra det möjligt för producenter av el från förnybara energikällor att visa att den el de säljer är el från förnybara energikällor enligt detta direktiv. Sådana certifikat skall erkännas ömsesidigt av medlemsstaterna. Vägran att erkänna sådana certifikat, särskilt skäl som hänför sig till bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, tydliga och icke-diskriminerande kriterier. Tvister skall avgöras av kommissionen.

3. Medlemsstaterna skall för utfärdandet av sådana garanticertifikat, inom ett år efter detta direktivs ikraftträdande, utse ett behörigt organ som skall vara oberoende i förhållande till producenter och distributörer.

4. Medlemsstaterna skall inrätta lämpliga mekanismer för att säkerställa att certifieringen är både riktig och tillförlitlig och de skall i den rapport som avses i artikel 3.2 andra stycket beskriva de åtgärder som vidtagits för att säkerställa certifieringssystemets tillförlitlighet.

5. Efter samråd med nationella experter skall kommissionen i den rapport som avses i artikel 8 beakta de former och tillvägagångssätt som medlemsstaterna bör följa vid certifiering av el från förnybara energikällor. Vid behov skall kommissionen föreslå Europaparlamentet och rådet att gemensamma regler antas om detta.

Kapitel IV Myndighetsförfaranden

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall se över nuvarande lagstiftning om tillståndsförfaranden för uppförande av kraftverk baserade på förnybara energikällor, för att få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig myndighetsnivå och se till att reglerna är objektiva, öppna och icke-diskriminerande samt att full hänsyn tas till särdragen hos de olika tekniska lösningarna för förnybar energi.

2. Medlemsstaterna skall senast två år efter ikraftträdandet av detta direktiv offentliggöra en rapport om den översyn som avses i punkt 1 med en beskrivning av de åtgärder som skall vidtas för att minska lagstiftningshinder och andra hinder för att öka produktionen av el från förnybara energikällor. Rapporten skall särskilt omfatta följande frågor:

(a) Samordning mellan de olika myndigheter som sköter tillståndsgivningen för kraftverk baserade på förnybara energikällor.

(b) Rimliga maximala handläggningstider för ansökningar om tillstånd.

(c) Införande av ett snabbplaneringsförfarande för producenter av el från förnybara energikällor.

(d) Där så är tillämpligt, möjlighet att införa bestämmelser som innebär att en sökande automatiskt får tillstånd om den behöriga myndigheten inte inom en viss tid fattat beslut om ansökan.

(e) Inrättande av ett enda inlämningsställe på lämplig myndighetsnivå, för ansökningar om tillstånd att uppföra kraftverk baserade på förnybara energikällor.

(f) Identifiering av lämpliga platser på nationell, regional eller lokal nivå för uppförande av ny kraftproduktionskapacitet baserad på förnybara energikällor.

(g) Särskilda riktlinjer för planering av projekt för el från förnybara energikällor.

(h) Utseende av ett organ ett offentligt eller privat organ som skall vara medlare vid tvister mellan tillståndsgivande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd.

(i) Införande av omfattande informations- och utbildningsprogram avseende teknik för att utnyttja förnybara energikällor, avsedda för personal som handlägger tillståndsärenden.

3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 8 och på grundval av de rapporter som avses i punkt 2 i denna artikel göra en bedömning av bästa metoder för att minska lagstiftningshinder och andra hinder för att öka produktionen av el från förnybara energikällor.

Kapitel V Anslutning till nätet

Artikel 7

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att operatörer av kraftöverföringsnät och av eldistributionssystem beviljar prioriterat tillträde på sitt territorium för att överföra och distribuera el från förnybara energikällor.

2. Medlemsstaterna skall kräva att operatörer av kraftöverföringsnät och eldistributionsnät utarbetar och offentliggör standardregler om fördelningen av kostnader för sådana tekniska anpassningar, t.ex. nätanslutningar och nätutbyggnader, som behövs för att införliva en ny elproducent som skall mata nätet från förnybara energikällor.

Dessa regler skall grunda sig på objektiva och icke-diskriminerande kriterier som är öppna för insyn, och särskild hänsyn skall tas till framtida kostnader och nytta som anläggningarna i systemet med förnybara energikällor ger upphov till.

3. Operatörer av kraftöverföringsnät och eldistributionsnät skall förse en ny elproducent, som önskar bli ansluten, med en uttömmande och detaljerad beräkning av de kostnader som anslutningen medför.

4. Medlemsstaterna skall kräva att operatörer av kraftöverföringsnät och eldistributionsnät utarbetar och offentliggör standardregler för fördelningen av kostnader för systeminstallationer, t.ex. nätanslutningar och nätutbyggnader, mellan alla elproducenter som drar nytta av dem.

Kostnadsfördelningen skall genomföras med hjälp av ett lämpligt kompensationssystem och skall grunda sig på objektiva och icke-diskriminerande kriterier, som är öppna för insyn, varvid särskild hänsyn skall tas till den nytta som både de ursprungligen anslutna elproducenterna och de sedermera tillkomna samt överförings- och eldistributions företagen har av anslutningarna.

5. Medlemsstaterna skall i den rapport som avses i artikel 6.2 även överväga vilka åtgärder som bör vidtas för att underlätta tillgången till nätet för el från förnybara energikällor. I denna rapport skall särskilt behovet av att införa tvåvägsmätning underökas.

Kapitel VI Slutbestämmelser

Artikel 8

På grundval av bland annat de resultat som uppnåtts i gemenskapen senast den 1 januari 2004 som en följd av direktiv 96/92/EG, samt de framsteg som gjorts när det gäller att uppfylla åtagandena avseende klimatförändringen, och med de rapporter som medlemsstaterna upprättat enligt artiklarna 3.2 och 6.2, skall kommissionen vid behov, två år efter ikraftträdandet av detta direktiv och under alla förhållanden senast den 31 december 2004, för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om genomförandet av detta direktiv.

Kommissionen skall utarbeta en slutrapport senast den 1 januari 2009. Kommissionen skall redan i den första rapporten utarbeta en prognos och ställa upp mål för perioden 2010 - 2020.

Båda rapporterna skall beakta de framsteg som gjorts när det gäller att återspegla de externa kostnaderna för el som inte härstammar från förnybara energikällor samt effekterna av statligt stöd till el från icke-förnybara energikällor.

I slutrapporten skall hänsyn särskilt tas till medlemsstaternas möjligheter att uppfylla de mål som fastställts inom ramen för artikel 3 och förekomsten av diskriminering mellan olika energikällor.

Vid behov skall kommissionen tillsammans med rapporterna överlämna ytterligare förslag till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 9

Medlemsstaterna skall senast den 31 maj 2001 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 10

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 11

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den,

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA

Vägledande siffror för medlemsstaternas mål

I denna bilaga ges den vägledning för fastställandet av nationella mål för el från förnybara energikällor (RES-E), som det hänvisas till i artikel 3.2.

1. Analytisk grund

Följande faktorer har använts för analys och beräkning av de siffror som tabellen i avsnitt 3 innehåller:

* Uppdatering av "Bästa-metod-scenariot" i TERES II-studien [12] med beaktande av den nya utvecklingen inom området förnybara energikällor.

[12] TERES II - The European Renewable Energy Study, Europeiska kommissionen, 1997. Genom olika scenarier analyseras i TERES II graden av politiska åtgärder som är nödvändig för att uppfylla gemenskapens mål för utvecklingen av förnybara energikällor. TERES II förbereddes för Europeiska kommissionen inom ramen för ALTENER-programmet och användes som huvudsaklig analytisk grund för utkastet till vitboken.

* Officiell data från EUROSTAT 1997 angående förbrukningen av el från förnybara energikällor per medlemsstat.

* Bruttoelförbrukningen av el per medlemsstat, från det grundscenario som finns i "Energy in Europe - European Union Energy Outlook to 2020", offentliggjord i november 1999 [13].

[13] Energy in Europe - European Union Energy Outlook to 2020, ett specialnummer från november 1999, Europeiska kommissionen - the Shared Analysis Project.

* Åtgärdsplaner, strategier, vitböcker etc. offentliggjorda av medlemsstaterna, samt olika sektoriella studier och nyligen utgivna rapporter i vilka potentialer och trender för förnybar energi analyseras, har använts som en viktig grund för analysen.

2. Metod

Beräkningen av medlemsstaternas vägledande mål för el från förnybara energikällor grundas på principen att målen sammanlagt skall överensstämma med målet i vitboken om att fördubbla bidraget av el från förnybara energikällor till 12 % av den inre bruttoförbrukningen av energi till år 2010 och att detta skulle kunna uppnås genom en gemensam ansträngning grundat på varje medlemsstats tekniska och ekonomiska potentialer.

I vitboken har denna andel om 12 % av de totala förnybara energikällorna av den inre bruttoförbrukningen av energi räknats om till en bestämd andel för förbrukningen av el som produceras från förnybara energikällor. Vitboken innehåller med andra ord prognoser för den utveckling av el från förnybara energikällor som behövs för att uppnå det totala målet om 12 %. Resultaten av dessa prognoser kräver en fördubbling av el från förnybara energikällor från 337 TWh (14,3 %) 1995 till 675 TWh (23,5 %) 2010. Dessa prognoser har använts som utgångspunkt för analysen.

En granskning av medlemsstaternas befintliga mål visar att de inte är tillräckligt ambitiösa för att sammanlagt nå målet om 12 % eller den bestämda andel el från förnybara energikällor som förutsägs i vitboken.

För att inrätta ett antal vägledande mål för medlemsstaterna som är förenliga med målet i vitboken har en uppdaterad version av den energimodell som används för förberedandet av vitboken använts som den huvudsakliga analytiska grunden, med beaktande av de senast tillgängliga siffrorna (EUROSTAT-siffrorna från 1997 tillsammans med siffror för den inre bruttoförbrukningen av el från grundscenariot [14], använts i utformningsprocessen. Dessutom har ny teknisk utveckling, som t.ex. framsteg inom vindkraftstekniken, marknadspenetreringskurvor etc. inkluderats i beräkningen).

[14] Se fotnot 14.

Den energimodell som används är SAFIRE (Strategic Assessment Framework for the Implementation of Rational Energy), som redan användes i undersökningen TERES II och som ursprungligen utvecklades inom ramen för programmet Joule II [15].

[15] SAFIRE, Europeiska kommissionen, Generaldirektorat XII, Vetenskap, forskning och utveckling, 1995.

SAFIRE är en mycket sofistikerad databas och datamodell som bland annat innehåller landspecifika databaser med information om energiefterfrågan per sektor, energipriser, teknikkostnader och tillgängliga resurser för förnybar energi. För denna uppgift har SAFIRE tillämpats på landspecifik bas för de 15 EU-länderna genom att använda scenariot med bästa metod i TERES II-undersökningen vilket är det scenario som ligger bakom 12 %-målet i vitboken.

Medlemsstaternas senaste befintliga mål och strategier har använts som referenser för att godkänna resultaten av beräkningarna i uppdateringen av TERES II och att kontrollera om det finns någon möjlig överensstämmelse mellan modellprognoser och nuvarande mål i medlemsstaterna.

3. Vägledande siffror för medlemsstaternas mål

De procentsatser och antal TWh per medlemsstat som anges i tabellen nedan är ett resultat av den ovan beskrivna analysen. Medlemsstaternas vägledande mål överensstämmer sammanlagt med målet i vitboken, vilket i en uppdaterad analys leder till en total andel el från förnybara energikällor av EU:s sammanlagda elförbrukning på 22 % till år 2010 [16]. De vägledande målen per medlemsstat uttrycks som en procentsats av bruttoelförbrukningen år 2010 [17]. Siffrorna i TWh anges som en referens.

[16] Prognoserna i vitboken baserades på ett äldre scenario för elförbrukning. För denna beräkning har det nya scenariot om elförbrukningen från 1999 använts, och därigenom räknas procentsatsen el från förnybara elkällor om från 23,5 % till en andel på 22,1 %. En förbrukning på 675 TWh som förutspåddes i vitboken för att bidra till 12 %-målet för alla förnybara energikällor kommer att resultera i en andel av elen på 22,1 %.

[17] I detta direktiv avses i artikel 2 med elförbrukning: inhemskt producerad el plus importerad el, minus exporterad el (bruttoförbrukning).

Siffror som hänför sig till varje lands bruttoelförbrukning tas från grundscenariot "Energi i Europa". I detta grundscenario förutspås en ökning av den slutliga energiefterfrågan på 1,2 % årligen mellan 1995 och 2010. Om medlemsstaterna når en lägre bruttoelförbrukning än i grundscenariot skulle samma procentmål leda till en mindre förbrukning i TWh av el från förnybara energikällor.

Vägledande siffror för medlemsstaternas mål för de förnybara energikällornas bidrag till bruttoelförbrukningen år 2010

>Plats för tabell>

* Förbrukning av el från förnybara energikällor som procentsats av den totala bruttoförbrukningen av el på 3 058 TWh som beräknats enligt grundscenariot.

4. Medlemsstaternas officiella siffror enligt EUROSTAT för 1997 för el från förnybara energikällor jämfört med vägledande mål för 2010

>Plats för tabell>

Möjligheterna av att använda storskalig vattenkraft beror i stor utsträckning på de geografiska villkoren. För att ta hänsyn till detta anges ovanstående jämförelser både med och utan storskalig vattenkraft. Skillnaderna i landssiffrorna avseende den nuvarande andelen el från förnybara energikällor utan storskaligt vattenkraft visar i viss utsträckning om strategin för främjande av förnybara energikällor har genomförts framgångsrikt.

Det bör nämnas att utvecklingen efter 1997, för vilken inga officiella siffror om el från förnybara energikällor från EUROSTAT är tillgängliga, visar en positiv utveckling och kraftfulla främjandestrategier i flera länder.