Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi

(framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

A. Principer

1. I juli 2002 lade överlämnade kommissionen till Europaparlamentet och rådet ett förslag till direktiv om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi KOM(2002) 415 - 2002/0185, som skulle antas genom medbeslutandeförfarandet i enlighet med artiklarna 251 och 175.1 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

2. Den 14 maj 2003 antog Europaparlamentet ett antal ändringar i första behandlingen. Kommissionen angav då sin ståndpunkt om var och en av dessa ändringar och angav även vilka ändringar den kunde godta i befintligt skick, vilka den kunde godta i princip och/eller efter omarbetning, vilka den delvis kunde godta och vilka som inte kunde godtas.

3. Mot bakgrund av detta har kommissionen utarbetat detta ändrade förslag.

4. Kommissionen har gjort tre typer av ändringar och motiven är följande:

För det första har ett antal nya bestämmelser från Europaparlamentets första behandling antagits i befintligt skicka. Dessa ändringar syftar dels till att förbättra de tekniska och ekonomiska definitionerna och dels gör de förslaget mer välbalanserat och tydligt eller vidareutvecklar eller illustrerar delar av förslaget.

För det andra har kommissionen godtagit vissa ändringar i princip, om än med vissa mindre omformuleringar för att t.ex. anpassa dem till andra delar av förslaget eller tydligare definiera vissa villkor, begränsningar eller undantag.

För det tredje har kommissionen tagit delar av ändringar från första behandlingen, i de fall då just dessa delar bedömdes vara förenliga med förslagets syften och ge ett betydande mervärde, medan så inte var fallet med ändringen som helhet.

B. Kommentarer till de ändringar som godtagits

Skälen

Skäl 3

Ändringen av skälet innehåller en hänvisning till Europaparlamentets resolution om grönboken, som stöder incitament för effektiv energiproduktion som kraftvärme.

Skäl 5

Ändringen av skälet innebär att ett ord stryks. Innebörden i formuleringen "korrekt" täcks på andra håll och den innebär ingen ändring av texten i sak.

Skäl 6

Genom ändringen av skälet läggs större tonvikt på att primärenergibesparingar är ett syfte.

Skäl 7

Detta skäl är nytt och innehåller en relevant hänvisning till direktiv 2002/91 om byggnaders energiprestanda, enligt vilket det är ett krav att göra en bedömning av om kraftvärme skall installeras i nya byggnader på över 1000 m2.

Skäl 12

Ändringen av skälet innebär att hänvisningen till nationella referensvärden för separat produktion stryks. Enligt förslaget skall harmoniserade referensvärden utvecklas och följaktligen är hänvisningen till nationella värden inte relevant.

Skäl 13

I detta nya skäl betonas att beräkningar måste vara exakta, begripliga, harmoniserade och möjliga att anpassa samt att onödiga administrativa formaliteter och snedvridningar av marknaden skall undvikas.

Skäl 18

Ändringen innebär att hänvisningen till tröskeln på 50MW för medlemsstaternas stöd stryks. Trösklarna har kritiserats hårt både i Europaparlamentet och rådet, och kommissionen har accepterat att stryka den.

Skäl 23

Genom denna nya ändring klargörs att också kraftvärme som produceras och konsumeras av producenten själv skall räknas med i statistiken för att ge en komplett bild av kraftvärmeproducerad energi.

Skäl 24

Ändringen av skälet är kopplat till strykningen av de tre kategorierna kraftvärme "industriell kraftvärme", "kraftvärme för fjärrvärme" och "kraftvärme för jordbrukssektorn".

Skäl 25

Genom ändringen av detta skäl understryks att de åtgärder som vidtas syftar till att öka kraftvärmens andel av gemenskapens totala kraftproduktion.

Artiklarna

Artikel 3 Definitioner

(a) har ändrats för att anpassas till resten av texten.

De tre kategorierna kraftvärme stryks eftersom både Europaparlamentet och rådet kritiserade dem och ansåg att de var onödiga.

(b) innehåller en ny definition av "mikrokraftvärme", som anges vara enheter på under 50kWe. Denna definition täcker också en del av ändring 34.

(c) innehåller en ny definition där det anges att mikrokraftvärme med en total effektivitet på minst 80 %.skall betraktas som effektiv mikrokraftvärme. Därigenom underlättas godkännandet som högeffektiv kraftvärme, eftersom ingen ytterligare beräkning krävs om det bara kan styrkas att enheten ligger över denna tröskel. Denna definition täcker också en del av ändring 34.

(d) ändras för att förtydliga och inbegripa ändring 65 i bilaga I. Inbegripandet av "trigeneration" i förteckningen över kraftvärmeteknik i bilaga I är inte konsekvent, eftersom "trigeneration" inte är en kraftvärmeteknik utan en tillämpning av output från kraftvärme.

(e) ändras för att förtydliga definitionen.

De tidigare definitionerna av "fjärrvärme" och "fjärrkyla" stryks, eftersom dessa termer inte används i direktivet.

(h) genom denna ändring klargörs att värmeförluster i distributionssystemen för fjärrvärme inte skall beaktas vid bedömningen av värmeeffektiviteten.

(k) ändras för att förtydliga formuleringen i enlighet med ändring 79. Den sista delen av ändringen införs dock inte, eftersom den täcks av ändring 68 (bilaga II).

(n) ändras i enlighet med ändring 32, men modifieras något eftersom ändringen är nära förbunden med ändring 70 som inte godtagits. För konsekvensens skull omfattar definitionen endast den kapacitet som är förbunden med kvoten kraft till värme.

(o) ändras för att förtydliga formuleringen.

(p) ändras för att förtydliga formuleringen.

Artikel 4

Tidsramen i punkt 1 ändras från två år till ett, för att påskynda genomförandeprocessen.

Tidsramen i punkt 2 ändras också från ett år till sex månader.

Kommissionen kan i princip godta dessa förändringar, men det bör noteras att medlemsstaterna förmodligen kommer att vara motståndare mot dessa förändringar.

Artikel 5

Artikeln ändras för att införa harmoniserade referensvärden för separat produktion vilka skall användas i stället för nationella värden (ändring 42). Användningen av harmoniserade referensvärden kommer att minska snedvridningarna av marknaden och bidra till att skapa lika villkor för alla. De harmoniserade värdena skall fastställas på grundval av en ingående rapport och efter samråd med sektorn. Rapporten skall fastställas av kommissionen och slutligen antas i enlighet med ett förfarande som bl.a. omfattar inrättandet av en kommitté (se artikel 12).

Till följd av införandet av harmoniserade referensvärden stryks styckena om nationella referensvärden.

Artikel 6

Punkt 1 ändras för att ange att analysen skall omfatta en specifik analys av potentialen för effektiv mikrokraftvärme.

Ändringarna i punkterna 2, 3 och 5 är en följd av att texten i kommissionens ursprungliga förslag till bilaga IV införts i artikeln.

Tidsramen i punkt 5 har ändrats från två år till 18 månader respektive från tre år till två år. Kommissionen kan i princip godta dessa ändringar, men det bör noteras att medlemsstaterna förmodligen kommer att vara motståndare till dem.

Artikel 7

Den nya punkten 4 läggs till för att klargöra att medlemsstaternas stödprogram måste vara icke-diskriminerande.

Artikel 8

I ändring 40 föreslogs att denna artikel skulle flyttas och bli den nya artikeln 5, vilket också godkänts av kommissionen. Denna ändring har emellertid inte gjorts än, eftersom artiklarnas ordningsföljd kan komma att ändras i ett senare skede. Dessutom skall

I punkt 8 införs ett tillägg, som delvis föreslås i ändring 54, där det anges att systemoperatörer för elöverföring och eldistribution inte får ta ut orimliga anslutningsavgifter för att ansluta kraftvärmepannor med en kapacitet på mindre än 1 MWe. Kostnaderna för och de administrativa kraven på denna typ av pannor skall sänkas till ett absolut minimum. Dessutom skall skälig ersättning skall ges för överskottsel som säljs till nätet. Denna ändring syftar till att upprätta och säkra rimliga villkor för småskaliga producenter.

Artikel 9

Punkt 1 a har formulerats om för att anpassas till ändring 55, och därmed understryks att syftet är energibesparingar. För att bibehålla det ursprungliga budskapet anpassas ändringen, eftersom en förutsättning för energibesparingar är att ökad värmekonsumtion undviks.

Artikel 10

Tidsramen för medlemsstaternas rapportering förkortas genom ändringarna av denna artikel, och syftet är att påskynda genomförandet. Kommissionen kan i princip godta dessa förändringar, men det bör noteras att medlemsstaterna förmodligen kommer att vara motståndare till dessa förändringar.

De avsnitt som rör nationella referensvärden stryks som en anpassning till ändringarna av artikel 5.

Artikel 11

Den tidigare punkten 1 a stryks som en anpassning till ändringarna av artikel 5.

Artikel 13

Genom denna nya artikel införs en kommitté som ett effektivt sätt att hantera detaljerade tekniska aspekter kopplade till införandet av harmoniserade referensvärden enligt artikel 5.

Bilagor

Bilaga I

Det klargörs att detta direktiv inte omfattar någon nukleär produktion, såsom föreslås i ändringarna 64 och 66. I ändring 65 föreslås att en ny teknik, "trigeneration", skall inbegripas. "Trigeneration" är ingen verklig teknik utan en mer förfinad tillämpning av kraftvärme, men ändringen avspeglas i ändringarna av artikel 3 d.

Bilaga II

Ändringarna av bilaga II bygger på ändring 67, men eftersom kommissionen inte kan godta ändring 70, som innehåller den detaljerade beräkningsmetoden med nya beteckningar för alla faktorer är det nödvändigt att anpassa texten för att förslaget skall bli konsekvent. Denna ändring bygger på att de ursprungliga beteckningarna (ECHP, Qnet, C) bibehålls och att el-värmeförhållandet definieras som det kapacitetsrelaterade el-värmeförhållandet.

Det nya avsnittet c har införts i enlighet med ändring 68 för att ta hänsyn till de särskilda förhållandena för vissa industriella enheter, texten har emellertid anpassats till övriga texten.

Det nya avsnittet de införs i enlighet med ändring 69. Texten har ändrats för att klargöra att resultatet av standardiseringsprocessen i CEN och CENELEC måste godkännas av kommittén (artikel 12) innan medlemsstaterna tillåts använda en sådan metod. Det är viktigt för kommissionen att det är möjligt att ta in en fruktbar produkt av standardiseringsprocessen, men det måste samtidigt säkerställa att detta inte sker om resultatet av standardiseringsprocessen är otillfredsställande.

Bilaga III

Denna bilaga ändras för att ta hänsyn till ändring 71. Kommissionen välkomnar att principen om beräkning av primärenergibesparingar i ändringen bibehålls som viktig för bedömning av högeffektiv kraftvärme. Kommissionen har emellertid vissa invändningar mot den formel som föreslås i ändringen och föreslår därför att den ursprungliga formeln skal bibehållas. Det bör också nämnas att det faktum att nätförluster undviks genom distribuerade kraftvärmepannor.

Bilaga IV

Denna bilaga stryks eftersom innehållet införs i artikel 6.

2002/0185 (COD)

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1]

[1] EGT C

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2]

[2] EGT C

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3]

[3] EGT C

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C

av följande skäl:

(1) Möjligheterna att använda kraftvärme för att spara energi är inte tillräckligt utnyttjade i gemenskapen för närvarande. Främjande av högeffektiv kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme är en prioritering för gemenskapen eftersom nyttan med kraftvärme kan bli avsevärd med tanke på besparingar av primärenergi och minskning av utsläpp, framför allt av växthusgaser. Dessutom kan en effektiv energianvändning genom kraftvärme bidra på ett positivt sätt till försörjningstryggheten och till Europeiska unionens och medlemsstaternas konkurrenssituation. Därför är det nödvändigt att vidta åtgärder för att se till att möjligheterna utnyttjas bättre inom ramen för den inre marknaden för energi.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el [5] är ett viktigt steg för att fullborda den inre marknaden för el. Vid mötet i Lissabon den 23-24 mars 2000 efterlyste Europeiska rådet snabba insatser för att fullborda de inre marknaderna för el och gas, samt påskynda avregleringen inom dessa två sektorer för att få till stånd en fullt fungerande inre marknad. Till följd av det antog kommissionen den 13 mars 2001 ett åtgärdspaket för fullbordandet av den inre marknaden samt ett förslag till direktiv om ändring av direktiven 96/92/EG och 98/30/EG om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas [6].

[5] EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.

[6] KOM(2001) 125 slutlig.

(3) I grönboken om en trygg energiförsörjning [7] konstateras att Europeiska unionen är kraftigt beroende av sina externa försörjningskällor, som idag tillgodoser 50 procent av dess behov - en siffra som kommer att stiga till närmare 70 procent år 2030 om de nuvarande tendenserna håller i sig. Importberoende och ökande importandelar ökar risken för försörjningsavbrott eller -svårigheter. Det vore emellertid allt för enkelt, och även felaktigt, att betrakta försörjningstryggheten enbart som en fråga om att minska importberoendet och öka den inhemska produktionen. För en trygg försörjning krävs en lång rad politiska initiativ för att, bland annat, skapa en diversifiering av källor och teknik samt förbättra de internationella relationerna. I grönboken betonades vidare att en trygg energiförsörjning är avgörande för en hållbar utveckling i framtiden. I grönboken framgår avslutningsvis att nya åtgärder för att minska efterfrågan på energi är avgörande, både för att minska importberoendet och för att begränsa utsläppen av växthusgaser. I sin resolution av den 15 november 2001 [8] om grönboken kräver Europaparlamentet att man främjar inrättandet av anläggningar för effektiv energiproduktion, däribland kraftvärmeverk.

[7] KOM(2000) 769 slutlig.

[8] OJ C 140 E, 13.6.2002, p. 543.

(4) I kommissionens meddelande "Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen" [9], som presenterades vid Europeiska rådets möte i Göteborg den 15-16 juni 2001, pekades klimatförändringarna ut som ett av de största hindren för hållbar utveckling. I meddelandet betonades också behovet av att öka användningen av ren energi och att vidta tydliga åtgärder för att minska efterfrågan på energi.

[9] KOM(2001) 264 slutlig.

(5) En ökad användning av kraftvärme är en viktig del i det åtgärdspaket som behövs för att Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar skall kunna efterlevas, och även i andra strategiska paket för att uppnå ytterligare åtaganden. I meddelandet om genomförandet av första delen av det europeiska klimatförändringsprogrammet [10] pekade kommissionen på främjandet av kraftvärme som en av de åtgärder som behövs för att minska utsläppen av växthusgaser från energisektorn. Kommissionen tillkännagav även att man hade för avsikt att lägga fram ett förslag till direktiv om främjande av kraftvärme under 2002.

[10] KOM(2001) 580 slutlig.

(6) En ökad användning av kraftvärme syftande till primärenergihushållning är ett prioriterat område i meddelandet "En gemenskapsstrategi för att främja kraftvärme och undanröja hinder för dess utveckling" [11]. Detta stöddes i rådets resolution av den 18 december 1997 om en gemenskapsstrategi för att främja kraftvärme [12], och i Europaparlamentets betänkande om en gemenskapsstrategi för att främja kraftvärme [13].

[11] KOM(97) 514 slutlig.

[12] EGT C 4, 8.1.1998, s. 1.

[13] A4-0145/98.

(7) Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda [14] bör medlemsstaterna i fråga om nya byggnader med en total användbar golvyta över 1000 m2 se till att det sker en bedömning av om alternativa system, som exempelvis kraftvärme, är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbara, och detta skall beaktas innan byggandet inleds .

[14] OJ L 1, 4.1.2003, p. 65.

(8) I slutsatserna från den 30 maj 2000 och den 5 december 2000 [15] godkände rådet kommissionens handlingsplan för ökad energieffektivitet [16] och pekade på främjandet av kraftvärme som en av de prioriterade områdena på kort sikt. I sitt betänkande av den 7 februari 2001 [17] uppmanar Europaparlamentet kommissionen att framlägga förslag om gemensamma bestämmelser om främjande av kraftvärmeteknik i den utsträckning det ur ekologisk synvinkel är förnuftigt.

[15] Rådets slutsatser 8835/00 (30 maj 2000) och rådets slutsatser 1400/00 (5 december 2000).

[16] KOM(2000) 247 slutlig.

[17] A5-0054/2001.

(9) Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar [18], Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar [19] och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall [20] hänvisar alla till behovet av att utvärdera möjligheterna till kraftvärme i nya anläggningar.

[18] EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

[19] EGT L 309, 27.11.2001, s. 1.

[20] EGT L 332, 28.12.2000, s. 91.

(10) Högeffektiv kraftvärme kännetecknas enligt detta direktiv av de energibesparingar som uppnås genom kombinerad istället för separat produktion av värme och el. För att kraftvärmeproduktionen skall kunna betecknas som högeffektiv bör energibesparingarna vara mer än 5 % i befintliga kraftvärmeverk och mer än 10 % i nya. För att energibesparingarna skall bli så stora som möjligt och för att undvika att de går förlorade genom felaktig drift av kraftvärmeverken bör största möjliga uppmärksamhet riktas mot driftsvillkoren för dessa verk, framför allt för att se till att värmeproduktionen används på ett korrekt sätt.

(11) I kontrollsyfte och med hänsyn till insyn och öppenhet är det viktigt att en harmoniserad grunddefinition av kraftvärme antas. Produktion i kraftvärmeanläggningar som är utrustade för separat el- och värmeproduktion bör undantas från definitionen av kraftvärme.

(12) För att endast kraftvärme som skapar vinster i form av besparingar av primärenergi skall främjas måste ytterligare kriterier utvecklas, så att energieffektiviteten i den typ av kraftvärmeproduktion som faller under grunddefinitionen skall kunna fastställas och bedömas.

(13) Beräkningsmetoderna för kraftvärmeproducerad energi och för att beräkna den energibesparing som kraftvärmeproduktionen ger upphov till måste vara tillräckligt exakta, begripliga och harmoniserade inom hela Europa. De måste vara möjliga att anpassa till den tekniska utvecklingen och får inte leda till onödiga administrativa formaliteter eller snedvridningar av den inre marknaden för energi.

(14) De definitioner av kraftvärme och högeffektiv kraftvärme som används i detta direktiv påverkar inte användningen av de definitioner i nationell lagstiftning som används i andra syften än de i detta direktiv. Det är lämpligt att använda definitionerna i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el [21] och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el [22].

[21] EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.

[22] EGT L 283, 27.10.2001, s. 33.

(15) För att öka insyn och öppenhet i samband med konsumenternas val mellan kraftvärmeproducerad el och el som producerats med annan teknik måste den högeffektiva kraftvärmens ursprung kunna garanteras.

(16) För att kraftvärmetekniken skall få ökad genomslagskraft på marknaden på medellång sikt är det lämpligt att kräva att medlemsstaterna antar och publicerar en rapport där den nationella kraftvärmepotentialen analyseras. En separat analys av de hinder som finns för kraftvärme bör också ingå. På grundval av dessa rapporter och de framsteg som gjorts mot det allmänna vägledande mål för EU där 18 % av den el som förbrukas skall vara kraftvärmeproducerad före 2010 bör kommissionen överväga om det är lämpligt att fastställa vägledande mål för varje medlemsstat. Man bör framför allt ta hänsyn till bedömningen av möjligheterna till ökad användning av förnybara energikällor på de nationella värmemarknaderna med hjälp av kraftvärme.

(17) Offentligt stöd bör vara förenligt med bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön [23]. Enligt dessa riktlinjer kan för närvarande vissa typer av stöd tillåtas om det kan påvisas att åtgärderna gynnar miljön därför att verkningsgraden är ovanligt hög, därför att energiåtgången kan minska eller därför att tillverkningsprocessen påverkar miljön mindre. Sådant stöd kommer i vissa fall att vara nödvändigt för att utnyttja kraftvärmepotentialen ytterligare, i synnerhet med tanke på behovet av att internalisera de externa kostnaderna.

[23] EGT C 37, 3.2.2001, s. 3-15.

(18) System för offentligt stöd för främjande av kraftvärme bör vara inriktade på stöd till kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme, och undvika att uppmuntra en ökad värmeefterfrågan för att bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp inte skall öka. Medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att förhindra att offentligt stöd till kraftvärmeproducerad el kan användas för att stödja värmeproduktion och därigenom öka risken för att värmen inte används på tänkt sätt.

(19) Medlemsstaterna har olika stödmekanismer till förmån för kraftvärme på nationell nivå - investeringsstöd, skattefrihet eller skatterabatt, gröna certifikat och system med direkt prisstöd. Kommissionen har för avsikt att granska situationen närmare och rapportera om de erfarenheter man kommer fram till när det gäller tillämpningen av nationella stödmekanismer.

(18)(20) Kostnaderna och avgifterna för anslutning till nätet för överföring och distribution av kraftvärmeproducerad el och avgifterna vid köp av den ytterligare el som kraftvärmeproducenterna ibland behöver bör fastställas enligt objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier. Kostnaderna och vinsterna i samband med kraftvärmeproduktion bör beaktas. Kostnaderna och de administrativa kraven i samband med anslutningen till elnätet är betydande hinder för ytterligare utveckling, särskilt för kraftvärmeanläggningar som använder förnybara energikällor och för små anläggningar med en kapacitet på mindre än 1 MW(e).

(21) Kraftvärmesektorns särskilda struktur - många små och medelstora producenter - bör beaktas, särskilt när de administrativa förfarandena för bygglov till utökad kraftvärmekapacitet ses över.

(22) Syftet med detta direktiv är att skapa en ram för främjande av kraftvärme och det är i samband med det viktigt att betona behovet av stabila ekonomiska och administrativa förutsättningar för investeringar i nya kraftvärmeanläggningar. Medlemsstaterna uppmuntras att tillgodose det behovet genom att utforma stödsystem med en varaktighet på minst fyra år, och genom att undvika att ofta ändra de administrativa förfarandena osv. Medlemsstaterna uppmanas vidare att se till att systemen för offentligt stöd uppfyller principen om ett gradvist upphörande.

(23) Vid insamlingen av statistik uppmanas medlemsstaterna att analysera och övervaka vilken mängd kraftvärmeproducerad el som produceras och används av producenten själv. Medlemsstaterna bör vara medvetna om att även om denna produktion inte syns i den mening att den säljs eller överförs genom nätet, bör den betraktas och räknas som kraftvärme. Denna typ av produktion måste beaktas för att en fullständig översikt av kraftvärmeproduktionen skall kunna göras.

(24) Kraftvärmens generella effektivitet och hållbarhet beror på många faktorer, till exempel teknik, bränsletyper, belastningslinjer, storlek och värmeegenskaper. Dessa faktorer bör beaktas vid utarbetandet av harmoniserade referensvärden för separat produktion av värme och el.

(25) I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget bör allmänna principer om en ram för främjande av kraftvärme på den inre marknaden för energi och åtgärder bör vidtas för att öka kraftvärmens andel av gemenskapens totala bruttoproduktion fastställas på gemenskapsnivå. Detaljerna kring genomförandet bör emellertid utformas av medlemsstaterna så att varje medlemsstat kan välja det system som är lämpligast. Direktivet begränsar sig till det minsta möjliga som krävs för att målen skall uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.:

Artikel 1

Syfte

Syftet med direktivet är att skapa en ram för främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi. Vid genomförandet av detta direktiv skall hänsyn tas till särskilda nationella omständigheter, i synnerhet med avseende på klimatförhållanden och ekonomiska villkor.

Artikel 2

Räckvidd

Direktivet skall tillämpas för kraftvärme enligt definitionen i artikel 3. Bilaga I innehåller en förteckning över de olika typer av kraftvärmepannor som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

(a) kraftvärme: framställning i en och samma process av värmeenergi och el- och/eller mekanisk energi. (b) mikrokraftvärme: framställning av kraftvärmeenergi med en installerad kapacitet under 50 KWe.

(c) effektiv mikrokraftvärme: mikrokraftvärme med en certifierad total effektivitet på minst 80 %.

(d) nyttiggjord värme: värme som framställs genom en kraftvärmeprocess för att tillgodose en ekonomiskt motiverad efterfrågan; nyttiggjord värme skulle via en process i ett andra steg kunna användas för att framställa nyttiggjord kyla, för exempelvis industriellt syfte eller luftkonditionering ("trigeneration").

(e) kraftvärmeproducerad el: el som produceras under en rapporteringsperiod som är direkt kopplad till kraftvärmeproduktion av värme i en kraftvärmepanna i enlighet med de metoder som anges i bilaga II.

(f) reservkraft: den el som måste levereras via elnätet när kraftvärmeprocessen avbryts eller är ur funktion.

(g) spetskraft: den el som måste levereras via elnätet när efterfrågan på el är större än den mängd el som genereras vid kraftvärmeproduktionen.

(h) värmeeffektivitet: den årliga produktionen av nyttiggjord värme dividerat med den bränslemängd som använts för den producerade värmen i en kraftvärmeprocess och för den totala elproduktionen. (i) eleffektivitet: summan av den årliga elproduktionen mätt vid anslutningspunkten till huvudgeneratorerna dividerat med den bränslemängd som använts för den producerade värmen i en kraftvärmeprocess.

(j) total effektivitet: den årliga summan av produktionen av el och nyttiggjord värme dividerat med den bränslemängd som använts för den producerade värmen i en kraftvärmeprocess och den totala elproduktionen

(k) effektivitet: effektiviteten beräknad på grundval av bränslenas lägre värmevärde .

(l) högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som uppfyller kriterierna i bilaga III.

(m) referensvärde för effektivitet vid separat produktion: effektiviteten vid den alternativa separata produktion av värme och el som kraftvärmeprocessen antas ersätta.

(n) el-värmeförhållande: för ett kraftvärmeverk är el-värmeförhållandet kvoten av el- och värmeproduktionen vid full kapacitet under en mätperiod.

(o) kraftvärmepanna: panna i en kraftvärmeanläggning där kraftvärmeprocessen enligt definitionen i led a helt eller delvis försiggår; .

(p) kraftvärmeanläggning: en anläggning som huvudsakligen är avsedd för kraftvärmeprocesser enligt definitionen i led a. En kraftvärmeanläggning kan även omfatta anläggningsområden där enbart elenergi eller enbart värmeenergi alstras. Den producerade energin från dessa anläggningsområden skall inte betecknas som kraftvärme vid tillämpningen av detta direktiv.

(q) nya kraftvärmepannor: kraftvärmepannor som tagits i bruk den 1 januari 2004 eller senare.

(r) befintliga kraftvärmepannor: kraftvärmepannor som tagits i bruk före den 1 januari 2004.

Dessutom skall definitionerna i direktiv 96/92/EG och direktiv 2001/77/EG gälla.

Artikel 4

Ursprungsgaranti för kraftvärmeel

1. Medlemsstaterna skall senast ett år efter det att detta direktiv har trätt i kraft se till att ursprunget kan garanteras för el som producerats i kraftvärmeverk i den betydelse som avses i detta direktiv, och i enlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som fastslagits av respektive medlemsstat. Medlemsstaterna skall se till att denna ursprungsgaranti för el utfärdas på begäran.

2. Medlemsstaterna skall senast sex månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft utse ett eller flera behöriga organ, som är oberoende av produktions- och distributionsverksamheter, med uppgift att kontrollera utfärdandet av sådana ursprungsgarantier. Medlemsstaterna eller de behöriga organen skall inrätta lämpliga mekanismer för att se till att ursprungsgarantierna är både riktiga och tillförlitliga, samt i den rapport som avses i artikel 6.4 beskriva de åtgärder som vidtagits för att se till att certifieringssystemet är tillförlitligt.

3. För ursprungsgarantin gäller följande:

- Den energikälla som använts för elproduktionen, hur den värme som framställts samtidigt som elen använts och datum och plats för produktionen skall anges.

- Den mängd kraftvärmeel som garantin avser skall anges.

- Referensvärdena för effektivitet för separat produktion av el och värme samt kraftvärmeeffektiviteten i enlighet med artikel 5 skall anges.

- Den skall göra det möjligt för kraftvärmeelproducenter att påvisa att den el de säljer är kraftvärmeproducerad i enlighet med betydelsen i detta direktiv

Medlemsstaterna får förse ursprungsgarantin med kompletterande information.

4. Ursprungsgarantier som utfärdats i enlighet med artikel 4.2 skall medlemsstaterna ömsesidigt erkänna, enbart som bevis för det som avses i artikel 4.3. Vägran att erkänna ett ursprungsintyg som ett sådant bevis, i synnerhet av skäl relaterade till bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier. Om ett ursprungsintyg inte erkänns får kommissionen tvinga den vägrande parten att erkänna det, i synnerhet med avseende på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som ett sådant erkännande grundas på.

Artikel 5

Effektivitetskriterier

1. I syfte att fastställa de energibesparingar och minskade koldioxidutsläpp som kraftvärmeprocessen enligt definitionen i detta direktiv resulterar i, skall kommissionen senast två år efter direktivets ikraftträdande, efter samråd med berörda organisationer på kraftvärmeområdet och tillsammans med medlemsstaterna, Europaparlamentet och rådet, lägga fram en ingående rapport inför fastställandet av allmänna principer för jämförelse av kraftvärmeproduktion med harmoniserade referensvärden för separat produktion av el och värme.

Den rapport som nämns i första stycket skall baseras på en väldokumenterad analys och hänsyn bör tas till

a) driftsdata under realistiska förhållanden,

b) klimatskillnader mellan medlemsstaterna,

c) olika tekniker i medlemsstaterna,

d) graden av differentiering mellan befintliga och nya pannor,

e) tillgången till bränslen, fördelningen av energiresurser och utvecklingen av energimixen,

f) försörjningstrygghet och miljöpolitiska aspekter.

2. Utifrån denna rapport skall kommissionen senast två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft , i enlighet med förfarandet i artikel 13.2, offentligöra harmoniserade referensvärden för att fastställa primärenergibesparingar genom kraftvärme.

Referensvärdena för separat produktion av el och för separat produktion av värme skall vara identiska i alla medlemsstater.

- Referensvärdena skall fastställas för varje bränsletyp.

- Referensvärdena skall fastställas för en specifik kraftvärmepanna det år denna installeras och för kraftvärmepannor med separat produktion från samma år.

- När referensvärden fastställts för en specifik kraftvärmepanna skall dessa gälla för en period om tio år, och därefter skall de anpassade referensvärdena (i enlighet med artikel 7), grundade på det sista året i den tioårsperiod som löpt ut, gälla för en ny period om tio år.

Artikel 6

Den nationella kraftvärmepotentialen

1. Medlemsstaterna skall göra en analys av den nationella kraftvärmepotentialen, inbegripet effektiv mikrokraftvärme, så att största möjliga energi- och koldioxidbesparingar från kraftvärme kan uppnås i varje medlemsstat.

2. Analysen skall uppfylla nedanstående kriterier. Den skall grundas på väldokumenterade vetenskapliga uppgifter.

Analysen av den nationella kraftvärmepotentialen skall i synnerhet beakta följande:

- De bränsletyper som sannolikt används för att utnyttja kraftvärmemöjligheterna, inbegripet särskild hänsyn till möjligheterna att genom kraftvärme öka användningen av förnybara energikällor på de nationella marknaderna för värme.

- De kraftvärmetekniker som räknas upp i bilaga I och som sannolikt används för att utnyttja kraftvärmemöjligheterna på nationell nivå.

- Den typ av separat produktion av värme och el som den högeffektiva kraftvärmen antas ersätta..

- En uppdelning av möjligheterna i modernisering av befintlig kapacitet och utveckling av ny kapacitet.

I analysen kan man för statistiska ändamål skilja mellan åtminstone följande kategorier av kraftvärmeanvändning:

- industriell kraftvärme,

- kraftvärme för fjärrvärme,

- kraftvärme för jordbrukssektorn.

3. Analysen skall inbegripa lämpliga mekanismer för bedömning av kostnadseffektiviteten om andelen högeffektiv kraftvärme ökar i ländernas energimix. Analysen av kostnadseffektiviteten skall också beakta nationella åtaganden som gjorts inom ramen för gemenskapens åtaganden angående klimatförändringar till följd av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.

4. Analysen skall omfatta en separat analys av de hinder som kan finnas för utnyttjandet av den nationella kraftvärmepotentialen. Denna analys skall framför allt avse hinder i form av priser på och tillgång till bränslen, hinder i samband med frågor som rör nätet, administrativa förfaranden samt bristande internalisering av externa kostnader i energipriserna.

5. Medlemsstaterna skall första gången senast 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft och därefter vartannat år göra en utvärdering av de framsteg som gjorts för att öka andelen högeffektiv kraftvärme. Medlemsstaterna skall också utvärdera de åtgärder som har vidtagits för att främja högeffektiv kraftvärme och ange huruvida åtgärderna är förenliga med nationella åtaganden med avseende på klimatförändringar.

I analysen av nationell kraftvärmepotential skall möjligheterna anges i förhållande till tidsperspektiven 2012, 2015 och 2020, och lämpliga kostnadsuppskattningar för de olika tidsperspektiven skall ingå.

6. Kommissionen skall, på grundval av de rapporter som avses i artiklarna 1, 4 och 5 bedöma de framsteg som medlemsstaterna har gjort när det gäller att utnyttja den nationella nationalen för högeffektiv kraftvärme.

Kommissionen skall offentliggöra sina slutsatser i den rapport som avses i artikel 11 första gången senast fyra år efter det att detta direktiv har trätt i kraft och därefter vart tredje år.

Artikel 7

Stödarrangemang

1. Medlemsstaterna skall se till att stödet till kraftvärmeproduktion grundas på efterfrågan på nyttiggjord värme, mot bakgrund av de möjligheter som finns att minska efterfrågan på energi genom andra ekonomiskt genomförbara åtgärder, som till exempel energieffektivitetsåtgärder.

2. Kommissionen skall, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget, utvärdera tillämpningen av de stödmekanismer som används i medlemsstaterna enligt vilka en kraftvärmeproducent, på grundval av regler som utfärdats av offentliga myndigheter, får direkt eller indirekt stöd som skulle kunna leda till en begränsning av handeln.

Kommissionen skall överväga huruvida sådana mekanismer bidrar till att målen i artiklarna 6 och 174.1 i fördraget uppfylls.

3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 11 presentera en väldokumenterad analys av erfarenheterna av de olika parallella stödmekanismerna som avses i artikel 7.2, och tillämpningen av dessa. I rapporten skall man bedöma om stödsystemen för främjande av högeffektiv kraftvärmeanvändning, enligt de möjligheter på nationell nivå som avses i artikel 6, varit framgångsrika och kostnadseffektiva. Rapporten skall även innehålla en översikt över huruvida stödarrangemangen har bidragit till att skapa stabila förutsättningar för investeringar i kraftvärme.

4. Medlemsstaterna skall se till att stödet till kraftvärme tillhandahålls på ett icke-diskriminerande sätt, dvs. oavsett operatören och användningen av den el, mekaniska energi eller värme som produceras i kraftvärmeanläggningen.

Artikel 8Frågor avseende elnätet

1. Varje medlemsstat skall, utan att det påverkar underhållet av näten så att dessa är tillförlitliga och säkra, vidta erforderliga åtgärder för att se till att de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution inom sitt territorium garanterar att kraftvärmeproducerad el överförs och distribueras.

2. Medlemsstaterna skall införa bestämmelser eller kräva att de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution skall utforma och offentliggöra standardiserade regler om hur kostnaderna för tekniska förändringar skall fördelas, till exempel med avseende på nätanslutningar och förstärkningar av nätet, som är nödvändiga för att nya producenter som förser elnätet med kraftvärmeproducerad el skall kunna integreras.

Medlemsstaterna skall införa bestämmelser eller kräva att de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution skall utforma och offentliggöra standardiserade regler om hur kostnaderna för systeminstallationer skall fördelas, till exempel med avseende på nätanslutningar och förstärkningar av nätet, mellan alla systemanvändare som drar nytta av sådana installationer.

Fördelningen skall genomföras med hjälp av en mekanism som grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier och med beaktande av de fördelar som anslutningarna innebär för ursprungligen och senare anslutna producenter och de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution.

Reglerna skall grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som i synnerhet beaktar alla kostnader och fördelar som är förknippade med anslutningen av producenterna till nätet. Reglerna kan omfatta olika typer av anslutning.

3. Medlemsstaterna kan kräva att de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution helt eller delvis skall bära de kostnader som avses i paragraf 2.

4. De systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution skall vara skyldiga att tillhandahålla nya producenter som vill ansluta sig en omfattande och detaljerad uppskattning av de kostnader som är förknippade med anslutningen.

5. Medlemsstaterna skall se till att uttaget av avgifter för överföring och distribution inte sker på ett sätt som innebär att kraftvärmeel diskrimineras. Där så är lämpligt skall medlemsstaterna införa bestämmelser eller kräva att de systemoperatörer som svarar för elöverföring och eldistribution skall se till att de avgifter som tas ut för överföring och distribution av el från system där kraftvärme används återspeglar de kostnadsfördelar som kan uppnås till följd av att systemet ansluts till nätet. Sådana kostnadsfördelar kan uppstå till följd av en direkt användning av lågspänningsnätet.

6. Såvida inte kraftvärmeproducenten är en berättigad kund enligt nationell lag och enligt betydelsen i artikel 17.2 i direktiv 96/92/EG skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att avgifterna för inköp av reservkraft eller spetskraft baseras på offentliggjorda tariffer och villkor. Sådana tariffer och villkor skall fastställas eller godkännas av en oberoende tillsynsmyndighet innan de träder i kraft, i enlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier.

Medlemsstaterna skall utse ett eller flera behöriga organ, som kan vara en oberoende tillsynsmyndighet, för att övervaka och sköta benchmarking av de tariffer och villkor som kraftvärmeproducenterna erbjuds vid inköp av reservkraft eller spetskraft eller vid försäljning av överskottsel. Organet skall publicera en rapport med resultaten av dessa bedömningar, första gången tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft och därefter vart tredje år. Rapporten skall överlämnas till kommissionen. 8. Medlemsstaterna skall framför allt underlätta tillgången till nätet för el som producerats i kraftvärmepannor som använder förnybara energikällor och anläggningar med en kapacitet på mindre än 1 MWe, i enlighet med bilaga III punkt a. Detta skall de i synnerhet göra genom att kräva att systemoperatörer för elöverföring och eldistribution ansluter system med en kapacitet på mindre än 1 MWe till elnätet utan att ta ut orimliga anslutningsavgifter eller skapa andra hinder. Kostnaderna för och de administrativa kraven på denna typ av pannor skall sänkas till ett absolut minimum, och skälig ersättning skall ges för överskottsel som säljs till nätet.

Artikel 9

Administrativa förfaranden

1. Medlemsstaterna eller de behöriga organ som medlemsstaterna har utsett skall utvärdera nuvarande lagar och författningar om de tillståndsförfaranden eller andra förfaranden som anges i artikel 4 i direktiv 96/92/EG, och som omfattar kraftvärmeanläggningar, i syfte att:

(a) uppmuntra utformning av kraftvärmeanläggningar som motsvarar krav på nyttiggjord värme och medför bränslebesparingar jämfört med separat produktion av el och värme.

(b) minska lagstiftningshinder och andra hinder för en ökning av kraftvärme,

(c) få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig administrativ nivå, och

(d) se till att reglerna är objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande och beaktar fullt ut särdragen i de olika kraftvärmeteknikerna.

2. Medlemsstaterna skall - om det är relevant med hänsyn till den nationella lagstiftningen - ange hur långt man kommit med följande:

(a) Samordning mellan de olika administrativa organen när det gäller tidsfrister, mottagande och behandling av ansökningar om tillstånd.

(b) Möjligheten att fastställa särskilda riktlinjer för den verksamhet som avses i punkt 1 och möjligheten att införa ett snabbplaneringsförfarande för kraftvärmeproducenter.

(c) Utseendet av myndigheter för att medla vid tvister mellan tillståndsgivande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd.

3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 11 och på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i artikel 10.1, utvärdera vilka metoder som är bäst för att förverkliga de mål som anges i punkt 1.

Artikel 10

Medlemsstaternas rapportering

1. Medlemsstaterna skall, senast 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft, publicera en rapport med följande innehåll:

(a) En analys av den nationella kraftvärmepotentialen enligt artikel 6.1.

(b) En analys av de hinder som kan finnas för utnyttjandet av den nationella kraftvärmepotentialen enligt artikel 6..

(c) En granskning av de åtgärder som har vidtagits för att underlätta tillgången till nätet för kraftvärmeproducerad el och, bland annat, möjligheten att införa tvåvägsmätning för kraftvärmepannor som installerats i bostadshus.

(d) En utvärdering av nuvarande lagar och författningar enligt artikel 9.1 och 9.2.

2. Medlemsstaterna skall senast 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft och därefter vartannat år publicera en rapport om de framsteg som gjorts för att öka andelen högeffektiv kraftvärme enligt artikel 6.5.

3. Medlemsstaterna skall varje år överlämna statistiska uppgifter om nationell kraftvärmeproducerad el och värme till kommissionen, i enlighet med den metod som anges i bilaga II.

De skall även överlämna statistiska uppgifter om kraftvärmekapacitet och bränslen som används för kraftvärme.

Artikel 11

Kommissionens rapportering

Kommissionen skall, på grundval av bestämmelserna i artiklarna 5 och 10, se över tillämpningen av detta direktiv och senast fyra år efter det att detta direktiv har trätt i kraft, och därefter vart sjätte år, överlämna en rapport om genomförandet av detta direktiv till Europaparlamentet och rådet.

I rapporten skall man i synnerhet

(a) beakta framstegen mot att utnyttja den nationella kraftvärmepotentialen enligt artikel 6,

(b) bedöma regler och förfaranden för utformningen av ramvillkor för kraftvärme på den inre marknaden för energi, med avseende på om de utformats på grundval av objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier och med beaktande av fördelarna med kraftvärme,

(c) granska erfarenheterna av de olika parallella stödmekanismerna för kraftvärme och tillämpningen av dessa, och

(d) se över referensvärdena för separat produktion med nuvarande teknik.

Eventuellt skall kommissionen, tillsammans med rapporten, lägga fram ytterligare förslag till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 12

Införlivande i nationell lagstiftning

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 13

Kommittén

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, nedan kallad kraftvärmekommittén, som skall vara sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och där en företrädare för kommissionen skall sitta ordförande.

2. När det hänvisas till denna punkt, skall artikel 5 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artiklarna 7 och 8 i det beslutet.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 14

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 15

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

Kraftvärmetekniker som omfattas av direktivet

a) Kombicykel med värmeåtervinning

b) Mottrycksturbin

c) Kondensturbin med ångavtappning, med undantag av nukleära turbiner

d) Gasturbin med värmeåtervinning

e) Förbränningsmotor

f) Mikroturbiner

g) Stirlingmotorer

h) Bränsleceller

i) Ångmaskiner

j) Rankinecykler

k) Andra typer av icke-nukleära tekniker eller kombinationer av icke-nukleära tekniker som faller under definitionerna i artikel 3.

BILAGA II

Beräkning av kraftvärmeproducerad el

De värden som används för beräkning av kraftvärmeproducerad el skall fastslås på grundval av den förväntade eller faktiska driften av pannan under realistiska förhållanden.

a) Beräkningarna skall göras för att skilja på kraftvärmeproducerad el och el som inte producerats i en kraftvärmeprocess. skall följande formel användas:

E CHP = Qnet . C

där

E CHP är mängden kraftvärmeproducerad el

C är el-värmeförhållandet

Qnet är den kraftvärmeproducerade värmen netto (definierad som den totala värmeproduktionen minus den värme som producerats separat, till exempel i separata pannor, topplastpannor eller som kondensturbin med ångavtappning).

För fastställandet av den kraftvärmeproducerade elen för statistiska ändamål , får följande standardvärden användasförutsatt att det verkliga alfavärdet är okänt:

>Plats för tabell>

Medlemsstaterna får använda andra standardvärden för el-värmeförhållanden än de som föreskrivs i denna bilaga, under förutsättning att de anmäler detta till kommissionen. Medlemsstaterna skall offentliggöra sådana alternativa standardvärden.

Om medlemsstaterna fastställer standardvärden för el-värmeförhållanden för de pannor av typ f, g, h, i, j och k som avses i bilaga I skall värdena offentliggöras och anmälas till kommissionen.

b) Medlemsstaterna får använda andra metoder än de som föreskrivs i punkt b i denna bilaga för att subtrahera el som inte producerats i samband med en kraftvärmeprocess från de rapporterade uppgifterna, under förutsättning att de anmäler detta till kommissionen.

c) Om en del av energiinnehållet i det bränsle som används i kraftvärmeprocessen återvinns i kemikalier och återanvänds kan denna del dras ifrån bränsleanvändningen före beräkningen av kraftvärmeproducerad el i bilaga II a och primärenergibesparingar i bilaga III.

d) Med förbehåll för kommissionens godkännande får medlemsstaterna enligt förfarandet i artikel 13.2 använda en alternativ metod för beräkning av kraftvärmeproducerad el, utarbetad av de europeiska standardiseringsorganisationerna CEN eller Cenelec.

BILAGA III

Metod för att bestämma effektiviteten i kraftvärmeproduktionsprocessen

De värden som används för beräkning av kraftvärmeproduktionens effektivitet och besparingarna av primärenergi skall fastslås på grundval av den förväntade eller faktiska driften av pannan under realistiska förhållanden.

a) Högeffektiv kraftvärme

Vid tillämpningen av detta direktiv skall högeffektiv kraftvärmeproduktion uppfylla följande kriterier:

- Produktionen i nya kraftvärmepannor skall innebära besparingar av primärenergi på minst 10 % jämfört med den separata produktion av värme och kraft som tjänar som referens.

- Produktionen i befintliga kraftvärmepannor skall innebära besparingar av primärenergi på minst 5 % jämfört med den separata produktion av värme och kraft som tjänar som referens.

- Produktionen i kraftvärmepannor som använder förnybara energikällor och i kraftvärmeanläggningar med en installerad kapacitet under 1 MWe samt i mikrokraftvärmeanläggningar som innebär besparingar av primärenergi på 0-5 %, får betecknas som högeffektiv kraftvärme.

- Medlemsstaterna får införa principer enligt vilka produktion från kraftvärmepannor som understiger tröskelvärdena i denna bilaga delvis kan anses uppfylla effektivitetskriterierna. Om sådana principer tillämpas skall medlemsstaterna utveckla lämpliga metoder för att bestämma den effektivitetsminskning som blir följden av sådan produktion, beräknad i förhållande till de minskade primärenergibesparingarna, och anmäla dessa metoder till kommissionen. I sådana fall skall kraftvärmeproduktionens minskade effektivitet tydligt framgå av ursprungsintyget.

b) Beräkning av primärenergibesparingar

De primärenergibesparingar som görs till följd av kraftvärmeproduktion i enlighet med definitionen i bilaga II till detta direktiv skall beräknas enligt följande formel:

>Hänvisning till>

där:

PES är primärenergibesparingarna

CHP HC är kraftvärmeproduktionens eleffektivitet

Ref HR är värmeeffektiviteten för den separata produktion av värme som tjänar som referens

CHP EC är kraftvärmeproduktionens eleffektivitet

Ref ER är eleffektiviteten för den separata produktion av el som tjänar som referens

Medlemsstaterna får använda andra formler som leder till samma resultat för att beräkna primärenergibesparingarna från kraftvärme, under förutsättning att de i förväg anmäler detta till kommissionen. Om alternativa formler används skall medlemsstaterna offentliggöra dessa.

För kraftvärmepannor som är anslutna till elnätet får referensvärdena i ovanstående tabell sänkas med 5-10 % för att ta hänsyn till nätförluster som undvikits.

c) Referensvärden för effektivitet vid separat produktion av värme och el

Vid definitionen av referensvärdena för effektivitet för övergångsperioden fram till offentliggörandet av de harmoniserade referensvärdena i EUT, skall följande principer tillämpas:

1) För nya kraftvärmepannor, enligt definitionen i artikel 3, skall jämförelsen med ny separat elproduktion grundas på principen att likvärdiga bränslekategorier skall jämföras. Följande vägledande referensvärden för effektivitet får användas för ny separat elproduktion:

Bränslekategori // Driftseffektivitet

Natural gas // 55%

Kol // 42%

Olja // 42%

Förnybara energikällor och avfall // 22-35%

2) För nya kraftvärmepannor, enligt definitionen i artikel 3, skall de vägledande referensvärdena för effektivitet vid ny separat elproduktion motsvara en driftseffektivitet på 90 %.

Referensvärdet för effektivitet skall sänkas till 85 % om värmeproduktionen är baserad på olja eller kol. Referensvärdet för effektivitet skall sänkas till 80 % om värmeproduktionen är baserad på förnybara energikällor eller avfall. Referensvärdena för separat värmeproduktion skall sänkas till 80 % om ånga med hög teperatur används vid industriella processer.

3) För befintliga kraftvärmepannor, enligt definitionen i artikel 3, skall referensvärdena för effektivitet vid separat elproduktion baseras på den genomsnittliga driftseffektiviteten för nationell elproduktion med fossila bränslen. Eventuellt kan möjlig gränsöverskridande elhandel med inverkan på referensvärdena beaktas.

4) För befintliga kraftvärmepannor, enligt definitionen i artikel 3, skall referensvärdena för effektivitet vid separat värmeproduktion baseras på den genomsnittliga driftseffektiviteten för nationell värmeproduktion.

5) Medlemsstaterna får lägga till ytterligare aspekter i de nationella kriterierna för fastställande av kraftvärmeeffektiviteten, under förutsättning att de i förväg anmäler detta till kommissionen.