SV Europeiska unionens officiella tidning C 247/7

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2013/C 247/06

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (2)

”PAPRIKA ŽITAVA”/”ŽITAVSKÁ PAPRIKA”

EG nr: SK-PDO-0005-01024-10.08.2012

SGB ( ) SUB ( X )

1. Beteckning

”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika”

Produkten har fått sitt namn efter den slovakiska floden Žitava, i vars avrinningsområde man började odla denna paprika. Området där paprikorna odlas och bearbetas har efter hand brett ut sig över Donauslätten, men det ursprungliga namnet har bevarats och används än idag. Förr kallades produkten ”Paprika Žitava” men på grund av det slovakiska språkets utveckling och av exportskäl började man också använda beteckningen ”Žitavská paprika”. Dessa två beteckningar används fortfarande både i handeln och i dagligt tal, bland annat i recept på köttprodukter och kötträtter.

2. Medlemsstat eller tredjeland

Republiken Slovakien

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

5.1 Produkttyp

Klass 1.8. Övriga produkter i bilaga I till fördraget (kryddor etc.)

5.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig

Produkten ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” är ett pulver som tillverkas genom malning av torkade frukter av sötpaprika av släktet Capsicum som odlas på Donauslätten. Frukterna skördas hela och mogna och bearbetas därefter i enlighet med en särskild beredningsprocess.

Produkten ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” får sin typiska intensiva färg under malningens sista steg, där man använder en kvarnsten som kallas just ”färggivande”: Under detta steg av malningen gör trycket att temperaturen ökar, och den olja som finns i frukternas frön frigörs och ger pulvret dess karakteristiska, orangeröda färg.

Organoleptiska egenskaper

Doft: angenäm, påminner om grönsaker, frisk, med en ton av kapia

Smak: tydligt söt smak utan beska, påminner om färsk paprika och kapia

Fysisk-kemiska egenskaper

Utseende: homogent pulver med minimalt innehåll av mikropartiklar, så finmalet att allt pulver kan passera genom en sikt med maskor på 0,5 mm.

Färg: klar, rödorange (pigmentinnehåll: minst 3,6 g/kg–1 eller 120 ASTA-enheter i den torkade frukten).

Torrvara: minst 90 %

Fetthalt: 9–11 %

Total askhalt: högst 7,00 %

Askhalt, olöslig i saltsyra: högst 0,70 %

Torrvarans capsaicinhalt i viktprocent: 0,01–0,029 %

Pulvret får inte innehålla några tillsatser. Den totala fukthalten finns naturligt intracellulärt i frukterna.

5.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter)

Endast blandningar av följande sorter får användas för tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika”: ”Dvorská”, ”Kolora”, ”Kora Zel”, ”Žitavská”, ”Karkulka”, ”Hodonínska sladká vzpriamená”, ”Irokez”, ”Rubin”, ”Czárdás”, ”Kármin” och ”Szegedi 80”. Samtliga har sitt ursprung i det avgränsade geografiska området. Vid tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” ingår inte nödvändigtvis alla sorter i blandningen.

Odlarna deklarerar i ett försäljningsavtal att de inte odlar några andra sorters paprika än de ovannämnda, vilket styrks av deras inköp av utsäde. Frukterna plockas för hand, och i samband med detta genomförs en visuell kontroll av att de uppfyller kvalitetskraven. Endast frukter som uppnått perfekt mognad och som uppvisar en hög pigmenthalt plockas. Skörden av mogna frukter börjar i september och fortsätter till slutet av oktober. Det är viktigt att frukterna inte skadas vid plockningen. Råvarans kvalitet kontrolleras och dokumenteras regelbundet vid produktionskedjans början och slut, liksom under produktionens gång.

5.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung)

—

5.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

De paprikor som ska användas för tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” måste odlas, skördas och bearbetas i det geografiska område som beskrivs i punkt 4 för att produktens ursprung och kontrollen av produktionen ska kunna garanteras.

Hela tillverkningsprocessen äger rum i det avgränsade geografiska området och kan delas in i följande steg:

Odling

Skörd och beredning efter skörden

Torkning

Malning

5.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.

”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” måste förberedas för försäljning och förpackas inom det geografiska område som beskrivs i punkt 4 för att produktens ursprung och kontrollen av produktionen ska kunna garanteras. Då går det också att försäkra sig om att produkten, när den transporteras som bulklast, inte utsätts för fukt, något som påverkar dess kvalitet och särskilda egenskaper. ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” förpackas i papper, polyetylen, polyester eller aluminium. Förpackningsmaterialets genomsläpplighet för syre ska vara lägre än 10 cm3/m2/dag/0,1 MPa och för vattenånga lägre än 10 g/m2/dag, detta för att bevara produktens kvalitet och särskilda egenskaper under lagringstiden.

5.7 Särskilda regler för märkning

De tillverkare som följer produktspecifikationen får använda beteckningen ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” för märknings-, reklam- och marknadsföringssyften. Produktetiketten ska märkas med frasen ”chránené označenie pôvodu” (”skyddad ursprungsbeteckning”) eller förkortningen ”CHOP” (”SUB”) samt Europeiska unionens symbol.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska område där de paprikor som används för tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” odlas och bearbetas ligger på Donauslätten där bifloderna Váh, Hron och Nitra mynnar ut i Donau och i floderna Lilla Donaus och Žitavas avrinningsområde. Det når i öster och norr Donaubäckenets höglandsområden (Podunajská pahorkatina), löper i väster längs med bergskedjan Lilla Karpaterna och avgränsas i söder av Donau. Området omfattar hela Donauslätten.

5. Samband med det geografiska området

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området

Donauslätten är den nordligaste region där det visat sig lönsamt att odla värmeälskande växter som paprika och andra sorters spanskpeppar. Området har 70 sommardagar per år. Odlingsytorna är belägna mellan 150 och 250 meter över havet och medeltemperaturen mellan maj och september är 17,4 °C. Man uppmäter 500 till 600 mm nederbörd per år. Klimatet kännetecknas av varma och torra somrar. Alven består av lera, grus och sand från den neogena perioden. Jorden är mycket bördig.

Odlingsmetod: Sedan odlingen av paprika inleddes har odlarna genom observationer och erfarenheter lyckats förädla de regionala sorterna. Paprikan är en värmeälskande växt med lång växtperiod som dör om temperaturen faller under –2 °C. Den odlas utomhus i de lokala förhållandena eller genom att plantor drivs upp i växthus eller under skydd för att sedan, kring mitten av maj, planteras ut med mellanrum på 60 × 30 cm. Vid torka, dvs. om fuktigheten i jorden faller under 55 %, bevattnas plantorna.

Beredning efter skörden: Paprikorna läggs i nätsäckar eller backar med hål i, staplas ovanpå varandra och ordnas på så sätt att luften kan cirkulera mellan frukterna och så att de inte deformeras.

Den del av mognaden som sker efter skörden är mycket viktig eftersom det är de enzymatiska processer som sker under de två till fem följande veckorna som ger paprikorna deras intensiva färg och karakteristiska smak och doft.

Torkning: Paprikorna rengörs i en trumtvätt och sorteras på ett transportband, så att endast rena och friska frukter går vidare till nästa steg i processen. Varje paprika delas på längden i två delar. Torkningen sker med hjälp av varmluft vars temperatur sänks efterhand som paprikorna torkar. Genom en noggrann uppskärning, torkning och lagring minimeras risken för mögel vid tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika”.

Malning: De torkade paprikorna mals enligt en traditionell metod i två steg i en pulverisator med kvarnsten. Under malningens första steg silas pulvret genom en sikt. Det finmalda pulvret samlas upp i en spiraltransportör och förs till en homogeniseringsapparat. Det pulver som inte är tillräckligt finmalet går tillbaka in i cylindern. När pulvret passerat homogeniseringsapparaten tar malningens andra steg vid. Här används en ”färggivande kvarnsten” som frigör de pigmenterade oljor som ger pulvret den perfekta färgen. För att bevara paprikapulvrets smaker och de B- och C-vitaminer som pulvret innehåller körs kvarnen endast på låga varvtal så att temperaturen inte stiger alltför mycket. Processen avslutas med att pulvret passerar genom en sikt med maskor på mindre än 0,5 mm, vilket säkerställer att pulvret är helt homogent.

5.2 Specifika uppgifter om produkten

De paprikasorter som tagits fram genom urval och förädling kännetecknas av en låg fetthalt och en hög sockerhalt, vilket är det som ger ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” dess smak och orangeröda färg. Paprikorna ska bearbetas enligt traditionell metod med malning med ”färggivande kvarnsten” och transporteras på bästa möjliga sätt, med mellanlagring, för att deras organoleptiska egenskaper ska bevaras.

Den orangeröda färg som är typisk för ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” beror både på egenskaperna hos råvaran (paprikorna) och på den traditionella malningsmetoden, som bevarar dessa egenskaper.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

Produktens specifika egenskaper beror på de specifika dragen hos det geografiska området, jordarna och klimatet, och även på den mänskliga faktorn. De naturliga förutsättningarna i denna den nordligaste region där man odlar paprika, i kombination med ett urval och en förädling av de ursprungliga sorterna samt de traditionella metoderna för odling och bearbetning, leder till produkten ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika”. Höjden, den rikliga vattentillgången, jordarnas genomsläpplighet och de relativt få soliga sommardagarna gör att växten inte omvandlar sitt höga sockerinnehåll till pigment i samma utsträckning som när den odlas i varmare regioner. Istället bevaras sockerarterna och blir ett viktigt inslag i frukternas smak. Detta är förklaringen till den ovanligt söta doften och smaken hos ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika”. Tillsammans skapar dessa förhållanden förutsättningar att odla de regionala paprikor som ger ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” dess unika färg, doft och smak.

Beredningen efter skörd, torkning och malning präglas av många generationers förvärvade erfarenheter och yrkesskicklighet. Odlingsområdets klimat har avgjort hur processen för beredning efter skörd ska se ut. Den del av paprikornas mognad som sker efter skörden är ett avgörande steg i beredningen. Mognaden efter skörd avgör nämligen paprikornas kvalitet och ger dem en högre halt av pigmentämnen. För att paprikan ska kunna malas måste den bestå av 90 % torrvara.

Odlingen och bearbetningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” i det avgränsade geografiska området går tillbaka till 1700-talet. För att kunna börja odla paprika i stor skala importerade man sorter från Spanien och Ungern. De spanska sorterna gav inte väntat resultat. Istället utgick de slovakiska odlarna från de ungerska sorterna och drog lärdom av den erfarenhet som deras grannar, särskilt i regionerna Szeged och Kalocsa, byggt upp för att skapa inhemska sorter som var anpassade till regionens jordar och klimat. Nya lokala sorter blev till genom enkla urvalsprocesser bland de skickligaste odlarna. Till en början namngavs sorterna efter den kommun eller gård där de hade sitt ursprung, till exempel ”Močenská hrubostenná”, ”Branovská Fekete”, ”Branovská ulica”. Därefter började de uppkallas efter det vattendrag som försåg deras odlingsregion med vatten. Exempel är ”Považská hrubostenná sladká”, ”Nitrianska tenkostenná sladká”, ”Dunajská hrubostenná sladká”, ”Žitavská hrubostenná sladká” och ”Hodonínska sladká vzpriamená”.

Den första industriella kvarnen togs i bruk 1928 och ägdes av familjen Šmigura. År 1934 installerades en högkapacitetskvarn i Diakovce av Holub som var egendomsförvaltare för ärkestiftet Esztergom. Efter hand dök fler kvarnar upp i Hurbanovo, Nové Zámky och Dvory nad Žitavou.

Under 50-talet började man arbeta mer intensivt med förädling för att få tillgång till fler sorter som var anpassade till regionen. De första regionala sorterna med ett dokumenterat genetiskt ursprung – som ”Karkulka” och ”Agronomka” – började odlas. Tack vare den förädling som bedrevs med det specifika syftet att ta fram dokumenterade regionala sorter för odling skapades ett relativt stort urval sorter som odlas än idag. Det rör sig främst om sorterna ”Dvorská”, ”Kolora”, ”Kora Zel”, ”Žitavská”, ”Karkulka”, ”Hodonínska sladká vzpriamená”, ”Irokez”, ”Rubin”, ”Czárdás”, ”Kármin” och ”Szegedi 80”.

Trots att produktionen på grund av de sociala förändringar som landet genomgått har skötts av olika fabriker och företag genom åren har produktens egenskaper och de traditionella produktionsmetoderna bevarats ända till våra dagar.

Trots de stora mängder paprika som produceras i andra regioner fortsätter odlingen av paprika för tillverkningen av ”Paprika Žitava”/”Žitavská paprika” på Donauslätten. Särskilt för regionens mindre producenter utgör odlingen både en viktig källa till inkomster och sysselsättning och en symbol för en kultur och en tradition.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006 (3))

http://www.upv.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/SPECIFIKACIA_Paprika_Zitava.pdf

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12. Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012.

(3) Se fotnot 2.