RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - RAPPORT OM GENOMFÖRANDET AV EUROPEISKA STADGAN FÖR SMÅFÖRETAGEN

Innehållsförteckning

Sammanfattning: Tillämpas metoden att "tänka småskaligt först" i EU-:

Årsrapport om genomförandet av Europeiska stadgan för småföretagen

1. Bakgrund

1.1 Mål

1.2 Sammanställning av rapporten

1.3 Rapportens uppbyggnad

1.4 "Småföretag" i denna rapport

2. Nationell företagspolitik

2.1 Utbildning för entreprenörskap

2.2 Billigare och snabbare etablering

2.3 Bättre lagstiftning och reglering

2.4 Tillgång till färdigheter

2.5 Bättre tillgång till Internet

2.6 Större utdelning av den inre marknaden

2.7 Beskattning och finansiering

2.8 Stärka småföretagens tekniska kapacitet

2.9 Framgångsrika modeller för e-handeln och förstklassigt stöd till småföretag

2.10 Utveckla en starkare, effektivare representation för småföretagens intressen på EU-nivå och nationell nivå

3. Europeiska kommissionen

3.1 Utbildning för entreprenörskap

3.2 Billigare och snabbare etablering

3.3 Bättre lagstiftning och reglering

3.4 Tillgång till färdigheter

3.5 Bättre tillgång till Internet

3.6 Större utdelning av den inre marknaden

3.7 Beskattning och finansiering

3.8 Stärka småföretagens tekniska kapacitet

3.9 Framgångsrika modeller för e-handeln och förstklassigt stöd till småföretag

3.10 Utveckla en starkare, effektivare representation för småföretagens intressen på EU-nivå och nationell nivå

4. Slutsatser

Sammanfattning: Tillämpas metoden att "tänka småskaligt först" i EU-

Små företag, dvs. företag med högst femtio anställda, spelar en central roll i all ekonomisk verksamhet i Europeiska unionen. Det är i småföretagen som sysselsättningen skapas och affärsidéer kläcks och de är de främsta pådrivarna till förnyelse, sysselsättning samt social och lokal integration.

Det finns inte mindre än 20 miljoner småföretag i EU vilka ger 65 miljoner människor sysselsättning. Småföretagen utgör 99 % av alla företag och står för 53 % av alla arbetstillfällen [1]. Andelen jobb i småföretag är markant högre i EU än i USA eller i Japan där andelen jobb i större företag är mycket högre.

[1] Källa: Observationsorgan för Europeiska SMF (kommande rapport).

I Feira uttalade sig Europeiska rådet för en stadga för småföretag, i vilken rådet både förklarar orsakerna till varför det tillmäter småföretagen så stor betydelse och åtar sig att stödja dessa företag. Stadgan har blivit en av pelarna i Europeiska kommissionens företagspolitik och en hörnsten i medlemsstaternas politik. Strategin att "tänka småskaligt först" uttrycker huvudinriktningen i EU:s företagspolitik och stadgan ligger i linje med detta synsätt.

Men lever de styrande i EU verkligen upp till sitt åtagande- Syftet med den andra rapporten om genomförandet av stadgan om småföretag är att försöka besvara denna fråga.

Ett av problemen med att tänka småskaligt först är att det inte alltid är lätt att få information om småföretagens behov och problem. Det finns mycket fler uppgifter tillgängliga om små och medelstora företags problem i allmänhet eller om stora företags problem. Småföretagarna har förvisso bättre saker att göra än att sitta i rådgivande kommittéer. Om de tvingas besvara frågeformulär kan detta visserligen ge makthavare och forskare värdefull information, men pappersexercis utöver det som gäller affärerna är en belastning och ett av de problem som småföretagarna brottas med.

Därför är det ibland nödvändigt att utgå från uppgifter som samlats in om små och medelstora företags problem och baserat på det sunda förnuftet och råd från företagsorganisationer och rådgivande organ avgöra om uppgifterna också är tillämpliga på småföretag.

Småföretag kan vara mycket små. 1,2 miljoner av EU:s småföretag ger arbete till mellan elva och femtio personer, med ett genomsnitt på tjugo personer. Inte mindre än 19 miljoner av företagen har tio eller färre anställda, och i medeltal två sysselsatta per företag.

Att tänka småskaligt först är därför ett tillvägagångssätt som både är välmotiverat och svårt att genomföra. Motiverat eftersom det är ekonomiskt nödvändigt och eftersom en majoritet av dessa företag får svårt att göra sina röster hörda om inte myndigheterna tillämpar detta synsätt. Svårt att genomföra eftersom det råder brist på tillförlitliga uppgifter om småföretagen. Men om myndigheterna inte tänker småskaligt först kanske de inte tänker småskaligt alls.

Det politiska klimat där småföretagen verkar ligger i stor utsträckning inom medlemsstaternas behörighet. Kommissionen har en viktig om än sekundär roll att spela för att hjälpa medlemsstaterna att förbättra deras effektivitet genom att använda de befogenheter som fördraget ger och genom den öppna samordningsmetoden. Därutöver kan gemenskapen ge direkt stöd genom de insatser som bedrivs med stöd av strukturfonderna, EIB och andra finansiella instrument som förvaltas av Europeiska investeringsfonden [2]. Och slutligen kan kommissionen inom ramen för gemenskapens behörighet medverka till en förbättring av småföretagens villkor inom områden som lagstiftning och tillträde till marknaden.

[2] Dessa innefattar bland annat de instrument som stöds inom ramen för det fleråriga programmet för företag och företagande.

Bland de gemenskapspolitiska åtgärder som utnyttjar synergieffekter från arbetet inom ramen för stadgan är sammanhållningspolitiken av största betydelse. Skälet till detta är att de små företagen är särskilt viktiga i områden där utvecklingen släpar efter. Därför är framsteg som bygger på stadgan av yttersta vikt för det mervärde som gemenskapen kan uppnå på grundval av synergier med sammanhållningspolitiken.

Stadgan lades inte fram i en statisk situation. Åtgärder höll redan på att vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå i många av de frågor som stadgan tar upp. Men stadgan belyser småföretagens särskilda situation och ger dessa frågor den uppmärksamhet de förtjänar. De framsteg som har gjorts sedan stadgan antogs beror inte nödvändigtvis på just det aktstycket. Det spelar heller ingen roll. Det väsentliga i sammanhanget är att det görs framsteg.

Tillvägagångssättet att tänka småskaligt först är dessutom en fortlöpande process. När man väl börjat tänka småskaligt först, måste detta bli till en grundmurad vana. Det är bara på detta sätt som EU kan dra full fördel av den rika potential som ligger i småföretagen.

Den ekonomiska och monetära unionen ger också de små företagen en knuff genom att den inför en stabil makroekonomisk miljö och bidrar till fullbordandet av den inre marknaden. Härigenom får företagen möjligheter att bedriva handel över gränserna på ett mycket tryggare och mer överblickbart sätt än förr. Detta är särskilt viktigt för små företag.

Årsrapporten om genomförandet av den Europeiska stadgan för småföretagen, som baseras på en översikt över det arbete för att stödja småföretagen som utförts i medlemsstaterna och i kommissionen, visar att reella framsteg har gjorts och att mer är på gång. Den visar också att framgång i en medlemsstat ofta har stimulerat utveckling i andra medlemsstater.

Det är inte lätt att sammanfatta rapporten. En stor del av det arbete som utförs i medlemsstaterna framstår lätt som lappverk när det förs upp till EU-nivå. För att få en bild av de framsteg som sker på de olika områden som tas upp i stadgan bör därför rapporten läsas i sin helhet.

Följande breda tendenser kan dock noteras:

1. På flera områden görs framsteg men det kommer att ta viss tid innan resultaten blir fullt synliga. Utbildning är ett sådant område. Förberedelser för företagande har traditionellt inte intagit någon större plats i undervisningen men det är ett inslag som nu återfinns på ett eller annat sätt i studieplanen för högstadier och gymnasier i cirka två tredjedelar av medlemsstaterna. En liknande bild framträder beträffande högre utbildning.

2. På vissa områden är framstegen dramatiska. Ett sådant område är processen att starta ett företag. Enmansföretag kan etableras på två dagar eller mindre i åtta medlemsstater och till låga kostnader. Ett nytt aktiebolag kan registreras på under två veckor i tio medlemsstater (och i flera av dem tar det mindre än en vecka), till kostnader som ligger under 500 euro i sex medlemsstater [3].

[3] Källa: Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001.

3. Det finns tecken som tyder på ökande politiskt engagemang. Ett exempel är förenklingen av bestämmelser, konsekvensanalys och alternativ till lagstiftning. Fler än hälften av medlemsstaterna genomför antingen rutinmässigt en konsekvensanalys för att bedöma vilka effekter ett lagförslag får för näringslivet, eller håller på att inrätta system för att göra detta. På EU-nivå kommer denna fråga, som diskuterades under Europeiska rådets möte i Laeken, att bli föremål för en handlingsplan som kommissionen skall lägga fram senast i juni 2002.

4. Medan en majoritet av medlemsstaterna har gjort reella framsteg i frågor som utbildning i företagande, förefaller vissa medlemsstater fortfarande inte vidta några åtgärder alls för att främja företagande genom utbildningssystemet. Denna splittrade bild återkommer på varje område där det har gjorts framsteg. Det finns fortfarande utrymme för fler medlemsstater att förbättra sina insatser.

5. Det återstår vissa krångliga problem som kanske aldrig kan lösas helt vilket beror på konjunkturcyklerna. Med de låga räntesatser som förberedelserna inför valutaunionen har givit och stabila tillväxttakter, har det blivit mycket lättare för små företag att få lån. Tillgången på riskkapital för uppstartsfinansiering har också ökat under senare år antingen genom offentliga eller privata källor. Men trots detta har finansieringsproblem blivit mer kännbara för nystartade företag och små företag under de senaste sex månaderna, främst på grund av det försämrade ekonomiska läget men också på grund av omorganisationen av banksektorn. Därtill präglas riskkapitalmarknaden av större försiktighet. Också bra förslag från små företag kan ha svårt att få finansiering om de inte kan erbjuda garantier eller en högre andel eget kapital.

6. Det finns en uppsjö bra exempel på framgångsrika metoder som behöver utforskas mer. Andelen framgångsrika företag är mycket större bland dem som startas i en kuvös. 90 % av företag som startats i kuvös var fortfarande aktiva efter tre år [4]. Men även om antalet företagskuvöser ökar, är utnyttjandet av dem mycket ojämnt spritt i EU:s medlemsstater.

[4] Källa: Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001.

7. Slutligen kan noteras att den fråga där framstegen är minst tillfredsställande är just den fråga som nämndes inledningsvis, nämligen hur man kan säkerställa mer effektivt tillvaratagande av de små företagens intressen på EU-nivå och nationell nivå. Småföretagens intressen, så som de anges i stadgan, måste ligga högt på de politiska beslutsfattarnas agenda. Ett konstant tryck måste upprätthållas om deras intressen skall beaktas. Det må vara en svår uppgift, men det är en brådskande nödvändighet att småföretagens intressen företräds på ett bättre sätt på alla politikområden.

Årsrapport om genomförandet av Europeiska stadgan för småföretagen

1. Bakgrund

1.1 Mål

Europeiska stadgan för småföretagen som godkändes av Europeiska rådet i Feira i juni 2000 är ett viktigt instrument för att nå det mål som uppsattes av Europeiska rådet i Lissabon att under detta decennium göra Europa till världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi i 2010. I stadgan konstateras att småföretagen spelar en avgörande roll för att utveckla konkurrenskraft, innovation och sysselsättning i Europa.

Detta är den andra årsrapporten om genomförandet av stadgan. Den första rapporten [5], som lades fram endast några få månader efter det att stadgan hade antagits, innehåller endast en kortfattad översikt över de viktigaste åtgärdsområdena eftersom många av dessa kort dessförinnan hade behandlats i rapporten om genomförandet av handlingsplanen för att främja företagaranda och konkurrenskraft [6]. I föreliggande rapport granskas de framsteg som såväl medlemsstaterna som kommissionen har gjort för att genomföra stadgans strategiska rekommendationer sedan den antogs.

[5] Rapport från Europeiska kommissionen, Europeisk stadga för småföretagen: Årsrapport om genomförandet, KOM(2001) 122 slutlig, 7.3.2001.

[6] Rapport om genomförandet av handlingsplanen för att främja företagsanda och konkurrenskraft, SEC(2000) 1825, 27.10.2000.

Det främsta syftet med denna rapport är att identifiera allmänna starka och svaga punkter i Europeiska unionen och därmed bidra till att stärka politiken till stöd för småföretagen och upprätthålla det momentum som genererades i Lissabon. Medlemsstaterna har gjort reella framsteg mot målet att nå de strategiska rekommendationer som anges i stadgan, men det är ytterst viktigt att bygga vidare på dessa resultat.

Genomförandet av stadgan är en viktig pelare i kommissionens politik att "tänka småskaligt först". På vart och ett av de tio områden som förs fram i stadgan har åtgärder vidtagits genom en rad olika insatser. Bland dessa återfinns det fleråriga programmet för företag och företagaranda [7] och flera projekt inom det nya Best-förfarandet för identifiering och spridande av bra lösningar som genomförs i samarbete med medlemsstaterna [8]. Dessutom presenteras i den gemensamma rapporten om sysselsättning en årsöversikt som med stöd av nationella rapporter mäter medlemsstaternas attityd till företagaranda [9].

[7] Rådet beslut av den 20 december 2000 om ett flerårigt program för företag och företagande, särskilt för små och medelstora företag (SMF) (2001-2005) (2000/819/EG).

[8] 2001 Best Procedure Report, SEC(2001) 1704, 29.10.2001.

[9] KOM(2001) 438 slutlig, 12.9.2001.

1.2 Sammanställning av rapporten

Rapporten om genomförandet är baserad på detaljerade nationella rapporter som medlemsstaterna och Norge har lämnat in, och på bilaterala möten mellan kommissionen och nationella myndigheter. Näringslivets organisationer har också varit företrädda vid de flesta av dessa bilaterala möten, och deras feedback om effektiviteten hos respektive medlemsstats nationella företagspolitik har spelat en viktig roll i rapporteringsprocessen. På kommissionsnivå har samordningen säkerställts genom en grupp sammansatt av tjänstemän från de olika generaldirektorat som sysslar med företagspolitik.

Avsikten med rapporten är att lägga fram en kortfattad översikt och sammanfattning av de viktigaste åtgärder som genomförs. I syfte att nå detta mål och för att undvika ett alltför vidlyftigt dokument lämnas här inte någon uttömmande redovisning av de åtgärder som rapporterats. I detta sammanhang är det också viktigt att understryka att vissa av de åtgärder som nämns i rapporten antingen pågick eller hade planerats redan innan stadgan antogs.

För en detaljerad beskrivning av åtgärderna i fråga hänvisas till de nationella rapporterna på kommissionens webbplats [10], och till en förteckning över relevanta åtgärder som lagts ut på Internet [11]. Där återfinns också adressuppgifter för att hjälpa dem som önskar ytterligare information och för att underlätta utbyte av erfarenheter och bra lösningar. Därutöver baseras genomföranderapporten på det underlag som samlats in av andra kommissionsrapporter som analyserar medlemsstaternas åtgärder på ett antal nyckelområden som är relevanta för stadgan [12].

[10] För fullständig text för varje rapport se:

[11] Se "Directory of measures in favour of entrepreneurship and competitiveness":

[12] Jfr exempelvis, Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001; Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet "Fortsatt uppslutning. Högre takt", KOM(2001) 641 slutlig, 8.11.2001; och Observationsorgan för Europeiska SMF.

Norge accepterade en inbjudan från kommissionen att delta i rapporten. Ingen av de två övriga medlemmarna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, Island och Liechtenstein, uttryckte någon önskan att delta.

1.3 Rapportens uppbyggnad

Rapporten består av ett första avsnitt som granskar medlemsstaternas framsteg inom vart och ett av stadgans tio områden, följt av ett avsnitt om de framsteg som Europeiska kommissionen har gjort. Mot bakgrund av att stadgan i sig är baserad på en rad rekommendationer, dras i rapportens avslutande avsnitt en rad slutsatser om vilka framsteg som har gjorts på de tio nyckelområdena, istället för ett försök till sammanställning av en ny uppsättning rekommendationer.

1.4 "Småföretag" i denna rapport

De flesta av de åtgärder som granskas i denna rapport har utformats för att stödja såväl små som mellanstora företag. Kommissionen anser att även om dessa åtgärder inte uteslutande inriktas på företag med färre än femtio anställda, minskar inte detta deras värde eller effekt för små företag. Både kommissionen och medlemsstaterna har därför inkluderat samtliga initiativ som har en effekt på små och medelstora företag, samtidigt som de åtgärder som har utformats särskilt för de små företagen betonas.

2. Nationell företagspolitik

2.1 Utbildning för entreprenörskap

Europa kommer att stimulera företagaranda och nya färdigheter från tidig ålder. Allmänna kunskaper om företag och entreprenörskap måste spridas på alla nivåer i skolan. Särskilda moduler inriktade på företagande bör vara ett väsentligt inslag på schemat i högstadiet och gymnasiet samt vid universitet och högskolor.

De flesta länder har utökat ansträngningarna att förbättra undervisning med anknytning till entreprenörskap på universitetsnivå. Professurer i nyetablering av företag och ledning av små och medelstora företag har inrättats i Tyskland, Spanien och Österrike medan universitet i Danmark, Irland, Portugal, Finland och Sverige erbjuder kurser i entreprenörskap och företagsledning. Myndigheterna i Förenade kungariket har startat ett program för att främja förbindelserna mellan universitet och näringsliv i syfte att dra kommersiell nytta av den forskning som bedrivs vid universiteten. Åtgärder för att öka medvetenheten innefattar en årlig tävling för universitetsstuderande i Irland om bästa företagsplan, särskilda "företagsdagar" i Frankrike, konferenser om entreprenörskap i Portugal och informationscentrer för att stödja studenter med företagsidéer i Spanien.

I flera länder och särskilt i Finland och Sverige, ingår entreprenörskap nu som en del av studieplanen i högstadiet och gymnasiet. Pilotprojekt för att lära studenter hur man startar och driver ett företag har också införts, med några intressanta exempel i Tyskland, Irland, Österrike, Sverige och Förenade kungariket. Projekt för att stimulera allmänna entreprenörsfärdigheter som kreativitet och oberoende har utvecklats bland annat i Italien, Nederländerna och Österrike medan pris för företagande delas ut i Belgien, Danmark och Irland. Men åtgärder för att utveckla företagarfärdigheter i grundskolan är mindre vanliga och få länder har rapporterat framsteg på detta område. I Förenade kungariket har ett program startats för att utbilda grundskoleelever i färdigheter som krävs på arbetsplatsen medan två svenska projekt syftar till att stimulera kreativitet och initiativförmåga bland elever i åldrarna sex till elva år och att utbilda lärare i företagskunskap.

Vi kommer att uppmuntra och främja ungdomars företagarsträvanden och utveckla lämpliga utbildningsmodeller för ledare i småföretag.

Vägledning och stödsystem för att hjälpa potentiella företagare att omvandla företagsidéer till verklighet har inrättats i Belgien, Danmark, Grekland, Irland, Finland och Sverige. Syftet är att erbjuda rådgivning, utbildning, uppföljning (mentorprogram) och andra hjälpmedel för att sörja för att entreprenörskapet kröns med framgång. Det finns relativt få initiativ för att utveckla utbildningsmodeller för ledare och anställda i små och medelstora företag. I Finland finns särskilda kurser för kvinnor medan Förenade kungariket har infört stipendier för potentiella företagare från eftersatta områden och startat projekt där studier och arbetsbaserad inlärning sker växelvis.

Allmän bedömning

Insatserna på detta områden börjar ge resultat: företagandet ökar i Europa. Samtidigt som myndigheterna i de flesta medlemsstaterna har utökat sina ansträngningar att främja entreprenörskap på universitetsnivå måste åtgärder inriktade på högstadiet och gymnasiet och i synnerhet på grundskolan utvecklas ytterligare. Mer måste göras för att från tidig ålder stimulera entreprenörsanda och företagarfärdigheter som initiativförmåga och risktagande och etablera entreprenöranda som en attityd istället för ett akademiskt ämne. Fortlöpande insatser och överföring av resultat till långsiktiga metoder måste säkerställas.

2.2 Billigare och snabbare etablering

Kostnaderna för företagsetablering bör utvecklas mot det konkurrenskraftigaste i världen. De länder som har de längsta väntetiderna och tyngsta rutinerna för godkännande av nya företag bör uppmuntras att komma i kapp de snabbaste. Tillgången till Internet för registrering bör ökas.

Enligt siffror som hämtats från kommissionens resultattavla för företagspolitiken [13] är kortaste tid för etablering av enmansföretag (med en eller två anställda) en till två vardagar i Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, Italien, Nederländerna, Österrike och Förenade kungariket. Lägsta registreringskostnad för denna företagstyp är under 100 euro i alla utom två medlemsstater. Normaltid och -kostnader för ett genomsnittligt företag kan dock vara något högre i praktiken.

[13] Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001.

Större variationer framträder när det gäller förfaranden för registrering av ett aktiebolag. Nuvarande lägsta kapitalkrav för dessa företag varierar från 1 euro i Irland och Förenade kungariket till så mycket som 23 500 euro. Registrering av ett privat aktiebolag tenderar att vara förhållandevis dyrbar i Europa även om registreringskostnaden i Danmark är noll. I Frankrike, Irland, Portugal, Finland, Sverige och Förenade kungariket är kostnaden under 500 euro [14]. I alla utom fem medlemsstater överskrider inte den kortaste möjliga tiden två veckor, men i åtta medlemsstater kan registrering av ett privat aktiebolag vara avklarad inom en vecka.

[14] Enligt Best-projektet om "Benchmarking the administration of start-ups" är kostnaden för att registrera den här typen av företag alltå mindre än 500 euro i Tyskland och Italien.

Förenklade registrerings- eller deklarationsformulär införs som ett sätt att förenkla förfarandena för dem som startar företag, liksom registrering via Internet och bättre kommunikationer inom myndigheterna särskilt i skatte- och mervärdesskattefrågor. Större möjligheter står också till företagens förfogande för att få tillträde till information och rådgivning via Internet i frågor som rör administrativa förfaranden, tillstånd att starta ett företag och finansieringsmöjligheter.

Allmän bedömning

Samtidigt som tidsåtgång och kostnader för att starta ett företag i flera länder har sänkts dramatiskt på senare år, råder fortfarande stora skillnader i EU. Det finns utrymme för de länder där väntetiderna för att starta företag är längre och kostnaderna högre att lära av exemplen i andra medlemsstater, där somliga av dem nu rankas bland de bästa i världen. Uppmärksamhet måste ägnas åt att förenkla regelverket, att utjämna skillnader i storlek för det kapital som krävs för aktiebolag liksom åt en förenkling av den bredare processen att starta ett företag inklusive förbättring av tillhandahållande av relevant information och ändamålsenliga stödtjänster.

2.3 Bättre lagstiftning och reglering

Medlemsstaternas konkurslagstiftning bör utvärderas mot bakgrund av god praxis. Kunskaperna från benchmarking bör leda oss till förbättringar av nuvarande praxis inom EU.

Det finns en växande insikt om behovet att undvika överdriven bestraffning av företagare som försatts i konkurs och att lösa ekonomiska problem i livskraftiga företag i tid. I flera länder inklusive Belgien, Tyskland, Nederländerna, Österrike, Finland och Förenade kungariket har åtgärder vidtagits för att modernisera konkurslagstiftningen. Dessa insatser syftar i allmänhet till att göra omstruktureringar mer effektiva och sänka de påföljderna som åläggs "redbara" gäldenärer, och ge dem möjligheter att resa sig och börja om på nytt efter en konkurs. I flera medlemsstater kan företag med finansiella bekymmer få stöd. I Tyskland lämnas rådgivning till företag med finansiella svårigheter inom ramen för flera initiativ. I Nederländerna ger pensionerade experter som entreprenörer eller revisorer på frivillig bas finansiell och strategisk rådgivning till insolventa små och medelstora företag och i Frankrike stödjer föreningen "RE-CREER" konkursdrabbade entreprenörer och försöker förändra attityderna när det gäller konkurs. I Österrike kan små och medelstora företag vända sig till specialiserade organisationer för att få hjälp om en av deras gäldenärer förklaras i konkurs [15].

[15] Fler bra lösningar kan återfinnas i skriften "Helping business overcome financial difficulties: a guide to good practices and principles on restructuring, bankruptcy and a fresh start" samt i rapporten från seminariet på ämnet "Business Failure", som anordnades i Noordwijk i maj 2001.

Ny lagstiftning på nationell nivå och gemenskapsnivå bör bedömas utifrån effekterna på småföretagen och småföretagarna. Medlemsstaternas och EU:s lagstiftning bör om möjligt förenklas. Regeringarna bör införa användarvänliga förvaltningsdokument.

Olika former av konsekvensanalys har införts i de flesta medlemsstater. Denna konsekvensanalys syftar till att säkerställa att alla nya och reviderade lagar föregås av en analys av vilka alternativ som finns till lagstiftning, utvärdering av kostnader och arbetsbörda för företag och medborgare samt av samråd med intressenterna. I de flesta fall har gemensamma riktlinjer, checklistor och en särskild enhet eller avdelning skapats för att sköta dessa frågor. Alternativ till lagstiftning, som frivilliga avtal, analyseras systematiskt innan lagstiftning antas i Danmark, Italien, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket.

Längre samrådsperioder med företagen innan lagstiftning antas, nätverk mellan olika ministerier för lagstiftningsreformer, testpaneler med företrädare för representativa företag för att bedöma konsekvenserna av föreslagen lagstiftning och särskilda lagstiftningsenheter blir allt vanligare inslag i myndigheternas ansträngningar att lätta den börda som lagstiftning lägger på företagen. I några länder görs också satsningar för att förbättra kvaliteten på lagstiftningen i allmänhet och att förenkla befintliga lagar. Danmark och Sverige har också utvecklat system avsedda att bedöma hur stor börda som befintliga lagar lägger på företagen, och i växande grad används "pensionering" eller tidsbegränsad tillämpning (sunset clauses) för rättsakter som har förlorat sin aktualitet. Italien har varit särskilt aktiv med att upphäva förlegade lagar och förordningar.

Småföretag kan beviljas undantag från vissa rättsliga skyldigheter, I detta sammanhang skulle kommissionen kunna förenkla konkurrensreglerna så att det blir lättare för småföretagen att följa reglerna.

Mycket få undantag från rättsliga skyldigheter har rapporterats. I Förenade kungariket granskar man dock för närvarande hur man kan förenkla reglerna i företagsrätten, särskilt de bestämmelser som hänför sig till bokföring och redovisning för småföretag.

Allmän bedömning

Rent generellt måste mer göras för att det skall bli lättare för "redbara" entreprenörer som har misslyckats att komma tillbaka och att införa ett synsätt på konkurser som en normal fas i företagsutveckling. De anställdas intressen i samband med konkurser och omstruktureringar får inte heller glömmas bort. De flesta länder använder nu någon typ av ekonomisk förhandsbedömning av effekten av planerad lagstiftning, och de som ännu inte har infört någon sådan konsekvensanalys kan lära av de erfarenheter som gjorts i andra medlemsstater. Det tycks råda bred enighet om att alternativa tillvägagångssätt till lagstiftning måste övervägas och att lagstiftning och administrativa förfaranden måste förenklas. Insatserna måste dock intensifieras (och i vissa fall, inledas).

2.4 Tillgång till färdigheter

Vi skall sträva efter att se till att utbildningsinstitutioner, kompletterade med modeller för utbildning på plats, ger lämpliga färdigheter som är anpassade till småföretagens behov, och erbjuda livslångt lärande och rådgivning.

I EU deltar i genomsnitt 10 % av befolkningen i åldrarna 25 till 64 år i någon form av utbildning [16]. Endast i Danmark, Nederländerna, Finland, Sverige och Förenade kungariket är denna siffra markant högre. Ett ökande antal små och mikroföretag betraktar bristen på utbildad arbetskraft som deras största problem (för småföretag ökade denna siffra från 17 % 1999 till 30 % 2001, och för mikroföretag från 13 % 1999 till 20 % 2001) [17].

[16] Källa: Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001. År 2000, hade i genomsnitt 10 % av personerna i åldersgruppen 25-64 år deltagit i en utbildning under de fyra veckor innan undersökningen gjordes (i de flesta medlemsstater motsvarar dessa siffror en ökning jämfört med resultaten föregående år) .

[17] Källor: 2001 ENSR Survey on SMEs, Observationsorgan för Europeiska SMF (kommande rapport).

I Europa råder det för närvarande en kompetensbrist i den viktiga IKT-sektorn, liksom inom andra viktiga branscher som verkstadsindustrin. Även om Tyskland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien och Förenade kungariket alla uppvisar tillfredsställande siffror i fråga om antalet utexaminerade inom datateknik och andra näraliggande ämnen som matematik, kan de flesta andra medlemsstater inte mäta sig med konkurrenter som USA. Antalet datorer per 100 elever skiljer sig också markant i EU, och varierar mellan cirka fem eller färre datorer per 100 elever till över trettio per 100 elever i Danmark, Luxemburg och Finland [18].

[18] Källa: Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001.

En lång rad olika åtgärder har utvecklats för att stimulera utbildning i små och medelstora företag. Spanien, Italien, Österrike och Sverige har infört skattelättnader för utbildning inom företaget eller för anställning av kompetent personal inom små och medelstora företag, medan Danmark, Irland, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket erbjuder individanpassade kurser för chefer i småföretag. Initiativ för att specifikt främja IKT-färdigheter har utvecklats i Danmark, Grekland, Portugal, Sverige, Förenade kungariket och Norge. Vissa av dessa åtgärder är särskilt inriktade på att förbättra IKT-färdigheter inom små och medelstora företag, medan andra insatser syftar till att utbilda enskilda personer eller arbetslösa. Åtgärder för att stödja livslångt lärande innefattar ett svenskt initiativ att erbjuda arbetslösa gymnasieutbildning, en italiensk lag som erkänner anställdas rätt till livslångt lärande och rätt till ledighet för detta ändamål, inrättande av en expertgrupp i Irland för att analysera företagens kompetens- och utbildningsbehov, ett tyskt projekt att identifiera strukturer och strategier för kompetensutveckling i snabbväxande små och medelstora företag och sprida bra arbetssätt, och ett finskt projekt för att utveckla ett verktyg för kompetensanalys för små och medelstora företag. I både Tyskland och Österrike finns väletablerade system för varvad utbildning.

Allmän bedömning

Andelen anställda som omfattas av utbildningsåtgärder förblir låg i Europa. Samtidigt som olika former av utbildning blir allt mer lättillgängliga i hela Europa, används fortfarande endast i begränsad utsträckning metoder som skatteincitament för arbetsgivare som erbjuder utbildningsmöjligheter, stöd till utbildning på arbetsplatsen och andra åtgärder för att stimulera livslångt lärande. Trots att behovet av IKT-relaterad utbildning är allmänt känt, och trots de olika nya åtgärder som inletts i flera medlemsstater, finns det en kompetensbrist på detta område, även om omfattningen varierar kraftigt mellan medlemsstaterna. Det finns också ett behov att bygga upp bättre förbindelser mellan utbildningsorgan och näringsliv. Språkkunskaper, framför allt för företagare som vill verka utanför sin hemmamarknad, är också en viktigfaktor.

2.5 Bättre tillgång till Internet

Offentliga myndigheter bör uppmanas att i högre grad kommunicera elektroniskt med småföretagen. Företagen kan på så sätt få rådgivning, lämna in ansökningar, deklarera och få enkel information på nätet - snabbare och billigare. Kommissionen måste föregå med gott exempel på detta område.

Elektronisk kommunikation mellan offentliga myndigheter och företag kan ge båda sidor fördelar i form av bättre snabbhet, lägre kostnad, effektivitet och öppenhet. Om myndigheter tar initiativ att kommunicera elektroniskt kan detta också ge små och medelstora företag ett incitament att utnyttja Internet. Antalet småföretag som använder Internet ökar hela tiden: mikroföretagens bruk av Internet har ökat från cirka 40 % 1999 till 70 % 2001, medan motsvarande siffror för småföretagen är 67 % respektive 81 % [19].

[19] Källor: 2001 ENSR Survey on SMEs, Observationsorgan för Europeiska SMF (kommande rapport).

Alla medlemsstater har visat en insikt om behovet att göra sina tjänster så lättillgängliga som möjligt, särskilt genom att använda Internet, och att minska antalet gånger som företagen måste lämna in samma information till olika myndigheter. Många myndigheter har nu webbplatser på Internet där de lämnar information och ger råd om administrativa förfaranden, finansieringsmöjligheter och andra frågor som rör nyetablering och ledning av företag. Det har också gjorts framsteg, särskilt i Grekland, när det gäller att koppla ministerier till myndigheter i avlägset belägna regioner så att de lättare kan utbyta information. En enda ingång som ger företagen direkta länkar till alla myndigheternas information och tjänster blir allt vanligare. Den svenska regeringen har nyligen utvecklat en interaktiv webbplats som syftar till att ge företag information och förbättra deras dialog med myndigheterna.

Elektroniska transaktioner kan utföras mellan företag och skattemyndigheter samt socialförvaltning i Frankrike, Irland, Österrike och Norge medan portaler för offentlig upphandling antingen redan finns eller håller på att utvecklas i Danmark, Tyskland och Grekland. S.k. "E-sändebud" (E-envoys) har införts i Förenade kungariket och Norge för att visa vägen och främja bruket av Internet.

Allmän bedömning

Detta är ett område där alla medlemsstater tycks röra sig i rätt riktning, även om dessa ansträngningar måste fortsätta och ytterligare förbättras så att de tillgodoser företagens behov. Och även om registreringsblanketter kan hämtas från Internet i många länder, kan företagen inte ännu registrera sig och slutföra registreringsförfarandet på Internet.

2.6 Större utdelning av den inre marknaden

Kommissionen och medlemsstaterna måste fortsätta med de pågående reformerna vilka syftar till att inom unionen genomföra en verklig inre marknad, användarvänlig för småföretag på för småföretagen kritiska utvecklingsområden, bl.a. elektronisk handel, telekommunikation, allmännyttiga tjänster, offentlig upphandling och gränsöverskridande betalningssystem.

Medlemsstaternas ekonomier är mycket beroende av handel, i synnerhet med varandra, och avregleringen av handeln inom EU har varit en pådrivande kraft i den ekonomiska tillväxten. Inom området för liberalisering av telekommunikationer, gas- och elmarknaderna, har goda framsteg gjorts i flera medlemsstater även om mycket återstår att göra för att uppnå fullständig avreglering. Allt större uppmärksamhet ägnas också åt en reform av lagstiftningen om offentlig upphandling och i synnerhet när det gäller att underlätta småföretagens tillträde till offentlig upphandling, särskilt i Danmark, Tyskland, Irland, Sverige och Finland.

Europeiska och nationella konkurrensregler bör tillämpas strikt för att småföretagen verkligen skall få alla chanser att komma in på nya marknader och konkurrera på lika villkor.

Danmark, Nederländerna och Förenade kungariket har alla antagit konkurrenslagar som bidrar till att anpassa deras konkurrenslagstiftning till den som finns i EU och som syftar till att förbättra småföretagens möjligheter på den inre marknaden. Samtidigt som det fortfarande återstår vissa problem när det gäller att slutföra införlivandet av EU-direktiven i nationell lagstiftning - endast Danmark, Spanien, Nederländerna, Finland och Sverige har nått målet (som enligt ett beslut fattat av Europeiska rådet i Stockholm skulle vara nått våren 2002) att högst 1,5 % av lagstiftningen återstår att införliva - återstår mindre än 3 % av lagstiftningen att införliva i alla utom två medlemsstater [20].

[20] Källa: Internal Market Scoreboard No 9 (19 november 2001).

Allmän bedömning

Trots att det knappast råder något tvivel om att den inre marknaden har förändrat handeln inom EU fortsätter medlemsstaterna att införa nya tekniska bestämmelser i en oroande takt. Antalet anmälningar som medlemsstaterna har lämnat in av förslag till tekniska bestämmelser [21] har ökat från 591 år 1999 till 751 år 2000. Denna trend riskerar att ytterligare öka bördan för småföretagen som måste följa ett allt större antal olika lagar. Det är dock svårt att fastställa en direkt koppling mellan antalet lagar som medlemsstaterna antagit och småföretagens problem att följa dessa. Det helt avgörande är de nationella lagarnas innehåll.

[21] Direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998, ändrat genom direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998, om ett om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, och om regler för Informationssamhällets tjänster, EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, och EGT L 217, 5.8.1998, s. 18. Enligt direktivet åläggs medlemsstaterna att anmäla alla förslag till tekniska bestämmelser om produkter och Informationssamhällets tjänster till kommissionen. Samtidigt som syftet är att undvika skapande av tekniska hinder, ger anmälningarna också en bild av benägenheten att lagstifta.

2.7 Beskattning och finansiering

Skattesystemen bör vara så utformade att de belönar framgång, uppmuntrar företagsetablering, främjar småföretagsexpansion och skapandet av nya arbetstillfällen och gör det lätt att skapa och ta över små företag. Medlemsstaterna bör tillämpa bästa praxis för beskattning och premiering av personliga prestationer.

Tyskland undantar småföretag från omsättningsskatt och planerar en skattereform med incitament för enmansföretag. Frankrike har sänkt bolagsskatten för företag med en omsättning som understiger 7,6 miljoner euro. Portugal har förenklat sitt system för kollektiv inkomstskatt för företag med en omsättning upp till 150 000 euro, Finland har sänkt skattesatsen för entreprenörer med låga inkomster och Sverige erbjuder företagen möjligheter att skjuta upp betalning av en del av inkomstskatten så att dessa medel kan återinvesteras. Frankrike har också skapat skatteincitament för att främja utveckling av företagsänglar. Italien har skapat ett system för skattekreditincitament för att stödja företags investeringar i eftersatta områden. Bland annat Österrike, Finland och Grekland har anpassat sina arvsskatte- och gåvoskattelagar för att underlätta överlåtelse av företag. Spanien, Portugal och Förenade kungariket har utvecklat skatteincitament för småföretagens inköp av IKT-utrustning eller IKT-projekt, medan Belgiens "Federala plan +1 + 2 + 3" innebär att de sociala avgifterna sänks första gången en första, andra och tredje anställd rekryteras.

Entreprenörer behöver finansiering för att omsätta sina ambitioner i verklighet. För att förbättra småföretagens tillgång till finansiella tjänster kommer vi att:

Fastställa och undanröja hindren för skapandet av en all-europeisk kapitalmarknad och för genomförandet av handlingsplanen för finansiella tjänster och handlingsplanen för riskkapital;

Se avsnittet om Europeiska kommissionen.

Förbättra förbindelserna mellan banksystemen och småföretagen genom att skapa lämpliga villkor för tillgång till krediter och riskkapital;

För att stimulera framväxt av potentiella nya tillväxtföretag främjar de flesta medlemsstater riskkapital för nystartade teknikföretag. Belgiens "Bourses de pré-activité" (stöd i etableringsskedet) tillhandahåller kapital för analyser och företagsplaner som görs innan ett företag etableras, medan den nya "Coupole financière des PME" (finansieringsparaply för SMF) i en gemensam ram samlar befintliga offentliga finansieringsverktyg för långsiktigt riskkapital och garantier. I Danmark har två särskilda investeringsföretag inrättats för att tillhandahålla sådd- och startkapital till innovativa företag där risken är för hög för etablerade riskkapitalföretag. Den grekiska regeringen har etablerat en riskkapitalfond för ny teknik och en fond för investeringar i högteknologiföretag. Det österrikiska "programmet för såddfinansiering" tillhandahåller finansiering för tekniskt innovativa affärsidéer. I Finland stödjer den nationella fonden för forskning och utveckling såddfinansiering för nystartade teknikföretag och ett nytt såddfinansieringsinstrument för teknikbyar och företagskuvöser håller på att inrättas. Den svenska Stiftelsen för innovationscentrum ger riskkrediter till låg ränta till entreprenörer i de tidiga skedena av innovativa processer och Förenade kungarikets högteknologiska fond (en fond som består av flera fonder) investerar i fonder som inriktas på högteknologiska företag i utvecklingsfasen.

System för ömsesidiga garantier för att hjälpa små och medelstora företag få tillträde till lån har utvecklats ytterligare i Spanien och Italien, medan fonder som ger lånegarantier (som står för en del av de garantier som finansorganen kräver) har inrättats eller stärkts i Danmark, Grekland och Sverige för att stimulera banksektorn att öka sitt låneutbud till små och medelstora företag.

Informations- och stödsystem för att hjälpa framtida entreprenörer att få information om finansiering har inrättats i flera länder. Italiens integrerade stimulansplan 2000-2006 ger företag som lämnar in en utvecklingsplan möjligheter att få tillträde till finansiering för innovation, utbildning och nätverksarbete, medan webbsidan "SMF-konto" och tillhörande tjänst i Nederländerna bistår entreprenörer i frågor som rör finansiering.

Förbättra tillgången till strukturfonderna och välkomna initiativ från Europeiska investeringsbanken för att öka tillgången till kapital för företagsetablering och för högteknologiska företag, även med aktier som instrument.

Se avsnittet om Europeiska kommissionen.

Allmän bedömning

I medlemsstaterna fördubblades uppstartsfinansieringen betraktad som andel av BNP mellan 1999 och 2000 [22]. Tillgången till riskkapital ökar kraftigt även om situationen varierar betydligt mellan medlemsstaterna och denna finansiering främst inriktas på högteknologiska och nyskapande företag. System för lån och ömsesidiga garantier kan bidra till att överbrygga finansieringsgapet för företag i mer traditionella sektorer. Även om det finns sådana system i de flesta medlemsstater varierar de i betydelse mellan länderna. Därtill innebär nuvarande system för bolagsskatt att investeringar finansierade genom främmande kapital gynnas. För företagen är finansiering genom tillskott av nytt kapital ofördelaktigt eftersom inga avdrag från skattebasen tillåts för motsvarande betalning [23]. Vid en tidpunkt när medlemsstaterna försöker utveckla sina kapitalmarknader, inklusive riskkapital och investeringar från företagsänglar, bör denna fråga tas upp. Med tanke på den begränsade tillgången på riskkapitalinvesteringar i högteknologiska företag är det dessutom viktigt att uppmuntra en effektivare användning av lån och garantier för att möta sådana företags behov. Denna typ av program har med framgång genomförts i flera medlemsstater.

[22] Källa: Benchmarking Enterprise Policy: Results from the 2001 Scoreboard, SEC(2001) 1900, 21.11.2001.

[23] Källa: "Mot en inre marknad utan skattehinder - En strategi för fastställande av en konsoliderad bolagsskattebas för företagens verksamhet i EU", KOM(2001) 582 slutlig, 23.10.2001.

2.8 Stärka småföretagens tekniska kapacitet

Vi kommer att stärka befintliga program som syftar till att främja spridningen av teknik till småföretagen och även småföretagens förmåga att fastställa, välja ut och anpassa teknik.

Allt större uppmärksamhet riktas på att förbättra småföretagens tekniska kapacitet och främja teknologiöverföring från forskningsinstitut till små och medelstora företag. Belgien, Danmark, Spanien och Norge har infört åtgärder för att stimulera anställning av tekniskt kompetent personal i små och medelstora företag. I Finland har ett initiativ utvecklats för att hjälpa småföretag att använda IKT:s fulla potential. I Tyskland finns flera program tillgängliga som syftar till att tillhandahålla såddkapital (och konsulttjänster) för nya teknikföretag när inga sådan tjänster finns på marknaden. Grekland och Frankrike har varit aktiva för att utveckla åtgärder för att stödja och skapa teknikparker och kuvöser.

Vi kommer att främja tekniskt samarbete och samverkan mellan olika företagsstorlekar och särskilt mellan europeiska småföretag, utveckla effektivare forskningsprogram, inriktade på kommersiell tillämpning av kunskap och teknik, och utveckla och anpassa kvalitet-och certifieringssystem till småföretag. Det är viktigt att se till att gemenskapspatent är tillgängliga och lätt åtkomliga för småföretag.

Vi kommer att främja engagemang av småföretag i samarbete mellan företag på lokal, nationell, europeisk och internationell nivå, liksom även samarbete mellan småföretag och institutioner för högre utbildning och forskning.

Åtgärder på nationell och regional nivå som syftar till att utveckla grupper och nätverk av företag bör därför stödjas, all-europeiskt samarbete mellan småföretag som använder informationsteknik stärkas, bästa praxis i samarbetsavtal spridas, och samarbete mellan småföretag stödjas för att förbättra deras förmåga att komma in på all-europeiska marknader och utöka sin verksamhet på marknader i tredje land.

I Nederländerna syftar samarbetsprojekt mellan den offentliga och privata sektorn till att förbättra klimatet för nystartade teknikföretag, stimulera samarbetet mellan stora och små företag och främja innovativa grupperingar. Ett österrikiskt program syftar till att främja innovation och användning av teknik i syfte att förbättra konkurrenskraften hos små och medelstora företagsstrukturer, medan ett annat österrikiskt initiativ syftar till att sprida exempel på bra arbetssätt i innovativa företag till andra företag. Ett svensk program syftar slutligen till att öka IKT-kunskaperna i företag som har mellan noll och tio anställda.

Allmän bedömning

Samtidigt som alla medlemsstater engagerar sig för att främja teknologiöverföring från forskningsinstitut till små företag och att öka samarbetet mellan dessa enheter, rapporteras få framsteg när det gäller samarbete mellan företag, kluster och nätverk. Om förbättringar skall ske fordras ett långsiktigt åtagande för denna typ av samarbete liksom insatser för att främja och underlätta teknisk förändring i små och medelstora företag.

2.9 Framgångsrika modeller för e-handel och förstklassigt stöd till småföretag

Kommissionen och medlemsstaterna bör uppmuntra småföretagen att tillämpa bästa praxis och välja framgångsrika affärsmodeller som gör att företagen verkligen kan blomma upp i den nya ekonomin.

Antalet små företag och mikroföretag som är anslutna till Internet har ökat snabbt under senare år, och steg från precis under 40 % 1999 till 70 % 2001 för mikroföretag och från 67 % till 81 % för småföretag [24]. Antalet små och medelstora företag som verkställer eller mottar betalningar över Internet ökar också, även om bilden är mycket splittrad i Europeiska unionen som helhet. Dessa typer av betalningar är nu vanliga i Danmark, Luxemburg, Österrike, Finland och Sverige och förekommer alltmer i andra länder särskilt i Belgien och Tyskland.

[24] Källa: 2001 ENSR Survey on SMEs, Observationsorgan för Europeiska SMF (kommande rapport) och Observationsorgan för Europeiska SMF - sjätte rapporten, Luxembourg, 2000. Denna tillväxt är mindre markant i medelstora företag: från 86 % 1999 till 92 % 2001.

Irland och Finland har infört åtgärder för att sprida exempel på bra metoder eller framgångsrik praxis när det gäller små och medelstora företag som använder e-handel. I Spanien, Österrike, Sverige och Norge har man utvecklat program för att göra små och medelstora företag mer medvetna om möjligheterna och fördelarna med e-handel och i Norge har man också inlett ett initiativ för att göra inköp över Internet säkrare och lättare för konsumenter och företag. I Förenade kungariket innefattar en handlingsplan för att stimulera företag att bedriva e-handel kvantifierade mål för antalet företag som bedriver handel online.

En fortlöpande samrådsmekanism mellan offentliga myndigheter, företag, den akademiska världen och arbetsmarknadens parter om små och medelstora företags konkurrenskraft i den digitala ekonomin och miljön med nätuppkopplade företag har utvecklats i Grekland. Tyskland har skapat ett nätverk av kunskapscentrer för e-handel och ett Internet-baserat nätverk för e-handel, medan åtgärder för att förbättra småföretagens IKT-kompetens har utvecklats i bland annat Belgien och Norge.

Vi kommer att samordna verksamheten i medlemsstaterna och EU för att skapa system för informations- och företagsstöd, nätverk och tjänster som är lättåtkomliga och lätta att förstå, och relevanta för företagens behov; att säkerställa EU-täckande tillgång till vägledning och stöd från mentorer och privata investerare (business angels), även med hjälp av webbplatser, och använda det Europeiska observationscentrumet för små och mellanstora företag.

I Danmark har man startat en webbportal med en enda inträdespunkt för information om start och drift av ett företag och man erbjuder också en öppen linje och Internet-baserad rådgivning för företag. I Frankrike har en kvalitetsstadga för företagstjänster utvecklats. Det finns mentorprogram i Belgien, Spanien, Irland, Finland, Sverige och Förenade kungariket och i Sverige finns också ett nätverk av företagsrådgivare med särskild inriktning på kvinnliga entreprenörer. Nätverk av privata enskilda investerare (företagsänglar) finns nu i alla utom två medlemsstater. System för anställdas delägande genom aktier har också stimulerats i flera länder, bland annat i Danmark och i Frankrike.

Allmän bedömning

Förutom insatser för att fastställa och undanröja rättsliga hinder för e-handel har majoriteten länder utarbetat handlingsplaner för att stimulera företag att sköta sina affärer elektroniskt. Vissa av dessa handlingsplaner innehåller kvantifierade mål för antalet företag som bedriver handel online. Medan vissa länder har gjort stora framsteg när det gäller antalet företag som finns online, visar det sig mycket svårare att få dem att bedriva handel genom samma medium. Enligt 2001 ENSR Survey, anser 40 % av Europas småföretag (och 43 % av mikroföretagen) att Internetförsäljning inte lämpar sig för deras typ av verksamhet [25]. Stärkande av den rättsliga ramen för e-handel tillsammans med infrastrukturella förbättringar, måste i högre grad kombineras med åtgärder för att höja medvetenheten om och utbildningen i IKT-färdigheter för att övertyga fler företag om e-handelns fördelar.

[25] Källa: "2001 ENSR Survey on SMEs, Observationsorgan för Europeiska SMF (kommande rapport).

Att skapa "förstklassigt företagsstöd" innebär att förbättra de dagliga arbetsrutinerna hos tusentals företagsrådgivare som främst är verksamma på lokal nivå över hela EU. Det finns många bra exempel på mycket bra arbetssätt och ett ökande yrkeskunnande hos den personal som arbetar med denna typ av företagsstöd. I ett arbetsdokument som kommissionen nyligen har givit ut [26] tecknas en bild av detta arbete och lämnas tips om hur man kan ge förstklassiga stödtjänster.

[26] "Att skapa förstklassiga tjänster för företagsstöd", SEK(2001) 1937, 28.11.2001.

2.10 Utveckla en starkare, effektivare representation för småföretagens intressen på EU-nivå och nationell nivå

Vi kommer att sammanställa en översikt över hur företagens intressen är företrädda på EU-nivå och nationell nivå, bl.a. genom den sociala dialogen.

Inrättandet av rådgivande kommittéer av småföretag som kan ge råd till nationella myndigheter i politiska frågor har blivit ett inslag i myndigheternas ansträngningar för att se till att små och medelstora företag konsulteras systematiskt. Vissa av dessa kommittéer som de irländska rundabordssamtalen med företrädare för små och medelstora företag, den svenska gruppen av företrädare från småföretag och det skotska ministeriets rådgivande grupp av företrädare för småföretag i Förenade kungariket för samman företrädare för småföretagen med myndigheternas tjänstemän, utvecklingsorgan och akademiker. I Tyskland har en företrädare för små och medelstora företag fått en tjänst på hög federal nivå för att säkerställa att småföretagens intressen beaktas i de federala myndigheternas beslutsfattande. I Spanien har därtill skapats ett Observationscentrum för små företag och i Norge har man inrättat en småföretagsbarometer.

Småföretagens intressen är ofta företrädda i det bredare sammanhanget med "näringslivs" kommittéer eller organisationer där både stora och små företag deltar. När det gäller företrädande av småföretagens intressen på EU-nivå har endast Förenade kungariket vidtagit direkta åtgärder och öppnat ett representationskontor i Bryssel ("smallbusiness|europe").

Allmän bedömning

Även om de flesta medlemsstater konsulterar intressenterna på ett eller annat sätt (exempelvis genom ad hoc samråd med berörda parter innan lagstiftning antas eller inom ramen för en konsekvensanalys) är systematiskt samråd med småföretag fortfarande inte regel. Mer måste göras för att säkerställa att småföretagens intressen företräds på ett effektivt sätt.

3. Europeiska Kommissionen

3.1 Utbildning för entreprenörskap

Tillsammans med de franska myndigheterna anordnade kommissionen ett forum om "utbildning och entreprenörskap" i oktober 2000. Som uppföljning till detta forum har ett projekt för utbildning om entreprenörskap (från grundskolan till universitet) inletts enligt Best-förfarandet. Projektet syftar till att identifiera och bedöma åtgärder och bra lösningar som utvecklats på nationell eller lokal nivå för att främja entreprenörsfärdigheter inom utbildningssystemen. Kommissionen har också inlett ett Best-projekt som syftar till att samla in information om särskilda åtgärder och stöd inriktade på kvinnliga entreprenörer liksom till att sprida goda metoder.

Inom ramen för den årliga Europeiska sysselsättningsstrategin, skall medlemsstaterna i enlighet med de allmänna riktlinjerna om sysselsättningspolitik främja utbildning i entreprenörskap samt utbildning för entreprenörer. Sysselsättningsriktlinjerna innefattar också ett program för peer review som sammanför experter och politiska beslutsfattare från flera medlemsstater för att granska möjligheterna att överföra politik.

I Europeiska socialfondens (ESF) program har inriktningen på stöd till mänskliga resurser i små och medelstora företag stärkts. Under perioden 2000-2006 kommer ESF att bidra med knappt 8 000 miljoner euro för att främja entreprenörskap i hela EU. Verksamheterna kommer att innefatta utveckling av entreprenörskompetens, nystartade företag och inrättande av nätverk för att stödja entreprenörskap. ESF kommer också att anslå 11 000 miljoner i gemenskapsstöd för att främja större anpassningsförmåga genom exempelvis mer effektiv överföring av teknik till små och medelstora företag och utbildning av anställda.

3.2 Billigare och snabbare etablering

Om en entreprenör stöter på svårigheter när han vill etablera ett företag kan detta direkt hämma entreprenörskapet. Stor betoning har därför lagts vid att förbättra förfaranden för etablering. Som svar på en uppmaning från Europeiska rådet i Lissabon genomförde kommissionen under 2001 benchmarking inom ramen för Best-förfarandet med aktiv medverkan av experter och tjänstemän från medlemsstaterna. En utförlig kartläggning gjordes av de förfaranden som tillämpas i olika medlemsstater och en ansenlig mängd uppgifter samlades in om det praktiska genomförandet med belysande exempel på bra metoder. En rad benchmarks ger realistiska mål för medlemsstaternas myndigheter. Analysen visade att det har gjorts stadiga förbättringar för att minska handläggningstiderna inom de administrativa förfarandena under de senaste åren, även om vissa av de grundläggande inslagen i kommissionens rekommendation från 1997 [27] på detta område ännu inte har genomförts. Det finns också avsevärt utrymme för bättre utnyttjande av informationstekniken, särskilt när det gäller registrering via Internet.

[27] Kommissionens rekommendation för förbättring och förenkling av företagsklimatet för nystartade företag, EGT L 145, 5.6.1997, s. 29.

3.3 Bättre lagstiftning och reglering

Projektet "Företagsmisslyckande och konkurs", som inleddes 2001, fokuserade på att fastställa nyckelfrågor, samla in relevanta uppgifter och utbyta goda metoder om hur finansiella svårigheter kan lösas och en ny början kan underlättas efter en konkurs. Vid ett seminarium om företagsmisslyckande som anordnades gemensamt med de nederländska myndigheterna i maj 2001 [28], underströks behovet av en tydlig rättslig ram, att insatser sätts in i tid, av omstrukturering av livskraftiga företag liksom av behovet att komma tillrätta med det stigma som ett misslyckande kan innebära. Kommissionen har också inlett en studie av de rättsliga och sociala konsekvenserna av konkurs.

[28] Information om detta seminarium (rapport och tal) finns på: http://www.businessfailure.ez.nl.

Under 2001 gav kommissionen tre bidrag till förenkling och förbättring av lagstiftningen; en interimsrapport till Europeiska rådet i Stockholm, vitboken om styrelseformerna i EU - i båda dessa dokument framläggs riktlinjer för en bättre lagstiftningsprocess - och ett särskilt meddelande om fastställande av denna samordnade strategi [29]. I meddelandet föreslås att ett samråd inleds om strategin och om de åtgärder som kommissionen anser bör prioriteras inom ramen för denna, nämligen en förenkling och förbättring av gemenskapens regelverk, en bättre anpassad och förberedd lagstiftning, en ny kultur inom gemenskapsinstitutionerna och bättre införlivande och tillämpning av gemenskapsrätten.

[29] "En bättre och enklare lagstiftning", KOM(2001) 726 slutlig, 5.12.2001.

Inför utarbetandet av en övergripande strategi för förenkling av lagstiftningen, inleddes i september 2000 ett projekt inom Best-förfarandet om det befintliga systemet för bedömning av näringslivseffekter. Syftet med projektet är att utforska metoder att bedöma de kostnader och fördelar för näringslivet som lagstiftningsförslag ger och att bidra till diskussionerna om bättre lagstiftning. Bra lösningar utbyttes vid en workshop i juni 2001 med medlemsstaterna.

Såväl medlemsstaterna som kommissionen lade fram rapporter om lagstiftningen till Europeiska rådet i Laeken. I kommissionens rapport betonades bland andra initiativ behovet att införa ett system för systematisk konsekvensanalys för att bedöma och rapportera uppskattade kostnader och fördelar med ny och reviderad lagstiftning. Det nya systemet kommer att vara infört i slutet av 2002. En bredare konsekvensanalys, som innefattar en bedömning av effekterna på en varaktig utveckling, kommer också att vara i gång i slutet av 2002.

Nuvarande lagstiftning om den inre marknaden ses för närvarande över av nationella experter och av företag, konsumenter och handelsorganisationer inom ramen för SLIM-initiativet. Dessa översyner inriktas på sådana bestämmelser som är otydliga, inaktuella och som ger upphov till kostnader och lägger en extra arbetsbörda på användare och de nationella myndigheterna. Avsikten med den företagarpanel som startades 1998 är att komplettera andra förfaranden för konsekvensanalys genom att samla in detaljerade upplysningar från företag som kan påverkas av nya förslag i form av kostnader och administrativ arbetsbörda för att följa reglerna. Kommissionen har genomfört en utvärdering av företagspanelen och för nu diskussioner med medlemsstaterna om hur panelens arbete kan göras mer effektivt.

Därtill startade kommissionen i april 2001 ett initiativ för interaktivt beslutsfattandesom syftar till att förbättra styrelseskicket genom att använda Internet för att samla in och analysera reaktioner på marknaden varefter detta underlag kan användas inom EU:s process för beslutsfattande. Små och medelstora företag inbjuds medverka i samråd online genom webbplatsen "Din röst i Europa" ("Your Voice in Europe") och den hemsida som Generaldirektorat för Företagspolitik har. De kan också vända sig till en av de drygt 200 Euro Info Centrerna för att be dem rapportera till kommissionen om de problem de har stött på när de har genomfört affärer på den inre marknaden. Denna feedback kommer att hjälpa kommissionen att agera snabbare och mer träffsäkert som svar på små och medelstora företags krav, och göra EU:s lagstiftningsförfaranden mer öppna, enhetliga och effektiva (se också det nya SOLVIT-nätverket på s. 25).

I syfte att förenkla lagstiftningen och minska de administrativa bördor som läggs på företagen stödjer kommissionen de ansträngningar som de offentliga nationella handelsregistren (Official National Commerce Registers) gör för att förbättra de tjänster de erbjuder företagen liksom deras nätverk mellan över tjugo officiella register i EU för utbyte av bra metoder.

Den 29 november 2000 antog kommissionen en ny rättslig ram för horisontella samarbetsavtal. Denna ram består av två förordningar om gruppundantag - om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget för kategorier av specialiseringsavtal och för kategorier av forsknings- och biståndsavtal [30] - samt riktlinjer om tillämpning av artikel 81 för horisontella samarbetsavtal [31]. Antagandet av dessa texter gör det lättare för företagen att följa reglerna eftersom tillämpningen av artikel 81 på horisontella avtal blir mer förutsägbar och mindre betungande. Dessa fördelar är särskilt påtagliga för små och medelstora företag. I det nya tillkännagivandet om avtal av mindre betydelse som kommissionen antog i december 2001 [32] klargörs att avtal mellan små och medelstora företag i allmänhet inte omfattas av artikel 81.1 eftersom de inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

[30] Kommissionens förordning (EG) nr 2658/2000 av den 29 november 2000 om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på grupper av specialiseringsavtal (Text av betydelse för EES), EGT L 304, 5.12.2000 s. 3-6 och kommissionens förordning (EG) nr 2659/2000 av den 29 november 2000 om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på grupper av avtal om forskning och utveckling (Text av betydelse för EES), EGT L 304 , 5.12.2000, s. 7-12.

[31] Tillkännagivande från kommissionen - Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget på horisontella samarbetsavtal (Text av betydelse för EES), EGT C 3 , 6.1.2001 s. 2.

[32] Tillkännagivande från kommissionen om avtal av mindre betydelse som inte märkbart begränsar konkurrensen enligt artikel 81.1 i Fördraget (de minimis) (Text av betydelse för EES), EGT C 368, 22.12.2001, s. 13-15.

Den 12 januari 2001 antog kommissionen förordning (EG) nr 70/2001 om tillämpning av artikel 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag [33], som därmed ersätter gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för små och medelstora företag från 1996. Enligt den nya förordningen undantas medlemsstater som önskar bevilja sådant stöd från skyldigheten att förhandsanmäla sin avsikt till kommissionen. Undantaget gäller dock endast under förutsättning att sådant stöd uppfyller samtliga villkor som anges i förordningen. Den nya förordningen antogs i avsikt att förenkla administrationen och bör göra det möjligt för medlemsstaterna att snabbare bevilja sådant stöd till små och medelstora företag. Samma dag antog kommissionen också en förordning [34] som förklarar tillvägagångssättet för stöd av mindre betydelse som kan beviljas utan förhandsanmälan. Samtidigt som stöd av mindre betydelse, dvs. stöd under 100 000 euro per mottagare under en period på tre år, inte är begränsat till små och medelstora företag, kan stöd av denna storlek i synnerhet förväntas fylla småföretagens behov.

[33] EGT L 10, 13.1.2001, s. 33.

[34] Kommissionens förordning (EG) nr 69/2991 om tillämpning av artikel 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse, EGT L 10, 13.1.2001, s. 30.

3.4 Tillgång till färdigheter

I samarbete med medlemsstaterna har kommissionen inrättat en expertgrupp för att analysera och övervaka efterfrågan på IKT- och e-handelskompetens, liksom tillgång till yrkesutbildad arbetskraft i Europa. Gruppen för övervakning av IKT-kompetens (2001-2002), som består av experter från samtliga medlemsstater, syftar till att övervaka och jämföra nationell politik för att förbättra tillgången på IKT- och e-handelskompetens.

I kommissionens meddelande om e-ekonomin [35] medges det omedelbara behovet av att göra något åt bristen på IKT- och e-handelskompetens och att främja utvecklingen av lösningar för e-lärande [36]. Sådant lärande anses vara ett viktigt inslag i vuxenundervisningen med allt större betoning på informellt lärande och har visat sig vara ett populärt och kostnadseffektivt sätt att tillhandahålla nödvändiga kunskaper och färdigheter för snabbt växlande affärsbehov (upp till 60 % av utbildningsbehovet för nyckelpersoner inom IKT-sektorn täcks nu genom e-lärande.

[35] "E-ekonomins inverkan på de europeiska företagen: ekonomisk analys och politiska konsekvenser", KOM(2001) 711 slutlig, 29.11.2001.

[36] Se också "The eLearning Action Plan - Designing tomorrow's education" på:

Kommissionens meddelande om livslångt lärande [37] innehåller en övergripande strategi för att stödja skapandet av ett Europeiskt område för livslångt lärande. I meddelandet rekommenderas nätverksarbete och samarbete mellan små och medelstora företag och med tillhandahållare av utbildning, liksom genom partnerskap med andra företag via nätverk för lärande och delande av kunskap. Kommissionen kommer, i samarbete med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå, att lansera en studie om lärande i små och medelstora företag med särskild inriktning på informellt lärande.

[37] KOM(2001) 678 slutlig, 21.11.2001.

Leonardo da Vinci-programmet stödjer bland annat transnationella projekt som ägnas åt främjande av yrkesutbildning främst inriktat på de små och medelstora företagens ledare. Därtill erbjuder programmet finansiellt stöd exklusivt till små och medelstora företag för att delta i Europeiska utbytesprogram för lärlingar och personer i fortbildning.

Europeiska socialfondens (ESF) stöd till livslångt lärande uppskattas till cirka 12 000 miljoner euro under perioden 2000-2006. Programmen innefattar i allt högre grad ett bredare åtagande att utveckla en ram för livslångt lärande på arbetsplatsen. Detta innefattar ansträngningar för att erkänna kompetens och färdigheter och att utveckla mjukvara och innehåll för multimedialärande och metoder för distansundervisning för att utveckla IKT-färdigheter i små och medelstora företag. I februari 2001 antog kommissionen också ett meddelande om nya europeiska arbetsmarknader [38], som godkändes av Europeiska rådet i Stockholm. Som uppföljning inrättade kommissionen en högnivågrupp för färdigheter och rörlighet sammansatt av högt uppsatta företrädare för näringslivet, arbetsmarknadsexperter och lärare. Gruppen har rekommenderat en rad åtgärder att vidtas fram till 2005 för att göra den europeiska arbetsmarknaden öppen och tillgänglig för alla. På grundval av dessa rekommendationer kommer kommissionen att anta en handlingsplan som skall läggas fram vid Europeiska rådet i Barcelona. Bl.a. föreslås åtgärder för att undanröja hindren för rörligheten, garantera ett bättre erkännande av utbildningar över hela EU, få den europeiska arbetsmarkanden att fungera bättre, stärka nätverken mellan medlemsstaternas arbetsförmedlingar (EURES) för att stödja anställdas rörlighet och bistå små och medelstora företag i deras sökande efter kompetent personal.

[38] KOM(2001) 116 slutlig, 28.2.2001.

I juni 2001 antog kommissionen meddelandet "En strategi för rörlighet i det europeiska området för forskningsverksamhet" [39] i syfte att skapa gynnsamma förutsättningar för forskares rörlighet, vilket bl.a. skall bidra till att "öka kunskaps- och tekniköverföringen mellan de olika aktörerna i det europeiska forsknings- och innovationssystemet, inbegripet industrin."

[39] KOM(2001) 331 slutlig, 20.6.2001.

3.5 Bättre tillgång till Internet

I mars 2001 antog kommissionen meddelandet "Att hjälpa små och medelstora företag att bli digitala" [40]. Det initiativ som beskrivs i det meddelandet följer upp handlingsplanen eEurope som godkändes av medlemsstaterna samlade i Europeiska rådet i Feira. I handlingsplanen fastställs den avgörande betydelse som små och medelstora företag har för att främja eEurope, och anges specifika mål och en tidsplan för genomförandet. Medlemsstaterna och kommissionen uppmanas bland annat att stimulera små och medelstora företag att bli digitala genom samordnade nätverksamheter för utbyte av bra lösningar, samt att förbereda sig inför elektronisk handel och benchmarking. "Referenscentrer" (etablerade nätverk som skall ge information och råd i olika delar av EU) kan hjälpa små och medelstora företag att införa elektronisk handel i deras företagsstrategier. Ett stöd på 0,75 miljoner euro har ställts till förfogande för att anordna workshops och seminarier om digitala verktyg och i september 2001 startade en kampanj för att stimulera företag att bli digitala i Euro Info Centrer i 18 europeiska länder.

[40] KOM(2001) 136 slutlig, 13.3.2001.

I kommissionens meddelande "E-ekonomins inverkan på de Europeiska företagen: ekonomisk analys och politiska konsekvenser från november 2001" [41] understryker kommissionen ytterligare behovet av att offentliga myndigheter går i spetsen för leverans av tjänster via Internet och stimulerar små och medelstora företag att utnyttja dessa tjänster online. Behovet att stärka pågående initiativ på samtliga nivåer och att hjälpa små och medelstora företag att tillägna sig de IKT-färdigheter och kunskaper som ett nätuppkopplat företag behöver betonas också.

[41] KOM(2001) 711slutlig, 29.11.2001.

3.6 Större utdelning av den inre marknaden

I november 1999 antog kommissionen sin femårsstrategi för den inre marknaden i syfte att kartlägga de områden där åtgärder behövs och hålla dem under strikt uppsikt. Strategin betonar behovet av ständiga strukturella och ekonomiska reformåtgärder och ett starkt engagemang från politikernas sida att ta itu med nyckelfrågor som skulle kunna förbättra de europeiska företagens konkurrenskraft. Kommissionen ser varje år över strategin för den inre marknaden (senast i april 2001 [42] och nästa gång i april 2002) för att se vilka resultat som uppnåtts och föreslå förbättringar. Ett av strategins fyra mål är att förbättra företagsmiljön. På det området innehåller många av de olika riktade åtgärderna särskilda bestämmelser för att hjälpa de småföretagen (t.ex. förenklade förfaranden för offentlig upphandling eller andra sektorsvisa produktdirektiv).

[42] KOM(2001) 198 slutlig, 11.4.2001.

I syfte att förbättra den inre marknaden lanserades 2001 ett initiativ som avsåg den inre marknaden för industrivaror. Detta initiativ syftade till att säkerställa att bestämmelserna om den inre marknaden anpassas till teknisk förändring utan hinder av regelverket, och att minska den administrativa bördan för företagen. Under fyra månaders tid genomförde kommissionen ett samråd över Internet med berörda parter i näringslivet för att identifiera återstående hinder för fri rörlighet för varor och tillhörande tjänster i EU. Resultatet av undersökningen och en handlingsplan kommer att läggas fram i början av 2002.

I november 2001 antog kommissionen ett meddelande om förslag till ett system för effektiv problemlösning på den inre marknaden, kallat "SOLVIT" [43]. Sådan effektiv problemlösning kräver ett integrerat tillvägagångssätt och inrättande av en interaktiv online databas som täcker hela EU för att förbättra kontrollen av att regelverket följs och bidra till att lösa problem som uppstår om myndigheter tillämpar gemenskapsbestämmelserna felaktigt. Kommissionen har också i en rekommendation [44] riktad till medlemsstaterna angivit några allmänna principer och tidsfrister som medlemsstaterna skall följa.

[43] KOM(2001) 702 slutlig, 27.11.2001.

[44] KOM(2001) 3901 slutlig, 7.12.2001.

Kommissionens paket av lagstiftningsförslag för att förenkla den nuvarande lagstiftningen om offentlig upphandling och göra den tydligare bör göra dessa bestämmelser mer lättlästa och lättare att förstå. Främjande av användning av elektroniska hjälpmedel för upphandling och större insyn i de kriterier som används för att tilldela kontrakt kommer att gynna småföretagen och underlätta för dem att satsa på de tillfällen där de anser att de har bäst chanser att få kontraktet.

Ett stort problem för små företag är sena betalningar. Europaparlamentet och rådet antog i juni 2000 ett direktiv om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner [45]. Medlemsstaterna skall ha genomfört samtliga bestämmelser i direktivet senast den 8 augusti 2002. Ett informationsblad har delats ut till företagen i EU och lagts ut på Internet.

[45] Direktiv 2000/35/EG, 29.6.2000, EGT L 200, 8.8.2000.

Direktivet om elektronisk handel trädde i kraft i medlemsstaterna den 17 januari 2002. I praktiken innebär det att ett företag som är etablerat i en medlemsstat i de flesta fall kan behandla den inre marknaden som sin egen hemmamarknad. När företag tillhandahåller gränsöverskridande tjänster i gemenskapen räcker det alltså om de följer de nationella lagarna och de behöver därmed inte konsultera lagarna i de fjorton andra medlemsstaterna. Detta innebär enorma besparingar både av kostnader och andra resurser för små och medelstora företag.

Med stöd av EU:s regelverk om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet kan hemlandsprincipen tillämpas. Små och medelstora företag som följer den nationella dataskyddslagen i den medlemsstat där de är etablerade kan samla in och behandla personuppgifter som behövs för deras tjänster, produkter eller interna organisation på hela den inre marknaden. En politik som tydligt och effektivt skyddar privatlivet är väsentligt för att vinna konsumenternas förtroende och tillit.

I arbetsprogrammet för IDA (Interchange of Data between Administrations) för 2001 och 2002 betonas åtgärder som direkt gynnar företag på gemenskapsnivå, och innefattar bland annat en undersökning av företagens behov av alleuropeiska tjänster hos myndigheterna. IDA har också inlett en övergripande åtgärd för att underlätta skapandet av driftskompatibla portaler som ger allmänheten tillträde till information från myndigheter samt uppgifter om offentliga tjänster i medlemsstaterna. Det viktigaste initiativ som planeras är skapandet av en gemensam portal med ingång till EU:s administration.

3.7 Beskattning och finansiering

Ett projekt inom Best-förfarandet om överlåtelse av företag som inleddes i december 2000 syftar till att kontrollera genomförandet av kommissionens rekommendation från 1994 om överlåtelse av små och medelstora företag [46]. I denna rekommendation uppmanades medlemsstaterna att förbättra de rättsliga och skattemässiga villkoren för företagsöverlåtelse, sprida information och stödja företagsöverlåtelser. Kommissionen har inrättat en expertgrupp som skall hjälpa till att samla in uppgifter om de åtgärder som har vidtagits och bedöma hur effektiva de är. Slutrapporten förväntas läggas fram i juni 2002.

[46] EGT L 385, 31.12.1994, s. 14 och åtföljande meddelande med motivering till rekommendationen, EGT C 400, 31.12.1994, s. 1.

Kommissionen genomför också en studie om olika rättsliga och administrativa bestämmelser beträffande anställdas aktieoptioner. Dessa optioner kan spela en viktig roll för att stimulera entreprenörskap eftersom de hjälper till att rekrytera, behålla och motivera viktig personal och samtidigt bidrar till likviditeten. Men i många medlemsstater förefaller komplicerade och otydliga rättsliga och administrativa bestämmelser (i synnerhet beträffande beskattning) hindra användning av dessa instrument. Därtill har kommissionen givit ut studien "Bolagsskatt och innovation: genomgång av aktuella frågor och översyn av erfarenheterna i Europeiska unionen under nittiotalet" där svaga och starka punkter när det gäller olika politiska infallsvinklar analyseras.

Handlingsplanen för finansiella tjänster innehåller åtgärder som syftar till att bidra till att skaffa fram kapital på konkurrenskraftiga villkor för små och medelstora företag i hela EU och att undanröja eventuella onödiga administrativa eller rättsliga inslag som förhindrar anskaffning av kapital över gränserna. Detta är avsikten bakom det föreslagna direktivet "Ett enda prospekt" där tanken är att ett prospekt eller erbjudande som godkänts i en medlemsstat skall godkännas i samtliga övriga medlemsstater. Därtill kommer ekonomisk rapportering att underlättas när nationella skillnader i redovisningsstandarder undanröjs genom införandet av internationella redovisningsnormer i hela EU.

I oktober 2001 gav kommissionen ut sin halvtidsutvärdering av genomförandet av handlingsplanen för utveckling av riskkapital. Handlingsplanen, som antogs av Europeiska rådet i Cardiff, innehåller förslag till en rad åtgärder för att bryta ner hindren för inrättande av en väl fungerande riskkapitalmarknad i EU. I utvärderingen understryks den positiva utveckling av riskkapital som har skett i Europa under senare år och ökningen av finansiering av såddkapital och nystartade företag. Det påpekas att den europeiska riskkapitalindustrin har blivit mer sofistikerad och bättre organiserad. Men fortfarande råder stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller marknadernas djup. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt olika metoder att stimulera framväxt av potentiella nya tillväxtföretag, inklusive förbättrade förbindelser mellan forskning och näringsliv.

I september 2001 publicerade kommissionen en rapport om de framsteg som gjorts i såddkapitalåtgärden CREA. Åtgärden stödde nyskapade såddkapitalfonder med minst 4 miljoner euro i investeringskapital, som ett sätt att komma tillrätta med bristen på finansiering i etableringsskedet. Tolv aktiva fonder har investerat 102 miljoner euro i 114 nya företag som skapat 1 637 nya arbetstillfällen. Majoriteten av dessa fonder investerar lokalt eller regionalt i företag som sysslar med informationsteknik, kommunikationer, elektronik och naturvetenskap.

Under den fjärde omgången av rundabordssamtal mellan företrädare för banker och små och medelstora företag som slutfördes i december 2001 riktades uppmärksamheten på kandidatländerna och behandlades en lång rad olika frågor med anknytning till finansiering. I slutrapporten knyts bra lösningar till problem som konstaterats och lämnas en rad förslag till åtgärder och rekommendationer till EU. I december 2001 uppmanades kommissionen av rådet (industriministrarna) att underlätta kontakterna mellan banker/finansinstitut och små och medelstora företag i syfte att utarbeta en kodex med bra arbetssätt på detta område och identifiera bra lösningar när det gäller förenkling av förfaranden.

I oktober 2001 startade kommissionen i samarbete med medlemsstaterna ett projekt enligt Best-förfarandet om fastställande av bra arbetssätt när det gäller de verksamheter som s.k. "business angels" bedriver.

Inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling har flera projekt för att underlätta tillträde till privat innovationsfinansiering lanserats inom ramen för initiativet "gate2growth". Exempel på sådana projekt är följande nätverk som täcker hela EU: I-TecNet forum för riskkapital, som är ett nätverk av professionella riskkapitalaktörer som träder in i de inledande faserna i företagsprojekt; ett nätverk av ledare av teknikkuvöser, företagspådrivare och såddkapitalfonder, samt ett nätverk av akademiska experter på entreprenörskap, utbildning och privat innovationsfinansiering.

Baserat på rådets beslut av en 20 december 2000 om ett flerårigt program för företag och företagande (2001-2005) har kommissionen och Europeiska investeringsfonden enats om genomförande av de finansiella instrument som ingår i programmet: ETF-startordningen, SMF-garantifaciliteten och såddkapitalåtgärden. Dessa instrument tillhandahålls via finansiella förmedlare.

Syftet med ETF-startordningen är att öka tillgången till riskkapital för innovativa SMF under bildandet och etableringsfasen. EIF investerar på lika villkor med andra kapitalinvesterare i specialiserade riskkapitalfonder. Denna ordning inriktas på små eller nyetablerade fonder, i synnerhet fonder som är verksamma regionalt eller som är inriktade på särskilda branscher eller teknikområden, eller fonder som finansierar resultattillämpning från forskning och utveckling.

SMF garantifaciliteten syftar till att stimulera skapandet av nya arbetstillfällen genom att stödja små och medelstora företags investeringar genom att förbättra tillgången till lånefinansiering. Detta uppnås genom en ökning av kapaciteten inom garantisystemen och avser både nya och befintliga portföljer. Garantifaciliteten innehåller fyra olika möjligheter: (traditionella) krediter, mikrokrediter, krediter till IKT-investeringar och investeringar ur egna fonder.

Såddkapitalåtgärden skall stimulera till tillförsel av kapital för att skapa nya innovativa företag med tillväxt- och sysselsättningspotential, även inom den traditionella ekonomin. Det skall ske genom stöd till såddfonder, kuvöser och liknande organ. Genom stödet skall det bli möjligt att långsiktigt rekrytera ytterligare investeringsförvaltare för att förstärka riskkapitalbranschens möjligheter att tillhandahålla investeringar i såddkapital.

Genom ordningen för tillväxt och miljö erbjuder EIF en garanti till finansorgan som beviljar lån till SMF som vill göra miljövänliga investeringar. Eftersom denna garanti stöds av EU är den kostnadsfri för finansorganet och för företaget. Genom ordningen erhåller 38 finansorgan och mer än 4 000 företag stöd. I det avtalsprotokoll som den 7 juni 2001 undertecknades av Europeiska kommissionen och EIB läggs en ram för närmare samarbete då det gäller ökad forskning och teknisk innovation i Europa med hjälp av kompletterande, fast oberoende former av ekonomiskt stöd. Den främsta avsikten med samarbetet är att ge ökad betydelse åt stöd från kommissionen samt lån och riskkapital från EIB som skall gå till forskningsprojekt, infrastruktur och innovativa företag. Detta blir möjligt genom mer samverkan mellan gemenskapens nya ramprogram för forskning och EIB:s initiativ Innovation 2000.

3.8 Stärka småföretagens tekniska kapacitet

De små och medelstora företagen är en viktig målgrupp i det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling och 15 % av budgeten för de sju prioriterade temaområdena är reserverade för de små och medelstora företagen. Det innebär ca 1 700 miljoner euro, vilket gör ramprogrammet till ett av de största stödinstrumenten för små och medelstora företag då det gäller forskning och utveckling. För mindre forskningsintensiva (eller traditionella) små och medelstora företag finns det dessutom särskilda forskningsåtgärder: 450 miljoner euro har reserverats för CRAFT (Collective Research and Cooperative Research)-programmet. För att ge de små och medelstora företagen information och hjälp i fråga om det sjätte ramprogrammet kommer ett nätverk av nationella kontaktpunkter (NCPs) att upprättas.

De regionala innovationsåtgärderna syftar till att stimulera regionerna att agera i ett internationellt sammanhang genom att underlätta erfarenhetsutbyte mellan regioner som är engagerade i nyskapande åtgärder. Den nya generationen innovationsåtgärder för 2000-2006, som finansieras genom strukturfonderna är särskilt relevanta för små företag. Tre teman har valts för denna period, nämligen en regional ekonomi grundad på kunskap och teknisk innovation (för att bistå de minst utvecklade regionerna med att utveckla konkurrenskraftiga instrument och genomföra partnerskap mellan den offentliga sektorn, företag, forskningsorgan och universitet); eEurope-regio som avser informationssamhället och regional utveckling (för att stödja projekt inom sektorn för digitala tjänster för att mildra det handikapp som exempelvis avlägset belägna regioner har) samt regional identitet och hållbar utveckling (för att stimulera regionerna att bygga på kulturtillgångar eller särskilda kunskaper för att höja kompetensnivån i regionerna). En sammanlagd budget på 400 miljoner euro står till förfogande för dessa program.

Inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling upprättas genom pilotåtgärden för framstående innovativa nystartade företag (PAXIS) ett nätverk för ekonomiska områden som erbjuder föredömliga villkor för nystartade företag och avknoppade företag. PAXIS-regionerna förväntas bli europeiska föredömen som regioner som på ett framstående sätt främjar innovation. En ansökningsomgång för "mekanismer för att underlätta etablering och utveckling av innovativa företag" som offentliggjordes i maj 2001 kommer att tillhandahålla finansiering av upp till 22 europeiska ekonomiska områden som uppfyller kriteriet att vara framstående när det gäller skapande av innovativa företag. Dessa 22 områden kommer att grupperas i fem tematiska nätverk. Ansökningsomgången innefattar också finansiering av gränsöverskridande projekt för instrument och tillvägagångssätt för att skapa innovativa företag, samt olika kompletterande åtgärder.

"CORDIS", gemenskapens informationstjänst för forskning och utveckling, står för en ny tjänst som är avsedd att hjälpa små och medelstora företag att få tillgång till och dra nytta av finansiering av forskning i EU. Detta kommer att vara särskilt värdefullt för innovativa småföretag som ansöker om forskningsfinansiering enligt den särskilda SMF-åtgärden i femte ramprogrammet och för de företag som är intresserade av att söka. Små och medelstora företag, och särskilt de som önskar skapa innovation och bli mer internationella, kommer att dra nytta av tjänsten SME TechWeb. Ytterligare Cordis-tjänster för små och medelstora företag innefattar systemen för utbildning och spridning. Dessa inriktas på att öka allmänhetens medvetenhet om innovationsprocesser och starta en dialog mellan tekniker, ekonomiska aktörer och deras omgivning. Det ändrade förslaget till det sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling [47] innehåller ett avsnitt om mänskliga resurser och rörlighet, var syfte är att främja rörlighet i "utbildningssyfte, främja särskild kompetens eller kunskapsöverföring, bl.a. mellan olika sektorer" (t.ex. mellan universiteten och näringslivet).

[47] KOM(2001) 709 slutlig, 22.11.2001.

För att hjälpa till att förbättra offentliga forskningsorganisationers, och särskilt universitetens, kapacitet att samarbeta med industrin och för att underlätta överföring av kunskap och teknik, stödjer "gate2growth"-initiativet (se också punkt 3.7) nätverket "Proton Europe". Det är ett nätverk uppbyggt av offentliga forskningsorganisationers avdelningar för kontakter med näringslivet (ILO) som underlättar samspel och utbyte av bra lösningar mellan ILO och förvaltare av immaterialrättigheter. En studie har också utförts och en expertgrupp har tillsatts för att finna och främja goda lösningar då det gäller immaterialrättsliga regler som tillämpas inom offentligt stödd forskning. Detta skall underlätta internationellt forskningssamarbete och tekniköverföring, främst mellan universitet och företag, bl.a. små och medelstora företag. Detta kan också bidra till att skapa gynnsamma förutsättningar för sidoeffekter från de allmänna forskningsorganen.

Förbättring av samarbetet mellan företag och forskningsinstitut är ett av de teman som behandlas i kartläggningen av tendenser inom nyskapandet i Europa ("Trend Chart on Innovation in Europe"). Vid en workshop på temat "att främja förbindelser mellan näringsliv och forskare genom ett rörligt humankapital" som hölls i oktober 2001 utväxlade beslutsfattare från tolv medlemsstater erfarenheter om bra arbetssätt.

Inom åtgärdsområdet för utbildning och yrkesutbildning i IST-programmet finns en grupp projekt för att utveckla bra lösningar för avancerad utbildning på arbetsplatsen i små och medelstora företag. Syftet är att främja teknikbaserade lösningar och tjänster som ger små och medelstora företag möjligheter att erbjuda en komplett livscykel utbildning på arbetsplatsen och även innefattar utveckling av bärkraftiga företagsmodeller.

3.9 Framgångsrika modeller för e-handeln och förstklassigt stöd till småföretag

Benchmarking är ett viktigt instrument för att ytterligare stimulera små och medelstora företag att använda IKT och Internet, vilket betonas bland annat i meddelandet om att hjälpa företag bli digitala (se punkt 3.5). I detta sammanhang startade kommissionen ett projekt enligt Best-förfarandet som syftar till att analysera och göra benchmarking av nationell och regional politik och instrument för att främja e-handel för små och medelstora företag. En policygrupp för e-handel ("E-Business Policy Group", EBPG) sammansatt av experter från alla medlemsstater och Norge kommer att utarbeta strategiska riktlinjer liksom mål och indikatorer.

Inom ramen för kartläggningen av tendenser inom nyskapandet i Europa ("Trend Chart on Innovation in Europe") (se också punkt 3.8), fortsätter insamling, regelbunden uppdatering och analys av information om innovationspolitik på nationell och gemenskapsnivå, främst inriktad på finansiering av innovation, start och utveckling av innovativa företag, skydd av immaterialrättigheter samt teknologiöverföring mellan forskningsorgan och näringsliv. Den utgör också ett europeiskt forum för benchmarking och utbyte av bra lösningar.

Projektet om tjänster för företagsstöd enligt Best-förfarandet utmynnade i femton tips om bra arbetssätt [48]. Dessa tips innefattar bland annat vikten av kundinriktade stödtjänster, behovet av allsidiga tjänster baserade på ett tillvägagångssätt som syftar till att hjälpa företagen att bygga upp sin egen ledningsförmåga, behovet att utveckla stödorganisationernas förmåga att ge tjänster som anpassas till kundernas individuella behov samt det grundläggande kravet att skapa en utvärderingskultur som återför information vilken användas för att förbättra tjänsternas utformning liksom det sätt på vilket de ges.

[48] "Att skapa förstklassiga tjänster för företagsstöd", SEK(2001) 1937, 28.11.2001.

I oktober 2001 lanserade kommissionen databaser över stödåtgärder och initiativ för företag (SMIE). SMIE-projektet innefattar en databas med över 2 000 åtgärder för företagsstöd och initiativ i hela Europa (EU, EES, sex kandidatländer och Schweiz) samt en databas över bra lösningar när det gäller företagsstöd. Syftet är att ge en systematisk översikt över åtgärder för företagsstöd för att underlätta en jämförande analys och utvärdering och göra dessa åtgärder mer överblickbara och synliga.

3.10 Utveckla en starkare, effektivare representation för småföretagens intressen på EU-nivå och nationell nivå

I november 2000 beslutade kommissionen [49] att inrätta en grupp bestående av experter på hög nivå från företagsvärlden och av företrädare för medlemsstaterna som skall biträda Europeiska kommissionen i företagspolitik. Gruppen som kallas "Enterprise Policy Group" (EPG) består av två undergrupper, där den första (Directors-General) utgörs av högt uppsatta tjänstemän med ansvar för näringsliv och små och medelstora företag i medlemsstaterna och den andra (Professional Chamber) av framstående personer som utvalts av kommissionen från ett brett fält av högt och lämpligt kvalificerade sökande, som är verksamma inom industri, tjänstesektor, affärsvärld eller de områden, som förknippas med innovationsutveckling och kunskapsbaserad ekonomi. Andra gruppen skall bland sina 35 ledamöter innefatta entreprenörer och personer med erfarenhet av att arbeta i och med små och medelstora företag. Gruppen skall ge kommissionen råd vid val av näringslivspolitiska prioriteringar, hjälpa till att sprida information om kommissionens eller medlemsstaternas verksamheter och ge nyttig feedback om effekten av och möjliga förbättringar av gemenskapens program. Därtill håller kommissionen regelbundna möten med europeiska företagsorganisationer, med särskild betoning på de som företräder SMF. Generaldirektorat för Företagspolitik har också nyligen inrättat en tjänst som SMF sändebud, som är en tjänsteman på hög nivå som har till uppgift att upprätthålla dialogen med små och medelstora företag.

[49] Kommissionens beslut av den 8 november 2000 om inrättande av en näringslivspolitisk grupp, EGT L 285, 10.11.2000.

De formaliserade samrådsstrukturerna kompletterar de som redan finns samt tillfälliga strukturer för bilaterala diskussioner med europeiska och nationella SMF-organisationer. I juni 2001 hölls exempelvis ett särskilt seminarium för att informera små och medelstora företag om översynen av EU:s kemilagstiftning. Ökad användning av Internet och den möjliga utvecklingen av företagarpanelen kommer att sörja för öppenhet hos beslutsfattarna och mer feedback från företagen.

4. Slutsatser

Allmänt

Det råder ingen tvekan om att framsteg har gjorts sedan Europeiska rådets möte i Feira även om förändringarnas art och det faktum att många av dem har skett på senare tid gör det svårt att bedöma deras sammanlagda effekt. Åtgärdernas mångfald är dock i sig en källa till styrka och visar hur stort utrymme det finns för ytterligare och mer systematiska åtgärder. Med tanke särskilt på den försämring av den ekonomiska situationen som nyligen inträffat i Europa är det nu mer angeläget än någonsin att återupprätta småföretagens tillförsikt och stödja deras dynamiska entreprenörsanda.

Resultaten varierar mellan de olika medlemsstaterna och det finns helt uppenbart utrymme för ytterligare framsteg. Resultaten skiljer sig också åt beroende på vilket område som studeras. De flesta medlemsstater har exempelvis riktat sin uppmärksamhet på behovet att göra det lättare att starta företag och att förbättra småföretagens tillträde till elektronisk handel. Detta kan delvis bero på att det är en relativt synlig fråga som lämpar sig särskilt väl för snabb förbättring. Främjande av entreprenörsandan å andra sidan är en svårare uppgift som sannolikt kräver en längre tids insatser innan resultat blir synliga. Mot denna bakgrund kommer framsteg inom detta område att vara särskilt värdefulla. Det finns också stort utrymme för mer systematisk representation för småföretagens intressen.

Utbildning för entreprenörskap

Främjande av entreprenörsanda kräver en lång rad olika åtgärder på medellång sikt och ett mycket bredare åtagande att stödja lärande och entreprenörskap.

* Entreprenörsandan förblir svag i hela Europa, trots att alla medlemsstater har inlett insatser för att främja entreprenörskap inom utbildningssystemen och bland andra grupper av potentiella entreprenörer. Utbildning måste stimuleras ytterligare bland entreprenörer och deras anställda.

* Ett annat område av intresse är företagskuvöser. Det finns stor potential för mer utbredd användning av dessa instrument i EU som har visat sig ge imponerande resultat. Insatser på detta område förefaller kunna ge god utdelning.

Billigare och snabbare etablering

En kombination av tid, kostnader och kapitalbehov utgör i flera medlemsstater ett stort hinder för entreprenörskap och ytterligare ansträngningar krävs för att förenkla befintliga krav, exempelvis genom att ersätta validering av dokument med självcertifiering. Ytterligare framsteg skulle också kunna uppnås genom mer utbrett genomförande av kommissionens rekommendation om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag.

* När det gäller att nå upp till bästa resultat i form av tider och kostnader kunde strävandena till förenkling lämpligen inriktas på antalet förfaranden som krävs för att starta ett företag.

* Det finns fortfarande stort utrymme för utnyttjande av informationstekniken, särskilt när det gäller registrering online. Detta bör åtföljas av en reform av förfarandena.

* Medlemsstater med höga krav på lägsta kapitalinsats bör överväga om denna barriär behövs.

Bättre lagstiftning och reglering

Företagen själva anger detta som ett av de områden där behovet av reformer är mest brådskande. Myndigheternas åtgärder för att lindra den börda som lagstiftningen lägger på företagen samt för att förbättra kvaliteten på ny lagstiftning, är därför särskilt välkomna.

* Ytterligare uppmärksamhet bör ägnas åt att upphäva eller avlägsna rättsakter som har förlorat sin aktualitet och se över gammal lagstiftning. Införande av betungande lagstiftning kan undvikas genom striktare kontroll av lagstiftningsprogram, bättre samarbete mellan olika ministerier och välstrukturerade samråd om lagstiftningsförslag.

* Myndigheterna bör oftare använda systematiska konsekvensanalyser som ett arbetsinstrument när ny lagstiftning utarbetas och beslut skall fattas. För att stödja analyserna av uppskattade kostnader och fördelar för företagen bör intressenter och berörda parter engageras i ett tidigt skede och ekonomiska analyser utnyttjas i högre grad.

* Konkurslagstiftningen bör granskas i syfte att finna lösningar för insolventa men livskraftiga företag och sänka straff och stigma vid "ärliga" misslyckanden.

Tillgång till färdigheter

Med vissa framträdande undantag misslyckas EU:s medlemsstater att avhjälpa rådande kunskapsbrister. Om tillräckliga färdigheter för att tillgodose nuvarande och framtida behov i den europeiska ekonomin skall kunna säkras måste långsiktiga åtgärder vidtas.

* Det är nödvändigt att fokusera mer på vissa nyckelfärdigheter i utbildningssystemet, att utveckla starkare offentligt stöd till utbytet mellan industri och forskning och att stimulera företagsinvesteringar i FoU.

* Utöver utbildningssystemet måste också livslångt lärande stimuleras, särskilt i IKT-relaterade färdigheter, om kompetensunderskottet skall kunna avhjälpas.

* Större rörlighet bland arbetskraften bör uppmuntras inom och mellan medlemsstaterna för att det skall bli möjligt att eliminera några av de flaskhalsar som står i vägen för kunskaper och färdigheter och underlätta tillträdet för små och medelstora företag till kvalificerad arbetskraft.

Bättre tillgång till Internet

Nationella myndigheter lägger ner allt större möda på att göra alla relevanta dokument och formulär tillgängliga online, liksom att ge vägledning och information via Internet.

* De länder som skapar förutsättningar för företagen att registrera sig online eller lämna in deklarationer eller formulär som rör det social trygghetssystemet via Internet bör utgöra ett exempel för andra.

* Framsteg på detta område måste fortsätta och ytterligare förfinas för att fylla företagens behov.

Större utdelning av den inre marknaden

Den inre marknaden har redan varit mycket positiv för företagen men det är uppenbart att dessa fördelar kommer att öka när den fullbordas. Små och medelstora företag kan gynnas av större öppenhet i offentlig upph