MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN om de slutliga utvärderingarna av det fleråriga programmet för att stimulera utvecklingen av en europeisk multimediainnehållsindustri och främja användningen av multimediainnehåll i det framväxande informationssamhället (INFO2000) och det fleråriga programmet för att främja gemenskapens språkliga mångfald i informationssamhället (MLIS)

Inledning

Detta meddelande gäller de slutliga utvärderingarna av de fleråriga programmen INFO2000 och MLIS. De båda utvärderingarna sköttes av olika företag [1], som fått uppdraget efter en offentlig anbudsinfordran av GD Informationssamhället under hösten 1999. Utvärderingarna gjordes under januari-juni 2000. Utvärderingsrapporterna bifogas detta meddelande [2]. Kommissionen använde sig av preliminära rapporter från utvärderarna när den utarbetade förslaget till uppföljningsprogram, programmet om digitalt innehåll [3].

[1] För INFO2000, Technopolis Ltd (huvudavtalspart), Databank Consulting SpA, IDATE, LENTIC; för MLIS, ECOTEC Research & Consulting Ltd.

[2] Final Evaluation of the INFO2000 Programme: Final Report, June 2000. Technopolis Ltd, Databank Consulting SpA, IDATE, LENTIC . http://europa.eu.int/comm/information_society/evaluation/index_en.htm

info2000

[3] KOM(2000) 323, 24.5.2000, Förslag till rådets beslut om antagande av ett flerårigt gemenskapsprogram för stimulans av utvecklingen och utnyttjandet av europeiskt digitalt innehåll i de globala näten samt för främjande av den språkliga mångfalden i informationssamhället.

INFO2000: ett program för att stimulera utvecklingen och användningen av multimediainnehåll

Bakgrund

Enligt rådets beslut [4] är målsättningarna för INFO2000 att

[4] Rådets beslut 96/339/EG av den 20 maj 1996 (EGT L 129, 30.5.1996, s. 24).

- skapa gynnsamma förutsättningar för utvecklingen av den europeiska multimediainnehållsindustrin,

- stimulera efterfrågan på och användning av multimediainnehåll,

- bidra till de europeiska medborgarnas yrkesmässiga, sociala och kulturella utveckling,

- främja kunskapsutbyte mellan användare och leverantörer.

INFO2000 löpte under fyra år, från januari 1996 till december 1999, och hade en budget på 65 miljoner euro. Ungefär 200 projekt genomfördes med medfinansiering från programmet, med över 700 deltagande organisationer. Projekten rörde någon av följande fyra handlingslinjer:

- Stimulera efterfrågan samt höja medvetenheten;

- Utnyttja information från den offentliga sektorn i Europa;

- Frigöra europeisk potential på multimediaområdet;

- Stödåtgärder

Utvärderingskriterier

I utvärderingen bedöms i vilken utsträckning programmet uppfyllt målsättningarna; hur väl programmets handlingsprinciper fungerat ("intervention logic" - insatssamband); hur effektiv organisationen bakom programmet varit och hur programmet skötts; bakomliggande principer, synergier och långsiktighet; hur väl programmet uppfyllt målgruppens behov; samt hur rekommendationerna från den preliminära utvärderingen beaktats. Utvärderarna använde sig av en annan studie för att bedöma programmets effekter [5].

[5] Impact Assessment Review of INFO2000 Programme, BIPE för GD INFSO, april 2000.

De viktigaste slutsatserna i utvärderingarna

Utvärderarna anser att programmet på det stora hela haft goda effekter. Medvetandegraden har höjts när det gäller vilka möjligheter som multimedia erbjuder (särskilt bland små och medelstora företag) genom ett nätverk av organisationer i alla medlemsstater. Programmet har fungerat som en katalysator för den europeiska multimediaindustrin genom att finansiera projekt inom olika områden. Det har också stimulerat debatten om hur informationen från den offentliga sektorn i Europa skall användas, vilket sedermera ledde till att en grönbok utarbetades och antogs [6].

[6] KOM(1998) 585, 20.1.1999, Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa -- En grönbok om information från den offentliga sektorn i informationssamhället.

Utvärderarna konstaterar att programmet erbjudit en stimulerande ram för samarbetet mellan den offentliga och privata sektorn, och att det har bidragit till framstegen i frågor om handeln med europeiska multimediarättigheter och andra frågor av rättslig natur. I utvärderingen betonas vilka goda effekter ytterligare medel till stöd till multimediaprojekt hade kunnat få, och det noteras att budgetminskningen (från de 100 miljoner euro som ursprungligen begärdes av kommissionen till de 65 miljoner euro som rådet anslog) ledde till en avsevärd aktivitetsminskning med motsvarande minskad effekt på marknaden. Utvärderarna konstaterade dock att programmet i linje med målsättningarna nådde målgruppen små och medelstora företag på ett framgångsrikt sätt [7].

[7] Ungefär 43 % av deltagarna i handlingslinje 2 och 3 var små och medelstora företag.

Utvärderarna konstaterade bara att de problem som uppstod vid genomförandet relativt små. Det rörde sig om dröjsmål vid kontraktstilldelning och utbetalningar, och nätverksarbete och informationsutbyte inom och mellan projekt som kunde varit bättre.

De viktigaste rekommendationerna och kommissionens kommentarer

Utvärderingen av INFO2000 innehåller tre huvudsakliga rekommendationer [8]:

[8] Se vidare s. 12 (och motiveringarna s. 10-11) i den bifogade Slutlig utvärdering av INFO2000.

1. De ämnen och inriktningar som valts för uppföljningsprogrammet om digitalt innehåll bör godtas.

Kommentar: Kommissionen välkomnar denna rekommendation, och noterar att den grundas på en omfattande utvärdering av INFO2000, med bland annat en sektorsanalys [9], fallstudier [10] och deltagarundersökning. I utvärderingen återfinns också slutsatserna från en kompletterande undersökning om programmets effekter [11].

[9] Bifogas Slutlig utvärdering av INFO2000 separat.

[10] Bifogas Slutlig utvärdering av INFO2000.

[11] Impact Assessment Review of INFO2000 Programme, BIPE för GD INFSO, april 2000.

2. Uppföljningsprogrammet bör ta upp lagstiftning, reglering och standardisering.

Kommentar: Kommissionen delar utvärderarnas åsikt att dessa frågor utgör stora hinder för skapandet av en inre europeisk marknad för sektorn. I förslaget till uppföljningsprogrammet om digitalt innehåll finns en inriktning för att ta hand om ö stödja dessa frågor och standardisering. De viktigaste inriktningarna i programmet förutsätter att åtgärder genomförs för att uppmuntra standardisering (t.ex. användning av metadata vid utnyttjande av information från den offentliga sektorn och språklig infrastruktur för den språkliga och kulturella anpassningen). Ett antal horisontella åtgärder och stödåtgärder som tar sikte på dessa problem skall se till att programmet hamnar nära marknadens behov. Det rör sig bland annat att skapa flera förmedlingscentrum för rättigheter rörande digitalt innehåll, finansiera strategiska studier för att bevaka och analysera utvecklingen samt stimulera debatten om frågor som rör digitalt innehåll genom inrättandet av en arbetsgrupp bestående av företrädare för näringslivet. Lagstiftnings- och regleringsfrågor omfattas inte av programmet, men kan tas upp om åtgärder vidtagna inom ramen för programmet visar att det behövs.

3. Uppföljningsprogrammet bör innehålla och avsätta tillräckliga resurser för åtgärder som rör utbyte av information, kunskap och färdigheter mellan olika projekt eller program.

Kommentar: Kommissionen har i förslaget till uppföljningsprogram beaktat behovet av att skapa villkor som främjar kopplingar och utbyte av lyckade metoder mellan projekt. Det kommer förslag om konkreta åtgärder på arbetsprogramnivå, som tar upp både avtalsrelaterade aspekter och de enskilda projektens storlek. Eftersom många små och medelstora företag väntas delta (en slutsats som är rimlig om man betänker utfallet av de förberedande åtgärderna för 2000 [12]) kommer kommissionen att föreslå särskilda åtgärder för att minska pappersarbetet för de som deltar i och genomför programmet. Kommissionen har också noterat att en initiativkraftig och effektiv plan för informationsspridning och kommunikation är mycket viktig om man vill nå de målgrupper som anges i förslaget.

[12] Budgetpost B5-334, Europeiska unionens allmänna budget för 2000.

MLIS: Programmet för det flerspråkiga informationssamhället

Bakgrund

I rådet beslut [13] angavs följande mål för programmet:

[13] Rådets beslut 96/664/EG av den 21 november 1996 (EGT L 306, 28.11.1996, s. 40).

- Att höja medvetenheten om och stimulera tillhandahållandet av flerspråkiga tjänster i gemenskapen där språkteknik, resurser och normer används.

- Att skapa förmånliga villkor för utvecklingen av språkindustrin.

- Att minska kostnaderna för överföring av information mellan språken, i synnerhet av hänsyn till de små och medelstora företagen, och att bidra till främjandet av gemenskapens språkliga mångfald.

MLIS löpte under tre år, från november 1996 till november 1999, och hade en budget på 15 miljoner euro. 35 projekt genomfördes med medfinansiering från programmet, med nästan 190 deltagande organisationer. Projekten rörde någon av följande tre handlingslinjer:

- Stöd till skapandet av en ram för tjänster avseende europeiska språkresurser.

- Uppmuntran till användning av modern språkteknik, resurser och normer.

- Främjande av användning av avancerade språkverktyg inom gemenskapens och medlemsstaternas offentliga sektor.

MLIS innehöll även flera åtgärder för spridning och kompletterande åtgärder.

Utvärderingskriterier

I utvärderingen bedömdes programmets effekt och i vilken utsträckning målsättningarna uppfyllts (målsättningarna från rådets beslut och den senare tillkomna arbetsplanen); hur väl programmets handlingsprinciper fungerat ("intervention logic" - insatssamband); hur effektiv organisationen bakom programmet varit och hur programmet skötts; samt bakomliggande principer, synergier och långsiktighet.

De viktigaste slutsatserna i utvärderingarna

När utvärderarna analyserade insatssambandet (intervention logic) och det strategiarbete som ledde fram till rådets beslut kunde de konstatera att försöket att blanda många olika socio-ekonomiska principer i ett enda program gjorde det svårt att uppnå de ambitiösa målsättningarna med den begränsade budgeten. Utvärderarna fann också att genomförandet var långsammare än väntat på organisations- och ledningsplanet, och att det fanns ett antal svagheter som berodda på rutin- och strukturfaktorer. Mest framträdande var stelheten hos programmekanismerna (som tagits från FoTU-programmen) och personalbrist. I rapporten konstateras att MLIS slutgiltiga effekter på gemenskapsnivå i förhållande till målsättningarna är blygsamma och bristfälliga (många projekt pågår fortfarande), men att de flesta av de verksamheter som finansieras genom programmet är mycket viktiga om man sätter framstegen i relation till samtliga målsättningar.

De viktigaste rekommendationerna och kommissionens kommentarer

Utvärderingen av MLIS innehåller nio huvudsakliga rekommendationer [14]:

[14] Rekommendationerna återfinns på s. 23 i den bifogade slutliga rapporten om MLIS. Rekommendationerna återges här i en annan ordning för att underlätta en behandling temavis.

1. EU bör utarbeta en språkpolitisk ram.

2. Kommissionen bör inrätta en övergripande arbetsgrupp för informations- och kommunikationsteknik och språkfrågor och via en webbplats offentliggöra en vägledning till EU-stödd verksamhet inom detta område.

Kommentar: Kommissionen kommer att överväga dessa båda rekommendationer vid utformningen och planeringen av det föreslagna programmet om digitalt innehåll och när den utarbetar sitt bidrag till det europeiska språkåret 2001. Alla språkrelaterade EU-projekt som sköts av GD Informationssamhället presenteras redan på en enda webbplats [15].

[15] http://www.hltcentral.org

3. Vid planeringen av framtida program bör tonvikten läggas på att stimulera efterfrågan på språktjänster och spridningen av dessa.

Kommentar: Kommissionen tänker följa rekommendationen. I förslaget till uppföljningsprogram är ett av fyra särskilda mål "Att främja flerspråkighet i digitalt innehåll i de globala näten samt öka exportmöjligheterna för europeiska innehållsföretag, i synnerhet små och medelstora företag, genom språklig anpassning". Avsikten är att skapa ett partnerskap mellan de som sysslar med digitalt innehåll och de som sysslar med språk. Tanken är att uppmuntra dessa att tillsammans utarbeta metoder och lösningar för att ta fram produkter som rör flerspråkighet genom att stödja samarbetsprojekt där parterna delar på kostnaderna.

4. Större tonvikt bör läggas på aktiviteter som rör medvetandehöjande åtgärder och spridning av de bästa metoderna. Detta bör stimulera efterfrågan och EU:s roll som katalysator.

Kommentar: Kommissionen tänker följa rekommendationen och kommer att sätta den i verket via kompletterande åtgärder som ingår i stödåtgärderna i det föreslagna uppföljningsprogrammet. Vissa steg i denna riktning togs (i tryckt form och via elektroniska publikationer) redan under det sista året av MLIS-perioden. De positiva effekterna därav visade sig genom att de som ansökte till de förberedande åtgärderna inom programmet om digitalt innehåll i april 2000 representerade ett mycket brett urval av marknaden.

5. Varje uppföljning av programmet bör som ett led i förberedelserna inbegripa en förhandsbedömning av problematiken och grunden för EU-ingripanden, tydligare definierade och mätbara mål samt lämpliga indikatorer på framsteg.

6. Finansieringen måste avgöras före detaljerna i eventuella framtida beslut av rådet så att ambitionerna står i rimlig proportion till resurserna.

Kommentar: Kommissionen kommer att beakta dessa rekommendationer särskilt. De avspeglar viktiga ståndpunkter ur kommissionen meddelande om bättre utvärdering av kommissionens verksamhet [16], och ligger i linje med kommissionens gradvisa införande av verksamhetsbaserad budgetering (activity-based budgeting, ABB), som är en del av reformerna för kommissionen arbete. Flera undersökningar gjordes inom ramen för utarbetandet av förslaget till programmet om digitalt innehåll [17] för att kunna få fram en problemställning och ett lämpligt insatssamband. Resultatet blev ett antal kvantifierbara mål respektive indikatorer [18].

[16] SEC(2000) 1051, 26.7.2000, Focus on Results: Strengthening Evaluation of Commission Activities.

[17] Se bl.a. "Multilingual Digital Content: Export Potential and Linguistic Customisation of Digital Products and Services", Equipe Consortium, juli 2000, och "Evaluation of the Economic and Social Impact of Multilinguality in Europe", Bureau van Dijk Ingénieurs Conseils, juli 2000.

[18] Se avsnitt 9, "Analys av kostnadseffektivitet", i kommissionens förslag till rådets beslut om programmet om digitalt innehåll.

7. Med tanke på att många av programprojekten ännu inte slutförts och förmodligen kommer att generera intressanta resultat bör mekanismer införas för att säkerställa att man kan ta lärdom av dem och sprida kunskaperna.

Kommentar: Dessa projekt kommer att bevakas noga som en del av förberedelsearbetet med programmet om digitalt innehåll. Bland spridningsmekanismerna finns HLTCentral, ett webb-baserat forum för språkteknik, presentationer och utställningar vid olika evenemang och sedvanliga seminarier och möten för informationsutbyte mellan berörda projekt.

8. Det skulle vara positivt med en mer flexibel modell för projektfinansiering, som inriktas på användningen av språktjänster (efterfrågan) och som skulle möjliggöra en starkare betoning av output än input på projektnivå.

Kommentar: Kommissionen finner rekommendationen god. Under uppbyggnaden av det europeiska forskningsområdet övervägs att öppna upp de finansieringsmodeller som används i EU-programmen och att byta till kontrakt som grundas på inlämning och godkännande av resultat.

9. Riktmärkning bör ske som grund för en utvärdering om man får valuta för pengarna på projektnivå.

Kommentar: Syftena i projekten i programmet om digitalt innehåll skall hänga ihop med målet och anges på ett mät- och kontrollerbart sätt. Projekten skall också definiera ett benchmark genom att beskriva den nuvarande situationen på området med några grundläggande data. Pågående projekt skall bevakas fortlöpande fram till avslutandet.

SLUTSATSER

Kommissionen har noterat resultaten och rekommendationerna i de slutliga utvärderingarna om INFO2000 och MLIS. På grundval av kommissionens svar på rapporterna uppmanas Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén att

(1) stödja kommissionens beslut att låta digitalt innehåll, som spelar en viktig för de europeiska företagens och medborgarnas utveckling, ingå i handlingsplanen för eEuropa 2002,

(2) stödja kommissionen i att göra programmet om digitalt indehåll till ett avgörande element av den handlingsplan för eEuropa 2002 [19] som Europeiska rådet gav sitt stöd till vid sitt möte i Santa Maria da Feira,

[19] http://europa.eu.int/comm/information_society/eeurope/actionplan/index_en.htm

(3) stödja kommissionen i dess ansträngningar att förenkla de administrativa förfarandena, för att ytterligare uppmuntra små och medelstora företag att delta i programmet om digitalt innehåll.

BILAGA

Slutlig utvärdering av programmet INFO2000

Genomförd för Europeiska kommissionen

Sammanfattning

Technopolis Ltd, Förenade kungariket

Databank Consulting SpA, Italien

IDATE, Frankrike

LENTIC, Belgien

17 juli 2000

Innehållsförteckning

Sammanfattning

1 Kortfattad sammanfattning

2 Introduktion och metod

3 INFO2000 i sitt sammanhang

3.1 Stimulera efterfrågan och höja medvetenheten

3.2 Utnyttja information från den offentliga sektorn

3.3 Frigöra europeisk potential på multimediaområdet

3.4 Stödåtgärder

4 Utvärderingsfrågor

4.1 Har INFO2000 uppnått målsättningarna-

4.2 Var programmets insatssamband effektivt-

4.3 Har programmet skötts och organiserats effektivt-

4.4 Bakomliggande principer, synergier och långsiktighet

4.5 Mötte programmet målgruppens behov-

4.6 Har rekommendationerna från den preliminära utvärderingen följts-

5 Framtiden och programmet om digitalt innehåll

6 Rekommendationer

Sammanfattning

Sammanfattningen innehåller både en kortfattad sammanfattning för den som vill ha ett destillat av utvärderingsresultatet och en ordinär sammanfattning. I den senare finns en beskrivning av programmet, följt av svar på de frågor utvärderingen gett upphov till.

1. Kortfattad sammanfattning

INFO2000 var ett brett europeiskt program avsett att simulera produktion och användning av multimedia. Programmet hade en budget på 65 miljoner euro, och löpte i fyra år (1996-1999).

Programmet hade fyra handlingslinjer:

- Stimulera efterfrågan samt höja medvetenheten

- Utnyttja information från den offentliga sektorn i Europa

- Frigöra europeisk potential på multimediaområdet

- Stödåtgärder

Ett nätverk av centrum byggdes upp för att sprida information och samordna aktiviteter och arrangemang. Nätverket döptes till MIDAS-NET, var aktivt i 17 länder och genomförde sammanlagt över 2 500 arrangemang. Centrumen hade varierande resultat. Vissa hade en utmärkt servicenivå medan andra var mindre effektiva. Kommissionen stödde centrumens arbete genom att tillhandahålla en särskild multimediaserver på Internet - I*M EUROPE. Parallellt hölls en tävling - EuroPrix - vars syfte var att visa upp produkter från multimediaföretag av god kvalitet. Tävlingen blev populär, fick hög profil och drog till sig många bidrag.

Ett av programmets viktigaste mål var att se till att sådan information från den offentliga sektorn som inte utnyttjades i någon större utsträckning skulle komma till bättre användning. Kommissionen, som ju är en institution som täcker hela Europa, var väl placerad för att inleda en debatt i frågan och att utarbeta en europeisk strategi. Resultat blev offentliggörandet och antagandet 1999 av grönboken "Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa". En del av de idéer som fördes fram i grönboken fick praktiska följder i form av ett antal projekt där ägarna av informationen från den offentliga sektorn kunde bilda partnerskap med informationsutvecklare från den privata sektorn. Om man betänker den vagt formulerade efterfrågan, den misstro som traditionellt råder mellan vissa parter och den splittrade marknaden var bildandet av partnerskapen i många fall en avsevärd prestation.

Handlingslinjen "Frigöra europeisk potential på multimediaområdet" gav multimediaföretagen (särskilt små och medelstora företag) en grund för utvecklingen av produkter och tjänster och bidrog till att höja deras förmåga att överföra kunskap - både internt och i nätverk. Deltagandet i programmet sågs som ett steg i utvecklingen snarare än som ett tillfälle att direkt ta fram slutliga produkter. De flesta projekten var dock uppenbarligen av stor nytta för de deltagande organisationerna, som utan programmet inte hade utvecklats alls. Projektkvaliteten var genomgående hög, med bl.a. ett ansökningsförfarande i två steg som gjorde att svagare projekt kunde slutföras. En kompletterande åtgärd var de projekt som inleddes som försöksprojekt, där olika metoder för handel med multimediarättigheter kunde "provköras" (upphovsrättsinnehavaren skall kunna identifieras och skall få ersättning för återanvändning av materialet).

Stödåtgärderna var av olika typ, och omfattade bl.a. en serie jämförande studier om multimedia i varje medlemsstat, ett antal globala referensstudier om multimedia och ett antal pilotprojekt för utbildning. Mycket stöd gick också till aktiviteter som t.ex. Öppet informationsutbyte (som bevakade globala standarder) och kommittén för rättsstöd (som bevakade rättsliga frågor). Aktiviteterna hade stor betydelse, eftersom de rörde grundförutsättningarna för utvecklingen av den europeiska multimediamarknaden.

Programmet fick över lag goda effekter. Det ökade medvetenheten om multimedia genom ett nätverk med representation i alla medlemsstater. Det fungerade som katalysator för den europeiska multimediaindustrin genom att finansiera projekt inom flera sektorer. Det stimulerade debatten om hur informationen från den offentliga sektorn i Europa skall utnyttjas, vilket gav upphov till grönboken "Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa". Programmet gav också underlaget för samarbete mellan parter från den offentliga och privata sektorn, och bidrog till framsteg i frågor som rör handeln med europeiska multimediarättigheter och andra rättsliga frågor.

Relativt få problem uppstod under programmet. Det rörde sig om dröjsmål vid utbetalningar och kontraktstilldelning, och nätverksarbete och informationsutbyte inom och mellan projekt som kunde varit bättre.

Trots framgångarna med INFO2000 behövs ytterligare programstöd till utvecklingen av europeisk multimediakompetens, särskilt när det gäller att utnyttja information från den offentliga sektorn och att hjälpa företag att övervinna kapitalmarknadens hinder.

2. Introduktion och Metod

Europeiska kommissionens program INFO2000 löpte från januari 1996 till december 1999 [20]) och var avsett att stimulera användningen av multimedia i Europa och stödja uppbyggnaden av en europeisk multimediaindustri som kunde konkurrera på världsmarknaden. Industrin skulle ha kapacitet att fylla de europeiska företagens och medborgarnas behov av digitalt innehåll i de elektroniska näten. Skapande och tillhandahållande av innehållet skulle leda till ekonomisk tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, och till individuell yrkesmässig, social och kulturell utveckling. Programmet hade fyra handlingslinjer:

[20] En del projekt som inleddes under 1999 pågår fortfarande, och programmet "lever" därför än. Detta ställer till med vissa problem vid analysen av programmets slutliga resultat. Det går dock att få fram en representativ bild, eftersom de flesta projekten har avslutats.

- Stimulera efterfrågan samt höja medvetenheten

- Utnyttja information från den offentliga sektorn i Europa

- Frigöra europeisk potential på multimediaområdet

- Stödåtgärder

Utvärderingen har gjorts i enlighet med de anvisningar som ges i rådets beslut 96/339/EG om antagande av programmet. I förfrågningsunderlaget angavs att följande frågor skulle besvaras:

- Har INFO2000 uppfyllt de målsättningar som angavs i rådets beslut 96/339/EG-

- Hur väl har programmets insatssamband fungerat (intervention logic)-

- Har organisationen bakom programmet varit effektiv och har programmet skötts på ett effektivitet sätt-

- Stämde bakomliggande principer, synergier och långsiktighet-

- Mötte programmet målgruppens behov-

- Har rekommendationerna från den preliminära utvärderingen genomförts-

Utvärderingen gjordes under sexmånadersperioden januari-juni 2000 av ett transnationellt konsortium under Technopolis ledning. Under utvärderingen genomfördes med hjälp av analyser av dokumentation från programmets genomförande, ingående intervjuer med anställda på kommissionen, projektdeltagare och företrädare för näringslivet, samt ett frågeformulär som skickades till över 500 projektdeltagare.

3. INFO2000 i sitt sammanhang

När INFO2000 inleddes fanns det få nationella program för stimulans av multimediaanvändningen. USA låg före resten av världen när det gällde att skapa, använda och sprida digitalt innehåll, och Internet låg i sin vagga. På gemenskapsnivå hade det reda vidtagits åtgärder för att minska teknologiklyftan mellan USA och Europa i form av ett antal politiska åtgärder och meddelanden [21]. Detta hade delvis resulterat i praktisk verksamhet genom INFO2000-föregångaren IMPACT II. Klyftan minskade dock inte, och det behövdes ytterligare åtgärder för att utveckla marknaden.

[21] T.ex. offentliggörandet 1994 av Europeiska kommissionens "Europe's Way to the Information Society - an Action Plan", och rådets resolution av den 4 april 1995 om kultur och media, där det betonas hur viktig multimedia är för att man skall kunna underlätta för innehållsindustrin. Det hölls också flera diskussioner på hög nivå vid toppmötena i Bryssel 1993 och i Korfu coh Essen 1994.

Målsättningarna för INFO2000 var därför att

- skapa gynnsamma förutsättningar för utvecklingen av den europeiska multimediainnehållsindustrin,

- stimulera efterfrågan på och användning av multimediainnehåll,

- bidra till de europeiska medborgarnas yrkesmässiga, sociala och kulturella utveckling,

- främja kunskapsutbyte mellan användare och leverantörer.

INFO2000 täckte ett mycket brett område. Det krävdes därför olika metoder för att uppnå målsättningarna, och därför fanns det fyra olika handlingslinjer.

3.1 Stimulera efterfrågan och höja medvetenheten

Den främsta målgruppen för dessa åtgärder var näringslivet (särskilt små och medelstora företag), och medborgare som kunde nås via biblioteken. Detta uppnåddes i huvudsak genom MIDAS-NET-nätverket (multimediainformation, demonstration och stödcentrum). Varje centrum omfattade ett konsortium av organisationer, som representerade grupperingar av multimediakompetens och experter. Uppgiften bestod i att skapa och driva ett antal verksamheter (lägga upp webb-sidor, hålla informationsdagar, seminarier och utställningar, ge ut nyhetsbrev och resa runt och informera) som skulle informera målgruppen om multimedias möjligheter. Över 2 500 aktiviteter hölls. Parallellt hölls en tävling - EuroPrix - vars syfte var att visa upp produkter från multimediaföretag av god kvalitet.

Idén att skapa ett nätverk av centrum som skulle öka medvetenheten var god, men centrumens kvalitet var för varierande. Vissa var mycket bra, andra dåliga. EuroPrix-tävlingen var välorganiserad och effektiv.

3.2 Utnyttja information från den offentliga sektorn

Informationsinnehavarna inom den offentliga sektorn var splittrade och efterfrågan på deras information vagt formulerad. Kommissionen, som ju är en institution som täcker hela Europa och skall främja social och ekonomisk sammanhållning, var väl placerad för att ta itu med detta marknadsproblem genom att utveckla en politik för tillträde till och utnyttjande av information från den offentliga sektorn på ett systematiskt sätt.

INFO2000 gav upphov till att grönboken "Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa" [22] antogs. I grönboken anges vilka problem Europa måste lösa - den fragmenterade marknaden där informationen finns i olika format och hos olika organ, där tillgången och användningen begränsas av olika nationella bestämmelser - samtidigt som sekretessen måste kunna bevaras. Problemen gjorde att användarna inte kunde utnyttja informationen från den offentliga sektorn på bästa sätt, och administrationerna kunde inte skapa strategier eller kommunicera på önskat sätt.

[22] KOM(1998) 585: Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa. Grönbok om information från den offentliga sektorn i informationssamhället.

INFO2000 finansierade 26 projekt för att visa hur information från den offentliga sektorn kan användas. Projekten handlade bl.a. att föra över arkiv i fotografisk form till digital form, förenkla tillgången till information om företagsbeskattning, ge information via multimedia om luftförorenings- och vattenlagstiftning, främja god hälsa och tillhandahålla verktyg för en geografisk kartläggning av Europa. I projekten samsades de som hade informationen (organ från den offentliga sektorn) och de som kunde utveckla den (privata sektorn eller universiteten). Samarbetet gällde att få fram lösningar på gemensamma problem beträffande kompatibilitet, harmonisering av bestämmelserna om tillgång till data och nätverksresurser samtidigt som kulturella, språkliga och rättsliga olikheter och marknadens behov beaktades.

Trots förseningar gav handlingslinjen ett konkret resultat som kommer att vara till hjälp vid utformningen av strategin (grönboken). Genom handlingslinjen finansierades också flera projekt som innebar att ett koncept kunde omsättas i praktiken. Det var en avsevärd prestation att samla deltagare från så olika sektorer. Detsamma gäller spridningen av kunskap om vilken potential som finns i informationen från den offentliga sektorn.

3.3 Frigöra europeisk potential på multimediaområdet

En framgångsrik multimediaindustri kan bara växa fram i en miljö som stimulerar kreativitet och teknikutveckling inom företagen. För att uppnå detta uppmuntrades deltagande organisationer i INFO2000 att inleda transnationellt samarbete mellan universiteten, näringslivet och den offentliga sektorn, från hela leverantörskedjan av information till distributörerna. Det var mycket viktigt att få med de små och medelstora företagen (vilket lyckades), eftersom de driver den europeiska ekonomin.

Den begränsade budgeten innebar att programmet fick inriktas på fyra områden - kulturarvet, information till företagen, geografisk information och vetenskaplig, medicinsk och teknisk information. Projektens resultat skulle levereras på CD-ROM, som var det vanligaste mediet på den tiden. I dag skulle de flesta projekt rutinmässigt använda Internet och e-handelslösningar vara vanliga.

Parallellt uppmuntrades företag och organisationer att samarbeta för att ta fram förslag på lösningar på ett rättsligt problem - hur handeln med multimediarättigheter skall ske.

Handlingslinjen var främst inriktad på att stimulera multimediautveckling. Deltagarna har klart uttryckt att programmet spelat stor roll i detta avseende, och de flesta projekten hade inte blivit av utan stödet från INFO2000, trots projektens strategiska betydelse. Kommissionens kunniga stöd uppskattades, och effekterna på deltagarnas tekniska, sysselsättnings- och konkurrensmässiga positioner var tydliga. Det var tyvärr också tydligt att förfaranden och fördröjningarna i samband med utbetalningarna inte var acceptabla.

Programmet nådde målsättningen beträffande handeln med multimediarättigheter. Man bidrog till problemets lösning genom att flera olika lösningar kunde prövas i pilotprojekt inom olika sektorer, bl.a. när det gäller musik, audiovision och förläggning av böcker.

3.4 Stödåtgärder

Programmets sista handlingslinje var att fortsätta utvecklingen av stödnätverket kring multimediaindustrin. Det gjordes detaljerade studier av den europeiska multimediaindustrins tekniska och samhälleliga status. Det öppna informationsutbytet (Open Information Interchange, OII) skapades för insamlandet av data om vilka standarder som tillämpades globalt och om vilka åtgärder som vidtagits och vilka organ som arbetar med kompatibilitet. Kommittén för rättsliga frågor arbetade med rättsliga frågor, bl.a. handlingsplanen för Internet, som antogs den 25 januari 1999 och var avsedd att ta fram en säker miljö för medborgare och företag. Databrottsligheten undersöktes också som en förberedelse för ett meddelande från kommissionen. I vissa projekt arbetade man med utbildningsprogram som skulle spridas vidare genom gemenskapsprogram som Sokrates och Leonardo.

Dessa strukturella frågor var av stor betydelse som stöd för utvecklingen av den europeiska multimediaindustrin under en period av stora förändringar, och de fungerar fortfarande som stöd. De flesta av de målsättningar som satts upp uppnåddes, möjligen med undantag av de försenade studierna om multimediautvecklingen i medlemsstaterna.

4. Utvärderingsfrågor

4.1 Har INFO2000 uppnått målsättningarna-

Programmet har i stort sett uppnått målsättningarna och har bidragit till att uppnå det övergripande målet att få fram en konkurrenskraftig europeisk multimediaindustri.

Programmets uppbyggnad skapade gynnsamma villkor för utvecklingen av den europeiska multimediaindustrin. Programmet täcker ett stort antal frågor, från uppbyggnad av teknisk kompetens och färdigheter inom företagen till att få igång en europeisk debatt om information från den offentliga sektorn och undersökning av komplicerade frågor om handeln med multimediarättigheter, och har på så sätt berört alla de strukturella frågor som är viktiga för näringslivet. Den enda fråga som inte omfattades var den eviga frågan om tillgång till finansiering. Det föreslås att denna fråga tas upp i uppföljningsprogrammet till INFO2000.

Programmet stimulerade efterfrågan genom att informera ett brett spektrum av parter. Genom MIDAS-NET-centrumen nådde INFO2000 en stor publik, och man byggde ett nätverk av nätverk. Det går inte att enkelt se sambanden mellan MIDAS-NET och den ökade efterfrågan på och användningen av multimedia, men de över 2 500 projekt som inleddes tack vare nätverket antyder att det var just detta som visade hur multimedia kan utnyttjas. EuroPrix-tävlingen nådde också en stor publik genom att visa upp de bästa multimediaprodukterna som fanns tillgängliga i Europa.

Eftersom efterfrågan sannolikt skulle vara mindre i de mindre gynnade regionerna erbjöd kommissionen högre finansiering i mål 1-områden. Detta gav varierande effekt, och sammantaget går det inte att säga att programmet hade någon särskilt stimulerande inverkan på efterfrågan i de mindre gynnade regionerna i Europa.

Med höjd finansieringsgrad försökte kommissionen locka små och medelstora företag att delta i programmet, eftersom det är de som driver multimediaexpansionen i Europa. Programmet lyckades bra med detta. Inom handlingslinje 2 och 3 var 43 % av deltagarna små och medelstora företag.

Programmet bidrog till medborgarnas yrkesmässiga, sociala och kulturella utveckling. Enskilda projekt tog upp dessa behov, men en större inverkan lär komma från offentliggörandet av grönboken "Information från den offentliga sektorn: En värdefull resurs för Europa". Grönboken kan komma att i en betydligt större utsträckning påverka människors liv i Europa.

Programmet tog också upp behovet av yrkesmän på multimediaområdet med en serie projekt avsedda att lägga grunden för framtidens multimediaexperter. Programmet inriktades på skolor, gymnasier och universitet, och försökte forma och fördjupa det framtida intellektuella kapitalet. Genom inrättandet av mekanismer för överföring av pilotåtgärder till större program som t.ex. Leonardo och Sokrates kan effekterna nå större grupper av framtida arbetskraft och entreprenörer. Detta rör en av marknadens inbyggda svagheter, bristen på kvalificerad arbetskraft.

Programmet främjade kunskapsutbyte mellan användare och leverantörer. Projekten sammanförde parter från den offentliga och den privata sektorn, och uppmuntrade dem att samarbeta och utbyta kunskaper. Deltagarna tyckte att nätverksarbetet var mycket viktigt och gav goda resultat. Deltagarna ansåg också att INFO2000 var ett utmärkt tillfälle att öka kunskapsbasen, undersöka nya tekniker och utveckla, utvärdera och förbättra verktyg och tekniker. Nya partnerskap ingicks och befintliga stärktes. INFO2000 lyckades sammanföra mycket olika grupper inom samma sektor och uppmuntrade dem att samarbeta hellre än motarbeta varandra. Detta var särskilt tydligt i projekten kring Geographical Information Systems (GIS).

4.2 Var programmets insatssamband effektivt-

Intervention Logic - insatssamband - är en term som används för att beskriva sambandet mellan programmet och dess resurser, och programmets resultat och verkan.

INFO2000 led stort av budgetnedskärningar redan från starten. Ungefär en tredjedel av anslagen försvann - av ett anslag på 100 miljoner euro blev bara 65 miljoner euro kvar. Programmet har hela tiden varit mycket ambitiöst, och man har försökt täcka många olika frågor av olika karaktär. Nedskärningarna försvårade i hög grad uppfyllandet av målsättningarna.

Det råder inga tvivel om att programmets resultat - särskilt beträffande handlingslinje 3 - hade varit bättre om budgeten varit större. Projektens resultat höll god kvalitet, men var i allmänhet för småskaliga för att uppnå den kritiska massan. De kunde inte heller verka som katalysator på marknadsutvecklingen i någon större utsträckning, eftersom projekten var spridda över så olika marknadssegment. Om de projekt som rörde den offentliga sektorn (särskilt de som rör Geographic Information Systems), med dess djupt rotade svårigheter att samla in metadata, fått bättre finansiering hade det kunnat resultera i några viktiga europeiska demonstrationsprojekt av en kaliber som nationella myndigheter inte själva kunnat uppnå.

Det är inte lika självklart att mera omfattande finansiering skulle ha ökat effekterna av åtgärderna för höjande av medvetenheten eller stödåtgärderna i samma utsträckning, om den inte kombinerats med ökad specialisering och inriktning.

Valet av fyra handlingslinje var klokt, med beaktande av tidpunkten och bredden på de frågor som ett innehållsspecifikt program måste inriktas på: den nya marknadens karaktär, tekniken, de rättsliga frågorna, konceptens färskhet och aktörerna. Det var rimligt att avsätta större delen av anslagen till projekt avsedda att frigöra europeisk potential på multimediaområdet trots de svårigheter den splittrade marknaden medförde. Detta var den handlingslinje som skulle få mest effekt på näringslivet, som utgjorde katalysatorerna för ökad aktivitet och efterfrågan.

4.3 Har programmet skötts och organiserats effektivt-

Programmet har i stort sett genomförts effektivt. Projektdeltagarna uppskattade kompetensnivån och det välgrundade stödet från de tjänstemän som ansvarade för programmet och från andra anställda. Urvalsförfarande, utvärdering, projektledning och informationsspridning sköttes på ett klart, tydligt, effektivt och icke-diskriminerande sätt som uppskattades överlag. Kommissionens utbetalningsförfaranden brast dock. Detta måste förbättras, särskilt i det marknadsinriktade programmet som måste attrahera bra företag för att bli framgångsrikt.

Den tvåstegsfinansiering som användes vid urvalet av många projekt var inte det mest effektiva sättet att finansiera projekt (det tog längre tid och kostnaderna för utvärdering ökade), men det fungerade. Härigenom kunde många fler projekt finansieras i första omgången (finansieringstaket var lågt, så bara 80 projekt fick finansiering), och det blev möjligt att ge extra medel till ett litet antal projekt (29 stycken) av särskilt hög kvalitet. På så vis kunde experiment- och pilotidéer genomgå en marknadstest, varefter bara de projekt som hade rätt blandning av teknisk genomförbarhet och marknadsattraktion fick stöd till vidare utveckling.

4.4 Bakomliggande principer, synergier och långsiktighet

De bakomliggande principerna styrktes. Det fanns få liknande program när INFO2000 skapades, och teknikklyftan mellan USA och Europa visade inga tecken på att krympa.

INFO2000 hade under hela löptiden ett systerprogram, programmet för det flerspråkiga informationssamhället (MLIS), och ett antal, mera avlägset besläktade kompletterande program. Programmen har inte överlappat varandra och det har inte förekommit något dubbelarbete, men programmen har inte samverkat på något meningsfullt sätt, särskilt inte på projektnivå. Ingen maximering av synergin, sålunda.

Det arbete som inletts genom INFO2000 måste fortsätta. Många av de faktorer som låg bakom rådets beslut med dess målsättningar för programmet gäller fortfarande. Branschen för digitalt innehåll är fortfarande viktig för att skapa nya arbetstillfällen och ekonomiskt välstånd och för att öka sammanhållningen och sociala mål, och den bör därför stödjas även i fortsättningen.

Om detta skall uppnås krävs ytterligare tid, expertis och resurser för att ta fram en ram för arbetet med frågor kring den intellektuella äganderätten och handeln med rättigheter. Dessa frågor är svåra att lösa på europeisk nivå, eftersom de nationella prioriteringarna är så olika.

Den offentliga sektorn, som först nu börjar reagera på marknadens krav, måste också stimuleras. Marknadens krav motiveras ofta av nationella prioriteringar om sociala mål och sammanhållning (eventuellt med användning av strukturfonderna), som är avsedda att främja enkel tillgång till den offentliga sektorns tjänster. Dessa har ofta en demostrations- eller multiplikatoreffekt för andra delar av sektorn, t.ex. när det gäller utbildning, bibliotek och fritidstjänster.

Vissa av de fokuserade områdena har förändrats. Nya mediaföretag behöver, utöver kompetenta arbetskraft, tillräcklig finansiering för att kunna skaffa utrustning och lokaler av god kvalitet, för marknadsföring och inkörningskostnader. Trots riskkaptitalets, de nya mediafondernas och s.k. business angels (med förebilder i USA och på NASDAQ) intresse den senaste tiden för nya teknikföretag förblir vissa institutionella placerare och traditionella finansiärer skeptiska. Det kan fortfarande vara svårt att övertyga dem att ge sig in på en marknad med stora risker.

4.5 Mötte programmet målgruppens behov-

Eftersom målgruppen var exceptionellt bred (den offentliga sektorn, medborgarna, små och medelstora företag och politiska beslutsfattare) måste vi vara realistiska och säga att dess behov delvis uppfyllts. Det krävs ytterligare arbete och det behövs ett uppföljningsprogram.

Höjandet av medvetenheten varierade mellan olika MIDAS-NET-centrum. EuroPrix var en mera riktad åtgärd, och hade en klar framgång. Det fick omfattande publicitet och kan anses ha uppfyllt deltagande organisationers och sponsorernas behov. Grönboken debatterades livligt, och höjde medvetenheten i alla målgrupper med betoning på den offentliga sektorn och politiska beslutsfattare. Genom stödåtgärderna informerades i första hand politiska beslutsfattare, men företagen drog också nytta av dem. Projekten höjde medvetenheten och kompetensen hos deltagarna. I vissa fall utvecklade de också ett gemensamt tillvägagångssätt hos vissa grupper, särskilt bland GIS-aktörerna.

Spridningen av resultat och information var exemplarisk när det gällde offentliggörandet av INFO2000-data på webb-servern I*M, som var fullständig och klar och tydlig, inbegripet utvärderingsresultaten. Mycket marknadsförings- och studiematerial har publicerats. Projektresultaten har däremot inte spridits i någon större utsträckning, och resultat, metoder och lösningar till gemensamma problem har inte bollats mellan projekten.

4.6. Har rekommendationerna från den preliminära utvärderingen följts-

Den preliminära utvärderingen innehöll sex strategiska rekommendationer, som samtliga har genomförts i tillfredsställande eller högre grad:

- Skapande av ett framtidsperspektiv

Kommissionen har visat prov på ledarskap när det gäller att utnyttja information från den offentliga sektorn, ett område som hittills varit underutvecklat. Genom att sammanföra de olika marknadsaktörerna har kommissionen nu börjat förverkliga visionen om att vara en stöttepelare för utvecklingen av den europeiska multimediamarknaden. Kommissionen har också lett debatten och försöksverksamheter kring vilka grundförutsättningar (standarder, bestämmelser, kompatibilitet och färdigheter) som krävs för marknadens långsiktiga stimulans.

- Inriktning på konvergens (i tekniskt avseende och för programmen)

Projektutvärderarna har påpekat att projekten utnyttjat Internet och e-handeln i för liten utsträckning. Dessa möjligheter utvecklades dock fortfarande under den tid då INFO2000 löpte. Kritiken kanske inte är riktigt rättvis om man betänker alla komplicerade frågor projekten ställdes inför. Under nästa programperiod kommer "multiple delivery platforms" att vara standard, multimediaaktörerna mognare och e-handeln utbredd. Om det tydligt anges i ansökningsomgångarna för nya projekt att avancerade tekniker skall användas så kommer sannolikheten att de genomförs på ett framgångsrikt sätt att vara mycket större.

Vad konvergens och synergi med kommissionens övriga program beträffar föreslås att de två närbesläktade programmen MLIS och INFO2000 slås ihop i uppföljningsprogrammet.

- Skapande av det digitala kunskapssamhället

INFO2000 skapade välbalanserade nätverk av projektdeltagare. Det drog till sig både nya och mer erfarna deltagare. Offentliga och privata partnerskap har ingåtts, och kunskaps- och tekniköverföring har varit en viktig del av programmet.

- Att underlätta tillgången till startkapital och gemensam finansiering

Multimediaföretagen påpeka under utvärderingen att bristen på kapital var ett allvarligt hinder för deras utveckling. INFO2000 var i sig ett medel att förbättra situationen, och de allianser och förbindelser som ingåtts kommer att hjälpa företagen att i framtiden finna finansiering. Lättare tillgång till finansiering föreslås bli ett centralt tema i uppföljningsprogrammet, så arbetet kommer att bli intensivare och mera inriktat.

- Bättre målinriktning och ökad medvetenhet hos användarna

Under programmet ökades fokuseringen på användarna, men detta skapade vissa problem. Trots att de bättre MIDAS-NET-centrumen försökte nätverka med befintliga informationsleverantörer (särskilt organisationer som sysslar med företagsstöd) och finna de särskilt viktiga grupperna visade det sig svårt att prioritera eller gruppera budskapen efter användarnas behov.

Åtgärden kommer inte att fortsätta eftersom uppföljningsprogrammet inte innehåller några aktiviteter för att höja medvetenheten. Anledningen är att de flesta människor redan är medvetna om multimedia. Detta är inte riktigt sant (t.ex. eftersatta grupper som äldre, arbetslösa och skolbarn är inte särskilt medvetna), men vi accepterar att kommissionen vill inrikta resurserna på multimediaindustrins utveckling.

5. Framtiden och programmet om digitalt innehåll

Kommissionens färska initiativ e-Europa: Ett informationssamhälle för alla fastställer den europeiska agendan för hur informationssamhällets tillväxt skall stimuleras. Åtgärderna gäller främst att ge snabbare, billigare och säkrare Internet-tillgång, öka investeringarna i människor och färdigheter och stimulera Internet-användningen. Det senare omfattar bl.a. digitalt innehåll, e-handel och tillgång till myndigheter och offentliga tjänster (t.ex. hälso- och sjukvård och kommunikationer) via Internet. Det kommer alltså även fortsättningsvis att finnas ett stort behov av digitalt innehåll av hög kvalitet, och det är därför lämpligt att kommissionen fortsätter att sponsa ett program som stöder och stimulerar produktion av digitalt innehåll.

Efterhand som konceptet digitalt innehåll och användningen av multimediaverktyg accepteras och utnyttjas i kommersiellt syfte är det emellertid inte längre lämpligt att kommissionen subventionerar ett litet antal projekt inom fyra avgränsade områden. Kommissionen bör i stället ta initiativet att stödja frågor som är av europeisk betydelse och frågor där marknaden inte kan förväntas få fram lämpliga lösningar.

Uppföljningsprogrammet till INFO2000 har tre inriktningar:

1. Att stimulera det kommersiella utnyttjandet av information från den offentliga sektorn

2. Att öka den språkliga och kulturella anpassningen

3. Att stödja skapandet av bättre marknadsförutsättningar

Det är viktigt att fortsätta exploateringen av informationen från den offentliga sektorn. Här har marknaden misslyckats. Den aktiva efterfrågan är svag trots att det finns en latent efterfrågan på tjänster från den offentliga sektorn. Problemet ökas av att information finns i olika format hos olika institutioner, som alla har olika riktlinjer och bestämmelser. Nyckeln till frigörandet av informationen är delvis de kulturella attityderna hos de som har informationen och delvis marknadens medvetenhet och den privata sektorns färdigheter. De förra är intresserade av sekretess och säkerhet, de senare vill tjäna pengar på exploateringen av uppgifterna.

På europeisk nivå har det just börjat växa fram ett enhetligt och partnerskapsbaserat sätt att lösa problemen. Dessa kulturella och gränsöverskridande frågor kan förvisso inte lösas helt inom ramen för uppföljningsprogrammet, men det skulle vara en framgång om de kunde lösas till en del. Detta skulle också innebära att det fanns något att visa upp för de europeiska företagen och medborgarna.

Den andra inriktningen (att stimulera produktion av flerspråkigt innehåll) ligger något utanför denna utvärdering. Det är dock frågor som måste lösas (både ur teknisk och kulturell synvinkel) om de europeiska medborgarna och företagen skall kunna få tillgång till tillräckliga volymer av flerspråkiga uppgifter av god kvalitet som gör att de kan dra full nytta av de möjligheter som informationssamhället erbjuder.

De marknadsförutsättningar som avses är tillgång till finansiering och handel med rättigheter. Industrianalytiker, programdeltagarna och vårt utvärderingsarbete om multimedia-grupperingar pekar på att tillgången till finansiering är ett stort hinder för företagens utveckling. Det behövs också ytterligare arbete för att ta fram lösningar för handeln med multimediarättigheter.

Kommissionen skall dock inte glömma bort att multimediaföretagens kompetens också är viktig. Kompetensen gäller inte bara tekniken, utan även marknadsföring, ledning och ekonomi. Många av företagen är mycket små (färre än 10 anställda) eller små, och de har därför sällan den breda kompetens som behövs. Det kan därför vara svårt för dem att fånga finansiärernas intresse.

6. Rekommendationer

Vi stöder valet av inriktningar för uppföljningsprogrammet och rekommenderar att de antas. Två andra områden bör beaktas. Det ena har globala återverkningar, det andra gäller en fråga som sällan får tillräckligt stor plats i EU-program.

Det första området som bör tas med i uppföljningsprogrammet är lagstiftning och standardisering. Dessa problemen gäller inte bara Europa, och de kommer inte att kunna lösas snabbt eller i sin helhet genom uppföljningsprogrammet. De utgör dock ett stort hinder för uppbyggnaden av den inre marknaden, och de har ännu inte minskat i någon större utsträckning. Kommissionen bör kunna stimulera debatten genom att finansiera studier och inrätta arbetsgrupper på hög nivå och nätverk. Kommissionen kan också fortsätta att ge stöd till försöksverksamhet och pilotprojekt som gäller olika sätt att lösa problemen, och bör fortsätta bevaka utvecklingen. De åtgärder som vidtagits inom ramen för det befintliga programmet bör därför fortsätta och utvecklas.

Slutligen bör uppföljningsprogrammet få tillräckliga medel för att se till att överföringen av information, kunskap och färdigheter mellan projekt och program fungerar. Projektdeltagarna ställs ofta inför samma problem och frågor, men det finns alltför sällan mekanismer som kan hjälpa dem att lära från varandra och därigenom undvika dubbelarbete.

Slutlig utvärdering av programmet för det flerspråkiga informationssamhället (MLIS)

Slutrapport, juni 2000

// ECOTEC

Research & Consulting Limited

13B Avenue de Tervuren

BE-1040 Bryssel

BELGIEN

Tfn (32-02) 743 89 49

Fax (44-2) 732 71 11

Webbadress: www.ecotec.com

sammanfattning

Utvärdering

Denna rapport innehåller resultaten från den slutliga utvärderingen av programmet för det flerspråkiga informationssamhället (MLIS, nedan kallat programmet). Utvärderingen genomfördes mellan december 1999 och juni 2000 av ECOTEC Research and Consulting Ltd på uppdrag av Europeiska kommissionen och under ledning av en styrkommitté som utsetts av kommissionen.

Under utvärderingen granskades följande:

- Programmets följder och effektivitet i förhållande till de mål som fastställs i rådets beslut från 1996 och i arbetsplanen;

- Effektiviteten i programmets "insatssamband";

- Effektiviteten i programmets organisation och ledning.;

- Frågor kopplade till synergieffekter, komplementaritet och hållbarhet.

Utvärderingen har omfattat en granskning av dokumentationen från programmet, kontakter med alla projekt som finansierats genom programmet, fallstudier av slutförda projekt och intervjuer med intressenter från europeiska institutioner, Europeiska kommissionen, språkindustrin, nationella organisationer och företag som sysslar med informations- och kommunikationsteknik. Metoden beskrivs i avsnitt 2 i rapporten.

Programmet för det flerspråkiga informationssamhället

I rådets beslut från 1996 angavs följande mål för programmet för det flerspråkiga informationssamhället:

- Att höja medvetandet om och stimulera tillhandahållandet av flerspråkiga tjänster i gemenskapen där språkteknik, resurser och normer används.

- Att skapa förmånliga villkor för utvecklingen av språkindustrin.

- Att minska kostnaderna för överföring av information mellan språken, i synnerhet av hänsyn till de små och medelstora företagen, och att bidra till främjandet av gemenskapens språkliga mångfald.

Programmet för det flerspråkiga informationssamhället genomfördes genom samfinansiering av pilotprojekt, främjande av samordning och initierande av undersökningar för att öka förståelsen av dessa frågor hos de berörda aktörerna. Budgeten för programmet uppgick till 15 miljoner euro. Programmet genomfördes under perioden 1996-1999. I praktiken ökade takten i genomförandet mot slutet av denna period.

Programmet hade tre handlingslinjer:

Handlingslinje 1: Stöd till skapandet av en ram för tjänster avseende europeiska språkresurser genom följande två delinsatser:

- Utveckling av en elektronisk marknad för språkresurser.

- Utveckling av ett forum/nätverk för terminologi.

Femton projekt har erhållit stöd genom handlingslinje 1, med 3,9 miljoner euro i EU-medel.

Handlingslinje 2: Uppmuntran till användning av språkteknik, resurser och normer genom följande två delinsatser:

- Främjande av flerspråkiga tjänster i affärslivet.

- Demonstration av goda metoder för översättning och tolkning.

Fjorton projekt har erhållit stöd genom handlingslinje 2, med 4,4 miljoner i EU-medel.

Handlingslinje 3: Främjande av användning av avancerade språkverktyg inom gemenskapens och medlemsstaternas offentliga sektor genom följande två delinsatser:

- Demonstration av avancerade språkverktyg.

- Samarbetsprojekt för flerspråkighet inom offentlig förvaltning.

Fem projekt har erhållit stöd genom handlingslinje 3, med 3,8 miljoner euro i EU-medel.

Programmet omfattade dessutom följande kompletterande åtgärder:

- Undersökningar för att bedöma de ekonomiska och sociala effekterna av flerspråkighet i Europa.

- Produktion av demonstrationsmaterial, publikationer och anordnande av aktiviteter för att öka medvetenheten.

- Internationellt samarbete.

Dessa åtgärder har erhållit 1,5 miljoner euro i EU-medel.

Sammanlagt erhöll 35 projekt medel genom programmet för det flerspråkiga informationssamhället. Av dessa projekt hade 13 slutförts när utvärderingen inleddes.Totalt deltog 189 organisationer i projekt inom ramen för programmet. Av dessa var 37 % privata företag, 26 % forskningsorganisationer/akademiska organisationer inom offentliga sektorn, 20 % ideella organisationer inom privata sektorn och 9 % offentliga organ. Den största andelen privata företag deltog i handlingslinje 2, som huvudsakligen behandlade språkindustrins behov. Den genomsnittliga EU-finansieringen låg på 300 000 euro per projekt. Varje enskild part fick i genomsnitt tillgång till omkring 50 000 euro i EU-medel.

Programmets följder och effektivitet

Resultaten från kartläggningen av alla projekt visar att nästan samtliga deltagare anser att deras arbete har verkat (eller håller på att verka) i riktning mot stöd till flerspråkighet, främjande av nät och samarbete samt minskade kostnader för informationsöverföring mellan språk. De omfattande målen, det lilla antal projekt som slutförts och de medel som funnits tillgängliga för varje handlingslinje innebär emellertid att jämfört med målen är programmens slutresultat på EU-nivå blygsamma och hittills ofullständiga. Flera av de viktigaste aktörerna som sysslar med utveckling av sådan informations- och kommunikationsteknik som påverkar språkindustrin deltog inte direkt i programmet. Effekterna för varje enskild handlingslinje har beaktats.

Handlingslinje 1: Stöd till skapandet av en ram för tjänster avseende europeiska språkresurser.

Denna handlingslinje har genererat resultat som ökat tillgången till språkresurser och gjort det möjligt för innehavare av språkresurser att uppgradera och digitalisera sina språkresurser. Detta innefattar även ordböcker och andra språkresurser som gjorts tillgängliga via Internet. Två problem har emellertid begränsat resultaten och effekterna. För det första var de tekniska aspekterna av genomförandet ofta mer komplexa och tidsödande än vad som ursprungligen förväntades. För det andra innebar hänsynen till immateriell äganderätt att kommersiella enheter som t.ex. förlag som deltog i projekt inte gärna ville gå vidare från digital uppgradering till tillgång via nätet. I viss mån har tillgången förblivit begränsad till projektdeltagare.

Handlingslinje 1 möjliggjorde ett samarbete på europeisk nivå om standardisering av såväl produktion som leverans av terminologi. Detta har åstadkommits genom projekt som fört samman skapare och användare av terminologi för att utveckla en mer användartillvänd syn på både produktion och leverans. Programmets effekter är emellertid små i förhållande till omfattningen på verksamheten inom detta område. Det finns ett behov av terminologinormer som är förenliga med och tillämpliga på språkteknologiska lösningar och ytterligare informations- och kommunikationsteknisk utveckling. En enighet mellan terminologiexperter skulle bidra till att sådana normer skulle kunna antas av informations- och kommunikationsteknikbranschen i hela världen. En sådan enighet hade inte uppnåtts vid programmets slut, men programmet främjade i alla fall ett samarbete mellan terminologer.

Genom handlingslinje 1 stöddes också projekt som rörde mindre språk, vilka har genomförts med framgång. Dessa projekt, som grundades mer på kulturella och allmänpolitiska hänsyn än på kommersiella motiv, begränsades mindre av problem kopplade till immateriell äganderätt.

Handlingslinje 2: Uppmuntran till användning av språkteknik, resurser och normer

Arbetsplanen för programmet omfattade ett antal pilotprojekt som demonstrerade "framgångsrika metoder när det gäller att övervinna de hinder som språken utgör inom handeln och affärslivet". På projektnivå har visserligen en hel del positivt åstadkommits, men handlingslinje 2 har genererat få resultat och endast nått en liten bit på vägen mot att uppfylla målen. Handlingslinjen har haft liten inverkan på affärsstrategier för flerspråkiga marknader i Europa och endast små effekter på de små och medelstora företagen. Handlingslinjen begränsades av ett antal faktorer, bl.a. följande:

- Det var otydligt vem som skulle vara demonstrationsprodukternas slutanvändare och i hur hög grad dessa skulle delta.

- Det fanns ett antal projekt som inte var tydligt inriktade på just flerspråkighet utan på ett bredare spektrum av kulturella skillnader och som endast i liten grad stämde överens med de övergripande målen för programmet.

- Många av projekten var snarare inriktade på utveckling av flerspråkiga tjänster än på främjande av sådana.

- Projekten hade inte tillräckligt med användardeltagande från företag som haft framgångar med affärsverksamhet över språkgränserna.

- Vissa projekt hade brister i den tekniska kompetensen. De projekt som hade starka tekniska samarbetsparter och en god förståelse av slutanvändarna hade större chans att lyckas med demonstrationsprojekt och en potentiell kommersialisering.

- Endast ett fåtal projekt fungerade i tillräckligt hög grad som katalysatorer, och resurserna räckte inte för att säkerställa att demonstrationseffekterna skulle kunna spridas.

I efterskott kan man konstatera att en mer koncentrerad sektorsinriktning av denna handlingslinje kunde ha ökat dess allmänna effektivitet.

Handlingslinje 3: Främjande av användning av avancerade språkverktyg inom gemenskapens och medlemsstaternas offentliga sektor

Denna handlingslinje bidrog delvis till kostnaderna för utvecklingen av det system som kommissionens översättningstjänst använder som översättningshjälpmedel. Detta gjordes för att fördelarna skulle kunna göras mer allmänt tillgängliga. När användningen blir mer spridd har systemet potential att sänka översättningskostnaderna betydligt och därmed öka volymen av texter som översätts till EU-språken. Översättningsminnets resurser och enkelheten i användningen är särskilt viktiga faktorer i det hänseendet.

Genom fyra andra projekt som under 2000 har inletts inom denna handlingslinje förväntas man kunna bredda tillämpningen för systemet. Projektmodellen innebär att man för samman en offentlig förvaltning och en teknikleverantör. Tonvikten ligger på språk där stödverktygen inte är särskilt välutvecklade. Dessa projekt har hittills inte gett några effekter, men de kommer förmodligen att bidra till att öka den offentliga sektorns förmåga att generera informationsöverföring mellan språk till en lägre kostnad än hittills.

Genomförandet av handlingslinje 3 försenades på grund av bristen på projektförslag från medlemsstaterna. Det fanns två anledningar: för det första måste förslagsställarna vara offentliga förvaltningar och för det andra tog det tid när projekten skulle hitta tekniska samarbetsparter eftersom de i denna process måste följa förfarandena för offentlig upphandling.

Spridning och kompletterande åtgärder

Det nätverk av center i varje medlemsstat som skapats inom ramen för Midas-Net för att fungera som informationstjänst för Info2000-programmet användes också av programmet för det flerspråkiga informationssamhället. Syftet var att dra nytta av potentiella besparings- och synergieffekter. Flera center producerade informationsmaterial, anordnade aktiviteter och informerade om språkresurser på Internet. Som en följd av detta lyckades de öka medvetenheten om språkfrågor och uppmuntra företag att anta språkstrategier. Midas-Net var inte inriktat på språkindustrin, och inom delar av industrin finns det fortfarande ett behov av att öka medvetenheten om central informations- och kommunikationsteknisk utveckling och verksamheten hos centrala aktörer på området.

Samarbetet mellan center i olika länder hade begränsad omfattning, och de knappa resurser som fanns tillgängliga begränsade effekterna av Midas-Net när det gäller språkfrågor.

De kompletterande åtgärderna innefattade en utvärdering av flerspråkighetens ekonomiska och sociala effekter. En undersökning ("Assim") som initierades kommer att ge data och insikter om språkindustrins centrala dynamik. Arbetet är avsett att slutföras i oktober 2000.

I slutet av programperioden skapades en webbplats för programmet vilken erhöll omkring 10 % av programmets resurser. Med tanke på den starka betoningen av främjande som programmål skulle det ha varit bättre att lägga en större andel av de tilldelade resurserna på detta och i stället minska antalet projekt och budgetmedlen till dessa.

"Insatssambandet" för programmet

Undersökningen visade att flera viktiga underströmmar av olika typ påverkade formuleringen av politiken under den period som ledde fram till rådets beslut om programmet i november 1996.

- Europeiska kommissionens stora satsning på utveckling av och investering i maskinöversättning hade inte gett de resultat som förväntats.

- Det fanns ekonomiska kostnader förbundna med ett flerspråkigt EU och utsikterna var goda för att en effektiv tillämpning av informations- och kommunikationsteknik skulle kunna minska dessa kostnader.

- Det fanns oro över det hot mot språkindustrin som informations- och kommunikationsteknik kunde utgöra, samtidigt som sådan teknik skulle kunna skapa sysselsättning.

- Man var rädd för att det ökade bruket av engelska vid internationell kommunikation skulle kunna underminera de andra stora EU-språkens ställning och påverka användningen av och tillgången till information i mindre språk.

- Tillämpningen av informations- och kommunikationsteknik ansågs kunna öka tillgången till samhällsinformation på andra språk än de som sådan information redan existerade på.

- Det ansågs vara bra om EU engagerade sig i tillämpningen av informations- och kommunikationsteknik inom detta område (snarare än utvecklingen av sådan teknik) så att en mer direkt inverkan på användarna skulle kunna uppnås.

- Det krävdes resurser för att förverkliga och sprida resultaten av tidigare EU-investeringar i tillämpningar av informations- och kommunikationsteknik på språkfrågor.

Det fanns alltså en rad olika skäl (som rörde ekonomi, social sammanhållning, offentliga tjänster/medborgarskap/kultur och politik). Dessa skäl har förblivit giltiga, men sedan rådets beslut fattades har en betydande utveckling ägt rum när det gäller tillämpning av informations- och kommunikationsteknik på språkfrågor. Grunden för ingripanden på EU-nivå var att man därmed kunde "uppnå väsentliga stordriftsfördelar och sammanhållning mellan de olika språkområdena".

Det var ett komplicerat arbete att kombinera så olikartade hänsynstaganden och intressen i ett enda program. Man diskuterade om den lämpliga rättsliga grunden skulle vara ett ekonomiskt eller kulturellt och politiskt deltagande på hög nivå. I efterhand kan man konstatera att det skulle ha varit bättre om man först hade fastställt budgeten och sedan utarbetat beslutet i ljuset av den faktiska (mycket begränsade) budgeten. Detta skulle ha möjliggjort mer exakta (och kanske färre) skäl och en tydligare inriktning på vad som var bäst att göra på EU-nivå. Dessutom kunde målen ha definierats mer funktionellt. En ingående analys av utgångsläget skulle ha möjliggjort en grundlig förhandsbedömning och indikatorer m.m.

Effektiviteten i organisationen och förvaltningen av programmet

Programmet för det flerspråkiga informationssamhället var en visionär pionjärinsats med ambitiösa mål. De flesta åtgärder som finansierades inom ramen för programmet var högst relevanta och framsteg har gjorts i förhållande till samtliga programmål. Genomförandet gick emellertid långsammare än väntat och det fanns ett antal svagheter vad gäller struktur och förfaranden.

För det första begränsade den tid och de resurser som hade tilldelats programmet möjligheterna att utveckla egna goda metoder och demonstrationsprojekt. Huvuddelen av programresurserna fördelades emellertid på olika projekt med tanken att de skulle generera effekter som skulle sträcka sig längre än till att uppnå målen på projektnivå.

För det andra fördelades endast en liten del av programmedlen direkt på information, främjande and PR-verksamhet. Först mot slutet av programmet fanns det någon grundläggande information tillgänglig om programmet och de projekt som stöddes, t.ex. broschyren om det flerspråkiga informationssamhället. Resurserna från Midas-Net hade endast begränsade effekter, och det skulle ha varit en fördel om det funnits en övergripande kommunikationsstrategi och tillräckliga resurser inom EG för att genomföra det.

För det tredje samfinansierade EU projekten efter öppna förslagsomgångarna. De förfaranden och kontrakt som användes liknande de som används för stöd till projekt som avser forskning och teknisk utveckling (FoTU). Dessa system är komplicerade och dåligt anpassade till vissa av programmets målgrupper. Under förfarandet bedöms förslagen utifrån sina kvaliteter, och de därpå följande förhandlingarna om budgetar och projektdeltagare ledde till en viss urvattning av de ursprungliga projektförslagen. Samtidigt kan förfarandena begränsa EG:s möjligheter att aktivt definiera och initiera verksamheter som motsvarar programmålens krav. Systemen innebär också en tung börda vad gäller rapportering och samordning, vilket begränsade den tillgängliga tiden för både EG-tjänstemän och projektdeltagare när det gällde att dra lärdom av projekten. Projekten var olikartade till sin natur och behövde olika grader av samfinansiering. Projektens icke-rutinartade karaktär och svårigheterna att förutse de tekniska kostnaderna visar att det finns ett starkt behov av tillförlitliga benchmarking-uppgifter om t.ex. kostnadseffektiviteten för metoder för att göra språkresurser digitalt tillgängliga. Ledningen för programmet för det flerspråkiga informationssamhället erhöll inte stöd från något kontor för tekniskt stöd.

För det fjärde ägde den preliminära utvärderingen rum strax efter det att den första rundan av projekt hade inletts.

För det femte tenderade programmet att lågprioriteras vid sidan av det större programmet Info2000, och det hade inte en separat förvaltningskommitté.

Utifrån dessa iakttagelser kan man dra slutsatsen att det vore bra med en mer flexibel projektfinansieringsmodell som inriktas på användning av språktjänster (efterfrågan) och som på projektnivå skulle lägga tonvikten på output snarare än input.

Synergieffekter, komplementaritet och hållbarhet

Samtliga projekt som kontaktades rapporterade att de erhållit ett starkt stöd och intresse från EG-tjänstemän. Det ansågs emellertid allmänt att samordningen hade varit otillräcklig. De som sysslade med samordning ansåg dock att det lilla antalet projekt och deras varierande karaktär innebar att samordningen endast hade ett begränsat värde.

Det fanns vissa likheter mellan programmet för det flerspråkiga informationssamhället och andra EU-program. Flera iakttagelser kan göras:

- Det finns ett nära samband mellan programmet för det flerspråkiga informationssamhället och Info2000. Programmen har samma förvaltningskommitté och mycket av det MLIS-programmets arbete med information och främjande sker via de Midas-Net-center som skapats inom ramen för Info2000. Det finns framför allt likheter mellan handlingslinje 3 i Info2000 och handlingslinje 2.1 i MLIS-programmet. Info2000 är emellertid mycket större än MLIS-programmet (65 miljoner euro jämfört med 15 miljoner euro).

- Det finns likheter mellan programmet för det flerspråkiga informationssamhället och språkteknologiprogrammet inom fjärde ramprogrammet för FoTU (78 miljoner euro mellan 1994 och 1998) och programmet för teknik för mänskligt språk inom femte ramprogrammet (1999-2002). Tanken med programmet för det flerspråkiga informationssamhället var emellertid att det skulle vara användartillvänt och inriktas på senare led än FoTU-programmet inom samma område.

- Det finns flera EU-program som har relevans för de bredare kulturella skälen för programmet och som är kopplade till nya och innovativa tillvägagångssätt för språkinlärning.

- EU har stött ett stort antal initiativ för att hjälpa EU-företag, i synnerhet små och medelstora företag, att ta sig runt hinder för internationell handel. Det är osäkert om de potentiella synergieffekterna med programmet utnyttjats.

- Det finns ett stort antal EU-stödda program som delar vissa mål med programmet för det flerspråkiga informationssamhället. Dessa program är huvudsakligen sådana att de kompletterar programmet, men vissa av de åtgärder som erhållit stöd genom MLIS-programmet kunde ha erhållit stöd från andra program, och vissa verksamheter inom de andra programmen kunde ha erhållit stöd genom MLIS-programmet. Oavsett om detta är fallet eller inte finns det komplexa kopplingar mellan det berörda programmet och dessa andra program, och det är svårt att få fram en tydlig helhetsbild av EU-åtgärder som rör språk och informations- och kommunikationsteknik med hjälp av allmänt tillgänglig information.

Utifrån dessa observationer kan man dra slutsatsen att det vore bra om EG inrättade en institutionsövergripande arbetsgrupp för informations- och kommunikationsteknik och språkfrågor. Likaså borde en översikt över EU-stödd verksamhet inom detta område offentliggöras på en webbplats. Detta arbete skulle kunna leda till upprättandet av en ram för EU:s språkpolitik.

Förslag till framtidens politik

Samtliga syften bakom programmet har kvar sin relevans. Frågan om vilken tonvikt som skall läggas på vart och ett av syftena har emellertid påverkats av vissa förändringar som inträffat sedan 1996. Potentiellt sett finns följande tre centrala skäl för politiken.

- Tillämpningen av informations- och kommunikationsteknik har haft ett stort inflytande inom flerspråkighetens område. Informations- och kommunikationsteknik kan minska kostnaderna för översättning och tillgång till information. I båda dessa hänseende har de framsteg som gjorts under programmet varit större än under de föregående årtiondena, och de har i viss mån varit oväntade. Översättningskostnaderna har minskats genom användning av maskinöversättning, översättningsminnen och kontrollerat språk. Internet har möjliggjort en mer omfattande och snabbare tillgång till information. Om de ekonomiska aktörer inom EU som står för tillgången och efterfrågan av flerspråkiga tjänster inte håller sig kvar vid frontlinjen för dessa förändringar så kommer EU att hamna på efterkälken.

- En optimal tillämpning av informations- och kommunikationsteknik för att gynna flerspråkigheten ger upphov till nya tekniska och juridiska frågor samt samordningsproblem. Många av dessa måste lösas genom internationellt arbete och samarbete. Vissa frågor hanteras bäst på EU-nivå.

- Tillämpningen av informations- och kommunikationsteknik har potential att öka tillgången till samhällsinformation med ursprung i en annan medlemsstat och minska kostnaderna för detta. Detta kan i sin tur ge ekonomiska, kulturella och politiska vinster och stärka EU.

Man håller redan på att utarbeta planer till en uppföljning av olika aspekter av programmet. Man har exempelvis initierat undersökningar av utveckling inom sektorerna för digitalt innehåll och språk, och den förberedande fasen av programmet för e-innehåll har inletts. Det finns fog för att koppla de frågor som rör språk och informations- och kommunikationsteknik till mer omfattande överväganden som rör utvecklingen av digitalt innehåll och informations- och kommunikationsteknik. Innehållets flerspråkighet är en aspekt av digitalt innehåll. Flerspråkigheten har emellertid en särskild betydelse inom EU på grund av det komplex av ekonomiska, kulturella och politiska frågor som berörs. I ljuset av resultaten från utvärderingen finns det starka skäl för att införliva följande prioriteringar i framtida program:

- Prioritering 1. Behovet av att stimulera efterfrågan på språktjänster som tillämpar informations- och kommunikationsteknik. Det är särskilt viktigt att hitta metoder för att hjälpa små och medelstora företag att fastlägga och genomföra språkstrategier. Denna process kan underlättas genom en kartläggning av de bästa metoderna och främjande av samverkan mellan innehavare av resurser, användare och utvecklare av verktyg.

- Prioritering 2. Behovet av en transeuropeisk infrastruktur för att hantera juridiska och tekniska frågor som t.ex. immateriell äganderätt, normer och terminologi m.m.

- Prioritering 3. Behovet av att uppmuntra en lokalanpassning av Internet.

- Prioritering 4. Behovet av att öka den flerspråkiga tillgången till samhällsinformation.

HUVUDSAKLIGA REKOMMENDATIONER

Politisk ram

* Rekommendation: EU bör utarbeta en språkpolitisk ram.

* Rekommendation: Vid planeringen av framtida program bör tonvikten läggas på att stimulera efterfrågan på språktjänster och spridningen av dessa.

Politiska åtgärder

* Rekommendation: Större tonvikt bör läggas på aktiviteter som rör medvetandehöjande åtgärder och spridning av de bästa metoderna. Detta bör stimulera efterfrågan och EU:s roll som katalysator.

Förhållande till andra EU-program

* Rekommendation: EG inrättar en institutionsövergripande arbetsgrupp för informations- och kommunikationsteknik och språkfrågor och offentliggör via en webbplats en vägledning till EU-stödd verksamhet inom detta område.

Programmets utformning

* Rekommendation: Varje uppföljning av programmet bör som ett led i förberedelserna inbegripa en förhandsbedömning av problematiken och grunden för EU-ingripanden, tydligare definierade och mätbara mål samt lämpliga indikatorer på framsteg.

* Rekommendation: Med tanke på att många av programprojekten ännu inte slutförts och förmodligen kommer att generera intressanta resultat bör mekanismer införas för att säkerställa att man kan ta lärdom av dem och sprida kunskaperna.

Förfaranden

* Rekommendation: Det skulle vara positivt med en mer flexibel modell för projektfinansiering, som inriktas på användningen av språktjänster (efterfrågan) och som skulle möjliggöra en starkare betoning av output än input på projektnivå.

Finansiering och resurser

* Rekommendation: Finansieringen måste avgöras före detaljerna i eventuella framtida beslut av rådet så att ambitionerna står i rimlig proportion till resurserna.

* Rekommendation: Benchmarkvärden bör fastställas för att utvärdera om man får valuta för pengarna på projektnivå.