Förslag till rådets förordning om kommissionens kontroller på platsen i syfte att spåra bedrägerier och oegentligheter som skadar Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (96/C 84/06) KOM(95) 690 slutlig - 95/0358(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 19 januari 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 203 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

Kommissionen och medlemsstaterna är enligt gemenskapens lagstiftning skyldiga att vidta åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen mot bedrägerier.

Kontrollsystemet är reglerat genom närmare bestämmelser, vilka också är anpassade till gemenskapens olika politikområden. Genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (1) skapades en gemensam rättslig ram för samtliga områden som berörs av gemenskapens politik.

Den förordningen omfattar inte kontroller på platsen. Enligt artikel 10 i ovan nämnda förordning skall allmänna tilläggsbestämmelser fastställas genom en särskild förordning.

Kontrollen av förvaltning och av räkenskaper i allmänhet omfattas av bestämmelser om kontroll på platsen, vilka är specifika för de olika områdena i gemenskapens budget och ingår i gemenskapens regelverk på området.

Denna förordning påverkar inte gemenskapsbestämmelserna för enskilda sektorer som faller in under dess til lämpningsområde men vilkas bestämmelser går utöver minimikraven i denna förordning.

Vad gäller oegentligheter som begås avsiktligt eller genom grov oaktsamhet och som har inverkan på gemenskapens budget är det dock, i syfte att i synnerhet stärka kampen mot organiserat bedrägeri, nödvändigt att fastställa ytterligare gemensamma bestämmelser om kontroller på platsen utförda av kommissionens tjänstemän.

Artikel 1.2 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 innehåller en definition av termen "oegentlighet".

I artikel 8 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 fastslås att kontrollåtgärder måste vara särskilt anpassade till de förhållanden som kännetecknar varje sektor, och att närmare bestämmelser för genomförandet av kontrollerna skall fastställas i reglerna för respektive sektor. Det är alltså inom dessa ramar som nya bestämmelser kommer att utvecklas, i syfte att säkerställa likvärdiga kontroller överallt i gemenskapen.

Allmänna tilläggsbestämmelser om kontroller på platsen utförda av nationella myndigheter får fastställas inom ramen för nationella lagar och andra bestämmelser.

Om bedrägeribekämpningen skall bli effektiv måste det finnas möjlighet för kommissionen att utföra kontroller både inom offentlig förvaltning och, om så krävs, hos sådana ekonomiska aktörer som skulle kunna vara inblandade i undersökta bedrägerier, allt under det att dessa personers grundläggande rättigheter respekteras.

Medlemsstaterna kan på ett betydande sätt bidra till de kontroller som utförs av kommissionen. Nationella tjänstemän bör därför uppmanas att delta i kontrollerna. Kommissionen får, i sin egenskap av samordnare enligt artikel 209a andra stycket i Romfördraget, även uppmana tjänstemän från andra medlemsstater att delta i kontroller, varvid medlemsstaterna i fråga skall underrättas.

För att kontroller på platsen i samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna skall fungera, måste kommissionen få tillgång till lokaler och till alla former av information som rör verksamheten i samma utsträckning som tjänstemän från medlemsstaten i fråga. Rapporter som sammanställs av kommissionens inspektörer bör kunna tjäna som bevismedel och skall som sådant vara likvärdigt de rapporter som sammanställs av nationella tjänstemän.

Fördragen ger ingen annan grund för antagandet av denna förordning än artikel 235 i Romfördraget och artikel 203 i Euratomfördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Utan att detta påverkar tillämpningen av andra bestämmelser som fastställts inom ramen för reglerna för enskilda sektorer skall denna förordning tillämpas på kontroller på platsen som genomförs av kommissionen såsom ett led i dess bekämpning av bedrägerier eller för att spåra oegentligheter, såsom de definieras i artikel 1.2 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.

Artikel 2

1. Kontroller på platsen får utföras av kommissionen hos centrala, regionala och lokala myndigheter samt hos organ och avdelningar som är knutna till eller direkt underställda dessa, eller till vilka myndigheterna delegerat särskilda befogenheter.

2. Ekonomiska aktörer är också skyldiga att tillåta kontroller på platsen, och skall därvid särskilt underlätta tillgången till lokaler, mark, transportmedel och andra platser dit tillträde krävs för detta syfte, om de

- direkt eller indirekt tar emot ekonomiska förmåner, eller

- är pålagda skyldigheter enligt gemenskapens lagstiftning, eller

- är direkt eller indirekt inblandade, oavsett i vilken funktion, i verksamhet på vilken den berörda lagstifningen tillämpas.

Artikel 3

1. Innan kommissionen utför kontroller på platsen skall den underrätta berörda medlemsstater om detta i god tid, i syfte att få all nödvändig hjälp.

Kommissionen kan emellertid underrätta medlemsstaten först strax innan en kontroll på platsen inleds, om detta är absolut nödvändigt för att kontrollen skall kunna genomföras på riktigt sätt.

2. Tjänstemän från den berörda medlemsstaten kan delta i kontrollerna.

Artikel 4

1. Kontroller på platsen skall utföras på kommissionens ansvar av dess tjänstemän eller andra anställda och av personer som medlemsstaterna ställt till kommissionens förfogande, och som vederbörligen bemyndigats härtill av kommissionen (nedan kallade "kommissionens inspektörer").

Kommissionens inspektörer skall, vad avser upprättande av de rapporter som avses i artikel 6.3, likställas med tjänstemän i medlemsstaten som enligt nationell lag har befogenhet att utföra motsvarande kontroller.

Kommissionens inspektörer skall uppvisa dokument som innehåller uppgift om identitet och tjänsteställning och som intygar deras befogenhet. De skall vid genomförandet av kontrollerna inta en hållning som är förenlig med regler och bruk i medlemsstaten i fråga.

2. Kommissionen kan uppmana tjänstemän från andra medlemsstater än den på vars territorium kontrollerna äger rum att under kommissionens ansvar delta i dem.

3. I fall då kommissionen anlitar utomstående organ som tekniskt stöd till kommissionens tjänstemän vid kontrollerna skall dessa organ handla på kommissionens ansvar. Kommissionen skall säkerställa att dessa organ kan garantera teknisk kompetens, oavhängighet och full respekt för tystnadsplikt.

Artikel 5

1. Utan att detta påverkar tillämpningen av nationella straffprocessregler skall kommissionens inspektörer ha tillgång till all information och all dokumentation om de berörda transaktionerna som krävs för ett fullgott genomförande av kontrollerna, inklusive uppgifter som insamlats av nationella inspektörer eller under rättsliga utredningar och som kan underlätta ett framgångsrikt genomförande av kontrollen, samt ha rätt att ta kopior av relevanta dokument. De skall också ha tillgång till samma hjälpmedel vid undersökningar som de nationella inspektörerna.

Kontroller på plats kan avse

- räkenskapsböcker och handlingar såsom fakturor, avtalsvillkor, lönespecifikationer, löpande beräkningar av förbrukat material och utfört arbete, bankkontouppgifter,

- uppgifter i datoriserad form,

- metoder och system för produktion, förpackning och leverans,

- fysisk kontroll av beskaffenhet och kvantitet hos produkter eller utförda arbeten,

- provtagning och kontroll av dessa prover,

- hur långt arbeten och investeringar som finansierats har framskridit, samt hur genomförda investeringar har använts,

- budget och räkenskaper,

- ekonomiskt och tekniskt genomförande av projekt som mottar bidrag,

- alla andra former av dokument, oavsett slag och ursprung, som har direkt eller indirekt relevans för inspektörens uppgifter eller för gemenskapens ekonomiska intressen.

2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall på kommissionens begäran vidta nödvändiga säkringsåtgärder.

Artikel 6

1. Alla uppgifter som samlas in vid kontroller på platsen skall omfattas av tystnadsplikt och av gemenskapens bestämmelser om skydd av uppgifter. De får inte föras vidare till någon annan än de personer inom gemenskapens och medlemsstaternas institutioner som måste ha kännedom om dem till följd av sina arbetsuppgifter. Uppgifterna får inte heller användas för något annat ändamål än för att säkerställa att de berörda reglerna til lämpas enhetligt och effektivt, förebygga och spåra oegentligheter samt få tillbaka respektive driva in beloppen i fråga och säkerställa att påföljder tillämpas.

2. När en kontroll på platsen genomförts skall kommissionen underrätta den behöriga myndigheten i den stat på vars territorium kontrollen ägt rum om alla uppgifter som rör oegentligheter som kommit till dess kännedom under undersökningen. Den är bemyndigad att underrätta de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater som berörs av resultaten av undersökningen.

3. En rapport som färdigställts, daterats och skrivits under av kommissionens inspektörer skall såsom bevismedel vara likvärdig en rapport av en tjänsteman i den medlemsstat där uppgifterna skall användas, särskilt vad avser eventuella administrativa eller rättsliga förfaranden.

4. I fall då en kontroll på platsen ägt rum utanför gemenskapen skall de resultat som läggs fram i rapporten av kommissionens inspektörer beaktas på samma sätt som enligt punkt 3.

Artikel 7

Om en person som omfattas av artikel 2 motsätter sig en kontroll på platsen skall den berörda medlemsstaten på ett sätt som överensstämmer med nationella procedurregler ge kommissionens inspektörer den hjälp som krävs för att de skall kunna fullgöra sin uppgift.

Artikel 8

Denna förordning skall träda i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT nr L 312, 23.12.1995, s. 1.