Yttrande om:

- Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om ett flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera utvecklingen av en europeisk multimediainnehållsindustri och främja användningen av multimediainnehåll i det framväxande informationssamhället (INFO 2000), och - Förslag till rådets beslut om ett flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera utvecklingen av en europeisk multimediainnehållsindustri och främja användningen av multimediainnehåll i det framväxande informationssamhället (INFO 2000) () (96/C 82/09)

Den 14 september 1995 beslutade rådet att, enligt artikel 130 i Romfördraget, rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovan nämnda meddelande och förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som berett kommitténs arbete i ärendet, antog yttrandet den 29 november 1995. Föredragande var Giampaolo Pellarini.

Vid sin 331:a plenarsession (mötet den 21 december) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Avsikten med programmet, som är en uppföljning av IMPACT-programmet, är att stimulera utveckling av och efterfrågan på nya multimediaprodukter (Multimedia - att blanda text, grafik, bilder, ljud och andra media i digital överföring) och -tjänster: INFO 2000 kommer att löpa från 1 januari 1996 till 31 december 1999, med en budget av 100 miljoner ecu.

1.2. Med informationsinnehållsindustrin avses utgivning av tryckt text (tidningar, böcker, andra skrifter etc), elektronisk utgivning (databaser, videotex och audiotex, cd-skivor, videospel etc) och den audiovisuella industrin (television, radio, film).

1.3. Sektorns omsättning inom EU 1994 beräknas till cirka 150 miljarder ecu, och den gav arbete till mer än 2 miljoner människor.

1.4. Programmet fastslår tre handlingslinjer:

- Stimulera efterfrågan och öka allmänhetens medvetenhet;

- Utnyttja den offentliga sektorns information inom Europa;

- Sätta fart på Europas multimediapotential.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Man är numera ense om att en global informationsinfrastruktur (GII) kommer att påverka enskilda länders ekonomi, marknaden och var och ens livskvalitet lika mycket som den industriella revolutionen påverkade 1700-talets jordbrukssamhällen.

2.1.1. Vi måste överväga om dagens samhälle är berett att acceptera följderna av denna utveckling medan vi helt litar till marknadens spontana reaktioner, eller om processen skall styras flexibelt.

2.1.2. Det borde vara möjligt, eftersom vi nu i teorin har den kunskap, den förmåga att göra prognoser och de tekniskt avancerade medel som behövs för att utarbeta scenarion och modeller med en någorlunda riktig bild av framtiden och som kan uppdateras kontinuerligt så att vi bättre förstår de problem som måste lösas.

2.2. Dessutom bör ett närmare studium ägnas en del fingervisningar som ges av stora organisationer, till exempel fackföreningar, konsumentorganisationer och arbetsgivarorganisationer samt av länder som leder utvecklingen, som USA och Japan.

2.2.1. Medan alla dessa aktörer koncentrerar sig på utsikterna att skapa arbetstillfällen och därmed på sysselsättningspotentialen, satsar de också, i linje med sina speciella synsätt och intressen, på andra frågor, som vilken roll offentliga organ kan ha för att bevara kulturarvet och garantera generellt tillgängliga tjänster, tillgång till information, rättvisa konkurrensvillkor och immateriella rättigheter.

2.2.2. Efter en period av stor entusiasm med mängder av initiativ går USA nu in i en mer försiktig fas, präglad av de amerikanska företagens fortsatta stora osäkerhet när det gäller frågan om regleringar.

2.2.2.1. Ytterligare bevis på det är att några av de största fusioner som någonsin aviserats inom datorindustrin ännu inte har genomförts. Dessutom har den planerade reformen av lagstiftningen för telekommunikationer kört fast.

2.2.3. I Japan har NTT- och KDD-monopolens strupgrepp på marknaden hindrat en generell sänkning av kostnaderna och fördröjt spridningen av nya tjänster.

2.2.3.1. Den japanska regeringen har nyligen reagerat genom att inrätta en arbetsgrupp om informationspolitik. Dessutom stöder den ömsesidiga kontakter, särskilt med EU.

2.3. EU har satt upp som mål att avreglera alla infrastrukturer och tjänster inom telekommunikationerna till 1 januari 1998.

2.3.1. Samtidigt har EU åtagit sig att anta ett regelverk med gemensamma principer på sådana områden som en heltäckande service, beviljande av licenser, lika villkor för konkurrens, standardisering, skydd för immateriella rättigheter, skydd för privatlivet m m.

2.3.2. Medan denna avregleringsprocess är en nödvändig förutsättning för informationssamhället, måste EU samtidigt ge konkreta bevis för sin politiska vilja att leda processen genom att först och främst skapa ett regelverk för att möta den nya teknologiska och kommersiella situationen. Detta borde åtföljas av fleråriga gemenskapsprogram avsedda att utveckla de berörda sektorerna.

2.4. Den 13 juli 1995 satte kommissionen upp ett forum av europeiska sakkunniga inom området, med uppgift att undersöka och yttra sig om olika frågor i samband med det framväxande informationssamhället.

2.4.1. Dessa handlar i huvudsak om hur arbetets organisation påverkas, om att skydda demokratin, om kvalitet och öppenhet i den offentliga förvaltningen, om skydd för copyright och privatlivet, om fritt tillträde, om den kulturella dimensionen m m.

2.4.2. I praktiken är den både ambitiösa och svåra uppgiften för forumet att skissera möjliga framtidsscenarion för informationssamhället och belysa områden med möjligheter, risker, hinder och strategiska mål för att vägleda kommissionen i dess agerande.

2.4.3. De ämnen som diskuteras inom forumet är av stor politisk betydelse för utformningen av ett regelverk och hänger samtidigt ihop med de mål som ställts upp i INFO 2000.

3. Synpunkter på INFO 2000-programmet

3.1. ESK instämmer i behovet av att stärka gemenskapens program inom informations- och telekommunikationssektorerna, med speciell inriktning på innehållsindustrin, särskilt med tanke på de enorma möjligheter som Europas kulturella värden och historiska tradition ger. Det är tack vare dem Europa fortfarande - på tröskeln till 2000-talet - är ett kulturellt, ekonomiskt och socialt riktmärke.

3.1.1. Men samtidigt utgör just dessa drag också en spärr mot utveckling och gör det svårt att anamma nya kulturella modeller baserade på en ökad användning av de nya digitala teknologierna, eftersom Europas medborgare även på den gemensamma marknaden fortfarande måste leva med en flerspråkig miljö, olika rättssystem och betydande skillnader i kostnader och priser för tjänster.

3.1.2. Men därför är det nödvändigt att stimulera den industri som producerar varor och tjänster för multimedia, och detta är en angelägenhet inte bara för företag utan också för myndigheter, utbildning, forskning och enskilda medborgare.

3.2. Det uttryckliga målet för gemenskapens INFO 2000-program är att det skall komplettera andra gemenskapsprogram inom det fjärde ramprogrammet, både för att stärka den europeiska innehållsindustrins starka sidor och för att rätta till en del av dess svaga sidor.

3.2.1. De långsiktiga strategiska målen och handlingslinjerna är formulerade på ett sätt som bekräftar projektets grundläggande syften: en ökad koncentration av mål med det viktiga syftet att utveckla Europas innehållsindustri, snarare än informationstjänsterna, som bara är en av de viktigaste sektorerna.

3.3. Med hänsyn till ovanstående förefaller kommissionsmeddelandet som presenterar programutkastet vara otillfredsställande på åtminstone fyra punkter.

3.3.1. Kommissionen definierar innehållsindustrin som en av nyckelfaktorerna inom informationssamhället; man skissar också dess struktur i fråga om produktion och arbetstillfällen och beskriver dess viktiga roll när framtidens samhälle utformas. Men sen slätar man över de tänkbara ekonomiska och sociala följderna av t ex det inflytande som de stora förlagen kan utöva, av möjlig massmediakoncentration eller av den betydande osäkerheten om huruvida verkligt pluralistisk information kan garanteras.

3.3.2. Dokumentet använder ofta såna termer som liberalisering, avreglering, konkurrenskraft och fri konkurrens men nämner de nödvändiga reglerna knappast ens i förbigående, inte ens i samband med det sedan länge utlovade minsta nödvändiga regelverket. Det tas nästan för givet att reglerna kommer att finnas på plats i god tid.

3.3.2.1. Detta förhållningssätt ger ett tvetydigt intryck eftersom många av programmets projekt rör analys av normer och regler (till exempel upphovsrätt och immaterialrätt).

3.3.3. Vad beträffar bidragens storlek visar en enkel division av totalsumman med antalet planerade objekt ett genomsnitt på cirka 250 000 ecu per objekt - en summa som givetvis är otillräcklig, även om den kan variera från projekt till projekt, och som tyvärr visar att det finns en risk att gemenskapens stöd kommer att plottras bort.

3.4. Slutligen är det förvånande att förslaget till rådets beslut är så kort i jämförelse med de omfångsrika bilagorna: en tanke bör ägnas den byråkrati som krävs och de vida ramar som ges för valet av enskilda projekt.

4. Synpunkter på programmets handlingslinjer

4.1. Förutom det otillräckliga stöd som behandlats ovan finns det också en uppenbar brist på balans i den procentuella fördelningen mellan de olika handlingslinjerna. Handlingslinje 3 (om Europas multimediapotential) bör prioriteras, varvid medel kan tas från handlingslinje 1 (stimulera efterfrågan och höja medvetenheten) eftersom den senare kan vara mer kortvarig och framförallt mindre kostsam.

4.1.1. Denna bedömning styrks av, till exempel, det inflytande som Internet har som informationskanal redan i dag.

4.2. Eftersom åtgärder riktade mot innehållsindustrin inte kan skiljas från dem som gäller marknadsmekanismer och regler, kan en speciell handlingslinje för att rätta till Europas svaga sidor på detta område stärka programmet ytterligare.

4.2.1. En politik som skapar tillgång till den offentliga sektorns information (bilaga 1, 2.1), handel med immateriella rättigheter (3.2) och spridning av standarder för multimediainnehåll (4.2) skapar stödjande teknik och regelverk för Europas strukturella svagheter, som beror på dess politiska, ekonomiska och språkliga splittring. Dessa kan sammanföras i en handlingslinje.

4.3. Handlingslinje 1 - Stimulera efterfrågan och höja medvetenheten

4.3.1. I sitt Meddelande om en metodik för att genomföra tillämpningar för informationssamhället (dok. KOM(95) 224 slutlig) betonar kommissionen tjänster av kollektivt intresse och prioriterar tjänster som begärs av användare; mer specifikt hävdar man att initiativ skall inriktas på att möta uttryckta eller potentiella krav.

4.3.2. Kommissionen bör därför snarast utforska dessa krav, eftersom INFO 2000-programmet inte kan begränsas bara till att stimulera efterfrågan och skapa kännedom om nya produkter.

4.3.3. Dessutom är marknadsundersökningar av den storleken - som bara en del stora företag skulle kunna genomföra - nödvändiga om SMF (små och medelstora företag) skall kunna gå in på den här marknaden med acceptabel konkurrenskraft.

4.3.4. Om kommissionen vill stödja SMF - vilket är huvudinriktningen för många av EU:s åtgärder - måste den också förse dem med data. Det är otänkbart att SMF, som saknar medel att genomföra undersökningar av detta slag, skulle lansera kostsamma initiativ utan att veta om de klarar sig på marknaden.

4.3.5. Ett annat område som bör uppmärksammas är kunskap om och begränsning av kostnader och priser samt användarnas behov av att ha största möjliga insyn i merkostnader för tjänster och kringutrustning, eftersom låga initialkostnader betyder betydligt mer för en produkt på marknaden än en omfattande reklamkampanj.

4.3.6. Eftersom denna handlingslinje är en förberedelse för de andra, bör tidsplaner och bidrag koncentreras mer till de första två åren för att bereda vägen för de första produktionerna, som kan förväntas från och med det tredje året.

4.3.7. Redan planerade åtgärder kan åtföljas av andra, som syftar till att stimulera och underlätta anskaffning och användning av multimediaprodukter och -tjänster, inklusive utbildning och konsulttjänster, genom att skräddarsy dem inte bara för SMF utan också för konsumenterna, som enligt många studier blir en av de stora målgrupperna för multimedia.

4.3.8. Mot den här bakgrunden kan skol-, yrkes- och universitetsutbildningen ges en starkare ställning.

4.4. Handlingslinje 2 - Att utnyttja den offentliga sektorns roll i Europa

4.4.1. I denna handlingslinje planeras ett brett spektrum av projekt, men för att engagera myndigheterna mer aktivt på områden av socialt intresse bör stöd i första hand ges till åtgärder för:

- multimediaprojekt som de lokala myndigheterna i många europeiska städer planerar eller startar för att förbättra livskvaliteten, särskilt i storstäderna, och för att minska tidsåtgången och kostnaderna för individer i deras kontakter med myndigheterna;

- interaktiva program inom sjukvården för att informera och råda läkare och patienter;

- stödprogram för vidareutbildning;

- särskilda informationsprogram om regionalt stöd för företag.

4.4.2. Sådana projekt kan skapa möjligheter inte bara att utveckla innehållsindustrin, utan också att bättre sprida multimediakulturen till gräsrötterna genom att erbjuda lösningar som är till praktisk nytta i vardagslivet.

4.4.3. Syftet skall vara att förstärka en del av programmen i det fjärde ramprogrammet, där speciella åtgärder på detta område anges (t ex TELEMATIK-programmet och delprogrammet TURA) men i för liten omfattning och med resurser som är otillräckliga för att tillfredsställa behoven.

4.5. Handlingslinje 3 - Att förverkliga Europas multimediapotential

4.5.1. Effekten kan bli kraftigare om programmets egna resurser ökas, särskilt för punkt 3.1 (att stimulera till högkvalitativt europeiskt multimediainnehåll). Därför bör fördelningen av resurser mellan de olika åtgärderna ses över, som nämnts i 4.1 ovan, med avsikt att öka den andel som är avsedd att stimulera Europas multimediapotential.

4.6. Stödåtgärder

4.6.1. Slutligen kan aktiviteter inom ramen för stödåtgärderna (handlingslinje 4) omfatta nätverket för Europas vetenskaps- och teknologi-"parker" och Företags- och innovationscentra (BIC); detta har en rikedom av kunskap och förmåga efter att under en tid ha varit engagerat i att förmedla kunskap och förnyelse till industrin. I detta sammanhang kan stödåtgärder för "park"-projekten introduceras, med inriktning på utveckling av multimediainnehåll och -tjänster.

4.7. Utbildning

4.7.1. ESK noterar att det föreslagna programmet lägger föga vikt vid frågan om utbildning, med hänvisning till att den täcks av andra gemenskapsprogram.

4.7.2. Ett särskilt problem utgör producenter, upphovsmän och skapare av innehåll för multimedia, inte så mycket de unga som lätt tillägnar sig tekniken, men äldre producenter som behöver omskolas för att lära sig hantera ny teknik och nya produktionsmetoder, om deras samlade erfarenhet skall kunna utnyttjas.

4.7.3. ESK tror därför att ett utbildningsprogram borde skapas för detta ändamål och uppmanar kommissionen att ge Cedefop (Europeiskt centrum för yrkesutbildning) uppdraget att utreda olika utbildningsaspekter inom detta område.

5. Slutsatser

5.1. I stora drag befarar kommittén att kommissionen undervärderar de socioekonomiska konsekvenserna som kan följa av en överdriven massmedial koncentration eller av oförmågan att garantera ett flertal informationskällor.

5.2. Om å ena sidan liberaliseringsprinciperna, avregleringen, konkurrenskraften etc aktivt kommer att stödjas av kommissionen, är det å andra sidan mycket oroväckande att de standarder som skall tillämpas inom regelverket ännu inte har fastställts.

5.3. ESK stöder till fullo de målsättningar som ställts upp i programmet INFO 2000 och instämmer med huvuddragen i dess innehåll. Med tanke på diskussionerna i denna fråga ser kommittén dock vissa svagheter i programförslaget: dess övergripande inriktning är emellanåt vag och dess omfattning är inte fullständigt definierad.

5.4. Även om ESK är medveten om svårigheterna i att hantera frågan om informationsinnehåll och om riskerna att alltför mycket förenkla problemen, anser kommittén att reglerna om klarhet och effektivitet i föreslagna åtgärder inte har tillämpats fullt ut.

5.5. ESK anser att det är viktigt och lämpligt med ett snabbt gemenskapsinitiativ om informationsinnehållsindustrin och uppmanar därför kommissionen att klarlägga följande punkter i programmet.

5.5.1. Beroende på att INFO 2000-programmet är nära relaterat till andra EU-projekt inom informationssektorn, bör det utformas som ett instrument för bättre total samordning.

5.5.2. På grund av den knappa finansieringen bör man göra en revidering, åtminstone för den första fyraårsperioden, av den procentuella fördelningen av medel mellan olika handlingsalternativ i syfte att tillvarata den europeiska potentialen (jfr punkt 4.1, 4.2, 4.3.6, 4.5).

5.5.3. I syfte att undvika slöseri med de begränsade medlen och för att initiativen skall bli så effektiva som möjligt bör man minska antalet möjliga projekt till ett minimum, beroende på deras ändamålsenlighet och sociala prioritet (jfr 3.3.3, 4.3.2, 4.4.1).

Bryssel den 21 december 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() EGT nr C 250, 26. 9. 1995, s. 4.