I artikel 3 i protokollet om konvergenskriterier föreskrivs följande: ”Kriteriet om deltagande i Europeiska monetära systemets växelkursmekanism […] innebär att kursrörelserna för en medlemsstats valuta ska ha legat inom det normala fluktuationsutrymmet enligt Europeiska monetära systemets växelkursmekanism, utan att allvarliga spänningar har uppstått, under minst de senaste två åren före granskningen. Särskilt ska medlemsstaten inte på eget initiativ ha devalverat sin valutas bilaterala centralkurs i förhållande till euron under denna period.”

Bulgarien uppfyller kriteriet för konvergens i de långfristiga räntesatserna. Den genomsnittliga långfristiga räntenivån låg under tolvmånadersperioden fram till och med mars 2020 på 0,3 %, vilket är långt under referensvärdet 2,9 %. De långfristiga räntesatserna i Bulgarien minskade från 1,1 % i maj 2018 till 0,1 % i februari 2020. Differensen i förhållande till den tyska referensobligationen låg mestadels runt 60 punkter, med betydligt lägre differenser runt oktober 2018 och högre differenser runt augusti 2019. Differensen låg på cirka 70 punkter i mars 2020.

Bulgarien uppfyller kriteriet om den offentliga sektorns finanser. Bulgarien omfattas inte av något rådsbeslut om alltför stora underskott. Överskottet i de offentliga finanserna ökade från 1,1 % av BNP 2017 till 2,0 % av BNP 2018 och till 2,1 % av BNP 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas saldot i de offentliga finanserna, vid oförändrad politik, att bli negativt och utgöra –2,8 % av BNP 2020 på grund av de negativa effekterna av covid-19-pandemin och –1,8 % av BNP 2021. Den bulgariska regeringen beräknar dock ett underskott i de offentliga finanserna på strax över 3 %. Den 20 maj 2020 antog kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i EUF-fördraget till följd av en planerad överträdelse av det fördragsenliga referensvärdet på 3 % av BNP. I rapporten konstaterades att underskottskriteriet inom stabilitets- och tillväxtpakten är uppfyllt och att Bulgarien är det enda EU-land som är i den situationen 2020. Den offentliga bruttoskuldkvoten minskade från cirka 25 % av BNP 2017 till 20,4 % av BNP under 2019 men beräknas öka till 25,5 % av BNP under 2020 och stanna kvar vid 25,4 % av BNP under 2021. Bulgarien har förstärkt sitt finanspolitiska ramverk de senaste åren och är bunden till finanspaktsbestämmelserna i det mellanstatliga fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen.

Enligt kommissionens vårprognos 2020 kommer inflationen att minska till 1,1 % under 2020 och förbli på samma nivå 2021. Den totala inflationen förväntas minska betydligt under 2020, till följd av fallande energipriser och en kraftigt minskad tjänsteinflation på grund av en minskad efterfrågan inom de tjänstesektorer som påverkas av covid-19-pandemin. Den relativt låga prisnivån i Bulgarien (cirka 49 % av genomsnittet i euroområdet 2018) tyder på att det finns ett betydande utrymme för priskonvergens på lång sikt.

Bulgarien uppfyller inte prisstabilitetskriteriet. Under tolvmånadersperioden till och med mars 2020 låg inflationen i Bulgarien på 2,6 %, vilket ligger över referensvärdet på 1,8 %. Den förväntas dock närma sig referensvärdet under de kommande månaderna.

Tjeckien uppfyller inte prisstabilitetskriteriet. Under tolvmånadersperioden till och med mars 2020 låg den genomsnittliga inflationen i Tjeckien på 2,9 %, vilket är långt över referensvärdet 1,8 %. Den förväntas förbli långt över referensvärdet under de kommande månaderna.

Den årliga HIKP-inflationen ökade från 1,6 % vid den senaste bedömningen i mars 2018 till 2,4 % i augusti 2018. Efter att ha minskat till 1,6 % i december 2018 ökade HIKP-inflationen stadigt under hela 2019. Den årliga HIKP-inflationen är således beräknad till i genomsnitt 2,0 % och 2,6 % under 2018 respektive 2019. Uppgången i den årliga inflationen under hela 2019 avspeglade större inflationsbidrag från livsmedels- och energipriser samt högre prisökningar i tjänstesektorn. Den årliga inflationen gick upp markant i slutet av 2019 och förblev hög i början av 2020, främst till följd av höjda livsmedelspriser, stigande reglerade priser och ändrade indirekta skatter. I mars 2020 låg den årliga HIKP-inflationen på 3,6 %.

I kommissionens vårprognos 2020 beräknas den årliga HIKP-inflationen att vara i genomsnitt 2,3 % under 2020 och 1,9 % under 2021, på grund av en minskad efterfrågan i samband med covid-19-pandemin, en uppluckrad arbetsmarknad och sjunkande oljepriser. Prisnivån i Tjeckien (ca 69 % av genomsnittet i euroområdet 2018) tyder på att det finns utrymme för ytterligare priskonvergens på lång sikt.

Tjeckien uppfyller kriteriet om den offentliga sektorns finanser. Tjeckien omfattas inte av något rådsbeslut om alltför stora underskott. Saldot i de offentliga finanserna under 2019 visade ett överskott på 0,3 procent av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas saldot i de offentliga finanserna bli –6,7 % av BNP under 2020 och, under antagande om oförändrad politik, –4 % av BNP under 2021, till följd av covid-19-krisen. Den 20 maj 2020 antog kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i EUF-fördraget till följd av den planerade överträdelsen av det fördragsenliga referensvärdet på 3 % av BNP. I rapporten drogs slutsatsen att stabilitets- och tillväxtpaktens underskottskriterium inte är uppfyllt. Mot bakgrund av den nuvarande situationen anser kommissionen att inget beslut bör fattas i detta läge om huruvida Tjeckien ska bli föremål för ett förfarande vid alltför stora underskott. Den offentliga bruttoskuldkvoten minskade till under 31 % av BNP under 2019. Den förväntas öka till 39 % av BNP 2020 och till 40 % 2021. Tjeckien har ett välutvecklat nationellt finanspolitiskt ramverk. Mot bakgrund av covid-19-pandemin snabbehandlade parlamentet nyligen en lagstiftningsändring för att höja taket för strukturella underskott under 2021 från 1 % till 4 % av BNP och ändra anpassningsbanan fram till 2027.

Tjeckien uppfyller inte växelkurskriteriet. Den tjeckiska korunan är inte ansluten till ERM2. Tjeckien tillämpar ett system med flytande växelkurs där centralbanken har möjlighet att göra interventioner på valutamarknaden. Korunan handlades för omkring 25,6 CZK/EUR i maj 2018 och apprecierades endast tillfälligt efter att CNP hade höjt styrräntan fyra gånger under andra halvåret 2018. Från och med 2019 fluktuerade korunan inom ett relativt snävt band kring 25,7 CZK/EUR innan den sjönk till 25,9 CZK/EUR i september 2019 (dvs. med cirka 1 %). Därefter apprecierades korunan stegvis och uppgick till 25,1 CZK/EUR i februari. Efter de isoleringsåtgärder som vidtogs till följd av covid-19-pandemin deprecierades korunan kraftigt och uppgick till mer än 26,6 CZK/EUR i mars 2020. De kortfristiga räntedifferenserna gentemot euroområdet ökade från cirka 120 punkter i maj 2018 till cirka 240 punkter i mars 2020. Under den tvååriga granskningsperioden deprecierades korunan i förhållande till euron med 4,3 %.

Tjeckien uppfyller kriteriet för konvergens i de långfristiga räntesatserna. Den genomsnittliga långfristiga räntesatsen i Tjeckien låg under tolvmånadersperioden fram till och med mars 2020 på 1,5 %, vilket är under referensvärdet 2,9 %. Den långfristiga räntesatsen i Tjeckien ökade något från 1,9 % i maj till 2,1 % i juni 2018. Den låg kvar på 2,1 % fram till oktober 2018 och minskade stadigt till 1,4 % under första halvåret 2019. Den sjönk tillfälligt till 1 % i augusti 2019, varpå den ökade igen och uppgick till 1,6 % i januari 2020. Nyligen sjönk den, och i mars 2020 uppgick den till 1,3 %. Differensen i förhållande till den tyska referensobligationen rörde sig kring 190 punkter i början av 2020.

Ytterligare faktorer har också granskats, däribland utvecklingen av betalningsbalansen och marknadsintegreringen. Tjeckien uppvisade ett positivt utrikessaldo på 0,6 % av BNP 2018 och 0,5 % av BNP 2019. Tjeckiens ekonomi är i hög grad integrerad med euroområdet genom handel och investeringar. På grundval av utvalda indikatorer avseende affärsmiljön ligger Tjeckiens prestanda runt genomsnittet för medlemsstater i euroområdet. Tjeckiens finanssektor är väl integrerad i EU:s finanssektor, särskilt genom ett stort utländskt ägande i landets finansiella intermediärer.

3.KROATIEN

Mot bakgrund av sin bedömning av lagstiftningens förenlighet och uppnåendet av konvergenskriterierna, samt med beaktande av relevanta ytterligare faktorer, anser kommissionen att Kroatien inte uppfyller villkoren för införande av euron.

Kroatiens lagstiftning är helt förenlig med kravet på överensstämmelse i artikel 131 i EUF-fördraget.

Kroatien uppfyller prisstabilitetskriteriet. Den genomsnittliga inflationstakten i Kroatien under de tolv månaderna fram till och med mars 2020 var 0,9 %, vilket ligger under referensvärdet 1,8 %. Den beräknas ligga under referensvärdet under kommande månader.

Efter att ha nått en toppnivå på 2,2 % i juli 2018 till följd av stigande priser på energi, tjänster och oförädlade livsmedel avtog den årliga inflationstakten och nådde en bottennotering på 0,5 % i juni 2019. Den sänkta momsen på utvalda oförädlade livsmedel pressade ned HIKP-inflationen under första halvåret 2019, medan inflationen på energi började avta redan mot slutet av 2018 och förblev låg under hela 2019. Spridningseffekterna av den ändrade momssatsen ledde till att den årliga inflationstakten ökade successivt under sista kvartalet 2019. Efter att ha nått en toppnivå på 1,8 % i januari 2020 minskade den markant på grund av kraftigt fallande energipriser under de följande två månaderna och uppgick till 0,5 % i mars 2020.

Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas HIKP-inflationen minska till 0,4 % under 2020 innan den ökar något till 0,9 % under 2021, på grund av en svagare allmän efterfrågan och de fallande oljepriserna under första kvartalet 2020. Prisnivån i Kroatien var cirka 66 % av genomsnittet i euroområdet 2018 och tyder på att det finns utrymme för ytterligare priskonvergens på lång sikt.

Kroatien uppfyller kriteriet i fråga om offentliga finanser. Kroatien omfattas inte av något rådsbeslut om alltför stora underskott. Saldot i de offentliga finanserna var något positivt och uppgick till +0,2 % av BNP under 2018. Under 2019 förbättrades det ännu något mer och uppgick till +0,4 % av BNP, trots uppkomsten av betydande eventualförpliktelser kopplade till enskilda varv. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas saldot i de offentliga finanserna minska till –7,1 % under 2020, som ett resultat av betydligt sämre makroekonomiska förutsättningar och ett omfattande finanspolitiskt paket som syftar till att stödja sysselsättningen och de företag som fått mycket lägre intäkter till följd av covid-19-pandemin. Under 2021 borde saldot i de offentliga balanserna stiga till -2,2 % av BNP, under antagande om oförändrad politik. Den 20 maj 2020 antog kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i EUF-fördraget till följd av den planerade överträdelsen av det fördragsenliga referensvärdet på 3 % av BNP. I rapporten drogs slutsatsen att stabilitets- och tillväxtpaktens underskottskriterium inte är uppfyllt. Mot bakgrund av den nuvarande situationen anser kommissionen att inget beslut bör fattas i detta läge om huruvida Kroatien ska bli föremål för ett förfarande vid alltför stora underskott. Den offentliga bruttoskuldkvoten väntas öka till nästan 89 % av BNP under 2020 innan den går nedåt igen och understiger 84 % 2021. Kroatiens finanspolitiska ramverk är fortfarande relativt svagt, vilket kräver ytterligare lagstiftningsåtgärder och genomförandeinsatser.

Kroatien uppfyller inte växelkurskriteriet. Den kroatiska kunan är inte ansluten till ERM2. I juli 2019 meddelade Kroatien sin avsikt att göra det som krävs för att valutan ska anslutas till ERM2. För att säkerställa en smidig övergång till och ett deltagande i ERM2 förband Kroatien sig att genomföra ett antal åtgärder (dvs. förhandsåtaganden) före anslutningen till ERM2 på följande fem politiska områden: banktillsyn, ramverk för makroprudentiell tillsyn, penningtvättsstatistik, styrning i den offentliga sektorn och företagsklimat. Kroatien arbetar för närvarande med att fullgöra dessa förhandsåtaganden, i nära samarbete med kommissionen och ECB som övervakar landets framsteg. Kroatiens centralbank tillämpar ett system med strikt kontrollerad flytande växelkurs och använder växelkursen som ett nominellt ankare för att uppnå det primära målet prisstabilitet. Mellan i början av 2018 och i början av 2020 var kunan mestadels stabil i förhållande till euron och fluktuerade något kring 7,44 HRK/EUR. Vidare uppvisade den ett säsongsbundet mönster med en tillfällig och begränsad appreciering under sommarmånaderna på grund av det inflöde av utländsk valuta som genereras av turismsektorn. Kunan deprecierades under en kort period i mars 2020 mot bakgrund av covid-19-pandemin, då den försvagades till cirka 7,60 HRK/EUR, vilket var cirka 2 % lägre än två år tidigare.

Kroatien uppfyller kriteriet för konvergens i de långfristiga räntesatserna. Den genomsnittliga långfristiga räntesatsen i Kroatien låg på 0,9 % i mars 2020, vilket är långt under referensvärdet 2,9 %. Kroatiens långfristiga räntesats sänktes successivt under 2018. Den fortsatte nedåt i snabbare takt under första halvåret 2019 och var till och med något under 0,50 % i september 2019, då Kroatiens statsskuld fick en kreditvärdighet med utsikter till en positiv utveckling. Efter att ha fluktuerat strax över 0,50 % under de följande månaderna ökade den markant till nästan 1 % i mars 2020 mot bakgrund av covid-19-utbrottet, samtidigt som differensen gentemot den tyska långsiktiga referensobligationen ökade till 150 punkter.