Förslag till rådets förordning (EG) om komplettering beträffande animalieproduktion av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (96/C 293/06) KOM(96) 366 slutlig - 96/0205(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 26 juli 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT FÖLJANDE FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén, och

med beaktande av följande:

I rådets förordning (EEG) nr 2092/91 (1), föreskrivs att kommissionen skall lämna förslag till principer och särskilda kontrollåtgärder för ekologisk produktion av djur, obearbetade animaliska produkter och produkter avsedda som livsmedel som innehåller ingredienser med animaliskt ursprung före den 30 juni 1995.

Efterfrågan på jordbruksprodukter från ekologiskt jordbruk ökar allt mer och konsumenterna blir allt mer intresserade av sådana produkter både vad gäller kvantiteter och tillgång till ett så komplett utbud som möjligt.

Animalieproduktion gör det möjligt att uppnå ett komplett utbud av produkter samtidigt som den gör det möjligt för de jordbruksföretag som är inriktade på ekologiskt jordbruk att utveckla kompletterande verksamheter som utgör en viktig inkomstkälla för dessa.

Dessutom utgör djuruppfödning för ekologiskt jordbruk en integrerad del av jordbruksföretagets verksamhet genom att göra det möjligt att tillgodose den odlade markens behov av organiska ämnen och näringsmedel och på så sätt bidra till markförbättring och utveckling av ett hållbart jordbruk.

För att undvika negativ miljöpåverkan, särskilt på naturresurser som mark och vatten, bör den ekologiska animalieproduktionen följa en rimlig modell som samtidigt som verksamheten är knuten till marken gör det möjligt att säkerställa vissa mål, t.ex. minskning av föroreningar, lämpligt flerårigt växelbruk samt utfodring av djuren med vegetabiliska produkter som odlats i enlighet med bestämmelserna för ekologiskt jordbruk.

För att undvika nitratförorening av vattnet måste det ekologiska jordbruket förfoga över utrymmen för lagring av avloppsvatten från boskapsskötsel samt planer för gödselspridning, som garanterar att miljön bibehålls.

Största möjliga biologiska mångfald bör vidmakthållas, och vid valet av raser bör djurens förmåga att anpassa sig till miljöförhållandena beaktas.

Djurens foder bör huvudsakligen utgöras av foderväxter och produkter som odlats i enlighet med ekologiskt jordbruk.

Mot bakgrund av att det för närvarande kan vara svårt för djurproducenter att skaffa fram djurfoder som producerats i enlighet med ekologisk produktion bör tillfälliga tillstånd beviljas att använda ett begränsat antal konventionella fodertyper i små kvantiteter.

För att tillgodose djurens viktigaste fysiologiska behov kan det vara nödvändigt att använda vissa kompletterande fodermedel och därför bör arten av och villkoren för användning av vitaminer och vissa mineraler preciseras.

Djurens hälsa bör kunna säkerställas huvudsakligen med förebyggande åtgärder genom val av djurraser med naturlig motståndskraft mot sjukdomar, en balanserad utfodring av god kvalitet liksom en gynnsam miljö, särskilt vad gäller djurstallar och uppfödningsmetoder.

Nödvändig behandling för bekämpning av sjukdomar, infektioner eller parasiter bör baseras på användning av milda behandlingar som växtterapi och homeopati, utan någon systematisk användning av syntetiska mediciner.

I detta sammanhang är vissa allopatiska behandlingar nödvändiga för att rädda djurs liv eller lindra deras lidande, och tillämpning av sådana kan i begränsad omfattning tillåtas under veterinärkontroll och åtföljas av kompletterande försiktighetsåtgärder vad gäller försäljning av animaliska produkter efter behandling.

I de flesta fall bör djuren kunna ha tillgång till fri utomhusvistelse eller grönbete så snart vädret tillåter det, vilket bör ingå i ett roterande program som gör det möjligt att säkerställa vilo- och sanitetsperioder.

För alla djurarter bör stallarna motsvara djurens behov i fråga om ventilation, belysning, utrymme och komfort och därför bör det finnas tillräckliga ytor för att ge varje enskilt djur rörelsefrihet. De material som används vid byggnation och underhåll bör inte innehålla ämnen som är giftiga för djuren eller miljön.

Praxis med systematisk stympning av djur liksom användning av vissa ämnen som är avsedda att stimulera tillväxten eller ändra djurens fortplantningscykel är ingrepp som strider mot ekologiskt jordbruk och som ändrar inte bara djurens beteende utan också deras jämvikt och hälsa.

Hantering och transporter av djur liksom djurslakt bör utföras på så sätt att onödigt lidande för djuren liksom stress undviks.

Särbetingelserna för biodling gör det nödvändigt med särskilda bestämmelser, särskilt för att säkerställa tillräckliga pollen- och nektarresurser i fråga om både kvantitet och kvalitet.

Alla aktörer som säljer animaliska produkter och som hänvisar till ekologisk produktion bör omfattas av regelbunden kontroll av att produktionsvillkoren är lämpliga för verksamheten. Vissa uppgifter om djurens ankomst och avfärd från jordbruksföretaget liksom utförda behandlingar bör noteras permanent i ett register som finns tillgängligt på jordbruksföretaget.

Föreskrifterna beträffande animalieproduktion bör ta hänsyn till de erfarenheter som redan vunnits vid genomförandet av regleringen av vegetabiliska produkter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2092/91 ändras på följande sätt:

1. Artikel 1.1 skall ersättas med följande:

"Denna förordning skall tillämpas på produkter av följande slag när de är försedda eller avses förses med uppgifter som hänvisar till ekologisk produktion:

a) Obearbetade vegetabiliska och animaliska jordbruksprodukter.

b) Produkter avsedda som livsmedel som består av en eller flera beståndsdelar av vegetabiliskt ursprung eller en eller flera ingredienser av animaliskt ursprung."

2. Texten i artikel 1.2 skall utgå.

3. Artikel 5.5 b skall ersättas med följande:

"b) I fråga om vegetabilisk produktion skall en övergångsperiod om minst tolv månader före skörd ha iakttagits; i fråga om animalisk produktion skall en period som minst motsvarar genomsnittet av de olika övergångsperioder som avses i bilaga I del II ha iakttagits."

4. I artikel 6.1 b skall följande ord föras in efter "markberedningsmedel":

"djurfoder, komplement till djurfoder, desinfektionsmedel eller till något annat ändamål som anförs i bilaga II för vissa ämnen".

5. I artikel 7.1 a skall frasen "De används för att bekämpa angrepp på eller sjukdomar hos växter" kompletteras med "eller för utrotning av parasiter i och desinfektion av djurstallar".

I andra strecksatsen skall frasen "de används på ett sätt som utesluter direkt kontakt med fröna, grödan eller de produkter som framställs av grödan" kompletteras med "liksom med djuren".

6. I artikel 7 skall följande punkt 1 a läggas till:

"1 a För djurens utfodring får kompletterande produkter införas i bilaga II i förteckningen över djurfoder som inte är produkter i enlighet med bestämmelserna för ekologiskt jordbruk liksom i förteckningen över kompletterande foder, i den mån som följande villkor är uppfyllda:

a) Om konventionellt djurfoder används skall det vara nödvändigt för att säkerställa en balanserad utfodring av djuren som motsvarar deras fysiologiska behov och de inte finns tillgängliga i tillräckliga kvantiteter inom gemenskapen i en form som uppfyller bestämmelserna i artikel 6.

b) Om de används som kompletterande foder

- skall de vara viktiga för djurens särskilda näringsbehov,

- skall de ha naturligt ursprung."

7. I artikel 13 skall strecksatsen "Ändringar i bilaga I-IV och VI" ersättas med strecksatsen "- Ändringar i bilaga I-IV samt VI-VII".

8. Bilaga I-III till förordning (EEG) nr 2092/91 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

9. Omräkningen av antalet djur i djurenheter för fastställande av jordbruksföretagets djurtäthet i syfte att begränsa antalet djur i förhållande till tillgängliga ytor skall göras med hjälp av en omräkningstabell som är ny bilaga till förordning (EEG) nr 2092/91 (bilaga VII) och som återges i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft tre månader efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT nr L 198, 22.7.1991, s. 1.

BILAGA

1. I kapitlet "VÄXTER OCH VEGETABILISKA PRODUKTER" i bilaga I om principer för ekologisk produktion på jordbruksföretag skall det stycke som avser djur och animaliska produkter (tredje stycket) utgå.

2. Följande kapitel skall tillfogas:

"II. DJUR OCH ANIMALISKA PRODUKTER

1. Allmänna principer

- Animalieproduktion utgör en integrerad del av många jordbruksföretag som är inriktade på ekologiskt jordbruk.

- För att få hänvisa till ekologiskt jordbruk skall de djur eller djur vars produkter är avsedda som livsmedel födas upp med vegetabiliska produkter som erhållits i enlighet med principerna för ekologisk produktion. De skall födas upp i enlighet med de bestämmelser som fastställs i denna bilaga och helst utfodras med foder som framställs på jordbruksföretaget.

- Animalieproduktion skall göra det möjligt att säkerställa en balans mellan jordbruksmetoderna genom att markens behov av organiska ämnen och näringsämnen säkerställs. Den skall bidra till att en kompletterande effekt mellan mark - växt, växt - djur och djur - mark upprättas och vidmakthålls.

Genom att utnyttja de förnybara naturresurserna (gödselvatten från djurhållning, grönsaksodling, foderväxtodling) säkerställer systemet med odling av olika grödor - djuruppfödning att marken underhålls och förbättras på lång sikt och därmed att ett hållbart jordbruk utvecklas.

- Djurens foder skall motsvara deras fysiologiska behov och bör komma från ekologiskt jordbruk, utom i undantagsfall.

- Största möjliga biologiska mångfald bör vidmakthållas, och valet av djurraser skall ske med hänsyn till deras förmåga att anpassa sig till miljöförhållandena.

- Djurens levnadsvillkor skall vara sådana att de har tillräcklig rörelsefrihet i förhållande till artens särskilda behov. Djurstallarna skall ha god ventilation, tillåta spridning av naturligt ljus och säkerställa tillräcklig komfort för djuren, särskilt genom lämplig utrustning och tillräckligt med ströbäddar.

- Dessa olika principer vid val av djurraser, utfodring och levnadsvillkor bör göra det möjligt att begränsa hälsoproblem genom att djurens hälsa skyddas huvudsakligen genom förebyggande åtgärder. Användning av allopatiska behandlingar skall vara tillåten endast i undantagsfall.

- Djuruppfödning inom ramen för ekologiskt jordbruk innebär en produktion som är knuten till marken. I de flesta fall skall djuren ha tillgång till utomhusvistelse och antalet djur per ytenhet skall begränsas på ett sätt som säkerställer en integrerad drift av animalie- och växtproduktion på jordbruksföretaget som innebär att alla former av föroreningar undviks, särskilt av mark, ytvatten och grundvatten. Djurens betydelse är direkt knuten till tillgängliga ytor för spridning av gödselvatten och till eventuell användning av andra organiska gödningsmedel för att alla negativa effekter på miljön skall undvikas. Jordbruksföretagets totala djurbesättning får inte överskrida två djurenheter (stora djur) per hektar. Om andra organiska gödningsämnen sprids, skall den totala besättningen minskas, så att den samlade kvävetillförseln inte överstiger en mängd motsvarande två djurenheter (stora djur) per hektar, vilket beräknas på följande sätt: två djurenheter = 170 kg kväve.

- En omräkningstabell för enheter av olika djurkategorier återges i bilaga VII. Om denna djurtäthet (eller gränserna för kvävespridning) överskrids får undantag beviljas av tillsynsorganet eller tillsynsmyndigheten på villkor att jordbrukaren har en välgrundad plan för gödselspridning som utnyttjar tillgängliga kompletterande ytor på andra jordbruksföretag på lokal eller regional nivå med vilka ett regelrätt samarbete inletts. De berörda jordbrukarna skall teckna kontrakt på dessa skiften, där annat gödselvatten inte får tas emot. Om det finns ökad risk för förorening skall tillsynsorganet eller tillsynsmyndigheten kunna fastställa en högsta djurtäthet på mindre än två djur per hektar för att garantera att goda miljöförhållanden upprätthålls.

- Inom ekologiskt jordbruk skall samtliga djur inom samma produktionsenhet uppfödas med iakttagande av bestämmelserna i denna bilaga.

Djur som föds upp enligt traditionella jordbruksmetoder på jordbruksföretaget kan godkännas, förutsatt att uppfödningen av dem sker i byggnader och på skiften som är klart åtskilda från den enhet som producerar enligt bestämmelserna för ekologiskt jordbruk och att de är djur av andra arter.

- Fortplantning skall baseras på naturlig betäckning. Artificiell insemination skall vara tillåten. Däremot skall överflyttning av embryon liksom användning av hormoner i syfte att kontrollera ägglossning vara förbjuden, utom vid veterinärbehandling av ett enstaka djur.

- Stympning av djur, t.ex. svanskupering, tandnedfilning, kastrering, hornavsågning, näbbkupering, vingklippning av bidrottningar, får inte ske systematiskt inom ekologiskt jordbruk. Vissa av dessa ingrepp får dock tillåtas av tillsynsmyndigheten eller tillsynsorganet av säkerhetsskäl eller om ingreppen syftar till att förbättra djurens hälsa eller välbefinnande. Ingreppen får verkställas av därtill kvalificerad personal varvid varje onödigt lidande för djuren skall undvikas.

- Djurtransporter skall genomföras på ett sätt som begränsar stress för djuren och vara så korta som möjligt. Lastning och lossning skall ske utan övervåld, och användning av lugnande medel under färden skall vara förbjuden. Nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser skall iakttas i samtliga fall.

- Behandlingen av djur vid slakt eller avlivning skall syfta till att begränsa stressen för djuren samtidigt som bästa möjliga garantier för att identifiera djuren och skilja dessa från konventionellt uppfödda djur säkerställs.

2. Djurens ursprung

I fråga om de olika typerna av uppfödning skall djuren komma från jordbruksföretag som iakttar de produktionsbestämmelser som fastställs i artikel 6 i denna bilaga och kvarstanna i detta produktionssystem hela livet.

Till högst 10 % av andelen vuxen boskap per år får traditionellt uppfödda hondjur som inte nått vuxen ålder (som inte fött ungar) införlivas för att säkerställa en förnyelse av besättningen.

Denna procentandel får höjas efter samråd och godkännande från den behöriga tillsynsmyndigheten eller det behöriga tillsynsorganet i medlemsstaten i särskilda fall, t.ex. vid en väsentlig utökning av uppfödningen, byte av djurras, utveckling av en ny verksamhetsinriktning eller avlivning av djur på grund av hälsoproblem.

I undantagsfall och i avsaknad av tillräcklig tillgång på djur som fötts upp i enlighet med ekologiska principer får konventionellt uppfödda djur införlivas i ekologisk uppfödning enligt följande:

- Värphöns som är högst 18 månader gamla.

- Småkycklingar avsedda för produktion av fjäderfäkött som är högst tre dagar gamla.

- Kalvar som är högst fyra veckor gamla.

- Smågrisar direkt efter avvänjningen.

Dessa undantag får beviljas på förhand av tillsynsorganet eller tillsynsmyndigheten och tillämpas under en övergångsperiod till och med den 31 december 2000.

Införlivande av handjur med ursprung i konventionell uppfödning får tillåtas om dessa djur därefter beständigt sköts och utfodras i enlighet med bestämmelserna i denna bilaga.

I fråga om allt annat anskaffande av konventionellt uppfödda djur skall särskild uppmärksamhet ägnas åt hygienbestämmelser, varvid tillsynsorganet eller tillsynsmyndigheten får utfärda särskilda bestämmelser, t.ex. om en undersökning, i enlighet med den lokala situationen.

Inom biodling skall fastställandet av antalet bikupor göras genom att befintliga kolonier multipliceras eller genom anskaffande av svärmar eller bikupor med ett ursprung som är förenligt med bestämmelserna för ekologiskt jordbruk. Anskaffande av nya, konventionellt uppfödda svärmar får undantagsvis tillåtas med iakttagande av en genomsnittlig omställningsperiod under tiden till och med den 31 december 2000.

3. Omställningsperiod

Inom ekologiskt jordbruk skall djurens foder komma från jordbruksföretag som följer de bestämmelser för växter och vegetabiliska produkter som anges i punkt 1 i denna bilaga. Ovan angivna bestämmelser om djurs ursprung skall iakttas för att produkter med animaliskt ursprung skall få saluföras med hänvisning till ekologisk produktion.

Vid omställning av uppfödning av nötkreatur, får, getter, svin eller fjäderfä skall produktionsenhetens totala areal för foderväxter motsvara bestämmelserna för ekologiskt jordbruk. Gräsmark och foderväxtodlingar skall i förväg ha omfattats av en normal omställningsperiod på två år. Det behöriga tillsynsorganet får, med samtycke från den behöriga myndigheten, besluta att förlänga eller förkorta denna period med hänsyn till marklotternas tidigare användning.

För att produkter från djuruppfödning skall få saluföras med ekologisk hänvisning skall uppfödningsenheterna under omställningsperioden iaktta bestämmelserna i denna bilaga, särskilt vad gäller utfodring, hygienaspekter och uppställning, under en period på minst:

- 12 månader i fråga om nötkreatur avsedda för produktion av nötkött,

- 6 månader i fråga om får, getter, svin och fjäderfä som införlivats efter tre dagars ålder, avsedda för köttproduktion,

- 12 veckor i fråga om djur som föds upp för mjölkproduktion,

- 10 veckor i fråga om äggproduktion.

I fråga om införlivande av konventionellt uppfödda djur i enlighet med de villkor och begränsningar som avses i föregående punkt skall omställningsperioderna iakttas för att produkterna skall få saluföras som ekologiska. Under sådana perioder skall alla de bestämmelser som fastställs i denna bilaga iakttas, särskilt i fråga om utfodring och hygien.

Vid omställning av biodling får produkter saluföras med ekologisk hänvisning först efter det att de allmänna bestämmelserna i fråga om utfodring, skötsel och förvaring har iakttagits under minst ett år. Materialet i bikuporna skall motsvara bestämmelserna i denna bilaga. I fråga om anskaffande av nya konventionellt uppfödda svärmar skall omställningsperioden också vara ett år.

4. Utfodring

- Utfodring av jordbruksföretagets samtliga djur skall normalt säkerställas helt med foder och produkter som motsvarar de produktionsbestämmelser som anges i artikel 6 och i bilaga I.

Jordbruksföretaget skall normalt självt säkerställa produktionen av djurfoder, men i fråga om särskilda situationer får inköp av ekologiskt foder tillåtas för jordbruksföretag som följer de produktionsbestämmelser som anges i artikel 6 och i bilaga I.

Denna utfodring syftar till att säkerställa en kvalitetsproduktion utan att maximal tillväxt eftersträvas, samtidigt som djurens fysiologiska näringsbehov iakttas.

Undantagsvis och under en övergångsperiod till den 31 december 2000 får tillsynsmyndigheterna och tillsynsorganen bevilja tillstånd till utnyttjande av en begränsad andel konventionellt foder om det är omöjligt för uppfödaren att skaffa fram foder med uteslutande ekologiskt ursprung. Den högsta tillåtna procentandelen konventionellt foder per dag skall vara 10 % i fråga om idisslare och 20 % i fråga om övriga djur. Denna procentandel skall beräknas på grundval av torrsubstansinnehållet i jordbruksprodukter.

Att i utfodringen införliva vegetabiliska produkter som erhållits under omställningsperioden är tillåtet i fråga om högst 20 % av fodret, om produkterna kommer från skiften som motsvarar de produktionsbestämmelser som anges i artikel 6 och i bilagan sedan minst ett år.

I bilaga II avsnitt c finns en förteckning över de konventionella foder som får ingå i utfodringen och som särskilt syftar till att täcka djurens proteinbehov. I samband med förlust av foderväxtproduktion på grund av exceptionella väderförhållanden får dessa procentandelar justeras, om detta är motiverat och med tillstånd från tillsynsmyndigheten eller tillsynsorganet.

- Oblandat eller blandat foder skall överensstämma med bestämmelserna i rådets direktiv 77/101/EEG (1) och rådets direktiv 79/373/EEG (2). Vad gäller förekomst av oönskade ämnen och produkter skall djurfoder omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv 74/63/EEG (3).

I syfte att tillgodose djurens näringsbehov skall tillsats av vitaminer och spårämnen vara tillåten i enlighet med rådets direktiv 70/524/EEG (4).

(1) EGT nr L 32, 3.2.1977, s. 1, senast ändrat genom direktiv 90/654/EEG, EGT nr L 353, 17.12.1990, s. 48.

(2) EGT nr L 86, 6.4.1979, s. 30, senast ändrat genom direktiv 93/74/EEG, EGT nr L 237, 22.9.1993, s. 23.

(3) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 31, senast ändrat genom direktiv 94/16/EEG, EGT nr L 104, 23.4.1994, s. 32.

(4) EGT nr L 270, 14.12.1970, s. 1, senast ändrat genom direktiv 94/77/EEG, EGT nr L 350, 31.12.1994, s. 113.

Tillförsel av de mineraler som är oundgängliga för att säkerställa djurens näringsbehov skall helst ske genom naturliga grundämnen eller genom foder som naturligt innehåller dessa ämnen. I bilaga II del D finns en förteckning över tillåtna komplementfoder.

Vad gäller mjölk och mjölkprodukter skall det vara förbjudet att använda andra produkter med animaliskt ursprung som djurfoder.

Varje användning av syntetiska ämnen i foder eller avsedda att ges oralt som syftar till att stimulera tillväxt och produktion skall vara förbjuden.

- För djur med flera magar skall uppfödningsmetoden innebära ett maximalt utnyttjande av betesmark. Minst 60 % av torrsubstansinnehållet i den dagliga foderransonen skall utgöras av grovfoderväxter, färska eller torkade, eller ensilage. Uteslutande ensilage är förbjudet. Tillåtna konserveringsmedel i ensilage skall vara havssalt och bergsalt, biologiska konserveringsmedel som jäst, mjölksyrebakterier, myrsyrebakterier, propionsyrebakterier, enzymer, vassla, socker och melass.

- Vid biodling skall bikuporna vara placerade på områden med enbart odlingar eller naturlig växtlighet som motsvarar ekologisk produktion i enlighet med bestämmelserna i artikel 6 och i bilaga I.

Medlemsstaterna skall ange de regioner eller områden där ekologisk biodling är lämplig. I avsaknad av en sådan identifiering skall biodlaren till tillsynsmyndigheten eller tillsynsorganet överlämna motiveringar till och garantier för, grundade särskilt på lämpliga analyser, att de områden som är tillgängliga för hans kolonier för nektarinsamling motsvarar fastställda villkor.

Om klimatförhållandena gör det nödvändigt att skapa tillräckliga lager för övervintring skall det vara tillåtet att utfodra kolonierna. Utfodringen skall ske mellan den sista skörden och kolonins viloperiod. Den består normalt av honung från ekologisk biodling, men sirap framställd av socker får användas om den framställts av produkter som motsvarar kraven inom ekologiskt jordbruk. I undantagsfall skall det vara tillåtet att under perioden fram till den 31 december 2000 använda konventionellt framställd sirap av socker och konventionellt framställd honung.

5. Förebyggande hälsovård och veterinärvård

Att förebygga sjukdomar skall vara den främsta regeln på hälsoområdet för uppfödning i enlighet med bestämmelserna för ekologiskt jordbruk.

Att djuren är vid god hälsa skall vara resultatet av en uppfödning med rimliga proportioner som säkerställer god motståndskraft mot sjukdomar och förhindrar infektioner. I detta sammanhang kan flera faktorer bidra till att säkerställa ett gott hälsoskydd och begränsa hälsoproblem: val av djurraser som är anpassade till de lokala förhållandena, balanserad utfodring av god kvalitet, inkvartering som är avpassad till djurens kroppsbyggnad och krav, djurens naturliga immunförsvar och ett rationellt utnyttjande av utomhusvistelse.

Djur som är skadade eller visar sjukdomssymptom skall genast behandlas, vid behov isoleras och då i lämpliga lokaler. Uppfödaren skall säkerställa en övervakning av besättningen som gör att varje avvikelse upptäcks.

Behandlingar baserade på de växtextrakt, oljor och produkter som anges i bilaga II avsnitt D liksom användningen av produkter i homeopatisk lösning (vegetabiliska, animaliska ämnen eller mineraler) skall vara tillåtna utan begränsningar.

Förebyggande allopatisk behandling är förbjuden liksom användning av ämnen som är avsedda att stimulera tillväxten. Hormoner som är avsedda att åstadkomma eller synkronisera brunst är förbjudna. Hormonbehandling får dock användas för individuell behandling av ett djur som har fortplantningsproblem.

I de fall då en sjukdom inte kan botas med de behandlingar som anges i föregående stycken får allopatisk behandling användas i syfte att rädda djurets liv, lindra dess lidande eller om det är enda sättet att återställa djurets hälsa.

På samma sätt får vaccination användas i den mån det är känt att sjukdomar förekommer i det område där jordbruksföretaget är beläget liksom sådana vaccinationer som de behöriga myndigheterna har beslutat är obligatoriska.

Allopatisk behandling skall utföras under ledning av en veterinär, och produktens art skall anges tydligt liksom behandlingens varaktighet och fastställd väntetid före konsumtion av produkterna. Dessa uppgifter skall föras in i uppfödningsregistret och deklareras för tillsynsorganet. De behandlade djuren skall identifieras tydligt, individuellt i fråga om stora djur, individuellt eller per parti för fjäderfä och smådjur och per koloni i fråga om bin.

Väntetiden mellan behandling med syntetiska mediciner och möjlighet att saluföra animaliska produkter med ekologisk hänvisning skall fördubblas i förhållande till den lagstadgade perioden.

I fråga om särskilda fall vad gäller biodling skall kolonierna hållas vid god hälsa genom att de faktorer som kan framkalla sjukdomar minskas. I detta syfte skall följande metoder användas: val av raser som är motståndskraftiga och anpassade till de lokala förhållandena, regelbunden förnyelse av drottningar, regelbunden rengöring och desinfektion av materiel, destruering av smittat material, regelbunden förnyelse av vaxkakor och tillräcklig tillgång på pollen och honung i kuporna.

Om användning av syntetiska produkter är nödvändig för att utrota vissa smittsamma sjukdomar som kan ödelägga kolonierna skall behandlingen tidsmässigt förläggas så långt som möjligt från perioden för drottningens äggläggning och perioden för skörd av nektar. Om behandlingen måste utföras under denna period skall de behandlade kolonierna placeras i en isoleringskupa. Från och med den dagen skall en omställningsperiod på ett år tillämpas på dessa kupor.

För animalieproduktionen sammantaget gäller att om ett djur eller en grupp av djur får mer än två sjukdomsbehandlingar mot annat än parasiter med allopatiska medel under loppet av ett produktionsår, eller under sin livstid om denna är kortare än ett år, får de animaliska produkter som framställs inte saluföras som ekologiska under året i fråga.

6. Byggnader för uppfödning och utomhusvistelse samt anläggningar för förvaring av avloppsvatten från djuruppfödning och ensilage

I fråga om alla djurraser skall uppställningsvillkoren motsvara djurens behov vad gäller rörelsefrihet, naturligt ljus och komfort. Djuren skall ha lätt tillgång till utfodringsställen och vatten. Byggnaderna skall ha tillräcklig ventilation som är avpassad efter klimatförhållandena.

Om djuren föds upp i grupp skall storleken på dessa grupper utformas efter deras behov i förhållande till utvecklingsstadium och beteende.

Användning av byggmaterial liksom behandlingsprodukter som kan ha giftiga effekter på djuren är förbjuden.

Alla däggdjur skall ha tillgång till en liggplats med strö. Ströet får bestå av halm eller annat lämpligt naturmaterial. Ströet får vara behandlat och berikat med alla de mineralprodukter som är tillåtna som gödselmedel i ekologiskt jordbruk i enlighet med bilaga II A. I fråga om fjäderfä skall byggnaden vara utrustad med sittpinnar till ett antal och av en utformning som lämpar sig för gruppens funktion och antalet djur.

Uppfödningsstallar skall rengöras med vatten under högt tryck eller varmvatten. Desinfektion av stallarna får ske med hjälp av de produkter som anges i bilaga II avsnitt E.

Behandling av stallarna, särskilt för att utrota insekter och parasiter, skall ske då djuren inte är där och endast med användning av de tillåtna produkter som anges i bilaga II avsnitt B.

De anläggningar som skall användas för förvaring av gödsel och ensilage skall kunna förhindra att vattenförorening sker genom utsläpp eller infiltration av marken eller genom utsläpp i ytvattnet av gödsel- eller ensilagevätska.

Gödselanläggningarna skall ha större kapacitet än vad som krävs för förvaring i minst sex månader, för att säkerställa en god skötsel av gödseln.

I fråga om däggdjur skall avelsdjur av nötkreatur liksom mjölkkor ha tillgång till betesmark eller rastgårdar för utomhusvistelse så snart väderförhållandena och markens skick tillåter det. Dessa inhägnader skall erbjuda skydd mot regn, blåst, sol och extrema temperaturer, alltefter de lokala klimatförhållandena.

I fråga om djur avsedda för köttproduktion skall uppfödningsförhållandena helst baseras på samma principer, men den avslutande gödningen av djuren får ske inomhus. Dessa byggnader skall vara tillräckligt rymliga för att ge djuren en rörelsefrihet som är anpassad till deras behov.

Undantag till denna princip får beviljas av tillsynsmyndigheten eller tillsynsorganet med hänsyn till lokala förhållanden med avseende på jordbruksföretagens struktur eller de speciella boendeformerna i vissa regioner.

Dessa undantag får beviljas endast för befintliga byggnader, och vid nybyggnad skall de grundläggande principer som anges i föregående stycken iakttas.

Byggnader som används för uppfödning skall ge varje djur tillgång till en torr viloplats som är tillräckligt stor. I allmänhet skall djurtätheten i byggnaderna definieras i förhållande till djurens art, ras, ålder och antal. Den skall också beakta de beteenden hos djuren som hänger samman med särskilt antalet i gruppen och deras kön. En optimal avpassad täthet syftar till att säkerställa djurens välbefinnande genom att de har tillräcklig yta för att sova, äta och röra sig.

Vad gäller uppfödning av kalvar skall parametrarna för uppställning i fråga om alla jordbruksföretag överensstämma med bestämmelserna i rådets direktiv 91/629/EEG av den 19 november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar (1).

Om svin avsedda för slakt inhyses i grishus skall de minsta ytor för fri rörlighet som djuren förfogar över vara de som fastställs i artikel 3 i rådets direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning (2). Djuren skall bl.a. ha tillgång till rörelseutrymme med strö av motsvarande yta. Att hålla svinen i rader av bås eller bundna är förbjudet. Övriga bestämmelser för svinhållning och uppfödning i direktiv 91/630/EEG skall tillämpas från och med dagen för antagandet av denna förordning i fråga om alla byggnader.

I fråga om fjäderfä skall tillgång till en gräsbevuxen yta utomhus som är utrustad med skydd säkerställas permanent under dagtid om klimatförhållandena tillåter det.

Byggnaden skall vara ventilerad och försedd med öppningar i proportion till byggnadens storlek. Dagsljuset får kompletteras med artificiell belysning för att säkerställa högst 16 timmars ljus per dygn. En sanitetsperiod skall hållas mellan uppfödningen av två grupper fjäderfä. Detta inbegriper rengöring och desinfektion av byggnaden och tillbehör. På samma sätt skall varje rastgård efter det att uppfödningen av en grupp fjäderfä avslutats ha en viloperiod som tillåter att gräset växer upp och som säkerställer en sanitetsperiod.

Fjäderfä avsedda för äggproduktion får födas upp utomhus med tillgång till en byggnad av en storlek och utformning som säkerställer tillräcklig komfort för djuren.

Rastgårdarna och byggnaderna skall motsvara följande minimikrav (3):

- Värphöns skall ha obegränsad tillgång till utomhusvistelse dagtid.

- Den tillgängliga terrängen skall till större delen vara täckt av vegetation.

- Beläggningstätheten skall inte överskrida 4 000 höns per hektar terräng som är tillgänglig för värphönsen, dvs. ett höns per 2,5 m².

(1) EGT nrL 340, 11.12.1991, s. 28.

(2) EGT nrL 340, 11.12.1991, s. 33.

(3) Dessa villkor motsvarar bestämmelserna i bilaga II b och c i förordning (EEG) nr 1274/91 av den 15 maj 1991 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 1907/91 om vissa handelsnormer för ägg (EGT nr L 121, 16.5.1991, s. 11), senast ändrad genom förordning (EG) nr 786/95 (EGT nr L 79, 7.4.1995, s. 12).

- I fråga om byggnadens inre

- skall beläggningstätheten inte överskrida sju höns per kvadratmeter tillgänglig golvyta,

- skall minst en tredjedel av denna yta täckas med strö, t.ex. halm, spån, sand eller torv,

- skall en tillräcklig andel av den tillgängliga ytan vara avsedd för uppsamling av hönsens spillning.

Fjäderfän avsedda för köttproduktion skall födas upp med tillgång till utomhusvistelse liksom till en byggnad som till storlek och egenskaper är anpassad till de olika fjäderfäarterna. De minimivillkor som skall iakttas i fråga om sådan uppfödning är följande (1):

- beläggningstätheten per kvadratmeter inomhus för följande djur inte överstiger:

- kycklingar: 12, men högst 25 kg levande vikt; i mobila fjäderfästall som har en golvyta på högst 150 m² och hållas öppna nattetid får beläggningstätheten ökas till 20, men den levande vikten får vara högst 40 kg per kvadratmeter,

- myskänder och pekingankor: antingen 8 hanar, men sammanlagt högst 35 kg levande vikt, eller 10 honor, men sammanlagt högst 25 kg levande vikt,

- mulardänder: 8, men sammanlagt högst 35 kg levande vikt,

- pärlhöns: 13, men högst 23 kg levande vikt

- kalkoner 6,25 (upp till en ålder av sju veckor: 10), men högst 35 kg levande vikt,

- gäss: 5 (upp till en ålder av sex veckor: 10), men högst 30 kg levande vikt,

- den totala arealen på fjäderfästallen på ett enskilt produktionsställe inte överstiger 1 600 m²,

- varje fjäderfästall rymmer högst:

- 4 800 kycklingar,

- 5 200 pärlhöns,

- 4 000 myskänder eller pekingankor (honor), 3 200 myskänder eller pekingankor (hanar) eller 3 200 mulardänder,

- 2 500 gäss och kalkoner,

- byggnaden för försedd med utgångsluckor med en sammanlagd längd på minst 4 m per 100 m² golvyta,

- djuren dagtid har fortlöpande tillträde till rastgård utomhus från en lägsta ålder av

- sex veckor för kycklingar,

- åtta veckor för ankor, gäss, pärlhöns och kalkoner,

- rastgården utomhus består av en huvudsakligen vegetationstäckt markyta på minst

- 2 m² per kyckling, myskand, pekinganka eller pärlhöna,

(1) Dessa villkor motsvarar bestämmelserna i bilaga IV d i kommissionens förordning (EEG) nr 1538/91 av den 5 juni 1991 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 1906/90 om handelsnormer för fjäderfäkött, med undantag av bestämmelser för avslutningsperiod inomhus (EGT nr L 143, 7.6.1991, s. 11), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3239/94 (EGT nr L 338, 28.12.1994, s. 48).

- 3 m² per mulardand,

- 6 m² per kalkon,

- 10 m² per gås.

För pärlhöns får rastgårdar utomhus ersättas av ett minst 2 m högt fjäderfästall med en golvyta som är minst dubbelt så stor som husytan och utrustat med sittpinnar av en sådan längd att varje djur förfogar över minst 10 cm (byggnad och rastgård),

- de gödda gässen är av en stam som är erkänd som långsamt växande,

- den foderblandning som används i gödningsstadiet innehåller minst 70 % spannmål,

- lägsta slaktålder är

- 81 dagar för kycklingar,

- 49 dagar för pekinganka,

- 70 dagar för myskänder (hanar),

- 84 dagar för myskänder (hanar),

- 92 dagar för mulardänder,

- 94 dagar för pärlhöns,

- 140 dagar för kalkoner och stekgäss.

I fråga om biodling skall kuporna bestå av naturligt material som inte utgör någon risk för förorening av miljön eller kuporna. De skyddsprodukter som används skall uppfylla samma krav.

För att skydda de vaxramar där skörden samlas in, särskilt mot parasiter, får endast de produkter användas som anges i bilaga II avsnitt B. Alla kemiska syntetprodukter är förbjudna.

Det vax som är nödvändigt för att bygga nya ramar skall komma från produktionsenheter som följer bestämmelserna för ekologisk biodling. I undantagsfall, särskilt i fråga om nyanläggningar, får konventionellt vax tillåtas av tillsynsorganet eller myndigheten om vax från ekologisk biodling inte finns tillgängligt på marknaden."

3. I bilaga II skall avsnitt "C. Andra produkter" ersättas med följande text:

"AVSNITT C

Oblandat djurfoder av jordbruksursprung som inte har producerats på det biologiska sätt som avses i bilaga I B, punkt 4.

C 1 Fröer och spannmål

Lucern

Frön av ärtväxter (hela, mjöl, foderkakor framställda genom pressning): lupin, soja, ärter, kikärter (Cicer arietinum), odlad vial (Lathyrus sativus), åkerbönor (Vicia faba)

Frön av oljeväxter (hela, mjöl, foderkakor framställda genom pressning). solros, raps, lin

C 2 Förädlade vegetabiliska produkter

Biprodukter av stärkelse (majs, potatis)

Biprodukter från kvarnindustrin (råg)

Pulpa av sockerbeta

Biprodukter från malt- och bryggeriframställning

Socker (för jordbruket)

C 3 Animaliska produkter och biprodukter

Mjölk och mjölkprodukter

C 4 Diverse

Frömjöl (för jordbruket)

Nektar (för jordbruket)."

4. I bilaga II skall ett avsnitt D tillfogas:

"AVSNITT D

Näringstillskott som godkänts som djurföda

1. Mineraler och spårämnen

>Plats för tabell>

2. Diverse produkter

- Pulver och plantextrakt, kryddor, aromatiska ämnen

- Pulver av sten och träkol

- Alger

- Jäst

- Sepiaskal, snäckskal och ostronskal

- Fiskolja och fiskleverolja

- Autolysater, hydrolysater och proteolysater av fisk som erhållits genom enzym, i löslig form eller icke-lösning (enbart för att tillföra vitaminer, mineraler eller proteiner till unga djur)."

5. I bilaga II skall ett avsnitt E tillfogas:

"AVSNITT E

Godkända produkter för behandling och desinficering av stallar och materiel

E 1 Produkter som används i djurstallar

- Kalkmjölk

- Klorblekmedel

- Kaustik soda (för utrustning)

- Kaustik pottaska (för utrustning)

- Naturliga växtessenser

- Natriumhypoklorit (bikupor)

- Myrsyra, mjölksyra och ättiksyra (bikupor)

E 2 Produkter som används för rengöring av materiel

- Salpetersyra (mejeriutrustning)."

6. I bilaga II skall ett avsnitt F tillfogas:

"AVSNITT F

Övriga produkter"

7. I bilaga III om minimikrav på kontrollåtgärder och förebyggande åtgärder i det kontrollsystem som avses i artiklarna 8 och 9 skall första kapitlets titel "A Gårdar som odlar växter och framställer växtprodukter" ändras på följande sätt:

"A 1 Gårdar som odlar växter och framställer växtprodukter"

8. Ett kompletterande kapitel tillfogas till bilaga III.

"A 2 Gårdar som föder upp djur och producerar animaliska produkter.

1. Anläggningar som bedriver djuruppfödning och produktion av animalieprodukter enligt föreskrifterna i denna förordning är underställda de kontrollkrav som återfinns i det kapitel som handlar om växter och vegetabiliska produkter på grund av den i bilaga I fastställda skyldigheten att förfoga över areal som är avsedd för vegetabilisk produktion.

2. Förutom dessa krav skall de särskilda bestämmelserna för animalieproduktion följas.

2.1. När det särskilda kontrollsystemet för animalieproduktion införs skall producenten och kontrollorganet upprätta:

- en fullständig beskrivning av uppfödningsstallar, rastgårdar och lösdrift, och i tillämpliga fall, lagerlokaler och beredningslokaler för djur och djurprodukter,

- en fullständig beskrivning av installationen för uppsamling av spillvatten från djurstallarna,

- en plan för gödselspridning av detta spillvatten tillsammans med en fullständig beskrivning av de arealer som nyttjas för vegetabilisk produktion,

- i tillämpliga fall, de avtal som sluts med närbelägna lantbrukare om gödselspridning av detta spillvatten,

- alla de konkreta åtgärder som vidtas för uppfödningen i syfte att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning följs.

Denna beskrivning och de nämnda åtgärderna skall anges i en kontrollrapport som kontrasigneras av den berörda producenten. Rapporten skall också innehålla en förpliktelse från uppfödaren att iaktta bestämmelserna i artikel 6 liksom i bilaga I, och att i händelse av överträdelse acceptera tillämpning av de åtgärder som anges i artikel 9 punkt 9.

2.2. De allmänna kontrollkrav som anges i bilaga III A under punkterna 1, 3, 4, 5, 6, 7 och 8 för växter och vegetabilieprodukter är överföringsbara och tillämpliga på djur och animalieprodukter.

Utan hinder av dessa bestämmelser tillåts förekomst av veterinära läkemedel på anläggningen under förutsättning av att de har ordinerats av en veterinär inom ramen för någon behandling som anges i bilaga I, att de lagras på en plats som står under tillsyn och att ett register förs för inköp och användning.

2.3. Djuren skall identifieras på ett bestående sätt med den teknik som är anpassad för varje djurslag, individuellt för de stora däggdjuren, individuellt eller per parti för fjäderfän och för små däggdjur.

Identifiering av djur och deras produkter skall vara säkerställd längs hela distributionskedjan, särskilt vid transport, slakt och slutlig bearbetning.

2.4. Registrerade dagböcker skall upprättas och hållas tillgängliga på anläggningen för tillsynsorganen eller tillsynsmyndigheterna.

Dessa register, som syftar till att ge en fullständig beskrivning av besättningens hälsotillstånd, skall innehålla följande information:

- Insättning av djur, per djurslag: ursprung och datum för insättande, omställningsperiod, identifikationsmärke, tidigare veterinär historia.

- Utförsel av djur: ålder, antal och vikt, identifikationsmärke och bestämmelseort.

- Eventuella förluster av djur och bevis för detta.

- Foder: fodertyp, inklusive näringstillskott, proportion av olika beståndsdelar i ransonen, tidsperioder då djuren har möjlighet att gå fria i hage om begränsningar finns på detta område.

- Profylax, terapeutisk och veterinär behandling: datum för behandling, diagnos, typ av produkt och behandling, behandlingssätt, praktiserande veterinärs ordination när det gäller veterinär behandling med intyg och den tidsfrist som ålagts innan animalieprodukter kan marknadsföras.

2.5. När en producent bedriver uppfödning på flera anläggningar i samma område är de enheter där djur eller animalieprodukter produceras som inte avses i artikel 1 också underställda kontrollsystem vad gäller punkt 2.1 första, andra och tredje strecksatsen i detta kapitel för djur och animalieprodukter liksom bestämmelserna för uppfödningsprogrammet, den skriftliga bokföringen och principerna för lagring av de produkter som används för uppfödningen.

I alla händelser får i dessa enheter endast födas upp samma slags djurart som i den enhet som avses i punkt 1 ovan."

9. En ny bilaga (VII) tillfogas:

"BILAGA VII

>Plats för tabell>

"