EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 18.10.1995 
KOM(95)489 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
UTSIKTER FÖR DET INTERNATIONELLA SAMARBETET INOM 
FORSKNING OCH TEKNISK UTVECKLING 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING: 
SAMMANFATTNING III 
1. Inledning 1 
2. Förändringar och utmaningar 2 
2.1 Den nya internationella situationen 2 
2.2 Förändringar vad gäller villkoren för FoTU-verksamhet 4 
2.3 Globala problem under 2000-talet 5 
3. Mål och vägledande principer 5 
3.1 Vägledande principer 5 
3.2 Särskilda mål 6 
4. Tillgängliga medel 7 
5. Prioriteringar för en tillnärmnirigspolitik 7 
6. Åtta åtgärder . . . 10 
6.1 Dialog mellan forskning och industri 11 
6.2 Förstärkning av FoTU-politikens yttre dimension 11 
6.3 Främjande av samarbete inom FoTU inom globala åtgärder 11 
6.4 Prioriteringar anpassade till de minst utvecklade ländernas behov 11 
6.5 Bättre kommunikation med tredje land 11 
6.6 Användning av unionens medel för FoTU 11 
6.7 En ny åtgärd för Medelhavs-området 12 
6.8 Stöd under fasen före Central- och Östeuropas anslutning i 12 
Ao. 
BILAGA 13 
INTERNATIONELLT SAMARBETE INOM FoTU: 
SAMBANDET MELLAN STRATEGIERNA OCH REGIONALPOLITIKEN 
I. Strategier 13 
A Den globala strategin: Att höja konkurrensförmågan genom 
samarbete inom forskning och teknik 13 
B Den regionala strategin: Medel för riktade förbättringar inom 
forskning och teknik 14 
C Den bilaterala strategin: Upprättandet av särskilda förbindelser 
inom forskning och teknik 15 
D Den multilaterala strategin: Deltagande i utvald verksamhet 
inom forskning och teknik 15 
E Sammanhang med och förmåga att komplettera EU:s politik på andra 
områden 16 
F Samordning med medlemsstaterna och andra fora för europeiskt 
samarbete 17 
G Övervakning och utvärdering : 17 
II. Unionens framtidsutsikter för samarbete inom forskning och teknik med 
sina partner 18 
A Europa och grannländerna 18 
A.l Centraleuropa och Baltikum 19 
A.2 De nya oberoende staterna 20 
A.3 Partncrländerna i Medelhavsområdet 22 
B De högindustrialiserade länderna 23 
C Utvecklingsländerna 24 
D De nya tillväxtekonomierna - de nya industriländerna 25 
E Internationella organisationer och mellanstatliga 
sammanslutningar 26 
FÖRKORTNINGAR 27 
II 
A 
SAMMANFATTNING 
Detta meddelande från kommissionen beskriver i stora drag den allmänna 
inriktningen i politiken för det internationella samarbetet inom vetenskap under 
kommande år. Det senaste meddelandet rörande detta ämne utfärdades år 1990. 
Sedan dess har viktiga händelser ägt rum, bl.a.: 
* Nya ramar för gemenskapens verksamhet, vilka upprättades i och med Fördraget 
om Europeiska unionen. 
* Utvecklingen inom internationella förbindelser. 
* Ändrade villkor för forskningsprogram i internationella sammanhang. 
De snabba geopolitiska förändringar som ägt rum kan sammanfattas som en 
upplösning av de forna blocken främst kännetecknad av kommunismens fall och en 
snabb industriell uppgång i flera utvecklingsländer. I detta läge har Europeiska 
unionen ett större ansvar för en stabil miljö i ett utvidgat Europa. Vetenskapligt 
samarbete är en viktig beståndsdel i sammanhanget. Samarbetet bidrar särskilt till 
att förbättra de ekonomiska möjligheterna till ömsesidig nytta för alla 
samarbetspartner. 
Decentraliseringen av verksamheten forskning underlättas genom den nya teknologin 
och ökar möjligheten till meningsfullt samarbete över långa avstånd. I och med 
liberaliseringen av handeln ökar pressen på länder att kunna konkurrera och i 
Europa finns en oro för att man kan komma att göra förluster till förmån för 
låglöneländer, något som kan få allvarliga konsekvenser för sysselsättningen. Å andra 
sidan erbjuder nya marknader också nya möjligheter. Den viktigaste uppgiften för 
den framtida politiken för internationell FoTU-verksamhet är därför att skapa en 
gynnsam balans mellan samarbete och konkurrens. Ett världsomspännande samarbete 
inom forskning och teknik, där man delar risker och satsningar, är också nödvändigt 
för att man skall kunna ta itu med de stora utmaningarna under 2000-talet. 
Europeiska unionen bör driva följande övergripande mål och principer för det 
internationella FoTU-samarbetet: 
* Att stärka Europas konkurrensförmåga och utveckla teknologi för framtida 
marknader. 
* Att utveckla partnerskap inom forskning och teknik med EU:s grannländer. 
* Att ta sin del av ansvaret och bedriva FoTU-verksamhet för att lösa 2000-talets 
stora problem 
* Att främja FoTU-verksamhet som gynnar en hållbar tillväxt i utvecklingsländerna. 
* Att dela med sig av information inom forskning och teknik och bidra till 
storforskningsprojekt och spjutspetsteknologi. 
III 
A 
Dessa mål skall uppnås genom följande kompletterande strategier för FoTU-
samarbetet: 
- Den globala strategin för enskilt deltagande i ramprogrammen för att öka EU:s 
konkurrensförmåga. 
- Den regionala strategin för riktade förbättringar av verksamheten inom forskning 
och teknik i utvalda regioner. 
- Den bilaterala strategin för upprättandet av förbindelser inom forskning och teknik 
med vissa länder. 
- Den multilaterala strategin för Europeiska unionens FoTU-verksamhet på global 
nivå. 
Dessa strategier stärks genom överensstämmelse med och förmåga att komplettera 
Europeiska unionens politik på andra områden, ökad samordning med 
medlemsstaterna, samt noggrann övervakning och utvärdering av hur framgångsrika 
strategierna är. 
Särskild tonvikt kommer att läggas på följande åtgärder på kort och medellång sikt: 
1. Att udvidga industrins roll i internationellt samarbete inom forskning och 
vetenskap. 
2. Att förstärka den yttre dimensionen inom FoTU-politiken. 
3. Att främja samarbete inom globala åtgärder. 
4. Att svara mot behoven hos de minst utvecklade länderna. 
5. Att stärka EU-delegationernas roll i det internationella FoTU-samarbetet. 
6. Att använda externa EU-medel till FoTU. 
7. Ytterligare finansiering - som, i fråga om Medelhavsområdet, skall ske genom 
det ändrade fjärde ramprogrammet, och 
8. i fråga om Central- och Östeuropa, genom det ändrade fjärde ramprogrammet 
och genom medel från Euratoms ramprogram för att stödja länderna under 
fasen före anslutning till unionen samt för att uppmuntra forskning på 
kärnsäkerhetsområdet. 
IV 
-n 
UTSIKTER FÖR DET INTERNATIONELLA SAMARBETET INOM 
FORSKNING OCH TEKNISK UTVECKLING 
1. Inledning 
Europeiska unionens internationella forskningskontakter har utvecklats kraftigt de 
senaste åren på grund av starka yttre påtryckningar i form av stora förändringar som 
berör den geografiska omgivningen, globaliseringen av ekonomin och det 
framväxande informationssamhället. 
Politiken för internationellt samarbete inom forskning och teknik i allmänhet är 
främst en del av unionens politik för forskning och teknisk utveckling. Den måste 
därför bidra till att stärka den europeiska ekonomins konkurrenskraft och dess 
position inom internationell handel samt bidra till att skapa arbetstillfällen inom 
unionen. Den måste därför fullt ut främja unionens företags förmåga till innovation, 
stärka unionens vetenskapliga och tekniska bas och utveckla möjligheter för Europa 
att övervaka tillfällen till tekniskt samarbete med tredje land. Å andra sidan, vilket 
är normalt inom samarbetsstrategier, måste full hänsyn tas till samarbetspartens 
behov och prioriteringar. Den internationella samarbetspolitiken för FoTU kommer 
därför att utformas till ömsesidig nytta för båda parter. 
Som ett omedelbart svar utanför det tredje ramprogrammet inledde unionen med 
starkt stöd från Europaparlamentet ny särskild samarbetsverksamhet1 inom FoTU 
med länder i Central- och Östeuropa, utvecklingsländer och nya tillväxtekonomier. 
Dessa införlivades i det fjärde ramprogrammet i form av ett särskilt internationellt 
samarbetsprogram (INCO). Man fattade dessutom beslut2 om ett selektivt inledande 
av andra särskilda FoTU-program och igick bilaterala avtal om forskning och teknik. 
Samtidigt kom FoTU-verksamheten att bli en viktig faktor för de olika 
utrikespolitiska instrumenten. Även om det är för tidigt att göra en ingående 
inventering av samarbetsaktiviteterna eftersom det fjärde ramprogrammet bara 
befinner sig i startgroparna, finns det behov att staka ut en klar och tydlig ram för 
verksamheten de närmaste åren. 
Investeringar inom FoTU utnyttjas idag i ett större internationellt sammanhang. Det 
internationella samarbetet inom det fjärde ramprogrammet har därför utvidgats och 
breddats. Programmets ekonomiska resurser har emellertid kraftigt minskats jämfört 
med tidigare år.3 Denna motsägelsefulla situation kräver strategiska val: effektiv 
förvaltning, samordning med och komplettering av andra EU-resurser samt ökad 
samordning med de enskilda medlemsstaternas politik. 
/ PECO, COPERNICUS, INTAS, se KOM (94) 420 slutl. 
Länder i Cental- och Östeuropa kan delta i alla särskilda program inom det fjärde ramprogrammet, 
andra tredje länder kan delta helt eller delvis i de program som är öppna för samarbete enligt 
bestämmelserna om deltagande i rådets beslut 94/763/EG. 
Central- och Östeuropa ungefär 50 % och utvecklingsländerna ungefär en tredjedel. 
1 
A JL 
2. Förändringar och utmaningar 
2.1 Den nya internationella situationen 
Den internationella situationen har förändrats djupgående sedan kommissionens 
senaste meddelande till rådet4 vilket har stora konsekvenser för Europeiska unionens 
politik för internationellt forskningssamarbete. Förändringarna innebär både hot och 
möjligheter för EU:s internationella forskningspolitik. 
* Den första förändringen, östblockets upplösning, berör hela den europeiska 
kontinenten. 
De gamla central- och östeuropeiska staterna och de baltiska staterna har återvunnit 
sin självständighet och inrättat demokratiska institutioner. Samtidigt har den 
Jugoslaviska federationen upplösts, och de nya oberoende staterna har uppstått ur 
f.d. Sovjetunionen. Dessa omvälvningar berör Europeiska unionen i allra högsta grad, 
inte minst vad gäller dess vetenskapliga samarbetspolitik. 
Först och främst berörs unionen av att många av dessa stater vänder sig hit. Dessa 
staters handelsförbindelser har redan genomgått en omorientering från öst till väst. 
För att gå dessa länder till mötes har gemenskapen redan utarbetat en strategi för 
fasen före deras anslutning. Vetenskapligt och tekniskt samarbete ingår i denna 
integrationsprocess och kan fungera till båda parters ömsesidiga fördel. 
För det andra har omfattningen av de förändringar som ägt rum i dessa länder, i 
synnerhet deras accelererade övergång från planekonomi till marknadsekonomi, 
naturligtvis påverkat deras forskningskapacitet vilken mer och mer riktas mot nya 
industriella behov. 
För det tredje är omfattningen av de miljöproblem som de står inför, och deras 
begränsade möjligheter att lösa dessa problem, något som visar sig allt tydligare. 
Problemen kan beröra Europeiska unionen direkt, vare sig det handlar om 
föroreningar av hav, grundvatten, floder eller luft eller de risker som vissa 
kärnkraftverk utgör. 
* Den andra förändringen omfattar Medelhavsområdet. 
Fredsavtalet mellan Israel och PLO har lett till att risken för väpnade konflikter i 
Mellanöstern minskat, men så gott som alla länder vid Medelhavets öst- och sydkust 
kämpar med svårigheter. Vid Europeiska rådets möte i Essen fastställdes fred, 
stabilitet och tillväxt i Medelhavsområdet som en av Europeiska unionens 
prioriteringar. Vissa av regionens problem berör unionens befolkning och verksamhet 
direkt, som till exempel föroreningen av vatten. 
Meddelande från kommissionen till rådet "Samarbete inom forskning och teknik med tredje land", 
KOM (90) 256 slutl., Bryssel den 13 juni 1990. 
Områdets ökade ofruktbarhet bidrar till problemen - vattenbristen är akut och måste 
mötas med större forskningsinsatser. Samtidigt kan unionen inte bortse från de 
indirekta följderna av konflikten mellan befolkningstillväxt och ekonomisk kris, i 
synnerhet i form av ökad invandring. 
Det är i unionens intresse att satsa på vetenskapligt samarbete som syftar till att 
hjälpa de södra medelhavsländerna att själva styra sin utveckling, och som därigenom 
kan utgöra ett blygsamt bidrag till regionens stabilitet. 
* Den tredje förändringen utgörs av de växande skillnaderna inom tredje världen. 
På sista tiden har en rad nya industriländer uppstått i Asien, och ett flertal 
latinamerikanska stater har stabiliserat sin ekonomi. De flesta av dessa länder 
befinner sig därigenom i en situation som präglas av kombinationen av en stark 
dynamik inom industri och handel och fortsatt stor eftersläpning på det sociala och 
hälsomässiga planet. 
Den europeiska industrins medverkan i FoTU-samarbetet med dessa länder har en 
avgörande betydelse. Industrin bör därför redan på forsknings- och utvecklingsstadiet 
vinna tillgång till dessa nya marknader. Det är viktigt att ta vara på alla nya 
möjligheter i samband med ramprogrammen för forskning och teknisk utveckling för 
att integrera dessa länder i forskningssamarbetet. 
Utvecklingen i dessa länder gör dock stagnationen ännu mer uppenbar i de övriga 
länderna i tredje världen. 
Till de ekonomiska svårigheterna, problemen med undernäring och torka kommer 
nu även utvecklingen av nya eller på nytt uppdykande epidemier. Trots att 
situationen i dessa områden ofta är svår är inrättandet av ett målinriktat 
vetenskapligt samarbete med länderna en nödvändighet, inte minst som dessa länder 
har visat sig vara mer och mer kapabla att använda FoTU-strategierna. 
Det är nödvändigt att göra det möjligt för de minst utvecklade länderna att ta del av 
det framväxande världsomfattande inormationssamhället, för att förhindra att klyftan 
mellan dem och utvecklade ekonomier blir ännu större. 
För att sammanfatta de internationella förändringarna: I samband med att det 
kommunistiska östblocket försvann och många utvecklingsländer hade ekonomisk 
framgång förändrades begreppet "tredje världen", och detta medförde att världens 
uppdelning i tre block inte längre är gällande. Skillnaderna har också ökat inom 
länder - mindre ekonomiskt utvecklade länder utrustar sig med högteknologiska 
forskningsinrättningar för att kunna delta i internationellt samarbete medan de 
fortfarande behöver bistånd för sin grundläggande utveckling. 
2.2 Förändringar vad gäller villkoren för FoTU-verksamhet 
Förloppet i samband med teknisk innovation blir allt kortare i världsekonomin. 
Pressen att kunna konkurrera ökar allteftersom liberaliseringen av världshandeln 
genom GATT/WTO5 sker allt snabbare. Nya tillväxtekonomier med lägre lönenivåer 
konkurrerar om att locka till sig företag från industrialiserade länder. Nationernas 
ekonomiska prestationer och deras ställning i den internationella rangordningen 
håller därför på att förändras. Särskilt Europas företag och avancerade tjänster 
riskerar att förlora sin relativa konkurrensförmåga med allvarliga följder för 
sysselsättningen. Å andra sidan erbjuder de nya marknader som uppstår i andra 
regioner nya möjligheter. 
För det första används en ny ansats för samarbete med andra industraliserade länder 
som grundar sig på ömsesidig tillgång till forskningsresultat. De bilaterala avtal som 
slutits med Australien och Kanada ger nya möjligheter för unionens industri och 
bidrar till att stärka basen för forskning och utveckling. 
För det andra investerar många länder med växande ekonomier i forskning och 
teknik eftersom detta ofta är drivkraften för innovationer. På så sätt har framstående 
centra utvecklats över hela världen. Även om koncentrationen av viktiga FoTU-
centra inom den så kallade triaden fortfarande dominerar sker en ökad utveckling 
mot större spridning och decentralisering av infrastruktur för forskning och teknik. 
Utvecklingen mot ökad decentralisering och spridning av information har underlättats 
av den ökade användningen av informations- och kommunikationsteknologi. Mycket 
av det som tidigare endast var möjligt genom fysiskt samarbete i organiserade 
forskningscentra kan idag åstadkommas genom informationsutbyte mellan olika 
platser genom datornät. Utvecklingen av informationssamhället gynnar möjligheten 
till fruktsamt samarbete på distans. 
Hur skall man då kunna dra nytta av samarbete med konkurrenter från andra 
områden och hur skall man kunna förbättra sysselsättningssituationen inom unionen? 
För internationell FoTU är den viktigaste frågan idag hur man skall finna den bästa 
balansen mellan samarbete och konkurrens. 
-' Ett resultat av förhandlingarna inom dessa samarbeten är möjligheten att på vissa villkor ge bistånd 
till forskningsverksamhet. 
2.3 Globala problem under 2000-talet 
Några av de viktiga punkter som kommer att bli kvar på dagordningen under 2000-
talet är de som har att göra med miljön6, t.ex. globala klimatförändringar, 
ökenspridning, förebyggande av skador orsakade av jordskalv, förorenig av luft och 
vatten, bevarande av den biologiska mångfalden, kärnsäkerhet och den ökade UV-
strålningen. Forskningen om miljöhoten har ofta ett samband med nya 
tillvägagångssätt inom industrin. FoTU-verksamhet rörande ren transportteknologi 
och principer för att styra transportefterfrågan kan till exempel bidra till att förbättra 
den europeiska industrins konkurrensförmåga på de växande internationella 
marknaderna samtidigt som den förbättrar den globala miljön. Forskningssamarbete 
kan mycket ofta utgöra det första steget mot industrisamarbete. 
Tendensen mot allt vidare världsomfattande samarbete inom forskning och teknik 
beror på ett allmänt behov av att dela kostnader, tekniska och mänskliga resurser 
samt risker i samband med större innovationer inom FoTU under 2000-talet. Inom 
de stora vetenskaperna förekommer bl.a. samarbete inom bioteknologi, astronomi, 
djupborrning, rymden, partikelfysik och strålningskällor. 
3. Mål och vägledande principer 
FoTU-verksamhet på gemenskapsnivå genomförs enligt artikel 130f i Romfördraget 
i syfte att 
* stärka den internationella konkurrensförmågan för gemenskapens industri, 
* stödja EU:s politik på andra områden. 
Dessa allmänna mål anger ramen för det internationella samarbetet inom forskning 
och teknik med tredje land. Det internationella samarbetet måste för att vara 
framgångsrikt och hållbart och för att kunna ge fördelar i ett vidare sammanhang 
först och främst vara till ömsesidig nytta för samarbetspartnerna och gynna dessa i 
fråga om forskning och teknik. 
3.1 Vägledande principer 
Den första grundprincipen är subsidiaritetsprincipen. Gemenskapens politik är inte 
avsedd att ersätta medlemsstaternas verksamhet inom internationellt vetenskapligt 
samarbete. Den skall i stället göra det möjligt för Europa att möta samarbetsviljan 
i tredje land och de krav som den internationella utvecklingen medför på ett 
samordnat sätt, med utgångspunkt från samarbetet mellan medlemsstaterna. 
Jämför Agenda 21 och andra uppföljningsarbeten till UNCKD-konferensen i Rio som inbegriper omfattande 
forskningsuppgifter som KG har bidragit till. 
Den andra grundprincipen är principen om samstämmighet med den övriga 
gemenskapspolitiken. Som del av gemenskapens vetenskapliga och tekniska 
forskningspolitik skall det internationella vetenskapliga samarbetet överensstämma 
med målsättningarna för Europeiska unionens yttre förbindelser. 
Den tredje grundprincipen är principen om effektivitet, som innebär att man skall 
försöka undvika splittring av insatserna och dålig koncentration av de finansiella 
medlen, och att säkra verksamhetens kontinuitet. 
3.2 Särskilda mål 
Vid tillämpningen av dessa principer uppstår följande mer specifika syften med 
internationellt vetenskapligt samarbete: 
1. För att stärka Europas konkurrensförmåga måste kunskapsbasen inom forskning 
och teknik främjas genom samarbete med partner med utländsk bakgrund inom 
forskning och teknik. Att låta utländska partner delta i den europeiska modellen 
för FoTU-samarbete underlättar inte bara tillgången till resultat inom forskning 
och teknik som har tagits fram någon annanstans utan även tillträdet för 
gemensamt utvecklad teknologi till utländska marknader. Nya möjligheter 
uppstår allteftersom konsortier inom forskning och teknik förbereder framtida 
industriella och ekonomiska partnerskap. 
2. Den kommande perioden bör stärka den europeiska regionen i den växande 
internationella konkurrensen och öka sammanhållningen, inte bara mellan de 
nuvarande medlemsstaterna. EU avser att hjälpa de associerade länderna i 
Centraleuropa och Baltikum att uppnå en konkurrenskraftig nivå. För att främja 
en utvidgad sammanhållning i regionen kommer de nya oberoende staterna och 
grannländerna i Medelhavsområdet, inom eller som gränsar till Europa, att 
uppmuntras delta i europeisk FoTU-verksamhet med sina särskilda behov och 
intressen. 
3. För att stödja EU:s politik på andra områden måste verksamheten inom 
forskning och teknik bidra till att lösa problem av global natur och ta itu med 
utmaningarna under de närmsta decennierna. Gemensamma satsningar gör att 
mänskliga, tekniska och ekonomiska resurser kan användas på ett effektivt sätt. 
Prioriteringarna inom det multilaterala samarbetet skall bygga på målen att 
uppnå en hållbar utveckling över hela världen, en renare och hälsosammare 
miljö och rättvisare samhällen med fredliga förbindelser. Tonvikten ligger på 
miljöfrågor, befolkningstillväxt, hälsoproblem av gränsöverskridande natur, 
tillgång till rent vatten, en hållbar användning av energikällor och transport och 
kommunikation (inbegripet informationssamhället). 
4. Bättre tillgång för utvecklingsländerna till FoTU-verksamhet och resultaten av 
denna håller på att bli viktigare än någonsin eftersom det finns en insikt om att 
detta är ett sätt att påskynda utvecklingen. Anläggningar för verksamhet inom 
forskning och teknik i dessa länder ger dem allt större möjligheter att bedriva 
forskning om sina egna behov vilket gynnar utvecklingen av deras ekonomier. 
Utbildade forskare och teknisk personal kan på så sätt stanna kvar i sina egna 
länder och samtidigt samarbeta med EU-institutioner. På sikt kommer FoTU-
samarbetet att stärka förbindelserna och leda till ett mer jämbördigt 
partnerskapsförhållande och därmed bidra till politisk stabilitet. 
Samarbete inom forskning och teknik stödjer därigenom Europeiska unionens 
politik på andra områden, t.ex. yttre förbindelser (den gemensamma utrikes- och 
säkerhetspolitiken, den gemensamma handelspolitiken, 
utvecklingssamarbetspolitiken) och politiken för ekonomiskt samarbete med 
tredje land. 
5. Ett annat grundläggande mål för det internationella FoTU-samarbetet är att ge 
europeisk forskning en internationell dimension. Kontakter och utbyte med 
andra forskare är av grundläggande betydelse för unionens FoTU-verksamhet, 
både på strategiska områden och när det gäller globala frågor. Det är viktigt att 
främja möjligheten till kontakter med grupper och sammanslutningar som 
bedriver utvecklingsarbete och på så sätt sammankoppla FoTU-verksamhet på 
hög nivå. 
De mål och principer som EU skall driva i det internationella FoTU-samarbetet skall 
i korthet vara följande: 
* Att stärka Europas konkurrensförmåga och utveckla teknologi för framtida 
marknader. 
* Att utveckla partnerskap inom forskning och teknik med unionens grannländer. 
* Att dela ansvaret och genomföra FoTU-verksamhet om stora problemområden 
under 2000-talet. 
* Att stödja FoTU-verksamhet för att främja en hållbar tillväxt i utvecklingsländerna. 
* Att dela med sig av information om forskning och teknik och bidra till 
storforskningsprojekt och spjutspetsteknologi. 
Exempel på aktiviteter inom forskning och teknisk utveckling i internationellt 
samarbete 
* Inom ramen för ett projekt om jordbävningsrisk tillsammans med länder i 
Central- och Osteuropa undersöks området Pannonien där fyra sovjetiska första 
generationens kärnkraftverk ligger. Forskare från Italien, Ungern, Tjeckien, 
Rumänien, Slovakien och Storbritannen deltar i denna geologiska 
undersökning. 
* Inom ramen för Internationella centret för vetenskap och teknologi (ISTC) har 
ett projekt inletts för alt utnyttja högtemperalur-raketteknologi för att lösa upp 
och neutralisera supertoxiska material. Projektet ger möjlighet för nästan 70 före 
delta militära forskare och ingenjörer att styra om sina kunskaper till nya 
uppgifter för användning inom industrin. Projektet finansieras till lika delar av 
EU, USA och Japan. Ryska federationen och Tyskland är forskningspartner. 
* Inom ramen för A VICENNE som inriktar sig på tolv Medelhavsländer utanför 
gemenskapen och särskilt på frågor kring vattenhushållning, hälsa och 
förnyelsebara resurser, fokuseras ett projekt på bindning av vattenförorenande 
ämnen från industrin med lokalt förekommande kombinanter för att finna 
säkra metoder för deponering och därmed skydda de knappa vattenresurserna. 
Forskare från Cypern, Egypten, Grekland och Storbritannien deltar. 
* Et' medicinskt forskningsprojekt tillsammans med Venezuela har som mål att 
utveckla bättre medicinering mot blodpropp genom att analysera 
molekylstrukturen hos saliv från en viss latinamerikansk fladdermusart. Saliven 
innehåller en viss sorls protein som kallas draculine vilket stoppar blodets 
koagulering i flera timmar. Läkemedelsforskare från Nederländerna, Frankrike 
och Venezuela deltar i arbetet med alt isolera proteinet. 
* En andra uppföljning av projektet om datorintegrerad tillverkning (SECIM) 
kommer att förbättra möjligheterna för samriskföretag i Kina vilka har problem 
med införandet av avancerad teknologi. Samarbetspartner är europeisk 
bilindustri, leverantörer av elektroniska tillbehör, kinesiska tekniska institut, 
samriskföretag inom bilindustrin samt textilindustrin. 
* Efter två årtionden av ökad ofruktbarhet i Sahel-ländema genomförs nu ett 
forskningsprojekt för att studera anpassningen av lokala näringshaltiga växter till 
torra förhållanden, däribland anpassningen av utländska växter (t.ex. bönor 
från Latinamerika) för att förbättra områdets näringsbas. Forskare från flera 
afrikanska länder, däribland CE RÅAS (regionalt center för undersökning av 
förbättring av anpassning till torka), Brasilien, Belgien, Frankrike och Portugal 
samarbetar på detta område. 
* Inom ramen för det europeiska forskningssammanslutningsprogrammet kommer 
73 forskare från medlemsstaterna att 1996 påbörja arbete inom japanska och 
koreanska laboratorier under högst 18 månader. De flesta projekten utgörs 
fämst av grundläggande forskning men de har även en stark industriell potential 
och är knutna till vissa särskilda frågor. 
4. Tillgängliga medel 
Europeiska unionen har i dag ett antal olika möjligheter att bygga upp vetenskapligt 
samarbete. De viktigaste är det fjärde ramprogrammets aktivitet 2, genomförandet 
av särskilda program samt ett nät av avtal med tredje land som omfattar samarbete 
inom FoTU. Erfarenheten visar dock att även olika andra möjligheter till 
vetenskapligt samarbete bör undersökas (se bilagan). 
Gemenskapen anstränger sig för att främja internationellt samarbete inom forskning 
och teknisk utveckling genom bilaterala avtal med tredje land. Vissa av dessa avtal 
behandlar övergripande förbindelser med tredje land och innehåller särskilda 
bestämmelser för samarbete inom FoTU. Det finns även särskilda avtal om FoTU-
samarbete. Dessa avtal främjar samarbete genom att underlätta den ömsesidiga 
tillgången till program och projekt inom FoTU och resultaten från dessa samt 
säkerställer skydd för immateriella rättigheter. Dessutom kan gemenskapen främja 
eller delta i särskilda FoTU-program som omfattar flera länder och behandlar viktiga 
globala behov. 
En samordand användning av gemenskapens olika resurser för dessa åtgärder är 
önskvärd. 
Programmen PHARE och TACIS ger redan stöd åt projekt med stora vetanskapliga 
och teknologiska inslag vilka bidrar till den ekonomiska återuppbyggnaden och 
utvecklingen. Samtidigt finns det i det fjärde ramprogrammets aktivitet 2 och i 10 % 
av de nationella vägledande programmen inom PHARE möjlighet till stöd för 
deltagande av PHARE-länderna i gemenskapens program. PHARE möjliggör också 
stöd för infrastruktur i samband med deltagande i sådana program inom ramen för 
tilläggsprotokollen i Europaavtalen. 
Utöver att göra det möjligt för de associerade länderna i Central- och Östeuropa att 
delta i gemenskapsprogrammen bör unionen ställa sig positiv till ansökningar från 
nationella samordnare i de länder som omfattas av PHARE och TACIS om 
godkännande av projekt som kan bidra till ekonomisk återuppbyggnad och utveckling 
och som har ett betydande vetenskapligt och teknologiskt inslag. MEDEA:s mål och 
medel, Europeiska utvecklingsfonden samt unionens biståndsprogram för Asien och 
Latinamerika möjliggör stöd till sådana program efter ansökan av de länder som 
omfattas, inom den avtalade ramen för samarbetsplanering. 
Det är också nödvändigt att mobilisera gemenskapens humankapital. Vissa av 
kommissionens representationer i tredje land bör utöka sin vetenskapliga expertis, 
antingen i form av permanent personal eller personal som har rekryterats lokalt, för 
att utföra vetenskaplig övervakning och förse unionen med analyser av utvecklingen 
inom forskningen utomlands. En sådan framåtblickande analysfunktion skulle ge ett 
bidrag både till europeisk forskning och till internationellt samarbete. Det bör 
uppmärksammas att unionen bland sin forskningspersonal har tillgång till riktiga 
experter vilka kan omplaceras. 
5. Prioriteringa för en tillnärmningspolitik 
Det är nödvändigt att utveckla samarbetet med länderna i Central- och Östeuropa 
och Baltikum som har slutit associationsavtal med Europeiska unionen, för att främja 
deras tiUnärmning till Europeiska unionen genom en allt större ekonomisk 
integration. 
Kärnsäkerhetsproblemen är speciellt trängande i denna region. Av institutionella skäl 
måste utvidgandet av det vetenskapliga samarbetet inom detta ytterst viktiga område, 
som kräver betydande finansiella medel, ske genom att en del av EURATOM-
ramprogrammets extramedel, om vilka ett beslut skall fattas under 1996, ställs till 
förfogande. 
I takt med att dessa länder utvecklas kan bilaterala avtal slutas så att länderna kan 
deltaga i vissa av gemenskapens särskilda program. 
Forskningssamarbete bör också stödja unionens politik för Medelhavsområdet 
(partnerskapet mellan unionen och Medelhavsområdet). Dialogen mellan Europeiska 
unionen, medlemsstaterna och partnerländerna i Medelhavsområdet skall leda till att 
gemensamma forskningsmål fastläggs, utgående från regionens allmänna problem, 
som till exempel hushållning med naturtillgångar (problem med vattentillgången), 
föroreningar av havet, kampen mot öknarnas utbredning, jordbruk, 
landsbygdsutveckling och växande tätorter. 
I den nya MEDA-förordningen fastställs särskilt bestämmelser för "integrerad 
utveckling av humankapital, särskilt genom utbildning och yrkesutbildning. Genom 
förordningens bestämmelser förbättras möjligheterna för vetenskaplig och teknologisk 
forskning. 
6. Åtta åtgärder 
Kommissionen lägger mer detaljerat fram sitt resonemang för de olika 
ländergrupperna i bilagan. Rådet och Europaparlamentet ombeds ge sina 
kommentarer till förslagen. Detaljerade utredningar om särskilda områden för 
internationellt samarbete har redan lämnats eller kommer att lämnas framöver7. 
Debattens resultat och den praktiska erfarenhet som tillämpningen av nuvarande 
ramprogram kommer att ge kommer att bidra till förberedandet av femte 
ramprogrammet. 
Kommissionen har för avsikt att driva åtta åtgärder under den närmaste framtiden. 
KOM(95)190 slutl. "Utsikter för samarbetet inom forskning och teknologi med de nya oberoende 
staterna" och SEC(95)814: Större möjligheter till utvecklingsforskning - ett prioriterat område för 
Europeiska unionen. 
10 
6.1 Dialog mellan forskning och industri 
Industrins medverkan i internationella samarbetsprojekt inom FoTU bör ökas. 
6.2 Förstärkning av FoTU-politikens yttre dimension 
Den politik som förs bör vara positiv till ökad ömsesidig tillgång till program och 
projekt inom FoTU samt resultaten därifrån, och den bör garantera skydd av 
immaterialrätten och bereda vägen för påbörjande av FoTU-projekt av 
gemensamt intresse. Denna politik kan föras genom ett mer systematiskt 
införande av särskilda FoTU-bestämmelser i bilaterala samarbetsavtal med tredje 
land och genom särskilda avtal om FoTU-samarbete. 
6.3 Främjande av FoTU-samarbete inom globala åtgärder 
Gemenskapen bör anstränga sig för att främja eller delta i program och projekt 
för forskning och teknisk utveckling där tredje land ingår och som syftar till 
behandla särskilda globala behov och vilka är av intresse för industri och 
forskningscentra i Europa. 
6.4 Prioriteringar anpassade till de minst utvecklade ländernas behov 
En dialog mellan Europeiska unionen, medlemsstaterna och de minst utvecklade 
länderna föreslås i följande syften: 
För att genomföra rådets förklaring om förstärkning av 
forskningsmöjligheterna i utvecklingsländerna (1 juni 1995). 
För att följa upp målen för åtgärder på Europanivå om jordbruksforskning 
för utveckling. 
6.5 Bättre kommunikation med tredje land 
Europeiska unionens representationer i länderna utanför gemenskapen bör i 
större utsträckning följa respektive lands utveckling inom forskning och teknik. 
Vissa representationer bör förstärkas med vetenskaplig personal. 
6.6 Användning av unionens medel 
Europeiska unionen kommer att utnyttja de möjligheter som ges genom 
PHARE, TACIS, M EDA, EUF samt stödprogram för Asien och Latinamerika 
för att främja tredje lands deltagande i projekt inom forskning och teknisk 
utveckling på den behöriga myndighetens anmodan och inom ramen för de mål, 
prioriteringar och metoder som fastställs i dessa program. 
11 
6.7 En ny åtgärd för Medelhavsområdet 
Särskilda ansökningsomgångar för länderna i Medelhavsområdet kan förutses. 
Detta kommer att kräva ytterligare medel från de reviderade medlen för det 
fjärde ramprogrammet. 
6-8 Stöd under fasen före Central- och Östeuropas anslutning 
Om tilläggsmedel inom det fjärde ramprogammet fastställs under 1996 kan en 
del användas för stöd under fasen före anslutningen. En prioritering bör vara att 
underlätta för samarbetspartner i de associerade länderna i Central- och 
Östeuropa samt i Baltikum att delta i särskilda program inom det fjärde 
ramprogrammet inom särskilda områden. 
En del av tilläggsmedlen för Euratom-ramprogrammet skulle kunna användas 
för att ge treje land finansiellt stöd inom området kärnsäkerhet. 
12 
BILAGA 
INTERNATIONELLT SAMARBETE INOM FoTU - SAMBANDET MELLAN 
STRATEGIERNA OCH REGIONALPOLITIKEN 
I. Strategier 
För att uppnå dessa mål krävs flera olika strategier som var och en vanligen tjänar 
mer än ett syfte, liksom enskilda mål även gynnas av olika strategier. Den 
övergripande strategin för det internationella FoTU-samarbetet bestäms av hur väl 
medlen och metoderna kompletterar varandra. 
A. Den globala strategin: Att öka konkurrensförmågan genom samarbete inom 
forskning och teknik 
När det gäller anpassningen till liberaliseringen av marknaderna och den ökade 
globala konkurrensen är samarbete inom forskning och teknik ett effektivt sätt att 
hålla uppe takten för de tekniska och socioekonomiska framstegen. Inom EU visar 
de ökade anslagen till ramprogrammen på en växande uppskattning av modellen för 
FoTU-samarbete för privata och offentliga forskningsinstitutioner. Denna europeiska 
modell för forskningssamarbete har utvidgats genom att utvalda särskilda program 
har öppnats för deltagande av tredje länder över hela världen. Samarbetspartner från 
tredje land får delta i enskilda projekt enligt de bestämmelser om deltagande som 
fastställs i rådets beslut 94/763/EG8, särskilt när detta är önskvärt för programmets 
syfte. Detta deltagande får inte försämra gemenskapens ställning i förhandlingar om 
internationella avtal som bl.a. grundar sig på ömsesidighet. 
Den nya möjligheten att samarbeta inom forskning och teknik med enskilda partner 
från tredje land är inte avsedd att ge resultat för särskilda länder eller för en viss 
region. Möjligheten att delta gäller samarbetspartner som kan bidra med värdefulla 
kunskaper till europeiska konsortier och som strävar efter egna fördelar av 
samarbetet med europeiska partner. Till skillnad från den regionala strategin som 
beskrivs nedan finansieras denna strategi i regel inte med medel från 
ramprogrammet. 
Ett utvidgat samarbete inom forskning och teknik utanför EU innebär emellertid en 
risk för att man förlorar kontrollen över hur resultaten används. Därför kommer 
särskild uppmärksamhet att ägnas överföring av resultat, utnyttjande av kunskaper 
och utövande av de immaterialrätter" som uppstår i samband med deltagande av 
tredje man. Det internationella FoTU-samarbetet får heller inte tillåta att europeiska 
normer, standarder eller etiska hänsyn kringgås. 
Artiklarna 2 och 3 i rådets beslut 94/763/1 «Xi av den 21 november 1994, KG T nr L 306, 30.11.1994, och artikel 
8 i beslut om vissa särskilda program. 
Kommissionens och rådets gemensamma förklaring av den 26 juli 1992 rörande immaterialrätter som är 
tillämpliga på samarbete inom forskning och teknik med tredje land. 
13 
Förutsättningarna för genomförande av projekt måste värnas, t.ex. tillgång till 
forskningsanläggningar, platser eller naturtillgångar av vetenskapligt intresse, bl.a. 
territorialvatten. Fri rörlighet för forskare måste garanteras. 
För att göra det möjligt att dra större nytta av den internationella dimensionen bör 
särskilda program aktivt utnyttja möjligheten till globalt samarbete. Det är emellertid 
nödvändigt att noga övervaka vilka effekter samarbetet har på programmets mål. Om 
öppnandet av program för globalt deltagande visar sig ge goda resultat bör 
öppnandet av ytterligare program planeras. Om inte, måste strategin omvärderas. 
Det nuvarande urvalet av särskilda program som står öppna för samarbete med 
tredje land över hela världen är inte resultatet av en konsekvent politik. Vissa av 
besluten förefaller till och med motsägelsefulla (t.ex. att öppna programmen om 
informationsteknologi och kommunikationsteknologi, men hålla programmen om 
telematik, industriteknik och material stängda). Öppnandet av program bör därför 
granskas i det femte ramprogrammet och vara resultatet av en konsekvent 
beslutsprocess. 
B. Den regionala strategin: Medel för riktade förbättringar av samarbetet inom 
forskning och teknik 
Den regionala strategin inom EU:s politik för internationellt FoTU-samarbete riktar 
sig till grupper av länder och fastställer FoTU-samarbete om frågor som är av särskilt 
regionalt intresse. Regionerna definieras geografiskt, genom ekonomiska indikatorer 
eller genom andra gemensamma särdrag. Prioriteringar som är av ömsesidigt intresse 
fastställs tillsammans med företrädare för länderna i den berörda regionen. Åtgärder 
som vidtas inom ramen för INCO, det program som genomför det andra 
verksamhetsområdet i ramprogrammet, är i det här sammanhanget koncentrerade 
till områden som inte omfattas av eller inte är tillräckligt specificerade för regionala 
syften i ramprogrammets övriga program. 
Den regionala strategin ger också ekonomiskt stöd till partner från tredje land genom 
de särskilda FoTU-åtgärder som fastställs inom ramen för INCO-programmet. Medel 
får också beviljas för att underlätta deltagande i gemensamma forskningsprojekt inom 
ramen för de övriga särskilda programmen. 
Medlen för FoTU-samarbetet kan utnyttjas effektivt om partnerländernas FoTU-
strukturer är tillräckligt funktionsdugliga och om de kan dra nytta av de 
gemensamma FoTU-resultaten för sin vidare utveckling. FoTU-projekten måste 
integrera de slutliga användarna av resultaten, t.ex. industrier eller förvaltningar, och 
ta hänsyn till socio-ekonomiska förhållanden vid planeringen av särskilda 
forskningsstrategier. 
C. Den bilaterala strategin: Upprättandet av särskilda förbindelser inom forskning 
och teknik 
EU får upprätta förhållanden med enskilda länder genom att ingå bilaterala avtal (se 
bilaga 3). Det finns tre typer av avtal: 
* allmänna handelsmässiga och ekonomiska samarbetsavtal, som inbegriper ett 
avsnitt om samarbete inom forskning och teknik, som syftar till att underlätta 
samarbete i allmän bemärkelse, 
* avtal om FoTU-samarbete som underlättar ömsesidigt tillträde på projektbas till 
särskilda program10, 
* avtal om FoTU-samarbete som knyter ett tredje land med fullständigt ekonomiskt 
stöd till ett, flera eller samtliga särskilda program inom ett ramprogram och som 
fastställer motsvararande bidrag till gemenskapens budget11. 
Avtalen anger tillvägagångssätt och metoder för samarbete samt immaterialrättsliga 
bestämmelser. De bör särskilt säkerställa jämförbart tillträde för europeiska FoTU-
partner till motsvarande program i det tredje landet. Innan man inleder nya 
förhandlingar måste man utvärdera de eventuella fördelarna och effekterna av ett 
avtal mot bakgrund av de möjligheter till FoTU-samarbete som redan finns. 
D. Den multilaterala strategin: Deltagande i utvald verksamhet inom forskning och 
teknik 
För att utvidga gränserna för kunnandet inom forskning och teknik krävs alltmer 
centraliserade anläggningar eller nätverk som går utöver ett enskilt lands eller en 
enskild regions förmåga. Det är därför viktigt för EU att samarbeta på multilateral 
nivå med kompetenta partner, antingen inom oberoende projekt (t.ex. ITER, 
HUGO, HSFP) för att skapa en sammanållen europeisk samordning i internationella 
forskningssatsningar (t.ex. ENRICH), eller inom ramen för internationella 
organisationer med ett vidare arbetsfält (t.ex. WHO, IAEA). 
De arbetsgrupper för det industriella FoTU-samarbetet som kommissionen nyligen 
inrättat kombinerar olika EU-satsningar och riktar in dem på det framtida samhällets 
särskilda krav ("rena bilar", vaccin etc.) Dessa initiativ måste både utvärdera 
utmaningarna i fråga om den internationella konkurrensen och möjligheterna i 
samband med större marknader. När det till exempel gäller utvecklingen av den rena 
bilen har Japan och USA vidtagit liknande åtgärder. Kontakter och regelbundet 
utbyte skulle kunna upprättas med sådana initiativ. Ett sådant samarbete kan 
dessutom med iakttagande av lämpliga försiktighetsåtgärder intensifieras om detta 
skulle vara av större värde för kunnandet eller för kunskaperna om utländska 
marknader. 
10 Artikel 2.1 c ii i rådets beslut 94/763/1-G av den 21 november 1994, EGT nr L 306, 30.11.1994. 
/; Artikel 2 i samma beslut. 
15 
Ett regelbundet utbyte av synpunkter på högsta nivå (t.ex. inom Carnegie-gruppen) 
eller inom ramen för internationella organisationer (t.ex. OECD) är av stor vikt. 
Samordning av medlemsstaternas ställningstaganden inom sådana organisationer 
kommer att uppmuntras, t.ex. genom CREST där medlemsstaternas 
ställningstaganden kan samordnas före stora OECD-möten. 
E. Sammanhang med och förmåga att komplettera EU:s politik på andra områden 
De utrikespolitiska instrumenten (dvs. PHARE, TACIS, MEDA, EUF, 
förordningarna om stöd till Asien och Latinamerika) bidrar med betydande medel 
till utvecklingen av FoTU-infrastruktur (uppbyggnad av forskningskapacitet, däribland 
mänskligt kapital och utbildningsinfrastruktur) i mottagarländerna. FoTU-projekten 
hjälper till att utforma och förverkliga denna politik. FoTU-projekt har även 
finansierats i samarbete med partner från EU:s medlemsstater. För att säkerställa att 
FoTU-investeringarna blir så effektiva som möjligt behövs bättre samordning mellan 
EU:s utrikespolitik och forskningspolitiken. En sådan samordning skulle öka 
sammanhanget och överensstämmelsen mellan dessa instrument och, i synnerhet, 
INCO-programmet. 
Unionen kommer att använda de möjligheter som ges genom PHARE, TACIS, 
MEDA, EUF och biståndsprogram för Asien och Latinamerika för att främja 
deltagandet av tredje land i projekt som innehåller FoTU med upp till 50 % av 
kostnaden för deltagandet12. Detta sker på anmodan av de behöriga myndigheterna 
och inom de mål, prioriteringar och förfaranden som fastställs i dessa program. Vissa 
associerade centraleuropeiska stater har redan framfört en sådan begäran avseende 
utnyttjandet av PHARE-prograrrtmets medel13. 
På det hela taget kommer samordning att säkerställas med EU:s politik på alla andra 
områden som är av betydelse för det internationella FoTU-samarbetet. Samordning 
kommer särskilt att ske med konkurrenspolitiken eftersom offentligt finansierade 
initiativ inom det internationella FoTU-samarbetet inte bör strida mot 
bestämmelserna om statligt stöd enligt Romfördraget, EES-avtalet, WTO och andra 
avtal, men även med politiken på jordbruks-, miljö- och energiområdet liksom på 
andra områden. 
Olika former av samordning med och komplettering av EU:s politik på andra 
områden har genomförts. Ett första exempel är AVICIENNE-initiativet där 
gemensamma forskningsåtgärder i sin helhet finansieras med medel för 
Medelhavspolitiken. Ett andra är ISTC där EU:s bidrag finansieras genom TACIS-
programmet. 
enlighet med de allmänna principerna i del fjärde ramprogrammet. 
Se slutsatserna pä ordförandenivå vid mötet mellan HU:s ministrar med ansvar för forskning och ministrar 
med ansvar för forskning i de associerade centraleuropeiska och baltiska staterna den 9 juni 1995. 
Ett tredje är CERAAS där ett gemensamt forskningsprojekt får stöd genom 
ramprogrammet medan infrastruktur och utbildning i samband med samma projekt 
finansieras inom ramen för Lomé-konventionen. Ett fjärde är AVS-EU:s 
gemensamma intitiativ där forskningspolitiken på fiskeområdet för AVS-länder har 
fastställts gemensamt och två finansieringskällor kommer att utnyttjas beroende på 
situationen. Ett femte är stödet till den internationella jordbruksforskningen, som 
finansieras genom och styrs av förordningen om stöd till Asien och Latinamerika med 
forskningsstöd från INCO. I samtliga fall förbättrade utnyttjandet av dessa medel, 
som inriktades på att stärka forskningskapaciteten i tredje land, möjligheten till 
samarbete inom forskning och teknik och effektiviteten för sådant samarbete. 
Trots dessa exempel behöver samordningen fortfarande förbättras. I detta syfte 
kommer grupper bestående av företrädare från olika avdelningar att inrättas. 
Dessutom kommer EU-delegationer utomlands att uppmanas vara mer 
uppmärksamma på landets utveckling på FoTU-området och att spela en aktivare 
roll. 
F. Samordning med medlemsstaterna och andra fora för europeiskt samarbete 
Efter det senaste meddelandet "Forskning och teknisk utveckling: att uppnå 
samordning genom samarbete"11 måste större tonvikt läggas på att till fullo utnyttja 
den europeiska potentialen genom en mer djupgående samordning med 
medlemsstaterna och deras internationella åtaganden. Utbytet av synpunkter mellan 
kommissionen och medlemsstaterna måste därför intensifieras och som fora utnyttja 
både CREST, för allmänna frågor, och INCO-kommittén för särskilda frågor. 
Samordningsåtgärder i fråga om inriktning och sakfrågor kommer att vidtas som 
sammankopplar nationella initiativ och institutioner med EU:s verksamhet i syfte att 
synkronisera målsättningar, komplettera förvärvade kunskaper och bättre utnyttja de 
medel som satsas. Två sådana nya typer av åtgärder som omfattar olika regioner har 
redan lanserats: jordbruksforskning för utvecklingsländer och EU:s och icke-anslutna 
Medelhavsländers område för forskning och teknik. 
Som en åtgärd för att förbättra verktygen för samordning kommer kommissionen att 
göra en inventering av de enskilda medlemsstaternas och de associerade ländernas 
politik för det internationella samarbetet inom forskning och teknik. 
G. Övervakning och utvärdering 
Det kommer slutligen att bli nödvändigt att övervaka och utvärdera de medel och 
metoder som används i olika regioner och i de strategier som tillämpas för att 
bedöma mervärdet av internationellt FoTU-samarbete15. 
14 KOM (94) 438. 
'•' Delar har redan redovisats i "Europeiska rapporten om indikatorer för samarbete inom forskning 
och teknik, Luxemburg 1994. 
17 
Särskild uppmärksamhet skall ägnas påverkan på konkurrensförmågan för europeisk 
industri. Något som skall övervakas som ett särskilt FoTU-villkor är den 
internationella dynamiken för handel och industri. GFC/IPTS internationella tekniska 
observatorium i Sevilla skall stödja detta initiativ. 
FoTU-samarbete har en dynamisk utveckling. En genomgång av varje land bör 
genomföras och mått tillämpas för att skilja mellan länder där samarbetspartner bör 
få ekonomiskt stöd från gemenskapen och länder som bör förlita sig på sina egna 
resurser. Denna åtskillnad är särskilt betydelsefull i fråga om den dynamiska 
utvecklingen för tillväxtekonomierna. 
II. Unionens framtidsutsikter för samarbete inom forskning och teknik med sina 
partner 
I följande avsnitt presenteras grupper av länder enskilt med avseende på EU:s 
särskilda forskningspolitiska intresse, vilka mål man söker uppnå, vilka vägledande 
principer som man driver och vilka strategier som tillämpas. 
Strategin att utgå ifrån geografiska eller ekonomiska regioner är i linje med unionens 
utrikespolitik. Den uppmuntrar tredje länder som är grannländer att samarbeta i 
nätverk och få ett ekonomiskt mervärde från sina grannar på samma sätt som 
medlemsstaterna får genom FoTU-samarbetet inom gemenskapen. Den betonar 
unionens modell för regional integrering och gör det möjligt för partner med 
gemensam bakgrund att dra nytta av unionens erfarenheter av lönsamt och fredligt 
regionalt samarbete. I detta avseende är ömsesidig nytta för både EU och dess 
partnerländer själva grunden för ett dynamiskt FoTU-samarbete. 
A. Europa och grannländerna 
De länder som gränsar till unionen är särskilt betydelsefulla eftersom de har många 
problem och intressen gemensamma med unionen. Med vissa av dem är FoTU-
samarbetet redan långt framskridet eftersom västeuropeiska icke-medlemsstater 
traditionellt har upprätthållit starka samarbetsförbindelser inom forskning och teknik 
med EU. Island, Liechtenstein och Norge har helt knutits till det fjärde 
ramprogrammet genom Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 
(EES). Schweiz planeras knytas till ramprogrammet genom ett bilateralt avtal16. 
COST har växt kraftigt som ett traditionellt verktyg för att samordna forskningen i 
fråga om de sakfrågor, ämnesområden och vetenskapsgrenar som inte omfattas av 
ramprogrammet med medlemsstaterna och europeiska grannländer. Man bör på 
grundval av praktiska hänsyn försöka förbättra förmågan att komplettera 
gemenskapens program, särskilt de samordnade åtgärderna. En bedömning av de 
resultat som COST har uppnått och en mer specificerad definition av dess roll i den 
övergripande samordningen håller på att utarbetas. 
16 Schweiz är redan knutet till fusionsforskningen (HURATOM). 
18 
Samordningen med andra befintliga fora för FoTU-samarbete i Europa kommer att 
fortsätta och förstärkas. Detta rör EUREKA, särskilt i fråga om industriellt FoTU-
samarbete, liksom andra fora som behandlar särskild FoTU-verksamhet (CERN, 
EMBL, ESO och ESA etc). Vidare innebär det samarbete med ESF i verksamhet 
som t.ex. anordnandet av europeiska FoTU-konferenser. 
EU har ett särskilt intresse av att samarbeta med sina närmaste grannländer. Tre 
grupper av länder är av särskilt intresse: Centraleuropa och Baltikum, de nya 
oberoende staterna i före detta Sovjetunionen, och partnerländerna i 
Medelhavsområdet. 
A.l. Centraleuropa och Baltikum 
Det övergripande målet med FoTU-samarbetet med de flesta av de 
centraleuropeiska och baltiska länderna är att stödja deras ansträngningar och 
hjälpa dem att förbereda sig för ett eventuellt EU-medlemsskap. Stora 
ansträngningar har gjorts för att befästa återgången till demokrati, övergången 
till marknadsekonomi och uppnåendet av ett fredligt, stabilt och öppet samhälle, 
om än med varierande grad av framgång. Vissa länder har åter fått en positiv 
tillväxt med goda utsikter för den framtida utvecklingen medan andra fortfarande 
lider av strukturella brister. 
Som ett led i en bilateral strategi har EU ingått associationsfördrag, vars 
tilläggsprotokoll fastställer öppnandet av särskilda program. EU:s intresse ligger 
i att stödja ländernas gradvisa integrering i det europeiska FoTU-samhället och 
att de skall uppnå full konkurrensförmåga. Gemensamma FoTU-
samarbetsprojekt kommer att syfta till att öka effektiviteten och 
moderniseringstakten i industrisektorn. Bättre skydd av miljön och uppgradering 
av produktionstekniken till europeiska ekologiska standarder är en del av 
moderniseringen eftersom detta ofta försummats under tidigare regimer. 
Särskilda centrer för spridning och optimering av resultaten kommer att 
upprättas för att främja industriellt nytänkande genom FoTU-verksamhet och 
underlätta tekniköverföring och allmänt utnyttjande av forskning. Dessa centrer 
kommer också att sprida information om gemenskapens verksamhet. 
En mycket viktig del när det gäller att uppnå dessa mål är att man skall öppna 
alla särskilda program som ingår i ramprogrammet för "europeiska tredje 
länders" deltagande på projektbas (se bilaga 2, Översikt). Deltagandet bör 
underlättas genom utnyttjande av medel för EU:s program på andra områden 
(PHARE). Dessutom planeras FoTU-verksamhet för särskilda mål inom ramen 
för INCO-programmet. De prioriterade områdena är informations- och 
kommunikationsteknologi, miljö, hälsa, energi, transport samt FoTU-verksamhet 
som är inriktad på industrin. De kommer att definieras mer ingående i samråd 
med ländernas myndigheter. 
19 
Med tanke på de potentiella hoten mot miljö och hälsa som kärnkraftverk och 
kärnsäkerhetssystem i Centraleuropa och i de nya oberoende staterna utgör 
möJngg"r det särskilda FoTU-programmet om kärnsäkerhet inom ramen för 
Euratom-fördraget samarbete med dessa länder. Paradoxalt nog innehåller 
programmet emellertid inga bestämmelser om medel för att stödja deltagandet 
av samarbetspartner utanför EU, något som är av avgörande betydelse med 
tanke på de central- och östeuropeiska ländernas ekonomiska problem. Eftersom 
INCO-programmet inom ramen för det fjärde ramprogrammet grundar sig på 
Romfördraget, medges inte ekonomiskt stöd till FoTU-samarbete på 
kärnenergiområdet. Medel bör därför göras tillgängliga för detta syfte inom 
ramen för det tillägg till Euratom-ramprogrammet som man skall fatta beslut om 
1996. 
På längre sikt bör utvecklingen i dessa länder ske på ett sådant sätt att den 
regionala strategi som tillämpas för närvarande kompletteras och gradvis ersätts 
av en bilateral strategi i form av associeringsavtal om samarbete inom forskning 
och teknik. Detta sista steg i förberedelserna för EU-medlemsskap förutsätter 
motsvarande ekonomiska bidrag till EU:s forskningsbudget. 
Andra inslag i samarbetet är den allmänna dialogen om politik och 
samordningsmetoder för att uppmuntra nationella regeringar att ge FoTU-
verksamhet vederbörlig prioritet och ge stöd till deltagande i gemenskapens 
särskilda FoTU-program. Regelbundna möten mellan ministrar med ansvar för 
forskningsfrågor i EU och de associerade centraleuropeiska länderna och 
baltstaterna, som hålls med tanke på en framtida anslutning, kommer att stärka 
de yrkesmässiga förbindelserna, och detta kommer även ministrar med ansvar 
för sektorer med betydande behov av forskning att göra. 
A.2. De nya oberoende staterna 
De framtida åtgärderna i fråga om samarbete med de nya oberoende staterna 
beskrevs nyligen i meddelandet från kommissionen till rådet och 
Europaparlamentet: "Utsikter för samarbetet inom forskning och teknik med de 
nya oberoende staterna"17. Meddelandet behandlar FoTU-samarbete med både 
europeiska och icke-europeiska nya oberoende stater. 
Den ryska federationen utgör den största utmaningen med sin enorma 
ekonomiska och sociala men även militära och vetenskapliga potential. Ukraina, 
Vitryssland, Moldavien och republikerna i Kaukasus och Centralasien erbjuder 
också betydande samarbetsmöjligheter till ömsesidig nytta på särskilda områden. 
Efter sex år av ekonomisk nedgång i de nya oberoende staterna är tillträde till 
den europeiska handeln, investeringar och teknik något som samtliga stater 
prioriterar, och den ryska federationen kommer att ha störst inflytande när det 
gäller de framtida utsikterna i regionen. 
COM (95) 190 slutlig, 16 maj 1995. 
20 
FoTU-sektorn som en långsiktig drivkraft för utvecklingen måste stimuleras att 
återuppstå i en effektivare struktur och snabbare än omvandlingsprocessen har 
tillåtit hittills. En viktig del av FoTU-samarbetspolitiken är därför att värna om 
den högkvalitativa FoTU-potentialen. Det vetenskapliga och tekniska samarbetet 
med de nya oberoende staterna kommer att vara inriktat på att utveckla de 
industriella möjligheterna till teknisk utveckling och att identifiera 
samarbetspartner för de nya marknader som uppstår, att uppmuntra en hållbar 
utveckling och övervinna omoderna strukturer och samtidigt uppmuntra en 
ändring av inriktningen för forskare till forskning om nya offentliga och privata 
behov. 
Alla de nya oberoende staterna omfattas av INCO:s regionala strategi och 
prioriterade områden är informationsteknologi, miljöskydd och hälsa, vilka 
kommer att definieras närmare i en politisk dialog. De europeiska nya 
oberoende staterna får dessutom delta på projektbas i alla EU:s FoTU-program, 
medan några program även är öppna för deltagande av icke-europeiska nya 
oberoende stater. De avtal om partnerskap och samarbete som har 
undertecknats med vissa nya oberoende stater innefattar ett avsnitt om bilateralt 
FoTU-samarbete. 
Efter den första fasen då stöd ges till ett stort antal olika forskare i relativt små 
och teoretiskt inriktade projekt kommer medlen att riktas in på ett mindre antal 
projekt som främjar tillämpning och stabiliserar de mest relevanta delarna av 
FoTU-potentialen i de nya oberoende staterna. För att förbättra projektens 
kvalitet och tillämpning planeras flera stödåtgärder, däribland bättre 
informationssystem och system för att hitta samarbetspartner. INTAS, ett 
pilotprojekt i form av en privat sammanslutning som inrättats för särskilt 
samarbete med de nya oberoende staterna, främst inom grundforskning, har 
finansierat ett stort antal små projekt. INTAS håller för närvarande på att 
omvärderas eftersom det inte har lyckats få tillräckliga finansieringsmedel från 
de enskilda medlemmarna på det sätt man räknat med, med undantag av 
gemenskapen. 
Två frågor förtjänar särskild uppmärksamhet: omställningen av den enorma 
militära potentialen till fredliga mål samt lösningen av miljöproblemen, särskilt 
på kärnenergiområdet. Den första frågan håller på att behandlas med betydande 
framgång av Internationella centret för forskning och teknik (ISTC) i samarbete 
med Japan, USA, Ryssland och andra berörda länder. När det gäller den andra 
frågan kommer uppmärksamhet att ägnas de miljömässiga och medicinska 
konsekvenserna av stora radioaktiva utsläpp, t.ex. Tjernobyl och Mayak. I fråga 
om de centraleuropeiska länderna måste medel uppbringas för FoTU-samarbete 
om kärnsäkerhet inom ramen för Euratom-ramprogrammet. 
21 
A.3. Partnerländerna i Medelhavsområdet 
En politisk dialog på hög nivå mellan EU, dess medlemsstater och 
partnerländerna i Medelhavsområdet är en förutsättning för att det skall gå att 
framgångsrikt främja och uppmuntra FoTU-verksamhet med syfte att upprätta 
ett område för forskning och teknik för EU och icke-anslutna Medelhavsländer. 
Denna uppgift ägnas särskild uppmärksamhet efter symposiet "l'Europe de la 
Recherche et la Méditerranée" som hölls i Sophia-Antipolis i mars 1995, och 
kommer att behandlas vid konferensen för EU:s medlemsstater och 
Medelhavsländerna i Barcelona i november 1995. Den intensifierade dialogen 
bör leda till en gemensam definition av mål och prioriteringar som är av 
ömsesidig betydelse. Dessa kan senare granskas och utvärderas i förhållande till 
resultaten. På kort och medellång sikt planeras vissa särskilda åtgärder. 
FoTU-samarbetet med Medelhavsländerna syftar huvudsakligen till att bidra till 
att förbättra levnadsstandarden. För att skapa en bättre grund för en hållbar 
utveckling bör det planerade området för forskning och teknik för EU och icke­
anslutna Medelhavsländer främja ett fritt utbyte av forskningsinformation, 
material och personer och upprätta FoTU-nätverk mellan EU och de icke­
anslutna Medelhavsländerna i syfte att säkerställa fullständigt deltagande i det 
globala informationssamhället. För att särskilt stärka den regionala FoTU-
kapaciteten kommer stöd också att ges till Syd-Syd-samarbete och integrering. 
Resultaten från dialogen bör vara inriktade på viktiga regionala problem, dvs. 
sådana problem som är gemensamma för Medelhavsländerna. Många frågor har 
att göra med förvaltning av vattenresurser, t.ex. förorening av hav, ökenspridning 
och jordbruk, förvaltning av kustområden, samt landsbygdsutveckling och 
utveckling av städerna, särskilt i områden där det råder vattenbrist. Andra frågor 
rör befolkningen och hälso- och sjukvård. 
För närvarande kan bara Cypern, Malta och Turkiet delta på projektbas i 
samtliga särskilda program inom ramprogrammen (se bilaga 2). Israel bör snart 
på grundval av ett bilateralt associeringsavtal på FoTU-området kunna delta i 
all verksamhet inom ramen för det fjärde ramprogrammet utom på 
kärnenergiområdet. För de övriga partnerländerna i Medelhavsområdet är flera 
särskilda program öppna för deltagande på projektbas. 
Dessa länder kommer vidare att vara föremål för särskild regional verksamhet 
både inom FoTU-samarbete, särskilt inom ramen för INCO, och inom 
uppbyggnad av FoTU-kapacitet. I fråga om det senare bör man sträva efter nära 
samverkan med MEDA så att partnerländerna i Medelhavsområdet kan 
samarbeta med EU:s institutioner i ett verkligt partnerskap. En bilateral strategi 
kan övervägas om och när detta ligger i EU:s och de berörda 
Medelhavsländernas intresse. 
22 
B. De högindustrialiserade länderna 
Ett viktigt särdrag för länder som USA, Japan, Canada och Australien är att de 
både är unionens samarbetspartner och konkurrenter. Målet för samarbetet med 
dessa länder är dubbelt: för det första att upprätthålla och utveckla tillgången 
till FoTU-kunnande i dessa länder för att förbättra resultaten av gemenskapens 
FoTU-verksamhet och de europeiska ekonomiernas konkurrensförmåga och, för 
det andra, att utveckla FoTU-verksamhetens bidrag i fråga om internationella 
utmaningar, t.ex. globala klimatförändringar, ökenspridning, förebyggande av 
skador i samband med jordskalv, kärnsäkerhet, folkhälsa, befolkningstillväxt och 
forskningskunnande, och i fråga om projekt, t.ex. kontrollerad termonukleär fysik 
eller forskning om mänskliga genom och det initiativ för det globala 
informationssamhället som nyligen togs av G7-länderna. Överföring av medel 
planeras inte i något av dessa fall. 
Med tanke på det stora antal områden där FoTU-samarbete kan genomföras 
kommer det att bli nödvändigt att utvidga dialogen om FoTU-politik och 
identifiera föremålen för ett balanserat och selektivt samarbete, under det att 
hänsyn tas till EU:s politik på olika områden och medlemsstaternas förbindelser 
med dessa länder. 
Om ett ömsesidigt intresse fastställs kan samarbetsavtal med tredje land 
förhandlas fram inom ramen för en bilateral strategi. I sådana avtal värnas 
gemenskapens forskningsintressen genom att man säkerställer jämförbar tillgång 
till program i det berörda tredje landet och genom att resultat och immaterialrätt 
för de europeiska partner som deltar i samarbetet respekteras. Villkor om 
ömsesidig tillgång bör vara en grundläggande del av alla samarbetsavtal med 
dessa länder. Gemenskapens intresse säkras genom att skyddet av 
immaterialrättigheter för alla samarbetspartner respekteras och används i 
enlighet med gemenskapsregler. 
Deltagande i särskilda program som öppnas på grundval av den globala strategin 
bör godkännas om, och i den mån, detta bidrar till ett bättre uppnående av 
målen för det särskilda programmet i fråga. Ensidig tillgång får inte försvaga 
gemenskapens förhandlingsposition totalt sett gentemot tredje länder med vilka 
den kan önska ingå samarbetsavtal, särskilt rörande jämförbar och effektiv 
tillgång till forskningsprogram i tredje land som är av intresse för Europeiska 
unionen. I båda dessa modeller för deltagande av tredje land måste mer 
övergripande gemenskapsintressen tas i beaktande i en sammanhållen strategi 
för alla särskilda program. 
Andra sätt att intensifiera samarbetet med dessa länder är gemensamma 
undersökningar och projekt samt ömsesidig tillgång till forskninganläggningar. 
Det är av grundläggande vikt att upprätthålla och utvidga dialogen om FoTU-
politiken med dessa länder. 
23 
C. Utvecklingsländerna 
Utvecklingsländerna skiljer sig mycket från varandra vad gäller utvecklingsnivå, 
tillgångar och potential på FoTU-området. Det finns många faktorer som 
hämmar utvecklingen, varav vissa är gemensamma för alla och utmärkande för 
de fysiska och biologiska kännetecknen i tropiska miljöer. Många av dessa länder 
behöver en effektivare FoTU-bas som kan bidra till att undanröja dessa faktorer. 
Samarbetet med utvecklingsländerna och de nya tillväxtekonomierna har länge 
utgjort en betydande del av EU:s prioriteringar inom yttre förbindelser (Lomé-
konventionen, förordningarna om stöd till Asien och Latinamerika). I flera av 
dessa länder har EU såväl som medlemsstaterna sedan länge etablerade 
traditioner när det gäller samarbete om ekonomiska och kulturella frågor, 
utbildning och FoTU-verksamhet, vilket visas genom beslutet nyligen om en 
ökning av Europeiska utvecklingsfonden för de närmaste fem åren. 
Målet med FoTU-samarbetet är därför att knyta dessa länder till alstrandet av 
den kunskap och den nya teknologi som behövs för att lösa deras särskilda 
problem och för att uppnå en hållbar ekonomisk utveckling. Ett sådant 
samarbete underlättar dessutom utbytet av kunskaper och teknologi med dessa 
länder där en stor del av världens befolkning bor och som utgör en mycket viktig 
potentiell marknad. På så sätt är FoTU-samarbetet viktigt för dessa länders 
ekonomiska utveckling på medellång och lång sikt och därigenom även viktigt 
för Europas företag som potentiella handelspartner. 
FoTU-verksamhet om miljöfrågor, naturtillgångar, ett hållbart jordbruk samt 
hälsa utgör för närvarande de viktigaste prioriteringarna, även om det också 
finns möjligheter till samarbete i andra frågor som är av betydelse för 
grundläggande ekonomisk och social utveckling och som ligger i EU:s intresse. 
För utvecklingsländerna är FoTU-verksamhet rörande dessa frågor av central 
betydelse och den forskning som redan har utförts avseende många av frågorna 
säkerställer att de kan dra nytta av samarbete med forskarlag i EU. Ytterligare 
fördelar förväntas också i form av en allmän stimulering av de ofta isolerade 
akademiska kretsarna och forskarsamhällena. Forskare från EU kan å sin sida 
gynnas genom samarbete som ger tillgång till exempelvis nya fysiska, biologiska 
och sociala miljöer. 
För att uppnå målen utnyttjas flera strategier. När det gäller den regionala 
strategin är INCO inriktat på ett begränsat antal utvalda ämnesområden för 
forskning för att undvika uppsplittring av insatserna i förhållande till de 
tillgängliga resurserna. Inom ramen för den globala strategin är eller kommer 
vissa särskilda program att vara öppna för deltagande av utvecklingsländer på 
projektbas. 
24 
När det gäller samarbctsverksamhet inom ramen för EU:s politik utanför 
unionen kan verksamhet som har samband med FoTU genomföras med 
ekonomiskt stöd från Lomé-konventionen och förordningarna om stöd till Asien 
och Latinamerika. 
EU kommer att behöva en gemensam strategi som ser till att det finns en 
övergripande sammanhållning som grundar sig på komplettering och samverkan. 
Man kommer att försöka fastställa prioriteringar på grundval av regionala 
strukturer eller geografiska områden genom politiska och tekniska dialoger med 
utvecklingsländerna. En särskild åtgärd har inletts genom ett rådsbeslut om 
förbättring av potentialen för utvecklingsinriktad forskning18. 
D. De nya tillväxtekonomierna - de nya industriländerna 
Efter skuldkrisen under 1980-talet ändrade flera utvecklingsländer i Latinamerika 
och Asien framgångsrikt sin ekonomiska politik. Som en följd av detta ledde ett 
nytt inflöde av privat kapital, som delvis ersatte statliga lån, till lönsamma 
investeringar och en imponerande tillväxt. Samma utveckling skedde genom den 
redan etablerade regeringspolitiken i exempelvis "de fyra tigrarna": Hong Kong, 
Singapore, Taiwan och Sydkorea. Fler länder håller på att närma sig status som 
nya industriländer. De har blivit föremål för utländska investeringar från 
industriländer och en träffpunkt för globala konkurrenter (t.ex. Kina, Indien, 
Brasilien) Dessa starkt exportinriktade länder gör inträde på marknaderna i såväl 
industriländer som i andra nya industriländer och utvecklingsländer. 
Trots den ekonomiska framgången kännetecknas fortfarande betydande delar av 
deras samhällen av en allmän brist på utveckling. FoTU-verksamheten är ibland 
osofistikerad och uppvisar brister i fråga om miljö- och hälsomässiga krav, men 
har å andra sidan ibland visat sig kunna hoppa över traditionella steg i den 
tekniska utvecklingen. De nya tillväxtekonomierna utgör därför samarbetspartner 
för FoTU-samarbete ur två olika synvinklar. Målen för EU-samarbetet med 
dessa länder har följaktligen dels att göra med de mål som är giltiga för 
utvecklingsländer, dels med förvärvandet av kunskaper som är av betydelse för 
en förbättrad utveckling av miljömässigt och socialt hållbar teknologi. För att 
även öka Europas konkurrensförmåga kommer FoTU-samarbetet att vara 
inriktat på nya marknader. 
De olika strategier som EU erbjuder kan uppfylla dessa kontrasterande krav. 
Liksom för utvecklingsländerna är de åtgärder som beskrivs i föregående kapitel 
öppna för deltagande av dessa länder. En särskild uppsättning ämnesområden 
inom INCO riktar sig i synnerhet till de nya tillväxtekonomierna, nämligen 
informations- och kommunikationsteknologi (inklusive det globala 
informationssamhället), andra energikällor än kärnenergi, bioteknologi samt 
material- och produktionsteknologi. Dessa ämnesområden bör bli mer 
framträdande i framtiden. 
IS Utvecklingsrådet av den 1 juni 1995 samt kommissionens arbetsdokument SEC (95) 814. 
25 
Den globala strategin ger dessutom möjlighet till samarbete på projektbas inom 
EU:s FoTU-konsortier i program som är öppna för internationellt deltagande. 
Utvecklingen i vissa av dessa länder kan kanske göra det intressant att ingå 
bilaterala FoTU-avtal som möjliggör ömsesidigt deltagande på projektbas. 
Det kommer att bli nödvändigt att ge Europas medborgare och forskare 
möjlighet att ta vara på möjligheterna till samarbete, särskilt genom ökad 
rörlighet och tillgång till miljöer för forskning och teknik, och på så sätt gå i 
täten för sökandet efter nya marknader och på så sätt låta den offentliga och 
den privata sektorn komplettera varandra. 
Internationella organisationer och mellanstatliga sammanslutningar 
Under de senaste decennierna har Västeuropa gjort flera internationella 
satsningar, vid sidan av EU:s FoTU-verksamhet, för att uppnå FoTU-mål som 
går utöver vad de enskilda länderna kan åstadkomma. Samma utveckling har 
skett på internationell nivå genom internationella organisationer, särskild inom 
OECD, FN-organisationen och genom storskaliga storforskningsprojekt. På 
internationell nivå deltar EU i satsningar som görs för att upprätta och driva 
stora FoTU-anläggningar eller forskningsnätverk. 
Exempel på detta är ITER, i fråga om konstruktionen hos nästa experimentella 
tokamakfusionsreaktor; HSFP, som rör stöd till internationella forskningsnätverk 
för molekylärbiologisk och neurovetenskaplig forskning; och Forskningsåtgärder 
till följd av Tjernobyl samt ISTC, som rör omskolning av militära forskare i 
Ryssland och vissa andra nya oberoende stater till civil verksamhet. Ett annat 
exempel är IMS som syftar till att skapa en satsning inom industriellt FoTU-
samarbete rörande avancerad tillverkning. Gemenskapen kommer om detta är 
lämpligt att ta initiativ för att lansera nya forskningssatsningar som kräver 
internationellt deltagande. 
En aktiv dialog pågår på internationell nivå med internationella organisationer 
som är verksamma inom FoTU-verksamhet, t.ex. OECD i fråga om 
forskningspolitik, WHO i fråga om hälsa, ITU i fråga om telekommunikation, 
UNESCO i fråga om forskningsinformation, IAEA i fråga om kärnrelaterad 
forskning, Världsbanken i fråga om FoTU-infrastruktur eller inom ramen för G7-
organisationen (t.ex. Carnegie-gruppen). 
26 
FÖRKORTNINGAR 
AVICIENNE 
AVS 
CERN 
CERAAS 
COPERNICUS 
COST 
CREST 
CÖE 
EAEC eller 
EURATOM 
EES 
EFTA 
EMBL 
ENRICH 
ESA 
ESF 
EUF 
ESO 
EUREKA 
Fjärde 
ramprogrammet 
FN 
FoTU 
GATT/WTO 
G7 
GFC 
GUSP 
HFSP 
HUGO 
IAEA 
IMS 
INCO 
INTAS 
IPTS Forskningsinititativ i syfte att främja samarbete mellan EG och 
Medelhavsländerna 
Afrika, Västindien och Stillahavsområdet 
Europeiska kärnforskningsorganisationen 
Centre d'Etudes Régional pour l'Amélioration de l'Adaption à la 
Sécheresse (Regionalt center för studier om bättre anpassning till torka) 
Gemenskapsåtgärd för stöd på forskningsområdet till länderna i Central-
och Östeuropa samt, fr.o.m. 1994, de nya oberoende staterna i före detta 
Sovjetunionen, som ligger utanför de fem särskilda program som står 
öppna för deltagande av tredje land (jfr. CÖE) 
Europeiskt samarbete inom vetenskaplig och teknisk forskning 
Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning 
Länder i Central- och Östeuropa; och gemenskapens stöd till dessa 
länders deltagande i de fem särskilda öppna programmen 
Europeiska atomenergigemenskapen 
Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 
Europeiska frihandelsområdet 
Europeiska molekylärbiologiska laboratoriet 
Europeiska nätverket för forskning om globala förändringar 
Europeiska rymdorganisationen 
Europeiska vetenskapsstiftelsen 
Europeiska utvecklingsfonden 
Europeiska södra observatoriet 
Europeiskt tekniskt initiativ för att uppmuntra samarbete mellan 
medlemsstaterna och främja industrins konkurrensförmåga 
Fjärde ramprogrammet för FoTU-verksamhet 1994 - 1998 (EG) 
Förenta nationerna 
Forskning och teknisk utveckling enligt innebörden i Europeiska 
gemenskapens program 
Allmänna tull- och handelsavtalet/Världshandelsorganisationen 
Grupp 7-länderna, de sju högst industrialiserade länderna i världen 
Gemensamma forskningscentret 
Gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 
Human Frontier Science Programme 
Organisationen för humant genom 
Internationella atomenergiorganet 
Intelligent Manufacturing System 
Samarbete inom forskning och teknik med tredje land och internationella 
organisationer 
Internationell sammanslutning för främjandet av samarbete med forskare 
från de nya oberoende staterna i före detta Sovjetunionen 
Institutet för vetenskapliga och tekniska prognoser i Sevilla 
27 
IRDAC 
ISTC 
ITER 
ITU 
MEDA 
OECD 
Phare 
Tacis 
UNCED 
UNESCO 
WHO Europakommissionens rådgivande kommitté för industriell forskning och 
utveckling 
Internationella centret för forskning och teknik, som har till syfte att 
omskola före detta sovjetiska militära forskare till civila uppgifter 
Internationella termonukleära experimentreaktorn 
Internationella telekommunikationsunionen 
Ny budget för 1995 - 1999 inom ramen för partnerskapet mellan 
Europeiska unionen och Medelhavsländerna 
Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling 
Phare-programmet är ett initiativ av Europeiska unionen som stödjer 
utvecklingen i Centraleuropa. 
Tacis-programmet är ett initiativ av Europeiska unionen riktat till de nya 
oberoende staterna och Mongoliet, som främjar utvecklingen av 
ekonomiska och politiska förbindelser 
FN:s konferens om miljö och utveckling 
FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur 
Världshälsoorganisationen 
28 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 489 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 11 
Katalognummer : CB-CO-95-537-SV-C 
ISBN 92-77-94633-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg