MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Ekosystemet i Östersjön har varit bräckligt i årtionden. Det var dock först under 2019 som forskarna varnade för att miljöförhållandena har en långt större inverkan på den östliga torsken i Östersjön än vad som tidigare uppskattats. Denna situation orsakar nu en kraftig minskning av östlig torsk i Östersjön. Situationen är dessutom helt ny i den bemärkelsen att det östra torskbeståndet i Östersjön är det enda bestånd i europeiska vatten där Ices har gjort bedömningen att den naturliga dödligheten på grund av miljöbelastningar är omkring tre gånger så hög som dödligheten på grund av fisket. Inget annat fiskbestånd i europeiska vatten befinner sig i en sådan situation. Det östra torskbeståndet i Östersjön väntas inte återhämta sig före 2024, inte ens om det inte förekommer något fiske alls.

I juli 2019 antog kommissionen, mot bakgrund av den ovan beskrivna situationen och med stöd av bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, i enlighet med den gemensamma fiskeripolitikens regler och reglerna i den fleråriga planen för Östersjön, en första nödåtgärd i form av förbud mot fiske efter östlig torsk i Östersjön fram till årsslutet. För det andra beslutade rådet i oktober 2019 om nödvändiga och aldrig tidigare tillämpade fiskerestriktioner för 2020. En återhämtning kan dock inte väntas förrän om flera år. Dessa exceptionella åtgärder kommer därför att leda till överflödig flottkapacitet och medföra allvarliga socioekonomiska konsekvenser för de kustsamhällen och fiskeföretag som är beroende av detta fiske. Fiskesektorn är central för det ekonomiska livet i många av Östersjöns kustregioner. Kvotutnyttjandet har dock varit relativt lågt för östlig torsk i Östersjön (lägre än 60 %) under många år. Under 2018 låg kvotutnyttjandet så lågt som 40 %, och var under 2019 ännu lägre fram till mitten av juli när kommissionens nödåtgärder sattes in (19 %). Det relativt låga kvotutnyttjandet redan 2018 kan mycket väl ha varit det första tecknet på den allvarliga miljösituationen och dess stora inverkan på den östliga torsken i Östersjön.

Kommissionens analys visar att de flottsegment som är mest beroende av det östra torskbeståndet i Östersjön omfattar mer än 300 fartyg och främst utgörs av trålare och garnfartyg i Litauen, Lettland och Polen, och i mindre utsträckning i Danmark. Av dessa verkar endast en minoritet vara tillräckligt motståndskraftiga för att överleva ett kortare – men inte ett medellångt eller långsiktigt – fiskeförbud. Bland de övriga befinner sig vissa redan i en besvärlig situation som kommer att förvärras på grund av förbudet, och för de återstående kommer lönsamheten inom verksamheten att urholkas helt och hållet. Dessa flottsegment har stor socioekonomisk betydelse, då de utgör uppskattningsvis mellan 20 % och 50 % av respektive nationell flotta i Litauen, Lettland och Polen, räknat i heltidsekvivalenter. Eftersom det rör sig om ett totalförbud mot allt riktat fiske efter östlig torsk i Östersjön och med tanke på de kraftiga minskningar som beslutades i rådet den 14–15 oktober 2019 för andra Östersjöbestånd, kommer de fartyg och flottsegment som drabbas värst av förbudet mot riktat fiske efter östlig torsk i Östersjön inte att kunna lägga om sin fiskeverksamhet till andra arter. Förbudet kommer att få betydande konsekvenser för de flottor som fiskar efter östlig torsk, med starka negativa verkningar i vissa regioner och kustsamhällen. Grundat på detta och med beaktande av de pågående kontakterna med medlemsstaterna om de betydande negativa verkningar som situationen får för fiskesektorn och det faktum att de berörda parterna inte själva kan kompensera för de negativa konsekvenserna, drog kommissionen slutsatsen att det krävs beredskapsåtgärder för sektorn. Beredskapsåtgärderna består i att införa ett kapacitetstak för de medlemsstater i Östersjöområdet vars flottor påverkas av den kritiska situationen för östlig torsk i Östersjön och ett system för kapacitetsutträde för flottor som tidigare bedrivit fiske efter östlig torsk i Östersjön.

Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 är fonden för EU:S havs- och fiskeripolitik för 2014–2020. Den är en av fem europeiska struktur- och investeringsfonder (ESI-fonder) som kompletterar varandra och är avsedda att främja en tillväxt- och sysselsättningsbaserad återhämtning i Europa. Fonden hjälper yrkesfiskare i övergången till hållbart fiske, den stöder kustsamhällen så att de kan diversifiera sin ekonomi och den finansierar projekt som skapar nya jobb och förbättrar livskvaliteten längs Europas kuster.

Denna fond bör därför ge de medlemsstater som påverkas av den exceptionella situationen för östlig torsk i Östersjön möjlighet att bevilja ekonomiskt stöd för att uppnå och upprätthålla en balans mellan flottkapaciteten och fiskemöjligheterna, genom att göra det möjligt att bevilja ekonomiskt stöd för definitivt upphörande med fiskeverksamheten genom skrotning inom ramen för EHFF under perioden 2014–2020. Detta stöd beviljades fram till slutet av 2017 (och har nyligen införts i den fleråriga planen för västra Medelhavet). Återinförandet av avveckling i form av skrotning är en oförutsedd åtgärd med anledning av den exceptionella situationen för östlig torsk i Östersjön. Fonden bör därför erbjuda kompletterande flexibilitet i denna exceptionella situation genom att göra det möjligt för samma medlemsstater att omfördela de disponibla anslagen för lagringsstöd och integrerad havspolitik inom respektive medlemsstats finansieringsram till definitivt upphörande med fiskeverksamhet i syfte att tillmötesgå behovet att skrota fartyg, samtidigt som uppnåendet av andra mål för den gemensamma fiskeripolitiken och genomförandet av EHFF inte får påverkas negativt. Syftet med detta förslag är alltså att skapa en hållbar förvaltning av fiskbestånden i Östersjön genom att minska överflödig flottkapacitet inom fisket efter östlig torsk i Östersjön.

Vidare anser både medlemsstaterna och kommissionen att det krävs brådskande åtgärder för att hantera de grundläggande orsakerna till den kritiska miljörelaterade och sociala situationen. Detta innebär att man med ökad beslutsamhet måste åtgärda de viktigaste miljöbelastningar i Östersjöområdet som hindrar det östra torskbeståndet från att återhämta sig, och minska den strukturella obalansen i flottkapaciteten inom flottor som tidigare bedrivit riktat fiske efter östlig torsk. Genom detta förslag införs därför möjligheten att ge offentligt stöd till definitivt upphörande av fiskeverksamhet genom skrotning för yrkesfiskare och aktörer som är starkt beroende av östlig torsk och som påverkas av förbudet mot detta fiske.

För att säkerställa överensstämmelse mellan strukturanpassningen av flottan i Östersjön och de bevarandemål som fastställs i de fleråriga förvaltningsplanerna, bör stödet för definitivt upphörande av fiskeverksamhet genom skrotning av fiskefartyg som är starkt beroende av det östra torskbeståndet i Östersjön endast kunna ges under stränga villkor och det bör vara kopplat till uppnåendet av de anpassningsmål och medel som anges i handlingsplanerna för segment där det råder obalans.

Slutligen bör det införas ytterligare kontrollåtgärder och insamlingen av relevanta data bör förbättras.