[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 8.10.2009

KOM(2009) 518 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

FJÄRDE RAPPORTEN OM GENOMFÖRANDET AV FÖRORDNING (EG) NR 2320/2002 OM INFÖRANDE AV GEMENSAMMA SKYDDSREGLER FÖR DEN CIVILA LUFTFARTEN[1]

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

FJÄRDE RAPPORTEN OM GENOMFÖRANDET AV FÖRORDNING (EG) NR 2320/2002 OM INFÖRANDE AV GEMENSAMMA SKYDDSREGLER FÖR DEN CIVILA LUFTFARTEN [2]

Rapporten omfattar perioden 1 januari–31 december 2008

1. INLEDNING

2008 var ett viktigt år för upprättandet av ett effektivt skyddssystem för luftfarten i Europeiska gemenskapen. Man drog lärdomar och genomförde en grundläggande omprövning som byggde på fem års erfarenhet av genomförandet och inspektionen av det system som antogs 2002 efter terroristattackerna den 11 september 2001. Det var också ett år som kännetecknades av stärkt internationellt samarbete och ny teknisk utveckling.

Utvärderingsprocessen visade att många positiva resultat uppnåtts. Kunskapen om de viktigaste kraven i lagstiftningen var god och lagstiftningen var i allmänhet väl genomförd på de europeiska flygplatserna. Efterlevnaden fortsatte att förbättras, om än långsamt, och flera medlemsstater hade utökat sina resurser för efterlevnadskontroll. För att man skulle lyckas nå samförstånd, komma tillrätta med återkommande brister och ta hänsyn till annan utveckling var det emellertid uppenbart att vissa bestämmelser måste anpassas. Dessutom behövde inspektionssystemen finjusteras.

Det förekom protester mot gemenskapens åtgärder mot nya och oförutsedda hot efter den omfattande störning som varningen om flytande explosiva ämnen orsakade 2006. Detta ledde till ökade ansträngningar för att samarbeta med tillverkare och internationella samarbetspartner vid utvecklingen av förfaranden för säkerhetskontroller. Strävan att nå en överenskommelse om erkännandeprocesser med tredjeländer stärktes. EU visade genomgående prov på vilja och förmåga att på ett effektivt sätt bidra till att underlätta passagerarnas rörlighet och hitta globala lösningar.

Slutligen erkändes behovet av ökad insyn, vilket var grundläggande för hela processen. Restriktionerna för åtkomsten till en stor del av tillämpningslagstiftningen hade kommit att betraktas som överdrivna i och med att allmänheten inte fick tillgång till de fakta som krävdes för att fatta väl underbyggda beslut. Detta ledde till en omedelbar omstrukturering av de ursprungliga bestämmelserna och ett åtagande om att säkerställa lämpliga åtkomstnivåer i framtiden.

På det hela taget uppnåddes flera viktiga resultat i arbetet med att upprätta en fullt utvecklad miljö för luftfartsskydd under 2008. Medlemsstaterna, luftfartsnäringen och tillverkarna uppvisade en hög grad av engagemang genom att samarbeta för att hitta säkerhetslösningar och minimera olägenheterna för passagerarna. I slutet av tolvmånadersperioden rådde emellertid ingen tvekan om att det fortfarande återstod mycket arbete.

DEL ETT

INSPEKTIONERNA

1. Allmänt

Enligt förordning 2320/2002 ska kommissionen utföra inspektioner för att kontrollera medlemsstaternas efterlevnad av bestämmelserna om luftfartsskydd. Schweiz omfattas också av programmet medan Norge och Island inspekteras av Eftas övervakningsmyndighet, vars bestämmelser överensstämmer med kommissionens.

Det finns tre olika typer av inspektioner:

- Inspektion av nationell behörig myndighet.

- Inspektion av flygplats.

- Uppföljningsinspektion för att fastställa om avhjälpande åtgärder har vidtagits.

Dessa utförs av kommissionens elva flygsäkerhetsinspektörer som samarbetar med nationella inspektörer som utnämnts av medlemsstaterna. I bilaga 1 finns en tabell där alla inspektioner som kommissionen hittills genomfört sammanfattas, och där de som genomfördes 2008 anges separat.

2. Inspektioner av nationella behöriga myndigheter

Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet som ansvarar för samordning och övervakning av det nationella säkerhetsprogrammet för civil luftfart. Under 2008 inspekterade kommissionen nio behöriga myndigheter. I inspektionerna ingick en utvärdering av det nationella säkerhetsprogrammet för civil luftfart, det nationella programmet för kvalitetskontroll av luftfartsskyddet för civil luftfart och dess genomförande, det nationella utbildningsprogrammet samt säkerhetsprogrammen för flygplatser och flygbolag.

Sju av de nio myndigheterna hade tidigare inspekterats av kommissionen. De inspektioner som genomfördes under 2008 visade att standarden var hög i fem av medlemsstaterna, hygglig i två av medlemsstaterna, men otillfredsställande i de två återstående medlemsstaterna. I allmänhet uppfyllde de nationella säkerhetsprogrammen för civil luftfart de rättsliga kraven väl, trots ett fåtal försummelser och inaktuella hänvisningar. Relativt ofta hade bestämmelser för små flygplatser, som ansökt om undantag i enlighet med förordningens villkor, samt vissa krav på flygfrakt utelämnats från de nationella säkerhetsprogrammen för civil luftfart. I många fall saknade de nationella kvalitetskontrollprogrammen uppgifter om hur ofta övervakningsverksamhet och säkerhetskontroller sker enligt EU:s definition. Flera nationella säkerhetsutbildningsprogram saknade lämpliga bestämmelser om allmän medvetandehöjande utbildning och återkommande utbildning.

De flesta bristerna gällde emellertid förmågan att skyndsamt upptäcka och rätta till brister. Några exempel på vanliga brister, även i några av de medlemsstater som fick bäst resultat, var avsaknad av säkerhetskontroller, för få tester och bristfällig uppföljning. Inspektörerna fann emellertid också betydligt allvarligare men även mer sällsynta brister. Vissa flygplatser hade inte kontrollerats alls under långa perioder, inspektionerna var korta och oregelbundna och de avhjälpande åtgärderna hade kraftigt fördröjts.

Säkerhetsprogrammen för nästan alla flygplatser var uppdaterade och övervakades av medlemsstaterna. Övervakningen av flygbolagens säkerhetsprogram föreföll vara mindre noggrann, framför allt när det gällde flygbolag som är registrerade utanför EU. Kontrollerna visade att dessa ofta underlät att tillämpa alla krav, även om den behöriga myndigheten godkänt dem.

3. Inledande inspektioner av flygplatser

Under 2008 genomfördes tio inledande inspektioner av flygplatser, och resultaten överensstämde i stort sett med resultaten från de tidigare inspektionerna. Resultaten inom de fyra områden som allmänt betraktas som de viktigaste när det gäller att upprätthålla skyddsreglerna för den civila luftfarten (flygplatssäkerhet, luftfartygssäkerhet, passagerare samt kabinbagage och lastrumsbagage) tydde på att det skett en viss förbättring. Detta är emellertid inte helt empiriskt underbyggt. (Eftersom olika flygplatser väljs ut varje år kan ingen direkt jämförelse göras.) Under en längre tid har dessa viktiga områden förbättrats från år till år och efterlevnaden har ökat från 50 procent år 2004 till 78 procent år 2008.

På de tio flygplatser som inspekterades under 2008 var tillträdeskontroll och säkerhetskontroll av personal de svagaste områdena. Totalt sett var flygbolagens standard när det gäller efterlevnad sämre än flygplatsernas, även om det skedde en större övergripande förbättring mellan 2007 och 2008. De områden där flest extrainsatser krävdes var undersökning och kontroll av luftfartyg samt luftfartygsskydd.

Efterlevnad av bestämmelserna i fråga om passagerare och kabinbagage var mestadels hög även om allvarliga brister orsakade av den mänskliga faktorn rapporterades på några av de flygplatser som inspekterades. Efterlevnaden när det gäller säkerhetskontroll av lastrumsbagage var mycket hög och för många av bestämmelserna konstaterades inga brister alls.

4. Uppföljningsinspektioner

Som en del av kommissionens övervakning av standarden i fråga om genomförande och åtgärdande av brister – och praktiskt taget alltid på flygplatser där flera allvarliga brister konstaterats – genomförs en uppföljningsinspektion. Under 2008 genomfördes åtta sådana inspektioner på flygplatser i EU.

Resultaten visade att ett större antal brister hade åtgärdats vid tiden för uppföljningsinspektionen än vad som varit fallet tidigare år. Ett antal allvarliga brister (omkring 13 procent av dem som upptäckts) hade emellertid inte åtgärdats på lämpligt sätt vid den tidpunkt då kommissionens inspektörer återvände. I allmänhet hade de brister som kunde åtgärdas genom strukturella förändringar hanterats mycket effektivt, medan de som rörde den mänskliga faktorn visat sig vara särskilt svåra att avhjälpa.

5. Pågående ärenden, ärenden enligt artikel 15 och rättsliga åtgärder

Varje inspektion leder till att ett ärende inleds. Ärendet pågår tills dess att kommissionen är förvissad om att lämpliga avhjälpande åtgärder har vidtagits. Ärendet avslutas vanligen när den behöriga myndigheten lämnat en lägesrapport och försäkran, såvida man inte bedömer att en uppföljningsinspektion krävs. 2008 var ett ovanligt framgångsrikt år när det gällde att avsluta ärenden i och med att 36 ärenden slutfördes detta år. Vid slutet av året var sammanlagt 15 ärenden som rörde inspektion av behörig myndighet och 16 ärenden som rörde inspektion av flygplats oavslutade.

Artikel 15 i förordning 1486/2003[3] tillämpas när bristen på efterlevnad bedöms tillräckligt allvarlig för att ha en betydande inverkan på den allmänna nivån hos skyddet för den civila luftfarten i gemenskapen. Vid denna typ av ärenden underrättas alla andra behöriga myndigheter. Ett förfarande som inleddes i oktober 2007 i enlighet med artikel 15 förblev oavslutat fram till juli 2008, men inga nya ärenden av detta slag inleddes.

Under 2008 avslutade kommissionen två överträdelseförfaranden som inletts 2007 och inledde fyra nya överträdelseförfaranden. De huvudsakliga orsakerna var otillräcklig övervakning och brist på nationella granskare. Ett av dessa överträdelseförfaranden avslutades inom några månader, men de övriga tre var fortfarande oavslutade vid årets slut.

6. Medlemsstaternas egna utvärderingar

Enligt artikel 6 i kommissionens förordning 1217/2003[4] ska medlemsstaterna i slutet av februari varje år överlämna en årlig rapport till kommissionen med resultaten av deras nationella övervakning av efterlevnaden under perioden januari–december föregående år. Vissa av de nationella rapporterna för 2008 tydde på att antalet arbetsdagar på området var lågt, att alla krav inte uppfylldes samt att det rådde brist på säkerhetskontroller eller att uppföljningsverksamheten var otillräcklig. Precis som tidigare år är efterlevnaden i rapporterna högre än vad som konstateras i samband med kommissionens inspektioner, men mönstret när det gäller brister är i allmänhet detsamma. För första gången någonsin följde alla rapporter som lämnats in kommissionens mall.

DEL TVÅ

LAGSTIFTNINGEN

1. Allmänt

Sedan förordning (EG) 2320/2002 antogs har kommissionen kontinuerligt samarbetat med medlemsstaterna och luftfartsnäringen för att utveckla och vid behov revidera de rättsliga bestämmelserna för luftfartsskyddet. 2008 var ett särskilt intensivt år. Detaljer lades till och ändringar gjordes av befintliga bestämmelser. Dessutom omarbetades texterna på lämpligt sätt mot bakgrund av en grundläggande översyn av hela lagstiftningslösningen med utgångspunkt i de senaste fem årens erfarenheter.

2. Lagstiftning som antagits och föreslagits

Under 2008 skedde bland annat följande:

- Antagandet av förordning (EG) nr 23/2008[5] om användningen av TIP (Threat Image Projection).

- Antagandet av förordning (EG) nr 358/2008[6], genom vilken begränsningarna av storlek på handbagaget avskaffas.

- Antagandet av förordning (EG) nr 820/2008[7] och beslut (EG) nr 4333/2008[8] som ersätter och upphäver förordning (EG) nr 622/2003[9];

- Antagandet av förordning (EG) nr 300/2008[10], den nya ramförordning som kommer att ersätta förordning (EG) nr 2320/2002 när denna upphävs i april 2010.

- Ändringen av förordning (EG) nr 820/2008 för att möjliggöra undantag från ytterligare säkerhetskontroller för tullfria drycker som köps på sex flygplatser i Kroatien.

- Slutförandet av arbetet med nya texter som ska ersätta förordningarna (EG) nr 1217/2003 (nationell kvalitetskontroll) och (EG) nr 1486/2003 (kommissionens inspektioner av medlemsstaterna).

- Slutförandet av arbetet med den nya lagstiftningen som sammanlänkar förordning (EG) nr 300/2008 med den planerade nya tillämpningslagstiftningen[11].

- Framför allt intensivt arbete med att förbereda den nya detaljerade tillämpningsförordningen och beslutet som ska ersätta kommissionens förordning (EG) nr 820/2008 och beslut (EG) nr 4333/2008 från och med april 2010.

Texterna utarbetades under åtta möten med den föreskrivande kommittén för luftfartsskydd, där alla medlemsstater samt Norge, Island och Schweiz är representerade, åtta möten med intressenternas rådgivande grupp för luftfartsskydd, där branschorganisationer som företräder flygplatser, flygbolag, flygfrakt och piloter möts, samt ett antal koncentrerade arbetsgruppsmöten där både medlemsstaterna och luftfartsnäringen deltog. Dessutom hölls särskilda möten om frågan om flytande explosiva ämnen.

3. Tillägg av detaljer och ändringar

När det gäller specifika resultat utgjorde tillägget av nya detaljer till befintliga bestämmelser en relativt liten del av lagstiftningsprogrammet under 2008. Endast en ny förordning, förordning (EG) nr 23/2008 om TIP (Threat Image Projection, hotbildsprojicering) offentliggjordes i början av året efter att arbetet med den slutförts under 2007. (TIP är ett system som skapar elektroniska bilder av hotfulla föremål i bagage. Systemet används vid personalutbildning och för att upprätthålla koncentrationen.)

Lagstiftningen för luftfartsskydd ändrades genom två ändringsåtgärder under den period som rapporten omfattar. Den ena åtgärden innebar att en planerad bestämmelse togs bort och den andra att ett nytt undantag medgavs. Borttagandet, i förordning (EG) nr 358/2008, rörde den planerade begränsning av handbagagets storlek som överenskommits i samband med varningen om flytande explosiva ämnen i augusti 2006 och som senare bedömdes vara onödigt restriktiv. Det nya undantaget innebar att tullfria vätskor som köps på sex flygplatser i Kroatien godkänns vid EU:s gränsövergångar i och med att de förtecknas i bilagan till förordning (EG) nr 820/2008.

4. Förändring av det rättsliga instrumentet

Efter ett rättsligt problem[12] som rörde tillgång till information gjorde kommissionen en omprövning av de delar av lagstiftningen för luftfartsskydd som tidigare hade hållits utanför det offentliga området.

Kommissionen beslutade sig för att offentliggöra en ny förordning i Europeiska unionens officiella tidning för att främja allmänhetens tillgång till information, framför allt information om förbjudna artiklar.

5. Ny ram och ny tillämpningslösning

Detta är otvivelaktigt det största åtagandet i fråga om tid och arbetsinsats från såväl medlemsstaternas som luftfartsnäringens och kommissionens sida när det gäller lagstiftningsutveckling. Den nya ramförordningen (EG) nr 300/2008, som i april 2010 kommer att ersätta och upphäva förordning (EG) nr 2320/2002, offentliggjordes i mars 2008. Vid slutet av året hade arbetet med den andra och tredje nivåns tillämpningsbestämmelser och nya inspektionstexter nått ett långt framskridet skede.

Den andra nivån[13] innebär att ramen utvecklas genom att bland annat teknik för säkerhetskontroll som kan användas för passagerare, bagage eller frakt, kategorier av förbjudna artiklar och kriterier för att ingå avtal med tredjeländer anges. Baserat på de positiva resultaten från försöken (se del 3) föreslog kommissionen ursprungligen att bestämmelser som tillåter användning av utrustning för kroppsskanning skulle ingå, inom parametrar som ännu inte fastställts. Europaparlamentet ansåg emellertid att en rad frågor rörande mänskliga rättigheter, hälsa och uppgiftsskydd måste besvaras innan detta kunde godkännas. Kommissionen ändrade lagförslaget i enlighet med detta i avvaktan på ytterligare undersökningar.

Den tredje nivån innebär att detaljerade genomförandekrav fastställs och frågor om alltför betungande bestämmelser i vissa delar av den aktuella lagstiftningen och säkerhetsbrister i andra behandlas. Exempel på frågor som diskuterats är eventuella ändringar av kraven i fråga om undersökning och kontroll av luftfartyg, upphävande av kravet på att alla flygbolag ska skicka säkerhetsprogram till medlemsstaterna för godkännande, tillhandahållande av en uppdaterad förteckning över förbjudna artiklar som fastställts genom internationell överenskommelse, utveckling av mer detaljerade bestämmelser för catering och städartiklar och utarbetande av policy för personalrekrytering och utbildning.

DEL TRE

FÖRSÖK, STUDIER, PILOTSTUDIER

1. Försök

Medlemsstaterna får när som helst testa ny utrustning och nya metoder om dessa används i enlighet med befintliga lagstiftningskrav. Om försöket innebär att dessa krav ersätts med nya tekniska metoder eller processer måste detta först godkännas av kommissionen, och försöket får högst pågå i 30 månader.

Ett begränsat antal försök genomfördes under 2008. Exempel på dessa var användning av kroppsskannrar med millimetervåg och återspridning för personal och passagerare samt användning av hundar för lastrumsbagage och säkerhetskontroll av frakt. Studier genomfördes även av effektiviteten i att säkerhetskontrollera bärbara datorer inuti handbagage, i stället för att i enlighet med det nuvarande kravet ta ut datorerna ur bagaget.

Resultatet av försöken med hundar ledde till att kommissionen och medlemsstaterna enades om att lagstiftning om villkoren för deras användning bör utvecklas. Försöken med bärbara datorer avbröts tillfälligt eftersom resultaten visade sig vara osäkra.

2. Studier

Två studier som utfördes på uppdrag av kommissionen slutfördes under denna period. Dessa handlade om användningen av hundar för säkerhetskontroll av passagerare och frakt samt hur den mänskliga faktorn påverkar resultatet av säkerhetskontroller. Rekommendationer som byggde på dessa studier ledde till att ett antal bestämmelser lades till i kapitlet om utbildning i utkastet till ny lagstiftning och diskuterades vid arbetsgruppsmöten om framtida bestämmelser gällande användning av hundar.

3. Pilotstudier

Dessutom slutförde kommissionen arbetet med sin pilotstudie om en databas för frakt, som inletts i syfte att främja säker förflyttning av flygfrakt. Studien bedömdes som lyckad, och ett projekt för att skapa en obligatorisk databas för användning, vars drift kommissionen ska ansvara för, inleddes.

DEL FYRA

DIALOG MED INTERNATIONELLA ORGAN OCH TREDJELÄNDER

1. Allmänt

Kommissionen deltar regelbundet i såväl bilaterala som multilaterala diskussioner om luftfartsskydd med internationella organ och tredjeländer. Detta skapar möjligheter att utbyta bästa praxis, sammanställa kunskap och hitta helhetslösningar på säkerhetsproblem.

2. Internationella organ

Kommissionen deltar regelbundet i möten med Internationella civila luftfartsorganisationens (ICAO) AvSec-panel, där man presenterar dokument och i nära samarbete med andra medlemmar utvecklar strategier där fokus för närvarande ligger på problemet med vätskor. Kommissionen har även samarbetat med vissa tredjeländer – framför allt Förenta staterna, Kanada och Australien – för att enas om en gemensam ståndpunkt eller presentera gemensamma dokument för ICAO. På bilateral basis har gemenskapen och ICAO nått en överenskommelse om samarbete beträffande inspektioner. Syftet är att minska ICAO:s inspektioner i Europa, eftersom dessa redan nu täcks av nationella inspektionsprogram och kommissionens egna inspektionsprogram.

Samarbetet med Europeiska civila luftfartskonferensen (ECAC) fungerar också bra, och kommissionen deltar i möten med ECAC Technical Task Force and Training Task Force (ECAC:s arbetsgrupper för teknik och utbildning). De slutsatser som nåtts i dessa grupper har efter ytterligare diskussioner i den föreskrivande kommittén införlivats i utkastet till tillämpningslagstiftning och färdplanen för vätskor.

3. Tredjeländer

Övriga bilaterala insatser med tredjeländer kan i huvudsak delas in i två kategorier, nämligen arbete med framtida helhetsöverenskommelser och förberedelser för undantag för vätskor. När det gäller helhetsinslaget har man utan tvekan kommit längst i samarbetet med Förenta staterna, som tillämpar samma höga säkerhetsstandarder som EU. En transportsamarbetsgrupp mellan EU och Förenta staterna inrättades 2008 för att diskutera frågor med anknytning till detta, och en detaljerad jämförelse mellan de åtgärder som genomförts på båda sidor om Atlanten har upprättats. Det råder få stora skillnader och medlemsstaterna har visat stort intresse för att nå en överenskommelse. Ett protokoll gällande ömsesidiga flygplatsinspektioner har redan trätt i kraft: tolv nationella granskare från EU-medlemsstater har fått utbildning av TSA (Transport Security Administration) för att fungera som observatörer vid TSA:s inspektioner, och TSA-inspektörerna har deltagit på samma villkor vid kommissionens inspektioner.

Kommissionen fortsatte även arbetet med avtal om tullfria vätskor och kunde rekommendera ett undantag för tullfria varor som köpts på kroatiska flygplatser, vilket nämns ovan. Vissa framsteg har gjorts med andra tredjeländer, men inget av dem uppfyllde alla kraven i tillräckligt god tid för att ett inspektionsbesök skulle kunna planeras in före slutet av 2008.

DEL FEM

FINANSIERING AV LUFTFARTSSKYDD

Frågan om finansiering av luftfartsskyddet har regelbundet tagits upp vid diskussioner om åtgärder beträffande luftfartsskydd. De flesta medlemsstater anser att luftfartsnäringen bör stå för kostnaderna och vara fri att överföra dem till passagerarna, medan luftfartsnäringen och vissa Europaparlamentsledamöter förespråkar ett ökat statligt bidrag. I samband med antagandet av den nya ramförordningen (EG) nr 300/2008 förband sig kommissionen att lägga fram en rapport[14] i frågan. Syftet är att fastställa principer som kan utgöra underlag för ett kommande lagstiftningsinitiativ.

DEL SEX

KOMMANDE ARBETE

Kommissionens arbetsprogram för 2009 kommer bland annat att omfatta följande:

- Att färdigställa den nya tillämpningslagstiftningen.

- Att hitta bättre metoder för att ta itu med hotet från flytande explosiva ämnen.

- Att gå vidare med arbetet med helhetsöverenskommelser om säkerhet med tredjeländer.

- Att fortsätta med inspektionsprogrammet (däribland deltagande som observatörer vid vissa inspektioner i Förenta staterna).

- Att bistå medlemsstaterna i arbetet med att förbättra och harmonisera nationella kvalitetskontrollprogram.

- Att analysera resultaten av studierna.

- Att överväga den lämpligaste strategin när det gäller finansiering av luftfartsskyddet.

SLUTSATS

Trots att det hände mycket på lagstiftningsområdet under 2008 skedde få förändringar. Medlemsstaterna kunde därför bygga vidare på de framsteg som gjorts tidigare år, framför allt när det gäller nyare bestämmelser, till exempel i fråga om frakt. Samtidigt innebar inspektionsresultatens följdriktighet att kommissionen kunde identifiera svagheter och analysera orsakerna. Man kunde därefter föreslå nödvändig ny lagstiftning eller identifiera områden för framtida studier eller forskning. Vidare ledde de rättsliga utmaningarna till en kraftigt ökad fokusering på insyn, kommunikation med allmänheten och insatser för att skapa möjligheter till debatt. Lyckligtvis stördes inte planeringen av några stora terroristattacker mot europeiska flygplatser eller av att några nya terrormetoder som sannolikt skulle kunna utgöra ett hot mot den civila luftfarten upptäcktes.

Samtidigt har det internationella samarbetet och förbindelserna med tillverkare stärkts genom hanteringen av det potentiella hotet från flytande explosiva vätskor. Detta bör bana väg för ett mer enhetligt luftfartsskydd för resande mellan olika kontinenter, samtidigt som man ökar lagstiftarnas medvetenhet om framtida tekniska möjligheter.

Sammanfattningsvis var 2008 ett år som kännetecknades av mycket hårt arbete och stora framsteg. Det var det år då grunden lades för det nya decenniets system för luftfartsskydd.

BILAGAKommissionsinspektioner i respektive medlemsstat per den 31 december 2008

Medlemsstat | Antal inspektioner 01/2008–12/2008 (inklusive uppföljningar) | Totalt antal inspektioner 2004–2008 (inklusive uppföljningar) |

Österrike | 0 | 6 |

Belgien | 2 | 6 |

Bulgarien | 1 | 2 |

Cypern | 0 | 4 |

Tjeckien | 1 | 4 |

Danmark | 1 | 6 |

Estland | 0 | 3 |

Finland | 2 | 6 |

Frankrike | 1 | 8 |

Tyskland | 2 | 10 |

Grekland | 1 | 9 |

Ungern | 1 | 3 |

Irland | 0 | 5 |

Italien | 2 | 9 |

Lettland | 0 | 3 |

Litauen | 0 | 3 |

Luxemburg | 0 | 4 |

Malta | 0 | 2 |

Nederländerna | 2 | 6 |

Polen | 1 | 6 |

Portugal | 2 | 5 |

Rumänien | 1 | 2 |

Slovakien | 0 | 3 |

Slovenien | 1 | 7 |

Spanien | 1 | 4 |

Sverige | 1 | 6 |

Förenade kungariket | 3 | 10 |

Schweiz[15] | 1 | 2 |

TOTALT | 27 | 144 |

Inspektioner som utförts av Eftas övervakningsmyndighet per den 31 december 2008

EES-/Efta-land | Antal inspektioner 01/2008–12/2008 (inklusive uppföljningar) | Totalt antal inspektioner 2004–2008 (inklusive uppföljningar) |

Island | 1 | 5 |

Norge | 4 | 23 |

TOTALT | 5 | 28 |

[1] EGT L 355, 30.12.2002, s. 1.

[2] Kommissionens förordning (EG) nr 1486/2003 om fastställande av förfaranden för utförande av kommissionens inspektioner på området luftfartsskydd för den civila luftfarten, EUT L 213, 23.8.2003, s. 3.

[3] Kommissionens förordning (EG) nr 1217/2003 om fastställande av gemensamma specifikationer för nationella säkerhets- och kvalitetskontrollprogram för civil luftfart, EUT L 169, 8.7.2003, s. 44.

[4] Kommissionens förordning (EG) nr 23/2008 av den 11 januari 2008 om ändring av förordning (EG) nr 622/2003 om åtgärder för att genomföra gemensamma grundläggande standarder avseende luftfartsskydd, EUT L 9, 12.1.2008, s. 12.

[5] Kommissionens förordning (EG) nr 358/2008 av den 22 april 2008 om ändring av förordning (EG) nr 622/2003 om åtgärder för att genomföra gemensamma grundläggande standarder avseende luftfartsskydd, EUT L 111, 23.4.2008, s. 5.

[6] Kommissionens förordning (EG) nr 820/2008 av den 8 augusti 2008 om åtgärder för att genomföra gemensamma grundläggande standarder avseende luftfartsskydd, EUT L 221, 19.8.2008, s. 8.

[7] Ej offentliggjort i EUT.

[8] Kommissionens förordning (EG) nr 622/2003 om åtgärder för att genomföra gemensamma grundläggande standarder avseende luftfartsskydd,, EUT L 89, 5.4.2003, s. 9.

[9] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 av den 1 mars 2008, EUT L 97,9.4.2008, s. 72.

[10] Kommissionens förordning (EG) nr 272/2009 av den 2 april 2009 om komplettering av de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008, EUT L 91, 3.4.2009, s. 7.

[11] EG-domstolens mål C-345/06, det så kallade Heinrich-målet.

[12] Se fotnot 10.

[13] KOM (2009) 30 slutlig, 2.2.2009.

[14] Enligt ett bilateralt avtal mellan EU och Schweiz har kommissionen behörighet att utföra inspektioner i Schweiz.