Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om Gemenskapens UPP- och utlåning under 2000

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

INLEDNING

1. UPPLÅNINGEN 2000

1.1. Gemenskapsemissioner

1.2. Upplåningens utveckling

2. UTLÅNINGEN I TREDJE LAND

2.1. Översikt

2.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd

2.3. EIB-utlåning enligt rådets beslut 97/256/EG och 2000/24/EG (och ändringar av dessa)

2.3.1. EIB:s mål och prioriteringar

2.3.2. Utlåningsverksamheten under 2000

2.3.3. Riskdelning

2.3.4. Samarbete med andra institutioner

2.4. Länder som skrivit under Lomékonventionen

2.4.1. Utlåning

3. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN

3.1. Garantier ur budgeten

3.2. Räntesubventioner

3.3. Riskkapital

4. STATISTIKBILAGA

INLEDNING

1. Enligt rådets beslut om gemenskapens låneinstrument skall kommissionen varje år informera rådet och Europaparlamentet om hur dessa instrument har använts.

Kommissionen anser att det inte längre finns någon anledning att informera rådet och Europaparlamentet om gemenskapens utlåning inom gemenskapens territorium, på grund av att det införts ett moratorium för nybyggnad av kärnkraftsanläggningar inom EU, att alla de krediter som rådet anslagit till gemenskapens nya instrument är tagna i anspråk samt att det inte längre beviljas några EKSG-lån eftersom detta fördrag löper ut 2002. Endast uppgifter om återbetalningen av lånen återfinns i denna rapport, i det avsnitt där lånesituationen behandlas.

2. När det gäller utlåningen till länder utanför Europeiska unionen är kommissionen enligt ett beslut från 1997 [1] skyldig att årligen underrätta Europaparlamentet och rådet om hur de EIB-lån som garanterats genom gemenskapsbudgeten använts i Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien samt Sydafrika. Samma skyldigheter tillämpas sedan 1998 när det gäller EIB:s lån till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (beslut 98/348/EG), Bosnien och Hercegovina (beslut 98/729/EG) och sedan 2000 vad gäller Kroatien (beslut 2000/688/EG).

[1] Beslut 97/256/EG vad gäller det första allmänna mandatet och 2000/24/EG för det andra mandatet.

För att uppfylla denna kommissionens skyldighet att underrätta parlamentet beskrivs utlåningstransaktionerna i denna rapport fördelade på områden. För att också ge övergripande bild av utlåningsverksamheten innehåller rapporten också en kortfattad redogörelse för gemenskapens makroekonomiska stöd till länderna i Central- och Östeuropa samt för de räntesubventioner och garantiåtaganden som åtföljer gemenskapens utlåning.

1. UPPLÅNINGEN 2000

1.1. Gemenskapsemissioner

För att finansiera den utlåning som rådet beslutat om har kommissionen givits befogenhet att ta upp lån på kapitalmarknaderna. Med tanke på att kreditgivningsmöjligheterna inom ramen för det nya gemenskapsinstrumentet har utnyttjats fullständigt, att det beslutats om ett moratorium för Euratom-verksamheten inom EU och att EKSG-fördraget löper ut så snart som 2002 har dock inga lån tagits upp under 2000 för dessa instrument. Den enda upplåning som skedde förra året hängde samman med det makroekonomiska stödet till länderna i Central- och Östeuropa, lånen till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och de åtgärder som vidtogs inom ramen för Medelhavsprotokollen (Meda) samt EIB:s verksamhet både inom och utanför Europeiska unionen i ovan nämnda geografiska områden.

1.2. Upplåningens utveckling

Trots ovan nämnda omständigheter ökade EU-institutionerna sin upplåning på kapitalmarknaderna något under 2000 jämfört med föregående år (+ 2,6 %, eller 29,2 miljarder euro jämfört med 28,5 miljarder, se tabell 4-1 i bilagan).

Med beaktande av återbetalningar, avskrivningar och växelkursvariationer uppgick den utestående nettoupplåningen 31.12.2000 till 163,6 miljarder euro, vilket är en ökning med 7 % jämfört med 1999 (se tabell 4-2 i bilagan).

Sedan den gemensamma valutan antogs den 1 januari 1999 har de flesta lån upptagits i euro, och detta gällde även år 2000 (närmare 43 % av den totala upplåningen på kapitalmarknader), samtidigt som dock motsvarande upplåning i övriga EU-valutor ökat från 25 % till 39 %. Således har upplåningen på kapitalmarknaderna inom EU generellt sett ökat kraftigt, samtidigt som upplåningen i andra valutor minskat från 30 % till 18 %, varav särskilt kan noteras att denna typ av upplåning i dollar minskat med hälften.

Osäkerheten i fråga om den ekonomiska utvecklingen och läget på finansmarknaderna har också lett till att upplåningen till rörlig ränta har ökat, från 77 % av den totala upplåningen på kapitalmarknaden 1999 till 82 % år 2000.

När det gäller den specifika situationen för de nya gemenskapsinstrumenten är för närvarande nästan alla lån återbetalda. Situationen för den utestående upplåningen anges i detalj per valuta i tabell 4-4 i statistikbilagan.

2. UTLÅNINGEN I TREDJE LAND

2.1. Översikt

Det finansiella stödet till de tredje länder som slutit samarbetsavtal med gemenskapen tar sig olika former beroende på geografiskt område och vilka mål som eftersträvas. Det rör sig i regel om bilaterala lån (makroekonomiskt stöd och betalningsbalanslån) där EU bidrar till att återupprätta den makroekonomiska balansen i ett land. I andra fall kan stödet erbjudas i form av traditionella lån i syfte att direktfinansiera enskilda projekt, eller globala lån till lokala bankinstitut som i sin tur tar på sig uppgiften att förvalta lokala projekt av mindre omfattning.

I det första fallet är det kommissionen som sköter finansieringstransaktionerna med utgångspunkt från rådets direktiv. I det andra fallet förvaltas utlåningen av EIB enligt bankens gängse villkor, och oftast med stöd av en garanti från gemenskapen. De geografiska områden som mottar gemenskapsstöd i form av lånade medel förtecknas i tabell 2-1.

Tabell 2-1 Finansiering utanför gemenskapen under 2000; sammanfattning

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

2.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd

Makroekonomiskt stöd i form av lån är till sin karaktär exceptionellt och ingår som ett led i det internationella samfundets ansträngningar att, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, stötta betalningsbalansen i vissa länder som brottas med problem av övergående art. I gemenskapens fall är detta stöd koncentrerat till de geografiskt närliggande områdena, dvs. Central- och Östeuropa, de europeiska länderna i f.d. Sovjetunionen och länderna söder om Medelhavet. Utbetalningarna av detta stöd är kopplade till att de mottagande länderna uppfyller vissa mål beträffande makroekonomisk stabilisering och strukturreformer. Under dessa omständigheter är det ett begränsat antal operationer som genomförs varje år och det är svårt att göra meningsfulla jämförelser mellan olika år vad gäller det beviljade stödets utveckling. Allteftersom kandidatländerna gör allt större framsteg i arbetet med makroekonomisk stabilisering förväntas dock behovet av detta stöd minska. Man bör emellertid samtidigt notera att Balkan-regionen för närvarande mottar ett relativt

>Hänvisning till>

omfattande makroekonomiskt stöd som till en påtaglig del består av gåvobistånd.

Tabell 2-2 Utbetalade lån inom ramen för gemenskapens makroekonomiska stöd till tredje land under 1996 -2000 (miljoner euro)

Under 2000 fattade rådet beslut om två makroekonomiska stöd: det ena avsåg ett lån till Moldova (högst 15 miljoner euro) och det andra en kombination av lån och gåvobistånd till Tadzjikistan (högst 75 miljoner euro i lån och högst 35 miljoner euro i gåvobistånd). Två operationer som endast omfattande gåvobistånd, och som hade till syfte att understödja offentliga budgetar beviljades också, nämligen en till förmån för Kosovo (högst 35 miljoner euro) och en för Montenegro (högst 20 miljoner euro).

När det gäller utbetalningar uppgick det utbetalade stödet i form av lån under 2000 till 160 miljoner euro. Därav gällde 100 miljoner euro Rumänien och 60 miljoner euro Bulgarien, i enlighet med rådets beslut i november 1999. Vad gäller gåvobistånd utbetalades under år 2000 totalt 62 miljoner euro, varav 20 miljoner euro till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (rådets beslut i november 1999), 35 miljoner euro till Kosovo (rådets beslut i februari 2000) samt 7 miljoner euro till Montenegro (rådets beslut i maj 2000).

2.3. EIB-utlåning enligt rådets beslut 97/256/EG och 2000/24/EG (och ändringar av dessa [2])

[2] Se beslut 98/348/EG, 98/729/EG, 99/786/EG och 2000/688/EG.

Detta avsnitt utgör den rapport som enligt artikel 2 och 3 i rådets beslut 97/256/EG, senast ändrat genom rådets beslut 2000/24/EG, skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet. Närmare bestämt omfattar avsnittet halvårsrapporten för andra halvåret 2000 och årsrapporten för 2000. Följande länder berörs: länder i Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien, Republiken Sydafrika, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien och Turkiet.

2.3.1. EIB:s mål och prioriteringar

I Central och Östeuropa ger banken lån åt de länder som ansökt om EU-medlemskap, och hjälper dem på så sätt att skapa de ekonomiska ramar som krävs inför medlemskapet (i detta syfte bedriver banken också utlåning till Cypern, Malta och Turkiet, de tre kandidatländer som inte är belägna i Central- eller Östeuropa). [3] Banken beviljar också lån till Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Bosnien-Hercegovina och (sedan 2000) Kroatien.

[3] Utöver EIB:s mandat enligt rådets olika beslut har banken också fortsatt sin verksamhet med stöd inför anslutningen (lånefaciliteter), vilket består i att banken beviljar lån ur egna medel utan säkerhet för att ytterligare bistå de länder som ansökt om medlemskap.

EIB prioriterar förbättring, modernisering och utveckling av transport-, telekommunikations- och energisektorerna, med särskild tonvikt på de transeuropeiska näten på grundval av de väg- och järnvägskorridorer som av den alleuropeiska konferensen för transportministrar fastställts som prioriterade mål för utvecklingen på medellång sikt. Miljöfrågor i samband med EIB-projekt prioriteras inom ramen för den gradvisa anpassningen av de berörda ländernas lagstiftning till EU-lagstiftningen. Banken stödjer även små och medelstora företag och andra näringslivsinitiativ, särskilt då detta inbegriper partner från EU antingen direkt eller genom bankens globala lån.

I Medelhavsområdet sker bankens utlåning enligt formella mandat främst inom ramen för Europa-Medelhavspartnerskapet. Lånen syftar till att bidra till mottagarländernas ekonomiska utveckling. Bankens utlåning stödjer individuella investeringsprojekt och, genom globallånesystemet, mindre projekt samt små och medelstora företag, samtidigt som den stärker den finansiella sektorn i de olika länderna. Utöver denna utlåning bistår banken också Turkiet genom lån under TERRA-programmet (Turkey Earthquake Reconstruction and Rehabilitation Action).

Enligt villkoren i Europa-Medelhavspartnerskapet kompletteras EIB:s utlåning ur egna medel med räntesubventioner (för lån på miljöområdet) och riskkapital ur EU:s budget som förvaltas av banken. Utöver utlåningen enligt mandaten och utlåning på rådets begäran kommer banken också, förutsatt att dess råd godkänner detta, att inrätta en särskild lånefacilitet utan krav på säkerhet inom ramen för partnerskapet med Medelhavsområdet (Mediterranean Partnership Facility).

I Asien och Latinamerika finansierar banken projekt som är av ömsesidigt intresse för de berörda länderna och Europeiska unionen, t.ex. samfinansiering tillsammans med initiativtagare till EU-projekt, tekniköverföring och samarbete på energi- och miljöområdet. Tabell 2.11 innehåller närmare uppgifter om det ömsesidiga intresset av de berörda projekten.

I Sydafrika är bankens målsättning att bidra till ett lyckat genomförande av landets program för återuppbyggnad och utveckling.

Totalt sett kan således EIB:s verksamhet från 1996 och framåt sammanfattas på följande sätt:

Tabell 2-3 Lån som beviljats i icke-medlemsländer ur EIB:s egna medel

(exklusive lånefaciliteter inför anslutning)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.3.2. Utlåningsverksamheten under 2000

Under 2000 ingick banken 20 låneavtal i Central- och Östeuropa för ett sammanlagt belopp på 1 484 miljoner ecu. Lån till projekt i Bulgarien, Polen och Rumänien svarade för 85 % av det sammanlagda beloppet. banken beviljade lån i sju olika länder på grundval av rådsbeslut.

* Banken fortsätter att stödja den ekonomiska utvecklingen i de berörda länderna, framför allt genom att finansiera infrastruktur som är av särskilt stor långsiktig betydelse. 52 % av den totala finansieringen gällde kommunikationer (766 miljoner euro), vilket bland annat omfattar finansieringen av två motorvägssträckor i Bulgarien som ingår i den alleuropeiska transportkorridoren nr VII, samt uppförandet av en kombinerad väg- och järnvägsbro mellan Bulgarien och Rumänien som ingår i den alleuropeiska transportkorridoren nr IV, modernisering av väg- och järnvägsnätet i Rumänien samt i Bosnien och Hercegovina, modernisering av hamnar i Litauen samt utbyggnad och modernisering av fasta telenät i Slovakien och Slovenien.

* Ett lån till stöd för industrin och tjänstesektorn avsattes för en bilfabrik i Slovakien, och uppgick till 160 miljoner euro, motsvarande 11 % av den totala finansieringen.

* I energisektorn avsattes 11 % (156 miljoner euro) av den totala finansieringen till utrustning för eldistribution i Rumänien samt återuppbyggnad av elnät i Bosnien och Hercegovina.

* För vattenhantering och övrigt avsattes 360 million miljoner euro (25 % av den totala finansieringen) för återuppbyggnad och förebyggande åtgärder vid översvämningar samt ett projekt för rehabilitering av infrastruktur i stadsområden, båda i Rumänien, medan 12 miljoner euro gick till finansiering av ett projekt för avfallsförbränning i Slovakien.

* Globala lån på sammanlagt 30 miljoner euro (2 %) beviljades små och medelstora företag i Bulgarien och Slovakien.

Tabell 2-4 EIB:s utlåning i Central- och Östeuropa fördelad per land och sektor år 2000

>Plats för tabell>

I Medelhavsområdet beviljade banken år 2000 sammanlagt 19 lån i 8 olika länder. Ett lån som gällde Algeriet tog i anspråk några mindre belopp som återstod under de tredje och fjärde finansprotokollen med Algeriet, och ett första lån beviljades under det tredje finansprotokollet med Syrien.

Totalt sett gick 48 % av utlåningen till Turkiet, medan Algeriet och Tunisien tillsammans svarade för 24 %.

* Ca 38 % av den totala finansieringen (455 miljoner euro) avsåg vattenhantering och övriga sektorer. De finansierade projekten gäller bl.a. rehabilitering och återuppbyggnad i jordbävningsdrabbade områden i Turkiet (infrastruktur i städer), samt projekt för dränering av jordbruksareal i Egypten och regionala projekt för förbättrad avfallshantering i Tunisien.

* Vägprojekt i Algeriet och Marocko och järnvägsprojekt i Tunisien finansierades under rubriken kommunikationer och omfattade tillsammans 21 % av den totala finansieringen i regionen (248 miljoner).

* Jordanien, Marocko och Turkiet fick tillgång till lån till förmån för industri och tjänstesektorerna, vilka sammanlagt uppgick till 13 % (160 miljoner euro) av den totala finansieringen. Lånen gällde en fosfatgruva samt tillverkningsutrustning för brom och bromerade produkter i Jordanien, exploatering av en guldfyndighet i Marocko samt åtgärder för att bekämpa föroreningar i Turkiet.

* Energisektorn upptog 120 miljoner euro (10 %) av den totala finansieringen, och medlen gick här till förbättring av överförings- och försörjningsnät för elektricitet i Syrien och Tunisien.

* Globala lån till Egypten, Gaza och Västbanken, Tunisien samt Turkiet stod vidare för 18 % av den sammanlagda finansieringen (210 miljoner ecu).

Tabell 2-5 EIB:s utlåning i Medelhavsländerna fördelat per land och sektor

>Plats för tabell>

*Varav 75 miljoner euro under programmet Terra som syftar till återställande av industriell kapacitet efter jordbävningen.

Banken beviljade också 11 lån till ett totalt belopp av 532 miljoner euro, fördelat på 6 olika länder i Asien och Latinamerika.

* För industri- och tjänstesektorerna beviljades en total utlåning på 144 miljoner euro i Argentina, Bangladesh och Brasilien (27 % av den sammanlagda finansieringen i dessa regioner) .

* Vad beträffar energisektorn beviljades lån för finansiering av gasledningar och kraftstationer i Argentina, Mexiko och Indonesien. Denna utlåning uppgick till 227 miljoner euro och motsvarade 43 % av den totala finansieringen i regionerna.

* För projekt på kommunikationsområdet avsattes 139 miljoner euro (26 %). Detta omfattade bland annat ett telekommunikationsprojekt i Brasilien och ett byggnadskomplex avsett för flygtrafikledning i Thailand.

* 20 miljoner euro gick till projekt som rörde vattendistribution och -behandling i Argentina (4%).

Tabell 2-6 EIB:s utlåning år 2000 i Asien och Latinamerika fördelad per land och sektor

>Plats för tabell>

Under 2000 ingick banken 4 låneavtal i Sydafrika för ett sammanlagt belopp på 140 miljoner euro. 50 miljoner euro (36 %) gick till finansiering av ett telekommunikationsprojekt och 25 miljoner euro (18 %) till ett industriprojekt. 65 miljoner euro (46 %) beviljades i form av globala lån avsedda för små och medelstora andelsförvärv (riskkapital).

2.3.3. Riskdelning [4]

[4] I rådets beslut 97/256/EG anges följande: "EIB uppmanas att sträva efter att 25 % av dess samlade utlåning enligt mandaten som mål för användning av icke-statliga garantier, skall utvidgas när så är möjligt och såvitt marknaden tillåter på grundval av individuella mandat.".

Enligt rådets beslut skall gemenskapens garantier täcka 65 % av de beviljade lånen totalt sett. Enligt gällande överenskommelser om riskdelning täcker gemenskapsgarantin alla former av risker när det gäller lån till suveräna stater ("statliga garantier"), medan den endast täcker politisk risk när det gäller andra lån ("icke-statliga garantier"). Banken skulle vidare bara begära att en gemenskapsgaranti utlöses om dess intresse inte kan tillgodoses genom den individuella projektgarantin, antingen av politiska skäl om lånet inte beviljats en suverän stat eller av vilket som helst skäl om det gäller ett lån till en suverän stat. Banken skulle då begära att garantin täcker hela det utestående beloppet.

>Hänvisning till>

Under 2000 fortsatte banken sina ansträngningar att uppnå målen i fråga om riskdelning. Eftersom beloppen enligt de nya mandaten [5] är relativt små anges procenttalen för riskdelningen fram till den 31 januari 2000 respektive efter det datumet separat.

[5] Rådets beslut 2000/24/EG, genom vilket riskdelningsmålet höjs till 30 %.

Första mandaten: (rådets beslut för perioden 31.1.1997-31.1.2000)

Det kumulerade beloppet för lån med delad risk sedan utlåningsverksamheten inleddes inom ramen för rådets beslut var vid 2000 års utgång 1 697 miljoner euro på grundval av ett allmänt mandat, vilket motsvarar 23 % av det totala utlåningstaket och 24% av den utlåning som dittills skett. Nedan följer detaljerade uppgifter per region.

* I Central- och Östeuropa uppgick EIB:s utlåning med delad risk till sammanlagt 896 miljoner euro eller 25,4 % av lånetaket för dessa länder och 26 % av den faktiska utlåningen fram till samma datum. När det gäller dessa länder bör det också påpekas att all utlåning under bankens "lånefacilitet inför anslutningen" (Pre-Accession Facility) sker helt på bankens egen risk.

* Vad avser Medelhavsområdet hade hela det första mandatet utnyttjats i slutet av 1999. Utlåningen med delad risk uppgick då till 71 miljoner euro eller 3,1 % av den totala utlåningen till området under det första mandatet.

* För Asien och Latinamerika uppgick EIB:s utlåning med delad risk till sammanlagt 730 miljoner euro eller 81 % av lånetaket [6] för dessa länder och 30,3 % av den hittillsvarande utlåningen.

[6] Ett belopp på 122 miljoner euro i utlåning i Asien och Latinamerika enligt det förra tillfälliga mandatet omfattas också av de garantibestämmelser som anges i rådets beslut.

* Inga låneavtal med riskdelning har ingåtts i Sydafrika.

* Systemet med riskdelning tillämpas inte på utlåningen till Bosnien och Hercegovina.

Andra mandaten: (rådets beslut för perioden 1.2.2000-31.1.2007)

Det kumulerade beloppet för riskdelningsprojekt sedan utlåningsverksamheten inleddes inom ramen för rådets beslut för den senaste perioden med början den 1 februari 2000 var vid 2000 års utgång 560 miljoner euro, vilket motsvarar 22 % av den utlåning som dittills inletts.

* I Central- och Östeuropa uppgick riskdelningen till 230 miljoner euro, eller 17 % av den totala utlåningen fram till slutet av 2000.

* I Medelhavsområdet har lån för ett projekt beviljats enligt systemet med riskdelning. Beloppet motsvarar totalt 4 % av den totala beviljade utlåningen. Som tidigare nämnts omfattas projekten här ofta av avtal med statliga myndigheter eller offentligägda företag, i enlighet med Euro-Medelhavspartnerskapet. Det förväntas således att den sammanlagda riskdelningen för länderna i Medelhavsområdet förblir relativt låg.

* I Asien och Latinamerika uppgick EIB:s utlåning med riskdelning till 200 miljoner euro, vilket motsvarar 76 % av den totala utlåningen fram till 2000 års slut.

Utlåningen med delad risk t.o.m. den 31 december 2000 framgår av följande tabeller, uppdelade efter mandat.

Tabell 2-7 Lån med riskdelning per den 31.12.2000. - Första mandaten (miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-8 Lån med riskdelning per den 31.12.2000. - Andra mandaten (miljoner euro)

>Plats för tabell>

I de regionindelade tabellerna i slutet av avsnitt 4 (tabell 4-5 - 4-8) anges också vilka lån som beviljats med riskdelning.

2.3.4. Samarbete med andra institutioner

I de länder som är kandidater till EU-medlemskap bedrivs bankens utlåningsverksamhet inom ramarna för EU:s program för stöd till kandidatländerna inför anslutningen, särskilt i form av finansiering av investeringar för att integrera kandidatländernas infrastrukturer med EU:s, samt för att stödja små och medelstora företag. Projekten samfinansieras med andra institutioner såvitt detta är möjligt. Bankens verksamhet utgör således en del i en samlad strategi som följs i nära samarbete med kommissionen och, där så är lämpligt, med de internationella finansiella institut som är verksamma i området.

Banken har ett nära och fruktbart samarbete med Phare/Ispa-programmet, något som är mycket uppskattat av mottagarländerna. Förutom det ofta förekommande stödet från Phare under planeringsfasen inför investeringar - vilket syftar till att säkerställa att de projektstudier och det tekniska bistånd som krävs till stöd för EIB-projekten tillhandahålls - samarbetar banken även med Phare vid samfinansiering av infrastrukturprojekt.

Phares och de övriga internationella finansiella institutens bidrag till projekt som finansierades av EIB under 2000 framgår av nedanstående tabell. Ytterligare projekt samfinansierades inom ramen för bankens lånefacilitet inför anslutningen, vilken inte omfattas av denna rapport.

För sydöstra Europa har banken tillsatt en särskild arbetsgrupp för finansiering i Balkanregionen (Balkans Task Force), vars uppgift är att välja ut prioriterade infrastrukturprojekt för finansiering i samarbete med andra internationella finansiella institut inom ramen för stabilitetspakten.

Tabell 2-9 Samfinansiering i Central- och Östeuropa och Balkanregionen under 2000

>Plats för tabell>

I Medelhavsområdet bedrivs bankens verksamhet som en del av EU:s generella politik i området och ingår således i en samlad strategi som följs i nära samarbete med kommissionen och där så är lämpligt med andra internationella finansiella institut, bland annat genom samfinansieringsprojekt. Dessa instituts bidrag till projekt som finansieras av EIB framgår av tabellen nedan.

Tabell 2-10 Samfinansiering i Medelhavsområdet under 2000

>Plats för tabell>

I Asien och Latinamerika fortsätter banken att finansiera projekt som är av ömsesidigt intresse för det berörda landet och EU. Det ömsesidiga intresset i de låneavtal som ingicks under 2000 beskrivs i tabellen nedan.

Tabell 2-11 Ömsesidigt intresse i projekt i länder i Asien och Latinamerika

>Plats för tabell>

Banken samarbetar såvitt det är möjligt och fördelaktigt med andra internationella finansiella institut. I tabellen nedan anges närmare uppgifter om samfinansieringen.

Tabell 2-12 Samfinansiering i Asien och Latinamerika under 2000

>Plats för tabell>

I Sydafrika drevs flera projekt som medfinansierades av andra internationella finansiella institut. För ett projekt som gäller utbyggnad av produktionskapacitet för fosforsyra och svavelsyra i Richard's Bay kompletteras t.ex. bankens lån på 30 miljoner euro med 20 miljoner euro i bilateral medfinansiering, som bidrag till den totala projektkostnaden på 206,5 miljoner euro. Samarbete med bilaterala institut sker också i samband med stödet till små och medelstora företag via finansiella intermediärer.

2.4. Länder som skrivit under Lomékonventionen

2.4.1. Utlåning

EIB:s totala utlåning till AVS-länder och ULT uppgick till 401 miljoner euro, varav 186 miljoner euro ur bankens egna medel, 207 miljoner euro i form av riskkapital och 8 miljoner euro från EUF/Sysmin. Fördelningen av utlåningen mellan regioner och sektorer ser ut på följande sätt:

Tabell 2-13 Fördelning av EIB:s utlåning mellan regioner och sektorer i AVS-länderna och ULT under 1998

>Plats för tabell>

* Detta rör sig helt och hållet om subventionerade medel, med undantag för två projekt som finansierades med sammanlagt 12,5 miljoner euro.

** Inklusive 8 miljoner euro som finansierades med EUF/Sysmin-medel.

3. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN

Utlåningen påverkar gemenskapsbudgeten i de fall då den medför garantier ur budgeten eller räntesubventioner eller sker under särskilda villkor som gör att den utgör en risktransaktion för långivaren.

3.1. Garantier ur budgeten

Den 22 december 1999 beslutade rådet om en generell förlängning med sju år av gemenskapens åtagande att ställa garantier ur budgeten för de lån som EIB beviljar utanför gemenskapen (rådets beslut nr 2000/24/EG, EGT L 9, 13.1.2000). De nya beloppsgränserna för garantierna per geografiskt område är följande:

* Central- och Östeuropa: 8 680 miljoner euro.

* Medelhavsländerna: 6 425 miljoner euro.

* Latinamerika och Asien: 2 480 miljoner euro.

* Sydafrika: 823 miljoner euro.

Sammanlagt får ett lånebelopp på högst 18 410 miljoner euro täckas av gemenskapsgarantier, och garantierna täcker då endast 65 % av det totala utlånade beloppet (jämfört med 70 % enligt det tidigare mandatet). Enligt de nya bestämmelserna är EIB också skyldig att i möjligaste mån söka garantier från sina finansiella intermediärer (på kommersiell basis), och skall eftersträva att sådana garantier täcker 30 % av det samlade utlåningstaket (jämfört med 25 % enligt det tidigare mandatet).

Det aktuella garantiåtagandet löper ut den 31 januari 2007, men kan automatiskt förlängas med 6 månader i taget om utlåningstaket inte har uppnåtts.

Den 7 november 2000 belutade rådet att låta gemenskapsgarantin omfatta även EIB:s utlåning till Kroatien, eftersom detta land nu räknas till gruppen central- och östeuropeiska länder (rådets beslut 2000/688/EG, EGT L 285, 10.11.2000). Det högsta garanterade beloppet för denna grupp av länder fick därmed höjas till 8 930 miljoner euro (+ 250 miljoner euro) och det samlade taket till 18 660 miljoner euro.

Som framgår av avsnitt 2.3.3 har EIB:s föregående mandat i stort sett fullbordats, och fördelningen mellan statliga och icke-statliga garantier uppfyllde de åtaganden som överenskommits (24 %), varför avsättningarna i gemenskapsbudgeten för att täcka dessa risker kan minskas proportionellt. Vad gäller de nya mandaten har 13,5 % av utlåningstaket utnyttjats under det första tillämpningsåret, medan riskdelningen redan är uppe i 21 % av de beviljade lånen.

En närmare redogörelse för situationen i fråga om de olika garantiåtagandena återfinns i kommissionens halvårsrapporter om garantier som berör den allmänna budgeten.

3.2. Räntesubventioner

Räntesubventioner har ingått som bidragsform i ett flertal gemenskapsprogram såväl inom som utanför EU. En allmän utvärderingsrapport om denna form av stöd har lagts fram av kommissionen på uppmaning av rådet (KOM(2000) 524 av den 6 september 2000). De flesta av de berörda programmen är vid det här laget fullbordade och påverkar således inte längre budgeten, men i tabellen nedan förtecknas de program som ännu pågår och vilka belopp i räntesubventioner som beviljats under de aktuella åren.

Tabell 3-1 Räntesubventioner som utbetalats inom ramen för de olika gemenskapsmekanismerna under perioden 1995-2000

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

3.3. Riskkapital

Enligt avtalen med Medelhavsländerna och Lomékonventionen kan EIB teckna koncessionslån som omfattas av särskilda bestämmelser om löptid eller skuldkonsolidering, vilket för dessa lån jämförbara med riskkapitalinvesteringar. När det gäller Medelhavsområdet finansieras denna utlåning genom den allmänna budgeten och vad gäller AVS-länderna genom EUF:s budget. Utlåningen redovisas närmare i bilaga 2-13.

4. STATISTIKBILAGA

Tabell 4-1 Årlig utveckling av upp- och utlåning inom gemenskapen

Miljoner euro

>Plats för tabell>

Tabell 4-2 Utestående gemenskapslån

Utestående nettoupplåning vid slutet av varje period 1)

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 4-3 Gemenskapsupplåning 2000, fördelat på valutor

(i miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 4-4 GNI-lån fördelat på valutor: utestående skuld 31 december 2000

>Plats för tabell>

Tabell 4-5 EIB-lån beviljade år 2000 i Central- och Östeuropa samt Balkanregionen

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 4-6 EIB-lån som beviljades i Medelhavsområdet under 2000

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 4-7 EIB-lån som beviljats under 2000 i Asien och Latinamerika

>Plats för tabell>

Tabell 4-8 EIB-lån beviljade i Sydafrika under 2000

>Plats för tabell>