Detta förslag behandlar a) behovet att investera i språkinlärning genom att fokusera på läranderesultat och b) alternativ för att förbättra språkinlärningen under den obligatoriska skolgången genom att öka språkmedvetenheten i skolundervisning.

För närvarande gör medlemsstaterna inte tillräckliga framsteg i riktning mot det mål som man enades om under Europeiska rådets möte i Barcelona 2002, då ytterligare insatser efterlystes för att lära ut ”minst två främmande språk från mycket tidig ålder”. Även om de flesta elever inom unionen numera börjar lära sig ett första främmande språk tidigare än under föregående decennier, är ambitionsnivån fortfarande låg i fråga om det andra främmande språket. Andelen elever som börjar lära sig ett första främmande språk i grundskolan uppgår nu till 83,8 %, vilket är 16,5 procentenheter högre än 2005. I elva länder är det emellertid inte obligatoriskt att lära sig ett andra främmande språk inom den allmänna sekundärutbildningen och i 16 utbildningssystem lär sig elever vid yrkesutbildningar märkbart färre främmande språk än inom den allmänna utbildningen.

Denna rekommendation är inriktad mot språkundervisning och språkinlärning under den obligatoriska skolgången (både i allmänna skolor och yrkesskolor), men flerspråkighet kan sedan utvecklas under hela livet.

Bristande språkkunskaper hindrar rörlighet inom EU och runtom i världen, både vad gäller utbildning och tillträde till den europeiska arbetsmarknaden. Årsrapporten från 2017 om arbetskraftens rörlighet inom EU visar på att språkhinder kan överskugga ekonomiska möjligheter på olika arbetsmarknader i gränsregioner. I diskussionsunderlaget om hur vi bemöter globaliseringen framhålls det med rätta att ”[v]år alltmer sammankopplade värld innebär nya möjligheter. Numera reser, arbetar, studerar och bor människor i olika länder. De har kontakt med varandra på nätet, där de delar med sig av sina idéer, kulturer och erfarenheter. Studenter följer nätbaserade kurser som anordnas av ledande universitet i hela världen.” Språkkunskaper har central betydelse för att få tillgång till dessa nya möjligheter. För att kunna förbättra ungdomars språkkunskaper i hela unionen krävs diskussioner om hur språkundervisning och språkinlärning kan förbättras på alla områden under den obligatoriska skolgången.

Efter diskussionerna under toppmötet i Göteborg om rättvisa jobb och tillväxt i november 2017 uttryckte stats- och regeringscheferna sin vilja att göra mer på områdena utbildning och kultur. Kommissionen har bidragit till diskussionerna genom sitt meddelande Stärka den europeiska identiteten genom utbildning och kultur, i vilket en vision presenteras för ett europeiskt område för utbildning som ska inrättas senast 2025. I meddelandet beskrivs ett Europa där inkluderande utbildning och forskning av hög kvalitet inte hindras av gränser, där det har blivit normalt att tillbringa en tid i en annan medlemsstat för att studera eller arbeta, där många fler talar två språk utöver sitt modersmål och där människor har en stark känsla för sin identitet som européer, för det europeiska kulturarvet och dess mångfald.

Språkinlärningen under den obligatoriska skolgången har inte utvecklats i enlighet med föresatserna i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Barcelona 2002. Bristande språkkunskaper anses fortfarande hindra fri rörlighet och gränsöverskridande handel och tjänster.

Det föreslås även i riktlinjerna för sysselsättningspolitiken 2018 att ”[s]tuderandes och arbetstagares rörlighet bör främjas för att förbättra färdigheter som ökar anställbarheten och för att utnyttja den fulla potentialen på den europeiska arbetsmarknaden. Hindren för rörlighet inom utbildning, i samband med tjänstepensioner och privata pensioner och när det gäller erkännande av kvalifikationer bör avlägsnas.” Avsaknad av språkkunskaper kan anses utgöra ett centralt hinder för rörlighet, vilket kan hanteras under utbildningen, även under den obligatoriska skolgången.

Flera deltagare uttryckte oro över att universitets institutioner för moderna främmande språk läggs ner, vilket leder till en större brist på kvalificerade språklärare. Bristen på lärare riskerar att hota undervisningen av moderna främmande språk under den obligatoriska skolgången.

För att samla in synpunkter ur ett bredare perspektiv och diskutera några inledande idéer som senare utvecklades i det föreliggande förslaget organiserade kommissionen ett möte för berörda parter i början av februari 2018 med företrädare för ett sextiotal civilsamhällesorganisationer, akademiska organisationer och viktiga berörda parter, samt ett tjugotal företrädare från medlemsstaternas utbildningsministerier.

–Särskilt fokus på barn med invandrarbakgrund eller minoritetsbakgrund, bland annat ompröva utvärdering av språkkunskaper eftersom det kan bidra till förbättrad inlärning, särskilt när man tar hänsyn till barnens flerspråkighet.

–Stöd för erkännande av tidigare lärande och kunskaper i språk som inte ingår i läroplanen; stödja en mångfald av språk som erbjuds i skolundervisningen utöver engelska.

·Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

Rekommendationen bygger på det arbete som gjorts av den tidigare arbetsgruppen för språk inom utbildning, inom den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020).

På senare tid, under 2016 och 2017, har kommissionen anordnat en rad tematiska expertpaneler och två peer learning-aktiviteter med två sammanhängande syften: att komma med synpunkter på läs- och skrivkunnighet och språkkunskaper inför översynen av referensramen för nyckelkompetenser och att undersöka hur medlemsstaterna hjälper barn till migranter att snabbt tillgodogöra sig utbildningsspråket (en av de nuvarande prioriteringarna i Utbildning 2020).

I den senaste rapporten Key data on teaching languages at school in Europe ges även värdefull kunskap om trenderna i språkundervisning runtom i Europa, bland annat (för första gången) uppgifter om strukturerat språkligt stöd för barn till migranter.

·Konsekvensbedömning

Någon konsekvensbedömning har inte gjorts eftersom åtgärderna kompletterar medlemsstaternas initiativ och är av frivillig karaktär och med tanke på omfattningen av de förväntade konsekvenserna. Förslaget har utarbetats på grundval av tidigare undersökningar, samråd med medlemsstaterna och ett offentligt samråd.

Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

Ej tillämpligt.

·Grundläggande rättigheter

Denna rekommendation är förenlig med de grundläggande rättigheterna och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inbegripet rätten till utbildning, respekten för kulturell, religiös och språklig mångfald och rätten till icke-diskriminering. Genom rekommendationen främjas i synnerhet barnets rättigheter i enlighet med artikel 24 och FN:s barnkonvention beaktas, i synnerhet artikel 29.1 c, i vilken det anges att barnets utbildning ska syfta till att utveckla respekt för barnets föräldrar, för barnets egen kulturella identitet, eget språk och egna värden, för vistelselandets och för ursprungslandets nationella värden och för kulturer som skiljer sig från barnets egen. Denna rekommendation måste genomföras i enlighet med dessa rättigheter och principer.

4.BUDGETKONSEKVENSER

De insatser som föreslås i denna rekommendation och som har budgetkonsekvenser kommer att stödjas inom programmet Erasmus+ befintliga resurser samt eventuellt Horisont 20 eller de europeiska struktur- och investeringsfonderna under förutsättning att bestämmelserna i relevanta grundrättsakter förutser sådant stöd. Detta initiativ föregriper inte förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram eller framtida program. Inga övriga medel kommer att krävas från EU:s budget.

5. ÖVRIGA INSLAG

·Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

Till stöd för genomförandet föreslår kommissionen att man i samarbete med medlemsstaterna utarbetar vägledande material som kan göra att man kommer till rätta med de brister som konstaterats vid genomförandet av kompetensorienterad undervisning och inlärning.

Det är kommissionens avsikt att rapportera om användningen av rekommendationen inom ramen för det europeiska utbildnings- och inlärningssamarbetet.

·Förklarande dokument (för direktiv)

Ej tillämpligt.