-Moldavien: Den 13 september 2017 beslutade medlagstiftarna att ge Moldavien makroekonomiskt stöd på upp till 100 miljoner euro, varav upp till 40 miljoner euro i bidrag och upp till 60 miljoner euro i lån. Samförståndsavtalet, lånefacilitetsavtalet och bidragsavtalet mellan EU och Moldavien trädde i kraft i januari 2018. Det makroekonomiska stödprogrammet stoppades dock från juni 2018 till juni 2019 eftersom de politiska förhandsvillkoren inte hade uppfyllts. Efter att den nya regeringen tillträdde i juni 2019 och nya reformansträngningar hade gjorts gjorde EU den första delutbetalningen på 30 miljoner euro (20 miljoner euro i lån och 10 miljoner euro i bidrag) i oktober 2019. Den andra delutbetalningen skulle eventuellt kunna göras under 2020, om alla villkor var uppfyllda. Programmet löper ut i juli 2020.

-Georgien III: Den 18 april 2018 beslutade medlagstiftarna att ge Georgien ytterligare makroekonomiskt stöd (ett tredje makroekonomiskt stödprogram) på upp till 45 miljoner euro, varav 35 miljoner euro skulle ges i form av lån och 10 miljoner euro i form av bidrag. Det makroekonomiska stödet trädde i kraft i november 2018 efter att Georgiens parlament ratificerat de juridiska dokumenten. Den första delutbetalningen på 20 miljoner euro gjordes i december 2018, medan den andra delutbetalningen på 25 miljoner euro (20 miljoner euro i lån och 5 miljoner euro i bidrag) förväntas ske under 2020, beroende på om framsteg görs med de kvarvarande politiska villkoren och att IMF-programmet löper enligt plan.

-Ukraina IV: Den 9 mars 2018 lade kommissionen fram ett förslag om att ge Ukraina ytterligare 1 miljard euro i makroekonomiskt stöd i form av lån genom två delutbetalningar under 2018–2019. Medlagstiftarna antog beslutet den 4 juli 2018, och det makroekonomiska stödet trädde i kraft efter att samförståndsavtalet och lånefacilitetsavtalet ratificerats av Ukrainas parlament i november 2018. Den första delutbetalningen på 500 miljoner euro gjordes i december 2018, medan den andra och sista delutbetalningen på 500 miljoner euro gjordes i maj 2020.

Under 2019 utbetalades totalt 430 miljoner euro (420 miljoner i lån och 10 miljoner i bidrag). Närmare uppgifter om läget i utbetalningarna per land och per region i slutet av 2019 finns i bilaga 1A och 1B.

2.2Enskilda makroekonomiska stödprogram i mottagarländerna under 2019

2.2.1Tunisien

Tunisien har gått igenom en långdragen ekonomisk nedgång under de senaste åtta åren, som en följd av den komplexa politiska och ekonomiska övergången efter 2011 års revolution och efterföljande regimskifte. Landet har också påverkats av instabiliteten och konflikterna i regionen (särskilt i Libyen). Ett antal terrorattacker under 2015 innebar en tillfällig häftig nedgång i landets turistsektor.

Den ekonomiska tillväxten förblev svag under 2019 (beräknad till 1 %), efter en liten förbättring under 2018 (2,7 %) och en knapp årlig ökning på i genomsnitt 1,4 % mellan 2015 och 2017. Arbetslösheten förblev fortsatt hög och var cirka 15 % under det sista kvartalet 2019 (med betydligt högre siffror för kvinnor och unga). Inflationen låg i genomsnitt på 6,75 % under 2019 efter att ha legat på 7,8 % i juni 2018, vilket är den högsta noteringen på tio år. Trots de goda resultaten inom turistnäringen är underskottet i bytesbalansen fortsatt mycket högt (beräknat till 10,3 % under 2019, vilket dock är en minskning från 11,3 % under 2018) och en mycket sårbar punkt. Utlandsskulden fortsatte att öka under 2019 (beräknad till 88,7 % av BNP i slutet av tredje kvartalet 2019, jämfört med 82,3 % under samma period 2018). Räntekostnaderna fortsätter att stiga och har nästan tredubblats i dinarer sedan 2010. En viss återhämtning skedde i de internationella reserverna under 2019 till cirka 110 dagars import i slutet av 2019, efter att ha legat på en rekordlåg nivå på 69 importdagar i september 2018. Budgetunderskottet var cirka 4,9 % av BNP under 2018 och förväntas ha minskat något till 4,5 % i slutet av 2019. Efter att ha ökat kraftigt de senaste åren förväntas den offentliga skulden ligga på en stabil nivå på omkring 77 % av BNP under 2019.

Tunisien ingick först ett stand-by-avtal omfattande 1,75 miljarder US-dollar med IMF i juni 2013. Avtalet löpte ut i december 2015. Den 20 maj 2016 godkände IMF:s styrelse en utvidgad finansieringsfacilitet på fyra år för Tunisien på totalt 2,9 miljarder US-dollar (375 % av kvoten), i syfte att stödja landets ekonomiska och finansiella reformprogram. Hittills har 1,6 miljarder US-dollar betalats ut sedan programmets godkännande (juni 2016) och de fem programöversynerna (juni 2017, mars 2018, juli 2018, september 2018 och juni 2019). Samtidigt som de tekniska utbytena fortsatte var programmet föga framgångsrikt under årets sista månader, delvis beroende på den digra tidsplanen för valen (parlaments- och presidentval) och den utdragna regeringsbildningen. Den utvidgade finansieringsfaciliteten stoppades till slut i april 2020, när Tunisien begärde nytt katastrofbistånd från IMF inom ramen för instrumentet för snabb finansiering för att åtgärda de behov som uppstått till följd av covid-19-pandemins utbrott.

EU tillhandahöll Tunisien ett första makroekonomiskt stödprogram (första makroekonomiska stödprogrammet) på 300 miljoner euro i lån mellan 2014 och 2017. De tunisiska myndigheterna begärde ett andra makroekonomiskt stödprogram i augusti 2015, vilket godkändes av Europaparlamentet och rådet i juli 2016. De programpolitiska villkoren syftade särskilt till att stärka Tunisiens förvaltning av de offentliga finanserna och finanspolitiken, korruptionsbekämpningen, de sociala trygghetssystemen, den finansiella regleringen och arbetsmarknaden samt förbättra företagsklimatet. I oktober 2017 utbetalades de första 200 miljonerna i lån (av totalt 500 miljoner euro). Efter att landet hade fullgjort de relevanta politiska villkoren gjordes den andra och den tredje utbetalningen (på 150 miljoner euro vardera) i juli och november 2019, vilket därmed innebar att programmet slutförts med framgång.

2.2.2Jordanien

Den regionala instabiliteten har fortsatt att hålla tillbaka Jordaniens bytesbalans och finansiella ställning. Under de första tre kvartalen 2019 låg landets reala BNP-tillväxt kvar på en relativt stabil nivå på cirka 2 % på årsbasis. Detta var inte tillräckligt för att förhindra en ökad arbetslöshet, som under tredje kvartalet 2019 steg till 19,1 %, jämfört med 18,6 % under samma kvartal 2018. I slutet av 2019 hade även inflationen fallit tillbaka kraftigt, vilket innebar att konsumentprisindex ökade med 0,3 % jämfört med 4,5 % under 2018. Inga fortsatta framsteg gjordes i fråga om budgetkonsolideringen. Under de första elva månaderna 2019 ökade det allmänna budgetunderskottet, inbegripet utländska bidrag, till 4,5 % av BNP jämfört med 3,5 % av BNP under samma period 2018.

Jordaniens offentliga bruttoskuld ökade till 96,9 % av BNP i slutet av oktober 2019, jämfört med 94,4 % av BNP i slutet av 2018. Den offentliga utlandsskulden uppgick till 40,1 % av BNP i slutet av oktober 2019. Cirka 73 % av Jordaniens offentliga utlandsskuld var utställd i US-dollar, som Jordaniens valuta är knuten till, samtidigt som omkring hälften av den offentliga utlandsskulden utgörs av skulder till kreditgivare inom offentlig sektor.

Exporten ökade med 8,6 % räknat i värde, medan importvärdet minskade med 5,5 % under de tio första månaderna 2019. I kombination med ett större inresande (9,9 %) bidrog detta till att underskottet i bytesbalansen minskade kraftigt till 3,4 % av BNP (eller 4,8 % av BNP exklusive bidrag) under de första nio månaderna 2019, från att ha legat på 9,3 % av BNP under samma period 2018.

Villkoren för extern finansiering har blivit mindre fördelaktiga. Inflödet av utländska direktinvesteringar fortsatte att minska på samma sätt som tidigare år, till ett nettoinflöde på 473,1 miljoner jordanska dinar under de första tre kvartalen 2019, jämfört med ett nettoinflöde på 542,5 miljoner jordanska dinar under samma period 2018. Detta nettoinflöde på cirka 2 % av BNP för 2019 gör att Jordanien ligger något under sina jämlikar (Egypten och Tunisien). Detta beror på en kombination av faktorer som konflikten i Syrien, den regionala osäkerheten, en stigande statsskuld, det bristfälliga företagsklimatet och den låga konkurrenskraften i ekonomin.

I slutet av november 2019 låg bruttovalutareserverna (inbegripet guld och särskilda dragningsrätter) på 13,7 miljarder US-dollar (motsvarande cirka 7,5 månader av ett års import), vilket innebär en ökning från 12,5 miljarder US-dollar i slutet av 2018.

Det andra makroekonomiska stödprogrammet för Jordanien (200 miljoner euro i lån) utbetalades i oktober 2017 (100 miljoner euro) och i juli 2019 (100 miljoner euro). De programpolitiska villkoren syftade till att stärka Jordaniens ekonomi när det gäller förvaltningen av de offentliga finanserna, skattepolitiken, de sociala skyddsnäten, utbildningssystemet och yrkesutbildningen samt landets arbetsmarknadspolitik för att öka sysselsättningsmöjligheterna för såväl jordanska medborgare som syriska flyktingar som lever i Jordanien.

Efter en begäran från de jordanska myndigheterna om ett nytt makroekonomiskt stödprogram antog kommissionen den 6 september 2019 ett förslag till ett tredje makroekonomiskt stödprogram på 500 miljoner euro i lån. Förslaget antogs av Europaparlamentet och rådet den 15 januari 2020. Det avser utbetalning av 300 miljoner euro under 2020 och 200 miljoner euro under 2021, beroende på hur programmet genomförs.

Den 30 januari 2020 nådde IMF och Jordanien ett avtal på personalnivå om en ny fyraårig överenskommelse inom ramen för den utvidgade finansieringsfaciliteten avseende cirka 1,3 miljarder US-dollar. Avtalet godkändes av exekutivstyrelsen den 25 mars 2020.

2.2.3Moldavien