SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 25.2.2010 
SEK(2010) 66 final 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
  
Följedokument till  
 
rapporten från kommissionen till rådet oc h Europaparlamentet om hållbarhetskrav för 
användning av fast och gasformig biomassa  för produktion av el, värme och kyla 
   
COM(2010) 11 final 
SEC(2010) 65 final 
SV 2   SV 1. PROBLEMDEFINITION  
EU måste öka användningen av biomassa för en ergiändamål för att nå målen för 2020 under 
direktivet om förnybar energi1. Direktivet innefattar ett håll barhetssystem för biodrivmedel 
och flytande biobränslen. Enlig t artikel 17.9 i direktivet sk a kommissionen senast den 31 
december 2009 lämna en rapport om kraven på ett hållbarhetssystem för energianvändning av 
andra typer av biomassa än biodr ivmedel och flytande biobränslen. 
Fast och gasformig biomassa kan komma fr ån jordbruk, skogsbruk och avfall. Eftersom 
biomassa inte är en oändlig resurs är en e ffektiv och hållbar användning av resursen viktig. 
Marknadsmisslyckanden kan inträffa eftersom  klimatförändringar oc h potentiell negativ 
påverkan på biologisk mångfald, vatten, mark och ekosystem inte återspeglas i 
marknadspriserna. 
Regleringsmisslyckanden kan inträffa eftersom  riktlinjerna för förnybar energi uppmuntrar 
medlemsländerna att stödja en ökad använd ning av biomassa, medan reglerna eller 
prismekanismerna för produktion av biomassa in te tar hänsyn till negativa yttre effekter, som 
avskogning.  
Dessa misslyckanden förekommer i nuläget inte i någon större omfattning, och särskilt inte 
inom EU. Det kan dock vara lämpligt att skap a skyddsåtgärder om de skulle uppkomma i 
framtiden, eftersom mer biomassa och en ökad mängd importerad biomassa förväntas 
användas för energiändamål.  
2. SUBSIDIARITETSANALYS  
Biomassa är lätt att handla med. Av det följe r att om medlemsländerna agerar ensamma kan 
den inre marknaden störas för handlare, levera ntörer och producenter av biomassa. Åtgärder 
på EU-nivå kan säkerställa att man uppnår et t gemensamt miljöskydd och samtidigt undviker 
störningar på den inre marknaden.  
3. MÅL FÖR EU- INITIATIVET  
Det allmänna policymålet är att garanter a en hållbar användning av biomassa för 
energiändamål. De specifika målen är att se till att användning av biom assa för produktion av 
el och värme leder till 1) hållbar produktion, 2)  höga växthusgasprestand a jämfört med fossila 
bränslen och 3) effektiv energiomvandli ng av biomassa till el, värme och kyla. 
Det operativa målet är att fastställa hållbarhe tskrav för fast och gasformig biomassa som 
används för produktion av el och värme, så att kraven 
– är effektiva i hanteringen av problem  med hållbar användning av biomassa,  
– är kostnadseffektiva när det gäller att nå målen och  
– överensstämmer med befintliga principer. 
                                                 
1 Direktiv 2009/28/EG. 
SV 3   SV 4. ALTERNATIV  
Tabell 1: Översikt över alternativen 
A. Produktion av biomassa Policyscenario 
Alternativ A1: ingen ny EU-åtgärd Frivilliga program fortsätter att utveckla certifieringsplaner för hållbar 
biomassaproduktion och markvård.  
Alternativ A2: riktlinjer för 
intensifieringsmetoder i skogsbruket Riktlinjer för markanvändningsfrågor i samband med ökad 
produktion av bioenergi i skog, till exempel ökad användning av 
stubbar, grenar, löv och barr. 
Alternativ A3: minimikriterier för 
biologisk mångfald och 
markanvändning  Kriterierna för biologisk mångfald och markanvändning eller 
”förbjudna” områden enligt direktivet om förnybar energi ska gälla all 
biomassa. Skogsbruksfrågor är undantagna.  
Alternativ A4a: alternativ A3 + 
rapportering om biomassans ursprung Som alternativ A3 + rapporteringskrav för medlemsländerna om 
biomassans ursprung. 
Alternativ A4b: alternativ A3 + 
rapportering om hållbart skogsbruk Som alternativ A3 + obligatoriska rapporteringskrav för 
medlemsländerna om hållbart skogsbruk.  
Alternativ A5: alternativ A3 + 
minimikrav för hå llbart skogsbruk Som alternativ A3 + krav på medlemsländerna att endast räkna 
biomassa från hållbart brukade skogar med avseende på målen för 
förnybar energi. 
Alternativ A6: alternativ A3 + 
LULUCF-redovisning Som alternativ A3 + bevis på god praxis om ursprungslandet inte 
redovisar LULUCF-utsläpp. 
B. Minskade växthusgasutsläpp  
Alternativ B1: ingen ny EU-åtgärd Krav för växthusgasprestanda kan utvecklas i frivilliga program. 
Alternativ B2: märkning om 
växthusgasprestanda Märkning om växthusgasprestanda för att informera el- och 
värmekonsumenter samt för att främja ett livscykeltänkande för 
växthusgaser i produktionsprocesser. En gemensam metod för 
märkning om växthusgaser är nödvändig för att skapa konsekvens. 
Kravet kan åläggas el- och värmeleverantörerna, och 
växthusgasprestanda kan göras tillgängliga på ursprungsgarantierna i 
upplysningssyfte. 
Alternativ B3: ange minsta krav för 
minskning av växthusgaser – 35 % 
(öka till 50–60 % 2017/2018)  Minskningskrav på minst 35 % av växthusgaser från biomassa från 
jordbruk och skogsbruk (jämfört med ett fossilt alternativ) – samma 
minimikrav som för biodrivmedel och flytande biobränslen i 
direktivet om förnybar energi 
Alternativ B4: minimikrav på 
växthusgasutsläpp i enlighet med 
den potentiella minskningen av 
växthusgasutsläpp  Introducera minimikrav för växthusgaser i enlighet med bästa 
tillgängliga teknik (BAT) för varje produktionsväg. 
SV 4   SV C. Omvandling  
Alternativ C1: ingen ny EU-åtgärd Befintliga riktlinjer för energieffektivitet kommer att leda till en 
effektivare användning av alla energiresurser, inklusive biomassa.  
Alternativ C2: bonus för bättre 
slutomvandlingseffektivitet eller 
straff för sämre slutomvandlings-
effektivitet Medlemsländerna ska ge bonus/straff (ekonomiska 
stimulansåtgärder/straffåtgärder) fö r att förbättra effektiviteten genom 
differentierade stödnivåer.  
Alternativ C3: förbjuda ineffektiv 
användning eller införa minimikrav 
på effektivitet Förbjud vissa ineffektiva biomassatekniker eller inför minimikrav. 
Småskalig användning (framför allt i hushållen) omfattas inte 
eftersom andra EU-riktlinjer behandlar den.  
Alternativ C4: effektivitetsmärkning Märkning för att skapa medvetenhet om (slutomvandlings-) 
effektiviteten för en biomassas produktionsväg eller installation av 
exempelvis värmepannor som drivs med biomassa. Märkningen ska 
ge kunskap om prestanda, exempelvis genom att energibesparing 
anges på ursprungsgarantin. 
Alternativ C5: ökad effektivitet i 
försörjningskedjan En metod för livscykelanalys av växthusgaser som innefattar 
slutomvandlingseffektiviteten.  
Alternativ A2, A4b, A6, C4 och C5 avvisades eftersom ma n bedömde att policyverktygen inte 
var effektiva för de problem som identifierats. 
5. BEDÖMNING AV KONSEKVENSER  
5.1. Miljöeffekter 
Det finns inget policyverktyg som kan försäkra att skogar återskapas ef ter det att biomassan 
har avverkats. Alternativ A3 och A4a säkerställer att område n med stor biologisk mångfald, 
till exempel primärskogar, inte kan omvandlas  för produktion av biomassa och att områden 
med stort kollager, exempelvis skogar, måste förbli sådana områden även efter 
biomassaproduktion. Alternativ A5 skulle kräva bevi s på att skogen brukas på ett hållbart sätt, 
men sådana bevis är svåra att verifiera utan  globalt överenskomna gemensamma krav för 
hållbart skogsbruk.  
Vid bedömning av växthusgasutsläpp för de olika alternativen står det klart att i de flesta fall 
där fast biomassa används för produktion av el och värme är utsläppsminskningarna väsentliga jämfört med att använda fossila alternativ (se figur 1)
2.  
                                                 
2 Utsläpp från markanvändning antas vara noll. Energiomvandlingsförluster inkluderas, baserat på ett 
antagande om 25 % omvandlingseffektivitet för el och 85 % omvandlingseffektivitet för värme. 
SV 5   SV  
Figur 1: Potentiell minsknin g av växthusgasutsläpp vid anvä ndning av fast biomassa för 
produktion av el och värme 
Minskning av växthusgasutsläpp vid användning av fast biomassa för produktion av el och 
värme
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Skogsavfall - träflis (EU)
Skogsavfall - träflis (tropisk)
Skogsavfall - pellets (EU/trä som processbränsle) 
Skogsavfall - pellets (EU/naturgas som processbränsle) 
Skogsavfall - pellets (tropisk/trä som processbränsle)
Skogsavfall - pellets (tropisk/naturgas som processbränsle)
Skogsavfall - träkol (EU)
Skogsavfall - träkol (tropisk)
Vetehalm (EU)
Bagassbriketter (trä som processbränsle)
Bagassbriketter (naturgas som processbränsle)
Bagassbalar
Palmkärna
Miskantus
Skottskog - träflis (EU)
Skottskog - träflis (tropisk)
Skottskog - pellets (EU/trä som processbränsle)
Skottskog - pellets (EU/naturgas som processbränsle)
Skottskog - pellets (tropisk/trä som processbränsle)
Skottskog - pellets (tropisk/naturgas som processbränsle)
Fast biomassa (råvaror)Minskningar av växthusgasutsläpp i % 
(jämfört med fossila bränslen i EU)El Värme
 
Mot bakgrund av de höga växthusgasprestanda  för de viktigaste  råvarorna skulle 
utsläppsmärkning sannolikt inte leda till ytterligare utslä ppsminskningar (alternativ B2). 
Alternativ B3 leder till mellan 5–20 % ytterl igare utsläppsminskningar och säkerställer att 
krav sätts i enlighet med direktivet om förnybar en ergi så att de ger lika villkor för de råvaror 
som kan användas antingen för transport eller fö r produktion av el och vä rme. Alternativ B4 
kommer att leda till ytterligar e minskade växthusgasutsläpp tack  vare förbättringar i kedjan, 
som att trä används istället för naturgas som pr ocessbränsle. När det gäll er pelletering skulle 
en övergång från naturgas till trä som processb ränsle leda till en utsläppsminskning på cirka 
35 % i elproduktionen.  
I övervägandet av alternativen för omvandlings effektivitet beror de positiva miljöeffekterna 
på hur effektiva policyalternativen är när det gäller att ersätta fossila bränslealternativ. De 
största effektivitetsförbättri ngarna kunde komma från användning av värmen i anläggningar 
som bara genererar el (dvs. en övergång till kraf tvärme). Att ange minimikrav för effektivitet 
(alternativ C3) endast för biomassa och inte för fossila bränslen kan ge negativa miljöeffekter, eftersom användningen av biomassa kan hindras av högre kostnader. Genom att ge en bonus 
eller ett straff (alternativ C2) i stödsystem skulle man undvika övergång från biomassa till fossilt bränsle eftersom en bonus vanligtvis inne bär ett extra incitament utöver flera andra för 
att använda förnybar energi (t.ex. fler miljöcertifikat, prispremier för avgifter, 
investeringsbidrag etc.). 
SV 6   SV 5.2. Ekonomiska effekter 
5.2.1. Administrativa kostnader De administrativa kostnaderna för att kontroll era biomassans ursprung (försörjningskedjan) 
enligt alternativ A3, A4a och A5 beräkna des genom EU:s standardkostnadsmodell. 
Sammanlagda kostnader för EU-27 beräknades. Engångskostnaden beräknades vara 0,3–1,1 miljoner euro, och återkommande kostnader beräknades vara 0,1–0,2 miljoner euro per år. Återkommande kostnader innefattar kostnaden  för kravet på årlig a rapportering till 
kommissionen enligt alternativ  A4a. Ytterligare kostnad er uppkommer för kontroll av 
hushållsanvändningen av biomassa genom unders ökningar. I alternativ A5 kan ytterligare 
kostnader uppkomma beroende på krav för hållbart skogsbruk.  
Kostnaderna för alternativ B3 och B4 är i samm a storleksordning som kos tnaderna i alternativ 
A3, A4a och A5 eftersom de högsta kostnaderna är förknippade med att införa lagstiftningen. 
En enskild tröskel för utsläppsminskning enligt a lternativ B3 kan minska den administrativa 
bördan. Att ta fram normalvärden för produktions vägar med olika proce sser (t.ex. trä eller 
naturgas som processbränsle) skulle möjliggö ra användning av en enskild tröskel och 
samtidigt återspegla skillnader i utsläpp för de  olika processerna (som  i alternativ B4). 
Vad gäller alternativen för att öka energiomvandlingseffektiviteten är kostnaden för 
myndigheterna lägre då riktlinjerna är lätta at t kombinera med befintliga åtgärder (exempelvis 
bonusar utöver ett befintligt stödsystem), men de är högre när minimikrav anges för tekniker som är olika och utspridda (till exempel fj ärrvärme). De administrativa kostnaderna 
beräknades med EU:s standardkostnadsmodell: för alternativ C2 varierar kostnaderna mellan 
400 000–1,6 miljoner euro och för alterna tiv C3 mellan 700 000–3,7 miljoner euro. 
5.2.2. Kostnaden för ekonomiska aktörer 
Kostnaden för att tillhandahålla bevis på biomassans ursprung uppskattades med EU:s 
standardkostnadsmodell. Återkommande certifie ringskostnader för försörjningskedjan i 
alternativ A3 och A4 uppskattades till  mellan 800–3 000 euro per år för enskilda 
biomassaproducenter. De potentiella  kostnaderna för att genomför a minimikraven för hållbart 
skogsbruk (alternativ A5) är högre, mellan 2 000–24 000 euro per år.  
I alternativ B2, B3 och B4 fann man att kos tnaden för växthusgascertifiering är 10–20 % 
högre när aktörerna måste påvisa faktiska  utsläppsminskningar i bioenergikedjan. 
Beräkningarna för EU-27 visade att för förädlar e, tillverkare, handlare och energiproducenter 
är de återkommande kostnad erna 60–70 % högre när växthusga scertifiering krävs jämfört 
med bara certifieringskostnaderna. För enskild a energiproducenter som har en kapacitet på 
över 1 MW kan de återkommande kostna derna variera med 898–5 643 euro per år.  
En bedömning har gjorts av kostnaderna för ökad effektivitet genom användning av värme 
som producerats med tilläggsutrustning för att ök a el- eller värmeproduktionen och därigenom 
öka anläggningarnas storlek eller kostnaderna  för teknikförbättring.  Ett alternativ för 
minimikrav på effektivitet (alternativ C3) so m skulle kräva användning av värme, skulle 
kunna medföra betydande kostnader för att uppf ylla kraven, mellan 50–200 miljoner euro per 
anläggning. Det är svårt att säga vilken kostn ad en bonus i ett stödsystem (alternativ C2) 
skulle innebära för aktörerna, om någon, eftersom stödet är frivil ligt och företaget självt får 
välja om bonusen ska användas.  
SV 7   SV 5.2.3. Ekonomisk tillgänglighet på biomassa 
I utarbetandet av policyn för förnybar energi  har kommissionen baserat sina antaganden om 
tillgängligheten för biomassa på en studie gjord av Europeiska miljöbyrån3 där man 
uppskattade att cirka 235 Mtoe biomassa kommer att finnas tillgänglig 2020 för 
energianvändning utan att miljön skadas.  
Enligt en uppdaterad utvärdering av annan littera tur finns det stora skillnader i uppskattningar 
av biomassapotentialen. Skillnaderna beror till stor del på antaganden om markens tillgänglighet, som i hög grad  påverkas av antaganden om produktivitetsutveckling.  
Tillgänglighetsstudierna redovisar dock inte den effekt som hållbarhetskriterier har på 
kostnaderna. Enligt konsekvensanalysen begränsa r de underliggande studierna vanligtvis sin 
analys till nu tillgänglig jor dbruksmark och utesluter områden som har stor biologisk 
mångfald eller som är naturskyddade
4. Man förväntar sig därför  att större delen av 
biomassapotentialen uppfyller kriteriet om utes lutning av markområden och inte har någon 
effekt på den ekonomiska tillgängligheten. 
Alternativ B1 och B2 ställer inga minimikrav  och har därför ingen effekt på biomassans 
ekonomiska tillgänglighet. A lternativ B3 anger en minimitröskel på 50–60 % för alla 
befintliga/nya el- och värmeanläggningar från 2017 respektive 2018. Man fann att många biomassakedjor som inte uppfyller tröskelvär det på 50–60 % med de typiska värdena för 2008 
(hämtat från bilaga V i direktivet om för nybar energi) förväntas att göra det senast 2020 
genom förbättringar av teknik oc h effektivitet. De ytterligare kostnaderna för att införa 
förbättringar i dessa kedjor för att nå må len för utsläppsminskningar beräknas vara 38–62 
miljoner euro för 2020. 
Vad gäller alternativen för ökad omvandlingseffektivitet är sannolikt alla effekter positiva 
eftersom man använder mindre biomassa för att ersätta mer fossila bränslen.  
5.3. Sociala effekter 
5.3.1. Hushåll  
Hållbarhetskriterier för biomassa skulle inte le da till några väsentliga ef fekter för hushållen, 
eftersom kraven på minskade växthusgasutsl äpp inte kommer att åläggas hushållen på grund 
av svårigheterna att övervaka småskaliga användare.  
5.3.2. Arbete 
Sysselsättningseffekterna bedöms vara förs umbara. Vissa sysselsättningseffekter kan 
uppkomma till följd av hållbarhetskriterier om krit erierna leder till investeringseffekter, t.ex. 
en ökning av behovet av tjänster relaterade til l biomassa samt i sektorer som tillverkar 
biomassateknik.  
                                                
 
3 Europeiska miljöbyrån (2007): Environmentally compatible bio-energy potential from European 
forests . Köpenhamn, Europeiska miljöbyrån. 
4 Dornburg m.fl. (2008): Assessment of global biomass potentials and their links to food, water, 
biodiversity, energy demand and economy . Bilthoven, MNP. 
SV 8   SV 6. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Utvärderingen visar att på produk tionssidan är alternativet at t införa minimikrav för att 
undvika biomassaproduktion på mark med stor  biologisk mångfald och för att undvika 
negativa förändringar av marka nvändning (alltså samma kriterier som i direktivet om förnybar 
energi) mest kostnadseffektivt. Att ange mini mitrösklar eller krav  för hållbart skogsbruk 
skulle kunna innebära höga kostnader för industrin.  
Vad gäller växthusgasprestanda  är överensstämmelse med dire ktivet om förnybar energi 
viktigt. En EU-omfattande harmoniserad me tod för att beräkna livscykelutsläpp av 
växthusgaser rekommenderas. För att undvika  störningar på marknaden rekommenderas 
alternativet att ange ett utsläppsminskningskr av på minst 35 % me d en ökning till 50 % 2017 
för befintliga anläggningar och ett utsläppsminskningskrav på 60 % för nya anläggningar från och med 2018 eftersom detta överensstämmer med kraven i direktivet om förnybar energi. 
Avfall och restprodukter, som regelmässigt i nnebär stora utsläppsminskningar, ska inte 
behöva uppfylla dessa krav. 
Vad gäller ökning av energiomvandlingseffektiviten skulle de flesta po licyalternativen vara 
effektiva endast om de även täckte in fossila  alternativ. Det rekommenderas inte att endast 
ange effektivitetsstandarder för produktionsvä gar för biomassa eftersom det kan uppmuntra 
till att fossil energi används i högre grad i ställe t. Alternativ C2 är att föredra, eftersom det 
innebär att medlemsländerna ansvarar för att ge incitament för hög effektivitet i 
omvandlingarna i sina stödsystem för större  (över 1 MW) el- och värmeanläggningar.  
När det övervägdes om policyalternativen bö r utformas som bindande kriterier eller 
rekommendationer till medlemslä nder beaktades att biomassa de ls kommer från EU-länderna, 
dels importeras till EU från andra länder. Den aktuella importen av biomassa från länder utanför EU är cirka 3 %.  
Bindande kriterier skulle ha den effekten att en dast biomassa som anses vara hållbar i ett EU-
omfattande system skulle räknas med avseende  på målet för förnybar energi. En frivillig 
ansats baserad på kommissionens rekommenda tioner skulle inte ge medlemsländerna 
möjlighet att vägra att räkna in  biomassa som inte uppfyller kraven i det nationella 
programmet med avseende på mål för förnybar energi. Medlemsländerna skulle dock kunna 
besluta att inte ge ekonomiskt stöd för biomassa som inte uppfyller de na tionella kriterierna.  
7.
 ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Den centrala indikatorn på att målen är uppf yllda är en ökad användning av biomassa som 
inte leder till avskogning och annan negativ miljöpåverkan. Rapporterings- och övervakningssystem finns tillgängl iga genom Eurostat på EU-niv å, men de måste förstärkas, 
även på nationell nivå, för att ge mer korrekta resultat.