YTTRANDE nr 3/97 om utkastet till budgetförordning om samarbete vad gäller utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS-EG-konventionen i dess lydelse enligt avtalet av den 4 november 1995 (97/ 223/01)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS REVISIONSRÄTT HAR -med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och särskilt artikel 188c.4 i detta,

med beaktande av den fjärde AVS-EG-konventionen, undertecknad i Lomé den 15 december 1989 (1) och ändrad genom det avtal som undertecknades på Mauritius den 4 november 1995 (2),

med beaktande av den inbördes överenskommelse om finansiering och administration av gemenskapens stöd som undertecknades i Bryssel den 20 december 1995 och särskilt artikel 32 i denna, som föreskriver att revisionsrätten skall höras (3),

med beaktande av rådets beslut nr 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen (4),

med beaktande av kommissionens förslag av den 13 december 1996 (5), och

med beaktande av den begäran om yttrande över detta förslag som rådet tillsände revisionsrätten den 10 mars 1997.

ANTAGIT FÖLJANDE YTTRANDE:

FÖRSTA DELEN 1. INLEDANDE IAKTTAGELSER

Införlivande av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) med den allmänna budgeten

1.1. Detta yttrande avges vid en tidpunkt då diskussionerna om att införliva EUF med den allmänna budgeten är långt framskridna. Därför är det möjligt att budgetförordningen för den åttonde EUF kommer att vara giltig endast under en begränsad tidsperiod. Revisionsrätten konstaterar att många av de frågor som väcks i samband med detta utkast till budgetförordning även uppkommer i samband med kommissionens förslag till ändringar i budgetförordningen för den allmänna budgeten. Revisionsrättens yttrande om dessa förslag är för närvarande under utarbetande.

Tidigare rekommendationer från revisionsrätten som beaktats

1.2. Revisionsrätten noterar med tillfredsställelse att ett antal av de rekommendationer den framförde i sitt yttrande om utkastet till budgetförordning för den sjunde EUF har beaktats i utkastet till budgetförordning för den åttonde EUF (6). Dessa rekommendationer rör distinktionen mellan "primära åtaganden" gentemot den slutlige mottagaren och "sekundära åtaganden", vilka hänför sig till avtal med tredje part (artiklarna 20 och 24), uppdelningen av räkenskapsförarens och utanordnarens funktioner, där den förre ansvarar för redovisningen av tilldelade medel, primära åtaganden och upprättandet av årsredovisning (artiklarna 11, 15 och 21.2) samt ett visst klarläggande av controllerns roll vad gäller åtaganden och betalningar (artiklarna 14, 17.3, 18, 20.1, 22, 23, 30, 35.3, 39.2-39.5).

Den nationelle utanordnarens roll och dennes samarbete med EUF:s chefsutanordnare

1.3. Även om EUF-medlen förvaltas av kommissionen och delvis av Europeiska investeringsbanken, ligger ansvaret för genomförandet av programmen och projekten hos de AVS-stater och utomeuropeiska länder och territorier som mottar dessa finansiella medel. Det fastslås i själva konventionen att de nationella och regionala utanordnarna skall ansvara för betydelsefulla uppgifter inom det finansiella området, bland annat utanordningen och kontrollen av utgifterna (7). Som exempel kan nämnas att ungefär hälften av de transaktioner som årligen registreras i bokföringen utgörs av betalningar som kontrollerats, godkänts och effektuerats lokalt innan de registrerats i EUF:s bokföringssystem.

1.4. EUF:s budgetförordning skall fastställas av Europeiska unionens råd, som är ett organ för en av de två "parter" som omnämns i konventionens första artikel (AVS-länderna är den andra parten). Detta får till följd att endast Europeiska unionen är rättsligt bunden av budgetförordningen, och inte mottagarstaterna och deras representanter.

1.5. På grund av detta tvingas de nationella och regionala utanordnarna "indirekt" att följa budgetförordningens bestämmelser. "Chefsutanordnaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att nationella eller regionala utanordnare fullgör de uppgifter som de ansvarar för enligt konventionen, i synnerhet artiklarna 312 till 315 i denna, och att de följer bestämmelserna i denna budgetförordning" (artikel 64.1).

1.6. För att understryka att budgetförordningens bestämmelser är bindande för de nationella och regionala utanordnarna och skall följas av dessa, anser revisionsrätten att det är nödvändigt att detta skrivs in i ett avtal, som undertecknas av såväl chefsutanordnaren som av den nationelle eller regionale utanordnaren, exempelvis vid tidpunkten för undertecknandet av det vägledande nationella eller regionala programmet.

1.7. Utkastet till budgetförordning utökar betydligt chefsutanordnarens befogenheter om den nationelle eller regionale utanordnaren inte skulle fylla sin roll och ("inte skulle fullgöra sina uppgifter på ett korrekt sätt"): "När EUF:s chefsutanordnare får kännedom om förseningar i genomförandet av de förfaranden som avser förvaltningen av EUF-medel skall han i samarbete med den nationelle eller regionale utanordnaren ta alla nödvändiga kontakter för att lösa situationen och vidta alla lämpliga åtgärder, vilka kan inbegripa att chefsutanordnaren tillfälligt tar över den nationelle eller regionale utanordnarens funktioner, för det fall att dessa inte skulle fullgöra sina uppgifter på ett korrekt sätt" (artikel 64.2).

1.8. Revisionsrätten anser att innebörden i uttrycket "inte skulle fullgöra sina uppgifter på ett korrekt sätt" bör klargöras.

Ekonomisk förvaltning och intern kontroll

1.9. Controllern innehar en nyckelroll i kommissionens system för intern kontroll, vars övergripande mål är att säkerställa att gemenskapsmedlen förvaltas korrekt och används för de ändamål och på det sätt som fastställts. De klarlägganden och ändringar som nu föreslås i budgetförordningen avseende controllerns roll innebär att kommissionen, i likhet med vad som gäller för "SEM 2000"-initiativet, går ifrån principen om att alla transaktioner skall granskas i förhand till förmån för en blandning av förhands- och efterhandskontroller beroende på vilket slag av transaktion det gäller (8). Emellertid har controllerns övergripande roll inte beaktats, och därför föreligger en risk att den minskade betydelsen av förhandsgodkännandet inte kommer att kompenseras genom en ökad betydelse av de efterhandskontroller som controllern förväntas koncentrera sig på i framtiden.

1.10. I syfte att stärka internkontrollfunktionen bör controllerns roll uttryckligen utökas till att täcka områden som riskanalys och genomförande av kontroller för att minska de risker som identifierats, kontroll av att nyckelkontroller och nyckelförfaranden fastställs och genomförs, kontroll av att förfaranden genomförs i tid och på ett effektivt sätt samt genomförande av granskningar på djupet av vissa projekt eller områden då sådana erfordras.

1.11. Controllerns förändrade roll inverkar även på utanordnarens och räkenskapsförarens roller, eftersom dessa inte längre kan lita på de kontroller som controllern gjort av enskilda transaktioner innan dessa genomförs.

1.12. Utanordnaren och räkenskapsföraren måste därför ta kontrollsystemet under förnyad prövning och införa nya rutiner inom sina avdelningar för att säkerställa att utgifterna är lagliga och korrekta, att medlen används på ett försvarligt sätt och för de ändamål som avsetts samt att de felaktigheter som kan förekomma identifieras och korrigeras.

Budgetförordningens struktur och dess bestämmelsers karaktär

1.13. Vad gäller de föreslagna bestämmelsernas karaktär, konstaterar revisionsrätten att detta utkast, i likhet med föregående budgetförordningar, innehåller bestämmelser av mycket skilda slag, med allt från detaljerade tekniska instruktioner till principer för politiken för biståndssamarbete. Ett exempel på de senare återfinns i artikel 54.1: "Stöd till strukturanpassningsprogram enligt konventionen skall genomföras enligt artikel 248 i konventionen och enligt följande principer: . . .".

1.14. Härvidlag anser revisionsrätten att budgetförordningen, där regler för fondens förvaltning skall fastställas, inte är den rätta nivån för att definiera principer för utvecklingsbiståndet som redan formulerats i konventionen, eftersom budgetförordningen endast är bindande för den ena parten, medan konventionen är en bindande rättsakt för flera parter.

1.15. Det utkast till budgetförordning som föreslås för den åttonde EUF skulle liksom de tidigare budgetförordningarna kunna struktureras på ett mer logiskt och enhetligt sätt, vilket visas i det följande:

a) Befogenheterna för de olika parter som är inblandade: Exempelvis har controllerns befogenheter delats upp på cirka 20 artiklar.

b) Avdelning IV, "Verkställande organ": Jämfört med vad som är fallet i budgetförordningen för den sjunde EUF nämns delegationschefen inte i det föreliggande förslaget till förordning, fastän det i andra föreslagna bestämmelser betonas att befogenheter skall decentraliseras till kommissionens delegationer (9). Alltsedan budgetförordningen för den sjätte EUF framstår den nationelle utanordnaren inte längre som "verkställande organ". Ändå fastslås i utkastet för första gången att de nationella och regionala utanordnarna och deras ombud skall få befogenhet att skriva under transaktioner på betalningsagentkonton (artikel 7).

ANDRA DELEN 2. SÄRSKILDA IAKTTAGELSER

Redogörelse för och förvaltning av anslag (tilldelningar)

2.1. Revisionsrätten konstaterade i sitt yttrande om utkastet till budgetförordning för den sjunde Europeiska utvecklingsfonden (10) att budgetförordningen för EUF uttryckligen borde föreskriva hur och av vilka myndigheter anslagen skall förvaltas och hur denna förvaltning skall redovisas. Under loppet av de senaste åren har bestämmelserna för förvaltning, granskning och redogörelse för anslagen varit föremål för iakttagelser från revisionsrättens sida inom ramen för den redovisningsrevision som sker av EUF:s räkenskaper (11).

2.2. Vad gäller bestämmelserna för förvaltning av tilldelningarna konstaterar revisionsrätten att "överföringsreglerna" för överföring mellan tilldelningarna i strid med bestämmelserna i utkastets artikel 1 inte är fastställda i detalj, varken i konventionen, ULT-beslutet eller den inbördes överenskommelsen (12). Det är fortfarande inte tillräckligt klart vilka myndigheter som är behöriga och vilka förfaranden som skall följas.

2.3. Ansvaret för bokföringen av tilldelningarna och deras utveckling skulle hädanefter ligga hos räkenskapsföraren, vilket är vad revisionsrätten önskat (13). En motsägelse kvarstår dock mellan artikel 15.3 a, som säger att räkenskapsföraren ansvarar för redovisningen av anslagen och artikel 67.1 a, som fastställer att förteckningen över dessa utgör en del av inkomst- och utgiftsredovisningen som upprättas av utanordnaren, även om detta sker i samverkan med räkenskapsföraren.

2.4. Sammanfattningsvis anser revisionsrätten att de nya bestämmelser som föreslås i denna fråga avseende redogörelsen för och förvaltningen av anslagen är otillräckliga, och att en del av revisionsrättens rekommendation i dess tidigare yttrande fortfarande är relevant.

Förvaltning, kontroll och rapportering om användningen av Stabex (artiklarna 55-58), stöd för strukturanpassning (artikel 54) och motpartsmedel

Stabex

2.5. Budgetförordningen behandlar förfaranden, de skilda kommissionstjänstemännens ansvarsområden och utgiftsrapportering fram till den punkt då utbetalning görs från EUF:s konton. För de instrument där denna första utbetalning endast utgör det första steget i de slutliga mottagarnas användning av medlen tar förordningen emellertid inte någon hänsyn till vare sig kommissionens och de nationella myndigheternas ansvar i fråga om förvaltning, användning av medlen och rapportering om denna eller till mottagarens ansvarighet för att medlen används för de fastställda ändamålen.

2.6. Fastän kommissionen tillhandahåller information om användningen av Stabex-överföringar (14), har det inte bringats någon klarhet i det förhållande att Stabex-överföringar anses tillhöra det berörda AVS-landet men att användningen av dem skall följa EUF:s bestämmelser och förfaranden (15).

2.7. Kommissionens och AVS-myndigheternas exakta ansvarsområden vad gäller förvaltningen, användningen av Stabex-medlen och rapporteringen om denna samt EUF-bestämmelser och förfaranden för användningen av dessa medel bör klargöras.

Stöd för strukturanpassning

2.8. Det faktum att direkt budgetstöd infördes i stödprogrammen för strukturanpassning under den reviderade Lomé IV-konventionen (den åttonde EUF), vilket kommissionen för övrigt redan tillämpade under den sjunde EUF (16), ökar vikten av att det fastställs rättsliga ramar för förvaltningen, kontrollen och rapporteringen av medlens användning, särskilt med tanke på att detta berör frågan om AVS-staternas suveränitet och att stödet som ges är fungibelt.

2.9. Eftersom budgetförordningen för närvarande endast är bindande för en av parterna (se punkterna 1.3-1.8), bör dessa frågor regleras i budgetförordningen efter det att AVS-staterna har hörts i saken. Det bör uttryckligen anges vilka funktioner kommissionens avdelningar och de nationella myndigheterna skall ha vid utarbetandet, genomförandet och kontrollen av programmen i målsektorerna samt att utgifterna därefter skall utvärderas i efterhand. I enlighet med konventionens artikel 250.3 (17) skall de medel som inledningsvis utbetalas från EUF behandlas och bokföras som förskott fram till den tidpunkt då kommissionen har försäkrat sig om att medlen använts såsom föreskrivet och att villkoren för att förskottet skall kunna avräknas mot slutliga utgifter är uppfyllda (18).

Motpartsmedel

2.10. Kommissionen samlar nu in och offentliggör upplysningar om de motpartsmedel (19) som skapas i samband med Stabex, stöd för strukturanpassning och importprogram.

2.11. Tillhandahållandet av dessa upplysningar samt kommissionens och de nationella myndigheternas ansvar vad gäller skapandet, förvaltningen och användningen av dessa motpartsmedel bör regleras formellt i budgetförordningen (20).

Bokföring av och redogörelse för förskott som getts i samband med avtal

2.12. Redovisningen av förskott som getts i samband med avtal har varit föremål för upprepade iakttagelser från revisionsrättens sida (21). Även om kommissionen inte betraktar utbetalningen av ett förskott som en avslutad transaktion, föreskriver budgetförordningen inte någon särredovisning av förskotten (22).

2.13. Härvidlag anser revisionsrätten att det klart och tydligt bör framgå av budgetförordningen att utbetalda förskott för vilka dokumentation ännu inte lagts fram skall bokföras och redovisas i balansräkningen åtskilda från avslutade transaktioner.

Förfarandet för åtagande av utgifter

2.14. Utkastet innehåller följande två viktiga föreslagna förändringar av förfarandet för åtagande av utgifter:

a) Den distinktion som görs mellan "åtaganden av utgifter", vilka avser de finansieringsbeslut som fattas av kommissionen (artikel 20) och "avsatta medel" som avser kontrakt som ingås av finansieringsmottagaren (artikel 24).

b) Finansieringsbesluten innehåller tidsfrister för när projekten skall börja genomföras och när verksamheten skall vara slutförd (artiklarna 9.1-9.2).

Distinktion mellan åtaganden och avsatta medel

2.15. Enligt Lomékonventionen skall kommissionen, som företräds av delegationschefen, notera bekräftelse på kontrakt och beräkningar (liksom tilläggsavtal) som utfärdats av de nationella och regionala utanordnarna (23). Enligt utkastet till budgetförordning (artikel 24.1) benämns registreringen av sådana kontrakt "avsatta medel" i bokföringen.

2.16. Även om vissa av revisionsrättens iakttagelser har beaktats i den föreslagna distinktionen mellan åtaganden och avsatta medel (24), föranleder denna distinktion följande kommentarer:

a) Förutom bestämmelsen att de avsatta medlen skall redovisas i ecu "till samma värde som anges i de kontrakt och beräkningar som sluts" (artikel 38.2) föreslås inte någon bestämmelse i utkastet till budgetförordning om godkännande, bokföring och kontroll av de "avsatta medlen". Bokföringen av dessa sker endast av förvaltningsmässiga skäl.

b) Enligt utkastet till budgetförordning (artikel 38.3) företas de betalningar som belastar EUF "inom ramen för de projekt eller program som avses i del 3, avdelning III i konventionen" (25) och inte inom ramen för de kontrakt och beräkningar som sluts av AVS-staterna och de utomeuropeiska länder och territorier som mottar finansiella medel från EUF.

c) Fastän budgetförordningen inte innehåller några bestämmelser för godkännande, registrering och kontroll av ingångna avtal, föreskriver artiklarna om kontroll av utgifter (artiklarna 25 och 26) och godkännande av utgifter (artiklarna 27-30) fortfarande att betalningarnas avtalsmässiga korrekthet skall kontrolleras.

2.17. Revisionsrätten anser att det i budgetförordningen bör fastställas tydliga bestämmelser och förfaranden för godkännande, bokföring och kontroll av avtal och beräkningar för att kompettera den rättsliga ramen för konventionen och AVS-EG-rådets beslut inom detta område.

Bokfört värde av "avsatta medel"

2.18. Utkastet till budgetförordning (artikel 38.2) föreskriver att det bokförda motvärdet av kontrakt och beräkningar i förekommande fall skall inbegripa avsättningar för ersättningsberättigade utgifter, prisändringar och oförutsedda utgifter samt växelkursfluktuationer.

2.19. Revisionsrätten anser att denna bestämmelse är oförenlig med en sund förvaltning av EUF:s medel. Avvikelser som uppkommer som ett resultat av genomförandet av avtal och beräkningar bör i själva verket bedömas då de uppträder. De bör också dokumenteras mer konkret och bokföras utan dröjsmål.

Fastställande av genomförandeperiod för verksamheten

2.20. Utkastet till budgetförordning föreskriver att de finansieringsbeslut som fattas av kommissionen och finansieringsöverenskommelserna skall innehålla en tidsfrist för när projektet skall börja genomföras. Efter detta datum är beslutet och överenskommelsen "inte längre tillämpliga" (artikel 9.1).

2.21. Finansieringsbesluten skall också innehålla en tidsfrist för när verksamheten skall vara slutförd. En förlängning av verksamheten efter detta datum måste motiveras av stödmottagaren och godkännas av kommissionen innan tidsfristen för slutförande löper ut (artikel 9.2).

2.22. I motsats till artikel 9.1, som gäller beslut och finansieringsöverenskommelser, rör artikel 9.2 endast de finansieringsbeslut som fattas av kommissionen. Rättsligt sett är kommissionen bunden av dessa beslut, men inte mottagarländerna. Under dessa omständigheter är det svårt att se på vilka rättsliga grunder man exempelvis kan kräva av en stödmottagande tredje part att denne motiverar en förlängning av verksamheten eller till och med upphör med verksamheten.

2.23. För att undvika missförstånd bör artikel 9.2 i utkastet förtydligas.

Tillbakadragande av utgifter

2.24. Även om besluten och finansieringsöverenskommelserna inte längre är tillämpliga efter tidsfristen för slutförande av verksamheten (artikel 9.2) innehåller inte utkastet till budgetförordning några bestämmelser för hur dessa utgifter skall dras tillbaka.

2.25. Fastställandet av bestämmelser för tillbakadragande av utgifter berör också frågan om hur de transaktioner som inte längre motsvarar den ekonomiska verkligheten ("vilande" åtaganden) skall behandlas och redovisas (26).

2.26. Revisionsrätten anser att förfarandet för åtagande av utgifter bör kompletteras med bestämmelser för tillbakadragande av utgifter.

Transaktioner som förvaltas av EIB (artiklarna 39 och 60-62)

Kommissionens ansvar för de transaktioner som förvaltas av EIB

2.27. Enligt bestämmelserna i den inbördes överenskommelsen (27) ansvarar EIB för förvaltningen av transaktioner som finansieras med riskkapital från EUF och räntesubventioner som ges för lån som kommer från EIB:s egna medel. För närvarande baseras kommissionens redovisning av sådana transaktioner på de upplysningar som banken lämnar. Emellertid utförs inga effektiva kontroller av räntesubventioner som ges för lån från bankens egna medel för att säkerställa att de bokförda beloppen för åtaganden och betalningar är rimliga och korrekta (28). Kommissionen anser att den inte har någon skyldighet att kontrollera att dessa belopp är riktiga. Som skäl för detta anför den att transaktionerna i fråga förvaltas av EIB för gemenskapens räkning, och att kommissionen endast ansvarar för de medel den själv förvaltar (29). Syftet med de ändringar som sålunda föreslås i budgetförordningen (att bestämmelserna i avdelning II enligt artikel 10 inte får tillämpas på transaktioner som förvaltas av EIB, med undantag av artiklarna 15.3 c och 39, vilka särskilt gäller EIB) är uppenbarligen att undvika att kommissionen förpliktas att säkerställa att alla belopp den registrerar i sina räkenskaper avseende transaktioner som förvaltas av EIB är korrekta och har förfallit till betalning.

2.28. EIB genomför de berörda transaktionerna för gemenskapens räkning, och denna företräds av kommissionen, vilken har det övergripande ansvaret för att säkerställa att gemenskapens biståndspolitik genomförs (artikel 11 i den inbördes överenskommelsen). Det faktum att EIB fungerar som ombud fritar därför inte kommissionen från ansvaret för att genomföra granskningar av dessa transaktioner. Dessutom måste man skilja mellan de rättsliga åtaganden som EIB ingår under fullmakt och motsvarande räkenskapsmässiga åtaganden som kommissionen ingår. De senare utgör grunden för budgetgenomförandet (betalningarna), och kommissionen har det fullständiga ansvaret för detta vad gäller de Europeiska utvecklingsfonderna, liksom artikel 205 i EG-fördraget föreskriver att den skall ansvara för genomförandet av gemenskapens utgifter.

2.29. Följaktligen bör budgetförordningen klargöra att kommissionen bär det yttersta ansvaret för alla belopp som registreras i EUF:s räkenskaper, och att den därför också bär ansvaret för att säkerställa att beloppen för de transaktioner som förvaltas av EIB är berättigade och korrekta. Bestämmelserna i artikel 10 och relaterade artiklar som endast gäller EIB bör strykas ur budgetförordningen. Även den begränsning av kommissionens budgetansvar som införs i artikel 74.1 i den franska utgåvan med formuleringen "dont la Commission assure la gestion pour l'exercice écoulé, conformément à l'article 33 paragraphe 3 de l'accord interne" bör strykas.

Revisionsrättens granskningsbefogenheter

2.30. Enligt artikel 188c.1 i EG-fördraget, så som denna uttolkas i den första förklaringen i Fördraget om ändring av vissa finansiella bestämmelser i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna och Fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission som undertecknades den 22 juli 1975, har revisionsrätten befogenhet att granska transaktionerna inom Europeiska utvecklingsfonden. Denna generella befogenhet gäller oberoende av vilket organ som förvaltar dessa transaktioner.

2.31. Budgetförordningen för EUF bör i likhet med budgetförordningen för den allmänna budgeten (artikel 105.3) entydigt fastslå att det faktum att EIB förvaltar EUF-transaktioner inte inverkar på revisionsrättens befogenheter enligt fördraget att granska dessa transaktioner.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 14 maj 1997.

För revisionsrätten

Bernhard FRIEDMANN

Ordförande

(1) EGT nr L 229, 17.8.1991.

(2) Ännu inte ratificerat.

(3) Ännu inte i kraft.

(4) EGT nr L 263, 19.9.1991.

(5) Dokument KOM(96) 676 slutlig.

(6) Yttrande nr 1/91 och iakttagelser om utkastet till budgetförordning för den sjunde EUF, punkterna 2.4 och 2.5-2.11 (EGT nr C 113, 29.4.1991), samt den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkterna 3.52-3.54 (EGT nr C 352, 30.12.1995).

(7) Lomé IV-konventionen, artikel 313.1 f.

(8) Till exempel förhandsgodkännande av förslag till åtaganden (artikel 20.1) och kontroll av betalningar på platsen efter det att de effektuerats eller redovisats (artikel 35.3).

(9) Decentralisering av utanordnarens befogenheter: artiklarna 13.2 och 35.1; decentralisering av räkenskapsförarens befogenheter: artiklarna 35 och 44.

(10) Yttrande nr 1/91, punkt 2.16 (EGT nr C 113, 29.4.1991).

(11) Se årsrapporten för budgetåret 1993, punkterna 15.20-15.29 (EGT nr C 327, 24.11.1994), revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkt 3.2 a (EGT nr C 352, 30.12.1995) samt revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, punkt 3.1 (EGT nr C 395, 31.12.1996).

(12) Bestämmelserna i den inbördes överenskommelsen (artiklarna 1.2 ii och 34.1) gäller hur överföring får ske av tilldelningar från tidigare EUF.

(13) Yttrande nr 1/91, punkt 2.11.

(14) Kommissionsrapport som erfordras enligt den inbördes överenskommelsen, artikel 31.3, samt not till EUF:s årsredovisning sedan 1994 om ställningen vad gäller utbetalade och faktiskt använda Stabex-medel och skapade motpartsmedel.

(15) Särskild rapport nr 2/95 om Stabex i samband med den fjärde Lomékonventionens första finansprotokoll, kapitel 9 och punkt 11.9 (EGT nr C 167, 3.7.1995).

(16) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1995 (EGT nr C 340, 12.11.1996), kapitel 12 om EUF:s stöd för strukturanpassning, användning av motpartsmedel (öronmärkning), punkterna 12.53-12.61, övervakning av programmen, punkterna 12.89-12.93 och slutsats, 12.106.

(17) Lomé IV-konventionen, artikel 250.3: "Sådana medel skall betraktas som ett förskott, vilket skall regleras genom ingivande av bevis för rätten att använda dem".

(18) Särskild rapport till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkt 3.42 (EGT nr C 352, 30.12.1995).

(19) Sedan 1994 i form av noter till EUF:s årsredovisning.

(20) Yttrande nr 1/91 om utkastet till budgetförordning för den sjunde EUF, punkt 2.20 (EGT nr C 133, 29.4.1991).

(21) Se revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkt 3.45, samt revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, punkt 3.52.

(22) Kommissionens svar på revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, punkterna 3.51-3.53.

(23) Lomé IV-konventionen, artikel 317 j.

(24) Se yttrande nr 1/91, punkt 2.25, samt särskild rapport till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkterna 3.29-3.39.

(25) Det vill säga besluten och finansieringsöverenskommelserna.

(26) Se den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1994, punkterna 3.30-3.33 (EGT nr C 352, 30.12.1995) samt den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, punkterna 3.41-3.45 (EGT nr C 395, 31.12.1996).

(27) Den inbördes överenskommelsen, artiklarna 10 och 15.

(28) Särskild rapport till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, punkterna 3.9 c, 3.69 och 3.77 (EGT nr C 395, 31.12.1996).

(29) Särskild rapport till stöd för revisionsförklaringen avseeende verksamheten under de sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonderna för budgetåret 1995, (EGT nr C 395, 31.12.1996) samt kommissionens svar på punkterna 3.9 c, 3.69 och 3.77.