SV (...PICT...)|EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION| Bryssel den 21.1.2009 SEK(2009) 47 ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR som åtföljer Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och om upphävande av direktiv 2002/6/EG Rapport om konsekvensbedömningen av olika alternativ för att förenkla/minska/avskaffa de administrativa förfarandena för närsjöfarten och genomföra ett europeiskt område för sjötransporter utan hinder SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2009) 11 slutlig} {SEK(2009) 46} SAMMANFATTNING Den snabba ökningen av tunga vägtransporter och den trängsel, de olyckor och föroreningar som är förenade med dessa är de viktigaste ekonomiska, sociala och miljömässiga problem som strategin för att främja närsjöfarten förväntas ta itu med. I enlighet med Lissabonagendan och översynen efter halva tiden av vitboken om den gemensamma transportpolitiken behöver Europa ett effektivt sammodalt transportsystem som kombinerar fördelarna från alla transportsätt för att behålla och öka sin konkurrenskraft och sitt välstånd. Komplicerade administrativa förfaranden hindrar närsjöfarten från att utvecklas snabbare. De administrativa förfarandena har negativa ekonomiska konsekvenser, särskilt i form av kostnader i förbindelse med administrativa förseningar, frekventa och regelbundna kontroller och den tid som går åt till att förbereda dokumentation och förfaranden. Denna komplexitet minskar också detta transportsätts dragningskraft och innebär att närsjöfarten inte kan bidra till det europeiska transportsystemets effektivitet och hållbarhet fullt ut. Medan hindren för landtransporterna till slut har undanröjts är den inre marknaden i hela Europeiska unionen fortfarande inkomplett vad gäller närsjöfarten. I enlighet med principen om ett europeiskt område för sjötransporter utan hinder har kommissionen utvärderat de viktigaste administrativa och dokumentrelaterade förfarandena vad gäller närsjöfarten i syfte att förenkla, minska och där så är möjligt, avskaffa dem för transporttjänster mellan två EU-hamnar. I synnerhet undersöktes följande förfaranden: · Tullförfaranden (inklusive förenklade förfaranden) · Förfaranden för fartygsrapportering · Förfaranden avseende de veterinärmedicinska produkter och växtskyddsmedel · Transport av farligt gods Även dessa ytterligare åtgärder övervägdes: · Elektronisk överföring av administrativa uppgifter · En enda kontaktpunkt för alla administrativa formaliteter · En enda kontaktpunkt för kontroller · Intyg om dispens från lotsplikt · Ett alternativt administrativt språk · Särskilda områden i hamnar som är avsedda för närsjöfart Följande strategialternativ övervägdes: – Ett grundscenario baserat på status quo – Förenkling av enskilda administrativa formaliteter från fall till fall – Agerande på grundval av ett antal samordnade åtgärder som förenklar, minskar och där så är möjligt, avskaffar formaliteterna för fartyg som går mellan EU-hamnar, i enlighet med den modell för den inre marknaden som landtransporterna erbjuder. Konsekvensbedömningen av dessa alternativ baserades på de många antaganden som gjorts med noggrant beaktande av bidragen från alla intressenter. Den visade med tydlig säkerhet att administrativ förenkling ger klara fördelar och att sjötransportsektorn inte bör utestängas från det system för landstransporter som är på plats och som huvudsakligen är baserat på fri rörlighet. Initiativet har haft fullt stöd från de berörda intressenterna och är en av hörnstenarna för det meddelande om en integrerad havspolitik, ”blåboken” som nyligen offentliggjorts. Intressenterna ansåg att inte bara de faktiska förseningarna utan även risken för förseningar utgör en allvarlig hämsko för användningen av närsjöfarten. De viktigaste faktorerna är pålitlighet och punktlighet. Tack vare de föreslagna åtgärderna kommer båda två att öka till relativt små kostnader för samhället. Genom att de administrativa formaliteter som tillämpas för sjötransporter inom EU anpassas till de andra transportsätten kommer fler speditörer att lockas till sjötransportsektorn. Kommissionen föreslås därför anta en åtgärdsplan för att förenkla de existerande administrativa förfarandena och avskaffa en del av dem. Åtgärdsplanen omfattar följande kortsiktiga åtgärder: – Rationalisering av den fartygsrelaterade och varurelaterade rapporteringen och de formulär som krävs genom direktiv 2002/6/EG (formaliteter för fartyg vid ankomst till/avgång från hamnar), 2000/59/EG (mottagning av avfall och lastrester), 2002/59/EG (fartygsövervakning) och förordning (EG) nr 725/2004 (sjöfartsskydd). – Avskaffande av systematiska kontroller och begäran om dokument från tullmyndigheterna för varor som transporteras till sjöss mellan EU-hamnar på samma sätt som sker för landtransporten. Åtgärden kommer att kräva att tillämpningsföreskriften i gemenskapens tullkodex Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen, EUT L 145, 4.6.2008, s. 1. ändras och den bör träda i kraft år 2010.[1] Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen, EUT L 145, 4.6.2008, s. 1. – Under 2009 bör det antas riktlinjer för att snabba upp dokumentkontrollerna i direktiv 89/662/EEG Rådets direktiv av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (89/662/EEG), EGT L 395, 30.12.1989, s. 13. , 90/425/EEG Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden, EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. och 2000/29/EG Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen, EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. när det gäller veterinärmedicinska produkter och växtskyddsmedel.[2][3][4] Rådets direktiv av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (89/662/EEG), EGT L 395, 30.12.1989, s. 13. Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden, EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen, EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. Ytterligare genomförandeåtgärder behöver också implementeras, bland annat följande: – Ökad elektronisk överföring av administrativa uppgifter. – Inrättande av en enda administrativ kontaktpunkt. – Förenkling av sjötransport av farligt gods genom att säkerställa att det i EU:s medlemsstater råder överensstämmelse mellan IMDG-bestämmelserna (sjötransport av farligt gods) och ADR/RID-bestämmelserna (transport av farligt gods på väg, järnväg). De två första bestämmelserna kan genomföras och samordnas i enlighet med mer omfattande förslag, särskilt de som ska ingå i handlingsplanen för inrättande av elektroniska system för sjöfart (e-maritime) 2009. Medlemsstaterna bör dessutom ges rekommendationer om att vidta ytterligare genomförandeåtgärder varje gång de lokala förhållandena tillåter att detta görs på ett effektivt sätt. Dessa åtgärder kan bestå av följande: – Att samordna de inspektioner som de olika myndigheterna genomför i hamnarna (”en enda administrativ kontaktpunkt”). – Att utvidga omfattningen av Intyg om dispens från lotsplikt. – Att vid administrativa kontakter införa att det språk som vanligen används till sjöss får användas som alternativ till det nationella språket/de nationella språken – Att inrätta särskilda områden i hamnar som är avsedda för närsjöfart där det kan underlätta verksamheten för detta transportsätt. Ett samordnat och kombinerat genomförande av dessa åtgärder kommer att möjliggöra kostnadsbesparingar och produktivitetsfördelar samtidigt som tillgången till viktig information upprätthålls. Information om varor som övervakas av tullen och andra former av övervakning (djurprodukter, veterinärmedicinska produkter och växtskyddsmedel) ska även i fortsättningen vara tillgänglig och visas upp vid stickprovskontroller. Genom paketet kommer det att bli möjligt att minska den administrativa bördan som uppskattas till 2,4 miljarder euro och uppnå miljöfördelar som uppskattas till 182–365 miljoner euro under perioden 2009–2040. Kostnaderna för att utforma, utveckla och genomföra åtgärderna uppskattas till 617 miljoner euro. Dessa utgifter ska delas av de ekonomiska aktörerna, huvudsakligen hamnmyndigheterna och rederierna. Kostnaderna för de nationella myndigheterna är försumbara. Strategin innebär inte någon risk för att normerna sänks och de grundläggande målen för förordningar som har med tull och säkerhet att göra uppfylls således fortfarande. Strategin bidrar till att kostnaderna för företagen i flera medlemsstater sjunker och följaktligen sjunker de även för konsumenterna. [1] Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen, EUT L 145, 4.6.2008, s. 1. [2] Rådets direktiv av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (89/662/EEG), EGT L 395, 30.12.1989, s. 13. [3] Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden, EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. [4] Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen, EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. ES (...PICT...)|COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS| Bruselas, 21.1.2009 SEC(2009) 47 DOCUMENTO DE TRABAJO DE LOS SERVICIOS DE LA COMISIÓN que acompaña al Propuesta de DIRECTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO sobre las formalidades informativas exigibles a los buques a su llegada o salida de los puertos de los Estados miembros de la Comunidad y por la que se deroga la Directiva 2002/6/CE Informe sobre la evaluación de impacto de distintas opciones para simplificar, reducir o eliminar los procedimientos administrativos aplicables al transporte marítimo de corta distancia y para crear un espacio marítimo europeo sin barreras SÍNTESIS DEL INFORME DE EVALUACIÓN DE IMPACTO {COM(2009) 11 final} {SEC(2009) 46} RESUMEN La política de fomento del transporte marítimo de corta distancia se propone luchar contra los principales problemas económicos, sociales y ambientales que supone el crecimiento rápido del transporte por carretera y contra los problemas derivados que constituyen la congestión, los accidentes y la contaminación. Europa necesita un sistema de transporte multimodal eficaz que combine las ventajas de todos los modos a fin de mantener y aumentar su competitividad y prosperidad, con arreglo a los objetivos de Lisboa y a la revisión intermedia del Libro Blanco sobre la política europea de transportes. Los procedimientos administrativos complejos impiden un desarrollo más rápido del transporte marítimo de corta distancia. Además, presentan un impacto económico negativo, especialmente por los costes que generan los retrasos administrativos, los controles frecuentes o periódicos y el tiempo pasado en preparar documentos y expedientes. Esa complejidad también reduce el atractivo de este modo de transporte y le impide contribuir plenamente a la eficiencia y sostenibilidad del sistema europeo de transporte. Ya se han conseguido eliminar los obstáculos al transporte terrestre y, sin embargo, el mercado interior de la Unión Europea sigue sin ser una realidad para el transporte marítimo de corta distancia. En el contexto del proyecto de creación de un espacio europeo del transporte marítimo sin barreras, los servicios de la Comisión evaluaron los principales procedimientos administrativos y documentales del transporte marítimo de corta distancia para simplificarlos, reducirlos y, en la medida de lo posible, eliminarlos cuando se trate de operaciones de transporte entre dos puertos comunitarios. En particular, se examinaron los procedimientos siguientes: · procedimientos aduaneros (incluidos los procedimientos simplificados); · procedimientos de información sobre buques; · procedimientos veterinarios y fitosanitarios; · transporte de mercancías peligrosas. También se evaluaron los siguientes ámbitos de posibles mejoras: · transmisión electrónica de datos administrativos; · ventanilla única para todas las formalidades administrativas; · ventanilla única para los controles; · certificados de exención del practicaje; · posibilidad de optar por una lengua alternativa para las formalidades administrativas; · zonas reservadas en los puertos para el transporte marítimo de corta distancia. Se consideraron tres opciones: – el statu quo (supuesto de base); – una simplificación caso por caso de las distintas formalidades administrativas; – acciones basadas en una serie coordinada de medidas a fin de simplificar, reducir y, a ser posible, eliminar las formalidades para los buques que naveguen entre puertos comunitarios, a imagen y semejanza del modelo que ofrece el mercado interior del transporte terrestre. La evaluación de impacto de estas opciones se basa en varios supuestos formulados teniendo debida cuenta de las contribuciones de todas las partes interesadas. Se ha puesto de manifiesto sin lugar a dudas que la simplificación administrativa aporta beneficios claros y que no debe excluirse al sector del transporte marítimo del régimen general de libre circulación establecido para el transporte terrestre. La iniciativa ha recibido el pleno apoyo de las partes implicadas y constituye una de las piedras angulares de la Comunicación reciente sobre una política marítima integrada, denominada «Libro Azul». Las partes consideran que no sólo los retrasos registrados, sino incluso el riesgo de tales retrasos, disuaden de recurrir al transporte marítimo de corta distancia. La fiabilidad y la puntualidad son los factores más importantes y estos mejorarán si se adoptan las medidas propuestas, con un coste razonable para la sociedad. Adaptar las formalidades administrativas aplicadas al transporte marítimo intracomunitario a las que se aplican a los demás modos de transporte atraerá a más cargadores hacia esta opción. Así pues, se sugiere que la Comisión adopte un programa de acción para simplificar los procedimientos administrativos existentes e incluso para eliminar alguno de ellos. El plan de acción incluye medidas a corto plazo: – Racionalización de los procedimientos de información sobre buques y carga que requieren las directivas 2002/6/CE (formalidades aplicables a los buques a la entrada o salida de los puertos), 2000/59/CE (instalaciones portuarias receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga), 2002/59/CE (seguimiento e información sobre el tráfico marítimo) y el Reglamento (CE) nº 725/2004 (protección de los buques y las instalaciones portuarias). – Eliminación de los controles sistemáticos y de los requisitos documentales de las aduanas para las mercancías transportadas por mar entre puertos comunitarios, como se viene haciendo en el transporte terrestre. Esta medida requiere una modificación de las normas de aplicación del Código aduanero comunitario Reglamento (CEE) nº 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario y Reglamento (CE) nº 450/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2008, por el que se establece el código aduanero comunitario (DO L 145 de 4.6.2008, p. 1). y debe estar en vigor en 2010.[1] Reglamento (CEE) nº 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario y Reglamento (CE) nº 450/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2008, por el que se establece el código aduanero comunitario (DO L 145 de 4.6.2008, p. 1). – En lo que se refiere a la legislación sobre los productos veterinarios y fitosanitarios, deben adoptarse directrices en 2009 para agilizar los controles documentales que establecen las directivas 89/662/CEE Directiva del Consejo de 11 de diciembre de 1989 relativa a los controles veterinarios aplicables en los intercambios intracomunitarios con vistas a la realización del mercado interior (DO L 395 de 30.12.1989, p. 13). , 90/425/CEE Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos aplicables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (DO L 224 de 18.8.1990, p. 29). y 2000/29/CE Directiva 2000/29/CE del Consejo, de 8 de mayo de 2000, relativa a las medidas de protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales y contra su propagación en el interior de la Comunidad (DO L 169 de 10.7.2000, p. 1). .[2][3][4] Directiva del Consejo de 11 de diciembre de 1989 relativa a los controles veterinarios aplicables en los intercambios intracomunitarios con vistas a la realización del mercado interior (DO L 395 de 30.12.1989, p. 13). Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos aplicables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (DO L 224 de 18.8.1990, p. 29). Directiva 2000/29/CE del Consejo, de 8 de mayo de 2000, relativa a las medidas de protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales y contra su propagación en el interior de la Comunidad (DO L 169 de 10.7.2000, p. 1). Es necesario adoptar otras medidas de aplicación, en concreto: – reforzar la transmisión electrónica de datos administrativos; – crear una ventanilla administrativa única; – simplificar el transporte marítimo de mercancías peligrosas considerando equivalentes, en los Estados miembros de la Unión Europea, determinadas normas del Código IMDG (transporte marítimo de mercancías peligrosas) y las normas del ADR/RID (transporte de mercancías peligrosas por carretera o ferrocarril). Las dos primeras medidas podrían aplicarse y coordinarse en el contexto de propuestas más amplias, especialmente las que deberán incluirse en el programa de acción para la creación de sistemas marítimos electrónicos en 2009. Además, debe recomendarse a los Estados miembros que apliquen nuevas medidas cada vez que las condiciones locales así lo permitan de forma eficiente. Se trata, por ejemplo, de: – coordinar las inspecciones realizadas en los puertos por los distintos servicios administrativos («ventanilla administrativa única»); – ampliar el alcance de los certificados de exención del practicaje; – autorizar el uso de la lengua más corriente en el transporte marítimo como alternativa a las lenguas nacionales en los intercambios administrativos; – crear en los puertos zonas reservadas al transporte marítimo de corta distancia para facilitar sus operaciones. Esta combinación de medidas y su aplicación coordinada permitirán ahorrar costes y obtener una mayor productividad, garantizando a su vez que estén disponibles los datos esenciales. La información sobre las mercancías sujetas a control aduanero o de otra índole (productos animales, veterinarios y fitosanitarios) seguirá disponible y deberá presentarse en controles puntuales. Este paquete de medidas permitirá una reducción de la carga administrativa que se estima en 2 400 millones de euros, con unos beneficios ambientales que oscilarán entre 182 y 365 millones de euros en el período 2009-2040. Se estima que el coste de concepción, desarrollo y aplicación de estas medidas ascenderá a 617 millones de euros. Lo sufragarán los operadores económicos, esencialmente las autoridades portuarias y las compañías navieras. El coste para las administraciones nacionales será insignificante. Con este enfoque no se corre el riesgo de reducir las normas actuales, por lo que se preservan los objetivos fundamentales de los reglamentos sobre aduanas y seguridad. En cambio se reducirán los costes en que incurren las empresas de varios Estados miembros y, por ende, los consumidores. [1] Reglamento (CEE) nº 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario y Reglamento (CE) nº 450/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2008, por el que se establece el código aduanero comunitario (DO L 145 de 4.6.2008, p. 1). [2] Directiva del Consejo de 11 de diciembre de 1989 relativa a los controles veterinarios aplicables en los intercambios intracomunitarios con vistas a la realización del mercado interior (DO L 395 de 30.12.1989, p. 13). [3] Directiva 90/425/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1990, relativa a los controles veterinarios y zootécnicos aplicables en los intercambios intracomunitarios de determinados animales vivos y productos con vistas a la realización del mercado interior (DO L 224 de 18.8.1990, p. 29). [4] Directiva 2000/29/CE del Consejo, de 8 de mayo de 2000, relativa a las medidas de protección contra la introducción en la Comunidad de organismos nocivos para los vegetales o productos vegetales y contra su propagación en el interior de la Comunidad (DO L 169 de 10.7.2000, p. 1). ET (...PICT...)|EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON| Brüssel, 21.1.2009 SEK(2009) 47 KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Lisatud järgmisele dokumendile: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, milles käsitletakse ühenduse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsusi ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2002/6/EÜ Lähimereveo haldusmenetluste lihtsustamist/vähendamist/tühistamist ja Euroopa piirideta meretranspordiruumi loomist käsitlevate eri tegevussuundade mõju hindamise aruanne MÕJU HINDAMISE ARUANDE KOKKUVÕTE {KOM(2009) 11 lõplik} {SEK(2009) 46} KOKKUVÕTE Maanteid pidi toimuva raskeveo kiire kasv ja sellega seonduvad ummikud, õnnetused ja saaste on peamised majanduslikud, ühiskondlikud ja keskkonnaprobleemid, mida lähimereveo edendamise poliitika peab eeldatavasti lahendama. Euroopa vajab tõhusat kõikide transpordiliikide eeliseid ühendavat logistilist transpordisüsteemi, et säilitada ja suurendada Euroopa konkurentsivõimet ja jõukust kooskõlas Lissaboni strateegiaga ja Euroopa transpordipoliitika valge raamatu vahekokkuvõttega. Keerukad haldusmenetlused takistavad lähimereveo kiiremat arengut. Haldusmenetlustel on negatiivsed majanduslikud tagajärjed: eelkõige haldusalaste viivitustega seotud kulud, sagedased või regulaarsed kontrollid ning dokumentide ja menetluste ettevalmistamisele kulunud aeg. Selline keerukus vähendab ka kõnealuse transpordiliigi huvipakkuvust ja tingib selle, et lähimerevedu ei aita täiel määral kaasa Euroopa transpordisüsteemi tõhususe ja säästvuse edendamisele. Kui maismaatranspordi puhul on takistatused kõrvaldatud, siis lähimereveo osas ei ole Euroopa Liidu siseturg veel välja kujundatud. Komisjon on Euroopa piirideta meretranspordiruumi kontseptsiooni alusel hinnanud lähimereveo peamisi haldus- ja dokumendimenetlusi, et neid kahe ELi sadama vahelise transpordi puhul lihtsustada, vähendada või võimaluse korral tühistada. Eelkõige uuriti järgmisi menetlusi: · tolliprotseduurid (kaasa arvatud lihtsustatud protseduurid) · laevaga seotud teavitusformaalsused · veterinaar- ja fütosanitaarmenetlused · ohtlike kaupade vedu Lisaks kaaluti ka järgmisi võimalusi: · haldusandmete elektrooniline edastamine · ühtne liides kõikide haldusmenetluste jaoks · ühtne kontrollpunkt · lootsitasõidu load · alternatiivne asjaajamiskeel · lähimereveo jaoks eraldatud kindlad alad sadamas Kaaluti järgmisi võimalusi: – praegune olukord lähtestsenaariumina; – üksikute haldusformaalsuste lihtsustamine igal üksikjuhul eraldi; – kooskõlastatud meetmete kogumil põhinev tegevus, millega lihtsustatakse, vähendatakse ja võimaluse korral tühistatakse ELi sadamate vahel sõitvate laevadega seotud formaalsused vastavalt maismaatranspordi siseturu näitele. Kõnealuste võimaluste mõju hindamine põhines mitmel oletusel, mis tehti kõikide sidusrühmade seisukohtade hoolikal kaalumisel. See näitas veenvalt, et haldusalane lihtsustamine toob selget kasu ja et meretranspordisektorit ei tohiks jätta välja üldisest, maismaatranspordis juba kehtestatud vaba ringluse süsteemist. Algatus on saanud asjaomaste sidusrühmade täieliku toetuse ja see on üks hiljutise integreeritud merenduspoliitikat käsitleva teatise („sinine raamat”) nurgakivi. Sidusrühmad leidsid, et lähimereveo kasutamist ei nõrgenda üksnes tegelikud viivitused, vaid ka viivituste oht. Usaldusväärus ja täpsus on kõige olulisemad tegurid ning neid parandatakse kavandatud meetmete abil ühiskonna jaoks tagasihoidlike kuludega. ELi sisese meretranspordi suhtes kohaldatavad haldusformaalsused viiakse vastavusse teiste transpordiliikidega ning tänu sellele valivad paljud lastisaatjad meretranspordi. Sellest tulenevalt tehakse ettepanek, et komisjon võtab vastu tegevuskava olemasolevate haldusmenetluste lihtsustamiseks ja neist mõne tühistamiseks. Tegevuskava sisaldab lühiajalisi meetmeid: – laevade ja kaupadega seotud selliste aruannete ja vormide ratsionaliseerimine direktiividega 2002/6/EÜ (formaalsused laevade sadamasse saabumisel ja sealt lahkumisel), 2000/59/EÜ (heitmete ja jäätmete vastuvõtmine), 2002/59/EÜ (laevade seire) ja määrusega (EÜ) nr 725/2004 (meresõiduturvalisus); – tolli süstemaatiliste kontrollide ja dokumendinõuete tühistamine ELi sadamate vahel meritsi veetavate kaupade puhul vastavalt maismaatranspordi näitele. Meede eeldab ühenduse tolliseadustiku Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2913/92, 12. oktoober 1992, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 450/2008, 23. aprill 2008, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ELT L 145, 4.6.2008, lk 1). rakendussätete muutmist ja see peaks jõustuma 2010. aastal;[1] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2913/92, 12. oktoober 1992, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 450/2008, 23. aprill 2008, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ELT L 145, 4.6.2008, lk 1). – 2009. aastal tuleks vastu võtta taimseid ja loomseid tooteid käsitlevate õigusaktidega seotud suunised, et kiirendada direktiivides 89/662/EMÜ, Nõukogu direktiiv 89/662/EMÜ, 11. detsember 1989, veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega (EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13). 90/425/EMÜ Nõukogu direktiiv 90/425/EMÜ, 26. juuni 1990, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29). ja 2000/29/EÜ Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ, 8. mai 2000, taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1). sätestatud dokumentide kontrolli.[2][3][4] Nõukogu direktiiv 89/662/EMÜ, 11. detsember 1989, veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega (EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13). Nõukogu direktiiv 90/425/EMÜ, 26. juuni 1990, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29). Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ, 8. mai 2000, taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1). Rakendada tuleks ka muid vajalikke meetmeid, milleks on: – haldusandmete elektroonilise edastamise edendamine; – ühtse haldusalase liidese loomine; – ohtlike kaupade meretranspordi lihtsustamine, võrdsustades ELi liikmesriikides mõned IMDG (ohtlike kaupade merevedu) eeskirjad ja ADR/RID (ohtlike kaupade autovedu/raudteevedu) eeskirjad. Esimest kahte meedet võiks rakendada ja kooskõlastada ulatuslikemate ettepanekute alusel, mis eelkõige sisalduvad 2009. aasta e-merenduse süsteemide kasutuselevõtu tegevuskavas. Lisaks sellele tuleks soovitada, et liikmesriigid rakendaksid täiendavaid vajalikke meetmeid iga kord, kui kohalikud olud võimaldavad seda teha tõhusalt; kõnealused meetmed on järgmised: – kooskõlastada sadamates erinevate haldusteenistuste tehtavad kontrollid (ühtne haldusalane kontrollpunkt); – lootsitasõidu lubade kohaldamisala laiendamine; – merenduses kõige enam kasutatava keele kasutuselevõtt haldusalases suhtlemises riigikeel(t)e alternatiivina; – sadamates lähimereveo jaoks eraldatud alade loomine, kui see hõlbustab mereveoga seotud toiminguid. Kõnelauseid meetmeid kombineerides ja neid kooskõlastatult rakendades saab kulusid kokku hoida ja parandada tootlikkust, säilitades samal ajal olulise teabe kättesaadavuse. Tolli- ja muu järelevalve all (loomsed tooted, veterinaar- ja fütosanitaarkontroll) olevaid kaupu käsitlev teave oleks endiselt kättesaadav ja see tuleb esitada pisteliste kontrollide puhul. Meetmepakett aitab vähendada halduskoormust 2,4 miljardi euro ulatuses ning sellest saadav keskkonnaalane kasu on ajavahemikul 2009–2040 hinnanguliselt 182–365 miljonit eurot. Meetmete kavandamise, arendamise ja elluviimise kulud on hinnanguliselt 617 miljonit eurot. Need kulud jagunevad ettevõtjate, eelkõige sadamaasutuste ja laevandusettevõtjate vahel. Riiklike ametiasutuste kulud oleksid tühised. Kõnealuse lähenemisviisi rakendamine ei tooks kaasa normide alandamise ohtu ning seega säiliksid tolli- ja ohutusalaste õigusaktide põhieesmärgid. Mitmes liikmesriigis aitaks see vähendada ettevõtjate ja seeläbi ka tarbijate kulusid. [1] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2913/92, 12. oktoober 1992, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 450/2008, 23. aprill 2008, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ELT L 145, 4.6.2008, lk 1). [2] Nõukogu direktiiv 89/662/EMÜ, 11. detsember 1989, veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega (EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13). [3] Nõukogu direktiiv 90/425/EMÜ, 26. juuni 1990, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29). [4] Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ, 8. mai 2000, taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1). FR (...PICT...)|COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES| Bruxelles, le 21.1.2009 SEC(2009) 47 DOCUMENT DE TRAVAIL DES SERVICES DE LA COMMISSION accompagnant la Proposition de DIRECTIVE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL concernant les formalités déclaratives applicables aux navires à l'entrée ou à la sortie des ports des États membres de la Communauté et abrogeant la directive 2002/6/CE Rapport d'analyse d'impact de différentes solutions visant à simplifier/réduire/supprimer les procédures administratives applicables au transport maritime à courte distance et à mettre en place un espace européen du transport maritime sans barrières RÉSUMÉ DE L'ANALYSE D'IMPACT {COM(2009) 11 final} {SEC(2009) 46} RÉSUMÉ La politique de promotion du transport maritime à courte distance a pour objet de lutter contre la croissance rapide des transports routiers et ses corollaires, à savoir les encombrements de circulation, les accidents de la route et la pollution, qui sont des problèmes économiques, sociaux et environnementaux majeurs. L'Europe a besoin d'un système de transport multimodal efficace combinant les avantages de tous les modes pour maintenir et accroître sa compétitivité et sa prospérité, conformément aux objectifs de Lisbonne et au bilan à mi-parcours du Livre blanc sur la politique européenne des transports. Le transport maritime à courte distance est soumis à des procédures administratives complexes qui freinent son développement. Ces procédures ont des incidences économiques négatives, elles génèrent notamment des coûts liés aux retards administratifs, aux contrôles fréquents ou réguliers et au temps passé à la préparation des documents et procédures. Cette lourdeur administrative a également pour effet de rendre ce mode moins intéressant et de l'empêcher de contribuer pleinement à l'efficacité et à la viabilité du système de transport européen. Si les obstacles au développement du transport terrestre ont finalement été supprimés, le marché intérieur n'est pas encore achevé en ce qui concerne le transport maritime à courte distance. Dans le cadre du projet de création d'un espace européen du transport maritime sans barrières, les services de la Commission ont passé en revue les principales procédures administratives et documentaires applicables au transport maritime à courte distance en vue de les simplifier, de les réduire ou, dans la mesure du possible, de les supprimer pour les transports effectués entre deux ports de l'UE. Les procédures suivantes ont notamment été examinées: · procédures douanières (y compris les procédures simplifiées); · procédures de signalement des navires; · contrôles vétérinaires et phytosanitaires; · procédures applicables au transport de marchandises dangereuses. D'autres domaines d'améliorations possibles ont également été pris en compte: · transmission électronique de données administratives; · guichet unique pour toutes les formalités administratives; · guichet unique pour les contrôles; · dispenses de pilotage; · autre langue possible pour les formalités administratives; · zones réservées au transport maritime à courte distance dans les ports. Trois options ont été envisagées: – statu quo (scénario de référence); – simplification au cas par cas des différentes formalités administratives; – actions basées sur un ensemble coordonné de mesures visant à simplifier, à réduire et, lorsque c'est possible, à supprimer les formalités applicables aux navires reliant des ports de l'UE sur le modèle du marché intérieur des transports terrestres. L'analyse de l'impact de ces options repose sur plusieurs hypothèses formulées en tenant rigoureusement compte des contributions de toutes les parties concernées. Elle a montré avec suffisamment de certitude que la simplification administrative apporte des bénéfices certains et que le secteur du transport maritime ne devrait pas être exclu du régime général de libre circulation instauré pour les transports terrestres. Les parties concernées ont apporté leur plein soutien à l'initiative, qui est l'un des points clés de la récente communication sur une politique maritime intégrée, le «Livre bleu». Elles ont estimé que, outre les retards réels, le risque de retards jouait un rôle dissuasif important. La fiabilité et la ponctualité sont les facteurs les plus importants et les mesures proposées, qui ont un coût raisonnable pour la société, permettront de les améliorer. Rapprocher les formalités administratives appliquées au transport maritime intracommunautaire de celles imposées aux autres modes permettra d'attirer davantage de chargeurs vers le mode maritime. Il est donc proposé que la Commission adopte un programme d'action en vue de simplifier les procédures administratives existantes, voire d'en supprimer certaines. Le programme d'action comprend des mesures à court terme: – simplification des procédures et formalités de compte rendu des navires et des cargaisons prévues par les directives 2002/6/CE (formalités applicables aux navires à l'entrée et/ou à la sortie des ports), 2000/59/CE (installations de réception des déchets et résidus de cargaison), 2002/59/CE (suivi des navires) et par le règlement (CE) n° 725/2004 (sûreté des navires et des installations portuaires); – suppression des contrôles systématiques et des exigences documentaires des services des douanes pour les marchandises transportées par mer entre les ports de l'UE dans un but d'harmonisation avec le transport terrestre. La mesure, qui nécessitera une modification des dispositions d'application du code des douanes communautaire Règlement (CEE) n° 2913/92 du Conseil, du 12 octobre 1992, établissant le code des douanes communautaire et règlement (CE) n° 450/2008 du Parlement européen et du Conseil du 23 avril 2008 établissant le code des douanes communautaire; JO L 145 du 4.6.2008, p. 1. , devrait entrer en vigueur d'ici 2010;[1] Règlement (CEE) n° 2913/92 du Conseil, du 12 octobre 1992, établissant le code des douanes communautaire et règlement (CE) n° 450/2008 du Parlement européen et du Conseil du 23 avril 2008 établissant le code des douanes communautaire; JO L 145 du 4.6.2008, p. 1. – concernant la législation sur les produits vétérinaires et phytosanitaires, des orientations devraient être adoptées en 2009 en vue d'accélérer les contrôles documentaires prévus par les directives 89/662/CEE Directive 89/662/CEE du Conseil du 11 décembre 1989 relative aux contrôles vétérinaires applicables dans les échanges intracommunautaires dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 395 du 30.12.1989, p. 13. , 90/425/CEE Directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 224 du 18.8.1990, p. 29. et 2000/29/CE Directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l'introduction dans la Communauté d'organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation à l'intérieur de la Communauté; JO L 169 du 10.7.2000, p. 1. .[2][3][4] Directive 89/662/CEE du Conseil du 11 décembre 1989 relative aux contrôles vétérinaires applicables dans les échanges intracommunautaires dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 395 du 30.12.1989, p. 13. Directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 224 du 18.8.1990, p. 29. Directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l'introduction dans la Communauté d'organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation à l'intérieur de la Communauté; JO L 169 du 10.7.2000, p. 1. Il devrait également être nécessaire de mettre en œuvre d'autres mesures de facilitation, notamment: – renforcer la transmission électronique de données administratives; – mettre en place un guichet administratif unique; – simplifier les opérations de transport de marchandises dangereuses par mer grâce à l'application, dans les États membres de l'UE, de l'équivalence entre certaines règles du code IMDG (transport de marchandises dangereuses par mer) et les règles de l'ADR/RID (transport de marchandises dangereuses par route/rail). Les deux premières mesures pourraient être mises en œuvre et coordonnées dans le cadre de propositions plus larges, notamment celles qui doivent être incluses dans le programme d'action pour la mise en place de systèmes «e-maritime» en 2009. En outre, des recommandations devraient être faites aux États membres pour qu'ils mettent en œuvre d'autres mesures de facilitation, chaque fois que les conditions locales le permettent de manière efficace, c'est-à-dire: – coordonner les inspections effectuées dans les ports par les différents services administratifs («guichet administratif unique»); – étendre le champ d'application des dispenses de pilotage; – autoriser l'usage de la langue la plus couramment utilisée dans les transports en mer comme alternative aux langues nationales dans les échanges administratifs; – créer, à l'intérieur des ports, des zones réservées au transport maritime à courte distance pour faciliter les opérations pour ce mode. Grâce à cette combinaison de mesures et à leur mise en œuvre coordonnée, il sera possible de diminuer les coûts et d'obtenir des gains de productivité tout en garantissant la disponibilité des informations essentielles. Les informations sur les marchandises sous contrôle douanier ou autre (produits animaux ou marchandises soumises à des contrôles vétérinaires et phytosanitaires) seraient toujours disponibles et devraient être présentées lors de contrôles ponctuels. Cet ensemble de mesures permettra de faire des économies de coûts administratifs d'environ 2,4 milliards d'euros et des bénéfices environnementaux estimés à 182 – 365 millions d'euros sur la période 2009-2040. Le coût de la conception, du développement et de la mise en œuvre des mesures est estimé à 617 millions d'euros. Il serait supporté par les opérateurs économiques, essentiellement les autorités portuaires et les compagnies maritimes. Le coût pour les administrations nationales serait négligeable. Cette stratégie ne présente pas le risque d'abaisser le niveau de qualité, et préserve ainsi les objectifs fondamentaux des réglementations douanières et des réglementations en matière de sûreté. Elle aiderait à abaisser les coûts supportés par les entreprises dans plusieurs États membres et, par conséquent, par les consommateurs. [1] Règlement (CEE) n° 2913/92 du Conseil, du 12 octobre 1992, établissant le code des douanes communautaire et règlement (CE) n° 450/2008 du Parlement européen et du Conseil du 23 avril 2008 établissant le code des douanes communautaire; JO L 145 du 4.6.2008, p. 1. [2] Directive 89/662/CEE du Conseil du 11 décembre 1989 relative aux contrôles vétérinaires applicables dans les échanges intracommunautaires dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 395 du 30.12.1989, p. 13. [3] Directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur; JO L 224 du 18.8.1990, p. 29. [4] Directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l'introduction dans la Communauté d'organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation à l'intérieur de la Communauté; JO L 169 du 10.7.2000, p. 1. HU (...PICT...)|AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA| Brüsszel, 2009.1.21. SEC(2009) 47 BIZOTTSÁGI SZOLGÁLATI MUNKADOKUMENTUM amely a következő dokumentumot kíséri: Javaslat: AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS IRÁNYELVE a Közösség tagállamainak kikötőibe érkező vagy onnan induló hajókra vonatkozó jelentések alaki követelményeiről és a 2002/6/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről Jelentés a rövid távú tengeri szállítással összefüggő adminisztratív eljárások egyszerűsítésére, csökkentésére és megszüntetésére vonatkozó különféle lehetőségek hatásvizsgálatáról, valamint a korlátok nélküli európai tengeri szállítási térség végrehajtásáról A HATÁSVIZSGÁLATRÓL SZÓLÓ JELENTÉS ÖSSZEFOGLALÁSA {COM(2009) 11 végleges} {SEC(2009) 46} ÖSSZEFOGLALÓ A közúti teherszállítás gyors ütemű növekedése és az azzal összefüggő forgalmi torlódások, balesetek és környezetszennyezés azok a legkomolyabb gazdasági, társadalmi és környezeti problémák, amelyekre a várakozások szerint a rövid távú tengeri szállítás előmozdítását célzó politika megoldást jelenthet. Európának olyan hatékony, módközi szállítási rendszerre van szüksége, amely – a lisszaboni menetrenddel és az európai közlekedéspolitikáról szóló fehér könyv félidei felülvizsgálatával összhangban – Európa versenyképességének és prosperitásának fenntartása, illetve növelése érdekében ötvözi az egyes szállítási módok előnyeit. Az összetett adminisztratív eljárások akadályozzák a rövid távú tengeri szállítás gyorsabb fejlődését. A szóban forgó eljárások negatív gazdasági következményekkel járnak, különös tekintettel az adminisztratív késedelmekből fakadó költségekre, a gyakori vagy rendszeres ellenőrzésekre, valamint a dokumentumok és az eljárások előkészítésére fordított időre. Az ügyintézés összetettsége ezenkívül csökkenti a szóban forgó szállítási mód vonzerejét, így a rövid távú tengeri szállítás nem tud teljes mértékben hozzájárulni az európai szállítási rendszer hatékonyságához és fenntarthatóságához. Amíg a szárazföldi szállítás esetében az akadályok megszüntetése végre megvalósult, az Európai Unió belső piaca mindeddig nem teljesedett ki a rövid távú tengeri szállítás tekintetében. A korlátok nélküli európai tengeri szállítási térségre vonatkozó elképzelés kidolgozása keretében a Bizottság szolgálatai értékelték a rövid távú tengeri szállításhoz kapcsolódó főbb adminisztratív és dokumentumkezelési eljárásokat annak érdekében, hogy azok az uniós kikötők közötti szállítási műveletek összefüggésében egyszerűsíthetők, ésszerűsíthetők, illetve – amennyiben lehetséges – megszüntethetők legyenek. Különösen a következők képezték vizsgálat tárgyát: · vámeljárások (az egyszerűsített eljárásokat is ideértve); · a hajókra vonatkozó jelentéstételi eljárások; · állat- és növény-egészségügyi eljárások; · veszélyes áruk szállítása. Ezenkívül figyelembe vettük az alábbi, javító hatású tényezőket: · adminisztratív adatok elektronikus továbbítása; · egyablakos rendszer minden adminisztratív alaki követelmény teljesítéséhez; · egymegállásos ellenőrzés; · révkalauzi mentesítő igazolások; · alternatív adminisztratív nyelv; · a kikötőkben a rövid távú tengeri szállítás céljára kijelölt területek. A következő szakpolitikai lehetőségeket mérlegeltük: – status quo mint alapforgatókönyv; – az egyes adminisztratív alaki követelmények eseti alapú egyszerűsítése; – összehangolt intézkedéscsomag alapján történő fellépés az uniós kikötők között közlekedő hajókra vonatkozó alaki követelmények egyszerűsítése, csökkentése és – amennyiben lehetséges – megszüntetése érdekében, összhangban a szárazföldi szállításnál működő belső piac modelljével. E lehetőségek hatásvizsgálata számos olyan feltételezésen alapul, amelyeket az érdekelt felek által tett észrevételek alapos mérlegelését követően dolgoztak ki. A hatásvizsgálat kellő bizonyossággal rávilágított arra, hogy az adminisztratív egyszerűsítés egyértelmű előnyökkel jár, valamint hogy a tengeri szállítási ágazatot nem célszerű kizárni az általános szabad áramlás rendszeréből, amely a szárazföldi közlekedés esetében megvalósult. A kezdeményezés kivívta az érintett érdekelt felek teljes körű támogatását és egyúttal az integrált tengerpolitikáról szóló, nemrégiben közzétett közlemény – az úgynevezett „kék könyv” – egyik sarokköve. Az érdekelt felek úgy vélték, hogy nem csak a tényleges késedelmek, hanem késedelem kockázata is jelentős akadálya a rövid távú tengeri szállítás fellendülésének. A megbízhatóság és a pontosság a legfontosabb tényezők, amelyeket a javasolt intézkedések a társadalom számára viszonylag mérsékelt költségek mellett fognak előmozdítani. Az EU-n belüli tengeri szállításra vonatkozó adminisztratív alaki követelményeknek a többi szállítási mód gyakorlatához való hozzáigazítása több fuvarozót vonz majd a tengeri szállításhoz. Ezért javasoljuk, hogy a Bizottság fogadjon el cselekvési tervet a meglévő adminisztratív eljárások egyszerűsítése, illetve egyes eljárások megszüntetése érdekében. A cselekvési tervben rövid távú intézkedéseket célszerű előirányozni: – A 2002/6/EK irányelvben (kikötőkbe érkező és/vagy onnan induló hajókra vonatkozó alaki követelmények), a 2000/59/EK irányelvben (a hulladék és a rakománymaradványok fogadása), a 2002/59/EK irányelvben (hajómegfigyelés) és a 725/2004/EK rendeletben (tengeri védelem) előírt, a hajókkal és árukkal kapcsolatos jelentéstétel és formanyomtatványok ésszerűsítése. – A szárazföldi szállítás mintájára az uniós kikötők között tengeri úton szállított áruk vámhatóságok általi rendszeres ellenőrzésének, illetve a dokumentumok ellenőrzésének megszüntetése. Az intézkedés szükségessé teszi a Közösségi Vámkódex Az 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet, valamint az Európai Parlament és a Tanács 450/2008/EK rendelete (2008. április 23.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 145., 2008.6.4., 1. o.). végrehajtási rendelkezéseinek módosítását, amely módosításoknak 2010-re hatályba kell lépniük.[1] Az 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet, valamint az Európai Parlament és a Tanács 450/2008/EK rendelete (2008. április 23.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 145., 2008.6.4., 1. o.). – Az állat-egészségügyi és növény-egészségügyi termékek tekintetében 2009-ben iránymutatásokat kell elfogadni a 89/662/EGK A Tanács 89/662/EGK irányelve (1989. december 11.) a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről (HL L 395., 1989.12.30., 13. o.). , a 90/425/EGK A Tanács 90/425/EGK irányelve (1990. június 26.) egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről (HL L 224., 1990.8.18., 29. o.) és a 2000/29/EK irányelvben A Tanács 2000/29/EK irányelve (2000. május 8.) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.). említett dokumentumok ellenőrzésének felgyorsítása érdekében.[2][3][4] A Tanács 89/662/EGK irányelve (1989. december 11.) a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről (HL L 395., 1989.12.30., 13. o.). A Tanács 90/425/EGK irányelve (1990. június 26.) egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről (HL L 224., 1990.8.18., 29. o.) A Tanács 2000/29/EK irányelve (2000. május 8.) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.). További javító intézkedések végrehajtása is szükséges, nevezetesen: – az adminisztratív adatok elektronikus továbbításának javítása, – az adminisztratív eljárások egyablakos intézése, – a veszélyes áruk tengeri szállításának egyszerűsítése azáltal, hogy az uniós tagállamok egyenértékűként ismernek el egyes IMDG (veszélyes áruk tengeri szállítása) és ADR/RID (veszélyes áruk közúti/vasúti szállítása) előírásokat. A két első intézkedést széles hatókörű javaslatok keretében lehetne végrehajtani és összehangolni, különös tekintettel az elektronikus tengerhajózási rendszerek 2009-es bevezetésére vonatkozó cselekvési tervbe beépítendő javaslatokra. Ezen túlmenően ajánlásokat kell megfogalmazni arra vonatkozóan, hogy a tagállamok mindig további javító intézkedéseket hajtsanak végre, amikor a helyi viszonyok lehetővé teszik hatékony végrehajtásukat. A következőkről van szó: – a kikötőkben a különféle adminisztratív szolgálatok által végzett ellenőrzések összehangolása (egyablakos ügyintézési rendszer), – a révkalauzi mentesítő igazolások hatályának kiterjesztése, – azon gyakorlat bevezetése, hogy az ügyintézés során a nemzeti nyelv(ek) alternatívájaként a tengeren leggyakrabban használt nyelv is használható legyen, – a kikötőkben a rövid távú tengeri szállítás céljára szolgáló területek kijelölése, amennyiben az megkönnyíti a szóban forgó szállítási módhoz kapcsolódó műveletek végzését. Az intézkedések fenti kombinációja és összehangolt végrehajtásuk költségmegtakarítást és termelékenységnövekedést tesz lehetővé amellett, hogy az alapvető információk továbbra is elérhetők maradnának. A vám- és egyéb fajta felügyelet alatt álló árukra vonatkozó információk továbbra is rendelkezésre állnának (állati eredetű termékek, állat- és növény-egészségügyi ellenőrzések), és azokat a helyszíni ellenőrzések során ismertetni kellene. A csomag lehetővé teszi a 2,4 milliárd EUR összegre becsült adminisztratív teher csökkentését, a környezeti előnyök pedig a 2009 és 2040 közötti időszakban a becslések szerint 182–365 millió EUR között mozognak. Az intézkedések megtervezésének, fejlesztésének és működtetésének becsült költsége 617 millió EUR. A költségek a gazdasági szereplők, elsősorban a kikötői hatóságok és a szállítási vállalatok között oszlanának meg. A nemzeti igazgatásokra háruló költségek elhanyagolhatók lennének. Ez a megközelítés nem fenyeget azzal a veszéllyel, hogy csökken az előírások színvonala, és így megőrzi a vámjogi és a biztonsági kérdésekkel kapcsolatos rendeletek alapvető céljait. Ez a megközelítés ezenkívül több tagállamban csökkentené a vállalkozások és ezáltal a fogyasztók költségeit. [1] Az 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet, valamint az Európai Parlament és a Tanács 450/2008/EK rendelete (2008. április 23.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 145., 2008.6.4., 1. o.). [2] A Tanács 89/662/EGK irányelve (1989. december 11.) a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről (HL L 395., 1989.12.30., 13. o.). [3] A Tanács 90/425/EGK irányelve (1990. június 26.) egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről (HL L 224., 1990.8.18., 29. o.) [4] A Tanács 2000/29/EK irányelve (2000. május 8.) a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről (HL L 169., 2000.7.10., 1. o.). IT (...PICT...)|COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE| Bruxelles, 21.1.2009 SEC(2009) 47 DOCUMENTO DI LAVORO DEI SERVIZI DELLA COMMISSIONE che accompagna la Proposta di DIRETTIVA DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO sulle formalità di dichiarazione delle navi in arrivo o in partenza da porti degli Stati membri della Comunità e che abroga la direttiva 2002/6/CE Relazione sulla valutazione di impatto delle diverse opzioni dirette a semplificare/ridurre/eliminare le procedure amministrative relative al trasporto marittimo a corto raggio allo scopo di realizzare uno Spazio per il trasporto marittimo europeo senza frontiere SINTESI DELLA VALUTAZIONE D'IMPATTO {COM(2009) 11 definitivo} {SEC(2009) 46} SCHEDA RIEPILOGATIVA La rapida crescita del trasporto pesante su gomma e le sue conseguenze sotto il profilo del traffico, dell'incidentalità e dell'inquinamento costituiscono i principali problemi di tipo economico, sociale ed ambientale che la politica rivolta a promuovere il trasporto marittimo a corto raggio intende affrontare. L'Europa ha bisogno di un efficiente sistema di trasporto co-modale che combini i vantaggi di tutti i modi di trasporto al fine di conservare e incrementare la propria competitività e prosperità secondo quanto prescrive l'agenda di Lisbona e la revisione intermedia del Libro bianco sulla politica europea dei trasporti. Procedure amministrative complesse impediscono però uno sviluppo più rapido del trasporto marittimo a corto raggio. Tali procedure comportano conseguenze economiche negative, in particolare per quanto riguarda i costi associati a ritardi amministrativi, ai controlli frequenti o periodici e al tempo speso nella preparazione della documentazione e delle procedure. Tale complessità contribuisce inoltre a ridurre l'attrattività di questo modo di trasporto e fa sì che il trasporto marittimo a corto raggio non possa pienamente contribuire all'efficienza e alla sostenibilità del sistema di trasporto europeo. Mentre la rimozione delle barriere al trasporto via terra è divenuta una realtà, non è ancora stato possibile completare il mercato interno dell'Unione europea per quanto riguarda il trasporto marittimo a corto raggio. Alla luce del concetto di Spazio per il trasporto marittimo europeo senza frontiere, i servizi della Commissione hanno esaminato le principali procedure amministrative e documentali connesse al trasporto marittimo a corto raggio al fine di semplificarle, ridurle o, se possibile, eliminarle nel caso di operazioni di trasporto tra due porti UE. In particolare sono state esaminate le seguenti procedure: · procedure doganali (incluse le procedure semplificate); · procedure di comunicazione navali; · procedure veterinarie e fitosanitarie; · trasporto di merci pericolose. Sono stati presi in considerazione ulteriori strumenti: · trasmissione elettronica di informazioni amministrative; · sportello unico per tutti gli adempimenti amministrativi; · sportello unico per i controlli; · certificati di esenzione di pilotaggio; · lingua amministrativa alternativa; · zone dedicate nei porti riservate al trasporto marittimo a corto raggio. Le opzioni politiche che sono state prese in considerazione sono: – mantenimento dello status quo come scenario di base; – una semplificazione caso per caso dei singoli adempimenti amministrativi; – un'iniziativa sulla base di una serie coordinata di misure dirette a semplificare, ridurre e, se possibile, sopprimere le formalità per le navi che si spostano tra porti dell'UE secondo il modello del mercato interno offerto dal trasporto via terra. La valutazione di impatto delle suddette opzioni si è basata su una serie di ipotesi effettuate dopo un attento esame dei contributi presentati da tutti gli interessati. Essa ha dimostrato con sufficiente sicurezza che la semplificazione amministrativa comporta evidenti vantaggi e che il settore del trasporto marittimo non dovrebbe essere escluso dal regime generale di libera circolazione in vigore per il trasporto via terra. L'iniziativa ha ricevuto il pieno sostegno di tutti gli attori interessati e costituisce uno degli elementi fondamentali della recente comunicazione su una politica marittima integrata per l'Unione europea, il cosiddetto "Blue Book" (Libro blu). Tutti gli interessati hanno espresso il parere che non solo i ritardi effettivi, ma anche il rischio di incorrere in ritardi costituiscano un serio disincentivo all'utilizzo del trasporto marittimo a corto raggio. L'affidabilità e la puntualità sono i fattori più importanti e verranno migliorati dalle misure proposte con un costo piuttosto moderato per la società. L'allineamento degli adempimenti amministrativi connessi al trasporto marittimo intra-UE a quelli degli altri modi di trasporto permetterà di attrarre un maggior numero di spedizionieri verso il trasporto marittimo. Si propone quindi che la Commissione adotti un piano d'azione diretto a semplificare le procedure amministrative esistenti e a sopprimerne alcune. Il piano d'azione comprende alcune misure a breve termine: – la razionalizzazione delle comunicazioni e dei formulari relativi alle navi e alle merci prevista dalle direttive 2002/6/CE (formalità di dichiarazione delle navi in arrivo e/o in partenza da porti degli Stati membri della Comunità), 2000/59/CE (impianti portuali di raccolta per i rifiuti prodotti dalle navi e i residui del carico), 2002/59/CE (monitoraggio del traffico navale) e dal regolamento (CE) n. 725/2004 (sicurezza delle navi e degli impianti portuali); – la soppressione dei controlli sistematici e delle richieste di documentazione da parte delle dogane per le merci trasportate via mare tra i porti dell'UE analogamente a quanto avviene per il trasporto via terra; Tale misura richiederà una modifica delle disposizioni di esecuzione del codice doganale comunitario Regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992 e regolamento (CE) n. 450/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2008, che istituisce il codice doganale comunitario, GU L 145 del 4.6.2008, pag. 1. e dovrebbe entrare in vigore entro il 2010;[1] Regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992 e regolamento (CE) n. 450/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2008, che istituisce il codice doganale comunitario, GU L 145 del 4.6.2008, pag. 1. – per quanto riguarda la normativa concernente i prodotti veterinari e fitosanitari, nel 2009 dovrebbero essere adottate le linee guida dirette ad accelerare i controlli documentali previsti dalle direttive 89/662/CEE Direttiva 89/662/CEE del Consiglio, dell'11 dicembre 1989, relativa ai controlli veterinari applicabili negli scambi intracomunitari, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno, GU L 395 del 30.12.1989, pag. 13. , 90/425/CEE Direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato unico, GU L 224 del 18.8.1990, pag. 29. e 2000/29/CE Direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità, GU L 169 del 10.7.2000, pag. 1. .[2][3][4] Direttiva 89/662/CEE del Consiglio, dell'11 dicembre 1989, relativa ai controlli veterinari applicabili negli scambi intracomunitari, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno, GU L 395 del 30.12.1989, pag. 13. Direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato unico, GU L 224 del 18.8.1990, pag. 29. Direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità, GU L 169 del 10.7.2000, pag. 1. È inoltre necessario adottare ulteriori strumenti di attuazione, in particolare: – il miglioramento della trasmissione elettronica di informazioni amministrative; – l'istituzione di uno sportello unico amministrativo; – la semplificazione del trasporto marittimo di merci pericolose applicando, negli Stati membri dell'UE, l'equivalenza tra alcune norme del codice IMDG (trasporto di merci pericolose via mare) e le norme ADR/RID (trasporto di merci pericolose su gomma/rotaia). Le prime due misure potrebbero essere applicate e coordinate nell'ambito di proposte più ampie, in particolare quelle incluse nel piano di azione per la realizzazione di sistemi e-maritime (sistemi marittimi elettronici) nel 2009. Inoltre, è necessario raccomandare agli Stati membri di adottare ulteriori strumenti attuativi, quando esistono le condizioni per farlo in modo efficiente, in particolare: – un coordinamento delle ispezioni effettuate nei porti da parte dei vari servizi amministrativi ("sportello unico amministrativo"); – l'estensione del campo di applicazione dei certificati di esenzione di pilotaggio; – l'introduzione dell'uso della lingua più comunemente usata in mare in alternativa alle lingue nazionali in sede di comunicazione amministrativa; – l'istituzione all'interno dei porti di aree destinate al trasporto marittimo a corto raggio quando ciò può facilitare le operazioni per questo modo di trasporto. La suddetta combinazione e applicazione coordinata di misure permetteranno risparmi di costi e vantaggi di produttività mantenendo la disponibilità delle informazioni essenziali. Le informazioni relative alle merci nell'ambito dei controlli doganali e di altro tipo (prodotti animali, veterinari e fitosanitari) sarebbero sempre disponibili e verrebbero fornite in occasione dei controlli a campione. Il suddetto pacchetto di misure consentirà una riduzione degli oneri amministrativi stimata a circa 2,4 miliardi di euro e di ottenere vantaggi per l'ambiente dai 182 ai 365 milioni di euro nell'arco del periodo 2009-2040. I costi relativi alla progettazione, sviluppo e applicazione delle suddette misure sono stimati a 617 milioni di euro. Essi verrebbero ripartiti tra gli operatori economici, essenzialmente le autorità portuali e le imprese di spedizioni. I costi per le amministrazioni nazionali sarebbero trascurabili. Un'impostazione di questo tipo non presenta un rischio di abbassamento degli standard e mantiene invece gli obiettivi fondamentali dei regolamenti vigenti in materia doganale e di sicurezza. Essa consentirebbe di ridurre i costi per le imprese in diversi Stati membri e, di conseguenza, per i consumatori. [1] Regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992 e regolamento (CE) n. 450/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2008, che istituisce il codice doganale comunitario, GU L 145 del 4.6.2008, pag. 1. [2] Direttiva 89/662/CEE del Consiglio, dell'11 dicembre 1989, relativa ai controlli veterinari applicabili negli scambi intracomunitari, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno, GU L 395 del 30.12.1989, pag. 13. [3] Direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato unico, GU L 224 del 18.8.1990, pag. 29. [4] Direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell'8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l'introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità, GU L 169 del 10.7.2000, pag. 1. NL (...PICT...)|COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN| Brussel, 21.1.2009 SEC(2009) 47 WERKDOCUMENT VAN DE DIENSTEN VAN DE COMMISSIE bij het Voorstel voor een RICHTLIJN VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD betreffende meldingsformaliteiten voor schepen die aankomen in en/of vertrekken uit havens van de lidstaten van de Gemeenschap en tot intrekking van Richtlijn 2002/6/EG Verslag over de effectbeoordeling van de verschillende opties om de administratieve procedures voor de korte vaart te vereenvoudigen, te verminderen of af te schaffen en tot uitvoering van een Europese maritieme vervoersruimte zonder grenzen SAMENVATTING VAN DE EFFECTBEOORDELING {COM(2009) 11 definitief} {SEC(2009) 46} SAMENVATTING De snelle groei van het zwaar wegvervoer en de daarmee gepaard gaande congestie, de ongevallen en de verontreiniging vormen de voornaamste economische, sociale en milieugerelateerde problemen waarop het beleid ter bevordering van de korte vaart een antwoord dient te bieden. Europa heeft een efficiënt co-modaal vervoerssysteem nodig waarin de voordelen van alle vervoerswijzen worden gecombineerd om het concurrentievermogen en de welvaart te versterken overeenkomstig de agenda van Lissabon en de tussentijdse evaluatie van het Witboek over het Europese vervoersbeleid. De complexe administratieve procedures staan een snellere ontwikkeling van de korte vaart in de weg. De administratieve procedures in kwestie hebben negatieve economische gevolgen, met name de kosten die ontstaan door administratieve vertragingen, frequente of regelmatige controles en de tijd die wordt gespendeerd aan het voorbereiden van documentatie en procedures. Deze complexiteit tast ook de aantrekkelijkheid van deze vervoerswijze aan en zorgt ervoor dat de korte vaart niet ten volle kan bijdragen tot de efficiëntie en de duurzaamheid van het Europese vervoerssysteem. Hoewel eindelijk een aanvang is gemaakt met het verwijderen van de obstakels voor het vervoer over land, is de interne EU-markt voor de korte vaart tot dusver nog steeds niet voltooid. In het kader van de Europese maritieme vervoersruimte zonder grenzen hebben de diensten van de Commissie de voornaamste administratieve procedures voor de korte vaart geëvalueerd, teneinde ze te vereenvoudigen, te beperken of zo mogelijk af te schaffen voor vervoer tussen twee havens van de EU. De volgende procedures werden onderzocht: · douaneprocedures (inclusief vereenvoudigde procedures); · scheepsrapportageprocedures; · veterinaire en fytosanitaire procedures; · vervoer van gevaarlijke goederen; Ook de volgende middelen werden in beschouwing genomen: · elektronische overdracht van administratieve gegevens; · één loket voor alle administratieve formaliteiten; · één loket voor controles; · ontheffingsbewijs inzake loodsdiensten; · administratie in een andere taal; · specifieke plaatsen voor de korte vaart in havens. De in overweging genomen beleidsopties zijn: – status quo als referentiescenario; – vereenvoudiging van administratieve formaliteiten, geval per geval; – actie op basis van een gecoördineerde reeks maatregelen ter vereenvoudiging, vermindering en, waar mogelijk, afschaffing van formaliteiten voor schepen die tussen EU-havens varen, overeenkomstig het internemarktmodel van het vervoer over land. De effectbeoordeling van deze opties is gebaseerd op vele overwegingen die voorvloeien uit een zorgvuldig onderzoek van de bijdragen van alle betrokkenen. Er is duidelijk gebleken dat administratieve vereenvoudiging onmiskenbare voordelen biedt en dat de zeevervoerssector niet mag worden uitgesloten van het algemene stelsel van vrij verkeer dat geldt voor het vervoer over land. Het initiatief kan rekenen op de volledige steun van de belanghebbenden in kwestie en het is een van de sluitstenen van de recente mededeling over een geïntegreerd maritiem beleid, het zogenaamde "Blauwboek". De belanghebbenden waren van mening dat niet alleen de daadwerkelijke vertraging, maar ook het risico op vertragingen aanzienlijke belemmeringen vormen voor de korte vaart. Betrouwbaarheid en stiptheid zijn de belangrijkste factoren en die zullen dankzij de voorgestelde maatregelen tegen een relatief beperkte kostprijs voor de maatschappij worden verbeterd. De harmonisering van de administratieve formaliteiten voor het zeevervoer binnen de EU met de andere vervoerswijzen zal meer schippers aantrekken. Derhalve wordt voorgesteld dat de Commissie een actieplan vaststelt om de bestaande administratieve procedures te vereenvoudigen en een deel ervan af te schaffen. Het actieplan bestaat uit de volgende maatregelen op korte termijn: – Rationalisatie van de verslaglegging inzake schepen en goederen als vereist bij Richtlijn 2002/6/EG (formaliteiten voor schepen bij aankomst in/vertrek uit een haven), Richtlijn 2000/59/EG (ontvangst van afval en ladingrestanten), Richtlijn 2002/59/EG (scheepsmonitoring) en Verordening (EG) nr. 725/2004 (maritieme beveiliging). – Afschaffing van de systematische controles en verzoeken om documentatie door de douane voor goederen die tussen EU-havens over zee worden vervoerd, net zoals voor het vervoer over land. Deze maatregel vergt een wijziging van de tenuitvoerleggingsbepalingen van het communautair douanewetboek Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 en Verordening (EG) nr. 450/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2008 tot vaststelling van het communautair douanewetboek; PB L 145 van 4.6.2008, blz. 1. en zou tegen 2010 van kracht moeten zijn.[1] Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 en Verordening (EG) nr. 450/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2008 tot vaststelling van het communautair douanewetboek; PB L 145 van 4.6.2008, blz. 1. – Opstellen in 2009 van richtsnoeren betreffende de wetgeving inzake veterinaire en fytosanitaire producten om de in de Richtlijnen 89/662/EEG Richtlijn 89/662/EEG van de Raad van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 395 van 30.12.1989, blz. 13. , 90/425/EEG Richtlijn 90/425/EEG van de Raad van 26 juni 1990 inzake veterinaire en zoötechnische controles in het intracommunautaire handelsverkeer in bepaalde levende dieren en producten in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 224 van 18.8.1990, blz. 29. en 2000/29/EG Richtlijn 2000/29/EG van de Raad van 8 mei 2000 betreffende de beschermende maatregelen tegen het binnenbrengen en de verspreiding in de Gemeenschap van voor planten en voor plantaardige producten schadelijke organismen; PB L 169 van 10.7.2000, blz. 1. bedoelde controles van documenten te versnellen.[2][3][4] Richtlijn 89/662/EEG van de Raad van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 395 van 30.12.1989, blz. 13. Richtlijn 90/425/EEG van de Raad van 26 juni 1990 inzake veterinaire en zoötechnische controles in het intracommunautaire handelsverkeer in bepaalde levende dieren en producten in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 224 van 18.8.1990, blz. 29. Richtlijn 2000/29/EG van de Raad van 8 mei 2000 betreffende de beschermende maatregelen tegen het binnenbrengen en de verspreiding in de Gemeenschap van voor planten en voor plantaardige producten schadelijke organismen; PB L 169 van 10.7.2000, blz. 1. Er moeten ook verdere faciliterende maatregelen ten uitvoer worden gelegd, met name: – Bevorderen van de elektronische overdracht van administratieve gegevens; – Invoeren van één administratief loket; – Vereenvoudigen van het zeevervoer van gevaarlijke goederen door bepaalde regels van de IMDG-code (vervoer van gevaarlijke goederen over zee) en van de ADR/RID-regeling (vervoer van gevaarlijke goederen over de weg of per spoor) in de EU-lidstaten gelijkwaardig te maken. De eerste twee maatregelen kunnen ten uitvoer worden gelegd en gecoördineerd worden in het kader van ruimere voorstellen, in het bijzonder de maatregelen die zullen worden opgenomen in het actieplan voor de invoering van "e-maritieme systemen" in 2009. Bovendien moeten aanbevelingen worden gegeven aan de lidstaten om verdere faciliterende maatregelen te treffen telkens als de lokale omstandigheden het mogelijk maken dat op een efficiënte manier te doen, namelijk: – Coördineren van de inspecties die in de havens door de diverse administratieve diensten ("één administratief loket") worden uitgevoerd; – Uitbreiden van het toepassingsgebied van de ontheffingsbewijzen inzake loodsdiensten; – Invoeren van het gebruik van de taal die op zee het meest wordt gebruikt als alternatief voor het gebruik van de nationale taal of talen in administratieve communicatie; – In havens gebieden creëren die speciaal bestemd zijn voor de korte vaart indien dat de verrichtingen met betrekking tot deze vervoerswijze kan bevorderen. Deze combinatie en gecoördineerde tenuitvoerlegging van de maatregelen zal kostenbesparend werken en productiviteitsvoordelen bieden, terwijl tegelijk de essentiële informatie beschikbaar blijft. De informatie over goederen die onder toezicht van de douane of andere instanties staan (dierlijke producten, veterinaire en fytosanitaire procedures) moet beschikbaar blijven en worden aangeboden tijdens de controles ter plaatse. Door dit pakket zullen de administratieve lasten met naar schatting 2,4 miljard euro verminderen en zullen de voordelen voor het milieu ongeveer 182-365 miljoen euro bedragen tijdens de periode 2009-2040. De kosten voor het ontwerpen, ontwikkelen en ten uitvoer leggen van de maatregelen worden geschat op 617 miljoen euro. De kosten zouden worden gedragen door de bedrijven, voornamelijk de havenautoriteiten en de scheepvaartmaatschappijen. De kosten voor de nationale overheden zijn te verwaarlozen. De benadering zal niet leiden tot een verlaging van de normen en houdt aldus de fundamentele doelstellingen van het douane- en veiligheidsbeleid in stand. Bovendien zouden in verscheidene lidstaten de kosten voor ondernemingen, en derhalve ook voor de consument, dalen. [1] Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 en Verordening (EG) nr. 450/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2008 tot vaststelling van het communautair douanewetboek; PB L 145 van 4.6.2008, blz. 1. [2] Richtlijn 89/662/EEG van de Raad van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 395 van 30.12.1989, blz. 13. [3] Richtlijn 90/425/EEG van de Raad van 26 juni 1990 inzake veterinaire en zoötechnische controles in het intracommunautaire handelsverkeer in bepaalde levende dieren en producten in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt; PB L 224 van 18.8.1990, blz. 29. [4] Richtlijn 2000/29/EG van de Raad van 8 mei 2000 betreffende de beschermende maatregelen tegen het binnenbrengen en de verspreiding in de Gemeenschap van voor planten en voor plantaardige producten schadelijke organismen; PB L 169 van 10.7.2000, blz. 1. DA (...PICT...)|KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER| Bruxelles, den 21.1.2009 SEK(2009) 47 ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE Ledsagedokument til Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om meldeformaliteter for skibe, der ankommer til eller afgår fra havne i Fællesskabets medlemsstater, og om ophævelse af direktiv 2002/6/EF Rapport om konsekvensanalysen af de forskellige muligheder for at forenkle, reducere eller afskaffe administrative procedurer for nærskibsfarten og etablere et europæisk søtransportområde uden barrierer RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN {KOM(2009) 11 endelig} {SEK(2009) 46} Den hurtige vækst i den tunge trafik på vejene med alt, hvad den medfører af trængsel, ulykker og forurening, er det vigtigste af de økonomiske, sociale og miljømæssige problemer, som politikken til fremme af nærskibsfarten forventes at tage fat om. Europa har behov for et effektivt samordnet transportsystem, som kombinerer fordelene ved alle transportformer, for at opretholde og styrke sin konkurrenceevne og velstand, jf. Lissabondagsordenen og midtvejsevalueringen af den transportpolitiske hvidbog. Men nærskibsfartens udvikling hindres af en række komplekse administrative procedurer. Disse procedurer får negative økonomiske virkninger, ikke mindst omkostninger i forbindelse med administrative forsinkelser, hyppige eller regelmæssige kontroller og tid, der bruges på at udarbejde dokumentation og gennemføre procedurer. Disse indviklede forhold gør også nærskibsfarten mindre attraktiv, og derfor kan den ikke yde sit fulde bidrag til det europæiske transportsystems effektivitet og bæredygtighed. Til lands er hindringerne for transporten endelig afskaffet, men på nærskibsfartens område er det indre marked for hele Den Europæiske Union stadig ikke blevet konkret virkelighed. Under overskriften "Et europæisk søtransportområde uden barrierer" har Kommissionens tjenes tegrene vurderet de vigtigste administrative procedurer og dokumentformali teter i nærskibsfarten for at forenkle, reducere eller om muligt afskaffe dem for transport, der foregår mellem to havne i EU. Navnlig følgende punkter er blevet undersøgt: · toldprocedurer (herunder forenklede procedurer) · skibsmeldeformaliteter · dyre- og plantesundhedsprocedurer · transport af farligt gods. Derudover blev følgende muligheder for at forbedre søtransportens vilkår overvejet: · elektronisk transmission af administrative data · enstrenget kontakt for alle administrative formaliteter · kvikskranke for kontrol · lodsfritagelsescertifikater · alternativt forvaltningssprog · særlige havneområder for nærskibsfarten. Følgende politiske handlemuligheder blev gennemgået: – status quo (udgangsscenarie) – forenkling af enkelte administrative formaliteter tilfælde for tilfælde – indgreb på grundlag af et samordnet sæt foranstaltninger til forenkling, reduktion og, hver gang det er muligt, afskaffelse af formaliteter for skibe, der sejler mellem havne i EU, efter samme model for det indre marked, som gælder for transporten til lands. Konsekvensanalysen af disse handlemuligheder byggede på mange antagelser, som er opstil let under omhyggelig hensyntagen til alle interessenternes bidrag. Det viste med tilstrækkelig sikkerhed, at administrativ forenkling har store fordele, og at søtransporten ikke bør udelukkes fra de almindelige regler om fri omsætning, der gælder for transporten til lands. Initiativet har fået fuld støtte fra de hørte interessenter, og det er en af hjørnepillerne i den nylige meddelelse om en integreret havpolitik, den såkaldte blåbog. Efter interessenternes opfattelse var ikke kun de faktiske forsinkelser, men også risiko forsinkelser i høj grad med til at afholde potentielle kunder fra at bruge nærskibsfarten. Pålidelighed og punktlighed er de vigtigste faktorer, og her vil de foreslåede foranstaltninger give forbedringer mod forholdsvis beskedne omkostninger for samfundet. Ved at bringe de administrative formaliteter, der anvendes over for søtransporten inden for EU, på linje med dem, der anvendes over for andre transportformer, kan man gøre søtransporten mere tiltrækkende for befragterne. Det foreslås derfor, at Kommissionen vedtager en handlingsplan for at forenkle de eksisteren de administrative procedurer og afskaffe nogle af dem. Handlingsplanen omfatter dels kort fris tede foranstaltninger: – Rationalisering af en række oplysningskrav og formularer vedrørende skibe og varer, som er fastsat i direktiv 2002/6/EF (formaliteter for skibe ved ankomst til og afsej ling fra havne), direktiv 2000/59/EF (modtagelse af affald og rester), direktiv 2002/59/EF (trafikovervågning) og forordning (EF) nr. 725/2004 (maritim sikring). – Afskaffelse af systematisk kontrol og krav om dokumenter fra toldvæsenet side for varer, der transporteres ad søvejen mellem havne i EU, på samme måde som for trans port til lands. Denne foranstaltning vil kræve ændringer i gennemførelses be stem melserne til Fællesskabets toldkodeks Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen; EUT L 145 af 4.6.2008, s. 1. og bør træde i kraft senest i 2010.[1] Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen; EUT L 145 af 4.6.2008, s. 1. – Hvad angår forskrifterne om dyre- og plantesundhedsprodukter, bør der vedtages retningslinjer i 2009 om, hvordan man kan fremskynde den dokumentkontrol, der foreskrives i direktiv 89/662/EØF Rådets direktiv af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13. , 90/425/EF Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. og 2000/29/EF Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet; EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1. .[2][3][4] Rådets direktiv af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13. Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet; EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1. Derudover bør vejen frem yderligere jævnes ved foranstaltninger for at: – forbedre den elektroniske transmission af administrative data – tilrettelægge enstrenget kontakt for administrative formaliteter – forenkle søtransporten af farligt gods ved at indføre ækvivalens i EU's medlemsstater mellem visse IMDG-regler (søtransport af farligt gods) og reglerne i ADR/RID (bane- og vejtransport af farligt gods). De to første foranstaltninger kan gennemføres og samordnes som led i mere omfattende forslag, herunder særlig dem, der skal indgå i handlingsplanen for udbygning af de elektroniske systemer for søtransport ("e-maritime") i 2009. Endelig bør det også henstilles til medlemsstaterne, at de gennemfører yderligere forberedende foranstaltninger, så snart de lokale forhold tillader, at det sker effektivt: – Samordning af forskellige myndigheders inspektioner i havnene ("administrativ kvikskranke"). – Anvendelse af lodsfritagelsescertifikater i større omfang. – Brug af det sprog, der typisk bruges til søs, som alternativ til det eller de nationale sprog i den administrative kommunikation. – Udlægning af særlige arealer i havnene til nærskibsfarten, hvor det kan gøre driften af denne transportform lettere. En samordnet gennemførelse af denne kombination af foranstaltninger vil muliggøre omkost nings besparelser og produktivitetsgevinster og samtidig sikre, at vigtige oplysninger fore lig ger. Oplysningerne om varer under toldtilsyn og andre former for tilsyn (dyreprodukter, dyre- og plantesundhed) vil fortsat foreligge og skulle præsenteres ved stikprøvekontrol. Denne pakke vil skønsmæssigt gøre det muligt at reducere den administrative byrde med 2,4 mia. EUR og at opnå miljømæssige gevinster, der anslås til mellem 182 og 385 mio. EUR i perioden 2009-2040. Udgifterne til at tilrettelægge, udvikle og gennemføre foranstalt ningerne anslås til 617 mio. EUR. Disse udgifter vil blive fordelt mellem de økonomiske beslutningstagere, hovedsageligt havnemyndighederne og rederierne. For de nationale admi ni strationer bliver omkostningerne ubetydelige. Der er med denne fremgangsmåde ingen risiko for at sænke normerne, hvorfor formålene med forskrifterne om told og sikkerhed opfyldes uændret. Foranstaltningerne vil bidrage til at sænke omkostningerne for erhvervslivet i flere medlemsstater, og derpå for forbrugerne. [1] Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 450/2008 af 23. april 2008 om EF-toldkodeksen; EUT L 145 af 4.6.2008, s. 1. [2] Rådets direktiv af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13. [3] Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked; EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29. [4] Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet; EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1. BG (...PICT...)|КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ| Брюксел, 21.1.2009 SEC(2009) 47 РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА СЛУЖБИТЕ НА КОМИСИЯТА Придружаващ документ към Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи в и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността и отменяща Директива 2002/6/ЕО Доклад за оценка на въздействието от различните варианти за опростяване/намаляване/премахване на административните процедури за морски транспорт на къси разстояния и за прилагане на европейско пространство за морски транспорт без бариери ОБОБЩЕНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО { COM (2009) 11 окончателен} { SEC (2009) 46} Бързият растеж на тежкотоварния пътен транспорт и свързаните с това задръствания, катастрофи и замърсяване са главните икономически, социални и екологични проблеми, с които се очаква да се занимава политиката за насърчаване на морския транспорт на къси разстояния. Европа има нужда от ефикасна система на комбинирани начини на транспорт, които съчетават ползите от всички начини за поддържане и увеличаване на конкурентоспособността и благополучието му в съответствие с Лисабонската програма и средносрочния преглед на Бялата книга за Европейска транспортна политика. Усложнените административни процедури пречат на морския транспорт на къси разстояния да се развива по-бързо. Включените административни процедури имат отрицателни икономически последствия, по-специално разходи, които са свързвани с административни забавяния, чести или редовни проверки и отнемащи време процедури за подготовка на документи и изпълнение. Тази сложност намалява също привлекателността на вида транспорт и води до извода, че морският транспорт на къси разстояния не може изцяло да допринесе за ефективността и устойчивостта на Европейската транспортна система. Докато премахването на пречките пред наземния транспорт вече се превърна в реалност, вътрешният пазар на Европейския съюз засега е несъвършен по отношение на морския транспорт на къси разстояния. С концепцията за европейско пространство за морски транспорт без бариери, службите на Комисията оцениха главните административни и документални процедури за морския транспорт на къси разстояния с оглед на опростяването, намаляването и, където е възможно, премахването им за транспортни операции между две пристанища в ЕС. По-специално бяха разгледани следните процедури: · Митнически процедури (включително опростени процедури); · Процедури за докладване на корабите. · Ветеринарни и фитосанитарни процедури; · Превозване на опасни товари; Като други фактори за успех бяха счетени също: · Електронно предаване на административни данни; · Едно гише за всички административни формалности; · Система за пряк достъп за проверки; · Удостоверения за освобождаване на лоцманите; · Алтернативен административен език; · Специално отделени пространства в пристанищата за морски транспорт на къси разстояния. Вариантите на политика, които бяха разгледани, бяха: – Непроменено положение като основен сценарий – Опростяване на отделните административни формалности случай за случай; – Действия въз основата на координиран набор от мерки за опростяване, намаляване и, където е възможно, премахване на формалностите за кораби, плаващи между пристанища в ЕС в съответствие с модела на вътрешния пазар, предложен от наземния транспорт. Оценката на въздействието от тези варианти се основаваше на много предположения, направени след внимателно обмисляне на приноса от всички заинтересовани страни. Тя показа достатъчно убедително, че административното опростяване носи ясна полза и че секторът на морския транспорт не трябва да бъде изключван от общия режим за свободно движение, който се въвежда за наземния транспорт. Инициативата получи пълна подкрепа от включените заинтересовани страни и тя е крайъгълен камък на последното съобщение относно интегрираната морска политика - „Синята книга“. Заинтересованите страни сметнаха, че не само сегашното забавяне, но и рискът от забавяне представлява значителен възпиращ фактор за използването на морския транспорт на къси разстояния. Надеждността и точността са най-важните фактори и те ще бъдат подобрени с предлаганите мерки при доста умерена себестойност за обществото. Привеждането на административните формалности за вътрешно-общностния морски транспорт в съответствие с другите видове транспорт ще привлече повече товародатели към морския транспорт. Така се предлага Комисията да приеме план за действие за опростяване на съществуващите административни процедури и да премахне някои от тях. Планът за действия съдържа краткосрочни мерки: – Рационализиране на докладването и формулярите, свързани с корабите и стоките, изисквани от директиви 2002/6/ЕО (формалности за кораби при пристигане/тръгване в/от пристанища), 2000/59/ЕО (за приемане на отпадъци и остатъци), 2002/59/ЕО (мониторинг на кораби) и Регламент (ЕО) № 725/2004 (морска безопасност). – Премахване на системните проверки и документални искания от митниците за стоки, превозвани по море между пристанища в ЕС в съответствие с вътрешния транспорт. Мярката ще изисква изменение на разпоредбата за прилагане на Митническия код на Общността Регламент (ЕИО) № 2913 /92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. и Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Митнически кодекс на Общността; OВ L 145 от 4.6.2008 г., стр. 1. и следва да бъде валидна до 2010 г.[1] Регламент (ЕИО) № 2913 /92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. и Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Митнически кодекс на Общността; OВ L 145 от 4.6.2008 г., стр. 1. – По отношение на законодателството относно ветеринарни и фитосанитарни продукти, насоки следва да бъдат приети през 2009 г., с цел ускоряване на документалните проверки в директиви 89/662/ЕИО Директива на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар; OВ L 395 от 30.12.1989 г., стр. 13. , 90/425/ЕИО Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар; ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29. и 2000/29/ЕО Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 година относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността; ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. .[2][3][4] Директива на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар; OВ L 395 от 30.12.1989 г., стр. 13. Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар; ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29. Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 година относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността; ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. Ще трябва също да се приложат допълнителни разрешаващи мерки, а именно: – Насърчаване на електронното предаване на административни данни; – Организиране на едно гише за административни услуги; – Опростяване на превоза по море на опасни стоки посредством използване в държавите-членки на ЕС на еквивалентността между някои правила на IMDG (превоз на опасни стоки по море) и тези на ADR/RID (превоз на опасни стоки по шосе/жп линии). Първите две мерки биха могли да се приложат и координират с по-широки предложения, по-специално да се включат в плана за действие за разгръщането на електронни системи за морски транспорт през 2009 г. В допълнение трябва да се препоръча държавите-членки да прилагат по-нататъшни мерки за подкрепа, всеки път когато условията по места позволяват ефикасното им изпълнение, а именно: – Координиране на инспекциите, провеждани в пристанищата от различните административни служби („административно обслужване на едно гише“); – Разширяване на приложното поле на удостоверенията за освобождаване на лоцманите; – Въвеждане за административна комуникация на най-широко използвания в морето език като алтернатива на националния/ите език/ци; – Създаване на специално отделени пространства в пристанищата за морски транспорт на къси разстояния, където да се улесняват операциите за този вид транспорт. Това комбинирано и координирано прилагане на мерките ще доведе до спестяване на разходи и производствени печалби, докато се поддържа наличността от съществена информация. Информация за стоките в митницата и други видове надзор (върху животински продукти, ветеринарен и фитосанитарен) все още ще има и ще трябва да се предоставя при проверки на място. Пакетът ще доведе до намаляване на административната тежест, оценявано на 2,4 млрд. EUR и до екологични ползи между 182 и 365 млн. EUR за периода 2009—2040 г. Разходите за подготовка, развитие и изпълнение на мерките се оценяват на 617 млн. EUR. Те ще се разделят между икономическите оператори, най-вече между пристанищните органи и транспортните дружества. Разходите за националните администрации ще бъдат пренебрежими. При подхода няма да има риск от понижаване на стандартите и по този начин се запазват основните цели на митниците и на подзаконовите актове, свързани с безопасността. Той ще помогне за снижаване на разходите за икономическите оператори в няколко държави-членки и впоследствие – за потребителите. [1] Регламент (ЕИО) № 2913 /92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. и Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година за създаване на Митнически кодекс на Общността; OВ L 145 от 4.6.2008 г., стр. 1. [2] Директива на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар; OВ L 395 от 30.12.1989 г., стр. 13. [3] Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар; ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29. [4] Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 година относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността; ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1. PL (...PICT...)|KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH| Bruksela, dnia 21.1.2009 SEK(2009) 47 DOKUMENT ROBOCZY SŁUŻB KOMISJI uzupełniający Wniosek DYREKTYWA PARLAMENTU EUROPEJSKIEGO I RADY w sprawie formalności sprawozdawczych dla statków wchodzących do lub wychodzących z portów państw członkowskich Wspólnoty i uchylająca dyrektywę 2002/6/WE Sprawozdanie z oceny skutków poszczególnych wariantów mających na celu uproszczenie/ograniczenie/zniesienie procedur administracyjnych w dziedzinie żeglugi morskiej bliskiego zasięgu oraz utworzenie europejskiego obszaru transportu morskiego bez barier STRESZCZENIE SPRAWOZDANIA Z OCENY SKUTKÓW {KOM(2009) 11 wersja ostateczna} {SEK(2009) 46} STRESZCZENIE Szybki rozwój ciężkiego transportu drogowego i związane z nim zatory komunikacyjne, wypadki i zanieczyszczenie to główne problemy ekonomiczne, społeczne i środowiskowe, których rozwiązaniu ma służyć polityka wspierająca żeglugę morską bliskiego zasięgu. Europa potrzebuje wydajnego współmodalnego systemu transportowego, łączącego zalety wszystkich rodzajów transportu, w celu utrzymania i zwiększenia konkurencyjności i dobrobytu zgodnie z agendą lizbońską i przeglądem średniookresowym białej księgi dotyczącej transportu. Złożone procedury administracyjne utrudniają szybszy rozwój żeglugi morskiej bliskiego zasięgu. Stosowane procedury administracyjne wywołują negatywne skutki gospodarcze, w szczególności koszty związane z opóźnieniami administracyjnymi, częstymi lub regularnymi kontrolami oraz nakładami czasowymi na przygotowywanie dokumentacji i procedur. Złożoność ta zmniejsza też atrakcyjność tego rodzaju transportu i sprawia, że żegluga morska bliskiego zasięgu nie może w pełni przyczyniać się do wydajnego i zrównoważonego charakteru europejskiego systemu transportowego. O ile przeszkody w transporcie lądowym zostały w końcu rzeczywiście usunięte, to w przypadku żeglugi morskiej bliskiego zasięgu rynek wewnętrzny Unii Europejskiej nie funkcjonuje jeszcze w sposób w pełni zadowalający. Zgodnie z konc