MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Gemenskapens verksamhet för analys, forskning och samarbete på sysselsättningsområdet - Slutrapport

I rådets beslut 98/171/EG av den 23 februari 1998 fastställs för perioden från den 1 januari 1998 till den 31 december 2000 gemenskapens verksamhet för analys, forskning och samarbete mellan medlemsstaterna på sysselsättnings- och arbetsmarknadsområdet. Kommissionen överlämnar härmed slutrapporten om verksamheten inom detta program i enlighet med artikel 10 i det beslutet.

1. Bakgrund

Detta program utarbetades i mitten av 1990-talet som grundval för kommissionens verksamhet till stöd för politiska initiativ på sysselsättningsområdet. Denna verksamhet byggde ursprungligen på den strategi som beskrivs i vitboken Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Essen. Vid toppmötet i Amsterdam 1997 fattades beslut om avdelningen om sysselsättning, men artikel 129 (avseende stödåtgärder) hade ännu inte trätt i kraft. Bestämmelserna om samordning av sysselsättningspolitiken genomfördes tidigare än planerat, eftersom önskemål i denna riktning förts fram vid Europeiska rådets sysselsättningsmöte i Luxemburg. Detta gjorde behovet av stödåtgärder för sysselsättningspolitiken mer akut, särskilt avseende utvecklingen av den europeiska sysselsättningsstrategin. Därför betraktades programmet för analys, forskning och samarbete som en tillfällig lösning för att vidta de åtgärder som behövdes för att stödja den europeiska sysselsättningsstrategin, tills dess att det nya beslutet om sysselsättningfrämjande åtgärder antogs på grundval av artikel 129 i Amsterdamfördraget [1].

[1] EGT L 170, 29.6.2002, s. 1.

Under treårsperioden utvecklades programmet till ett viktigt stöd för den europeiska sysselsättningsstrategin [2]. I denna slutrapport ges en översikt över programmet efter slutet av den period under vilken verksamheten inleddes och genomfördes. De sista åtagandena gjordes i december 2000. Vissa större undersökningar, särskilt de som inleddes under den senare delen av programmet, var dock av sådan art att de inte kunde avslutas förrän 2001 eller 2002.

[2] På grund av ett förlängt inledande samrådsförfarande kunde verksamheten inte påbörjas förrän under andra halvårer 1998.

Programmet hade följande huvudsyften:

* Främja samarbete i fråga om analys, forskning och uppföljning.

* Kartlägga god praxis samt främja utbyte och överföring av information och erfarenheter.

* Utveckla en aktiv informationspolitik.

2. Verksamheten

Verksamheten inom programmet kan indelas i rubriker som avspeglar de mål som fastställs i beslut 98/171/EG (se avsnitt 1).

* Statistikrelaterad verksamhet.

* Analyser och undersökningar.

* Kartläggning och överföring av god praxis.

* Integrering av ett sysselsättningsperspektiv.

* Spridning av information.

* Särskilda evenemang (ordförandeskapets konferenser, möte och utbyten med USA och Japan).

Åtgärderna syftade i allmänhet till att uppnå fler än ett av de mål som fastställts för programmet. Resultaten av analys- och forskningsarbetet skapade till exempel ökad medvetenhet om den europeiska sysselsättningsstrategin, och forskningsresultaten låg till grund för urval och spridning av god praxis. I följande tabell belyses verksamhetsslagens mångsidighet genom att förhållandet mellan de huvudsakliga målen och verksamhetsslagen inom programmet visas.

Korshänvisningstabell - samstämmighet mellan mål och verksamhet

>Plats för tabell>

++ = mycket relevant, + = relevant

3. Finansiella förfaranden

De finansiella förfaranden som användes för genomförandet av detta program är de som reglerar liknande åtgärder inom kommissionens verksamhet. Sammanfattningsvis ingick följande:

* Öppna anbudsförfaranden för alla större projekt över 100 000 euro.

* Begränsade anbudsförfaranden, som endast användes undantagsvis och som omfattas av liknande bestämmelser som öppna anbudsförfaranden.

* Inbjudan att anmäla intresse och inbjudan att lämna förslag för att få bidrag till intressanta och innovativa projekt i medlemsstaterna, särskilt projekt som bidrar till utbytet av god praxis och erfarenhet. Förfarandena för inbjudan att lämna förslag var också både tids- och resurskrävande (totalt 8 månader).

* Begränsningar tillämpades i fråga om antalet tillfälliga bidrag och storleken på dessa. Sådana bidrag beviljades i praktiken endast för evenemang med nära politisk anknytning till de prioriteringar som fastställts av ordförandeskapet i rådet.

* I ett begränsat antal fall användes direkta avtal för några mycket små och brådskande projekt i linje med de vid den tidpunkten gällande gränserna för direkta avtal.

4. Statistikrelaterad verksamhet (avsnitt 1.2 i bilagan)

I programmet fästes stor vikt vid statistiskt arbete, och detta stöddes av kommittén för analys, forskning och samarbete. Syftet var dels att förbättra tillförlitligheten och jämförbarheten för den sysselsättningsstatistik som används för analyser och för mätning av sysselsättningsstrategins resultat, dels att utarbeta lämpliga verktyg och metoder för att förbättra mätningen av politiska indikatorer för sysselsättningsstrategin. Här ingick finansiellt stöd till Eurostat för utarbetande av jämförbar statistik och för andra inslag i programmet avseende analys och politiskt stöd till sysselsättningsstrategin. Detta finansiella stöd förvaltades av Eurostat och användes för nya projekt som syftade till att förbättra statistikens tillförlitlighet och jämförbarhet. Tonvikten lades vid utveckling av den löpande arbetskraftsundersökningen, som tillhandahåller uppgifter för aktuella och exakta sysselsättningstrender i medlemsstaterna på grundval av godkända resultatindikatorer. Medel användes också för serien med tillfälliga moduler i arbetskraftsundersökningen. Dessa moduler ger information om särskilda teman som inte behandlas i den reguljära undersökningen, bland annat arbetstid och övergången från skola till arbetsliv. Ett stort projekt som löpte under hela programmet syftade till att upprätta en databas över arbetsmarknadspolitiska åtgärder - ett viktigt verktyg för att utvärdera de nationella handlingsplanerna. Detta arbete utfördes i samarbete med Eurostat.

Bland andra projekt under denna rubrik kan nämnas undersökningen för utvecklingen av rutdiagrammetoden som ingick i den gemensamma sysselsättningsrapporten för 1998 och ett projekt som inleddes 2000 för utveckling av en rad indikatorer för flexibilitet på arbetsmarknaden, inklusive följande: tillgången på arbetskraft, arbetskraftens hälsotillstånd, nivå på allmän- och yrkesutbildning, förmågan att använda ny teknik, arbetstidsflexibilitet, förhållandet mellan arbetsmarknadens parter på både makro- och mikronivå, flexibilitet när det gäller lönekostnader, beskattning av arbete, flexibilitet i anställningsavtal och rörlighet på arbetsmarknaden. Dessa omfattade EU:s 15 medlemsstater, USA och Japan.

I slutet av 2000 inleddes också en pilotundersökning om arbetslösa med frivilligt deltagande av tio medlemsstater för att övervaka riktlinjerna för aktivering och förebyggande. Syftet var att förbättra uppgifternas jämförbarhet och ge ytterligare insikter när det gäller nationella förvaltnings- och statistiksystem. Resultaten låg sedan till grund för bedömningen av sysselsättningsstrategins politiska konsekvenser.

Det statistiska arbetet har bidragit till att öka kunskapen om de indikatorer som används i de nationella handlingsplanerna genom att uppgifter från de nya databaserna används i ökad utsträckning. Generellt har det statistiska arbetet bidragit till ökad samstämmighet när det gäller utarbetandet av den gemensamma sysselsättningsrapporten.

5. Analyser och undersökningar (avsnitt 1.3 i bilagan)

Den verksamhet som genomfördes under denna rubrik är avsedd att stödja bedömningen och vidareutvecklingen av sysselsättningsstrategin. Den kan delas in i följande huvudkategorier:

* Särskilt stöd för genomförande av sysselsättningsriktlinjerna.

* Forskning om arbetsmarknadsfrågor som hänger samman med vidareutvecklingen av sysselsättningsstrategin.

5.1. Särskilt stöd

Analytiskt stöd var nödvändigt för att ge tyngd åt rekommendationerna i riktlinjerna. Kommittén för analys, forskning och samarbete stödde ett projekt för tidig kartläggning av arbetslösa, en undersökning om kompetensklyftan, en undersökning av system för arbetslöshetsförmåner, aktiv arbetsmarknadspolitik i förebyggande syfte samt en rad projekt som rör företagande.

5.2. Analytisk forskning

Framåtblickande analyser och undersökningar ökar våra kunskaper om hur den europeiska arbetsmarknaden fungerar och stödjer den långsiktiga utvecklingen av sysselsättningsstrategin genom att nya frågor och utmaningar identifieras. Rapporten Employment in Europe har under hela programperioden tillhandahållit en kvantitativ analys av sysselsättningstrender och de politiska utmaningar unionen står inför. Frågan om hur utarbetandet av sysselsättningsstrategin kan förbättras behandlades vid särskilda evenemang som stöddes av programmet. Bland de teman som diskuterades vid gemensamma evenemang med amerikanska och japanska tjänstemän som arbetar med arbetsmarknadsfrågor kan nämnas företagande, tjänstesektorn och olika aspekter av kvalitet i arbetet.

Effekterna av globaliseringen behandlades i en rad undersökningar som har framhållit teknikutvecklingens dominerande roll och betydelsen av en aktiv regeringspolitik. Inom programmet gjordes 1999 en marknadsundersökning som visade att det på grund av globaliseringen skedde en löpande övergång till marknadstjänster (som andel av den totala sysselsättningen). Alla aspekter av sysselsättning i tjänstesektorn behandlades ingående i en senare analys, i publikationer och vid olika evenemang som anordnades inom programmet. Det forskningsarbete som utförts inom ramen för programmet har också visat att det finns en betydande sysselsättningspotential i kultursektorn inom EU (särskilt i den audiovisuella sektorn), som kännetecknas av en betydande andel frilansare och mikroföretag.

En undersökning om politiska åtgärder för bekämpning av odeklarerat arbete bekräftade att det behövs en kombination av politiska åtgärder som är anpassad för varje medlemsstat och som innehåller både förebyggande åtgärder och påföljder. En analys av mönster för sysselsättningsfrämjande tillväxt visade att ökade investeringar är en viktig faktor för att skapa arbetstillfällen, och även effekterna av andra faktorer behandlades i analysen.

I en annan undersökning om löner och kvalitet i arbetet inom EU drogs slutsatsen att lönerörligheten var större i EU:s ekonomi än i USA:s. För många människor i EU är lågavlönat arbete en övergående situation, men det finns även en grupp som tenderar att fastna i en ond cirkel med låg eller ingen inkomst. Kvinnor är starkt underrepresenterade i högavlönad arbeten inom EU.

En analys av skatte- och förmånssystemen visade behovet av noggrann övervakning av förmånerna, och en rapport om omstrukturering av offentliga utgifter visade att både aktiva och passiva arbetsmarknadsåtgärder hela tiden ökar i betydelse när det gäller medlemsstaternas budgetar.

Utvidgningen kom att bli en viktig fråga inom programmet, och en undersökning gjordes för att studera utvidgningens konsekvenser för sysselsättning och arbetsmarknad, särskilt på grund av avreglering av handeln, kapitalflöden och fri rörlighet för arbetstagare.

Information om genomförda undersökningar och uppnådda resultat lades regelbundet ut på webbplatsen tillsammans med teoretisk analys och konkreta exempel. Resultaten av de analyser och undersökningar som genomförts inom programmet var en viktig del av det material som användes vid utarbetandet av flera dokument från kommissionen - den gemensamma sysselsättningsrapporten och rapporten Employment in Europe som ges ut varje år och den första av kommissionens vårrapporter. Dessa undersökningar låg också till grund för utarbetandet av kommissionens meddelanden och arbetsdokument som diskuterades i sysselsättningskommittén, som är en rådgivande kommitté med uppgift att främja samordning av medlemsstaternas sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik.

6. Kartläggning och överföring av god praxis (avsnitt 2 i bilagan)

Denna del av programmet grundade sig på arbete som utförts tidigare inom kommissionen för att utveckla koncept för aktionsforskningsprogram och utbytet av information och god praxis, särskilt för att kunna "återskapa" framgångsrika politiska strategier och projekt. Detta arbete ledde till att man skapade programmen MISEP och SYSDEM om arbetsmarknadspolitik och dokumentation, samt LEDA (lokal sysselsättningsutveckling) och program som rör långtidsarbetslöshet.

Europeiska observationsorganet (avsnitt 1.1 i bilagan)

Med avseende på antagandet av sysselsättningsriktlinjerna och genomförandet av de nationella handlingsplanerna stödde denna del av programmet de åtgärder som vidtogs gemensamt av kommissionen och medlemsstaterna för att övervaka hur sysselsättningsriktlinjerna omvandlats till nationella politiska riktlinjer och åtgärder. Europeiska observationsorganet för sysselsättning har befäst flera av dessa åtgärder och har utvecklats till en referenspunkt för information, publikationer och fokuserad analys avseende nationella eller sektoriella arbetsmarknadsfrågor. Observationsorganet har bidragit till utarbetandet av den gemensamma sysselsättningsrapporten, bedömningen av de nationella handlingsplanerna och kommissionens vårrapport.

Granskning av de bästa metoderna (peer review) (avsnitt 2.1 i bilagan)

Ett viktigt inslag i Luxemburgprocessen är att identifiera och utvärdera sysselsättningspolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som har lett till goda resultat i de länder där de använts. Peer review-metoden, som har använts under hela programperioden, syftar till att genom multilateral och oberoende expertbedömning utvärdera möjligheterna att överföra sysselsättningspolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En första granskningsomgång gjordes 1998-1999 och 1999 inleddes ytterligare ett tvåårigt program som skall ge en mer regelbunden och fast informationsbas till stöd för sysselsättningsstrategin. Granskningsresultaten läggs regelbundet ut på en webbplats () och har ofta använts i viktiga dokument från kommissionen, t.ex den gemensamma sysselsättningsrapporten och bedömningen av sysselsättningsstrategins politiska konsekvenser. Vid en konferens behandlades granskningsprocessens roll, och det konstaterades att denna process på ett betydande sätt bidrar till ömsesidigt lärande och ökade kunskaper om arbetsmarknadspolitiken och att den ofta underlättar överföringen av god praxis mellan medlemsstaterna.

Offentliga arbetsförmedlingar (avsnitt 2.3 i bilagan)

De offentliga arbetsförmedlingarna spelar en viktig roll när det gäller att förmedla de politiska åtgärder som utarbetas på grundval av sysselsättningsriktlinjerna. Detta avspeglas i de åtgärder som får finansiellt stöd genom programmet. Utöver de två möten per år som anordnas för cheferna för de offentliga arbetsförmedlingarna har följande undersökningar hjälpt de offentliga arbetsförmedlingarna att anpassa sitt arbete till riktlinjerna:

* Modernisering av de offentliga arbetsförmedlingarna så att de bättre kan stödja målen för den europeiska sysselsättningsstrategin

* Analys av självbetjäningssystem genom jämförande undersökningar och konsekvensbedömning av sådana tjänster inom de offentliga arbetsförmedlingarna.

* Stöd för evenemang som syftar till att öka kunskaperna om arbetsförmedlingssystem.

* Engagemang från arbetsmarknadens parter för att öka de offentliga arbetsförmedlingarnas effektivitet.

* Regionalisering av de offentliga arbetsförmedlingarna samt fastställande av de svårigheter som denna process och genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin innebär.

Även om den gemensamma sysselsättningsrapporten var det viktigaste instrumentet för bedömning av hur sysselsättningsriktlinjerna genomförts i den nationella politiken, har mer djupgående undersökningar gjorts med avseende på de nationella handlingsplanerna för sysselsättning. Syftet var att mer ingående undersöka vissa centrala politiska initiativ i de nationella handlingsplanerna för att bedöma hur dessa initiativ påverkar sysselsättningssituationen och samverkar med andra socialpolitiska åtgärder.

7. Integrering av ett sysselsättningsperspektiv (AVSNITT 2.2 OCH 3 I BILAGAN)

Att beakta sysselsättningsaspekten inom andra gemenskapspolitiska områden och initiativ är en viktig del i avdelningen om sysselsättningen i fördraget (artikel 127) och har därför integrerats i aktionsforskningsprogrammets verksamhet.

Till de frågor som behandlas inom åtgärderna i programmet hör följande konferenser som stöddes av undersökningar:

* Hållbar utveckling och sysselsättning.

* Sysselsättningspotentialen på kulturområdet.

* Arbetslöshet och folkhälsa.

* Nya områden för sysselsättningstillväxt.

* Företagande och sysselsättning.

I slutet av 2000 genomfördes en stor undersökning om gemenskapspolitikens möjligheter att främja sysselsättningen. Syftet med undersökningen var att kartlägga de politiska riktlinjer och åtgärder som kunde förväntas spela en viktig roll för att stödja sysselsättningen på gemenskapsnivå och deras samverkan med nationella sysselsättningsfrämjande åtgärder. Undersökningens mål var att bedöma, om nödvändigt kvalitativt, i vilken omfattning och på vilket sätt denna politik kan påverka sysselsättningsutvecklingen. Resultaten redovisades i en omfattande rapport som utarbetades av kommissionen enligt bestämmelserna i artikel 127.

8. Offentliggörande och spridning (AVSNITT 3 I BILAGAN)

Kommissionen har under programperioden fört en aktiv politik för offentliggörande och spridning. Utöver rapporten Employment in Europe och den gemensamma sysselsättningsrapporten har alla undersökningar med bredare användningsområde publicerats antingen i pappersformat eller - vilket sker i allt större utsträckning - på Internet.

Dessutom anser kommissionen att resultaten av undersökningar och forskningsprojekt ofta kan utnyttjas effektivast genom seminarier. Seminarier för diskussion och bedömning av undersökningsresultaten ingår därför i flera avtal. Undersökningen skulle då läggas fram för en lämplig publik bestående av forskare och beslutsfattare. Sådana seminarier anordnades t.ex. avseende omstrukturering av offentliga utgifter, sysselsättning inom tjänstesektorn, företagande och sysselsättning, koncept och mätning av den europeiska arbetsmarknadens flexibilitet/index för anpassningsförmåga samt odeklarerat arbete.

Den årliga sysselsättningsveckan spelade en viktig roll för att sprida målen för sysselsättningsstrategin till beslutsfattare på sysselsättningsområdet. Människor i hela Europa deltog i sysselsättningsveckan som omfattade presentationer, utställningar och konferenser om sysselsättningspolitik. Kommissionen fick inom ramen för programmet en framträdande plats i utställningen och kunde på detta sätt sprida kunskap om målen för sysselsättningsstrategin bland berörda aktörer.

8.1 Konferenser och seminarier (AVSNITT 3 I BILAGAN)

Ansökningsomgångar för innovativa projektförslag för främjande av sysselsättningsstrategin inleddes med stöd av programmet. Kraven var att projekten skulle ha anknytning till sysselsättningsstrategin och vara både innovativa och transnationella. I de flesta projekt låg tonvikten vid metoder, bl.a. ett projekt som syftade till att främja benchmarking-processen, ett projekt om att lära sig av grannländerna i södra Östersjöområdet, ett projekt om utveckling av regionala utbildningsnätverk samt den årliga konferensen för EU:s arbetsmarknadsekonomer som gjorde en översyn av rörlighet och migration samt yrkesval och inkomstfördelning. I andra projekt tog man fasta på särskilda områden, t.ex. sysselsättning i städerna, utexaminerade humanister och idrottssektorn.

Utbytena med USA, Kanada och Japan gav intressanta resultat. Gemensamma evenemang med tjänstemän från arbetsmarknadsministerierna i dessa länder, undersökningar och publicering av god praxis inom arbetsmarknadspolitiken bidrog till utarbetandet av förslag till politiska initiativ i EU. Samarbetet med USA och Kanada fortsätter inom programmet för sysselsättningsfrämjande åtgärder (EIM-programmet) och har bidragit till att utveckla ömsesidigt lärande och ett regelbundet utbyte av god praxis.

9. Ordförandeskapets evenemang (avsnitt 3 i bilagan)

Dessutom anordnades under programperioden en rad konferenser i samband med de aktuella ordförandeskapen. Dessa omfattade följande:

* Socialpolitik och Amsterdamfördraget.

* Arbetskultur.

* Kultur, ny teknik och sysselsättning.

* Konferens om sysselsättningsstrategier anordnad av EU/OECD.

* Konferens om peer review-metoden och långtidsarbetslöshet.

* Konferens om en framgångsrik valutaunion.

Dessa välbesökta konferenser fick stort genomslag och öppningsanförandena hölls vanligen av ministrar. Bland deltagarna kan nämnas tjänstemän och arbetsmarknadsexperter från alla medlemsstater, arbetsmarknadens parter och ibland även tjänstemän och experter från de anslutande länderna och EES-länderna. De gick igenom och diskuterade utvecklingen på vissa områden med betydelse för den europeiska sysselsättningsstrategin. Varje ordförandeskap i rådet uppmärksammade särskilt dessa evenemang och spred resultaten. Vid en konferens granskades till exempel peer review-processen med tonvikt lagd vid långtidsarbetslöshet. Fyra länder redogjorde för de politiska åtgärder som vidtagits för att lösa detta problem och under de diskussioner som följde jämfördes varje strategi i förhållande till den europeiska sysselsättningsstrategin. I slutet gjordes en övergripande utvärdering av peer review-metoden av framstående forskare, tjänstemän och experter från flera länder. Slutsatserna av konferensen innebar ett starkt stöd för peer review-processen som ett komplement till den europeiska sysselsättningsstrategin. Man föreslog olika förbättringar och påpekade att resultaten bör få vidare spridning.

10. Kommitténs roll samt dess anknytning till andra kommittéer, program och organisationer

För programmet för analys, forskning och samarbete inrättades i linje med rådets beslut 98/171/EG en kommitté bestående av företrädare för forskningsrelaterade avdelningar inom medlemsstaternas sysselsättnings- och arbetsmarknadsministerier. Kommitténs huvuduppgift är att diskutera och godkänna de arbetsprogram som kommissionen lägger fram varje år och att yttra sig om enskilda projekt som skall genomföras inom respektive arbetsprogram. Sysselsättningskommittén har deltagit i arbetet med programmet.

Förutom att godkänna arbetsprogrammen har kommittén nära följt den verksamhet som genomförts inom ramen för större projekt. Undersökningar har lagts fram inom programmet och man har regelbundet utarbetat rapporter och undersökningar som presenterats för sysselsättningskommittén.

Kommissionen har skapat samstämmighet och komplementaritet dels mellan programmet för analys, forskning och samarbete och andra initiativ från kommissionen, dels mellan programmet och den verksamhet som genomförs av andra organisationer eller institutioner. Huvudsyftet med kommissionens initiativ på detta område var att bidra till att sysselsättningsstrategin genomförs med gott resultat.

Programmet för analys, forskning och samarbete skilde sig från andra program genom sitt horisontella och forskningsinriktade angreppssätt. Dess roll var att stödja sysselsättningsstrategin genom analyser, forskning och samarbetsprojekt på sysselsättnings- och arbetsmarknadsområdet, främst på EU-nivå. Endast undantagsvis har programmet i linje med uppdraget enligt artikel 129 samfinansierat innovativa projekt som stödjer sysselsättningsstrategin på nationell eller lokal nivå

Programmet kompletterades dock av en rad andra program inom kommissionen som stödde genomförandet av sysselsättningsstrategin på nationell eller lokal nivå. Målen för programmet för social integration var att göra EU:s och medlemsstaternas politiska riktlinjer och åtgärder mer effektiva genom att öka de berörda aktörernas kapacitet när det gäller att lösa problem som rör social utestängning. Europeiska socialfonden stödde sysselsättningsstrategin, dels genom bidrag som beviljades via nationella operativa program enligt mål 1, 2 och 3, dels genom Equal-programmet. Det stöd som beviljades enligt artikel 6 avseende Europeiska socialfonden styrdes till innovativa åtgärder för förebyggande och bekämpning av arbetslöshet samt utveckling av mänskliga resurser och social integration. De åtgärder som vidtogs på grundval av artikel 6 skapade en direkt koppling mellan politik och praktik och gjorde det lättare att förmedla de politiska riktlinjerna till dem som arbetar med dessa frågor och få feedback från dem. En rad olika projekt stöddes genom lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ som syftade till att skapa hållbara partnerskap genom territoriella sysselsättningspakter eller till att främja sysselsättningsskapande verksamhet på lokal nivå genom innovativa pilotprojekt inom den tredje sektorn, t.ex. på områden som inte utsätts för marknadskrafter eller den offentliga sektorn.

Hela tiden eftersträvades ett samarbete med internationella organisationer, kandidatländerna och andra länder i programmets verksamhet. Flera internationella organisationer bidrog i betydande utsträckning till verksamheten genom den erfarenhet och sakkunskap de tillförde. Samarbetet med dem bidrog till att man kunde vaska fram nya idéer och lösa problem. De diskussioner som fördes med experter från OECD och ILO skapade ökad förståelse för känsliga frågor på arbetsmarknaden i de olika länderna. Nära förbindelser och gemensamma evenemang med ILO och OECD har bidragit till att skapa tydligare definitioner av åtgärderna och undvika överlappning.

11. Mänskliga resurser och programmet för analys, forskning och samarbete

Programmet för analys, forskning och samarbete är liksom EIM-programmet beroende av att tillräckliga interna resurser ställs till förfogande för att man skall kunna utarbeta, inleda och genomföra åtgärder och - i ännu högre grad - se till att resultaten utnyttjas på lämpligt sätt och att konkreta politiska slutsatser dras. Det är dock svårt att bedöma exakt hur mycket arbete som krävs av varje tjänsteman som arbetar med frågor som rör programmet. Varje tjänstemans arbete är en del av den berörda enhetens arbete och omfattar en rad olika sammanhängande arbetsuppgifter för att främja sysselsättningsstrategin, som programmets verksamhet stött. Spridning av resultaten är också tids- och arbetskrävande uppgifter.

Erfarenheterna från detta program inom direktoratet för sysselsättningsstrategin samt utarbetande och samordning av Europeiska socialfondens politik har visat att det för att säkerställa en effektiv förvaltning av programmet krävs minst en person som arbetar med finansiella frågor och en tjänsteman per berörd enhet som handlägger projekten.

Medel måste också anslås för förhandsbedömning och halvtidsutvärdering. Därigenom kan man fastställa mätbara mål för programmet och i efterhand utvärdera konsekvenserna av programmet. Dessa medel ingår i EIM-programmet.

12. Sammanfattning och slutsatser

Programmet för kommissionens verksamhet i samband med analys, forskning och samarbete på sysselsättningsområdet utarbetades i efterdyningarna av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning vid en tidpunkt när sysselsättningspolitiken formades av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Essen. Programmet inrättades efter det att de första sysselsättningsriktlinjerna antagits vid Europeiska rådets möte i Luxemburg i november 1997. Samtidigt hade viktiga fördragsbestämmelser om sysselsättning införts genom Amsterdamfördraget, och denna anknytning avspeglades tydligare i det efterföljande EIM-programmet.

Det är bara i samband med den europeiska sysselsättningsstrategin som betydelsen av programmets bidrag framgår. Strategin inbegriper samordning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik på grundval av gemensamt beslutade sysselsättningsriktlinjer som är i linje med samordningen av den makroekonomiska politiken. Syftet är att lägga grunden för tillväxt och ökad sysselsättning. Programmet har blivit ett nödvändigt verktyg för att stödja den europeiska sysselsättningsstrategin - även om det inte utformades för detta ändamål från början - och används av kommissionen, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och andra aktörer. Alla delar av programmet har bidragit till att man kunnat övervaka och vidareutveckla sysselsättningsstrategin, från den bakomliggande analysen av aktuella och framtidsinriktade frågor och bedömningen av sysselsättningsstrategins politiska konsekvenser till den interaktiva process som peer review-metoden innebär och utvärderingen av de nationella handlingsplanerna.

Programmet kompletterades på ett effektivt sätt genom andra gemenskapsinitiativ och samarbetet med externa organisationer var mycket givande. Genom att ytterligare undersöka vilka synergieffekter som kan uppnås tillsammans med andra program och organisationer kan man få fram den information och förslag till politiska åtgärder som behövs för utarbetandet av den europeiska sysselsättningsstrategin.

Arbetsmarknadens parter har tack vare sina nätverk och organisationsstrukturer goda förutsättningar för att effektivt sammanställa information och främja utbytet av de bästa metoderna. Ett ökat engagemang från arbetsmarknadsparternas sida i programverksamheten på deras respektive ansvarsområden skulle gynna målen för både programmet och sysselsättningsstrategin.

Programmet skulle ha fått ännu större genomslag om man hade utnyttjat kanalerna för spridning av resultat på ett bättre sätt. Större mänskliga resurser och löpande engagemang från de icke-statliga organisationernas sida skulle också ha bidragit till att föra ut resultaten av programmet till en bredare publik. Dessa organisationer kan vara särskilt effektiva kanaler för spridning av information. De har tillgång till nätverk och resurser som kan vara mycket lämpliga för att föra ut information om programverksamheten till berörda aktörer inom varje åtgärd. Inom det efterföljande EIM-programmet försöker man ständigt "värva" icke-statliga organisationer i verksamheten.

På det hela taget lyckades programmet skapa en ram för sysselsättningsrelaterade initiativ inom kommissionen och ge ett effektivt stöd till den europeiska sysselsättningsstrategin. Det finansiella stödet till Eurostat har lett till betydande förbättringar av sysselsättningsstatistiken, särskilt när det gäller uppgifternas jämförbarhet och aktualitet. Man åstadkom ytterligare förbättringar när den löpande arbetskraftsundersökningen började genomföras i medlemsstaterna. Arbetskraftsundersökningen betraktas idag som den mest auktoritativa källan till arbetsmarknadsstatistik i EU.

I de studier som stötts inom programmet har man undersökt den analytiska grunden för den europeiska sysselsättningsstrategins utveckling. Rapporten Employment in Europe gav en god överblick över aktuella utvecklingstendenser och viktiga utmaningar.

Peer review-processen, Europeiska observationsorganet för sysselsättning och undersökningar som omfattar flera länder har på ett betydande sätt bidrag till utarbetandet av sysselsättningsriktlinjerna och har hjälpt medlemsstaterna att genomföra politiska initiativ på ett effektivt sätt. De gemensamma insatser som gjorts av direktoratet för sysselsättning inom kommissionen, Eurostat och OECD för att utveckla lämpliga övervakningssystem för en aktiv arbetsmarknadspolitik har lett till goda resultet. Ett ökat deltagande från kandidatländernas sida i de flesta delarna av programverksamheten hade varit önskvärt, och man har tagit fasta på detta i det efterföljande EIM-programmet.

När det gäller förvaltningen av programmet visar erfarenheten att ett minskat antal små projekt och utökad projektutvärdering leder till bättre fokus på insatserna och effektivare resursanvändning. Detta påverkade utformningen av EIM-programmet, där utvärdering är ett större inslag. Flera ytterligare faktorer måste beaktas, bland annat behovet av flexibilitet i programmet, snabb respons på marknadsutvecklingen och vid behov fokusering på särskilda oförutsedda problem på arbetsmarknaden.

En ny utvecklingstendens som blev märkbar under programmet (och som fortsatte under programmet för sysselsättningsfrämjande åtgärder) var att viktiga analysuppgifter gradvis återinfördes inom kommissionens enheter. Detta bidrog att skapa högre kvalitet och samstämmiga politiska slutsatser. Rapporten Employment in Europe utarbetas nu internt och man begär hjälp från program som programmet för analys, forskning och samarbete enbart när det gäller tekniska aspekter. Även utvärderingen av den europeiska sysselsättningsstrategin har utarbetats internt.

De kunskaper som skapats genom förvaltningen av programmet för analys, forskning och samarbete har legat till grund för förbättringar i det efterföljande EIM-programmet. Eftersom denna rapport utarbetats efter det tidigare programmets slut och under EIM-programmets tredje år, är det tydligt att dessa förbättringar har gynnat det nya programmet. Det löpande arbetet för att anpassa EIM-programmets verksamhet till den europeiska sysselsättningsstrategin har tillsammans med genomförandet av en aktiv informationspolitik för att öka medvetenheten om sysselsättningsstrategin varit viktiga faktorer när det gäller att öka stödåtgärdernas bidrag till uppnåendet av målen för sysselsättningsstrategin.

Budgetbilaga

>Plats för tabell>