UPPFÖLJNINGSRAPPORT för budgetåret 1998

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Uppföljningsrapport för budgetåret 1998

1. INLEDNING

2. åTGÄRDER SOM VIDTAGITS AV KommissionEN

2.1. Egna medel

2.2. Den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken

2.3. Strukturella åtgärder

2.4. Inre politik

2.5. Bistånd till tredje land

2.6. Administrativa utgifter

2.7. Finansiella instrument och bankverksamhet

2.8. Revisionsförklaringen

3. SVAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

3.1. - Allmän inledning

3.2. - Egna medel (kapitel 1 i årsrapporten)

3.3. - Den gemensamma jordbrukspolitiken (kapitel 2 i årsrapporten)

3.4. - Strukturella åtgärder (kapitel 3 i årsrapporten)

3.5. - Revisionsförklaringen (kapitel 8 i årsrapporten)

BILAGA 1 Kommissionens åtgärder för att besvara rådets rekommendationer

BILAGA 2 Medlemsstaternas svar på påpekandena i revisionsrättens årsrapport

Meddelande

Kommissionen lägger fram denna uppföljningsrapport i enlighet med artikel 276.3 i fördraget och artikel 89.3 i budgetförordningen. Rapportens syfte är att redogöra för de åtgärder som kommissionen vidtagit för att följa upp Europaparlamentets iakttagelser i beslutet om ansvarsfrihet och parlamentets övriga iakttagelser i fråga om användningen av budgetanslag, samt anmärkningarna/kommentarerna i rådets rekommendationer om beviljande av ansvarsfrihet.

Den första delen av rapporten, som riktar sig till rådet, är således en uppföljning av rådets rekommendation till Europaparlamentet inför dess omröstning om ansvarsfrihet. Denna del har utformats i linje med rådets önskemål (se artikel 1 i rekommendationen av den 13 mars 2000) om att få följa arbetet på nära håll, delta fullt ut och aktivt i reformprocessen och regelbundet granska de framsteg som görs inom ramen för reformeringen.

I den andra delen redovisar medlemsstaterna sina synpunkter, samt de åtgärder de vidtagit som en följd av iakttagelserna i revisionsrättens årsrapport och de särskilda rapporter som är bifogade denna. Alla de synpunkter på revisionsrättens påpekanden som inkom från medlemsstaterna under första kvartalet 2000 redovisades (på tre språk) vid mötet i april 2000 inom gruppen av personliga företrädare för finansministrarna.

1. INLEDNING

Kommissionen lägger fram denna uppföljningsrapport i enlighet med artikel 276.3 i fördraget och artikel 89.3 i budgetförordningen. Rapportens syfte är att redogöra för de åtgärder som kommissionen vidtagit för att följa upp Europaparlamentets iakttagelser i beslutet om ansvarsfrihet och parlamentets övriga iakttagelser i fråga om användningen av budgetanslag, samt kommentarerna i rådets rekommendationer om beviljande av ansvarsfrihet.

Rapporten har normalt tre bilagor, men med tanke på att Europaparlamentet skjutit upp beslutet om ansvarsfrihet för 1998 har i detta skede endast två av bilagorna kunnat sammanställas.

Den första bilagan riktar sig till rådet, och är en uppföljning av rådets rekommendation till Europaparlamentet inför dess omröstning om ansvarsfrihet. Den skall också ses som ett led i arbetet med genomförandet av Agenda 2000 och den administrativa reformen inom kommissionen. Tyngdpunkten ligger därför på åtgärder som redan vidtagits och på frågor som håller på att undersökas. Det kan dock påpekas att bilaga I till rapporten i år för första gången även innehåller en åtgärdsplan från kommissionen, vilket är en förändring som bemötts positivt av rådet.

I den andra bilagan redovisar medlemsstaterna sina synpunkter på iakttagelserna i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1998 i enlighet med artikel 274 i fördraget i dess lydelse enligt Amsterdamfördraget. Det kan noteras att kvaliteten på medlemsstaternas svar varierar. De består ofta av påpekanden på enskilda punkter, och täcker dessutom inte samtliga revisionsrättens iakttagelser, vilket försvårar uppföljningen. En del iakttagelser som rör strukturpolitiken och området för bedrägeribekämpning har inte kommenterats alls av vissa medlemsstater. I några fall har medlemsstaterna invändningar mot kommissionens iakttagelser.

En tredje bilaga, som syftar till att följa upp Europaparlamentets omröstning om ansvarsfrihet, kommer att sammanställas senare.

Detta dokument är en sammanfattning av de viktigaste allmänna aspekterna på innehållet i bilaga I och II.

2. åTGÄRDER SOM VIDTAGITS AV KommissionEN

Rådet ser omarbetningen av budgetförordningen som ett centralt redskap för att förbättra den ekonomiska förvaltningen. För kommissionen har omarbetningen ett flertal syften, däribland det ovan nämnda, som skall omsättas i praktiken genom att riktlinjerna i kommissionens vitbok förs in i budgetförordningen som bindande bestämmelser. Det viktigaste är att ansvaret omfördelas så att utanordnarens ansvar konkretiseras och stärks, samtidigt som en ny enhet för internrevision inrättas.

Rådet kräver vidare att alla de åtgärder som vidtas för att avhjälpa de problem som har konstaterats med budgetgenomförandet följs upp noggrant av kommissionen, för att förhindra att problemen återkommer. Kommissionen delar rådets bedömning i detta avseende, och kommer därför varje år att lägga fram en åtgärdsplan som lämpar sig för en sådan uppföljning. Åtgärdsplanen kommer att läggas fram för budgetmyndigheten vid årets början, och uppdateras efter första halvåret, för att se till att åtgärderna verkligen genomförs.

2.1. Egna medel

Rådet har uttryckt önskemål om att kommissionen skall göra en genomgång av medlemsstaternas mervärdesskatteinkomster, i synnerhet i samband med handeln inom gemenskapen. Kommissionen har skapat en rutin för automatisk översändning av uppgifter om dessa inkomster. Med utgångspunkt från uppgifterna från medlemsstaterna kommer kommissionen att lägga fram en första analys av mervärdesskatteinkomsterna vid mötet med de vice generaldirektörerna inom området för indirekt beskattning den 12 september 2000.

För att undvika en övervärdering av fordringarna har kommissionen i 1999 års inkomst- och utgiftsredovisning för första gången bokfört en värdekorrigering på 100 % för osäkra fordringar och fört in denna post på tillgångssidan i balansräkningen såsom en nedskrivning av fordringar gentemot medlemsstaterna.

2.2. Den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken

Rådet anser att andelen felaktigheter som påverkar den underliggande lagligheten och korrektheten i transaktionerna trots konstaterade förbättringar fortfarande är alltför stor, men noterar att de kontroller som gjorts i samband med avslut av räkenskaperna minskat de finansiella konsekvenserna av den situation som tycks föreligga enligt en extrapolering av de fel som revisionsrätten konstaterat. Kommissionen påpekar att kontrollerna i samband med avslut av räkenskaperna resulterat i en korrigering som uppgår till sammanlagt 900 miljoner euro årligen, det vill säga 2,2 % av budgeten, en siffra som ligger mycket nära den extrapolering av fel revisionsrätten ger i sin revisionsförklaring (DAS).

Rådet kräver att kommissionen i samarbete med medlemsstaterna ser till att förbättra utbetalningsställenas arbetsmetoder, särskilt vad gäller utgiftsredogörelserna, bland annat för att budgetprognoserna skall bli mer tillförlitliga. Vad gäller de sammanlagda jordbruksutgifterna har kommissionen under år 1999 gjort en genomförbarhetsstudie för en databas med detaljerad finansiell information om var och en av transaktionerna. Studien gav slutsatsen att en sådan databas var möjlig, och ett upphandlingsförfarande för att inrätta den har börjat förberedas. Vad kompletterande åtgärder beträffar har kommissionen för att avhjälpa den stora osäkerheten i prognoserna genom förordning (EG) nr 1750/1999 infört ett påföljdssystem som skall tillämpas i fall av betydande skillnader mellan prognoser och faktiska utgifter för utveckling av landsbygden.

2.3. Strukturella åtgärder

Rådet önskar att man skall förbättra utvärderingen av de resultat som uppnåtts i förhållande till de fastställda målen, tillförlitligheten och enhetligheten hos utvärderingsmetoderna. Samtidigt vill rådet att samarbetet med medlemsstaterna förstärks. Kommissionen anser att de nya reglerna ger en tydlig uppdelning av ansvaret i fråga om utvärderingar. Kommissionen har också sänt medlemsstaterna ett dokument som används inom kommissionen för bedömning av utvärderingarnas kvalitet. Dessutom har medlemsstaterna i samband med den nya programperiodens början (2000-2006) uppmanats att kvantifiera de förväntade effekterna av strukturåtgärderna, vilket gjort att indikatorer utformats för att uppskatta de resultat som uppnås i förhållande till de fastställda målen. De nya bestämmelserna har gett större decentralisering av befogenheter till medlemsstaterna på andra områden, men utvärderingen bygger fortfarande på ett jämlikt samarbete, vilket framgår av artiklarna 40.3, 42.2 och 43.2 i förordning 1260/99.

Rådet vill att man skiljer förskottsbetalningarna från de slutliga betalningarna. Kommissionen svarar att man i kraft av den nya, omarbetade budgetförordningen får möjlighet att göra en fullständig översyn över de olika typerna av utbetalningar, och föreslår att man i likhet med strukturfondsförordningarna skiljer mellan förskott, löpande betalningar (betalning i efterhand) och betalning av återstående belopp. Den skillnad mellan förskottsbetalningar och delbetalningar som revisionsrätten anmärker på försvinner då.

Rådet önskar förstärkta kontroller i det skede då åtgärderna avslutas, särskilt i fråga om programmen för perioden 1994-1999. Kommissionen svarar att man i sitt program för kontroller under 2000, och i ännu högre grad för 2001, tar hänsyn till rådets önskemål. Den största insatsen på området måste ändå göras av de nationella myndigheterna i enlighet med bestämmelserna i artikel 8 i förordning 2064/97, där det står att senast då slutlig utbetalning begärs och den slutliga utgiftsredovisningen lämnas skall medlemsstaterna för varje stödform till kommissionen lämna ett revisionsutlåtande, som upprättas av en person eller organisation som är organisatoriskt oberoende av den genomförande enheten. I utlåtandet skall slutsatserna sammanfattas från de kontroller som genomförts under de föregående åren och en övergripande bedömning presenteras beträffande giltigheten av begäran om slutlig utbetalning liksom en bedömning av om den verksamhet som ligger till grund för den slutliga utgiftsredovisningen varit rättsligt och formellt korrekt. Kontrollerna skall omfatta minst 5 % av den totala summan stödberättigande utgifter och ett representativt urval av de projekt eller åtgärder som godkänts.

Rådet önskar se större samstämmighet mellan de strukturella åtgärderna och andra politikområden i gemenskapen, särskilt inom området för miljöskydd och efterlevnad av konkurrensreglerna vid offentlig tilldelning av kontrakt. Kommissionen svarar att en särskild artikel har införts i rådets nya förordning nr 1260/99 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, där det i artikel 12 sägs följande: "De insatser som finansieras av fonderna eller av EIB eller andra finansieringsorgan skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, med de rättsakter som antagits med stöd av detta samt med gemenskapens politik och program, inklusive den som rör konkurrensregler, offentlig upphandling, miljöskydd och miljövård, undanröjande av bristande jämställdhet mellan kvinnor och män samt främjande av jämställdhet mellan dem."

Rådet anser att den reform som företagits inom ramen för Agenda 2000 liksom den pågående reformen av kommissionen bör medföra att man rättar till många av de problem revisionsrätten har konstaterat, samt att förvaltningen förenklas. Enligt kommissionen är förenkling av förvaltningen, förbättring av programplaneringen, bättre samordning mellan åtgärderna och utvärdering av dem samt förbättring av samarbetet de viktigaste punkterna i kommissionens förslag i Agenda 2000, och de finns alla med i de nya förordningarna. Exempelvis minskas strukturfondsmålen i antal från 7 till 3, och gemenskapsinitiativen från 14 till 4, vilket gör att det antal enskilda program medlemsstaterna och kommissionen skall genomföra blir avsevärt mindre.

Kommissionen tillägger att flera bestämmelser i strukturfondsförordningarna också bör leda till att fondernas programplanering och budgetförvaltning förbättras. Ett exempel är kommissionens förordning om tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 1260/99, där förfarandet för finansiella korrigeringar i fråga om strukturfondsåtgärder behandlas och medlemsstaternas ansvar fastställs i fråga om korrigeringar av oegentligheter, uppbörd och kontradiktoriska förfaranden före kommissionens korrigeringar.

2.4. Inre politik

Rådet önskar att kommissionen skall intensifiera sina kontroller på platsen. Kommissionen svarar att den sedan 1996 har gjort en mycket omfattande förstärkning av sina finansiella revisioner på platsen inom denna sektor.

Rådet begär att betalningskraven skall verkställas snabbt. Kommissionen svarar att den är i färd med att utveckla sitt informationssystem SINCOM 2 för att åstadkomma bättre förvaltning av betalningskraven, såväl för de generaldirektorat som har befogenhet att göra utbetalningar som för GD Budget. Samtidigt skall ett rapporteringsverktyg utvecklas. GD Budget har för övrigt redan beslutat att förstärka sin sektor för indrivning av fordringar för att klara av den allt större arbetsbelastningen.

Rådet begär att vilande åtaganden skall frigöras. Uppföljning av vilande åtaganden är en av kommissionens prioriteringar. GD Forskning följer till exempel upp vilande åtaganden varannan månad, vilket antingen leder till att de omedelbart frigörs, där så är möjligt, eller att betalningskrav sänds ut. GD Energi och transport har inrättat en grupp som planerar att till slutet av 2000 ha avslutat eller behandlat nära 500 vilande kontrakt.

Rådet begär att kontraktsklausuler som gäller stödberättigande för allmänna utgifter på forskningsområdet skall förenklas. Kommissionen svarar att man i femte ramprogrammet infört nya förenklingar. Bland annat har definitionen av bidragsberättigande kostnader förtydligats och man har möjlighet att välja ett schablonbelopp för återbetalning av allmänna utgifter som motsvarar 80 % av personalkostnaderna. Det är också möjligt att underteckna standardavtal för särskilda bidrag till förstudier för små och medelstora företag samt för projekt på upp till 100 000 euro. Dessutom planerar GD Forskning att göra det möjligt att ingå riktade avtal om kostnadskategorier med de deltagare som tillämpar självkostnadsmodellen, för att tillsammans komma fram till deras genomsnittliga personalkostnader och allmänna utgifter.

2.5. Bistånd till tredje land

Rådet uppmanar kommissionen att förbättra sin kontroll av de befogenheter som getts kontoren för tekniskt bistånd (BAT). Kommissionen påpekar att GD Yttre förbindelser på initiativ från Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser gjort en fullständig översyn som inbegripit förtydligande och inventering av kontrakt med sådana kontor inom deras verksamhetsområde. Avdelningarna har utarbetat förslag till hur man gradvis skall sluta använda sig av kontoren, lösningar för hur personalen skall ersättas med personal antingen i Bryssel eller på delegationerna, samt en tidtabell för övergången, för att se till att projekten och programmen inte avstannar.

Rådet uppmanar kommissionen att aktualisera sina räkenskapsuppgifter före slutet av varje budgetårs första hälft, särskilt när det gäller utestående åtaganden, för att få en exaktare bild av situationen. Kommissionen svarar att uppgifter om de belopp som frigjorts under budgetåret för utestående åtaganden finns med i kommissionens rapport om genomförandet av kommissionens budget (tabell över utestående åtaganden från tidigare år), som offentliggörs varje månad med uppgifterna samlade efter avdelning och tre gånger per år med uppgifter om de enskilda budgetposterna.

Rådet uppmanar kommissionen att förbättra kontrollerna av anbudsförfarandena för att undvika överdrivna eller omotiverade utgifter. Kommissionen påpekar att den handbok som antogs den 10 november 1999 har förenklat förfarandena betydligt. Den används sedan den 1 juni 2000 för centraliserade anbudsförfaranden och kommer gradvis att börja användas även för decentraliserade anbudsförfaranden.

Rådet vill att kommissionen skall metodiskt granska icke-statliga organisationer när det gäller utgifternas berättigande. Kommissionen svarar att det nya standardavtalet för stöd till tredje land, som är tillämpligt från och med den 1 januari 2000, har bidragit till att lösa problemen med utgiftskontroller. I det nya avtalet ingår i vissa fall systematiska revisioner, och i samtliga fall görs den sista utbetalningen först efter det att utgifterna motiverats i den slutliga genomföranderapporten.

2.6. Administrativa utgifter

Rådet önskar att utgifterna för kommissionens delegationer skall handhas ännu striktare. Kommissionen påpekar att man vidtagit ett flertal åtgärder, bl.a. uppdaterat balansräkningen den 31 december 1999 vad gäller mark, byggnader och anläggningar under uppförande i tredje land (genomfört), tagit fram ett nytt dataprogram för decentraliserad förvaltning av inventarier i delegationerna i tredje land (satt i funktion den 1 januari 2001), finslipat metoden för lönejusteringar för lokalanställda vid de externa delegationerna och sett över systemet för tilläggssjukförsäkring för lokalanställda.

2.7. Finansiella instrument och bankverksamhet

Rådet begär att man skall finna en lösning som medger att revisionsrätten utövar tillfredställande kontroll över Europeiska investeringsfonden. Kommissionen svarar att EIF är på väg att omstruktureras, och EIB kommer att bli den största aktieinnehavaren. Vad beträffar revisionsrättens kontrollbefogenheter fortsätter kommissionen sina försök att finna en pragmatisk lösning i linje med de förslag man lade fram i fjol.

2.8. Revisionsförklaringen

Rådet anser det oacceptabelt att felfrekvensen trots gjorda ansträngningar inte har minskat jämfört med föregående budgetår. Kommissionen svarar att revisionsrätten har gett en positiv revisionsförklaring för egna medel och åtaganden, men att felfrekvensen måste minskas avsevärt för betalningar. De flesta av de fel som revisionsrätten tar upp och som gäller räkenskapernas tillförlitlighet beror inte på att budgetförordningen inte följts, utan på att budgetförordningen inte går långt nog för revisionsrättens krav. Kommissionen föreslår en ambitiös reform av budgetförordningen, och viktiga åtgärder har vidtagits. På jordbruksområdet lyckades man under avslutandet av räkenskaperna samt via kontroll- och sanktionssystemen till gemenskapsbudgeten återhämta ett belopp som ligger mycket nära den troligaste förlust som kan extrapoleras från de felaktigheter som konstateras i revisionsrättens revisionsförklaring. På andra områden, t.ex. strukturfonderna, har stora förbättringar gjorts, särskilt faktabladen om stödberättigande utgifter, förordning 2064/97 och åtgärder inom ramen för Agenda 2000.

3. SVAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

3.1. - Allmän inledning

* Revisionsrätten påpekar att medlemsstaterna skall vidta samma åtgärder för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot gemenskapens ekonomiska intressen som på nationell nivå.

Det är få medlemsstater som svarat på detta påpekande från revisionsrätten, men de som svarat är eniga om att det inte kan göras någon åtskillnad mellan de åtgärder som vidtas för att skydda det egna landets och gemenskapens ekonomiska intressen. Alla understryker att de vidtar samma slags åtgärder för att bekämpa bedrägerier som kan skada gemenskapens ekonomiska intressen, som för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot den egna statens ekonomiska intressen.

En medlemsstat hänvisar till rapporten från den oberoende expertkommittén och dess 91 rekommendationer för förvaltning, finanskontroll och bedrägeribekämpning, och föreslår att en ny rättslig ram skall införas, med utnämning av en europeisk åklagare med ansvar för den rättsliga uppföljningen av OLAF:s interna utredningar, en särskild kontaktpunkt vid varje medlemsstats åklagarmyndighet där åtal väcks vid fall av EU-bedrägerier i medlemsstaten, samt inrättande av en europeisk åklagarmyndighet som har delegerade åklagare i medlemsstaterna och befogenhet att vidta rättsliga åtgärder mot alla överträdelser som påverkar EG:s ekonomiska intressen.

3.2. - Egna medel (kapitel 1 i årsrapporten)

* Revisionsrätten påpekar att tullarna ställts till gemenskapens förfogande sent.

De medlemsstater som svarat meddelar antingen att de skall försöka se till att detta inträffar så sällan som möjligt, eller att de är i färd med att vidta åtgärder för att förbättra handläggningen av betalningarna av tullskulden, men påpekar att risken inte kan avskaffas helt och hållet, dels på grund av att tullreglerna och tullförfarandena är så komplicerade, dels på grund av att så många avdelningar berörs och antalet tulldeklarationer är så stort.

* Revisionsrätten konstaterar väsentliga fel i medlemsstaternas särskilda räkenskaper för traditionella egna medel.

Två medlemsstater ställer sig bakom kommissionens förslag om att ändra förordning nr 1552/89 för att göra förfarandet för avskrivningar mer effektivt.

Vissa medlemsstater har börjat använda datasystem för att komma till rätta med de många felaktigheter som oundvikligen uppstod genom det gamla manuella bokföringssystemet, eller har börjat vidta åtgärder för att rätta till konstaterade felaktigheter. En medlemsstat ifrågasätter revisionsrättens konstaterande.

3.3. - Den gemensamma jordbrukspolitiken (kapitel 2 i årsrapporten)

* Revisionsrätten noterar bristande klarhet om rättelser i förhållande till tidigare månatliga redogörelser.

Två medlemsstater delar kommissionens åsikt: att den klarhet som revisionsrätten önskar skulle leda till att antalet budgetposter minst skulle få fördubblas för att kunna redovisa belopp som dragits från tidigare betalningar. Med tanke på att rättelserna och bokföringen av dem är preliminära skulle det också skapa ytterligare administrativt arbete, om denna information skulle lämnas i de månatliga redogörelserna.

Ett land önskar viss flexibilitet i frågan och anser att gemenskapens regler inte bör bli alltför komplicerade.

* Revisionsrätten kritiserar att negativa utgifter inte identifieras.

De medlemsstater som svarat anser att tillförlitligheten i räkenskaperna i allmänhet kan garanteras och att skuldsituationen är känd. Enligt en medlemsstat bör man vara försiktig när man identifierar utgifter på tillgångssidan för att undvika dubbel bokföring.

En medlemsstat påminner om kommissionens förslag, framlagt den 16 december 1999 till EUGFJ-kommittén, om att medlemsstaterna skulle uppmanas att för budgetåret 2000 utvärdera hur stor del av fordringarna som kan uppbäras.

* Revisionsrätten kritiserar att de slutliga bidragsmottagarna lämnat för höga uppgifter.

Två medlemsstater svarar att de har strävat efter att ytterligare förbättra kontrollförfarandena i samband med jordbruksutgifterna.

En medlemsstat vill ha en förenkling av gemenskapens jordbrukslagstiftning och anser att ju mer otydiga och komplicerade reglerna är, desto dyrare och arbetsammare kommer det att bli att förvalta och kontrollera dem, och desto större blir risken för bedrägerier.

* Revisionsrätten påpekar att de obligatoriska registren är obefintliga eller inkonsekventa i två medlemsstater.

De två medlemsstaterna godtar revisionsrättens kritik och påpekar att de obligatoriska registren har införts och anpassats till gemenskapens lagstiftning.

* Revisionsrätten kritiserar att dokument för exportbidrag visat bristande överensstämmelse.

En medlemsstat svarar att instruktionerna till tullverket har förtydligats och utbildningen av tulltjänstemän hos jordbruksverket förstärkts för att undvika att detta upprepas.

* Revisionsrätten påpekar att de slutliga bidragsmottagarna har bristfälliga stalljournaler, särskilt vad beträffar nötkött.

De medlemsstater som svarat meddelar att de vidtagit nödvändiga åtgärder för att rätta till det problem revisionsrätten tar upp. De har inrättat en tjänst för identifiering av nötboskap, förbättrat uppfödarnas utbildning eller infört ett standardregister för djurbesättningar som är till för alla boskapsuppfödare.

3.4. - Strukturella åtgärder (kapitel 3 i årsrapporten)

* Revisionsrätten påpekar felaktigheter i utgiftsredogörelserna när åtgärder avslutas.

Två medlemsstater har svarat att de initiativ kommissionen vidtagit inom ramen för SEM 2000 och Agenda 2000 bör bidra till att kontrollen förbättras.

* Revisionsrätten noterar att systematiska kontroller av avslutandet av projekt inom Sammanhållningsfonden inte görs.

En medlemsstat påpekar att en enhet för finanskontroll av ERUF och Sammanhållningsfonden inrättats, med ansvar för stickprovskontroller av ERUF:s och Sammanhållningsfondens utgifter. Enheten rapporterar om resultaten till kommissionen och finansministeriet.

* Revisionsrätten visar på vissa fall där kriterierna för stödberättigande inte respekterats.

Vissa länder framhåller att åtgärder som t.ex förordning 2064/97 och databladen för stödberättigande kostnader kommer att förbättra situationen.

* Revisionsrätten observerar att de flesta väsentliga felaktigheter som direkt rör de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet inträffade hos de slutliga mottagarna.

De fyra medlemsstater som svarar på revisionsrättens kommentarer beskriver vilka åtgärder som vidtagits i syfte att undvika felaktigheter på mottagarnivå. Ett land säger att alla misstänkta eller rapporterade fall av bedrägerier och oegentligheter undersöks och lämpliga åtgärder vidtas. Dessa fall och uppföljningsåtgärder rapporteras till kommissionen. Ett annat land meddelar att man anordnar utbildning och informationsmöten för handläggare på alla nivåer i den organisation som sköter genomförandet. I en annan medlemsstat har man ställt samman checklistor och fört ut information för att minimera antalet felaktigheter.

* Revisionsrätten anser att kommissionen och medlemsstaterna gör otillräckliga kontroller.

Vissa medlemsstater anser att reglerna för finanskontroll, och därigenom skyddet av gemenskapens medel, har stramats upp genom förordning (EG) nr 2064/97. Därmed stärks reglerna kring kontroller och slutattester. Ett land understryker vikten av kvalitet snarare än kvantitet vad gäller kontroller.

En medlemsstat pekar på de nationella och regionala offentliga förvaltningarnas begränsade resurser.

* Revisionsrätten påpekar att det är nödvändigt att förbättra den finansiella förvaltningen och kontrollen.

Vissa medlemsstater rapporterar ökade ansträngningar på utbildningsområdet för att upptäcka och eliminera felaktigheter och införande av nya datoriserade informationssystem.

* Revisionsrätten anser att det för närvarande är svårt att få övergripande information om samma typer av projekt, deras varaktighet och lönsamhet, deras positiva eller negativa effekter på varandra samt deras totala effekter. Sådana datasystem, som bör införas inom ramen för partnerskap, är nödvändiga för både gemenskapen och medlemsstaterna, och om inga framsteg görs på området kommer det att bli svårt att förbättra och effektivisera de utvärderingar som föreskrivs enligt gällande bestämmelser.

En medlemsstat meddelar att man utvecklar ett IT-system för att samla tillförlitlig ekonomisk och statistisk information i syfte att se till att gemenskapsreglerna efterlevs, att bokföringssystemen är adekvata och att transaktionerna utförs korrekt. Ett annat land stödjer tanken på att utveckla datasystem för att förbättra utvärderingarna.

* Revisionsrätten kritiserar rekommendationernas kvalitet och räckvidd och resultaten av halvtidsutvärderingarna.

Vissa länder svarar att framsteg gjorts i fråga om utvärderingssystemen och anser att halvtidsutvärderingarna har uppnått de åsyftade målen.

En medlemsstat har gjort en undersökning av halvtidsutvärderingarna i landet för att upptäcka tillkortakommanden och utveckla metoderna för kommande programperiod.

I en annan medlemsstat inrättades en oberoende enhet 1996 av finansministeriet i samarbete med Europeiska kommissionen, för att ge rådgivning och hjälp till de nationella myndigheterna och Europeiska kommissionen om utvärderingen av strukturfondsprogrammen.

* Uppföljning av revisionsrättens revisioner inom EUGFJ-utvecklingssektionen: Främjande av ekologiskt och miljövänligt jordbruk utgör ett av de viktigaste momenten i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och föreskrivs både i femte åtgärdsprogrammet och i rådets förordning nr 2085/93. Av ett antal slumpmässigt utvalda jordbrukare i samtliga granskade medlemsstater hade dock endast en mottagit stöd för att starta företag för ekologiskt jordbruk.

Vissa länder anser att det har skapats tillräckliga möjligheter för främjande av miljövänligt jordbruk på gemenskapsnivå, och att investeringsstöd redan idag beviljas till miljöinriktade åtgärder.

Det finns dock en medlemsstat som inte håller med om revisionsrättens anmärkningar och påpekar att dess politik är att behandla alla jordbrukare lika i fråga om strukturåtgärder. Därför får inte biologiskt jordbruk förtursbehandling när det gäller investeringsstöd.

* Uppföljning av revisionsrättens revisioner inom EUGFJ-utvecklingssektionen: otillräckliga granskningar.

En medlemsstat anser att ett ökat antal kontroller kan upplevas stå i strid med strävan att minska påfrestningarna och bördan för jordbruken.

Ett annat land påpekar att kvalitetskontrollerna måste ökas, men inte i första ledet via kontroller på platsen, utan genom uppföljning av programmen.

* Revisionsrätten anser att framstegen i fråga om tillämpningen av grundprinciperna och genomförandet av dessa är långsamma.

Några medlemsstater instämmer i kommissionens svar, där det sägs att kommissionen har vidtagit en rad åtgärder, bl.a. utarbetat datablad om vilka utgifter som berättigar till stöd, antagit en förordning om tillämpningen av artikel 24 i samordningsförordningen (genomförande av finansiell samordning) och ingått avtal med de nationella myndigheterna om en förstärkning av kontrollen. Inom ramen för den nya förordningen som omfattar vissa nya inslag bör dessa åtgärder på längre sikt bidra till att lösa de problem som tas upp av revisionsrätten.

3.5. - Revisionsförklaringen (kapitel 8 i årsrapporten)

Få medlemsstater svarade på de allmänna konstaterandena i kapitlet (till skillnad från de specifika felaktigheter som upptäckts).

* Revisionsrätten pekar på ett oacceptabelt antal väsentliga fel.

En medlemsstat anser att det höga antalet fel är bekymmersamt, och att kommissionen måste ta hand om problemet inom ramen för det kommande reformpaketet.

Ett annat land anser att förtydligande av bestämmelserna skulle kunna hjälpa till att minska antalet fel.

* Revisionsrätten rekommenderar att steg vidtas för att förebygga, upptäcka och rätta till fel.

En medlemsstat trycker på betydelsen av att arbeta på att förenkla och förtydliga lagstiftningen, och att se till att ny lagstiftning inte ger möjlighet till bedrägerier.

Vissa länder anser att medlemsstaterna har ett tydligt ansvar för att åtgärda fel som upptäcks i den egna administrationen och kontrollen.

BILAGA 1 Kommissionens åtgärder för att besvara rådets rekommendationer

- I rutorna efter rådets rekommendationer beskrivs de åtgärder kommissionen vidtagit.

- I vissa fall har kommissionen även uppdaterat sin åtgärdsplan från februari 2000 med nya åtgärder som föreslagits eller antagits av dess tjänsteavdelningar.

Innehåll

Inledning....................................................................................17

1 -Egna medel ................................................................................18

2 - Den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken.................................19

3 - Strukturella åtgärder ..................................................................21

4 - Inre politik.................................................................................27

5 - Bistånd till tredje land................................................................31

6 - Administrativa utgifter ................................................................37

7 - Finansiella instrument och bankverksamhet........................................40

8 - Revisionsförklaringen och uppgifter till stöd för denna..........................41

9 - Särskild rapport nr 1/99 om stödet till skummjölk och skummjölkspulver avsett för djurfoder........................................................45

10 - Särskild rapport nr 2/99 om effekterna av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken inom spannmålssektorn......................46

11 - Revisionsrättens särskilda rapport nr 3/1999 om kommissionsavdelningarnas förvaltning och kontroll av räntesubventioner.....47

Huvudpunkter i rådets anmärkningar

till förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för 1998 [1]

[1] a) Rekommendation av den 13 mars 2000 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförande av budgeten.

InLEDNING

a) Rådet begär att det förstärkta samarbetet med medlemsstaterna i fråga om ekonomisk förvaltning skall konsolideras inom ramen för det redan påbörjade SEM 2000-initiativet, med hänsyn till att en betydande del av budgetgenomförandet utförs av medlemsstaterna själva.

Svar:

Kommissionen välkomnar rådets stöd för en förstärkning av samarbetet med medlemsstaterna i fråga om ekonomisk förvaltning, och har redan bekräftat att man tänker fortsätta arbetet i Gruppen med personliga företrädare för en sund ekonomisk förvaltning (PRG), som inrättades inom ramen för SEM 2000-initiativet.

b) Rådet vill att omarbetningen av budgetförordningen skall utgöra ett nyckelelement för att uppnå målet om förbättring av den ekonomiska förvaltningen.

Svar:

Omarbetningen av budgetförordningen har ett flertal syften, däribland förbättring av den ekonomiska förvaltningen, vilket skall omsättas i praktiken genom att riktlinjerna i kommissionens vitbok förs in i budgetförordningen som bindande bestämmelser. Det handlar i synnerhet om att omdefiniera de ekonomiska aktörernas roll, så att utanordnaren konkret får det faktiska ansvaret, samt att inrätta en ny internrevisionstjänst. Vidare bekräftas i budgetförordningen principerna för budgetlagstiftningen, till vilka numera även räknas god ekonomisk förvaltning.

c) Rådet anser att ett maximalt utnyttjande av de anslag som beviljats i den årliga budgeten inte i sig utgör ett tecken på sund förvaltning.

Svar:

Kommissionen är av samma åsikt, som för övrigt står i överensstämmelse med budgetförordningens definition av principen om sund ekonomisk förvaltning (artikel 2), som man i sitt förslag till omarbetning vill förstärka genom att även hänvisa till principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.

d) Rådet kräver att alla de åtgärder som vidtas för att avhjälpa de problem som konstaterats med budgetgenomförandet följs upp noggrant av kommissionen, för att förhindra att problemen återkommer.

Svar:

Kommissionen delar rådets bedömning, och därför kommer man hädanefter att lägga fram en åtgärdsplan varje år.

e) Rådet konstaterar att revisionsrätten ännu inte kunnat utfärda en positiv revisionsförklaring på grund av en alltför hög felfrekvens i de transaktioner som ligger till grund för betalningarna.

Svar:

Revisionsrätten gör varje år en kvalitativ revisionsförklaring, där emellertid inga felfrekvenser offentliggörs. Inom vissa sektorer, som t.ex. jordbruk, systemet för avslut av räkenskaperna samt kontroll- och sanktionssystemen har man till gemenskapsbudgeten lyckats återhämta ett belopp som ligger mycket nära den troligaste förlusten för budgeten. På andra områden, som t.ex. strukturfonderna, har förbättringar gjorts (t.ex. förordning 2064 och åtgärderna inom ramen för Agenda 2000), men det kommer att ta viss tid innan resultaten blir synliga (se åtgärdsplanen).

f) Handlingsplanen ges ett positivt mottagande och dess genomförande kommer att granskas uppmärksamt av rådet.

Svar:

Kommissionen håller med rådet om att åtgärdsplanen lämpar sig för regelbunden uppföljning. Den kommer således att läggas fram för budgetmyndigheten vid årets början, och uppdateras efter första halvåret, för att se till att åtgärderna verkligen genomförs.

1. Egna medel

1.1. Rådets rekommendation

a) Rådet begär att man åtgärdar bristerna i förfarandena för att redovisa konstaterade men ännu ej indrivna avgifter och ställa dessa till kommissionens förfogande.

Svar:

Kommissionen håller med rådet om behovet av att förbättra medlemsstaternas förfaranden för att bokföra fastställda anspråk som ännu inte uppburits. Inom ramen för de årliga kontrollförfarandena har kommissionen därför i flera år tagit hjälp av de kontroller på platsen som föreskrivs i förordning 1150/2000 (tidigare förordning 1552/89) för att belysa och rätta till regelvidrig praxis. I två fall där en medlemsstat vägrat att ändra sina bokföringsmetoder har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i fördraget.

b) Rådet har uttryckt önskemål om att kommissionen skall göra en genomgång av medlemsstaternas mervärdesskatteinkomster, i synnerhet i samband med handeln inom gemenskapen.

Svar:

Kommissionen har skapat en rutin för automatisk översändning av uppgifter om dessa inkomster. Med utgångspunkt i medlemsstaternas uppgifter kommer kommissionen att lägga fram en första analys av mervärdesskatteinkomsterna vid mötet med de vice generaldirektörerna inom området för indirekt beskattning den 12 september 2000.

1.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen (åtgärd iv):

För att undvika en övervärdering av fordringarna har kommissionen i 1999 års inkomst- och utgiftsredovisning för första gången bokfört en värdekorrigering på 100 % för osäkra fordringar och fört in denna post på tillgångssidan i balansräkningen såsom en nedskrivning av fordringar gentemot medlemsstaterna.

2. Den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken

2.1. Rådets rekommendation

a) Rådet begär att kommissionen i samband med omarbetningen av budgetförordningen ger en exakt definition av begreppet "negativ utgift" och av hur de redovisas, med beaktande av deltaken i budgetplanen.

Svar:

Omarbetningen av budgetförordningen är rätt tillfälle att bekräfta att det inte kan finnas några negativa inkomster eller utgifter. De negativa utgifterna ersätts med inkomster, varav vissa kategorier får avsättas för ett begränsat antal uppräknade ändamål (artikel 17 i den omarbetade budgetförordningen).

Förordningar som innehåller bestämmelser om att avdrag från utgifter skall deklareras kommer att ändras med hänsyn till detta.

b) Rådet kräver att kommissionen i samarbete med medlemsstaterna ser till att förbättra funktionen hos utbetalningsställena, särskilt vad gäller utgiftsredogörelserna, bland annat för att budgetprognoserna skall bli mer tillförlitliga.

Svar:

- Vad gäller de sammanlagda jordbruksutgifterna har kommissionen under 1999 gjort en genomförbarhetsstudie för en databas med detaljerad finansiell information om var och en av transaktionerna. Slutsatsen blev att en sådan databas var möjlig, och ett upphandlingsförfarande för att inrätta den har börjat förberedas.

- Vad kompletterande åtgärder beträffar har kommissionen för att avhjälpa den stora osäkerheten i prognoserna infört ett påföljdssystem genom förordning (EG) nr 1750/1999 som skall tillämpas i fall av betydande skillnader mellan prognoser och faktiska utgifter för utveckling av landsbygden.

c) Trots konstaterade förbättringar fortsätter andelen felaktigheter som påverkar den underliggande lagligheten och korrektheten i transaktionerna att vara för hög. Rådet noterar dock att de kontroller som gjorts i samband med avslut av räkenskaperna minskat de finansiella konsekvenserna av den situation som tycks föreligga enligt en extrapolering av de fel som revisionsrätten konstaterat.

Svar:

Det bör påpekas att kontrollerna i samband med räkenskapsavslutet har resulterat i en korrigering som uppgår till sammanlagt 900 miljoner euro årligen, det vill säga 2,2 % av budgeten, en siffra som ligger mycket nära den extrapolering av fel revisionsrätten ger i sin revisionsförklaring (DAS).

2.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen:

När kommissionen planerar och genomför kontrollbesök i medlemsstaterna i samband med avslutandet av räkenskaperna lägger man särskild vikt vid införandet och uppföljningen av dessa åtgärder som skall förbättra efterlevnaden av gemenskapens lagstiftning. I de flesta fall resulterar kontrollerna i rekommendationer, eventuellt förslag på finansiella korrigeringar för bristande tillämpning av bestämmelserna.

3. Strukturella åtgärder

3.1. Rådets rekommendation

a) Rådet önskar att man skall förbättra utvärderingen av de resultat som uppnåtts i förhållande till de fastställda målen, tillförlitligheten och enhetligheten hos utvärderingsmetoderna. Samtidigt vill rådet att samarbetet med medlemsstaterna förstärks.

Svar:

I de nya reglerna ges en tydligare fördelning av ansvaret för utvärderingarna. Det gör det lättare för den berörda parten att ta initiativet, även om den s.k. partnerskapsprincipen fortfarande gäller för utvärderingen som helhet.

Kommissionen har också tillsänt medlemsstaterna ett dokument om bedömning av kvaliteten på utvärderingarna som gäller inom kommissionen själv. När det gäller resultatreserven är ett av kriterierna för god förvaltning kvaliteten på utvärderingarna efter halva tiden.

Medlemsstaterna har gjort stora insatser för att utveckla sina uppföljnings- och övervakningssystem, och får på så sätt lättare att bedöma strukturåtgärdernas effekter på kort och lång sikt.

I samband med den nya programperiodens början (2000-2006) uppmanades medlemsstaterna att kvantifiera de förväntade effekterna av strukturåtgärderna, vilket gjort att indikatorer utformats för uppskattning av uppnådda resultat i förhållande till fastställda mål.

Genom de nya bestämmelserna har många befogenheter decentraliserats till medlemsstaterna på andra områden, men utvärderingen bygger fortfarande på ett jämlikt samarbete, vilket framgår av artiklarna 40.3, 42.2 och 43.2 i förordning 1260/99.

För att bättre samordna utvärderingsmetoderna inom ESF för programperioden 2000-2006 har GD Sysselsättning och socialpolitik utarbetat ett dokument med riktlinjer för övervakning och utvärdering, som är till för de nationella projektförvaltarna, och bland annat innehåller en mall till utvärderingsmandat för att få större enhetlighet i medlemsstaternas val av utvärderande organ. I riktlinjerna finns också exempel på indikatorer för uppföljning och utvärdering, och en detaljbeskrivning av ledningskommittéernas struktur och arbetsuppgifter, där samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen äger rum.

Kommissionen har tagit fram två metodhandledningar för åtgärder för landsbygdsutveckling under perioden 2000-2006, i syfte att skapa liknande utvärderingsstrukturer och -metoder i unionens olika regioner. I handledningarna ställs ett antal gemensamma värderande frågor, som skall besvaras med användning av gemensamma bedömningskriterier och indikatorer. Kommissionen har i nya bestämmelser slagit fast att delfinansiering av utvärderingsstudier är avhängig av svaren på de gemensamma frågorna och av att rapporterna uppfyller vissa kvalitetskriterier i riktlinjerna. I tillämpningsförordningen förstärker kommissionen samarbetet med medlemsstaterna i fråga om utvärderingar.

Metodledningar av samma typ har utarbetats för utvärdering i efterhand av åtgärder inom mål 5a och 5b för perioden 1994-1999.

b) Rådet begär att uppföljningssystemet för de strukturella åtgärderna skall förbättras med bestämmelser om frigörande av åtaganden för en bättre uppföljning av de strukturella åtgärderna.

Svar:

För den nya programperioden 2000-2006 kommer den bokföringsmässiga uppföljningen av frigöranden att göras via kommissionens datoriserade bokföringssystem (SINCOM II). För varje åtagande matas även in ett sista giltighetsdatum, som sedan inte får överskridas. Åtagandena för stödutbetalningarna kommer att tidsbegränsas i enlighet med bestämmelserna i artikel 31.2 i förordningen om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1260/99).

För tidigare programperioder håller de generaldirektorat som har befogenhet att göra utbetalningar förteckningar över de program som håller på att avslutas, med information om händelser i samband med avslutandet. Så snart programmen avslutats frigörs vad som återstår av åtagandena omedelbart. Vid varje nytt års början går de utbetalande generaldirektoraten igenom förteckningen över utestående åtaganden som förts över från året innan för att fastställa i vad mån de behövs och frigöra dem om så inte är fallet.

c) Rådet vill att man skiljer förskottsbetalningarna från de slutliga betalningarna.

Svar:

Kommissionen har påbörjat en översyn över de olika typerna av utbetalningar, dels för att omdefiniera vilka uppgifter som skall offentliggöras i de konsoliderade redovisningarna, dels för att analysera möjligheterna till effektivt genomförande. I granskningen ingår att man i samband med omarbetningen av budgetförordningen förtydligar begreppsvärlden i fråga om typer av utbetalningar, samt att man beaktar den nya rättsliga ramen för strukturfonderna för programperioden 2000-2006 som förenklar administrationen.

Omarbetningen av budgetförordningen ger möjlighet att göra en fullständig översyn över de olika typerna av utbetalningar, och kommissionen föreslår att man liksom i strukturfondsförordningarna skall skilja mellan förskott, löpande betalningar (betalning i efterhand) och betalning av återstående belopp. Den skillnad mellan förskottsbetalningar och delbetalningar som revisionsrätten anmärker på försvinner då.

d) Rådet önskar förstärkta kontroller i det skede då åtgärderna avslutas, särskilt i fråga om programmen för perioden 1994-1999.

Svar:

I kontrollprogrammet för 2000, och i ännu högre grad för 2001, tar man hänsyn till rådets önskemål.

Kommissionens kontroller under 2001 och delar av 2002 kommer att fokuseras på avslutandet av stödformer i samband med programperioden 1994-1999. Den största insatsen på området måste ändå göras av de nationella myndigheterna i enlighet med bestämmelserna i artikel 8 i förordning 2064/97, där det står att senast då slutlig utbetalning begärs och den slutliga utgiftsredovisningen lämnas skall medlemsstaterna för varje stödform till kommissionen lämna ett revisionsutlåtande, som upprättas av en person eller organisation som är organisatoriskt oberoende av den genomförande enheten. I utlåtandet skall slutsatserna sammanfattas från de kontroller som genomförts under de föregående åren och en övergripande bedömning presenteras beträffande giltigheten av begäran om slutlig utbetalning liksom en bedömning av om den verksamhet som ligger till grund för den slutliga utgiftsredovisningen varit rättsligt och formellt korrekt. Kontrollerna skall omfatta minst 5 % av den totala summan stödberättigande utgifter och ett representativt urval av de projekt eller åtgärder som godkänts.

e) Rådet önskar se större samstämmighet mellan de strukturella åtgärderna och andra politikområden i gemenskapen, särskilt inom området för miljöskydd.

Svar:

En särskild artikel har införts i rådets nya förordning nr 1260/99 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. I artikel 12 sägs följande: "De insatser som finansieras av fonderna eller av EIB eller andra finansieringsorgan skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, med de rättsakter som antagits med stöd av detta samt med gemenskapens politik och program, inklusive den som rör konkurrensregler, offentlig upphandling, miljöskydd och miljövård, undanröjande av bristande jämställdhet mellan kvinnor och män samt främjande av jämställdhet mellan dem."

Rådets förordning nr 1257/1999 som rör stödet till utveckling av landsbygden för perioden 2000-2006 lägger dessutom särskild vikt vid samordning med gemenskapens övriga politik. Hela förordningen genomsyras av hänsyn till miljön, och miljöskydd är det uttalade syftet med en av åtgärderna (miljövänligt jordbruk) och ett villkor för att stöd skall utbetalas för flera andra. Stödet till miljövänligt jordbruk är dessutom den enda åtgärd som är obligatorisk inom medlemsstaternas program för utveckling av landsbygden. Förenlighet och samverkan med övrig gemenskapspolitik, bland annat med den gemensamma jordbrukspolitiken, garanteras genom artiklarna 37-39 i förordningen.

f) Rådet önskar att konkurrensreglerna efterlevs i fråga om offentlig tilldelning av kontrakt.

Svar:

En särskild artikel har införts i rådets nya förordning nr 1260/99 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. I artikel 12 sägs följande: "De insatser som finansieras av fonderna eller av EIB eller andra finansieringsorgan skall vara förenliga med bestämmelserna i fördraget, med de rättsakter som antagits med stöd av detta samt med gemenskapens politik och program, inklusive den som rör konkurrensregler, offentlig upphandling, miljöskydd och miljövård, undanröjande av bristande jämställdhet mellan kvinnor och män samt främjande av jämställdhet mellan dem."

På de områden som är öppna för konkurrens (t.ex. kontrakt om tekniskt stöd) kontrollerar kommissionens tjänsteavdelningar vid sina kontroller på platsen att de som ansvarar för administrationen av gemenskapsprogrammen följer gemenskapens konkurrensregler.

g) Rådet upprepar än en gång sin begäran till kommissionen om att erhålla en rapport om genomförandet av kontroller i enlighet med förordning (EG) nr 2988/95 om skyddet av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen samt förordning (EG) nr 2185/96 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter.

Svar:

Ett arbetsdokument från kommissionens enheter av den 16 maj 2000 kallad "Rapport om tillämpningen av rådets förordning (EURATOM, EG) nr 2185/96 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter" (referensnr SEK(2000)844) har redan överlämnats till rådet. Rådets begäran har alltså redan efterkommits.

h) Rådet anser att den reform som företagits inom ramen för Agenda 2000 liksom den pågående reformen av kommissionen bör medföra att man rättar till många av de problem revisionsrätten har konstaterat, särskilt att förvaltningen förenklas och att planeringen av de strukturella åtgärderna förbättras, liksom samordningen och utvärderingen av dessa åtgärder samt samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna.

Svar:

Förenkling av förvaltningen, förbättring av programplaneringen, bättre samordning mellan åtgärderna och utvärderingen av dem samt förbättring av partnerskapet är de viktigaste punkterna i kommissionens förslag i Agenda 2000, och finns alla med i de nya förordningarna. Exempelvis minskas strukturfondsmålen i antal från 7 till 3, och gemenskapsinitiativen från 14 till 4, vilket gör att det antal enskilda program medlemsstaterna och kommissionen måste driva blir avsevärt mindre. Samordningen förbättras genom den nya allmänna förordningen, som utvidgar partnerskapet till att omfatta kommissionen, medlemsstaten, regionala och lokala myndigheter (inklusive miljöansvariga myndigheter), arbetsmarknadens parter och andra behöriga organ (bland annat på området för miljöskydd och jämställdhet mellan könen).

Åtskilliga av bestämmelserna i de nya reglerna för strukturfonderna bör också föra med sig förbättringar i fondernas programplanering och budgetförvaltning, i enlighet med de belopp som fastställts i budgetplanen. Det gäller framför allt den förutfastställda deflatorn för den årliga omräkningen till löpande priser av de belopp som fastställts till 1999 års priser, det årliga automatiska verkställandet av åtaganden och frigörande efter en viss tid av outnyttjade delar av åtagandena, samt systemen för delbetalningar och betalningar i efterhand/återbetalning av utbetalda belopp.

3.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

4. Inre politik

4.1. Rådets rekommendation

a) Rådet önskar att kommissionen skall intensifiera sina kontroller på platsen.

Svar:

Sedan 1996 har GD Forskning starkt intensifierat sina finansiella revisioner på platsen. Antalet revisioner man genomförde 1996 var inte mer än 42, och antalet granskade kontrakt i samband med detta knappt 55. Den 19 juni 2000 hade man däremot sedan årets början redan gjort 87 revisioner och granskat 127 kontrakt.

GD Forskning har även förpliktigat sig att kontrollera upp till 10 % av de granskningsbara kontraktsparterna. Den omfattande förstärkningen av kontrollerna är resultatet av följande:

- en upphandling i GD Forsknings regi, i samarbete med GD Informationssamhället och GD Fiske, som lett till att ett ramavtal undertecknats med externa revisorer för genomförande av kontroller på platsen, och

- förstärkning och stabilisering av revisionsgruppen inom GD Forskning, som ansvarar för uppföljning och kontroll av de revisioner som görs av den externa revisionsfirman.

På GD Energi och transport planerar man under år 2000 att göra nära 60 kontroller på platsen. Under 1999 gjorde man 52 sådana kontroller.

GD Energi och transport har kunnat öka sina kontroller på platsen, främst på grund av ett ramavtal som tillåter att man använder externa revisorer för att göra kontroller hos instanser som får bidrag från gemenskapen via ramprogrammet för forskning.

b) Rådet begär att vilande åtaganden skall frigöras och att betalningskraven skall verkställas snabbt.

Svar:

För att förbättra uppföljningen av vilande åtaganden och verkställandet av betalningskraven har GD Forskning infört följande i sina administrativa förfaranden:

- vilande åtaganden följs upp varannan månad, vilket antingen leder till att de omedelbart frigörs där så är möjligt, eller att betalningskrav sänds ut.

- 225 betalningskrav som är äldre än 1999 och ännu inte betalats av kontraktsparterna följs upp fullständigt.

Som ett konkret resultat av detta har under årets fem första månader 310 betalningskrav sänts ut. Man bör också notera de positiva effekterna av det ökade antalet revisioner som avslutats, i och med att fordringar därigenom kan konstateras snabbare och betalningskraven sändas ut tidigare.

Efter sammanslagningen mellan generaldirektoraten för energi och transport har det nya generaldirektoratet haft som prioritering att minska antalet vilande avtal. En grupp som skall komma till rätta med eftersläpningen har inrättats, och man planerar att i slutet av år 2000 ha avslutat eller behandlat nära 500 vilande avtal enligt revisionsrättens definition (inga transaktioner under de två senaste räkenskapsåren).

I fråga om snabbt verkställande av betalningskraven är GD Budget i färd med att utveckla sitt informationssystem SINCOM 2 för att administrera betalningskraven bättre, såväl för de generaldirektorat som har befogenhet att göra utbetalningar som för GD Budget. Samtidigt skall ett rapporteringsverktyg utvecklas. GD Budget har för övrigt redan beslutat att förstärka sin avdelning för indrivning av fordringar för att klara av den allt större arbetsbelastningen.

c) Rådet önskar att vid utarbetandet av de finansieringsöversikter som bifogas förslagen till förnyelse av programmen hänsyn skall tas till hur stor del av programmen som verkligen har genomförts med beaktande av åtaganden som frigjorts.

Svar:

Fullständig information om budgetgenomförandet ges redan i samband med det årliga budgetförfarandet, särskilt i arbetsdokumenten.

d) Rådet begär att kontraktsklausuler som gäller stödberättigande för allmänna utgifter på forskningsområdet skall förenklas.

Svar:

I det fjärde ramprogrammet var det endast de deltagare i gemenskapens FoTU-projekt som tillämpade redovisning baserad på merkostnader som fick fastställa sina indirekta kostnader till 20 % av de totala kostnaderna.

I femte ramprogrammet har nya förenklingar införts. Bland annat har definitionen av stödberättigande kostnader förtydligats och det ges möjlighet att välja ett schablonbelopp för återbetalning av allmänna utgifter som motsvarar 80 % av personalkostnaderna. Det är också möjligt att underteckna standardavtal för särskilda bidrag till förstudier för små och medelstora företag samt för projekt på upp till 100 000 euro.

För att förenkla ytterligare, och framför allt för att underlätta programförvaltningen såväl administrativt som ekonomiskt och samtidigt förbättra skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen och parternas juridiska trygghet, planerar GD Forskning att göra det möjligt att ingå riktade avtal om kostnadskategorier med de projektdeltagare som tillämpar självkostnadsmodellen, för att tillsammans komma fram till deras genomsnittliga personalkostnader och allmänna utgifter. För att göra detta måste kommissionens förordning (EG) nr 996/1999 av den 11 maj 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets beslut nr 1999/65/EG [2] ändras. Kommissionens tjänsteavdelningar samråder för närvarande om ett förslag till ändring av beslutet.

[2] Om regler för företags, forskningscentrums och universitets deltagande samt om regler för spridning av forskningsresultat för genomförandet av Europeiska gemenskapens femte ramprogram (1998-2002).

Med detta i åtanke skulle en utveckling i riktning mot ett fast stöd för allmänna utgifter eventuellt kunna undersökas inom ramen för det sjätte ramprogrammet.

e) Rådet påminner om sin uppmaning till kommissionen att lägga fram ett förslag till förordning för att skapa en rättslig grund för den allmänna politiken för information och kommunikation (B3-300).

Svar:

Kommissionen ser till att anslagen för denna budgetpost genomförs i enlighet med bestämmelserna i artikel 21 i budgetförordningen och det avsnitt av det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 som behandlar rättslig grund.

4.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen:

* Åtgärd i, ii, iii, iv , vi:

Som sägs i den första versionen av åtgärdsplanen kommer effekterna av åtgärd i att bli synliga först under 2002, då projekten inom fjärde ramprogrammet avslutas.

Den 8 april 1999 undertecknade kommissionen ramavtal nr 1213/99 med Blumer Accountants en Adviseurs om vissa revisionstjänster - åtgärd ii. Det första avtalet undertecknades den 18 juni 1999 för ett paket om 20 revisioner (54 projekt) som skall genomföras inom 9 månader. I mars 2000 påbörjade GD Informationssamhället ett andra paket om 20 nya revisioner (42 projekt).

Förhandskontrollerna av potentiella kontraktsparters ekonomiska tillförlitlighet har ökats - åtgärd iii. Förebyggande åtgärder som t.ex. krav på bankgaranti, minskade förskottsbetalningar och minskning av kontraktspartens deltagande i projektet vidtas om det efter granskning av kontraktspartens redovisning framgår att det finns risk för att projektet inte förlöper som det skall eller för att gemenskapens ekonomiska intressen skall komma till skada.

Handläggningsreglerna - åtgärd iv - för femte ramprogrammet har granskats än en gång av en arbetsgrupp med personer från flera olika tjänsteavdelningar. Man har godkänt och är på väg att införa förenklingar, som t.ex. en ökning av maximibeloppet för att kunna bevilja avtal innehållande en fast procentsats, standardisering av de bidragsberättigande kostnaderna med en enda finansieringsmodell som bygger på fasta belopp för allmänna utgifter, och slutligen administrativa sanktioner för att förebygga att kontraktsparter som begått allvarliga ekonomiska oegentligheter deltar.

Ett förslag till nytt bokföringssystem - åtgärd vi - som uppfyller såväl ekonomiska som juridiska och bokföringsmässiga krav granskas nu i samband med omarbetningen av budgetförordningen. Detta har mildrat de problem med projektkontrollen som orsakas av det tryck som skapas av det årliga avslutandet av projekt från tidigare år.

* Åtgärd v:

Översynen av bokföringskoder har framskridit långt. I samband med omarbetningen av budgetförordningen har GD Budget lagt fram ett förslag till hur begreppen skall definieras med hänsyn till de ekonomiska, juridiska och bokföringsmässiga villkoren. Man planerar att genomföra förslaget så snart som möjligt efter det att reformen antagits.

5. Bistånd till tredje land

5.1. Rådets rekommendation

a) Rådet begär att situationen förbättras genom anpassning av administrativ praxis rörande genomförandet av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden för att undvika en koncentration mot slutet av budgetåret.

Svar:

För att genomförandet av åtagandebemyndiganden inte skall koncentreras till slutet av året har GD Bistånd systematiskt börjat använda sig av ansökningsomgångar för de flesta av sina budgetposter. För år 2000 har detta lett till ansökningsomgångar som kommer att visa resultat mot slutet av året, och som bör ge tillräckliga erfarenheter för att man skall kunna inleda omgången för 2001 tidigare och undvika koncentrationen till slutet av budgetåret. GD Bistånd vill emellertid peka på att genomförandet är extra komplicerat, främst på grund av att man försöker skapa samordning med de åtgärder som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden.

Under förutsättning att bokföringssystemet finns tillgängligt vid budgetårets början koncentreras inte genomförandet av betalningsbemyndigandena till årets slut, tvärt om. Kommissionen skall se till att de eventuella förstärkningar som begärs inte utbetalas i slutet av budgetåret och skapar koncentrationseffekter.

b) Rådet begär att man fortsätter fullfölja omstruktureringen av tjänsterna till prioriterade sektorer.

Svar:

Kommissionen har i sin interna arbetsgrupp med fem kommissionsledamöter ("Peer Group") undersökt hur institutionens arbetsuppgifter stämmer överens med dess personalresurser. Slutsatserna bör läggas fram i september. Budgetmyndigheten kommer att hållas informerad om resultatet av detta arbete, som är en del i den reform den nya kommissionen inlett.

c) Rådet uppmanar kommissionen att förbättra sin kontroll av de befogenheter som getts kontoren för tekniskt bistånd (BAT).

Svar:

Relex-tjänsterna har på initiativ från Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser gjort en fullständig inventering och förtydligande av kontrakt med sådana kontor inom deras verksamhetsområde. Inventeringen finns allmänt tillgänglig på Gemensamma tjänstens för yttre förbindelser webbplats på Europa-servern.

I fråga om alla nya initiativ har kommissionens tjänsteavdelningar följt handledningen och standardavtalet för kontor för tekniskt stöd. I enlighet med kommissionens riktlinjer har man också utarbetat förslag till hur man gradvis skall sluta använda sig av kontoren, lösningar för hur personalen skall ersättas med personal antingen i Bryssel eller på delegationerna, samt en tidtabell för övergången för att se till att projekten och programmen inte avstannar.

d) Rådet uppmanar kommissionen att aktualisera sina räkenskapsuppgifter före slutet av varje budgetårs första hälft, särskilt när det gäller utestående åtaganden, för att få en exaktare bild av situationen.

Svar:

Uppgifter om de belopp som frigjorts under budgetåret för utestående åtaganden finns med i kommissionens rapport om budgetgenomförandet (tabell över utestående åtaganden från tidigare år). Rapporten offentliggörs

- varje månad med uppgifter om varje enskild avdelning i budgeten,

- tre gånger per år med uppgifter om varje enskild budgetpost. Denna rapport offentliggörs tre gånger per år efter boksluten den 31 maj, 31 augusti och 31 december.

e) Rådet uppmanar kommissionen att betona den förtur som har getts indrivningen av icke utnyttjade förskott.

Svar:

Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser är ense med rådet i frågan, har följt denna policy under 1999 och kommer att fortsätta göra det under 2000 vid granskningen av gamla ärenden.

För att bättre kunna följa utvecklingen av indrivningen räknar GD Budget med att införa den funktionen i SINCOM. Uppföljningen av betalningskrav, som ökar i antal alltmer på grund av att eftersläpningen hämtas in och att finanskontrollen stramats upp, kräver mycket större personalresurser än vad som finns för närvarande.

f) Rådet begär bättre fördelning av de tilldelade anslagen för att undvika att det samtidigt å ena sidan finns ett överflöd av icke utnyttjade medel och å andra sidan förseningar eller till och med betalningsinställelser på grund av brist på medel.

Svar:

Kommissionen delar rådets uppfattning och påpekar att då budgetmyndigheten ibland frångår budgetberäkningarna har man ansträngt sig att förbättra överensstämmelsen genom anslagsöverföringar. Detta har skett ett flertal gånger under 1999.

Åtagandebemyndigandena för ECHO har utnyttjats till 100 % de tre senaste åren.

Även betalningsbemyndigandena har använts så gott som helt och hållet (97 % 1997 och 1998), utom under 1999 då genomförandegraden var svagare, (81 %), vilket berodde på vissa extraordinära förstärkningar av åtagandebemyndigandena, av vilka den viktigaste var en förstärkning till förmån för Kosovo som gjordes under andra halvåret. Återstoden av betalningsbemyndigandena har för övrigt förts över till år 2000.

Det är endast i vissa undantagsfall och under mycket korta perioder som vi tvingats innehålla betalningar på grund av brist på anslag. Det är för övrigt en av anledningarna till att ECHO begärt och erhållit

- överföring av en stor del av reserven för humanitär hjälp till budgetpost B7-21,

- sammanslagning av de fem olika posterna till endast två budgetposter.

Detta gör att vi enklare kan agera i fall av nya humanitära kriser, utan att genomförandet av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden blockeras i väntan på överföring av anslag från en budgetpost till en annan.

g) Rådet uppmanar kommissionen att förbättra kontrollerna av anbudsförfarandena för att undvika överdrivna eller omotiverade utgifter.

Svar:

Den handbok som antogs den 10 november 1999 har förenklat förfarandena betydligt - 8 tröskelbelopp för upphandling av tjänster, varor samt bygg- och anläggningsarbeten - och följaktligen lett till större effektivitet i handläggningen av offentliga upphandlingar som gäller bistånd till tredje land. Handboken används sedan den 1 juni 2000 för centraliserade anbudsförfaranden och kommer gradvis att börja användas även för decentraliserade anbudsförfaranden.

h) Rådet önskar att kommissionen skall försöka minska antalet formella fel i betalningarna.

Svar:

Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser är fullt medveten om kommissionens löften, och kommer i framtiden att försöka minska antalet formella fel, förutsatt att den metod som används för beräkning av felkvoten ändras med revisionsrättens godkännande, vilket Europaparlamentet också rekommenderat i samband med beviljandet av ansvarsbefrielse för 1998.

Man bör också dra nytta av att budgetförordningen omarbetas och i genomförandebestämmelserna fastställa definitioner av väsentliga fel och formella fel.

i) Rådet vill att kommissionen metodiskt skall granska icke-statliga organisationer när det gäller utgifternas berättigande.

Svar:

Det nya standardavtalet för stöd till tredje land, som är tillämpligt från och med den 1 januari 2000, har bidragit till att lösa problemen med utgiftskontrollerna. I det nya avtalet ingår i vissa fall systematiska revisioner, och i samtliga fall görs den sista utbetalningen först efter det att utgifterna motiverats i den slutliga genomföranderapporten. Kommissionen genomdrev redan 1999 rådets rekommendation på grundval av gällande lagstiftning, och måste konstatera att såväl Europaparlamentet som revisionsrätten understrukit det nödvändiga i att dra nytta av omarbetningen av budgetförordningen för att i framtiden kunna använda en metod som i högre grad baserar sig på kontroll av resultaten än av medlen.

Sedan slutet av 1995 har ECHO:s finanstjänst systematiskt genomfört revisionsbesök vid humanitära organisationer som finansieras via ECHO. Under de fem senaste åren har över 100 revisioner gjorts. De organisationer som granskats mottar över 80 % av allt det stöd som beviljas av ECHO. Syftet med revisionerna var framför allt att utvärdera systemen för finansiell förvaltning och intern kontroll i de icke-statliga organisationerna, samt att kontrollera överensstämmelsen mellan originalverifikaten och de utgiftsdeklarationer partnern översänt till ECHO.

ECHO har den fasta föresatsen att fortsätta och till och med förstärka sina metodiska granskningar. Hur kontrollerna organiseras i framtiden beror på resultatet av den pågående administrativa reformen, särskilt på revisionsområdet, och på de miniminormer för kontroller kommissionen kommer att fastställa.

j) Rådet hoppas att den nya budgetförordningen kommer att innehålla effektiva lösningar på flertalet av de problem som behandlas här i fråga om bistånd till tredje land.

Svar:

Omarbetningen möjliggör en grundlig översyn av bestämmelserna i nuvarande avdelning IX i syfte att harmonisera upphandlingsförfarandena på detta område och skapa betingelser som möjliggör en decentraliserad förvaltning av stöden.

k) Rådet anser att en alltför allmän definition av ramavtalen för partnerskap kan medföra att förfarandena blir oklara.

Svar:

Kommissionen antog ett ändrat ramavtal för partnerskap i mars 1998. Det nya avtalet utarbetades utifrån djupgående samråd med ECHO:s partner och medlemsstaterna i Kommittén för humanitärt bistånd, och trädde i kraft den 1 januari 1999.

Som revisionsrätten påpekar i sin årliga rapport för 1999 är de förfaranden som införs genom det nya ramavtalet enklare och tydligare än tidigare, och följer rekommendationerna i revisionsrättens särskilda rapport 2/97.

Det skall också noteras att Internationella rödakors-kommittén och Internationella rödakors-federationen har undertecknat ett ändrat ramavtal, som återspeglar båda dessa internationella organisationers särskilda mandat.

FN:s organ har inte undertecknat det nya ramavtalet. Det allmänna avtal som slöts mellan kommissionen och ett antal FN-organ i augusti 1999 samt de allmänna villkoren i ramavtalet är de referensramar som gäller för alla arbetskontrakt som ECHO undertecknar med FN-organ. När väl de pågående diskussionerna om förenkling av rapporteringen avslutats, kan ett särskilt ramavtal utformas med de relevanta punkterna från det allmänna avtalet.

Kommissionen garanterar icke-diskriminerande behandling av sina partner, och visar samtidigt tillräcklig flexibilitet för att ta egenskaperna hos deras mandat i beaktande.

5.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen:

i) Betalningsförseningarna inom sektorn för bistånd till tredje land har fullständigt eliminerats under loppet av 1999.

ii) Handbok för harmoniserade upphandlingsförfaranden för kontrakt om bistånd till tredje land: Sannolikt genomslag i revisionsförklaringen: 2001.

iii) Standardavtal för stöd, inklusive kontroll av alla utbetalningar över 100 000 euro: 2001.

De stödbelopp som beviljas av ECHO är relativt begränsade (1 % av dess budget). Sedan 1999 använder vi oss av standardavtalet i handboken. Från och med i år görs i enlighet med kommissionens meddelande av den 13 januari KOM(2000) 11/2 en revision av alla stöd som överstiger 100 000 euro.

vi) Standardiserad oberoende övervakning av programmen.

Ett övervakningssystem för pågående projekt i AVS-, ALA- och Medelhavsländerna håller på att utarbetas och testas. Det kommer gradvis att utvidgas under 2001 och 2002 till så gott som alla projekt, med vissa undantag, t.ex. vissa bidrag till sektoriella eller andra program med flera givare och program för strukturanpassning som kräver annan (makroekonomisk) övervakning. Även om systemet till en början är grundat på extern övervakning vore det eventuellt möjligt att utveckla ett mer heltäckande och effektivt system, bättre avpassat för kommissionens genomförandemetoder, förutsatt att resursproblemet i delegationerna kan lösas. Arbetet med utformning och initialt genomförande fortsätter till och med 2001.

vii) Översyn av upphandlingsförfaranden i budgetförordningen: avhängig av när budgetförordningen antas.

6. Administrativa utgifter

6.1. Rådets rekommendation

a) Rådet kräver att det institutionella samarbetet förstärks så att redogörelsen för den konsoliderade balansräkningen och åtagandena utanför balansräkningen förbättras och harmoniseras.

Svar:

Det interinstitutionella samarbetet mellan institutionernas räkenskapsförare har förstärkts. Målet är att harmonisera bokföringsförfarandena och redovisningens utformning. Manualen för bokföring och konsolidering och förordningen om bokföring av institutionernas tillgångar, som båda är under utarbetande, är organisatoriska åtgärder som skall bidra till att göra räkenskaperna mer enhetliga.

Dessutom har kommissionen i samband med omarbetningen av budgetförordningen lovat göra en översyn över referensramarna för bokföringen som helhet. Samtliga decentraliserade gemenskapsorgan skall följa de nya ramarna.

b) Rådet önskar att utgifterna för kommissionens delegationer skall handhas ännu striktare.

Svar:

Aktualisering av balansräkningen den 31 december 1999 vad gäller mark, byggnader och anläggningar under uppförande i tredje land: genomförd.

Utformning av ett nytt dataprogram för decentraliserad förvaltning av inventarier i delegationerna i tredje land: håller på att genomföras (sätts i funktion den 1 januari 2001)

Finslipning av metoden för lönejusteringar för lokalanställda vid de externa delegationerna: en precisare metod har utarbetats och de viktigaste punkterna har börjat tillämpas omedelbart. Detaljarbetet på texterna kommer snart att avslutas efter diskussioner med företrädare för personalen.

Översyn över systemet för tilläggssjukförsäkring för lokalanställda:

- För att ta hänsyn till skillnader i förhållandena har man fastställt ersättningstak, antingen för vissa förmåner (t.ex. glasögonbågar) eller för samtliga förmåner i särskilda länder (t.ex. Kenya, Ryssland, Sydafrika).

- Där så visat sig vara nödvändigt har andra åtgärder vidtagits, t.ex. stimulansåtgärder för att använda generiska mediciner, eller undertecknande av konventioner med läkare.

- De förmåner som kräver förhandsgodkännande finns uttryckligen uppräknade i systemet, samt även de förmåner för vilka ingen ersättning utgår, som t.ex. proteser eller massage.

- Det är värt att komma ihåg att sjukförsäkringssystemet är ett tilläggssystem för länder med obefintlig eller otillräcklig socialförsäkring. Systemet finansieras till lika delar av de lokalanställda och av kommissionen.

Ersättning för privata telefonsamtal: När delegationernas telecentraler förnyas förses de med program som automatiskt identifierar det uppringda numret, så långt detta är tekniskt möjligt. I alla andra fall sker uppföljningen manuellt. Frågan om ersättning av utlägg för privatsamtal granskas systematiskt vid djupanalyser av förskottsutbetalningarna.

Granskning av hur kostnader i samband med tjänsteresa beräknas: Denna typ av ersättning granskas systematiskt vid djupanalyser av förskottsutbetalningar. 97 djupanalyser har gjorts hittills. Korrigeringar av ersättningen för kostnader i samband med tjänsteresa görs om så är nödvändigt.

Avtal om bevakning: I enlighet med revisionsrättens rekommendationer har nya instruktioner utarbetats för att mer allmänt uppmuntra konkurrens inom sektorn.

c) Rådet önskar ett system med formell årlig deklaration från varje tjänsteman som begär att få komma i åtnjutande av vissa rättigheter och bidrag.

Svar:

Från och med budgetåret 2001 införs ett system med formell årlig deklaration för följande förmåner och bidrag:

- utbildningstillägg

- hushållstillägg.

För alla andra bidrag och förmåner kontrollerar kommissionens avdelningar att den enskilde berörda tjänstemannens eller anställdes administrativa ställning ger rätt till bidraget eller förmånen.

d) Rådet önskar att de decentraliserade gemenskaporganen förstärker sitt samarbete med kommissionen i fråga om tilldelning av kontrakt och införande av analytisk kostnadsredovisning.

Svar:

Kommissionen skall undersöka hur samarbetet i fråga om tilldelning av kontrakt kan förbättras inom ramarna för de begränsningar deras rättsliga särställning sätter för dem. En analytisk kostnadsredovisning bör framför allt ge bättre samarbete mellan organen, i vilket kommissionen gärna deltar.

6.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen (åtgärd i) :

Klausulen om kompletterande inredningsarbeten i de nya tomträttsavtalen har ändrats.

Den nya formuleringen återfinns i bilagan och har redan införts i kontrakten för byggnaderna B100, J-70, SC11, VM18 och L-41 som slöts 1999, samt i kontraktet för byggnaden J-30 som slöts 2000.

Den nya formuleringen bekräftar otvetydigt ägarens kontraktsmässiga ansvar för att göra de kompletterande inredningsarbeten som begärs av kommissionen, och svarar därigenom mot revisionsrättens anmärkningar.

Kommissionens centrala grupp för handläggning av avtal betvivlar emellertid att det är möjligt att ha harmoniserade kontrakt för alla byggnader. Ärendena måste behandlas fall för fall.

7. Finansiella instrument och bankverksamhet

7.1. Rådets rekommendation

a) Rådet vill att kommissionen utvärderar målen med programmet "Tillväxt och miljö" och intensifierar sina kontroller som en garanti för korrekthet och sund ekonomisk förvaltning av dessa fonder.

Svar:

Kommissionen kommer att göra en utvärdering av programmet, och slutrapporten från utvärderingen kommer att finnas tillgänglig nästa år.

Internrevisionsenheten i GD Ekonomi och finans har kontrollerat programmets laglighet och korrekthet och gett ut två rapporter, en i januari och den andra i april 2000. I revisionens kölvatten håller kommissionens avdelningar på att fastställa årliga förfaranden för ytterligare regelbundna kontroller, och granskar för närvarande sina kontraktsvillkor med Europeiska investeringsfonden (EIF).

b) Rådet begär att man skall finna en lösning som medger att revisionsrätten utför en tillfredställande kontroll av Europeiska investeringsfonden.

Svar:

EIF är på väg att omstruktureras, och EIB kommer att bli den största aktieinnehavaren. Vad beträffar revisionsrättens kontrollbefogenheter fortsätter kommissionen att försöka finna en pragmatisk lösning i linje med de förslag man lade fram i fjol.

Kommissionen kommer att förbli en viktig och aktiv partner i EIF.

7.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

8. Revisionsförklaringen och uppgifter till stöd för denna

8.1. Rådets rekommendation

a) Rådet anser det oacceptabelt att felfrekvensen trots gjorda ansträngningar inte har minskat jämfört med föregående budgetår.

Svar:

Revisionsrätten har gett en positiv revisionsförklaring för egna medel och åtaganden, men felfrekvensen måste minskas avsevärt för betalningar.

De flesta av de fel revisionsrätten tar upp som gäller räkenskapernas tillförlitlighet beror inte på att budgetförordningen inte följts, utan på att budgetförordningen inte går långt nog för revisionsrättens krav. Kommissionen föreslår en ambitiös reform av budgetförordningen, och viktiga åtgärder har vidtagits.

På jordbruksområdet lyckades man under avslutandet av räkenskaperna samt via kontroll- och sanktionssystemen till gemenskapsbudgeten återhämta ett belopp som ligger mycket nära den troligaste förlust som kan extrapoleras från revisionsrättens revisionsförklaring. På andra områden, t.ex. strukturfonderna, har stora förbättringar gjorts, särskilt faktabladen om stödberättigande utgifter, förordning 2064/97 och åtgärder inom ramen för Agenda 2000.

b) Rådet är för att revisionsrätten och kommissionen upprättar kontakter på teknisk nivå för att närmare ange vad som krävs för att man skall kunna minska felprocenten i revisionsförklaringen.

Svar:

Dessa kontakter har tagits.

c) Rådet ställer sig positivt till en förbättring av rambestämmelserna för redovisningen för att förbättra och harmonisera informationsvärdet i årsredovisningarna.

Svar:

Rambestämmelserna för redovisningen kommer att ses över i samband med omarbetningen av budgetförordningen. Syftet är att anta redovisningsprinciper som används allmänt inom den offentliga sektorn. På så sätt kommer informationsvärdet i årsredovisningarna att förhöjas.

d) Rådet begär att kommissionen skall se över vissa förfaranden för att avhjälpa fel i den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen och den konsoliderade balansräkningen vad gäller anläggningstillgångar och åtaganden för kommande utgifter.

Svar:

Vad anläggningstillgångar beträffar kommer värderings- och redovisningsregler att fastställas tydligt i förordningen om redovisning av gemenskapernas tillgångar som bör godkännas i slutet av oktober 2000. Förordningen kommer att gälla för samtliga institutioner.

e) I syfte att undvika underskattningar av konstaterade fordringar i den konsoliderade balansräkningen, begär rådet att kommissionen skall intensifiera kontrollerna av hur förskott har använts inom området yttre åtgärder och snabbt genomföra relevanta indrivningar.

Svar:

Kommissionen planerar att se över de olika typerna av betalningar i samband med omarbetningen av budgetförordningen för att lösa problemet. I mellantiden kommer GD Budget att arbeta för att förbättra uppställningen i balansräkningen.

f) Rådet begär att kommissionen utan dröjsmål skall genomföra de frigöranden som inte längre motsvarar institutionens åligganden och beakta detta vid upprättandet av den ekonomiska planeringen.

Svar:

Kommissionen planerar att se över de olika typerna av betalningar i samband med omarbetningen av budgetförordningen för att lösa problemet en gång för alla. I mellantiden kommer GD Budget att arbeta för att förbättra uppställningen i balansräkningen. De utbetalande avdelningarna har ombetts att göra en bedömning av sina utestående åtaganden, och att antingen ändra sista datum för genomförandet eller frigöra beloppen om de inte längre visar sig motsvara någon kontraktsmässig skyldighet.

I SINCOM2 kan inga betalningar godkännas om sista datum för genomförandet har överskridits.

g) Rådet anser att kommissionen borde organisera ett förvaltningssystem som kan säkra genomförandet av förebyggande eller korrigerande åtgärder i samarbete med de organ i medlemsstaterna som ansvarar för verkställandet.

Svar:

I rådets förordning för perioden 2000-06 sägs ännu tydligare att finansiella korrigeringar kan tillämpas för att återhämta belopp när det finns stor risk för oegentligheter på grund av systematiska fel. Upptäckter av risker för oegentligheter och därpå följande återhämtanden görs dock med nödvändighet under ett senare budgetår än det då de förekom.

Vad gäller den gemensamma jordbrukspolitiken har förebyggande eller korrigerande åtgärder som inrättats genom gemenskapsförordningar (Integrerade systemet för förvaltning och kontroll-IACS, geografiska informationssystem, register över vinodlingar och olivodlingar, kvoter) gjort det möjligt att minska budgetutgifterna med ungefär 300 miljoner euro årligen.

h) Rådet begär att omarbetningen av budgetförordningen och förenklingen av vissa särskilda förordningar bör bidra till att förbättra den ekonomiska förvaltningen och kontrollen av hur de olika utbetalningarna verkställs.

Svar:

Omarbetningen av budgetförordningen har ett flertal syften, däribland förbättring av den ekonomiska förvaltningen, vilket skall omsättas i praktiken genom att riktlinjerna i kommissionens vitbok förs in i budgetförordningen som bindande bestämmelser. Det viktigaste är att omdefiniera de ekonomiska aktörernas roll, så att utanordnarens ansvar konkretiseras, samtidigt som en ny enhet för internrevision inrättas. Vidare understryks i budgetförordningen återigen de budgetmässiga rättsprinciperna, till vilka numera även god ekonomisk förvaltning räknas.

Omarbetningen av budgetförordningen ger möjlighet att göra en fullständig översyn över de olika typerna av utbetalningar, och kommissionen föreslår att man i likhet med strukturfondsförordningarna skiljer mellan förskott, löpande betalningar (betalning i efterhand) och betalning av återstående belopp. Den skillnad mellan förskottsbetalningar och delbetalningar som revisionsrätten anmärker på försvinner då.

i) Inom området för jordbruksutgifter stöder rådet kommissionens initiativ till att öka tillförlitligheten i de utbetalande organens redovisningsuppgifter.

Svar:

GD Jordbruk fäster stor vikt vid internkontroll av de utbetalande organen, samt vid oberoende verifiering av deras redovisningsuppgifter. På så sätt ökar tillförlitligheten i de utbetalande organens redovisning.

j) Rådet hoppas att de åtgärder som kommissionen vidtog redan 1997 och de som följer med reformen inom ramen för Agenda 2000 kommer att möjliggöra en minskning av antalet fel när det gäller strukturfonderna.

Svar:

Revisionsrätten har gett en positiv revisionsförklaring för egna medel och åtaganden, men felfrekvensen måste minskas avsevärt för betalningar. Kommissionen förbinder sig att göra allt den kan för att snabbast möjligt minska felfrekvensen kraftigt från och med budgetåret 2001, då ett antal lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder som planeras eller redan antagits av kommissionen bör ha trätt i kraft till fullo.

8.2. Åtgärdsplanen

>Plats för tabell>

Anmärkningar till åtgärdsplanen (åtgärd iii):

GD Jordbruk lägger stor vikt vid frågan om utestående fordringar och inledde en särskild undersökning 1999 i samtliga medlemsstater, inrättade en expertgrupp i juni 2000 samt följer upp besluten i samband med den årliga utgiftsdeklarationen för budgetåret 2000.

9. Särskild rapport nr 1/99 om stödet till skummjölk och skummjölkspulver avsett för djurfoder

Slutsatser om rättens särskilda rapport nr 1/99

Efter överläggningarna utformade rådet följande rekommendationer:

- Med beaktande av den finansiella ramen för utvecklingen av jordbruksutgifterna (2000-2006) som antagits av Europeiska rådet i Berlin inom ramen för Agenda 2000 - och särskilt behovet av ytterligare besparingar för att säkerställa en stabilisering av utgifterna i reella termer - är det lämpligt att kritiskt ompröva alla de åtgärder beträffande den inre marknaden som föreskrivs inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaderna och gynna konsumtion snarare än interventioner som kan leda till en ökning av lagren.

- I detta avseende är det, särskilt i fallet med stödet till skummjölkspulver avsett som djurfoder, lämpligt att beakta vad revisionsrätten konstaterar, enligt vilken endast 35 % av produktionen av skummjölkspulver säljs till marknadspriser och kostnaden för det stöd som ges för att omvandla detta till djurfoder i gemenskapens budget ökat till 386 miljoner euro under 1997.

- Kommissionen bör granska de olika förslag som framförts av revisionsrätten för att råda bot på bristerna i systemet (särskilt när det gäller fastställandet av stödberättigande kvantiteter, kvalitetsnormerna och tillförlitligheten i kontrollsystemen) samt beakta dessa när man undersöker på vilket sätt förvaltningen av stödet kan förbättras.

- Särskilt bör man beakta revisionsrättens överväganden om en lämplig kontroll av sådant skummjölkspulver som bereds till foder i en annan medlemsstat. Därvid bör också den av kommissionen redan övervägda möjligheten att avskaffa de genom förordning nr 1624/76 införda särskilda bestämmelserna för utbetalning av stöd till skummjölkspulver undersökas.

Svar:

- Kommissionens målsättning vad den gemensamma organisationen av marknaderna beträffar är att minska eller eventuellt helt sluta med de offentliga interventionsuppköpen till förmån för avyttring på marknaden, en målsättning som godkänts av rådet genom besluten i samband med Agenda 2000, och även tidigare beslut, t.ex. för olivolja 1998.

Vad särskilt mejerisektorn beträffar vill kommissionen avveckla det strukturella överskottet på marknaden till så liten kostnad för budgeten som möjligt, och vidtar därför följande åtgärder:

* Främjande av konsumtion av mjölk och mjölkprodukter i allmänhet för att bibehålla och öka den totala konsumtionen.

* Åtgärder för avyttring på den inre marknaden är det främsta sättet att avveckla överskottet på marknaden. Härigenom försöker kommissionen undvika kostsamma uppköp till offentlig lagring, samtidigt som de stöd som beviljas begränsas till ett minimum genom regelbunden bedömning av stödbeloppen. Samtidigt kontrolleras avyttringsåtgärdernas berättigande regelbundet. Under 1999 avslutades t.ex. vissa åtgärder som bedömdes vara mindre effektiva (t.ex. stöd för flytande skummjölk till djurfoder, smör till personer som uppbär socialbidrag).

- Revisionsrättens anmärkning har att göra med det strukturella överskottet på marknaden för mjölk, som i sin tur är ett resultat av rådets politiska beslut. Överskottsmjölk som inte kan bearbetas till andra mejeriprodukter med ett mervärde används för framställning av skummjölkspulver och smör, de två produkter som utgör grunden för marknadsstödsmekanismen i mejerisektorn.

- År 1999 gjorde kommissionen en översyn av ordningen för stöd till skummjölk och skummjölkspulver avsett för djurfoder mot bakgrund av bl.a. revisionsrättens förslag. Följande kan nämnas:

* Stödbeloppet är nu kopplat till skummjölkspulvrets mjölkproteinhalt.

* Kontrollbestämmelserna, särskilt vad gäller förekomsten av löpevassle, har preciserats närmare.

* Stödordningen för flytande skummjölk [förordning (EEG) nr 1105/68] avskaffas från och med den 1 januari 2000.

- I samband med översynen beslutades också att de särskilda åtgärder som föreskrivs i förordning (EEG) nr 1624/76 skall avskaffas från och med den 1 juli 2000.

10. Särskild rapport nr 2/99 om effekterna av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken inom spannmålssektorn

Slutsatser om revisionsrättens särskilda rapport nr 2/99

1. Rådet uppskattade rapportens kvalitet men beklagade att den inte har utarbetats tidigare, vilket skulle ha gjort det möjligt att använda den som underlag när den nya reformen utarbetades. Åsikterna gick dock isär om en del av revisionsrättens slutsatser, särskilt i fråga om överkompensationen, effekten av arealuttagen och den skilda behandlingen av jordbruksföretag och -sektorer. Avslutningsvis uppgavrådet och kommissionen att det viktigaste är att man undviker att skada slutsatserna om Agenda 2000 från Europeiska rådet i Berlin genom att åter börja undersöka vägar för att stabilisera sektorn.

2. Efter diskussionerna formulerade rådet följande slutsatser:

- Mac Sharry-reformen var ett steg i rätt riktning. Ytterligare åtgärder har varit nödvändiga och fastställts inom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken inom ramen för Agenda 2000.

- Övergången från prisstöd till ett system med direkt stöd var som väntat förenat med en tydlig ökning av budgetutgifterna. Denna utgiftsökning blev dock högre än man hade räknat med. Den från och med år 1997 förmodade utgiftsminskningen ägde aldrig rum. Tvärtom har spannmålsutgifterna stigit ytterligare för varje år.

- Inom ramen för reformen fick jordbrukarna i några medlemsstater till följd av prisutvecklingen för hög kompensation i förhållande till det faktiska inkomstbortfallet under femårsperioden 1993-1997. Denna överkompensation utföll emellertid mycket olika i de enskilda medlemsstaterna och skilde sig åt från en jordbrukare till en annan.

- Konsumenternas intressen försummades i praktiken inom reformens ram. Skattebetalarna får bära en större ekonomisk börda utan att få fördelar exempelvis i form av en märkbar minskning av de priser som konsumenten får betala.

- I Agenda 2000 togs hänsyn till vissa punkter som understrukits i revisionsrättens särskilda rapport. Mot bakgrund av den uppmaning Europeiska rådet i Berlin lämnade till kommissionen att år 2002 lägga fram en rapport om utvecklingen av jordbruksutgifterna, om nödvändigt tillsammans med lämpliga förslag (punkt 22, femte strecksatsen i slutsatserna) skulle kommissionen kunna göra en noggrann analys av de problem som aviserats i denna särskilda rapport.

Svar:

Kommissionens avdelningar förbehåller sig rätten att bedöma lämplig tidpunkt för att lägga fram den rapport rådet nämner, inom ramen för den ständiga utvärderingen av den gemensamma jordbrukspolitiken. De olika reformåtgärderna inom spannmålssektorn kommer att granskas med hänsyn till deras effektivitet och med beaktande av konsumenternas intressen.

11. Revisionsrättens särskilda rapport nr 3/1999 om kommissionsavdelningarnas förvaltning och kontroll av räntesubventioner

Rådets slutsatser om revisionsrättens särskilda rapport nr 3/99

Rådet studerade med intresse ovan nämnda rapport och noterar det resultat revisionsrätten kommit fram till och dess kritik när det gäller kommissionens förvaltning och kontroll av ovan nämnda räntesubventioner.

Rådet noterade kommissionens uttalande om att räntesubventioners ekonomiska effektivitet är svår att bevisa och att det också är svårt att kontrollera att de överensstämmer med gällande lånevillkor.

Rådet är angeläget om att räntesubventioner skall vara effektiva och delar oron över risken för att de utnyttjas på ett otillbörligt sätt.

Rådet stöder i huvudsak de rekommendationer för att förbättra situationen som revisionsrätten ger i sin rapport. Därför bör kommissionen särskilt

- säkerställa att sådana mekanismer inrättas som tillåter förmånstagarna att komma i åtnjutande av hela förmånen med de räntesubventioner som betalas ur gemenskapens budget, med avdrag endast för de fastställda marginalerna - detta även när EIB fungerar som mellanhand,

- utvärdera räntesubventionernas effektivitet och alltid när så är möjligt bedöma i hur hög grad de mål som fastställts av rådet har uppnåtts.

Rådet var enigt med kommissionen om att kontroller för att vara effektiva inte skall dubbleras av gemenskapsinstitutionerna, med tanke på de höga förvaltningskostnaderna för sådana kontroller.

Dessutom välkomnar rådet kommissionens åtagande att undersöka hur den kan förbättra sin bokföring och sin finansiella rapportering om räntesubventioner och hur förvaltningen och kontrollen av dem kan förbättras genom en eventuell harmonisering och centralisering.

Slutligen välkomnar rådet kommissionens åtagande att så snart som möjligt och helst före slutet av juli 2000 lägga fram en uttömmande studie av den allmänna nyttan med räntesubventioner när det gäller kostnadseffektivitet och ekonomisk effektivitet, mot bakgrund av alla relevanta faktorer.

Svar:

Kommissionens tjänsteavdelningar har undersökt den allmänna nyttan med räntesubventioner på följande sätt:

- Samråd med de tjänsteavdelningar som förvaltar anslag för räntesubventioner.

- Samråd med EIB:s berörda avdelningar.

- Intervjuer med förvaltningar i vissa medlemsstater för att dra fördel av deras erfarenheter på området.

Med detta som underlag har man gjort ett första utkast till rapport. I rapporten görs en inventering av gemenskapens verksamhet och en utvärdering av räntesubventionernas teoretiska effektivitet. Man har försökt finna empiriskt stöd för sina slutsatser i vart och ett av gemenskapsprogrammen.

Slutsatserna och förslagen i studien bör nu underställas kommissionens berörda tjänsteavdelningar för utlåtande och därefter kommissionskollegiet för godkännande. Som det ser ut nu bör rapporten kunna översändas till rådet under oktober månad.

BILAGA 2 Medlemsstaternas svar på påpekandena i revisionsrättens årsrapport

Innehåll

ALLMÄN INLEDNING............................................................44

1 - EGNA MEDEL....................................................................45

2 - DEN GEMENSAMMA JORDBRUKSPOLITIKEN OCH FISKET....46

3 - STRUKTURÅTGÄRDER......................................................56

4 - REVISIONSFÖRKLARINGEN...............................................61

ALLMÄN INLEDNING

Revisionsrätten påpekar att medlemsstaterna skall vidta samma åtgärder för att bekämpa bedrägerier mot gemenskapens ekonomiska intressen som på nationell nivå (punkt 0.5 i årsrapporten).

Det är få medlemsstater som svarat på detta påpekande om bedrägeribekämpningen från revisionsrätten (Irland, Portugal, Sverige, Finland, Nederländerna).

De som svarat är dock eniga om att det inte kan göras någon åtskillnad mellan de åtgärder som vidtas för att skydda det egna landets och gemenskapens ekonomiska intressen. Alla understryker att de vidtar liknande åtgärder för att bekämpa bedrägerier som kan skada gemenskapens ekonomiska intressen som för att bekämpa bedrägerier som riktar sig mot den egna statens ekonomiska intressen.

Irland framhäver att normerna i kampen mot bedrägerier uppdateras och förbättras regelbundet i enlighet med bästa praxis i fråga om ekonomisk förvaltning.

Portugal delar också denna syn och påpekar att DGAIEC (generaldirektoratet för tullavgifter och punktskatter) alltid tillämpar samma kriterier och mekanismer för bedrägeribekämpning, oavsett om det är nationella intressen eller gemenskapsintressen som står på spel. Nyligen har också tre rättsakter trätt i kraft (1998) där enhetliga regler fastställs och föreskrivs för dessa förfaranden.

Finland anser att det är viktigt att medlemsstaternas systematiska arbete med att utveckla kvalitet och effektivitet i Europeiska unionens ekonomiska förvaltning fortsätter, och att kommissionen vidtar snabba åtgärder för att rätta till de svåraste enskilda problemen. På nationell nivå har Finland försökt se till att den ekonomiska förvaltningen sköts verkningsfullt och ekonomiskt effektivt och att både EG:s och Finlands lagstiftning tillämpas korrekt då gemenskapsmedel handläggs nationellt.

Sverige vill också understryka vikten av att de skyldigheter som med lems staterna omfattas av på detta område respekteras och är ange läget om det goda samarbete som upprättats mellan svenska kontrollmyndig heter och kommissionen för att säkra en god eko no misk förvalt ning. Sedan Sverige blev medlem i EU skyddas EU-medlen på samma sätt som nationella medel i Sverige genom att samtliga regelverk för finansiell styrning, kontroll och revision för medel i den svenska stats budge ten också gäller för de EU-medel som admini stre ras och granskas av svenska myndigheter. EU-medlen om fattas vidare av samma straffrätts liga skydd som nationella budget medel. Sverige ingår bland de länder som ratifice rat bedrä gerikonventionen med tillhörande protokoll.

Nederländerna hänvisar till de oberoende experternas rapport och dess 91 rekommendationer i fråga om ekonomisk förvaltning och kontroll och kampen mot bedrägerier. De nederländska myndigheterna stöder införandet av en ny rättslig ram i tre steg:

- Första steget: En oberoende europeisk åklagare utnämns som ser till att OLAF:s administrativa utredningar får en rättslig uppföljning. Denna europeiska åklagare skall också spela en roll vid samordningen av förundersökningar och åtal vid (gränsöverskridande) bedrägerier som rör EU.

- Andra steget: En särskild enhet inom medlemsstaternas åklagarmyndighet ges i uppdrag att väcka åtal vid "EU-brott" (d.v.s. inte bara bedrägerier och korruption, utan alla straffbara handlingar som omnämns i artikel 29 i EU-fördraget).

- Tredje steget: En europeisk åklagarmyndighet inrättas med delegerade åklagare i medlemsstaterna och med befogenhet att vidta rättsliga åtgärder mot alla överträdelser som påverkar EG:s ekonomiska intressen.

De nederländska myndigheterna anser också att ett dylikt arrangemang skulle förbättra samordningen av förundersökningar och åtal av EU-bedrägerier, både mellan medlemsstaterna själva och mellan medlemsstaterna och OLAF.

1. Egna medel (kapitel 1 i årsrapporten)

1.1. Traditionella egna medel:

- Försenat tillhandahållande av tullavgifter (punkt 1.9 i årsrapporten)

De medlemsstater som har svarat i fråga om försenat tillhandahållande av tullavgifter (Tyskland, Frankrike, Italien, Irland) förklarar att de kommer att vidta åtgärder för att så mycket som möjligt minska antalet sådana företeelser eller att de är i färd med att vidta åtgärder för att förbättra handläggningen