RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Andra rapporten om inverkan av direktiv 2006/48/EG och direktiv 2006/49/EG på konjunkturcykeln /* COM/2012/0400 final */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1........... Inledning......................................................................................................................... 3 2........... Cykliska effekter av lagstadgade kapitalkrav................................................................... 4 3........... Kapitalkravens konsekvenser för bankernas kapitalnivåer................................................ 6 4........... Inverkan av bankernas kapitalnivåer på bankernas utlåning.............................................. 8 5........... Kredittillgångens inverkan på konjunkturen...................................................................... 8 6........... Åtgärder för att hantera konjunkturförstärkande effekter.................................................. 9 6.1........ Den gemensamma regelboken......................................................................................... 9 6.2........ Kontracyklisk buffert...................................................................................................... 9 6.3........ Skuldsättningsgrad........................................................................................................ 10 6.4........ Kreditvärderingsinstitut................................................................................................. 10 6.5........ Små och medelstora företag.......................................................................................... 11 7........... Slutsatser...................................................................................................................... 12 8........... Referenser.................................................................................................................... 14 RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Andra rapporten om inverkan av direktiv 2006/48/EG och direktiv 2006/49/EG på konjunkturcykeln 1. Inledning 1. Minimikapitalkraven för banker som har inrättats i enlighet med direktivet om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (nedan kallat kapitalkravsdirektivet)[1], som grundas på Basel II-ramverket, är riskkänsliga. Eftersom kredit- och marknadsriskerna ökar vid en ekonomisk nedgång höjs minimikapitalkraven för bankerna så att de ska kunna möta de högre riskerna. Bankerna kan behöva anskaffa ytterligare kapital för att uppfylla de högre kraven vid en tidpunkt när deras kapitalresurser urholkas av förluster och kapitalanskaffningsmöjligheterna är få och kostsamma. Detta kan eventuellt begränsa bankernas kapacitet att låna ut till ekonomin, vilket förstärker nedgången. Under en ekonomisk uppgång då priserna ständigt stiger och fallissemangen avtar kan den påtagliga riskminskningen leda till sänkta kapitalkrav och ökad utlåning, vilket stimulerar ekonomin ytterligare. Om regleringen har en sådan effekt anses den vara konjunkturförstärkande. 2. Kapitalkravsdirektivet kan bidra till den konjunkturförstärkande tendens som observerades i det finansiella systemet under det föregående Basel I-ramverket, och därför infogades en ny artikel 156 i direktivet.[2] Enligt denna artikel ska kommissionen regelbundet kontrollera om direktivet ”väsentligt påverkar konjunkturcykeln” och med stöd av denna granskning vartannat år upprätta en rapport som ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet, vid behov åtföljd av lämpliga förslag. 3. Kommissionen utarbetade sin första rapport om konjunkturförstärkande effekter 2010. Denna andra rapport bygger återigen på Europeiska centralbankens analys, som stöddes av den konsekvensanalysgrupp som Europeiska centralbanksystemets kommitté för finansiell stabilitet och Europeiska bankmyndigheten inrättade gemensamt 2011 som en efterföljare till den tidigare gemensamma arbetsgruppen om inverkan av den nya kapitalramen. Europeiska centralbankens rapport är inriktad på en kvantitativ analys av data från banker som tillämpar internmetoder, men rapporten innehåller även en kortfattad diskussion om den troliga konjunkturförstärkande effekten av standardiserade metoder.[3] 4. Analysen av sambandet mellan lagstadgade kapitalkrav och bankernas konjunkturförstärkande utlåning fortsätter att vara en svår uppgift. Så som beskrevs i den första rapporten är de huvudfrågor som ska besvaras följande: a) Är kapitalkrav cykliska? b) Om ja, inverkar cykliska kapitalkrav på den kapitalnivå som bankerna vill ha eller faktiskt innehar? c) Om ja, inverkar bankernas önskade eller faktiska kapitalnivå på cykliciteten i utlåningen? d) Om ja, inverkar cyklisk utlåning på konjunkturcykeln? 5. I juli 2011 lade kommissionen fram ett lagstiftningspaket för att reformera lagstiftningen om bankverksamhet, som bland annat innehöll ett förslag till direktiv (det fjärde kapitalkravsdirektivet, CRD IV) och till förordning (kapitalkravsförordningen, CRR). Kommissionens förslag innehåller vissa åtgärder som kan dämpa de konjunkturförstärkande effekterna. Denna rapport avslutas med en överblick över i vilken utsträckning dessa konjunkturutjämnande politiska åtgärder kan dämpa kapitalkravsdirektivets förstärkande effekt på den finansiella och ekonomiska konjunkturen. 2. Cykliska effekter av lagstadgade kapitalkrav 6. De nationella tillsynsmyndigheter som deltog i Europeiska centralbankens undersökning 2011 var eniga om att kapitalkravsdirektivets minimikapitalkrav är mer riskkänsliga och tenderar att vara mer cykliska än de tidigare Basel I-kraven. Den ökade cykliciteten i kapitalkraven tillskrivs huvudsakligen den högre riskkänsligheten hos den övergripande ramen, särskilt i fråga om beräkningen av kapitalkraven enligt internmetoden. 7. Europeiska centralbanken undersökte i sin kvantitativa analys i vilken utsträckning de riskparametrar som används i modeller för intern värdering – sannolikhet för fallissemang och förlust vid fallissemang samt exponeringar – är korrelerade till makroekonomiska faktorer och i vilken mån detta leder till cykliska minimikapitalkrav. Resultaten bör betraktas som preliminära indikationer snarare än som handfasta empiriska resultat.[4] 8. Europeiska centralbanken fann att sannolikheten för fallissemang för icke-fallerande företags- och hushållsexponeringar tenderar att öka kraftigare vid lägre makroekonomisk aktivitet, lägre fastighetspriser och högre arbetslöshet, vilket uppfyller ett av förhandsvillkoren för cykliska kapitalkrav. Däremot fann centralbanken en jämförelsevis ganska begränsad cyklisk effekt för parametern förlust vid fallissemang. Det beror troligen på att de värden för förlust vid fallissemang som bankerna utnyttjar i sina interna modeller är något mer trögrörliga än för parametern sannolikhet för fallissemang och därför inte lika omedelbart avspeglar förändringar i den makroekonomiska miljön. Förändringar i exponeringen var korrelerade till fördröjda förändringar i industrins och konsumenternas tillförsikt (konjunkturindikatorer) för företags- respektive privatkundsportföljen. Det tyder också på cyklicitet: bankerna minskar exponeringarna för dessa portföljer inför negativa ekonomiska utsikter. Utvärderingen av parametrarna för beräkning av minimikapitalkravet tyder på att det generellt finns en viss uppvägande verkan mellan dels cykliska riskparametrar som sannolikhet för fallissemang eller förlust vid fallissemang, dels cykliska exponeringsutvecklingar: vid en nedgång kan effekten av en högre sannolikhet för fallissemang uppvägas av minskade exponeringar när dessa kombineras som parametrar för minimikapitalkravet. Denna uppvägande verkan kan göra att den cykliska effekten på de totala minimikapitalkraven blir en aning otydlig eller till och med instabil över tiden, eftersom hastigheten i anpassningarna kan variera mellan parametrar och portföljer. 9. Uppskattningen av förändringarna av de totala minimikapitalkraven på banknivå tyder inte på att det finns ett signifikant samband mellan förändrade minimikapitalkrav och BNP-tillväxt för hela undersökningsurvalet på banknivå (i stället för på portföljnivå). När analysen begränsas till grupp 1-banker[5] finns det en signifikant korrelation mellan en nedgång i BNP-tillväxten och en ökning av minimikapitalkravet. Detta tyder preliminärt på en viss cyklicitet i minimikapitalkravet för grupp 1‑banker. 10. Det bör noteras att dataunderlaget var begränsat till banker som använder internmetoder och att många mindre grupp 2-banker – som använder standardiserade metoder – hade uteslutits. Därför kan det hända att cykliciteten i minimikapitalkraven för grupp 2-bankerna som helhet också är signifikant, även om det statistiska underlaget för den slutsatsen ligger utanför räckvidden för Europeiska centralbankens undersökning (se punkt 13). 11. Det finns tecken på viss cyklicitet i minimikapitalkraven på portföljnivå. För den viktigaste konjunkturcykelindikatorn, fördröjd BNP-tillväxt, finns det ett signifikant negativt samband med minimikapitalkraven för företagsportföljen enbart för grupp 1-banker. Det finns dock också ett signifikant negativt samband mellan avmattade priser på kommersiella fastigheter och minimikapitalkraven för företagsportföljen för alla banker i undersökningsurvalet. För privatkundsportföljen har BNP-tillväxten också ett samband enbart med grupp 1‑banker, men på en lägre signifikansnivå. Förändringar i arbetslöshetsnivåer har en signifikant inverkan på minimikapitalkraven för privatkundsportföljen för hela undersökningsurvalet, utan någon signifikant skillnad för grupp 1-banker. 12. Sammanfattningsvis tycks cykliska effekter på portföljnivå dämpas på banknivå. Som redan framgått av resultaten för de parametrar för minimikapitalkraven vars cykliska effekter uppväger varandra, beror dessa dämpningar troligen främst på anpassningar av storleken på och sammansättningen av bankernas totala portföljer. De observerade omfördelningarna av tillgångarna utlöstes dock troligen av finanskrisen snarare än av förändringar i de underliggande riskparametrarna i sig. Bankerna kan exempelvis ha siktat in sig på att ha en större mängd tillgångar som godtagbara säkerheter för likviditetsoperationer i centralbanken för att förbättra sin likviditetsposition och för att kunna utnyttja billiga lån från centralbanken. Om krisen inte hade inträffat kanske minimikapitalkravet hade varit mer cykliskt. 13. En viktig ytterligare faktor som kan bidra till minimikapitalkravens cyklicitet härrör från externa kreditvärderingar av vissa särskilda tillgångar i bankernas balansräkningar. Ett betydande antal banker i EU-länderna tillämpar (helt eller delvis) schablonmetoden vid beräkningen av sina kapitalkrav. Eftersom schablonmetoden i regleringshänseende är starkt beroende av användningen av externa kreditvärderingar leder eventuell cyklicitet i externa kreditvärderingar till cykliska variationer även i kapitalkraven.[6] Att banker använder schablonmetoden kan vara en ytterligare och betydande drivkraft för kapitalkravsdirektivets konjunkturförstärkande effekter på bankernas utlåning. 14. Dessutom är kreditvärderingsinstitutens krav viktiga faktorer för bankernas kapitalfördelningsbeslut. Deras affärsstrategi är ofta att behålla eller uppnå en önskad kreditvärdering, vilket kan medföra en högre och mer cyklisk kapitalnivå än den som bankerna åläggs enligt kapitalkravsdirektivet.[7] 3. Kapitalkravens konsekvenser för bankernas kapitalnivåer 15. Bankernas möjlighet och vilja att låna ut är delvis beroende av i vilken grad minimikapitalrestriktionerna är bindande. Ett konjunkturförstärkande minimikapitalkrav som ökar under en ekonomisk nedgång har en mer urholkande effekt på en banks kapitalbuffert ovanför miniminivån, vilket tvingar en försiktig bank att söka mer kapital eller alternativt att minska minimikapitalkraven genom att minska utlåningen. 16. Enligt facklitteraturen om bankernas beteende i allmänhet i fråga om kapitalbuffertar under konjunkturcykeln minskar deras kapitalbuffertar ovanför minimikapitalkravet när affärsaktiviteten ökar, vilket tyder på överdrivet risktagande under ekonomiska uppgångar och nedskärningar av utlåningen under nedgångar.[8] 17. Enligt Europeiska centralbankens empiriska analys finns det svagt signifikanta korrelationer mellan BNP-tillväxt och fasta kapitalbuffertar, vilket tyder på motsatt beteende – högre buffertar under uppgångar och lägre buffertar under nedgångar. Med hänsyn till den korta undersökningsperioden och den krisdrivna ökningen av kapitalbuffertarna under andra halvåret 2010 och första halvåret 2011 bör dessa observationer behandlas med försiktighet.[9] 18. Bankernas kapitalnivåer kan också påverkas av förväntningar om framtida lagstadgade krav. Framtida krav omfattar bestämmelserna i Basel III-avtalen, Europeiska bankmyndighetens senaste åtgärder[10] och alla andra bestämmelser på nationell nivå om bankernas kapitalnivåer som nyligen har antagits eller förväntas bli antagna under den närmaste framtiden. Generellt tyder undersökningsresultaten på att lagstiftningsändringar har vissa påtagliga effekter på både bankernas balansräkningar och utlåningspolitik, inklusive kreditstandarderna.[11] 19. Europeiska bankmyndigheten har offentliggjort vissa preliminära resultat från rekapitaliseringsinsatsen.[12] Åtgärderna ger totalt ett preliminärt sammanlagt kapitalöverskott på ungefär 26 procent. Åtgärderna är huvudsakligen inriktade på direkta kapitalåtgärder, som står för 96 procent av kapitalunderskottet och 77 procent av totalbeloppet för de föreslagna åtgärderna. De flesta av dem gäller anskaffning av kapital, balanserade vinstmedel och omvandling av hybridinstrument till kärnprimärkapital. Åtgärder med inverkan på riskviktade tillgångar står för återstående 23 procent av totalbeloppet för åtgärderna. Efter att ha tagit hänsyn till åtgärder som följer av EU-beslut om statligt stöd till bankomstruktureringar eller andra landsspecifika program, blir åtgärdernas inverkan på att minska utlåningen i realekonomin mindre än 1 procent av totalbeloppet. Kommissionen, Europeiska bankmyndigheten och Europeiska centralbanken har dock åtagit sig att nära följa minskningarna av skuldbördan, oavsett om de är relaterade till rekapitaliseringsplanen eller inte. Eftersom minskningen av skuldsättningen troligen förekommer i samband med aktiviteter som inte hör till kärnverksamheten och/eller som finns utanför hemjurisdiktionen är det viktigt med ett nära hemvärdssamarbete i EU och även utanför dess gränser. Vidare har euroområdets banker en hög andel av den totala utlåningen till Central- och Östeuropa (47,3 procent) jämfört med andra tillväxtekonomier, vilket tyder på ett mycket högt kreditberoende och en särskilt hög känslighet för beslut om minskad skuldsättning från moderbolagens sida. För vissa länder i regionen styrs kredittillgången praktiskt taget helt av bankgrupper i euroområdet.[13] 4. Inverkan av bankernas kapitalnivåer på bankernas utlåning 20. De allra flesta av de nationella tillsynsmyndigheterna uppgav att det finns tydliga samband mellan en banks kapitalförvaltningspolitik och dess process för att bevilja lån. I de flesta fall spelar de lagstadgade kapitalkraven i kapitalkravsdirektivet en viktig roll. Myndigheterna har dock inte konstaterat någon tydlig inverkan av lagstadgade kapitalkrav på vissa tillgångsklasser eller lånekategorier. Andra drivkrafter bakom kapitalförvaltningspolitiken gör det svårt att urskilja kapitalkravsdirektivets inflytande på bankutlåningen. Sådana drivkrafter är bland annat bankernas riskbenägenhetspolitik, stresstester, kraven enligt första och andra pelaren samt riskjusterad avkastning på kapital (Raroc)[14] och portföljtillväxtmål. I fråga om andra utbuds- och efterfrågefaktorer som kan påverka cykliciteten i låneexponeringarna har myndigheterna olika uppfattningar. Dessa andra faktorer anses dock oftast vara viktigare än de lagstadgade kapitalkraven. Faktorer som är av betydelse för låneutbudet är bland annat den makroekonomiska miljön (finansieringskostnaden, tillgången på kapital och likviditet, marknadens förtroende) och bankernas individuella utlåningsstrategi. Efterfrågan på lån påverkas huvudsakligen av makroekonomiska förhållanden (tillväxttakt, inflation, arbetslöshet, inkomstutveckling, insolvens, konsumtion (förväntningar), export osv.), men marknadsvillkoren (räntor, tillgången på finansiering) nämndes också. Myndigheterna konstaterade vidare att nedskrivningar och avskrivningar av lån är mer cykliska än lagstadgade kapitalkrav för icke nödlidande lån. Redovisning till verkligt värde och IFRS betraktas också som viktiga faktorer för bankernas utlåning. 5. Kredittillgångens inverkan på konjunkturen 21. Det är fortfarande svårt att kvantifiera effekterna av förändringar av minimikapitalkraven på utlåning och BNP. Europeiska centralbanken granskade resultaten av en analys som utförts av den makroekonomiska utvärderingsgrupp (BIS, 2010) som Baselkommittén för banktillsyn och rådet för finansiell stabilitet har inrättat för att utvärdera de makroekonomiska effekterna av övergången till högre kapitalkrav och likviditetskrav i Basel III. Denna studie nämns dock bara som illustration eftersom den var inriktad på en enstaka övergång till högre krav snarare än på att bestämma ett normalt samband mellan minimikapitalkrav, utlåning och BNP. 22. Den makroekonomiska utvärderingsgruppen konstaterade att makroekonomiska modeller av standardtyp inte är lämpade för direkta undersökningar av hur förändringar av tillsynspolitiken inverkar på utlåning och BNP. Olika modeller som utvärderingsgruppen utnyttjat fångar många av de viktigaste aspekterna, men det finns inte en enskild modell som rymmer alla relevanta mekanismer. I studien presenteras därför medianresultatet av flera modeller som en central uppskattning av effekterna från olika modeller och länder.[15] 23. Med hänsyn till alla förbehåll i Europeiska centralbankens kvantitativa analys av cykliciteten i minimikapitalkraven, exempelvis de mycket begränsade data som är tillgängliga och finanskrisens inverkan via ytterligare lagändringar, statliga ingripanden och beteendeanpassningar, förefaller det vara för tidigt att göra en kvantitativ uppskattning av hur stora konjunkturförstärkande effekter kapitalkravsdirektivets kapitalkrav har på utlåning och BNP. 6. Åtgärder för att hantera konjunkturförstärkande effekter 24. I juli 2011 lade kommissionen fram ett lagstiftningspaket för att reformera lagstiftningen om bankverksamhet, som bland annat innehöll ett förslag till direktiv (det fjärde kapitalkravsdirektivet, CRD IV) och till förordning (kapitalkravsförordningen, CRR). Förslaget överensstämmer med Basel III-avtalet och tillgodoser huvudsyftet att upprätthålla utbudet av kredit till EU:s realekonomi. 25. I förslaget ingår en rad åtgärder som kan dämpa de konjunkturförstärkande effekterna av bankernas utlåning: en gemensam regelbok, en konjunkturutjämnande kapitalbuffert, införandet av skuldsättningsgrad som instrument, minskat beroende av kreditvärderingsinstitut för tillsynskrav, samt utrymme att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra små och medelstora företags tillgång till lån. 6.1. Den gemensamma regelboken 26. Integrationen av EU:s banksektor kan, som konstaterades ovan i punkt 19, medföra att minskningen av internationella bankers skuldsättning till följd av tillsynskrav som fastställts av nationella tillsynsmyndigheter sker utanför hemländernas jurisdiktioner. Införandet av en gemensam regelbok kommer inte bara att minska regelarbitraget utan även de konjunkturförstärkande effekterna av asymmetrisk minskning av skuldsättningen i värdländerna. 6.2. Kontracyklisk buffert 27. Ett viktigt lagstiftningsinitiativ som inför det som uppfattas vara en konjunkturförstärkande effekt av bankernas utlåning är den kontracykliska buffert som ingår i kommissionens CRD IV-förslag. Denna extra buffert, som successivt byggs upp under ekonomiskt goda tider, kan frigöras vid en ekonomisk nedgång för att göra det möjligt för bankerna att absorbera sina förluster på ett ordnat sätt som inte leder till kostsamma ökningar av priset på krediter, som annars kan förvärra recessionen. Det kommer att minska både den bristande flexibiliteten i de nuvarande lagstadgade kraven inför risker som byggs upp på makronivå och deras cyklicitet. 28. Eftersom dynamiken kan vara mycket varierande på olika marknader bestäms buffertarna på grundval av den nationella marknaden. Europeiska systemrisknämnden ska enligt förslaget ansvara för utarbetandet av gemensamma riktlinjer samt underlätta och samordna detta instrument för tillsyn på makronivå inom ramen för sitt uppdrag. 29. I Europeiska centralbankens rapport understryks att även om det finns vissa definitionsfrågor inför det praktiska genomförandet av kontracykliska buffertar[16] skulle det totala buffertbeloppet ha följt en tydlig konjunkturutjämnande trend. I överensstämmelse med kredittillväxten under åren före krisen, och med det hypotetiska antagandet att den kontracykliska bufferten hade införts 2005, skulle buffertriktvärdet ha ökat gradvis och nått en topp på cirka 290 miljarder euro för alla EU-länder 2007.[17] 6.3. Skuldsättningsgrad 30. Instrumentet skuldsättningsgrad är ett extra kapitalkrav som kan bli ett bindande tak för skuldsättningsgraden utöver en viss andel av tillgångarna i förhållande till det primära kapitalet. Detta kan bidra till att minska en alltför stor bankutlåning under en konjunkturuppgång när bankerna tenderar att expandera balansräkningarna utan tillräcklig kapitalökning. 31. I enlighet med Basel III-avtalet har kommissionen föreslagit redovisning av skuldsättningsgrad som en åtgärd inom den andra pelaren i syfte att gå över till ett bindande instrument (första pelaren) efter lämplig granskning och kalibrering. Eftersom skuldsättningsgraden är ett nytt instrument för EU (och i sin nuvarande form för praktiskt taget hela världen) föreslog kommissionen ett omsorgsfullt tillvägagångssätt med en grundlig granskning och parallell försöksperiod innan man beslutar om instrumentets slutliga form.[18] 6.4. Kreditvärderingsinstitut 32. Kreditvärderingsinstitut samt ekonomiska kapitalmodeller kan också spela en viktig roll i bestämmandet av bankernas faktiska kapitalnivå. Så som konstaterades i punkt 13 är externa kreditbetyg nära korrelerade till konjunkturen, vilket medför att kapitalkrav som är knutna till dem också följer ett tydligt cykliskt mönster, åtminstone på individuell exponeringsnivå. De standardiserade metodernas starka beroende av externa kreditbetyg vid kreditriskbedömning gör att denna fråga är särskilt relevant för banker som ännu inte har gått över till internmetoden. 33. Därför uppmuntrar kommissionen i CRD IV-förslaget användning av metoder som bygger på interna värderingar, samtidigt som man minskar antalet hänvisningar till externa kreditbetyg och förstärker bestämmelserna om hur externa kreditbetyg kan användas.[19] Proportionalitetsprincipen respekteras genom att tillåta användning av enklast möjliga värderingsförfarande. Mindre kreditinstitut och värdepappersföretag kan välja internmetoden som är mindre beroende av kreditvärderingsinstitut (och mer riskkänslig).[20] Användningen av internmetoden kräver kapacitet att utföra en oberoende riskbedömning och ger också incitament till bättre riskhanteringstekniker för att kontrollera kreditrisken i bankportföljer. 34. Vidare antog kommissionen den 15 november 2011 ett lagstiftningsförslag[21] som innehåller en allmän skyldighet för alla reglerade finansinstitut att göra egna kreditriskbedömningar. Motsvarande förslag för försäkringsgivare kommer att följa senare under 2012. Kommissionen är också mycket engagerad i och stöder det arbete som pågår i Basel för att minska betydelsen av kreditvärderingar som kriterium för definitionen av likvida tillgångar och söker efter alternativ för att beräkna kapitalkraven för värdepapperiseringinvesteringar. Allt detta bör kunna minska de konjunkturförstärkande effekter som regleringen har på grund av en övertro på kreditvärderingsinstitut. 6.5. Små och medelstora företag 35. Små och medelstora företag är mer bankberoende genom att de har färre möjligheter att hitta alternativa finansieringskällor. Eftersom de utgör ryggraden i den europeiska ekonomin[22] kan alla konjunkturförstärkande effekter av kapitalkrav få en ytterst betydande inverkan på tillväxten i realekonomin via åtstramningar i utlåningen till små och medelstora företag. 36. I sin SAFE-undersökning konstaterade Europeiska centralbanken att små och medelstora företags tillgång till banklån hade försämrats under perioden april–september 2011. Denna trend bekräftades i motsvarande undersökning för perioden oktober 2011–mars 2012. Enligt de senaste undersökningsresultaten ökade finansieringsbehoven för små och medelstora företag i euroområdet under perioden: 19 procent av dem rapporterade ett ökat behov (efterfrågan) av banklån, vilket är en uppgång från 17 procent. 11 procent rapporterade ett minskat behov, mot 12 procent tidigare. Nettoandelen företag som uppgav att tillgången (utbudet) på banklån försämrats var 20 procent, vilket är en uppgång från 14 procent i föregående undersökning.[23] Enligt Europeiska centralbankens senaste kvartalsundersökning om bankutlåning (april 2012) hade nettoåtstramningen av kreditstandarderna för lån till små och medelstora företag samtidigt sjunkit från 28 procent under det första kvartalet 2011 till 1 procent under det första kvartalet 2012. Nettoåtstramningen av kreditstandarderna för gruppen icke-finansiella företag som helhet sjönk från 35 procent till 9 procent. Det är en mycket större nedgång än vad undersökningsdeltagarna förväntade sig vid tiden för den föregående undersökningen. Detta kan förklaras av en markant nedgång i nettoprocentandelen banker i euroområdet som rapporterar att finansieringskostnader och restriktioner i balansräkningarna hade bidragit till en åtstramning av kreditstandarderna: 8 procent av bankerna rapporterade en situation där det var svårt att få marknadsfinansiering mot 28 procent tidigare. Ett uppehåll i åtstramningen av kreditstandarderna underlättar dock inte de små och medelstora företagens svåra finansieringssituation. 37. Små och medelstora företags exponeringar behandlas förmånligt i det nuvarande kapitalkravsdirektivet. I CRD IV-förslaget ökas kapitalkraven generellt för alla kreditriskexponeringar, vilket innebär att små och medelstora företag behåller sin förmånliga behandling i Basel II jämfört med andra exponeringar. Kommissionen har dock bett Europeiska bankmyndigheten analysera och rapportera om de nuvarande riskviktningarna för lån till små och medelstora företag och de trösklar som utnyttjas för att identifiera små och medelstora företag i de nya Basel III-standarderna. Alternativ för att ytterligare förbättra den förmånliga behandlingen av exponeringar för små och medelstora företag är bland annat att öka riskviktningen från 75 procent till 50 procent eller höja exponeringströskeln för små och medelstora företag från 1 miljon euro till 2 miljoner euro eller 5 miljoner euro. Kommissionen kommer noga att överväga dessa alternativ inom ramen för det övergripande CRD IV-målet att stärka den finansiella stabiliteten. 38. Även om krediten till små och medelstora företag ransoneras av bankerna är det dessa företag som främst förväntas dra nytta av dämpningen av de konjunkturförstärkande effekterna som blir följden av de stärkta konjunkturutjämnande åtgärderna i CRD IV. 7. Slutsatser 39. Europeiska centralbanken fann vissa belägg för cykliska minimikapitalkrav som drivs på av cykliska sannolikheter för fallissemang för större grupp 1-banker som använder internmetoden för kreditrisk, vilket till viss del uppvägs av cykliska exponeringar (dvs. sådana som reduceras vid en ekonomisk nedgång). Även om cykliska minimikapitalkrav preliminärt konstaterats på portföljnivå (företag och privatkunder), tycks denna effekt avta på banknivå när samtliga undersökta banker beaktas. 40. Denna dämpning kanske främst beror på krisdrivna portföljanpassningar, exempelvis därför att bankerna siktar in sig på att ha en större mängd tillgångar som godtagbara säkerheter för likviditetsoperationer i centralbanken, och som således utan krisen skulle ha varit ett starkare bevis på ett cykliskt minimikapitalkrav. Banker som använder den standardiserade metoden kan också ha ett cykliskt minimikapitalkrav på grund av metodens beroende av externa kreditvärderingsinstitut vars värderingar är cykliska. 41. Bankernas möjlighet och vilja att låna ut är delvis beroende av i vilken grad minimikapitalrestriktionerna är bindande. Det minimikapitalkrav som beräknas enligt det nuvarande kapitalkravsdirektivet kan förutom flera andra faktorer ha haft viss inverkan på de kapitalnivåer som bankerna verkligen innehar. Förväntningarna på striktare framtida lagstadgade krav kan dock ha lett till att kapitalmålen satts betydligt över minimikapitalkravet, med betydande inverkan på balansräkningarna och utlåningspolitiken. Detta är dock en annan drivkraft än de cykliska effekterna av den nuvarande lagstiftningen. 42. CRD IV, som ska genomföra Basel III-avtalet i EU, kommer att utgöra ett brott med det förflutna genom mer krävande minimikapitalkrav i fråga om kvaliteten och kvantiteten på det erforderliga kapitalet, samt nya krav på likviditet och skuldsättning. Viktigt är att det kommer att inbegripa en rad konjunkturförstärkande politiska åtgärder, bland annat en gemensam regelbok, en konjunkturutjämnande kapitalbuffert, en skuldsättningsgrad och åtgärder avseende kreditvärderingsinstitut samt små och medelstora företag. Om det behövs kommer genomförandet av åtgärderna att fasas in över tiden för att undvika konjunkturförstärkande effekter. 8. Referenser Baselkommittén för banktillsyn, Banken för internationell betalningsutjämning (BIS), den 16 december 2010, ”Basel III: A global regulatory framework for more resilient banks and banking systems”, se: http://www.bis.org/publ/bcbs189.pdf BIS (2010), Macroeconomic Assessment Group: Interim Report, ”Assessing the macroeconomic impact of the transition to stronger capital and liquidity requirements”, augusti 2010, se http://www.bis.org/publ/othp10.pdf Europeiska centralbanken (ECB), Europeiska bankmyndigheten (2012), Pro-Cyclicality of Capital Requirements, Second Report. ECB (2010), ”EU Banking Structures”, se: http://www.ecb.int/pub/pdf/other/eubankingstructures201009en.pdf Europeiska kommissionen, juni 2010, ”Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om inverkan av direktiv 2006/48/EG och direktiv 2006/49/EG på konjunkturcykeln”, se: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/regcapital/monitoring/23062010_report_en.pdf Innehåller även fler referenser. Europeiska kommissionen, juli 2011, Nya förslag om kapitalkrav (CRD IV), mer information finns på: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm [1] Utgörs av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut. [2] Direktivet ändrades 2009 genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/111/EG av den 16 september 2009. [3] I Europeiska centralbankens kvantitativa bedömning ingår kvartalsdata för perioden fjärde kvartalet 2008–andra kvartalet 2011 från cirka 80 banker som använder metoder baserade på interna värderingar vid beräkningen av sina kapitalkrav. Den kvalitativa bedömningen bygger på undersökningsresultat från nationella tillsynsmyndigheter och Europeiska centralbankens enkätundersökning om bankutlåning. [4] Två huvudförbehåll kvarstår: Kapitalkravsdirektivet genomfördes ganska nyligen (avancerade modeller används från och med 2008), vilket begränsar tillgången på relevanta data för hela konjunkturcykeln. Analysen blir därför beroende av skillnader mellan länderna under konjunkturcykelns faser. Den tillgängliga undersökningsperioden omfattar dessutom den senaste finanskrisen som ledde till beteendeförändringar och politiska ingripanden som kan ha snedvridet de allmänna beteendesambanden. [5] En bank anses vara en grupp 1-bank om dess klass 1-kapital överstiger 3 miljarder euro och den är väl diversifierad och internationellt aktiv. Alla andra banker klassificeras som grupp 2-banker. [6] Se anmärkningarna och diagram 1, 2 och 3 i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer detta meddelande. [7] Se även avsnitt 6.4. [8] Se exempelvis Ayuso, Perez och Saurina (2004), Bikker och Metzemakers (2004), Lindquist (2004), Jokipii och Milne (2008) samt Stolz och Wedow (2011). [9] Europeiska centralbanken konstaterar att det i ett antal teoretiskt inriktade rapporter (t.ex. Heid (2007), Zhu (2008), Jokivuolle, Kiema och Vesala (2009) samt Repullo och Suarez (2009)) har påpekats att bankernas beteende i fråga om kapitalbuffertar kan ha förändrats vid övergången till ett Basel II-baserat regelverk. Bankerna kan bestämma sig för att arbeta med ytterligare buffertar och på ett mer förutseende sätt, som försäkring mot det som uppfattas vara mer cykliska minimikapitalkrav. Detta kan leda till att kapitalbuffertarna förändras i takt med konjunkturen och är högre i uppgångar än i nedgångar och vice versa. [10] Europeiska bankmyndigheten fastställde kapitalmålet för 70 europeiska banker. Det består av två delar som ska vara genomförda i juni 2012. Den första delen är en tillfällig kapitalbuffert mot statsskuldsexponeringar enligt marknadspriser från september 2011. Den andra delen består i att höja kärnkapitalnivån till 9 procent. [11] Se diagram 4, 5, 6, 7 med vissa resultat från Europeiska centralbankens enkätundersökning om lagstiftningsändringars inverkan på bankernas utlåning inom euroområdet. Det bör dock understrykas att detta är ett annat fenomen än de konjunkturförstärkande effekterna av befintliga krav. [12] Europeiska bankmyndighetens webbplats, 9.2.2012, http://www.eba.europa.eu/News--Communications/Year/2012/The-EBAs-Board-of-Supervisors-makes-its-first-agg.aspx. [13] Se tabell 1: Banktillgångar i EU samt diagram 8 och 9 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar för mer information och en diskussion om gränsöverskridande kredittillgång. [14] Riskjusterad avkastning på kapital, ett riskbaserat lönsamhetsmått. [15] Se diagram 10: ”Macroeconomic Assessment Group model study results” i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar. [16] Europeiska centralbanken granskade Basel III-referensvärdet, krediter i förhållande till BNP, i olika medlemsstater. [17] Se diagram 11 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar. [18] I CRD IV-förslaget ges Europeiska bankmyndigheten i uppdrag att utarbeta en rapport om skuldsättningsgradens effektivitet och konsekvenser som ska överlämnas till kommissionen i juni 2016. På grundval av Europeiska bankmyndighetens rapport ska kommissionen senast den 31 december 2016 överlämna en rapport om skuldsättningsgradens inverkan och effektivitet till Europaparlamentet och rådet och vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag 2018 om införandet av en skuldsättningsgrad (artikel 482.1). [19] På internationell nivå utfärdade rådet för finansiell stabilitet (FSB) i oktober 2010 principer för att motverka myndigheters och finansiella institut övertro på externa kreditbetyg. (http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_101027.pdf) [20] Skäl 28–29 i förslaget till förordning från juli 2011. [21] Se http://ec.europa.eu/internal_market/securities/agencies/index_en.htm för mer information. [22] Små och medelstora företag utgör 99,8 procent av företagen, sysselsätter 66,9 procent av de anställda och står för 58,4 procent av bruttoförädlingsvärdet i EU-27 (uppskattning 2010, Eurostat/medlemsstaternas nationella statistikkontor/Cambridge Econometrics/Ecorys). [23] Undersökningen av små och medelstora företags tillgång till finansiering (SAFE) är tillgänglig på http://www.ecb.europa.eu/stats/money/surveys/sme/html/index.en.html.