MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde till marknaden för hamntjänster

2001/0047 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde till marknaden för hamntjänster

1. BAKGRUND

Datum för överlämnande av förslaget till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2001) 35 slutlig - 2001/0047 (COD)): // 14 februari 2001

Datum för Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: // 29 november 2001

Datum för Regionkommitténs yttrande: // 20 september 2001

Datum för Europaparlamentets första behandling av yttrandet: // 14 november 2001

Datum för överlämnande av ändringsförslaget (dokument KOM(2002) 101 slutlig): // 19 februari 2002

Datum för antagande av den gemensamma ståndpunkten: // 5 november 2002

2. SYFTET MED kommissionenS FÖRSLAG

Kommissionens ändrade förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde till marknaden för hamntjänster rör åtgärder som syftar till att öppna marknaden för hamntjänster. Förslagets mål är att garantera rättvisa konkurrensvillkor för alla tjänsteleverantörer samt att fastställa tydliga regler och inrätta ett öppet och överskådligt förfarande när det gäller åtkomst till dessa tjänster.

De hamntjänster som är aktuella är godshantering i olika former, passagerartjänster och teknisk-nautiska tjänster som bogsering, förtöjning och lotsning. Tjänsterna kan antingen tillhandahållas i hamnområdet eller på vattenvägar till eller från hamnen.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN [1]

[1] Rådets ändringar, och då främst införandet av flera artiklar, har inneburit att de slutliga artiklarna i direktivet fått ny numrering.

3.1. Allmänna synpunkter på den gemensamma ståndpunkten

Rådet har, med kvalificerad majoritet, infört flera ändringar av kommissionens ändrade förslag, dock utan att ändra huvudmålet att fastställa tydliga regler och att inrätta ett öppet och genomsynligt förfarande för åtkomst till hamntjänster.

I den gemensamma ståndpunkten tas i princip även hänsyn till de åsikter Europaparlamentet framförde vid sin första behandling.

3.2. Åtgärder som vidtagits i fråga om Europaparlamentets ändringsförslag

3.2.1. Ändringsförslag som godkänts helt eller delvis i kommissionens ändrade förslag

Den gemensamma ståndpunkten ändrade inte eller gick emot kommissionens ändringar efter parlamentets första behandling.

3.2.2. Ändringsförslag som inte godkändes i kommissionens ändrade förslag

Antalet tjänsteleverantörer i de fall deras antal begränsas [artikel 8.2 och skäl 21]).

Den gemensamma ståndpunkten ligger nära Europaparlamentet i dess ändringsförslag 26, som avlägsnar kravet på minst två tjänsteleverantörer för varje godskategori i de fall det finns en begränsning av antalet tjänsteleverantörer.

Kommissionen kan slutligen godta att kommissionens text tas bort mot bakgrund av att en kompromiss kan uppnås. Kommissionen anser att målet att uppnå en marknadsöppning på ett tillfredsställande sätt garanteras genom andra delar av texten.

Lotsning [artikel 14 och skäl 33 och 34].

Det bör noteras att Europaparlamentet röstade emot att lotsning skulle omfattas av direktivet (ändringsförslag 51 och 67). Kommissionen följde dock inte den inställningen när man antog sitt ändrade förslag i februari 2002.

Även om det i den gemensamma ståndpunkten sägs att lotsning skall omfattas av direktivet, betonar man i ståndpunkten vikten av särdrag hos tjänsterna, vilket Europaparlamentet poängterat.

Den gemensamma ståndpunkten tillåter i synnerhet att man beviljar tillstånd i enlighet med särskilt strikta kriterier i fråga om kravet på allmänna tjänster och sjösäkerhet. På det området kan behöriga myndigheter, från fall till fall, antingen själv överta lotsningen, eller direkt bevilja en exklusiv rättighet till en organisation att tillhandahålla lotsning i en hamn. Om förhållandena i en hamn så kräver, kan det sistnämnda alternativet användas utan att man följer de urvalskriterier och andra tillämpliga förfaranden i detta direktiv när det gäller begränsningar.

Den här texten tillåter att hamnspecifika lösningar kan antas.

Det bör observeras att agerandet hos företag med dominerande marknadsställning lyder under konkurrensreglerna i EG-fördraget.

Egenhantering i fråga om lotsning omfattas av direktivet i form av tillstånd för undantag för lotsning.

Giltighetstiden för tillstånd är satt till 10 år för att ta hänsyn till den ibland mycket långa utbildning som krävs för lotsar. Detsamma gäller för övergångsperioder.

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkten innehåller välbalanserade lösningar på lotsningsproblemet och att den bör ingå i direktivet med beaktande av att subsidiaritetsprincipen tillämpas fullt ut. I den gemensamma ståndpunkten erkänns särdragen hos lotsningen, även dess nyckelroll för sjösäkerhet och de komplicerade strukturer som följer av lokala förhållanden, samt det faktum att lotsning är allmänt erkänd som en hamntjänst. Dessutom ger gemensamma ståndpunkten utrymme för att kravet på allmänna tjänster kan tillämpas i de fall det anses nödvändigt.

3.3. Nya bestämmelser som införts av rådet

De följande är de viktigare ändringar som infördes av rådets i dess gemensamma ståndpunkt. Kommissionen kan godta samtliga.

Räckvidd (hamnar [artikel 2 och skäl 11, 12])

Genom texten i artikel 2.2 anpassas tröskelvärdet för det här direktivet till det som gäller för TEN-T-hamnar (grupp A). Detta innebär att tröskelvärdet kommer att ändras från det föreslagna tre miljoner ton / 500 000 passagerare till 1,5 miljoner ton / 200 000 passagerare.

Genom artikel 2.5 i den gemensamma ståndpunkten blir det möjligt att utesluta hamnar med hög beläggning under vissa säsonger och låg beläggning resten av året (främst säsongsbunden passagerartransport).

Genom artikel 2.4 får medlemsstaterna frihet att utvidga direktivet till att även gälla andra hamnar.

Räckvidd (tjänster [bilaga])

Kommissionen hade föreslagit att direktivet skulle omfatta samtliga tjänster som tillhandahålls i en hamn, även om vissa är av sådant slag att de också skulle kunna tillhandahållas utanför hamnområdet (lagring, förråd, magasinering, lastkonsolidering, etc.)

Genom bilagan till den gemensamma ståndpunkten begränsas direktivet till tjänster som bara kan tillhandahållas inom hamnområdet i syfte att inte skapa olika regler för en viss tjänst beroende på var den tillhandahålls.

Räckvidd (tjänster som tillhandahålls på vattenvägar till och från hamnar [artikel 1.2])

Genom texten i den här artikeln kan visa specifika säkerhetsbegränsningar införas för vattenvägar till hamnen för att man skall kunna ta hänsyn till den särpräglade karaktären hos sådana vattenvägar.

Det bör noteras att kommissionen tog med tjänster på vattenvägar till och från hamnar i sitt ändrade förslag som ett resultat av ändringsförslag 15 från Europaparlamentet.

Utvecklingsstrategier för hamnar [artiklarna 7, 1.2 och skäl 20]

I den här ändringen sägs klart och tydligt att en hamn, av hamnspecifika skäl (t.ex. att man vill specialisera sig på en eller flera godshanteringstjänster) kan bestämma, och, om man anser det nödvändigt, begränsa sin verksamhet. I det senare fallet bör utvecklingsstrategin ge möjlighet för hamnen att inte godkänna verksamhet som faller utanför dess specialområde, utan att det innebär någon begränsning av antalet tjänsteleverantörer enligt definitionen i det här direktivet.

Urvalsförfarande i de fall antalet tjänsteleverantörer begränsas (offentliggörande i EGT [artikel 9.2])

Enligt förslaget skulle samtliga ansökningsomgångar offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT).

Mot bakgrund av den kraftiga ökningen av antalet hamnar som omfattas av direktivet, skulle dock offentliggörande av samtliga ansökningsomgångar i EGT bli orimligt. I den gemensamma ståndpunkten anges att bara de ansökningsomgångar som omfattar de längsta giltighetstiderna skall offentliggöras i EGT [artikel 12.2 b]. I likhet med vad som gäller för andra godkännanden skulle den nödvändiga informationen göras tillgänglig på lämpligt sätt i tillräckligt god tid till intressenter.

Giltighetstid för tillstånd som beviljats genom ett urvalsförfarande [artikel 12]

Den här frågan är relevant endast i de fall antalet tjänsteleverantörer är begränsat av utrymmes-, kapacitets-, säkerhets- eller miljöskäl.

När det är nödvändigt att begränsa antalet tjänsteleverantörer, måste man hitta en balans så att marknaden är öppen för nya tjänsteleverantörer och att tjänsteleverantörers kommersiella intressen skyddas.

Kommissionen fokuserade sig på investeringsnivån hos en tjänsteleverantörer: giltighetstid för tillståndet på fem år och inga investeringar, tio års giltighetstid med betydande investeringar i rörliga tillgångar, 25 års giltighetstid med betydande investeringar i fasta tillgångar.

I den gemensamma ståndpunkten behölls den strukturen, men giltighetstiden förlängdes och är nu 10, 15 respektive 36 år.

Dessa maximala giltighetstider skulle göra det möjligt för medlemsstaterna att hitta lösningar som framförallt återspeglar nationella avskrivningsregler för de berörda tillgångarna.

Två alternativ presenteras när det gäller att utvidga giltighetstiden i de fall investeringar görs i fasta tillgångar [artikel 12.2-3 och skäl 29]

För att uppmuntra investeringar i de fall tillstånd beviljats för fasta tillgångar, innehåller den gemensamma ståndpunkten två alternativ.

Medlemsstaterna får införa alternativet med en enda tioårig utvidgning i de fall betydande investeringar gjorts under tillståndets senaste tioårsperiod.

De kan också bevilja ett föregripande anbudsförfarande om betydande investeringar planeras, men den godkände tjänsteleverantören vill ha längre giltighetstid för att kunna vara säker på att det finns rimliga möjligheter att amortera investeringarna. I sådana fall kan givetvis intresserade tjänsteleverantörer delta i anbudsförfarandet.

Likställande av vissa betydande investeringar i rörliga tillgångar med investeringar i fasta tillgångar [artikel 12.2 b), 12.3 och skäl 28]

Eftersom investeringar i viss rörlig infrastruktur mycket väl kan vara betydligt dyrare än många investeringar i fasta tillgångar, är det rimligt att inom ramen för det här direktivet tillåta att sådana investeringar betraktas som investeringar i fasta tillgångar.

Det kan exempelvis röra sig om investeringar i bockkranar mellan fartyg och kaj, portalkranar för lossning och specialiserade bogserbåtar enligt uppräkningen i skäl 28.

Egenhantering [artikel 13 och skäl 30, 31, 32]

I den gemensamma ståndpunkten sägs tydligt att egenhantering, vars definition [artikel 4.9] har förtydligats utan att innehållet ändrats, bör tillåtas i samtliga fall då det är möjligt.

Den ger även utrymme för att begränsa antalet självhanterare, vilket dock bara skall ske på objektiva grunder som är förenliga med och relevanta för dem som gäller för begränsning av antalet tjänsteleverantörer enligt artikel 8.

Slutligen fastställs att egenhantering för teknisk-nautiska tjänster kan avgiftsbeläggas (som bidrag till förpliktelserna vid allmän trafik, som inte användare med egenhantering kan erlägga). Avgiften skall vara icke-diskriminerande och rimlig samt fastställas på objektiva och öppna kriterier.

Lotsning [artikel 14]

Se punkt 3.2.2.

Övergångsperioder [artikel 21 och skäl 41, 42, 43, 44)

I den gemensamma ståndpunkten behålls principerna om övergångsperioder. Frågan är relevant endast i de fall antalet tjänsteleverantörer har begränsats av utrymmes-, kapacitets-, säkerhets- eller miljöskäl.

I likhet med artiklarna 12 och 14 ligger fokus på nivån på investeringarna från tjänsteleverantörens sida för att man skall kunna få balans mellan behovet av att ange ett datum då en begränsad marknad skall öppna, utan att man äventyrar de etablerade tjänsteleverantörernas kommersiella intressen.

Den maximala giltighetstiden är densamma som i artiklarna 12 och 14 (10, 15 respektive 36 år).

Nya hamnar [artikel 22 och skäl 45]

Den här artikeln rör privata investeringar i nya hamnar (punkt 1) och offentlig-privata partnerskap i fråga om att utveckla nya hamnar eller nya delar av en hamn (punkt 2).

Denna typ av projekt löper ofta efter en specifik tidtabell: den offentligt finansierade delen av en investering görs först när man hittat en privat aktör, och en privat aktör är bara beredd att investera om det finns garantier för offentliga investeringar. Besluten är alltså kopplade till varandra.

Punkt 2 innehåller garantier för ett öppet, icke-diskriminerande och överskådligt förfarande.

Punkt 3 innehåller två tillvägagångssätt för att ange maximal giltighetstid. Detta kan antingen ske i enlighet med artikel 9 eller också anges den maximala giltighetstiden till 40 år (utan möjlighet till förlängning).

Frågor som rör socialt skydd och anställningsskydd (artiklarna 6.5, 13, 19 och skälen 18, 31, 32 och 40)

Vid sin första behandling betonade Europaparlamentet mycket kraftigt att man ville infoga bestämmelser i direktivet för att förbättra skyddet och respekten för nationella regler i medlemsstaterna i fråga om socialt skydd och anställningsskydd (främst ändringsförslag 13, 22, 24, 29, 36, 43 och 57).

Kommissionen vidhöll att dess ursprungliga förslag på ett tillfredsställande sätt tar hänsyn till dessa problem. Trots det anpassade kommissionen sitt ändrade förslag till vissa av Europaparlamentets ändringsförslag.

Texten innehåller nu tydliga hänvisningar till sociallagstiftning.

I artikel 6.5 sägs nu entydigt att tjänsteleverantörens rätt att välja kvalificerad personal skall lyda under nationell lagstiftning om den är förenlig med gemenskapslagstiftningen.

I artikel 13.2 sägs nu entydigt att i fråga om egenhantering påverkar inte direktivet nationella regler för sysselsättningsfrågor och sociala frågor, under förutsättning att de är förenliga med gemenskapslagstiftningen och internationella åtaganden från gemenskapen och berörda medlemsstater. Därigenom undviks social dumpning.

I artikel 19, som handlar om socialt skydd, sägs nu entydigt att bestämmelserna i direktivet inte påverkar nationell lagstiftning och regler som styr anställning av personal av en tjänsteleverantör som tar över ett tillstånd efter ett anbudsförfarande.

3.4. Kommissionens åsikt om den gemensamma ståndpunkten

Kommissionen godtar och stöder rådets gemensamma ståndpunkt, eftersom den respekterar nyckelprinciperna, det teoretiska underlaget och strukturen i kommissionens förslag.

Som redan nämnts ovan tas i den gemensamma ståndpunkten stor hänsyn till Europaparlamentets första behandling.

4. GEMENSAMMA DEKLARATIONER

I samband med att den gemensamma ståndpunkten antogs lämnade kommissionen följande uttalande till rådets protokoll:

"Kommissionen understryker att man kommer att behandla frågan om konkurrens mellan hamnar så snart som möjligt. Detta skall ske dels genom ändring av direktivet om insyn så att det omfattar de hamnar som omfattas av det här direktivet, dels genom att kommissionen ger ut ett dokument om offentlig finansiering av infrastruktur samt statligt stöd. Kommissionen kommer att fortsätta sitt arbete på området sjösäkerhet, pekar särskilt på det nyligen offentliggjorda paketet om passagerarsäkerhet på fartyg och kommer att vidta lämpliga säkerhetsåtgärder. Kommissionen kommer att fortsätta att ta initiativ på områdena närsjöfart och intermodalitet, och understryker Marco Polo-förslaget och riktlinjerna om tullförfaranden i hamnar för närsjöfart. Kommissionen påminner också om sitt färska meddelande om utbildning och rekrytering av sjöfolk och kommer närmare att granska sociala aspekter inom branschen med information från medlemsstaterna och branschen som underlag."