A4-0168/95

Resolution om kommissionens rekommendation om övergripande riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik (KOM(95)0228 - C4-0210/95)

Parlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens ramverk för övergripande riktlinjer för ekonomisk politik, i enlighet med artikel 103.2 i Romfördraget,

- med beaktande av artiklarna 102a och 103.1 som anmodar medlemsstaterna att samordna sin ekonomiska politik och att föra en ekonomisk politik som främjar målen i artikel 2 i Romfördraget,

- med beaktande av kommissionens rekommendation (KOM(95)0228 - C4-0210/95),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandet från utskottet för socialfrågor och sysselsättning (A4-0168/95).

Parlamentet

1. anser att medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik har som sin främsta uppgift att förvandla den pågående ekonomiska återhämtningen till en betydande ökning av antalet skapade arbetstillfällen och en hållbar tillväxt utan inflation,

2. betonar att den aktuella och den för framtiden beräknade arbetslöshetsnivån fortfarande är djupt oroande (11,2 % 1994, 10,7 % 1995, 10,1 % 1996), och beklagar därför att den del av riktlinjerna som behandlar sysselsättningen - i motsats till dem som behandlar inflationen och underskotten - inte uppställer några mål eller erbjuder några politiska riktlinjer,

3. är oroad över att tillväxten inom EU under 1994-96 enligt kommissionens prognoser med mindre än hälften minskar den överkapacitet som uppstod under ett enda år av konjunkturnedgång (1993), och att de tre miljoner nya arbetstillfällen som skall skapas under 1995-96 kommer att minska arbetslösheten med endast 1,6 miljoner, jämfört med de 5,8 miljoner arbetstillfällen som försvann 1992-94,

4. drar slutsatsen att det, trots att kommissionens tillväxtprognos är relativt optimistisk i jämförelse med OECD:s och Internationella valutafondens prognoser, föreligger en risk att den förväntade tillväxten är otillräcklig för att den arbetslöshet som uppkom vid den senaste konjunkturnedgången skall kunna avskaffas, vilket kan leda till att arbetslöshetsnivån inom gemenskapen stiger på grund av en otillräcklig återhämtning, och att det alltså på så sätt inte finns någon anledning att glädja sig över tillväxten,

5. ser det som ett tecken på bristande balans att risken för otillräcklig återhämtning inte nämns och efterlyser därför att riktlinjerna förbättras så att de ber medlemsstaterna förhindra att inflationen ökar på nytt men samtidigt tillse att efterfrågan ökar i en takt som möjliggör en högre tillväxt än de senaste årens, vilket behövs för att man skall återhämta sig från konjunkturnedgången,

6. anser att de åtgärder som fastställs i riktlinjerna är otillräckliga för att uppnå en hållbar tillväxt och komma till rätta med den höga arbetslösheten, och anser att både den monetära politikens och strukturpolitikens måste klargöras mycket tydligare,

7. är oroad över att den strukturella arbetslösheten fortfarande beräknas vara så hög som 9 % av arbetskraften 1997,

8. yrkar därför på att den ekonomiska tillväxten också skall innebära en systematisk ökning av sysselsättningen, genom att rekommendationerna i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning genomförs, i synnerhet genom att man

- stimulerar nyanställningar genom att sänka skattetryck/ arbetsgivaravgifter inom ramen för en generell makroekonomisk stabilitet,

- stegvis går över från skatter grundade på arbete till skatter som grundas på användningen av begränsade naturresurser och miljöförstöring,

- snarast undersöker nya mönster för arbetstider tillsammans med arbetsmarknadens parter, för att öka sysselsättningen utan att minska bolagens konkurrenskraft,

- förstärker yrkesutbildningssystemen för att förbättra anpassningsförmågan på arbetsmarknaden och möjligheterna till individuell utveckling,

- poängterar de små och medelstora företagens betydelse när det gäller att skapa sysselsättning och ekonomisk tillväxt, och betonar behovet av åtgärder för att stödja och uppmuntra små och medelstora företag på gemenskapsnivå,

- betonar behovet av att stärka konkurrensförmågan hos företag inom EU och att öka investeringarna på en uthållig grund så att ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning kan upnås, genom att ständigt uppmuntra kvalitet och nytänkande och att främja forskning och teknologisk utveckling,

9. uppmärksammar att upp till hälften av all strukturell arbetslöshet utgörs av långtidsarbetslösa och uppmanar till en intensifiering av yrkesutbildningsprogram med syftet att främst gynna utsatta grupper och därigenom förbättra deras möjlighet till anställning, stödja social sammanhållning och bekämpa risken för social utslagning,

10. stöder kommissionens förslag inom ramen för artikel 103 i fördraget att inrätta ett förfarande för att kunna följa sysselsättningspolitiken och trenderna på arbetsmarknaden, men efterlyser diskussioner mellan institutionerna om hur förslaget kan stärkas och hur förfaringssätten kan göras underställas demokratisk kontroll,

11. konstaterar med tillfredställelse att av alla konvergensområden inom gemenskapen, har störst framgång uppnåtts vad gäller inflationen (sänkning från en topp 1991 på 5,6 % till 3,2 % 1994) men uttrycker sin oro över de osäkra framtidsutsikterna, speciellt i medlemsstater med svag valuta, och yrkar på att fler framsteg görs inom detta område,

12. välkomnar den generella nedåtgående trenden vad gäller statsskulderna men beklagar att prognoserna för en treårs period (1994-1996) med stark ekonomisk tillväxt påvisar att endast hälften av den förväntade minskningen med 1,6 procent av gemenskapens nettoinlåning, uttryckt i BNP-termer, kommer att redovisas genom en schablonmässig minskning av underskottet; mot bakgrund av detta varnar parlamentet för att «bristande anpassning» kan försvaga viljan att tackla underliggande strukturella brister, då regelbundet återkommande förbättringar har en positiv inverkan på staternas inlåning,

13. beklagar att utvecklingen för de generella totala statsskulderna (till BNP) förväntas avlägsna sig än mer från det uppsatta målet 60 % (från 66,2 % 1993 till 70,4 % 1996) och påvisar behovet av mycket mer långtgående skattepolitik i flera medlemsstater,

14. välkomnar betoningen av skattekonsolidering i riktlinjerna, men anser att de inte tar tillräcklig hänsyn till den europeiska ekonomins relativt slutna karaktär och de härav följande behoven för de europeiska myndigheterna att säkerställa att deras politik inte leder till en sänkt inhemsk efterfrågan,

15. anser därför att kommissionens uppmaning till en snabb och betydande minskning av underskotten kommer att skapa förutsättningar för en sänkning av räntesatserna och på så sätt främja investeringar och en hållbar ekonomisk tillväxt,

16. påpekar att om länder konsoliderar sin skattepolitik, oavsett i vilken takt de gör det, blir följden att uppgiften att säkerställa att en ökning av efterfrågan är lämplig faller på de monetära myndigheterna, vilka därför borde göras medvetna om sitt ansvar,

17. är oroat över den skadliga effekten som instabila valutakurser och en potentiell växelkurspolitik som går ut på att «roffa åt sig» har på samtliga medlemsstater; uppmärksammar de risker det innebär för en väl fungerande inre marknad om konkurrensen snedvrids och bördorna som läggs på stater med svag valuta därför blir för tunga, för att man på medellång sikt vill uppnå stabilitetsinriktade mål,

18. anser att kommissionen måste skapa en strategi för att på medellång sikt genomföra en framgångsrik anpassningsprocess med hänsyn till följande:

i) för att uppfylla konvergenskriterierna och skapa en lämplig blandning av finans- och valutapolitik, vilket är av gemensamt intresse, måste nya politiska instrument och institutionella strukturer utvecklas, för att säkerställa bättre samordning och minimera skadliga effekter,

ii) ett gemenskapsinitiativ kommer att behövas för de internationella valutasystemen, mot bakgrund av valutaoron som härrör från dollarns försvagning, och av den roll denna valuta spelar vid internationella betalningar och transaktioner,

iii) på medellång sikt måste socialförsäkringssystemen reformeras med hänsyn till den demografiska utvecklingen och skattemässiga restriktioner,

iv) prioritet skall ges till fullbordande av den inre marknaden genom att existerande direktiv till fullo integreras i medlemsstaternas lagar, speciellt inom områden för försäkringar, bolagslagstiftning, immatriell och industriell egendom, offentlig upphandling, ny teknologi och tjänster, finansiella tjänster och rörelsefrihet, och dessutom till fullbordande av den inre marknaden inom energi-, telekommunikations- och transportsektorn,

v) det finns ett behov av att utveckla yrkesutbildning och, fortbildning och sträva efter närmare kontakt mellan institut för forskning och tekonologisk utveckling och företagen,

vi) rekommendationerna av Europeiska rådet i Essen angående informationssamhället, laglig och administrativ förenkling och gemenskapens konkurrenskraft måste överföras till gemenskapens lagstiftning,

vii) en övergång till den nya utvecklingsmodellen måste äga rum genom tillämpning av de rekommendationer som nämns i kapitel 10 i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, i strävan efter en integrering av miljöpolitiken och den ekonomiska politiken för att uppnå en hållbar ekologiskt utveckling,

19. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas parlament.