Yttrande från Europeiska regionkommittén – Att integrera idrotten i EU:s agenda för tiden efter 2020

(2018/C 461/06)

Föredragande: Roberto PELLA (IT–EPP), borgmästare, Valdengo, provinsen Biella

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

1. Europeiska regionkommittén har för avsikt att analysera idrottens ekonomiska och mänskliga aspekter och dess roll för den sociala delaktigheten, eftersom dessa aspekter är oskiljaktigt förbundna, för Europeiska unionen och de lokala och regionala myndigheterna. Idrotten, som betraktas som ett kontinuum av motorisk och fysisk aktivitet, omfattas nämligen av en rad politikområden, produkter och tjänster som korsar varandra och samverkar med olika värdekedjor.

2. Enligt de senaste uppskattningarna är idrotten en ekonomisk sektor av grundläggande betydelse för EU, eftersom dess andel av de nationella ekonomierna är jämförbar med den för jordbruket, skogsbruket och fisket sammantaget ( 1 ) , och dess betydelse förväntas öka. Idrottssektorn står dessutom för 2 % av EU:s totala bruttonationalprodukt, vilket motsvarar 7,3 miljoner arbetstillfällen på hela kontinenten och 3,5 % av den totala sysselsättningen i EU. När det gäller turismsektorn planeras årligen mellan 12 och 15 miljoner internationella resor för att delta i idrottsevenemang eller utöva en aktivitet. Ett av idrottssektorns särdrag är således dess starka koppling till andra produktionssektorer – tillgänglig turism och idrottsturism, teknik, hälsa, miljö och transporter, integration, byggsektor och infrastruktur – där idrottssektorn direkt och indirekt bidrar till att skapa mervärde ( 2 )

3. Kommittén noterar dock samtidigt att en studie som SpEA (SportsEconAustria) ( 3 ) utfört för Europaparlamentet visar hur idrottens räckvidd och effekt när det gäller inflytandet på och utformningen av den offentliga politiken har underskattats, särskilt om man beaktar företeelser såsom volontärarbete (de flesta idrottsaktiviteter äger rum inom icke vinstdrivande strukturer), spridningseffekterna av integration och social delaktighet eller kostnaderna för fysisk inaktivitet, som uppgår till 80 miljarder euro per år i de 28 EU-länderna ( 4 ) , samt konsekvenserna på medellång sikt för de regionala hälso- och sjukvårdsbudgetarna av sjukdomar som orsakas av avsaknad av eller otillräcklig motion.

4. Trots att fysisk aktivitet i allt större utsträckning erkänns som en viktig politisk fråga finns det fortfarande stora kunskapsluckor på lokal nivå när det gäller de mer övergripande fördelarna med fysisk aktivitet, med tanke på att forskningen visar att 66 % av de lokala beslutsfattarna inte känner till hur omfattande fetman är i deras samhällen och 84 % inte känner till hur omfattande övervikten är ( 5 )

5. Idrotten är ingen marginell sektor utan tvärtom ett prioriterat investeringsmål för EU, eftersom definitionen av idrott utöver tävlingsaspekten i dag fullt ut också omfattar områdena motorisk och fysisk aktivitet, som inte bara syftar till att öka idrottsutövningen i sig utan även till att främja hälsa och en hälsosam livsstil. Förhållningssättet till frågan bör syfta till att erbjuda en mer rättvis – det vill säga jämlik, jämställd och likvärdig – tillgång till olika idrotter samt förebygga uppkomsten av kroniska sjukdomar (särskilt icke-överförbara sjukdomar såsom fetma, typ 2-diabetes, risken för hjärt- och kärlsjukdomar, psykiska sjukdomar osv.).

6. Kommittén betonar idrottens viktiga roll för god hälsa och välbefinnande, såsom särskilt konstateras i EU:s tredje hälsoprogram och i samband med övervakningen av hälsofrämjande fysisk aktivitet, WHO:s program för 2014–2019 och WHO:s europeiska NOPA-databas (kost, fetma och fysisk aktivitet).

7. ReK påminner också om att man i Agenda 2030 för hållbar utveckling betraktar idrott som en viktig faktor för hållbar utveckling och erkänner dess roll för en bättre hälsa och utbildning samt dess bidrag till fred, främjande av tolerans, respekt och social delaktighet samt ökad egenmakt för kvinnor och ungdomar ( 6 )

8. Kommittén hänvisar till några av resultaten av Eurobarometerundersökningen om idrott ( 7 ) — Nästan hälften (46 %) av EU-medborgarna motionerar inte och utövar ingen idrott och andelen har gradvis ökat de senaste åren (42 % år 2013) och följt en gradvis trend sedan 2009. — Individer med lägre utbildningsnivå och/eller med större ekonomiska svårigheter deltar i allt lägre grad i idrott eller motion. — ”Informella” platser för att utöva idrott, såsom parker eller utomhusområden (40 %), bostadsmiljön (32 %) eller sträckan skola/arbetsplats–hemmet (23 %) är vanligare än de platser som formellt är avsedda för detta ändamål. — Den främsta motivationen för att delta i idrott eller fysisk aktivitet är att förbättra hälsan och konditionen, medan det största hindret är bristen på tid. — De flesta av EU-medborgarna anser att det finns möjligheter att vara fysiskt aktiv på lokal nivå. Samtidigt anser dock många av dem att de lokala myndigheterna inte gör tillräckligt på detta område.

9. Kommittén vill fästa uppmärksamheten på att idrottens roll i dagens ekonomi och samhälle, bland annat efter den ekonomiska krisen i EU, medför avsevärda fördelar för de lokala och regionala myndigheterna i fråga om genomträngligheten i de sektorer som idrotten påverkar, vilket skapar en betydande hävstångseffekt; konkurrenskraft och attraktionskraft samt livskvalitet, där det finns ett brett utbud av regelbundna evenemang och aktiviteter; anställbarhet, med beaktande av att kommunerna i Europa mycket ofta är ägare till anläggningarna; integration, som ett kraftfullt verktyg för att förmedla EU:s gemensamma värden, som ofta kommer till uttryck på ett tydligare sätt på lokal nivå ( 8 ) . Eftersom idrotten allt oftare används som ett medel för att uppnå sociala och ekonomiska mål ökar kraven på effektivitet och ändamålsenlighet i idrottssektorn successivt, inte bara som ett verktyg för att uppnå de fastställda målen, utan också som ett strategiskt mål i sig.

Bakgrundsanalys: befintliga initiativ på EU-nivå

10. Det första politiska dokumentet om idrott, vitboken om idrott, offentliggjordes av kommissionen 2007.

11. Kommittén vill rikta uppmärksamheten på att idrotts-, kultur- och utbildningsinstitutioner är ramar som kan sänka integrationströsklarna, vilket påpekas i ReK:s yttrande om ”Bekämpning av radikalisering och våldsam extremism” ( 9 )

12. Genom Lissabonfördraget, som trädde i kraft i december 2009, infördes en särskild artikel, nämligen artikel 165 i EUF-fördraget, som gav EU nya befogenheter att stödja idrott, med bestämmelser om främjande av idrott och uppmaningar till EU-insatser för att utveckla idrottens europeiska dimension. Redan i artikel 6 e i EUF-fördraget fastställs det att EU har befogenhet att vidta åtgärder för att stödja eller komplettera medlemsstaternas åtgärder på idrottsområdet.

13. År 2011 antog kommissionen meddelandet ”Utveckling av idrottens europeiska dimension” ( 10 ) , utifrån vilket rådet antog en resolution om en EU-arbetsplan för idrott för 2011–2014, som syftade till att ytterligare stärka det europeiska samarbetet om idrott genom att fastställa prioriteringar för åtgärder på EU-nivå med deltagande av EU:s medlemsstater och kommissionen. År 2012 antog rådet slutsatser om underlättande av fysisk aktivitet som ett hälsofrämjande instrument och om förstärkning av databasen för utarbetande av idrottspolitiken, och uppmanade kommissionen att offentliggöra regelbundna undersökningar om idrott och fysisk aktivitet.

14. För att genomföra arbetsplanen inriktades verksamheten på expertnivå dessutom på att införa frågeformuläret för den nuvarande Eurobarometerundersökningen.

15. Mer nyligen (2017) inleddes i samarbete med Epsi (den europeiska plattformen för innovation inom idrott) ett mellanregionalt initiativ om ekonomisk utveckling och värdeskapande i sektorn. Initiativet, som kallas ClusSport, omfattar för närvarande tio länder. ACES Europe har under de senaste 18 åren främjat europeiska värderingar genom de utmärkelser som delas ut till europeiska idrottshuvudstäder, idrottsstäder och idrottssamhällen, under EU:s flagga.

16. I juli 2017 trädde en ny EU-arbetsplan för idrott i kraft. I den fastställs de viktigaste frågorna som EU:s medlemsstater och kommissionen bör prioritera fram till 2020: integritet inom idrotten, med inriktning på goda styrelseformer, skydd av minderåriga, bekämpning av uppgjorda matcher, förebyggande av dopning och bekämpning av korruption; idrottens ekonomiska aspekter, med inriktning på innovation och kopplingarna mellan idrott och den digitala inre marknaden; idrott och samhälle, med inriktning på social delaktighet, tränare, media, miljö, hälsa, utbildning och idrottsdiplomati.

17. Kommittén påminner slutligen om kommissionens senaste initiativ, ”Tartu-uppropet för en hälsosam livsstil” ( 11 ) , en färdplan som har gett upphov till en positiv dynamik för sektorsövergripande samarbete.

Mål

18. Mot bakgrund av de möjligheter och problem som hittills har identifierats föreslås det att följande utmaningar ska antas: a. Att förbättra förmågan till dialog mellan de pågående projekten och de senaste åtgärder som genomförs i regionerna, genom att uppmuntra ett brett deltagande och utbyte av god praxis och partnerskap (som kan utsträckas till länder i utvidgningsprogrammet). b. Att öka närheten till människorna och de sociala aspekterna i idrottsprojekt genom att göra närhet och ”lokal” förankring till utmärkande kännetecken, så att också de lokala och regionala myndigheternas ansvar för anläggningar och evenemang reflekteras. c. Att skapa största möjliga allmänna medvetenhet om fördelarna med motion, fysisk aktivitet och idrott. d. Att föra en bred kommunikation om idrottens positiva inverkan på EU:s ekonomi och därmed säkerställa en bättre integration av idrottspolitiken i de sektorer som den berör och påverkar. e. Att främja ökad teknisk innovation och fler företag på grundval av verktyg för lokala och regionala samhällen, genom att uppmuntra aktörerna inom forsknings-, teknik- och utbildningssektorn att, tillsammans med förvaltningsmyndigheterna, förena sina krafter för att utarbeta och genomföra en gemensam strategi, och i samband med detta utnyttja alla värdekedjor, i både tidigare och senare led av produktionsprocessen, med största möjliga hänsyn till de sysselsättningsmöjligheter som sektorn erbjuder. f. Att betrakta idrotten som en verklig medborgerlig rättighet, som ett verktyg för socialisering och delaktighet, särskilt för människor med funktionsnedsättning, och för ökade möjligheter att förbättra livskvaliteten och det psykiska och fysiska välbefinnandet samt som en utbildningsmöjlighet. g. Att tillhandahålla stöd som syftar till att göra idrottsanläggningar fullt tillgängliga för alla oavsett ålder, kön, nationalitet och status, så att de kan användas fritt och att förlänga öppettiderna för allmänheten. h. Att öka stödet till och synligheten för idrottstävlingar för kvinnor. i. Att betrakta idrotten som ett referensverktyg för att främja jämlikhet och social integration. j. Att säkerställa budgetstöd till amatöridrottares rörlighet i samband med tävlingar, särskilt för personer från avlägsna områden, öar eller de yttersta randområdena.

Politiska rekommendationer och förslag

19. Det finns en möjlighet att föreslå åtgärder och anta konkreta instrument för ”Att integrera idrotten i EU:s agenda för tiden efter 2020” genom följande:

På politisk nivå

20. Att skapa betydande engagemang för idrottsdiplomati, som kan främja de europeiska värderingarna genom idrott samt konstruktiv dialog på flera nivåer, med deltagande av alla myndighetsnivåer och EU:s institutioner, t.ex. Europaparlamentet genom den tvärpolitiska gruppen för idrott, kommissionens berörda generaldirektorat, Europeiska olympiska kommittén och de nationella olympiska kommittéerna samt alla berörda aktörer inom bland annat den civila sektorn, med utgångspunkt i t.ex. pilotprojekt.

21. Att utveckla yttre förbindelser och utomeuropeiska internationella samarbetsprojekt för att ge utbytesinsatserna ytterligare en dimension genom projekt för rörlighet och utbyte av kunskaper, erfarenheter och god praxis (praktikgemenskaper).

22. Att på EU-nivå utarbeta instrument som främjar idrott som en tillväxtfaktor för EU genom mentorsprogram och mjuka policyåtgärder (i samband med t.ex. det årliga idrottsforumet eller Info Days) och genom stöd till utbyte av bästa praxis mellan lokala och regionala idrottsorganisationer och idrottsföreningar som är involverade på den nationella och europeiska nivån genom en deltagandebaserad nedifrån-och-upp-metod där deras krav och behov beaktas.

23. En förstärkt roll för de europeiska lokala och regionala myndigheterna genom ett aktivt och mer samordnat deltagande av regionerna i den årliga Europeiska idrottsveckan – som sedan den inrättades har varit en stark motivationskälla för att genomföra politik på medellång och lång sikt med bevisad inverkan i fråga om hälsosamma livsstilar och beteenden och större deltagande i arbetslivet, vilket leder till större professionalism och anställbarhet inom idrottssektorn.

24. Praktiskt stöd från Europeiska unionen till medlemsstaternas fullständiga genomförande av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning när det gäller idrottsdimensionen.

På programnivå

25. ReK välkomnar kommissionens förslag att fördubbla Erasmus-finansieringen i nästa långsiktiga EU-budget för perioden 2021–2027 liksom kommissionens fokus på idrott på gräsrotsnivå ( 12 ) . Kommittén uppmanar kommissionen att i detta sammanhang fokusera på utbyten av erfarenheter mellan tränare, idrottsledare och yrkesverksamma – särskilt om de är unga – som har koppling till sektorn i vid bemärkelse, t.ex. genom aktiviteter för ömsesidigt lärande och studiebesök, utbyte av sakkunskap och erfarenheter och uppbyggnad av kapacitet inom städer, kommuner och regioner på lokal nivå för att ta fram innovativa tillvägagångssätt för att integrera fysisk aktivitet som en viktig del av städernas och regionernas strategier.

26. Särskilda medel bör uttryckligen anslås till idrott i de kommande europeiska struktur- och investeringsfonderna, med hänsyn till bland annat de otillräckliga investeringarna i lokal idrottsinfrastruktur på gräsrotsnivå, och man bör fokusera på att främja fysisk aktivitet i framför allt missgynnade områden, garantera att alla människor har tillgång till idrottsaktiviteter och stärka människors kompetens och färdigheter som grundläggande faktorer för ekonomisk och social utveckling.

27. Det är avgörande att man ger mer uttrycklig vägledning inom Erasmus+ beträffande behovet av att stärka idrottsutövningen från och med den obligatoriska skolan.

28. ESI-fonderna bör stödja sysselsättning, särskilt bland ungdomar, genom uppstartsföretag eller plattformar för teknisk innovation i sektorn och främja gräsrotsidrott på grundläggande nivå med hjälp av en ny generation av idrottsinfrastruktur och idrottsanläggningar i liten skala. De bör även främja jämställdhet genom idrott för en effektivare idrottspolitik i syfte att öka andelen deltagare. Dessutom skulle ESI-fonderna kunna stödja nya lösningar på de särskilda utmaningar som EU:s regioner möter, t.ex. genom stöd till populära och traditionella idrotter och genom att stimulera deras integrering i det offentliga utbildningssystemets läroplaner, vilket kan användas för att lyfta fram och öka kännedomen om EU och samtidigt låta samhällena bevara sina särdrag och identiteter.

29. Man bör främja hälsa genom motion och fysisk aktivitet, såsom redan förklarats i Tartu-uppropet, bland annat på arbetsplatsen genom att överväga incitament för arbetsgivare, däribland europeiska små och medelstora företag, att göra detta för att förbättra de anställdas allmänna prestationer och produktivitet, minska frånvaron och förebygga sjukdomar.

30. Kommittén betonar vikten av att planera gemensamma aktiviteter, om möjligt i samverkan med aktörer från den civila sektorn, på lättillgängliga platser som är enkla att nå för de mest sårbara grupperna, särskilt för dem med nedsatt rörlighet ( 13 ) , mödrar och barn samt äldre personer, liksom grupper som riskerar utestängning såsom migranter eller personer som lever under mer utsatta socioekonomiska förhållanden, för att främja större interaktion mellan generationerna och EU-medborgarnas integration. Det är också viktigt att planera gemensamma aktiviteter för personer som avtjänar fängelsestraff. I detta syfte efterlyser ReK ett Sport4EU-initiativ, liknande det befintliga Wifi4EU-initiativet, för främjande av hälsa genom motion och fysisk aktivitet. Det skulle genomföras på de lokala och regionala myndigheternas nivå med hjälp av checkar som delas ut på ett geografiskt balanserat sätt.

31. Man bör framhäva – genom utbildning men även inom jordbruksprogrammens tematiska mål – kopplingen mellan fysisk aktivitet och hälsosam kost, särskilt i skolan, genom t.ex. skapande av verkliga laboratorier, så kallade ”hälsoträdgårdar”, som kan ge barn, ungdomar och familjer praktisk information om sunda kostvanor, frukters och grönsakers säsongsbundenhet, riskerna med en ohälsosam livsstil samt vikten av idrott och fysisk aktivitet.

32. Man bör tillhandahålla nödvändiga resurser för experiment och utveckling av aktiva städer – med tanke på den enorma uppmärksamhet som EU-institutionerna ägnat åt den framtida agendan för städer – som är mycket intressanta ur turism- och innovationssynpunkt samt smartare när det handlar om att tillgodose stadsbefolkningens behov.

33. I Interrail-projektet bör man ta med idrottsevenemang och platser som är av symbolisk betydelse för idrotten, så att idrottens EU-stödda värderingar kan upptäckas och spridas, med början hos de yngre generationerna, så att man ger dem egenmakt och stärker deras identitet.

34. Tillgängliga strukturfondsmedel bör användas för att göra offentliga byggnader och andra former av offentlig infrastruktur mer energieffektiva och därmed bidra till befintliga idrottsanläggningars miljömässiga hållbarhet genom att till exempel hindra spridning av mikroplaster. Samtidigt bör man utforska möjligheterna att med hjälp av EU-medel omvandla sådana anläggningar till sektorsövergripande anläggningar.

35. I det kommande Horisont Europa-programmet bör man införa möjligheten att förbättra verktygen för uppgiftsinsamling och modellering, för att finna innovativa lösningar och ny teknik för att underlätta kontinuerligt utbyte av kunskaper, bl.a. som svar på det kommande rumänska ordförandeskapets mål beträffande strategin för smart specialisering och den digitala inre marknaden.

36. Kommittén anser att ovan nämnda initiativ bör beaktas inom ramen för förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram så att idrott faktiskt integreras i EU:s agenda för tiden efter 2020. ReK efterlyser även en framtida diskussion om det lämpliga i att på sikt inrätta ett program för idrott.

Subsidiaritet och proportionalitet

37. Vid diskussionen och det efterföljande godkännandet av nästa fleråriga budgetram förväntar sig kommittén att få möjlighet att uppmärksamma subsidiaritetsprincipen på detta område samt fästa kommissionens uppmärksamhet på ambitionen att på lämpliga villkor understryka de lokala och regionala myndigheternas avgörande roll för idrottens ekonomiska och mänskliga aspekter.

38. Kommittén upprepar sitt åtagande att beakta de regionala operativa planerna, där strukturfondernas investeringsstrategier fastställs, som ett ytterligare – användbart och ändamålsenligt – verktyg som dessa insatser bör inriktas mot, med de lokala och regionala myndigheterna som garanter för ett samarbetsinriktat flernivåstyre där institutioner, företag, organisationer i det civila samhället och medborgare kan bidra till utformningen och utvecklingen av sektorn.

39. Kommittén har för avsikt att tillsammans med EU-institutionerna delta i en diskussion där debatten och den politiska diskursen omvandlas till konkreta förslag, i enlighet med SEDEC-utskottets arbetsprogram (av den 21 november 2017, punkt 1.2) och ReK:s politiska prioriteringar.

40. Kommittén hoppas att kommissionen engagerar sig i EU:s ratificering av Europarådets konvention om manipulation av resultat inom idrott.

Bryssel den 10 oktober 2018. Europeiska regionkommitténs ordförande Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Europeiska kommissionen (2014), ”Sport as a growth engine for EU economy”, http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-14-432_en.htm

(2) Europeiska kommissionen, http://ec.europa.eu/growth/content/sport-growth-engine-eu-economy-0_en

(3) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2015/563392/IPOL_STU(2015)563392_EN.pdf

(4) ISCA/CEBR:s undersökning 2015 i ”Narrative review: the state of physical activity in Europe”, s. 37, och PASS Project, http://fr.calameo.com/read/000761585fb41d432c387

(5) PASS-projektet http://fr.calameo.com/read/000761585fb41d432c387

(6) https://sustainabledevelopment.un.org/post2015/transformingourworld

(7) Eurobarometer (offentliggjord den 22 mars 2018), https://ec.europa.eu/sport/news/2018/new-eurobarometer-sport-and-physical-activity_en

(8) Study on the contribution of sport to regional development through the structural funds, https://ec.europa.eu/sport/news/20161018_regional-development-structural-funds_en

(9) CdR 6329/2015.

(10) CdR 66/2011 fin.

(11) https://ec.europa.eu/sport/sites/sport/files/ewos-tartu-call_en.pdf

(12) COM(2018) 367 final, Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ”Erasmus”: Unionens program för utbildning, ungdom och idrott och om upphävande av förordning (EU) nr 1288/2013.

(13) CdR 3952/2013 fin