Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Sysselsättningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer

(yttrande på eget initiativ)

(2019/C 228/02)

Föredragande: José CUSTÓDIO LEIRIÃO (Pt-III)

Beslut av EESK:s plenarförsamling 15.2.2018 Rättslig grund Artikel 29.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig facksektion Sysselsättning, sociala frågor och medborgarna Antagande av facksektionen 13.2.2019 Antagande vid plenarsessionen 20.3.2019 Plenarsession nr 542 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 99/20/6

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK konstaterar att en betydande del av befolkningen fortfarande varken arbetar eller syns i arbetslöshetsstatistiken, men står för en avsevärd potential i fråga om sysselsättning och välståndsskapande , och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ge högsta politiska prioritet åt en strategi för att hantera det stora antal personer som är ekonomiskt inaktiva.

1.2 I och med att den ekonomiska återhämtningen tar fart i EU anser EESK att kommissionen och medlemsstaterna även måste inrikta sina insatser på återaktiveringspolitik och politik för att skapa sysselsättningsmöjligheter för alla, i synnerhet dem som står längst från arbetsmarknaden och som vill och kan arbeta .

1.3 bedömer framstegen och vid behov antar en ny, heltäckande strategi, åtföljd av handlingsplaner och mål som tilldelas medlemsstaterna för varje undergrupp av ekonomiskt inaktiva personer . Denna strategi bör omfatta ökad social innovation och mer specifika detaljer om politiken för att uppnå resultat, och ge uttryck för en högre ambitionsnivå för att se till att personer som ingår i denna grupp och som vill arbeta integreras på arbetsmarknaden. Med tanke på att den allmänna rekommendationen om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden lades fram 2008 ( 1 ) , och för att undvika ett lappverk, rekommenderar EESK att kommissionenoch vid behov antar en. Denna strategi bör omfatta ökad social innovation och mer specifika detaljer om politiken för att uppnå resultat, och ge uttryck för en högre ambitionsnivå för att se till att personer som ingår i denna grupp och som vill arbeta integreras på arbetsmarknaden.

1.4 EESK rekommenderar att kommissionen uppmuntrar medlemsstaterna att göra sin aktiva arbetsmarknadspolitik mer ändamålsenlig och se till att deras offentliga arbetsförmedlingar kan tillhandahålla mer riktat stöd till människor som vill delta på arbetsmarknaden genom att beakta deras förmåga och ambitioner.

1.5 För att sörja för en evidensbaserad politik rekommenderar EESK också medlemsstaterna att samla in och analysera information om denna befolkningsgrupp , inbegripet dess undergruppers olika särdrag, dessa människors motivation för att arbeta, den typ av arbete som de skulle vilja utföra och deras förmåga, så att tillgång och efterfrågan enklare kan samverka och bidra till att uppfylla ambitionerna hos varje undergrupp av den ekonomiskt inaktiva befolkningen som vill arbeta.

1.6 Om vi tittar närmare på undergruppen personer med funktionsnedsättning , särskilt ur ett socialt och sysselsättningsrelaterat perspektiv, märks förvisso en viss förbättring mellan 2011 och 2016, men hindren kvarstår och denna grupp ligger fortfarande långt efter när det gäller sysselsättning och livskvalitet. EESK anser att det krävs samordnade insatser , särskilt när det gäller tillgången till högre utbildning och särskilda villkor för hälso- och sjukvård, för att öka sysselsättningsmöjligheterna för personer med funktionsnedsättning med låg utbildningsnivå . Vidare uppmanar EESK EU-medlemsstaterna att inrätta ett system med anställningskvoter för personer med funktionsnedsättning, som ska tillämpas i offentliga institutioner/företag och i företag inom den privata sektorn i enlighet med deras antal anställda och omsättning.

1.7 Med tanke på att den inaktiva befolkningen är en mycket heterogen grupp och ställs inför många olika hinder, är dess (åter)integrering på arbetsmarknaden en utmaning som måste tacklas av alla medlemsstater. EESK anser att det är av yttersta vikt att de politiska beslutsfattarna i varje medlemsstat till fullo känner till och förstår dessa hinder och varje undergrupps specifika särdrag, samtidigt som de beaktar frågan om könsbalans när de utarbetar offentlig politik och/eller andra initiativ för att på ett effektivt sätt möta dessa utmaningar , t.ex. genom att öka tillgången till barnomsorg, vilket är en förutsättning för att de berörda personerna ska kunna frigöra sig från familjesysslorna och ta plats på arbetsmarknaden.

1.8 Enligt EESK är det även av avgörande betydelse att medlemsstaterna förbättrar sammanlänkningen mellan lokala arbetsförmedlingar, kommuner och socialförsäkringstjänster, för att förbättra möjligheterna att nå denna befolkningsgrupp samt uppmuntra och locka den att arbeta .

1.9 EESK rekommenderar att medlemsstaterna skapar specifika aktiviteter , vid behov inom de lokala offentliga tjänsterna (kommunerna), som är lämpliga för att uppgradera och uppdatera den ekonomiskt inaktiva befolkningens och andra utestängda gruppers färdigheter och kompetenser , så att de blir en del av arbetsmarknaden genom att beakta deras förmåga.

1.10 Med tanke på att den ekonomiskt inaktiva befolkningen omfattar många människor med potential för normal integration på arbetsmarknaden uppmanar EESK kommissionen och medlemsstaterna att skapa särskilda och gynnsamma incitament för företag att anställa sådana ekonomiskt inaktiva personer . Detta skulle kunna uppnås genom att man inför lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att säkerställa att Europeiska socialfonden täcker hela kostnaden för att utbilda dessa personer, så att företagen kan anställa dem. Samtidigt är det också mycket viktigt att EU uppmuntrar medlemsstaterna att främja attraktiva arbetsvillkor, anständiga löner och sociala trygghetssystem för att motivera den inaktiva befolkningen att delta på arbetsmarknaden och i skapandet av välstånd och ekonomisk, social och miljömässig välfärd.

1.11 Förtroendet för och känslan av tillhörighet till EU beror också på EU-institutionernas förmåga att faktiskt främja alla medborgares delaktighet och välbefinnande, samtidigt som man respekterar deras mångfald.

1.12 EESK uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att Industri 4.0-politiken och utvecklingen av ny teknik respekterar förändringarna i arbetslivet och medför fördelar för både arbetstagare och företag.

1.13 EESK föreslår att antalet veckoarbetstimmar ska sänkas , med början inom offentliga tjänster, för att på så sätt skapa fler sysselsättningsmöjligheter för alla.

2. Inledning

2.1 Enligt Internationella arbetsorganisationen (ILO) betraktas personer som ekonomiskt inaktiva om de inte arbetar, inte söker arbete och/eller inte står till arbetsmarknadens förfogande. Syftet med detta yttrande är att kommissionen och medlemsstaterna, när de utarbetar sin aktiva sysselsättningspolitik, ska bli uppmärksamma på de specifika behoven hos dessa människor, som de politiska beslutsfattarna har marginaliserat, uteslutit och åsidosatt och som ändå vill integreras i samhället genom att vara aktiva och arbeta för att bidra till skapande av välstånd samt ekonomisk, social och miljömässig välfärd.

2.2 Insatser görs av bl.a. stater, företag, arbetsgivarorganisationer, fackföreningar och utbildningsanstalter för att utveckla partnerskap i syfte att skapa en inkluderande arbetsmarknad och se till att anpassningen av kompetensnivåerna håller jämna steg med den tekniska utvecklingen. Dessa insatser har dock ännu inte uppnått de önskade målen, såsom framgår av de tusentals lediga platser som fortfarande inte har tillsatts på grund av glappet mellan utbud och efterfrågan, vilket orsakar stora obalanser på arbetsmarknaden. Detta glapp har negativa konsekvenser för produktiviteten, konkurrenskraften och den potentiella tillväxten. Samtidigt har det uppstått hinder för sysselsättning , vilket har lett till att tusentals människor utestängs från arbetskraften. Detta har till exempel lett till långtidsarbetslöshet bland ungdomar och inneburit att många människor i alla åldrar endast har en svag koppling till arbetsmarknaden, vilket bidrar till en betydande ökning av den ekonomiskt inaktiva befolkningen, inklusive de som klassificeras som UVAS.

2.3 Mer än var fjärde person i åldersgruppen 15–64 år i EU klassificeras som inaktiv ( 2 ) . De ingår inte i den offentliga sysselsättningsstatistiken och är ofta ekonomiskt och socialt marginaliserade, vilket innebär att de inte har de resurser eller möjligheter som krävs för att kunna delta fullt ut i samhället, trots att de till största delen vill arbeta ( 3 )

3. Allmänna kommentarer

3.1 europeiska sysselsättningsstrategin , som genomförs genom den europeiska planeringsterminen, den årliga processen för att främja en nära samordning av politiken mellan EU:s medlemsstater och EU-institutionerna Att höja sysselsättningsnivåerna och skapa fler och bättre arbetstillfällen är fortfarande viktiga mål för EU. Alla medlemsstater stöder den, som genomförs genom den europeiska planeringsterminen, den årliga processen för att främja en nära samordning av politiken mellan EU:s medlemsstater och EU-institutionerna ( 4 ) . De politiska beslutsfattarna har av goda skäl lagt tonvikten vid personer som förlorat sitt arbete till följd av finanskrisen, och försökt att på olika sätt skapa arbetstillfällen. Kommissionen har lagt särskild tonvikt vid initiativ för ungdomar såsom ungdomsgarantin (2013) ( 5 ) , sysselsättningsinitiativet för unga (2015) ( 6 ) och EU:s nya ungdomsstrategi 2019–2027 (2018) ( 7 ) . Ett annat djärvt initiativ ledde till rådets rekommendation av den 15 februari 2016 om långtidsarbetslösas återinträde på arbetsmarknaden ( 8 ) . EESK stöder och välkomnar dessa initiativ, som ligger i linje med den europeiska pelaren för sociala rättigheter.

3.2 den inaktiva befolkningen mycket sällan föremål för undersökningar eller forskning . Ett av de första kommissionsdokument där de personer som befinner sig i denna situation uttryckligen erkänns var kommissionens rekommendation 2008/867/EG till medlemsstaterna om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden . Där rekommenderas olika typer av strategier riktade till denna befolkningsgrupp för att underlätta dess integration på arbetsmarknaden. I april 2017 offentliggjorde kommissionen ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar ny, heltäckande strategi, åtföljd av handlingsplaner och mål som tilldelas medlemsstaterna för varje undergrupp av ekonomiskt inaktiva personer . Medan utbudet av och efterfrågan på arbetstillfällen och den arbetande eller tillfälligt arbetslösa befolkningen ofta är föremål för undersökningar och en rad diskussioner om och strategier för aktiv sysselsättningspolitik, är. Ett av de första kommissionsdokument där de personer som befinner sig i denna situation uttryckligen erkänns var kommissionens rekommendation 2008/867/EG till medlemsstaterna om. Där rekommenderas olika typer av strategier riktade till denna befolkningsgrupp för att underlätta dess integration på arbetsmarknaden. I april 2017 offentliggjorde kommissionen ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar ( 9 ) med en bedömning av i vilken utsträckning varje medlemsstat hade utvecklat en mer integrerad strategi för aktiv inkluderingspolitik. Slutsatsen var att framstegen med att genomföra rekommendationerna varierade länderna emellan, att de nationella strategierna skiljde sig mycket kraftigt åt och att genomförandet lett till mycket torftiga resultat. Sedan 2008 har det inte tagits något annat kommissionsinitiativ inriktat på denna specifika grupp. EESK rekommenderar kommissionen att offentliggöra en

3.3 Den inaktiva befolkningens särdrag

3.3.1 Inaktiva personer utgör en stor grupp, vilket innebär att i de flesta EU-medlemsstater har en betydande andel av befolkningen inget arbete och räknas heller inte in i arbetslöshetsstatistiken, trots att de har potential att arbeta. Den aktiva sysselsättningspolitiken i EU tenderar att främst inriktas på tillfälligt arbetslösa, men EESK anser att man måste göra ytterligare insatser för att skapa en sysselsättningspolitik som uttryckligen inriktas på denna inaktiva befolkning .

3.3.2 ungefär fyra femtedelar säger sig vilja arbeta åtminstone några timmar i veckan, och omkring hälften skulle vilja arbeta 32 timmar eller mer denna positiva önskan om att arbeta bör sporra de politiska beslutsfattarna att utforma politik och initiativ som faktiskt motsvarar respektive undergrupps särdrag . Den inaktiva befolkningen är en heterogen grupp. Eurofound ( 10 ) har framför allt undersökt fyra undergrupper: personer som uppger att de går en utbildning (t.ex. ungdomar), hemmafruar och hemmamän, pensionärer samt personer med funktionsnedsättning. Dessa marginaliserade undergrupper skiljer sig betydligt åt i fråga om sina särdrag och de hinder de möter beträffande hälsa, privatliv, utbildningsnivå samt behov av vägledning och praktikplatser. Bristande arbetslivserfarenhet är det vanligaste särdraget för ungdomar och hemmafruar och hemmamän, men är minst vanligt hos personer med funktionsnedsättning och pensionärer i arbetsför ålder. Personer med funktionsnedsättning och pensionärer uppger i stället oftare att de har hälsoproblem och hänvisar till betydande utestängning (i likhet med långtidsarbetslösa). Inaktiva personer ställs ofta inför flera hinder för sysselsättning. Många inaktiva personer skulle vilja arbeta i en eller annan form: ( 11 ) . Detta leder till slutsatsen att ekonomiskt inaktiva personer letar efter arbete som är både anständigt och relevant och som omfattar fler än några få timmar i veckan. Det sistnämnda kan också tyda på att de befinner sig i en svår ekonomisk situation. EESK anser att

3.3.3 Det är även nödvändigt att klargöra inaktiva personers situation när de utövar sin rätt till rörlighet . Enligt kommissionens uppgifter (2014) är cirka 3,7 av de 14,3 miljoner medborgare som utövar sin rätt till rörlighet inom EU ekonomiskt inaktiva. Cirka 80 % av de ekonomiskt inaktiva medborgarna åtnjuter samma rättigheter (bosättning) och andra förmåner som de ekonomiskt aktiva familjemedlemmar som de lever med i värdmedlemsstaten och har rätt till samma behandling som lokala arbetstagares familjemedlemmar. Kring de resterande 20 % råder det dock brist på klarhet och öppenhet vad gäller deras rätt att begära vissa sociala förmåner i värdmedlemsstaten. EESK uppmanar kommissionen att skyndsamt uppmärksamma denna lucka i det sociala stödet och lägga fram lagstiftning för att rätta till situationen.

4. Bakgrund

4.1 I Eurofounds rapport ”Reactivate: anställningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer” ( 12 ) presenteras några av de huvudsakliga hindren för de fyra undergrupper av den inaktiva befolkningen som undersöks (personer som uppger att de går en utbildning (t.ex. ungdomar), hemmafruar och hemmamän, pensionärer i arbetsför ålder samt personer med funktionsnedsättning). Bristande arbetslivserfarenhet är det skäl som oftast nämns bland ungdomar, hemmafruar och hemmamän, men är ett mindre problem för personer med funktionsnedsättning och pensionärer i arbetsför ålder, som vanligen uppger att de har hälsoproblem. Omkring hälften av undergruppen personer med funktionsnedsättning rapporterar en hög nivå av social utestängning, vilket är vanligt i flera medlemsstater, där ett stort antal ekonomiskt inaktiva personer möter flera hinder för tillträde till arbetsmarknaden. Det bidrar till att göra den aktiva sysselsättningspolitiken mer utmanande och komplex.

4.2 Samtidigt är det inte säkert att ekonomiskt inaktiva personer är inskrivna hos de lokala arbetsförmedlingarna, vilket avsevärt försvårar förmedlingarnas arbete med att identifiera dessa personer och erbjuda dem sysselsättningsmöjligheter. EESK stöder alla initiativ för att uppmuntra dessa personer att skriva in sig hos de lokala arbetsförmedlingarna. Kommittén rekommenderar att man inom den offentliga sektorn inrättar en särskild struktur med ansvar för att samordna och underlätta kartläggningen och uppföljningen av inaktiva personer och deras inskrivning hos de lokala arbetsförmedlingarna, som skulle föreslå åtgärder och attraktiva program som tillgodoser dessa personers särskilda behov. Det står klart att de lokala arbetsförmedlingarna ställs inför mycket svåra utmaningar på grund av arbetsmarknadens komplexitet, där det fortfarande råder brist på sysselsättningsmöjligheter för dem som stått utanför arbetsmarknaden en längre tid. Allt detta leder till att de lokala arbetsförmedlingarna tampas med en stor arbetsbörda och mycket stress.

4.3 De politiska beslutsfattarna i medlemsstaterna bör också erkänna de utmaningar som de lokala arbetsförmedlingarna står inför när det gäller att nå ut till den ekonomiskt inaktiva befolkningen, tillgodose gruppens komplexa behov och förstå de många sätt på vilka den är utsatt. Det behövs en strategi och tillhörande handlingsplaner för varje undergrupp i syfte att effektivt och framgångsrikt förmedla arbetstillfällen till arbetssökande personer som vill arbeta och bidra till skapandet av välstånd samt samhällets sociala och miljömässiga välfärd.

4.4 Bland de största utmaningarna att ta itu med kan bl.a. följande exempel nämnas: Det saknas offentliga tjänster för att ta hand om minderåriga och vårdbehövande i syfte att underlätta tillträdet till arbetsmarknaden för personer vars tid tas i anspråk av hushållssysslor (främst kvinnor). a) Personer som är ekonomiskt inaktiva bör ha tillgång till fortbildnings- och omskolningsprojekt samtidigt som de får arbetslöshetsersättning. b) Man bör genom specifika och effektiva åtgärder underlätta, stödja och främja integrationen av personer med funktionsnedsättning, som behöver mer specifika planer för arbetsmarknadsintegration och stöd. c) Man måste också ägna särskild uppmärksamhet åt andra utsatta grupper, exempelvis migranter och personer som omfattas av programmet för romer. d) Det är tydligt att många människor, av olika skäl, ger upp och inte längre skriver in sig hos arbetsförmedlingarna, som därför måste återuppta kontakten med dessa personer och på så sätt återaktivera deras utsikter till sysselsättning. e) Det står klart att medlemsstaternas offentliga arbetsförmedlingar måste arbeta mer och bättre, men många lokala arbetsförmedlingar har för närvarande uppenbart inte kapaciteten att fullgöra denna uppgift. Därför bör man rekrytera tjänstemän med rätt kompetens för att finna arbeten för dem som både söker arbete och vill arbeta. f) Vissa EU-medlemsstater kan säkerligen ge exempel på bästa praxis när det gäller att lösa dessa problem, och dessa exempel bör spridas i hela EU. g) Det är också nödvändigt att höja lönerna i EU till anständiga nivåer.

4.5 EESK rekommenderar att det inrättas en arbetsmarknad som verkligen är mer inkluderande. Arbetsmarknaderna håller på att förändras, och strukturreformerna av arbetsmarknaderna har lett till stor diversifiering och nya arbetsformer. Atypiska arbetstagare upplever sämre kvalitet i arbetet och högre risk att bli arbetande fattiga ( 13 ) . År 2017 var 13,7 % av arbetstagarna i EU egenföretagare ( 14 ) , 11,3 % hade tillfällig anställning ( 15 ) och 18,7 % hade deltidsanställning ( 16 ) . Medlemsstaterna måste med stöd av lämpliga EU-program öka sina investeringar i utbildning. Det bör vara investeringar av god kvalitet som ger en multiplikatoreffekt i ekonomin, för att stärka utbildningen i naturvetenskap, ingenjörsvetenskap, teknik och matematik med utgångspunkt i EU:s grundläggande värden och rättigheter, som återinfördes genom den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Den ekonomiskt inaktiva befolkningen bör integreras, stödjas och skyddas i enlighet med respektive undergruppers särskilda behov, för att kunna möta och tillgodogöra sig dessa förändringar.

4.6 Hinder för sysselsättning för den ekonomiskt inaktiva befolkningen

4.6.1 Personer i arbetsför ålder (15–64 år) som har en obefintlig eller endast svag koppling till arbetsmarknaden möter flera hinder för sysselsättning som gör att de inte helt kan ägna sig åt yrkesmässig verksamhet. En genomgripande och djupgående förståelse av dessa hinder är en förutsättning för att man ska kunna utforma och genomföra lämpliga arbetsmarknadsåtgärder som är väl inriktade på och väl anpassade till de olika mottagarnas särdrag. Nedan kartläggs vissa utmaningar när det gäller att identifiera hinder för sysselsättning. Noggranna och korrekta uppgifter och analyser behövs för att kunna förstå dessa hinder, men detta är i princip omöjligt för tillfället av följande skäl: a) De nuvarande aggregerade arbetsmarknadsindikatorerna innehåller få relevanta uppgifter, har ingen tydlig koppling till den ekonomiskt inaktiva befolkningen och de problem som bör åtgärdas och är till stor del inriktade på individen och inte på familjesammanhanget. b) Tonvikten ligger främst på inskrivna arbetslösa. c) Det finns ytterst få uppgifter om hälsoproblem, omsorgsansvar eller incitament.

4.6.2 De vanligaste hindren är följande: a) Ingen aktuell yrkeserfarenhet. b) Låg utbildnings- och kompetensnivå. c) Mycket begränsad eller obefintlig arbetslivserfarenhet. d) Hälsorelaterade begränsningar. e) Familjeomsorgsansvar. f) Begränsade anställningsmöjligheter. g) Obefintlig erfarenhet av förvärvsarbete. h) Diskriminering på grund av ålder, kön, funktionsnedsättning osv. och vissa företags personalpolitik.

4.6.3 Det är nödvändigt att anta verktyg som ger arbetssökande större synlighet och motivation och underlättar deras arbetssökande. Dessa skulle kunna omfatta följande: a) Yrkesrådgivning. b) En internetportal för lediga tjänster och sysselsättningsmöjligheter. c) Referenser och information som ges direkt till de berörda personerna. d) Arrangemang för stöd till rörlighet. e) Yrkesutbildningsprogram. f) Eventuella bidrag till arbetsgivare.

4.7 För att försöka förklara enskilda situationer och svårigheter på arbetsmarknaden använder medlemsstaterna ofta kraftfulla statistiska verktyg som ringar in enskilda arbetssökandes profil med hjälp av administrativa uppgifter. Dessa verktyg är användbara för att individanpassa anställningsprogrammen och erbjuda dem till de personer som är inskrivna hos arbetsförmedlingen. Verktygen är beroende av kvaliteten på de administrativa uppgifterna, vilket har vissa fördelar, men har tendens att täcka in enbart en del av den arbetslösa befolkningen, t.ex. inskrivna arbetssökande. Det medför att de sofistikerade hjälpmedlen för att skapa profiler utifrån dessa uppgifter vanligtvis inte kan användas för att ge en bredare bild av de hinder för sysselsättning som de som har en obefintlig eller mycket svag koppling till arbetsmarknaden möter.

4.8 Att förstå hindren för sysselsättning är inte bara viktigt för att koppla samman de tjänster som olika institutioner tillhandahåller, utan är även mycket viktigt för att identifiera de grupper som kan dra nytta av anställningsprogrammen och de tillhörande förmånerna och som för närvarande inte betraktas som ”kunder” när det gäller de arbetstillfällen och förmåner som dessa institutioner erbjuder. EESK uppmanar därför kommissionen att (i samarbete med OECD eller på egen hand) utarbeta statistiska modeller som beaktar den ekonomiskt inaktiva befolkningens särdrag, så att denna grupp framgångsrikt kan integreras i den aktiva sysselsättningspolitiken.

5. En gemensam europeisk strategi för att möta tekniska förändringar och göra samhället mer inkluderande för alla medborgare, även de ekonomiskt inaktiva

5.1 alla åtgärder som måste genomföras för att varje undergrupp av ekonomiskt inaktiva personer ska kunna integreras bättre på arbetsmarknaden Kommissionen och medlemsstaterna bör inrikta sig påsom måste genomföras för att varje undergrupp av ekonomiskt inaktiva personer ska kunna integreras bättre på arbetsmarknaden ( 17 ) , inte bara åtgärder som avser utbildning och kompetens. Dessa skulle kunna omfatta följande: a) Utveckling av tillräckliga, högkvalitativa, offentliga sociala välfärdstjänster som tillgodoser omsorgsbehoven (särskilt för barn och äldre) för att frigöra dem som vill arbeta (främst kvinnor) så att de kan göra det utan att oroa sig, vilket för närvarande inte är möjligt på grund av deras familjeplikter (18). b) Ändamålsenlig övervakning och bedömning av konsekvenserna av den offentliga politiken för att få tillbaka ekonomiskt inaktiva personer i arbete, t.ex. 1. konkreta uppgifter (för att identifiera hindren och kartlägga dem i förhållande till den befintliga politiken), 2. genomförande (för att ta itu med utmaningar med genomförandet och underlätta samordning och samarbete mellan berörda parter), 3. övervaknings- och utvärderingspolitik (mäta effekterna på kort och lång sikt, analysera resultaten bortom utsikterna till anställning och beakta aspekter som rör arbetstillfällenas kvalitet samt identifiera vad som fungerar och för vem). c) Ökning av den inkluderande tillväxten och välbefinnandet genom följande dimensioner av arbetsmarknadens resultat: fler och bättre arbetstillfällen, delaktighet, motståndskraft och anpassningsförmåga. d) Kommissionens och medlemsstaternas antagande av de politiska principerna ”3F”: 1. Främja en miljö där högkvalitativa arbetstillfällen kan blomstra. 2. Förhindra utestängning från arbetsmarknaden och skydda individer mot risker på arbetsmarknaden. 3. Förbereda för framtida risker och möjligheter som kan uppstå på arbetsmarknaden. e) Skapande av arbetstillfällen i kommunerna som stämmer överens med de kvalifikationer som de ekonomiskt inaktiva arbetstagarna där har, dvs. skapande av arbetstillfällen som svarar mot ekonomiskt inaktiva personers kompetenser och förbättring av deras prestationer genom lämplig utbildning. f) Skapande av en miljö som bidrar till att stärka den sociala dialogen (med arbetsmarknadens parter) på alla lämpliga nivåer, samtidigt som man respekterar arbetsmarknadsparternas autonomi och kollektivförhandlingar, samt dialogen med andra berörda civilsamhällesorganisationer (19).

5.2 Strategin får inte enbart gynna dem som redan har arbete. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt ungdomar som varken arbetar eller studerar (UVAS) och alla andra som är ekonomiskt inaktiva, eftersom de vållar dubbla bekymmer, dvs. de utgör både ett socialt problem och situationen i sig förvärrar bristen på kvalificerad arbetskraft. Eftersom de inte arbetar har de ingen möjlighet att få praktisk erfarenhet och eftersom de inte heller studerar kan de inte förvärva lämpligare akademiska kvalifikationer, vilket gör att de riskerar att helt tappa kontakten med arbetsmarknaden. Paradoxalt nog är de mest kvalificerade generationerna inte nödvändigtvis de som är bäst rustade för att möta samtidens arbetsmarknadsbehov. EU och medlemsstaterna måste se till att den mest kvalificerade generationen någonsin inte hamnar på efterkälken.

5.3 svårt att hitta kvalificerad arbetskraft , vilket utgör ett hot mot tillväxtpotentialen och nya investeringar i industrin eftersom det gör att europeiska företag fortsätter att förlora konkurrenskraft och hamnar alltmer efter Arbetsgivarna uppger att de har, vilket utgör ett hot mot tillväxtpotentialen och nya investeringar i industrin eftersom det gör att europeiska företag fortsätter att förlora konkurrenskraft och hamnar alltmer efter ( 20 ) : bristen på kvalificerad arbetskraft för att möta dagens efterfrågan kan leda till bristande efterfrågan på morgondagens unga kvalificerade arbetskraft.

5.4 bro för att förbättra kopplingen mellan utbildning och förvärvande av kompetens strukturella glapp som finns i dag. Detta omfattar Man måste bygga enför att förbättra kopplingen mellan utbildning och förvärvande av kompetens ( 21 ) och arbetsmarknadens aktuella och framtida behov, i syfte att överbrygga detsom finns i dag. Detta omfattar a) att satsa på överförbara kvalifikationer, b) att förbättra kopplingen mellan utbildningsanstalter, arbetsgivare och fackföreningar, c) att göra både unga och andra arbetslösa som lider av arbetsbrist medvetna om sysselsättningsmöjligheter och tillhörande krav, d) att främja partnerskap mellan utbildningsanstalter, företag, arbetsgivare, den offentliga sektorn, fackföreningar och UVAS själva samt övriga ekonomiskt inaktiva grupper (inklusive migranter (22)), e) att utarbeta ett särskilt handlingsprogram för varje undergrupp av ekonomiskt inaktiva personer, bevaka och bedöma genomförandet av det och korrigera eventuella avvikelser, f) att minska veckoarbetstiden, med början inom offentliga tjänster, och skapa sysselsättningsmöjligheter för alla.

5.5 För EU kan den fjärde industriella revolutionen och digitaliseringen vara sista chansen att genom investeringar och lämpliga strategier och handlingsplaner komma i kapp sina främsta konkurrenter och slutgiltigt ställa om till en kunskapsbaserad ekonomi och full sysselsättning i enlighet med Lissabonstrategin från 2000. Om vi inte lyckas kan vi drabbas av en tillbakagång inom olika nivåer av det europeiska samhället och i dess produktiva infrastruktur, inte minst beträffande de grundläggande värden som vi alla med säkerhet vill värna.

5.6 För att uppnå detta mål behövs engagemang, m.a.o. ett slags samarbete som samlar EU-institutionerna, medlemsstaterna, de nationella och lokala myndigheterna, fackföreningarna, arbetsgivarorganisationerna och företagen samt övriga civilsamhällesorganisationer och där var och en axlar sitt ansvar och kollektivt blir den drivkraft som ger varje medborgare möjlighet att arbeta och bidra till att skapa välstånd samt ekonomisk, social och miljömässig välfärd. Sammanfattningsvis uppmanar EESK alla institutioner (europeiska och nationella, offentliga, statliga, kommunala och privata) att genomföra en offentlig politik som är inkluderande snarare än restriktiv , såsom har varit fallet under de senaste tjugo åren, vilket har lett till att miljontals ekonomiskt inaktiva människor har utestängts och bidragit till att fjärma det civila samhället från EU-institutionerna och äventyrat EU:s framtid.

Bryssel den 20 mars 2019. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Kommissionens rekommendation 2008/867/EG av den 3 oktober 2008 om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden (EUT L 307, 18.11.2008, s. 11).

(2) 26 % av befolkningen (EU-28) i åldersgruppen 15–64 år var inaktiv under tredje kvartalet 2018, enligt uppgifter från Eurostat från januari 2019.

(3) Eurofound (2017), Reactivate: anställningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

(4) Se kommissionens webbsida om den europeiska sysselsättningsstrategin.

(5) EUT C 271, 19.9.2013, s. 101

(6) EUT C 268, 14.8.2015, s. 40

(7) COM(2018) 269 final, yttrande om EU:s nya ungdomsstrategi EUT C 62, 15.2.2019, s. 142.

(8) EUT C 67, 20.2.2016, s. 1.

(9) Commission staff working document on the implementation of the 2008 Commission Recommendation on the active inclusion of people excluded from the labour market (SWD(2017) 257 final).

(10) Eurofound (2017), Reactivate: anställningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

(11) Eurofound (2017), Reactivate: anställningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

(12) Eurofound (2017), Reactivate: anställningsmöjligheter för ekonomiskt inaktiva personer, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg.

(13) Utkast till gemensam sysselsättningsrapport från kommissionen och rådet – Följedokument till kommissionens meddelande Årlig tillväxtöversikt för 2019 (COM(2018) 761 final).

(14) Åldersgruppen 15–64. Uppgifter från utkastet till gemensam sysselsättningsrapport från kommissionen och rådet COM/2018/761 final

(15) Åldersgruppen 20–64 år. Uppgifter hämtade från Eurostat, februari 2019.

(16) Åldersgruppen 20–64 år. Uppgifter hämtade från Eurostat, februari 2019.

(17) EUT C 237, 6.7.2018, s. 1, EUT C 125, 21.4.2017, s. 10.

(18) EUT C 129, 11.4.2018, s. 44, yttrande om ”Jämställdhet på de europeiska arbetsmarknaderna”, EUT C 110, 22.03.2019, s. 26.

(19) Yttrande SOC/577 om ”Social dialog för innovation i den digitala ekonomin” (ännu ej offentliggjort i EUT), EUT C 125, 21.4.2017, s. 10.

(20) Studien ”Skills Mismatches – An Impediment to the Competitiveness of EU Businesses”.

(21) EUT C 125, 21.4.2017, s. 10, yttrande SOC/588 om ”Utbildningspaketet” (EUT C 62, 15.2.2019, s. 136), EUT C 81, 2.3.2018, s. 167, EUT C 440, 6.12.2018, s. 37, EUT C 173, 31.5.2017, s. 45, EUT C 173, 31.5.2017, s. 1.

(22) Informationsrapport SOC/574 om ”Kostnaderna för utebliven invandring och bristande integration”, EUT C 264, 20.7.2016, s. 19.