Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Grönbok - Roll, ställning och ansvar för revisorer som utför lagstadgad revision inom Europeiska unionen"

(97/C 133/01)

Den 29 juli 1996 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om "Grönbok - Roll, ställning och ansvar för revisorer som utför lagstadgad revision inom Europeiska unionen".

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 7 februari 1997. Föredragande var Robert J. Moreland.

Vid sin 343:e plenarsession den 26-27 februari 1997 (sammanträdet den 26 februari 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 84 röster för, 2 röster emot och 2 nedlagda röster.

1. Kommissionens presentation

Kommissionen anser att bristen på gemensamt synsätt och gemensamma åtgärder på unionsnivå beträffande revisorer som utför lagstadgad revision inverkar negativt på revisionens tillförlitlighet till följd av betänkligheter i fråga om revisionens kvalitet. Bristen medför även negativa konsekvenser för etableringsfriheten och rätten att fritt tillhandahålla tjänster på revisionsområdet. Kommissionen vill säkerställa att revisionstjänsterna kan dra full nytta av den inre marknaden.

Kommissionen inbjuder till kommentarer på en rad områden, av vilka följande bör nämnas:

- Krav på revisorns oberoende.

- Redovisningens exakthet.

- Revisorns roll när det gäller miljöfrågor och sociala frågor.

- Revisionsberättelsens innehåll.

- Skillnader i utbildningskrav och utbildningssystem för revisorer.

- Rotation av revisorer.

- Utnämning och godkännande av revisorer.

- Revisorns civilrättsliga ansvar.

- Lagstadgad revision i småföretag.

- System för revision i koncerner.

2. Kommissionens konferens

2.1. Den 5-6 december 1996 anordnade kommissionen en konferens om grönboken i Bryssel med 200 representanter från olika branschorganisationer och myndigheter. Kommissionen drog ett antal preliminära slutsatser av konferensen, bland annat att man skulle betona initiativ från yrkeskåren av revisorer, eventuellt upprätta en teknisk underkommitté, undersöka revisorns civilrättsliga ansvar, gå igenom artikel 2 i det åttonde direktivet (), eventuellt utarbeta ett sektorsinriktat direktiv beträffande etableringsfriheten och rätten att fritt tillhandahålla tjänster på revisionsområdet samt att småföretag inte skall underkastas obligatorisk revision.

2.2. I detta yttrande har hänsyn tagits till konferensen och de preliminära slutsatserna.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Kommittén välkomnar kommissionens grönbok, som innebär början på en efterlängtad diskussion om vägen framåt när det gäller att garantera högt ställda och överensstämmande normer för revision. Grönboken lägger också grunden för Europeiska unionen arbete i dess strävan att fastställa internationella normer.

3.2. Kommittén är medveten om att lagstiftning, sedvänja och praxis varierar mellan medlemsstaterna, även om länderna delar det gemensamma målet att publicerade revisionsberättelser skall spegla ett företags finansiella situation på ett sanningsenligt och rättvist sätt. Det finns även en rad punkter där medlemsstater har olika uppfattning. Kommittén uppmanar därför kommissionen att fastställa prioriteringar och utarbeta en handlingsplan i form av ett antal minimikrav för EU. Kommissionen bör i möjligaste mån uppmuntra yrkeskåren av revisorer att själva utarbeta förfaranden tillsammans med sina kollegor i övriga medlemsstater, dvs. själva reglera dessa frågor. Detta arbete bör dock även omfatta en diskussion med en större grupp intressenter, såsom aktieägare, företagsledare m.fl., och bör noggrant övervakas av kommissionen. Kommissionen bör regelbundet utarbeta en rapport om de framsteg som görs på området till rådet, parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén. Rent generellt bör kommissionen grunda sitt arbete på subsidiaritet och flexibilitet. Kommittén anser det vara tillrådligt att göra en grundlig beräkning av kostnaderna för all ny lagstiftning i syfte att se till att kostnaderna inte överstiger fördelarna, särskilt för småföretag.

När ändringar utförs bör man undvika att införa krav som endast med svårighet eller betydande kostnader kan uppfyllas av revisionsbyråer och revisorer.

Parallellt med internationaliseringen av reglerna för sakrevision som bygger på IASC:s (International Accounting Standards Committee, internationella kommittén för redovisningsstandarder) och IOSCO:s (International Organization of Securities Commissions, internationella organisationen för värdepapperskommissioner) arbete, bör målet vara internationell tillnärmning, särskilt med hänsyn till de framsteg som Internationella revisorsförbundet (IFAC) gjort. Detta bör stödjas om tonvikten ligger på självreglering inom branschen.

3.3. Kommittén betonar att man skall prioritera områden där nuvarande nationell lagstiftning och praxis utgör ett hinder för den inre marknaden. I detta sammanhang förtjänar följande områden att prioriteras:

- Områden som begränsar etableringsfriheten och rätten att fritt tillhandahålla tjänster.

- System för revision i koncerner i flera medlemsstater.

- En garanti för att utvecklingen av internationella revisionsnormer motsvarar det vi vill tillämpa på den inre marknaden.

- Ett gemensamt synsätt på revisorns roll och rättsliga ställning.

- En garanti för att räkenskaperna granskas på ett oberoende sätt.

- Utbildningskrav.

Vid sidan om ovanstående punkter är frågan om revisorns civilrättsliga ansvar viktig för revisorsyrket i samtliga medlemsstater. Kommittén föreslår följaktligen att denna fråga samordnas mellan medlemsstaterna och EU, utan att det får negativa konsekvenser för arbetet med att skapa en miniminivå i fråga om tekniska och rättsliga förfaranden som skulle vara generellt tillämpliga i alla medlemsstater.

3.4. Kommittén uppmanar kommissionen att förtydliga sina slusatser när det gäller tillvägagångssättet som skall antas så snart det pågående samrådet har avslutats.

4. Särskilda kommentarer

(Kommentarerna följer grönbokens uppdelning.)

4.1. Revisorns roll (3.1-3.38)

4.1.1. En definition av lagstadgad revision (3.1-3.7)

Den definition som man kommer att enas om får inte vara restriktiv i sin tillämpning. Kommittén anser i varje fall att tyngdpunkten skall ligga på revisionens mål och på en överenskommelse om hur revisorn skall rapportera sina slutsatser till dem som använder redovisningsberättelsen. Kommittén anser att initiativet till en "definition" bör komma från yrkeskåren och inte grunda sig på ett direktiv eller en rekommendation från EU.

4.1.2. Redovisningens exakthet (3.8-3.13)

Kommittén stöder kommissionens kommentarer. Ramen för revision bör dock definieras tydligt på lämpligaste sätt och med hänsyn tagen till arbetet inom revisorsförbundet (se punkt 4.1.7). Revisorn skall tydligt hänvisa till den definierade ram som tillämpas.

4.1.3. Företagets fortlevnadsförmåga och solvens (3.14-3.21)

Kommittén samtycker till de argument som framförs i grönboken. När man rapporterar resultatet av en bedömning av företagets tillstånd, måste man alltid vara noga med att varken vilseleda eller äventyra effekterna av korrigerande åtgärder som redan kan ha vidtagits.

En möjlighet, kommatecken om revisorerna hyser betänkligheter om företagets fortlevnadsförmåga, är att ledningen uppmanas att göra ett uttalande som kommenteras av revisorerna. (Detta är något som bör tas i beaktande när man behandlar frågan om företagsstyrning - se punkt 4.2.3.)

4.1.4. Förekomsten av bedrägerier (3.22-3.29)

Kommittén noterar att det främsta ansvaret ligger hos företagsledningen för att förebygga och upptäcka bedrägerier och för att etablera en tillfredsställande intern kontroll, som omfattar ett förfarande för internrevision där det anses skäligt.

Precis som kommissionen påpekar, anser emellertid en majoritet av allmänheten att det är revisorns ansvar att avslöja bedrägerier. Kommittén håller med om att det åligger revisorn att motsvara denna förväntning.

När det gäller bedrägerier är det viktigt att man skiljer mellan de olika faserna (upptäckt, prevention, anmälan) och att man tar hänsyn till att revisorns juridiska roll kan variera i enlighet med dessa faser.

Det är tveksamt om revisionsberättelsen bör kommentera företagens interna redovisningskontroll. Den interna redovisningskontrollen måste granskas av revisorn innan en revisionsberättelse kan färdigställas. Bara om granskningen leder till ett negativt utlåtande bör en särskild rapport lämnas till företagets revisionskommitté.

4.1.5. Företagets uppfyllande av sina juridiska skyldigheter (3.30-3.32)

Kommittén håller med om de åsikter som framförs i grönboken.

4.1.6. Företagets samhällsansvar när det gäller miljöfrågor och sociala frågor (3.33 - 3.35)

Revisorerna skall inom ramen för sitt grundläggande uppdrag, som är att uttala sig om huruvida ett företags redovisning är korrekt och sanningsenlig, bekräfta att alla förpliktelser registreras och återspeglas i ett företags räkenskaper, däri inbegripet förpliktelser rörande miljön eller sociala aspekter, i de fall då dessa kan påverka ett företags ekonomiska situation.

Kommittén håller med om att större företag bör underkastas en granskning av hur deras verksamhet ser ut gentemot omvärlden. Kommittén håller med om att denna revision inte enbart bör omfatta den fysiska miljön, utan även andra områden såsom praxis i anställningsfrågor. Detta ställer dock krav på andra kunskaper än de som en revisor som sysslar med ekonomisk revision besitter. Den "lagstadgade" revisorn behöver med andra ord inte vara den person som ansvarar för detta arbete.

4.1.7. Revisionsberättelsen (3.39-3.46)

Kommittén anser att man bör stödja det arbete som utförs av Internationella revisorsförbundets kommitté för internationell revisionspraxis.

4.2. Revisorns ställning (4.1-4.36)

4.2.1. Revisorns kompetens (4.1-4.6)

Kommittén anser att det åttonde direktivet () bör anpassas till de riktlinjer som förslogs i grönboken och till rekommendationerna från den konferens som omnämns under punkt 2.1 ovan, ändrad till följd av samrådsförfarandet. Ändringarna bör emellertid omfatta områden som inte omfattas av självreglering.

Kommittén föreslår att man fäster större uppmärksamhet vid den praktiska revisorsutbildningen och den löpande fortbildningen. Kommittén skulle välkomna en bättre samordning av revisorutbildningens läroplan och noterar att kommissionen avser att undersöka möjligheten att inrätta en ständig kommitté för utbildning på redovisningsområdet.

4.2.2. Revisorns oberoende (4.7-4.28) - Definition av oberoende

Kommittén betonar vikten av att en revisor skall vara oberoende och betraktas som oberoende.

Kommittén anser dock - i likhet med grönboken - att det inte finns någon entydig samstämmighet i sådana frågor som gäller revisorns tillhandahållande av tjänster vid sidan om revision. Kommittén noterar och instämmer rent allmänt i kommissionens uttalande att "revisorn bör inte delta i arbetet med att utarbeta kundens redovisning". Revisorn bör inte vara inblandad i förvaltningen av eller beslutsfattandet i det företag som granskas.

När det gäller småföretag med begränsade redovisningskunskaper, anser kommittén att revisorn kan spela en mer direkt roll i arbetet med att ge råd om förfaranden och i utarbetandet av räkenskaperna.

Kommittén skulle välkomna att revisorskåren föreslår ett antal gemensamma principer när det gäller att definiera begreppet "oberoende". Följaktligen stöder ESK kommissionens preliminära slutsatser att kärnan av principer om oberoende, som det internationella förbundet för europeiska revisorer har åtagit sig att utveckla, bör granskas av den föreslagna tekniska underkommittén till kontaktkommittén för direktiven om revision. ESK anser emellertid att det är viktigt att den tekniska underkommittén omfattar representanter från en rad berörda parter, inklusive organ som skall underkastas revision och de som använder reviderade räkenskaper.

4.2.3. Revisorns ställning inom företaget - Lagstadgad revision och företagsstyrning (4.18-4.28)

Kommittén inser värdet av revisionskommittéer. Lagstiftningen bör dock tillåta en flexibilitet i fråga om nationell praxis. För närvarande håller kommittén med om att det är alltför tidigt att lagstifta på detta område.

Samtidigt som kommittén inser vikten av en intern revisionsfunktion, stöder den inte tanken på bindande lagstiftning i denna fråga.

Kommittén anser att tillämpningen av principer för företagsstyrning i revisionsarbetet måste föregås av tydliga riktlinjer om företagsstyrning på EU-nivå.

4.2.4. De offentliga myndigheternas och branschorganisationernas roll (4.29-4.36)

Kommittén delar kommissionens synsätt.

4.3. Revisorns civilrättsliga ansvar (5.1-5.7)

Kommittén anser att detta är en viktig fråga för revisorskåren. Kommittén är medveten om att den rättsliga traditionen i denna fråga skiljer sig åt mellan de olika medlemsstaterna. Kommittén vill dock föreslå att arbetsmetoderna samordnas, eftersom samtliga medlemsstater måste ta sig an detta problem. Kommittén skulle välkomna ett samarbete mellan yrkeskåren och kommissionen när det gäller att utarbeta konkreta förslag. Kommittén håller med om att ansvaret bör stå i proportion till det misstag som begåtts. Kommittén välkomnar kommissionens förslag att studera skillnaderna i medlemsstaternas rättssystem.

I detta sammanhang bör frågan om revisorns civilrättsliga ansvar undersökas närmare.

4.4. Lagstadgad revision i småföretag (6.1-6.7)

Kommittén är medveten om att man måste hitta en balans i fråga om de ytterligare bördor som åläggs småföretagen och garantin att alla företag skall utarbeta redovisningar som inte är vilseledande. Kommittén anser att företagen skall åläggas att låta revidera sina räkenskaper på ett korrekt sätt och håller med kommissionen om att medelstora företag inte bör beviljas några undantag. Småföretag bör dock ej underkastas en obligatorisk revision av en kvalificerad yrkesman. Den kostnadsmässiga bördan som är relaterad till andra frågor i detta dokument, exempelvis företagsstyrningen samt den miljörevision och samhällsrevision, blir sannolikt oproportionerligt hög för småföretagen. Småföretag bör inte underkastas dessa krav.

4.5. System för revision i koncerner (7.1-7.4)

Denna fråga behöver undersökas vidare.

Kommittén är medveten om att nationella lagar kan hindra koncernrevisionsprocessen. Kommissionen bör undersöka möjligheten för EU:s lagstiftning att reglera tillgången till information inom koncerner.

4.6. Etableringsfriheten och rätten att fritt tillhandahålla tjänster (8.1-8.13)

4.6.1. Enskildas etableringsfrihet och rätt att fritt tillhandahålla tjänster (8.3-8.5)

Kommittén anser att detta är ett område som kräver fortsatt analys.

Kommittén delar rent allmänt synpunkterna i grönboken, men inser inte det relevanta i kommentarerna beträffande delegeringen av revisionsarbetet.

4.6.2. Revisionsfirmors etableringsfrihet och rätt att fritt tillhandahålla tjänster (8.6-8.13)

Det är tydligt att etableringsfriheten inte är möjlig att genomföra fullt ut vilket även gäller vissa andra yrkesgrupper, som t.ex. advokater. Detta är en fråga som kräver en mer detaljerad översyn, som eventuellt kan leda till fortsatt lagstiftning.

Bryssel den 26 februari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() 84/253/EEG Rådets åttonde direktiv av den 10 april 1984 om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper (EGT nr L 126, 12.5.1984).

() Se not 1, s. 1.