På områdena kontraterrorism och radikalisering är den europeiska säkerhetsagendan inriktad på operativa åtgärder på bestämda riskområden för omedelbara förbättringar av EU:s kollektiva förmåga att bekämpa terrorism. Trots många redan pågående insatser visar de senaste attentaten på återkommande mönster.

De utfördes av radikaliserade, kända personer, ofta med en bakgrund i organiserad brottslighet, och de personerna utgjorde en säkerhetsrisk på grund av att de kunde röra sig fritt inom och mellan medlemsstater samt återvända från tredjeländer. Så var det även när deras rörelser hade registrerats i de brottsbekämpande myndigheternas databaser eller var kända av underrättelsetjänster. Vissa av de personer som var inblandade i attentaten var redan efterlysta av de brottsbekämpande myndigheterna, men kunde dra nytta av logistiskt stöd från lokala nätverk, vilket tillät dem att hålla sig gömda och planera attentaten. Attentaten präglades också av att förövarna kunde tillverka stora mängder sprängämnen tack vare att de kunde skaffa avsevärda kvantiteter prekursorer och pyrotekniska anordningar. Terroristerna hade också olaglig tillgång till ett stort utbud av militära vapen och ammunition. Slutligen visade attentaten att förövarna kunde inrikta sig på och angripa kritisk infrastruktur och stora offentliga platser i olika medlemsstater, trots att skyddsåtgärder redan hade vidtagits.

Denna brottsliga verksamhet omfattas av de insatser mot terrorism och organiserad brottslighet som redan fanns i den europeiska säkerhetsagendan. Enligt den prioritering i säkerhetsagendan som handlar om bekämpning av terrorism ska fokus ligga på hotet från återvändande utländska terroriststridande, förebyggande av radikalisering och bestraffning av terrorister och deras sympatisörer. Där betonas vikten av att strypa terroristernas tillgång till finansiering, skjutvapen och sprängämnen, att förbättra skyddet för medborgarna och viktig infrastruktur samt att ta itu med den yttre dimensionen av kampen mot terrorism bortom EU:s gränser. Där understryks vidare betydelsen av bättre informationsutbyte för att verksamt spåra personer som är inblandade i terroristverksamhet. Att den europeiska säkerhetsagendan genomförs fullt ut är därför avgörande för att uppnå konkreta förbättringar på dessa områden.

På dessa centrala insatsområden har ytterligare gjorts genom handlingsplaner som antogs i december 2015 om skjutvapen och sprängämnen, i februari 2016 om förstärkning av kampen mot finansiering av terrorism samt genom förslagen i meddelandet av den 6 april 2016 om kraftfullare och smartare informationssystem för gränser och säkerhet.

2.1 Angripa hotet från återvändande utländska terroriststridande

Det framgår av en färsk undersökning av de 4 000 utländska deltagare i striderna som man tror kommer från EU:s medlemsstater att ca 30 % har återvänt till sina hemländer. Återvändande utländska terroriststridande har kopplats till attentaten 2015 och 2016. Vissa utländska stridande lär ha fått i uppdrag att återvända till Europa för att utföra attentat, sprida Daish-propaganda samt radikalisera och nyrekrytera.

Nationella myndigheter måste först och främst få information om de utländska terroriststridandes förflyttningar, både när de åker och när de kommer tillbaka, samt dela sådan information med varandra och med EU-byråerna. Kommissionen har föreslagit flera åtgärder, vilka behöver antas och genomföras snabbt av medlemsstaterna:

Schengens informationssystem: Systemet är den största databasen med säkerhetsinformation i Europa. Den innehåller över 64 miljoner registreringar gjorda av 29 europeiska länder. Nationella myndigheter gjorde 3 miljarder sökningar i databasen under 2015, vilket är en ökning med 300 % jämfört med juni 2013. Vid rådets möte (rättsliga och inrikes frågor) i juni 2016 kommer man att undersöka olika sätt att komma till rätta med operativa problem med Schengens informationssystem när det gäller utländska terroriststridande. Senare i år kommer kommissionen att föreslå en översyn av Schengens informationssystem med inriktning på irreguljära migranters återvändande och inreseförbud, användning av ansiktsbilder för biometrisk identifiering och skapande av nya registreringar om efterlysta okända personer, något som kommer att förbättra systemets mervärde vid brottsbekämpning. I mitten av 2017 kommer systemet att kompletteras med en automatisk sökfunktion för fingeravtryck enligt vad som redan finns angivet i den befintliga rättsliga ramen. Under tiden bör medlemsstaterna lägga in registreringar i systemet om alla åtgärder som innebär utvisning, nekad inresa eller avlägsnande av personer från en medlemsstats territorium.

Gemensamma riskindikatorer: I juni 2015 färdigställde kommissionen en första uppsättning gemensamma riskindikatorer om utländska terroriststridande i syfte att upptäcka terrorister på resa. Gemensamma riskindikatorer och vägledning från Frontex stödjer nu de nationella gränsmyndigheterna vid kontroll av fysiska personer.

Starkare yttre gränser: När den antagits av medlagstiftarna senast i juni kommer den föreslagna europeiska gräns- och kustbevakningen att inleda en ny fas i den integrerade gränsförvaltningen och höja den gemensamma standarden vid de yttre gränserna. Kommissionen har också lagt fram förslag om ändring av kodexen om Schengengränserna för att införa en skyldighet att utföra systematiska kontroller mot relevanta databaser för brottsbekämpning vid de yttre gränserna för alla personer, inbegripet EU-medborgare och deras familjemedlemmar, för screening av personer som utgör ett hot mot allmän ordning och inre säkerhet. Kommissionen har också uppdaterat Schengenhandboken för att klargöra ”icke-systematiska kontroller” och ge gränsbevakningspersonal vägledning vid beslag av ogiltigförklarade handlingar.