[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 16.5.2007

SEK(2007) 619 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om upphävande av beslut 2003/89/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Tyskland

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. BAKGRUND

I artikel 104 i fördraget fastslås att medlemsstaterna skall undvika alltför stora underskott, och ett förfarande för att identifiera och korrigera dessa inrättas. I rådets förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[1], som ingår i stabilitets- och tillväxtpakten, redogörs mer ingående för detta förfarande. Enligt artikel 104.2 i fördraget skall kommissionen övervaka att budgetdisciplin iakttas på grundval av följande två kriterier: a) Huruvida det förväntade eller faktiska underskottet i den offentliga sektorns finanser överstiger referensvärdet 3 % av BNP (såvida inte underskottet har minskat väsentligt och kontinuerligt och nått en nivå som ligger nära referensvärdet, eller alternativt referensvärdet endast undantagsvis och övergående överskrids och procenttalet fortfarande ligger nära referensvärdet). b) Huruvida skuldsättningen i den offentliga sektorn överstiger referensvärdet på 60 % av BNP (såvida inte skuldkvoten minskar i tillräcklig utsträckning och närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt).

Enligt protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, vilket bifogas fördraget, skall kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som skall användas vid implementeringen av förfarandet. Som en del av tillämpningen av protokollet måste medlemsstaterna två gånger om året, före den 1 april och 1 oktober, lämna uppgifter om underskott och skuldnivå och andra tillhörande faktorer, i enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 3605/93[2],[3].

Den 19 november 2002 inledde kommissionen förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Tyskland genom att anta en rapport enligt artikel 104.3 mot bakgrund av att underskottet i de offentliga finanserna förväntades nå 3,8 % av BNP och den offentliga skuldsättningen motsvara 60,9 % av BNP under 2002[4]. Med stöd av en rekommendation från kommissionen beslutade rådet den 21 januari 2003 att ett alltför stort underskott förelåg i Tyskland (artikel 104.6 i fördraget)[5]. Rådet gav samtidigt, också med stöd av en rekommendation från kommissionen, rekommendationer enligt artikel 104.7 till Tyskland i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast under år 2004[6].

Den 18 november 2003 fann kommissionen att de åtgärder som Tyskland vidtagit hade varit otillräckliga och antog en rekommendation till rådet om att fatta ett beslut med denna innebörd och förelägga Tyskland att vidta åtgärder för att komma till rätta med det alltför stora underskottet (enligt artikel 104.8 respektive 104.9). I denna senare rekommendation föreslog kommissionen att tidsfristen för att få det alltför stora underskottet att upphöra skulle utsträckas till 2005. Den 25 november 2003 beslutade rådet att inte ställa sig bakom kommissionens rekommendationer utan antog i stället slutsatser genom vilka Tyskland gavs rekommendationer för att få det alltför stora underskottet att upphöra senast 2005 och det fastslogs att förfarandet vid alltför stora underskott skulle förklaras vilande med hänsyn till Tysklands åtaganden. Den 13 juli 2004 ogiltigförklarade EG-domstolen dessa slutsatser[7].

Den 14 december 2004 antog kommissionen ett meddelande till rådet med slutsatsen att – med hänsyn till de unika omständigheterna till följd av rådets slutsatser av den 25 november 2003 och EG-domstolens utslag av den 13 juli 2004 – den relevanta tidsfristen för att komma till rätta med det alltför stora underskottet borde vara 2005. Vid denna tidpunkt fann kommissionen att Tyskland var på väg att komma till rätta med sitt alltför stora underskott senast 2005, och att därför inga ytterligare åtgärder krävdes inom förfarandet vid alltför stora underskott, även om situationen för de offentliga finanserna i landet fortfarande var sårbar[8]. I sina slutsatser av den 18 januari 2005 instämde rådet i kommissionens slutsatser och bekräftade att det, i samarbete med kommissionen, var ”redo att vid behov vidta åtgärder enligt förfarandet vid alltför stora underskott”.

De uppgifter som lämnades av kommissionen (Eurostat) efter en preliminär anmälan från Tyskland i februari 2006 visade att underskottet i de offentliga finanserna fortfarande översteg 3 % av BNP under 2005. Den 14 mars 2006 beslutade rådet i enlighet med artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1467/97 på grundval av en rekommendation av kommissionen omedelbart att förelägga Tyskland i enlighet med artikel 104.9 i fördraget[9] att vidta de åtgärder för att minska underskottet som det ansåg nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott ” så snart som möjligt och senast år 2007 ”. Rådet rekommenderade särskilt att ” Tyskland [skulle] säkerställa att det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder [förbättrades] kumulativt med minst en procentenhet under 2006 och 2007 ”. Rådet begärde att Tyskland senast den 14 juli 2006 skulle lämna en rapport med beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att följa dess beslut, och att denna regelbundet skulle följas av ytterligare lägesrapporter. Rådet uppmanade också Tyskland att ” vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en budgetkonsolidering som syftar till att på medellång sikt nå målet strukturell balans i de offentliga finanserna upprätthålls genom en minskning av det strukturella underskottet med minst 0,5 % av BNP per år efter korrigeringen av det alltför stora underskottet ”.

Tabell 1: Anpassning godkänd av rådet den 14 mars 2006

I % av BNP, om inte annat anges | 2005 | 2006 | 2007 |

Saldo i de offentliga finanserna | -3,3 | Underskott något över 3 | Underskott klart under 3 |

Förändring av strukturellt saldo | Kumulativ förbättring med minst en procentenhet |

p.m.: Real BNP-tillväxt (i %) | 0,9 | 1.5 | Nära 1 |

Anmärkning : Strukturellt saldo = konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder.

Källa : Rådets föreläggande till Tyskland enligt artikel 104.9 med citat av kommissionens höstprognos 2005 och därpå följande utvärderingar (bl.a. kommissionens delårsprognos av den 21 februari 2006).

Efter att Tyskland den 5 juli 2006 överlämnat sin genomföranderapport antog kommissionen den 19 juli 2006 ett meddelande genom vilket rådet informerades om att Tyskland vidtagit åtgärder som medfört tillräckliga framsteg i korrigeringen av det alltför stora underskottet inom de tidsfrister som rådet fastställt, och att det vid denna tidpunkt inte krävdes några ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott[10]. Rådet delade denna bedömning vid sitt möte den 10 oktober 2006.

Enligt artikel 104.12 skall ett rådsbeslut om förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas på grundval av kommissionens rekommendation när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

2. UTVECKLINGEN AV UNDERSKOTTET FRAM TILL 2006

Rådet grundade sitt beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Tyskland på det uppdaterade stabilitetsprogrammet från december 2002, enligt vilket underskottet i de offentliga finanserna motsvarade 3,7 % av BNP under 2002. Efter sin ekonomiska bedömning drog rådet slutsatsen att, när Tysklands ekonomiska tillväxt var relativt stark i slutet av 1990-talet, man endast hade gjort begränsade framsteg mot en konsolidering av de offentliga finanserna, vilket endast lämnade ett begränsat budgetutrymme för att hantera effekterna av en konjunkturavmattning. Den offentliga skulden beräknades öka till 60,9 % av BNP i slutet av 2002, något över referensvärdet på 60 % av BNP.

Från 3,7 % av BNP 2002 ökade underskottet till och med till 4,0 % 2003, varefter det sjönk till 3,2 % 2005. Det hade inte funnits tillräckligt budgetutrymme för att göra de anpassningar som krävdes till följd av en tillväxt av reala BNP på i genomsnitt 0,5 % per år under perioden. Dessutom belastades budgeten av en serie skattesänkningar som antagits 1999/2000 och genomfördes fram till 2005. Intäktskvoten sjönk från 44,4 % 2002 till 43,5 % 2005. De kompenserande åtgärderna på utgiftssidan genomfördes först med viss fördröjning. De åtgärder som särskilt bidrog till att minska utgiftskvoten från 48,1 till 46,8 % under samma period var en åtstramning av lönerna inom den offentliga sektorn som åtföljdes av en minskning av personalnivåerna, reformen av det offentliga sjukvårdssystemet 2004 och en minskning av subventioner och investeringar. En bidragande faktor var också att den låga takten i löneökningarna inom den privata sektorn höll tillbaka pensionsutgifterna. Tyskland utnyttjade inte engångsåtgärder i någon betydande utsträckning[11]. Även om det konjunkturrensade saldot hade sjunkit från 3,5 % av BNP 2002 till 2,25 % 2005, överskred det nominella underskottet fortfarande 3 % av BNP 2005 (se tabell 2).

Med hänsyn till en prognostiserad tillväxt av reala BNP på 1,4 % under 2006 var det uppdaterade stabilitetsprogram som överlämnades i februari 2006 inriktat på ett underskott på 3,3 % av BNP under 2006. I det uppdaterade stabilitetsprogrammet från november 2006 hade de tyska myndigheterna beräknat underskottet till 2,1 % av BNP, men uppgifter som tillhandahölls av kommissionen (Eurostat) efter det att Tyskland hade överlämnat en rapport före den 1 april 2007 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3605/93 visar att underskottet i själva verket uppgick till 1,7 % av BNP under 2006, dvs. mycket klart under referensvärdet [12],[13].

Cirka hälften av denna oväntade förbättring av det offentliga saldot är konjunkturbetingad (den definitiva ökningen av reala BNP var 2,7 %). Det strukturella underskottet utvecklades dock också positivt: från 2,5 % av BNP 2005 till 1,5 % 2006. Även till detta bättre strukturella resultat står orsakerna att finna på intäktssidan. De direkta skatterna, särskilt vinstbeskattningen, gav väsentligt större intäkter än vad som hade kunnat förmodas med hänsyn till den ekonomiska utvecklingen. Till följd av detta ökade skatterna som andel av BNP med mer än 0,5 procentenheter under 2006 i förhållande till 2005. Ökningen av skattekvoten är därför inte ett resultat av nyligen genomförda, diskretionära skattepolitiska åtgärder. I stället har den delvis framkallats av kvarskattebetalningar och tidiga direkta skatteinbetalningar, vilket i viss utsträckning hänger samman med att den direkta skattekvoten tidigare var relativt låg.

Dessutom har de offentliga utgifterna kontrollerats strikt under 2006: de ökade endast med 0,6 %, vilket var något mindre än utgiftsmålet. Åtstramningen av utgifterna under 2006 är ett resultat av de tidigare nämnda beslut som antagits sedan 2002, särskilt i fråga om löner inom och subventioner från den offentliga sektorn, och som har fortsatt att generera effekter under 2006. Dessutom har den starka ekonomiska återhämtningen lett till minskade arbetsmarknadskostnader. Eftersom större delen av utgiftsåtstramningarna ingick i det uppdaterade stabilitetsprogrammet från februari 2006 i syfte att nedbringa utgiftskvoten till riktvärdet 46 % är den ytterligare minskningen till 45,7 % huvudsakligen en följd av att BNP överträffade förväntningarna.

Sammantaget har det nominella underskottet minskat i sådan utsträckning att det, ett år före rådets tidsfrist, ligger klart under referensvärdet i fördraget. Rådet hade vidare önskat en sammantagen förbättring av det strukturella saldot under åren 2006 och 2007 på minst en procentenhet: redan under 2006 förbättrades det strukturella saldot så att det nära nog redan nådde detta mål på en procentenhet.

3. BERÄKNAD UTVECKLING AV UNDERSKOTTET UNDER 2007 OCH DÄREFTER

Med hänsyn till den väntade kraftiga ökningen av reala BNP med 2,5 % under 2007 förutses i kommissionens vårprognos 2007 en ytterligare minskning av underskottet med motsvarande 0,6 % av BNP om finanspolitiken ligger fast. De tyska myndigheterna hade beräknat underskottet till 1,6 % av BNP i sitt uppdaterade stabilitetsprogram från november 2006. På grund av att den makroekonomiska situationen förbättrats och underskottet för 2006 blivit lägre än väntat reviderades underskottsprognosen till 1,2 % av BNP i anmälan i april 2007.

Som under det föregående året är, enligt kommissionens beräkningar, cirka hälften av förbättringen av det offentliga saldot strukturell. Flera beslut, av vilka de flesta antogs under början av 2006, har bidragit till konsolideringen. Genom höjningen av den normala mervärdesskattesatsen från 16 till 19 % bör intäkterna ökas med cirka 1 % av BNP. Procentsatsen för pensionspremierna har höjts från 19,5 till 19,9 % och i de offentliga sjukvårdsförsäkringssystemen väntas en premiehöjning med i genomsnitt 0,5 procentenheter. Samtidigt har procentsatsen för premierna till arbetslöshetsförsäkringen minskats från 6,5 till 4,2 %, och därigenom kommer den sammanlagda belastningen av socialförsäkringarna att minska. Liksom under 2006 väntas vinstbeskattningen fortsätta att utvecklas starkt. Trots de positiva ekonomiska konjunkturerna är dock ökningen av de mest intäktsgivande skattebaserna, t.ex. inkomst av tjänst, något mindre dynamisk än nominella BNP, och därför väntas – trots höjningen av momssatsen – det samlade skatteuttaget minska. Utgiftskvoten bör minska med över en procentenhet – än en gång som resultat av återhållsamhet med lönerna inom den offentliga sektorn och minskade arbetsmarknadskostnader till följd av redan genomförda beslut, t.ex. den minskade ersättningsperioden för äldre bidragstagare, och på grund av en gynnsam utveckling av arbetsmarknaden. De offentliga investeringarna väntas dock åter ta fart med stöd av förbättrade finanser på alla nivåer av den offentliga förvaltningen. Eftersom inga engångsåtgärder väntas utnyttjas beräknas det strukturella underskottet minska med 0,75 procentenheter i förhållande till det föregående året.

Under antagandet av oförändrad politik beräknar kommissionen att underskottet i de offentliga finanserna kommer att sjunka ytterligare till 0,3 % av BNP 2008, vilket dock nästan helt kan tillskrivas fortsatt gynnsamma konjunkturförhållanden. De fortsatta konsolideringseffekterna av beslut som redan satts i kraft kommer att mer än uppvägas av verkningarna på de offentliga finanserna av den planerade företagsskattereform för vilken regeringen lade fram ett förslag i mars 2007 och som tar i anspråk över 0,3 % av BNP under det första året.

Allt sammantaget förefaller det alltför stora underskottet ha korrigerats permanent under 2006. Förbättringen av det strukturella saldot som andel av BNP beräknas nå 0,75 procentenheter under 2007, vilket skulle ge en sammanlagd förbättring med 1,5 procentenheter under perioden 2006 och 2007. Tyskland torde därför ha uppfyllt rådets begäran om en sammantagen förbättring av det strukturella saldot under åren 2006 och 2007 på minst en procentenhet:

Enligt kommissionens vårprognos för 2008 kommer, under antagandet att den tyska politiken förblir oförändrad, det strukturella saldot inte att förbättras ytterligare. I sitt föreläggande enligt artikel 104.9 hade dock rådet uppmanat Tyskland att säkerställa att en budgetkonsolidering som syftar till att på medellång sikt nå målet strukturell balans i de offentliga finanserna upprätthålls genom en minskning av det strukturella underskottet med minst 0,5 % av BNP per år efter korrigeringen av det alltför stora underskottet. I sitt yttrande av den 27 februari 2007 om det uppdaterade stabilitetsprogrammet från november 2006[14] påpekar rådet att det inte syftar till att nå målet på medellång sikt under programperioden (som avslutas 2010). Rådet uppmanade Tyskland att ” med stöd av den gynnsamma konjunkturen skärpa den strukturella anpassningen under 2008, inklusive genom utnyttjande av alla extra intäkter för att minska underskottet och fortsätta budgetkonsolideringen i riktning mot det medelfristiga målet efter detta år, genom att upprätthålla en strikt utgiftskontroll och samtidigt säkerställa att den aviserade reformen av systemet för bolagsbeskattning inte äventyrar konsolideringen av de offentliga finanserna ”.

4. DEN OFFENTLIGA SKULDEN – UTVECKLING OCH PROGNOSER

Den offentliga skulden ökade från 60,3 % av BNP 2002 till 67,9 % 2005 men stabiliserades under 2006. Den snabba ökningen av skuldkvoten efter att förfarandet vid alltför stora underskott inleddes 2002 beror till större delen på en ogynnsam snöbollseffekt: den automatiska ökningen av skuldkvoten till följd av att räntesatserna översteg tillväxttakten för nominell BNP. Det var först i och med den kraftiga BNP-tillväxten under 2006 som ökningen av det primära överskottet mer än uppvägde denna snöbollseffekt. Mellan 2002 och 2006 hölls ökningen av skulden tillbaka genom en minskning av de finansiella tillgångarna – huvudsakligen bolagskapital och lån till andra sektorer än offentlig förvaltning – vilket genomsnittligt sett ledde till negativa stock-/flödesjusteringar.

Eftersom BNP-tillväxten väntas förbli kraftig beräknas i kommissionens vårprognos 2007 skuldkvoten minska till 65,4 % av BNP under 2007. Parallellt med att underskottet i de offentliga finanserna minskas skulle skuldkvoten sjunka ytterligare till 63,6 % av BNP 2008. Denna minskning är snabbare än vad som beräknades i det uppdaterade stabilitetsprogrammet från november 2006. Där förutsågs en skuldkvot på 66,5 % för 2008.

5. SLUTSATSER

Det offentliga underskottet har minskat från den högsta noteringen, 4,0 % av BNP 2003 till 1,7 % 2006, vilket är klart under referensvärdet på 3 % av BNP. De åtgärder som framkallat minskningen av underskottet är huvudsakligen av permanent natur och konsolideringen av de offentliga finanserna har stötts av en konjunkturuppgång. Det strukturella saldot (konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknas under 2006 ha förbättrats med nästan en procentenhet som andel av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2007 väntas det nominella underskottet begränsas till 0,6 % av BNP under 2007, bl.a. till följd av att det strukturella saldot beräknas förbättras med 0,75 procentenheter under samma år. Den beräknade strukturella förbättringen under 2006 och 2007 skulle således motsvara rådets rekommendationer om diskretionära finanspolitiska insatser som kan leda till en minskning av underskottet med minst en procentenhet. Under antagandet om oförändrad politik beräknas det nominella underskottet uppgå till 0,3 % under 2008. Detta innebär att underskottet på ett trovärdigt och hållbart sätt har nedbringats till en nivå under referensvärdet 3 % av BNP.

Den offentliga bruttoskulden ökade från 60,3 % av BNP 2002 till en högsta notering på 67,9 % 2005 men stabiliserades under 2006. Enligt kommissionens vårprognos 2007 väntas skuldkvoten sjunka till 65,4 % av BNP under 2007 och därefter parallellt med minskningen av underskottet ytterligare reduceras till cirka 63,5 % av BNP före utgången av 2008 (under antagandet om oförändrad politik). Detta innebär att den kommer att närma sig referensvärdet snabbare än vad som förutsågs i den senaste uppdateringen av stabilitetsprogrammet.

Denna övergripande bedömning har visat att det alltför stora underskottet i Tyskland har korrigerats. Följaktligen rekommenderar kommissionen att rådet upphäver sitt beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Tyskland.

Tabell 2: De offentliga finansernas utveckling 2002–2008

Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om upphävande av beslut 2003/89/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Tyskland

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.12,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

av följande skäl:

(1) Genom rådets beslut 2003/89/EG[15], grundat på en rekommendation från kommissionen i enlighet med artikel 104.6 i fördraget, fastställdes att ett alltför stort underskott förelåg i Tyskland. Rådet påpekade att underskottet i de offentliga finanserna under 2002 motsvarade 3,7 % av BNP, klart över fördragets referensvärde på 3 %, och att den offentliga bruttoskulden väntades uppgå till 60,9 % av BNP, något över fördragets referensvärde på 60 % av BNP.

(2) Den 21 januari 2003 riktade rådet med stöd av en rekommendation från kommissionen i enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[16] en rekommendation till Tyskland i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra snarast möjligt och senast år 2004. Rekommendationen offentliggjordes. Som angavs i kommissionens meddelande av den 14 december 2004[17] borde, med hänsyn till de unika omständigheter som uppstått till följd av rådets slutsatser av den 25 november 2003 och domstolens dom av den 13 juli 2004[18], år 2005 betraktas som den relevanta tidsfristen för korrigeringen av det alltför stora underskottet. Den 18 januari 2005 instämde rådet i denna förklaring.

(3) Enligt protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, vilket bifogas fördraget, skall kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som skall användas vid implementeringen av förfarandet. Som en del av tillämpningen av protokollet måste medlemsstaterna två gånger om året, före den 1 april och den 1 oktober, anmäla uppgifter om underskott och skuldnivå och därmed sammanhängande faktorer i enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen[19].

(4) De uppgifter som lämnades av kommissionen (Eurostat) efter en preliminär anmälan från Tyskland i februari 2006 visade att det alltför stora underskottet fortfarande inte hade korrigerats under 2005. I enlighet med artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1467/97 och på grundval av en rekommendation av kommissionen beslutade rådet den 14 mars 2006 omedelbart att i enlighet med artikel 104.9 i fördraget förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som det ansåg nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott så snart som möjligt och senast år 2007. Rådet begärde särskilt att Tyskland skulle säkerställa att det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder förbättrades kumulativt med minst en procentenhet under 2006 och 2007.

(5) I enlighet med artikel 104.12 i fördraget skall rådets beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

(6) På grundval av de statistiska uppgifter som kommissionen (Eurostat) har lämnat i enlighet med artikel 8g.1 i förordning (EG) nr 3605/93 efter Tysklands anmälan före den 1 april 2007 och kommissionens vårprognos 2007 kan följande slutsatser dras:

- Efter att ha ökat från 3,7 % av BNP 2002 till 4,0 % 2003 minskade underskottet i de offentliga finanserna till 3,7 % av BNP 2004, därefter till 3,2 % 2005 och slutligen till 1,7 % 2006. Detta är lägre än det riktvärde på 3,3 % av BNP som angavs i det uppdaterade stabilitetsprogrammet från februari 2006 och klart under referensvärdet på 3 % av BNP och har uppnåtts ett år före utgången av rådets tidsfrist.

- Under de föregående åren med gynnsam konjunktur hade Tyskland inte skapat tillräckligt budgetutrymme för de anpassningar som skulle ha krävts under den utdragna perioden med låg tillväxt mellan 2002 och 2005, då den genomsnittliga årliga tillväxten av real BNP var 0,5 %. En serie skattesänkningar som genomfördes fram till 2005 belastade budgeten ytterligare medan de kompenserande åtgärderna på utgiftssidan genomfördes först med viss eftersläpning. Konsolideringsåtgärderna omfattade bland annat en åtstramning av lönerna inom den offentliga sektorn som åtföljdes av en minskning av personalnivåerna, reformen av det offentliga sjukvårdssystemet 2004 och en minskning av subventioner och offentliga investeringar. En bidragande faktor var också att den låga takten i löneökningarna inom den privata sektorn höll tillbaka pensionsutgifterna. Dessutom gav under 2006 de direkta skatterna, särskilt vinstbeskattningen, större intäkter än vad som hade kunnat förmodas med hänsyn till den ekonomiska utvecklingen. Det konjunkturrensade saldot förbättrades från och med 2002 utan att engångsåtgärder tillgreps i någon väsentlig omfattning. Särskilt under 2006 förbättrades det beräknade strukturella saldot (dvs. exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) med nästan en procentenhet som andel av BNP.

- För 2007 förutses i kommissionens vårprognos 2007 underskottet minskas ytterligare till 0,6 % av BNP till följd av fortsatt hög BNP-tillväxt och särskilt på grund av höjningen av den normala mervärdesskattesatsen från 16 till 19 % från och med januari 2007. (Inga engångsåtgärder planeras.) I sin anmälan våren 2007 beräknade de tyska myndigheterna 2007 års underskott till 1,2 % av BNP. Kommissionen förutser dessutom att det strukturella saldot kommer att förbättras med 0,75 procentenheter som andel av BNP under 2007. Tyskland torde därför ha uppnått den rekommenderade sammanlagda förbättringen av det strukturella saldot under åren 2006 och 2007 med minst en procentenhet. Under 2008 kommer enligt vårprognosen underskottet att minska ytterligare till 0,3 % av BNP vid oförändrad politik. Detta innebär att underskottet på ett trovärdigt och hållbart sätt har nedbringats till en nivå under referensvärdet 3 % av BNP. Vid oförändrad politik väntas det strukturella underskottet minska endast marginellt under 2008. Detta måste ses mot bakgrund av behovet av framsteg för att nå målet på medellång sikt för de offentliga finanserna, som för Tyskland är en balanserad budget i strukturella termer.

- Efter att ha ökat från 60,3 % av BNP 2002 till en högsta nivå på 67,9 % av BNP 2005 stabiliserades skuldkvoten 2006 och väntas enligt kommissionens vårprognos 2007 minska till 65,4 % av BNP 2007 och cirka 63,5 % 2008 (under antagandet om oförändrad politik) och således närma sig referensvärdet snabbare än vad som förutsågs i den senaste uppdateringen av stabilitetsprogrammet.

(7) Enligt rådets uppfattning har det alltför stora underskottet i Tyskland korrigerats, och beslut 2003/89/EG bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Av en övergripande bedömning framgår att det alltför stora underskottet i Tyskland har korrigerats.

Artikel 2

Beslut 2003/89/EG skall upphöra att gälla.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i [ ].

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).

[2] EGT L 332, 31.12.1993, s. 7. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2103/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 1).

[3] Tysklands senaste anmälan återfinns på

http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.

[4] SEK(2002) 1245.

[5] EUT L 34, 11.2.2003, s. 16.

[6] All dokumentation i samband med förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Tyskland finns på följande webbplats: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edpde_en.htm.

[7] Mål C-27/04, kommissionen mot rådet , REG [2004] s. I-6649 (EUT C 228, 11.9.2004, s. 16).

[8] Meddelande från kommissionen till rådet: ”Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott”, 14 december 2004, KOM(2004) 813.

[9] EUT L 126, 13.5.2006, s. 20.

[10] SEK(2006) 990.

[11] Under 2004 beviljades en skatteamnesti, som dock inte gav några större intäkter. Under 2004 och 2005 ålades de s.k. Landesbanken enligt kommissionsbeslut att återbetala subventioner.

[12] Eurostats pressmeddelande nr 55, 23.4.2007.

[13] Nationalräkenskaperna revideras vanligen under fyra år innan de blir slutgiltiga. Tidigare erfarenheter har visat att de statistiska uppgifterna om underskottet i de tyska offentliga finanserna är ytterst tillförlitliga. En eventuell revidering (uppåt eller nedåt) av underskottskvoten väntas därför bli mycket liten.

[14] EUT C 70, 27.3.2007, s. 5.

[15] EUT L 34, 11.2.2003, s. 16.

[16] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).

[17] Meddelande från kommissionen till rådet: ”Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott”, 14 december 2004, KOM(2004) 813.

[18] Mål C-27/04, kommissionen mot rådet , REG [2004] s. I-6649 (EUT C 228, 11.9.2004, s. 16).

[19] EGT L 332, 31.12.1993, s. 7. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2103/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 1).