Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till rådets förordning om ändring av för-
ordning (EG) nr 723/97 om genomförande av medlemsstaternas åtgärdsprogram på området förkontroll av utgifterna för EUGFJ:s garantisektion (KOM(1999) 169 .dash C4-0225/1999 .dash 1999/
0091(CNS))
(Samrådsförfarandet)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ydash med beaktande av kommissionens förslag till rådet (KOM(1999) 169)(
1),
ydash efter att ha hörts av rådet i enlighet med artikel 37i EG-fördraget (C4-0225/1999),
ydash anser att den av kommissionen föreslagna rättsliga grunden inte är relevant, och att hänvisning bör
ske till artikel 280.4 i EG-fördraget,
ydash med beaktande av artikel 67i arbetsordningen,ydash med beaktande av yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden om den rättsliga
grunden,
ydash med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet (A5-0079/2000),
1. Parlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet,
2. uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed, i enlighet med artikel
250.2 i EG-fördraget,
3. uppmanar rådet att underrätta parlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som
parlamentet har godkänt,
4. begär att medlingsförfarandet inleds om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet
har godkänt,
5. uppmanar rådet att på nytt höra parlamentet om rådet har för avsikt att väsentligt ändra kommis-
sionens förslag,
6. uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt.
(1) EGT C 137, 18.5.1999, s. 8.
7. Regeringskonferensen
A5-0086/2000
Europaparlamentets resolution om dess förslag till regeringskonferensen (14094/1999 .dash C5-0341/
1999 .dash 1999/0825(CNS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ydash efter att ha hörts av rådet i enlighet med artikel 48 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen,
om sammankallandet av en konferens med företrädare för medlemsstaternas regeringar i syfte attändra fördragen (C5-0341/1999),
ydash med beaktande av kommissionens rapport av den 26 januari 2000 om att institutionella reformer ydash
en förutsättning för utvidningen (KOM(2000) 34 ydash C5-0072/2000),
ydash med beaktande av Europeiska rådets möte i Helsingfors (10 december 1999),ydash med beaktande av Regionkommitténs yttrande av den 17februari 2000 om regeringskonferensen
2000,7.2.2001 SV C 40/409 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
ydash med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 1 mars 2000 om regerings-
konferensen 2000 ydash Ekonomiska och sociala kommitténs roll, (CES237-2000)
ydash med beaktande av sina resolutioner av den 18 november 1999 om förberedelserna inför reformen av
fördragen och nästa regeringskonferens(1) och av den 3 februari 2000 om sammankallandet av rege-
ringskonferensen(2) särskilt punkt 5,
ydash med beaktande av sin resolution av den 16 mars 2000 om en stadga om grundläggande rättigheter i
Europeiska unionen(3),
ydash med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor och yttrandena från utskottet
för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik, budgetutskottet, bud-getkontrollutskottet, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor,utskottet för ekonomi och valutafrågor, utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden, utskottetför industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi, utskottet för sysselsättning och socialfrågor,utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, utskottet för jordbruk och landsbygdens utveck-ling, fiskeriutskottet, utskottet för regionalpolitik, transport och turism, utskottet för kultur, ungdoms-frågor, utbildning, medier och idrott och utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor
(A5-0086/2000),
I. För en mera demokratisk ocheffektiv union:sammansättningocharbetssätt för unionensinstitu-
tionerochorganochbeslutsprocesser
1. Europaparlamentet understryker på nytt att sammansättningen av unionens institutioner ydash Europa-
parlamentet, rådet och kommissionen ydash deras arbetssätt och jämvikten mellan dem måste avspegla dessdubbla legitimitet i egenskap en union av folk och en union av stater, och att en balans mellan små ochstora stater måste uppnås; anser därför att man måste ta hänsyn till den konstitutionella principen attfolkens union representeras av Europaparlamentet och staternas union representeras av rådet.
2. De åtgärder som skall vidtas när det gäller institutionernas sammansättning måste vara anpassade till
utvidgningsprocessens längd och därför föreskriva övergångsbestämmelser för anpassningen.
3. Det är nödvändigt att omgående påbörja en grundläggande debatt om syftena med den europeiska
integrationsprocessen och det framtida EU:s gränser.
4. Betonar behovet av att slutföra regeringskonferensen under år 2000 för att inte försena den viktiga
och historiska utvidgningsprocessen.
Europaparlamentet
5. Antalet europeiska parlamentsledamöter bör förbli högst 700 och ha följande sammansättning:
5.1. Det är troligt att en första omgång med några nya medlemsstater ansluter sig till Europeiska unionen
under perioden 2004−2006, och därför föreslås att Europaparlamentets sammansättning 2004−2009beräknas genom att antalet ledamöter per medlemsstat tillfälligt justeras så att det totala antalet stan-nar under 700.
5.2. Före valet år 2009 skall, oberoende av anslutningstakten, antalet företrädare i Europaparlamentet som
väljs i varje medlemsstat beräknas på grundval av folkmängden i en union till vilken alla aktuella
kandidatländer som man inlett förhandlingar med skulle ha anslutit sig, upp till en maximigräns på700 platser. Antalet skall bestämmas utifrån folkmängden enligt en proportionell fördelningsnyckelkorrigerad med en minsta tilldelning av fyra platser per stat(
4).
6. Fördraget bör innehålla bestämmelser om att ett antal ledamöter skulle kunna väljas inom ramen för
en enda europeisk valkrets, varvid varje väljare skall ha två röster: en på grundval av nationella listor och
en på grundval av europeiska listor. De europeiska listorna skall innehålla minst en medborgare från varje
medlemsstat.
(1) ”Texter antagna under sammanträdet” av detta datum, punkt 4.
(2) ”Texter antagna under sammanträdet” av detta datum, punkt 11.
(3) ”Texter antagna under sammanträdet”av detta datum, punkt 4.
(4) Minskning med en tredjedel av nuvarande minimiantal av sex ledamöter per stat på grund av ökningen av unionens
folkmängd med en tredjedel.C 40/410 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
7. Artikel 190.5 i EG-fördraget bör ändras enligt följande: Europaparlamentet skall fastställa regler och
allmänna villkor för hur dess ledamöter skall utföra sina åligganden.
8. Föreslår vad gäller de politiska partierna:
8.1. Artikel 191 i EG-fördraget bör ges följande lydelse: ”De politiska partierna på europeisk nivå bidrar
till att skapa ett europeiskt medvetande och till att uttrycka unionsmedborgarnas politiska vilja. Påförslag av kommissionen skall Europaparlamentet och rådet i enlighet med förfarandet i artikel 251inom tolv månader efter att fördraget trätt i kraft anta bestämmelser för erkännande och en stadgaoch finansieringsbestämmelser (även gemenskapsstöd) för de europeiska politiska partierna.”
8.2. Sådana europeiska politiska partier som inte respekterar de demokratiska principerna och de grund-
läggande rättigheterna kan dras inför Europeiska gemenskapernas domstol på begäran av kommis-
sionen och efter yttrande av Europaparlamentet och rådet i syfte att avbryta deras EU-finansiering. De
avstängningsåtgärder som beslutas på grundval av denna artikel skall på förslag av kommissioneninom tolv månader efter att fördraget trätt i kraft antas, genom beslut av Europaparlamentet ochrådet i enlighet med förfarandet i artikel 251.
9. Artikel 289 i EG-fördraget bör få följande tillägg: ”Europaparlamentet skall med absolut majoritet av
sina ledamöter fatta beslut om orten för sitt säte och för alla sina sammanträden.”
Rådet
10. Följande ändringar föreslås när det gäller omröstning med kvalificerad majoritet:
10.1. De beslut i rådet som kräver kvalificerad majoritet skall anses antagna om de får stöd av minst en
enkel majoritet av medlemsstaterna som företräder minst majoriteten av den totala befolkningen iunionens medlemsstater.
10.2. Regeringskonferensen skall fastställa den demokratiska offentlighetsprincipen för rådet när det age-
rar som lagstiftare eller budgetmyndighet. Ett fullständigt förhandlingsreferat från rådets möten skall
offentliggöras. Europaparlamentet skall informeras om rådets förhandlingar.
11. Europeiska rådet skall offentliggöra och följa en arbetsordning i syfte att öka sin egen effektivitet
och disciplin.
Kommissionen
12. Vad gäller kommissionens sammansättning föreslås följande:
12.1. Kommissionen skall ha en sådan storlek att den kan fungera. Den bör vara sammansatt
ydash antingen av ett fast antal ledamöter, 20 stycken, samt ordföranden, förutsatt att det finns en
turordning som med tiden ger lika möjligheter för medborgare i var och en medlemsstat attmedverka,
ydash eller av en ledamot per medlemsstat förutsatt att ordförandeskapet får en förstärkt roll och att
det etableras en inre hierarki så att kommissionen kan fungera effektivt,
12.2. Europaparlamentet väljer kommissionens ordförande bland de kandidater som föreslås av rådet.
12.3. Kommissionens ordförande skall i samförstånd med medlemsstaterna utse medlemmarna i kollegiet.
Han skall se till att kommissionen innehåller en medborgare från varje medlemsstat åtminstonevarannan mandatperiod(
1).
12.4. Kommissionen skall installeras av Europaparlamentet.
12.5. Europaparlamentet skall via utfrågningar av kandidaterna i fråga pröva den nominerade kommis-
sionens kvalitet.
12.6. En kommissionsledamotsom begått allvarliga fel i samband med utövandet av sin tjänst skall begära
entledigande om kommissionens ordförande begär det.
12.7. Enligt villkoren i artikel 216 i EG-fördraget kan varje ledamot av kommissionen avsättas av dom-
stolen; detta kan även ske på begäran av Europaparlamentet.
(1) Varje land får utse en kommissarie på fem i ett kollegium på sju.7.2.2001 SV C 40/411 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
13. Det är nödvändigt att säkerställa kommissionens totala oberoende, dess roll i egenskap av överva-
kare av fördragen och dess kollegialitet, särskilt genom att förstärka ordförandens politiska roll. Beträffandekommissionens funktion och behörighet föreslås följande:
13.1. Kommissionens ordförande får efter överläggningar med kollegiet ställa förtroendefråga till parla-
mentet. Förklarar en majoritet av parlamentets ledamöter sig inte ha förtroende för kommissionenskall den avgå.
13.2. Kommissionen skall utöva sina genomförandebefogenheter och sin lagstiftningsmakt under kontroll
av de lagstiftande institutionerna enligt bestämmelser som antas av rådet och parlamentet i enlighet
med förfarandet i artikel 251.
13.3. Kommissionen skall ha initiativrätt i lagstiftningsfrågor utan att detta påverkar bestämmelserna i
artikel 192 i EG-fördraget och avdelningarna V (bestämmelser om en gemensam utrikes- och säker-hetspolitik) och VI (bestämmelser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) och artikel 48 ifördraget om Europeiska unionen.
Domstolenochförstainstansrätten
14. Domstolen skall förslagsvis bestå av ett udda antal domare som är större eller lika stort som antalet
medlemsstater. Antalet generaladvokater skall höjas i motsvarande grad.
15. Domstolens och förstainstansrättens ledamöter bör ha en mandatperiod på nio år som inte kan
förlängas.
16. Beslut om kategori av talan och ändring domstolsstadgan skall antas av rådet med
kvalificerad majoritet efter samtycke av Europaparlamentet. Rättegångsordningarna skall, om så behövs,antas och ändras av den respektive domstolen.
17. Förbudet i artikel 225 i EG-fördraget för förstainstansrätten att pröva frågor som hänskjutits för
förhandsavgörande bör tas bort för att hantera problem som kan uppstå i framtiden när det gäller vissa
typer av talan, under förutsättning att det i lagens intresse skapas en möjlighet att överklaga förstainstans-rättens beslut till domstolen.
18. Domstolens behörighet bör utsträckas till att omfatta alla frågor som täcks av avdelning IV i EG-
fördraget (visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer) och avdelning VI iEU-fördraget (bestämmelser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) genom att man tar bort nuva-rande begränsningar och restriktioner.
19. Parlamentet bör införas bland de institutioner i artikel 68.3 i EG-fördraget och ges rätt att begära att
domstolen skall meddela ett förhandsavgörande.
20. Det sedvanliga systemet för hänvisning till EG-domstolen för förhandsavgöranden bör även gälla
ärenden som faller under avdelning IV i EG-fördraget.
21. Förfarandena måste uppdateras och förenklas genom att man gör det möjligt att använda sig av
moderna kommunikationsmedel.
22. Artikel 230 i EG-fördraget bör ändras så att Europaparlamentet får rätt att väcka talan vid dom-
stolen för maktmissbruk, bristande behörighet, åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, åsidosättandeav fördraget eller någon rättsregel som rör dess tillämpning eller underlåtande att vidta åtgärder.
23. EG-domstolen bör enligt artikel 300.6 i EG-fördraget vara behörig att fatta beslut om en förfrågan
från parlamenet, i de fall parlamentet i enlighet med förfarandet i artikel 30.3 andra stycket har hörts omingående av ett avtal.
Europeiskaåklagarmyndigheten
24. En europeisk åklagarmyndighet bör inrättas som ett oberoende organ vid domstolen med uppgift
att skydda unionens intressen mot bedrägerier på hela gemenskapens territorium.
25. Artikel 280 i EG-fördraget måste ändras så att unionen kan vidta lagstiftningsåtgärder på straff-
rättens område när det gäller bedrägerier som skadar unionens intressen.C 40/412 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
Revisionsrätten
26. Revisionsrätten bör vara sammansatt av ett fastställt antal medlemmar. De skall utses på sex år av
rådet med kvalificerad majoritet efter samtycke av parlamentet. En del av medlemmarna förnyas vart tredjeår. För den händelse att antalet medlemmar i rätten är lägre än antalet medlemsstater skall ett roterandesystem införas som garanterar att varje medlemsstat åtminstone vart tredje år har en företrädare i rätten.Revisionsrätten måste ha direkt tillgång till finanskontrollen vid nationella och regionala myndigheter när,och i den utsträckning, dessa hanterar medel ur EU:s budget.
Europeiskacentralbanken
27. Även vid uppbyggnaden av Europeiska centralbankens råd (ECB-rådet) och andra beslutsorgan inom
det europeiska centralbankssystemet (ECBS) måste man ta hänsyn till utvidgningen för kunna att säkerställaatt beslutsprocesserna inom ECB och ESCB förblir effektiva.
Regionkommittén
28. Regionkommittén bör vara sammansatt på följande sätt:
28.1. Antalet medlemmar i kommittén skall inte överstiga hälften av antalet ledamöter av Europaparla-
mentet.
28.2. För att upprätthålla Regionkommitténs legitimitet skall medlemmarna i kommittén utföra ett upp-
drag som folkvalda på regional eller lokal nivå eller vara politiskt ansvariga vid en i allmänna valdirektvald församling.
28.3. Regionkommittén har rätt att väcka talan vid EG-domstolen för att tillvarata sina rättigheter.
Ekonomiskaochsocialakommittén
29. Kommittén bör vara sammansatt på följande sätt:
29.1. Antalet medlemmar i Ekonomiska och sociala kommittén skall inte överstiga en tredjedel av antalet
ledamöter av Europaparlamentet.
29.2. Kommittén skall bestå av företrädare för det civila samhället inbegripet företrädare olika kategorier i
näringslivet och sociala grupperingar.
29.3. Dess arbetssätt bör anpassas så att dess roll som forum för en social dialog och det civila samhället
förstärks.
Beslutsförfaranden
30. När det gäller beslutsförfarandena föreslås följande:
30.1. Medbeslutandeförfarandet enligt artikel 251 i EG-fördraget (som inte behöver ändras) och beslut
med kvalificerad majoritet i rådet blir allmän regel för beslut när det gäller lagstiftningsområdet.Samarbetsförfarandet, som fortfarande tillämpas i frågor som hör till avdelning VII i EG-fördraget(ekonomisk och monetär politik), avskaffas. Medbeslutandeförfarandet kommer också att tillämpaspå avledd lagstiftning i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen.
30.2. Den kvalificerade majoriteten skall också tillämpas på beslut som rör nomineringarna till EU:s olika
institutioner och organ. När det gäller de institutioner och organ som måste ha ett antal ledamöterper medlemsstat, måste den berörda medlemsstaten godkänna nomineringen.
30.3. Enhällighet i rådet krävs endast för beslut med konstitutionell karaktär, som i enlighet med fördraget
kräver de nationella parlamentens samtycke(
1).
(1) Enhällighet för anslutning bör gälla godkännande av varje anslutningsprocess. Det bör inte vara möjligt för en första
ny medlemsstat att blockera en efterföljande om inte en viss tid förflutit mellan deras anslutningar.7.2.2001 SV C 40/413 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
30.4. Eftersom artikel 308 i EG-fördraget tillämpats vid upprepade tillfällen i samband med skapandet av
decentraliserade organ, ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredje land och energi-sektorn, finns det skäl att i EG-fördraget skapa en särskild rättslig grund som skall kopplas till detförfarande som avses i artikel 251 eller, när det gäller samarbetsavtalen med tredje land, omröstningmed kvalificerad majoritet i rådet och Europaparlamentets godkännande.
30.5. Parlamentets samtycke krävs för översyn av fördragen, för alla de internationella avtal som ingås i
enlighet med artikel 300 i EG-fördraget med tillämpning av förfarandet i artikel 251 om internaregler, för beslut som rör de egna medlen och för beslut om utnämningar till revisionsrätten och
domstolen, förstainstansrätten samt styrelsen för det europeiska centralbankssystemet.
II. Förutvecklingenavenförfattningförunionen
31. För att förvandla fördragen till en författning föreslås följande bestämmelser:
31.1. Fördragen skall förenklas och konsolideras i en enda text med två avdelningar:
ydash Del A: bestämmelser av konstitutionell karaktär: ingress, unionens mål, stadga om grund-
läggande rättigheter, institutioner, beslutsförfaranden och fördelningen av befogenheter mellanEuropeiska unionen och medlemsstaterna.
ydash Del B: andra områden som omfattas av de nuvarande fördragen.
31.2. Införande av en regelhierarki:
ydash Del A i fördraget skall antas enhälligt av rådet, underställas parlamentet för godkännande och
ratificeras av medlemsstaterna.
ydash Delar av del B i fördraget kan ändras av rådet efter samtycke av parlamentet.
ydash Rättsakter skall antas av rådet med kvalificerad majoritet och av parlamentet i enlighet med
förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget, som skall innehålla en definition av begreppet rätts-akt(
1).
ydash Administrativa bestämmelser skall antas av kommissionen utan att det påverkar självständig-
heten för gemenskapens olika institutioner och organ. Tillsynsbestämmelserna skall fastställasav parlamentet och rådet i enlighet med förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget inom sexmånader efter det att det aktuella fördraget har trätt i kraft.
32. I syfte att göra det politiska ansvaret tydligt för medborgarna bör man fastställa klara gränser mellan
EU:s och medlemsstaternas behörighet.
33. Regeringskonferensen uppmanas att
33.1. på sin dagordning ta upp införlivandet av stadgan om de grundläggande rättigheterna i fördraget,
för att ge stadgan en mer rättsligt tvingande karaktär, och att därvid ta hänsyn till hur viktig stadganär för skapandet av en union där de europeiska folken knyts allt närmare samman,
33.2. se till att EU ansluter sig till Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna för att tillsammans
med Europarådet skapa ett nära samarbete och undvika eventuella motstridigheter eller överlapp-ningar mellan EG-domstolen och Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter,
33.3. förbättra möjligheten för fysiska eller juridiska personer att kunna väcka talan inför domstolen,
genom att utöka de mekanismer för rättslig kontroll som redan finns och genom att inrätta lämpligautredningsrutiner inom nationella rättssystem.
34. Den ändring av fördragen som avses i artikel 48 i fördraget om Europeiska unionen måste åter-
spegla unionens dubbla legitimitet som en union av folk och en union av stater.
35. Eftersom det nuvarande systemet med pelarstruktur och mellanstatligt samarbete inte längre möjlig-
gör ett effektivt och demokratiskt beslutsfattande bör det gradvis överges.
(1) Se kommissionens rapport om tillämpningsområdet för medbeslutandeförfarandet (SEK(96) 1225 ydash C4-0464/96)
antagen den 3 juli 1996, s. 10 och parlamentets resolution om detta ämne av den 14 november 1996 (EGT C 362,
2.12.1996, s. 267) punkterna 3 och 4.C 40/414 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
36. Förfarandet för att tills vidare avstänga en medlemsstat i Europeiska unionen bör ändras enligt
följande: Rådet, som skall fatta beslut med 4/5-dels majoritet av medlemsstaterna på förslag av en tredjedelav medlemsstaterna eller Europaparlamentet eller kommissionen med Europaparlamentets samtycke, kanslå fast att en medlemsstat allvarligt(
1) åsidosatt principerna i artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska union-
en efter att ha uppmanat regeringen i den medlemsstaten att framföra sina synpunkter i fallet. Övrigabestämmelser i artikel 7skall tillämpas.
37. Det närmare samarbetet bör utgöra en sammanhållande kraft för att föra unionen framåt, och
bestämmelsen om intensifierat samarbete bör användas endast i sådana fall där gemensamt handlandefrån Europeiska unionens sida ter sig omöjligt. I sådana fall skall Europeiska unionen se till att alla med-lemsstater ges möjlighet till gemensamt agerande och för detta föreslås följande åtgärder:
37.1. Det närmare samarbetet skall behandlas i ett enda kapitel i EU-fördraget som skall vara tillämpligt
på avdelningarna V (bestämmelser om en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik) och VI (bestäm-melser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) i EU-fördraget samt på EG-fördraget.
37.2. Det närmare samarbetet skall omfatta minst en tredjedel av medlemsstaterna. Övriga villkor (artikel
40.1 och 43.1 i unionsfördraget samt artikel 11.1 i EG-fördraget) som måste vara uppfyllda vid ettnärmare samarbete är oförändrade.
37.3. Införandet av ett närmare samarbete skall godkännas av rådet med kvalificerad majoritet på förslag
av kommissionen och efter samtycke av majoriteten av Europaparlamentets ledamöter. I sambandmed detta måste rättsordningens och institutionernas enhetlighet säkerställas.
III. EnförstärkningavEuropeiskaunionensutrikespolitiskaroll
Unionensrättsligastatus
38. Unionen bör utgöra en juridisk person med fastställda förfaranden inom gränser och på villkor som
fastställs i fördraget. Utan en sådan är dess internationella ställning, dess synlighet och dess förhandlings-förmåga begränsade.
Yttreekonomiskaförbindelser
39. Bestämmelserna i artikel 133.4 i EG-fördraget bör också tillämpas på internationella förhandlingar
och avtal om tjänster, investeringar och immateriella rättigheter.
40. Förfarandena på detta området bör förenklas och parlamentets befogenheter stärkas:
40.1. genom att medbeslutandeförfarandet införs när det gäller handelspolitiska åtgärder (artikel 133.2 i
EG-fördraget).
40.2. Genom att samtyckesförfarandet utsträcks till avtal enligt artikel 133 och till alla andra internatio-
nella avtal som gäller ett område där det krävs medbeslutandeförfarande i enlighet med artikel 251 iEG-fördraget för att anta interna regler, samt till åtgärder i samband med ekonomiska sanktioner(artiklarna 300 och 301 i EG-fördraget).
40.3. Parlament bör göras fullständigt delaktig i arbetet med att utarbeta och ingå internationella avtal
genom bland annat följande åtgärder:
ydash Före rådet bemyndigar kommissionen (tilldelning av mandat):
a) Parlamentet bör göras mer delaktig i förfarandet för att ingå internationella avtal och han-
delsavtal genom att höras före rådet bemyndigar kommissionen (till exempel artikel 133.3 iEG-fördraget).
(1) Uttrycket ”och ihållande” utgår.7.2.2001 SV C 40/415 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
ydash Under förhandlingarna:
b) Under förhandlingarna skall parlamentet regelbundet hållas informerat av kommissionen i
form av en dialog.
c) Parlamentet skall ha rätt att när som helst under förhandlingarna lägga fram idéer och
rekommendationer för kommissionen.
d) Råder det avvikande meningar om parlamentets delaktighet i förfarandet mellan Europeiska
unionens institutioner skall medlingsförfarandet enligt det interinstitutionella avtalat av1975 användas.
ydash Efter det att förhandlingarna har avslutats:
e) Parlamentet skall ge sitt samtycke till en internationell rättsakt och skall vara delaktig i
beslutsfattandet inom den interna europeiska lagstiftningsprocessen.
GUSP
41. I besluten från Europeiska rådets möte i Helsingfors besvaras inte frågan om det krävs ändringar av
fördraget för att genomföra en europeisk säkerhets- och försvarspolitik. Följande ändringar bör vid behovgöras i unionsfördraget:
41.1. Skillnaden mellan första och andra pelaren i fördraget bör gradvis avvecklas och gemenskapens roll
bör stärkas, särskilt genom att tilldela kommissionen en viktig roll vad gäller koordinationen avgemenskapens instrument och nationella, icke militära instrument i fråga om internationell krishan-tering.
41.2. Ett försvarsministerråd bör införas som skall syssla med de tekniska och operativa delarna av den
europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. Alla ärenden som rör GUSP skall dock läggas fram för
beslut i rådet (allmänna frågor).
41.3. Om Västeuropeiska unionens funktioner för att genomföra Petersberg-uppdragen förs över till Euro-
peiska unionen, före slutet av år 2000 krävs en översyn av olika stycken i artikel 17(eventuelltstryks referenserna till VEU).
41.4. Överföringen av VEU:s institutionella strukturer och operativa kapacitet kommer att kräva en omde-
finiering av bestämmelserna i unionsfördraget, särskilt bestämmelsen om bistånd i artikel V i för-draget om VEU, som bör fogas som bilaga till ett protokoll till EU-fördraget, vilket skulle ge varjemedlemsstat möjlighet att ansluta sig till den.
41.5. En sådan integrering och dess konsekvenser medför institutionella problem som måste beaktas. De
traditionellt sett neutrala medlemsstatena och de som inte ingår i någon allians måste kunna deltafullt ut och på lika villkor i EU:s instanser.
41.6. I artikel 25 i unionsfördraget bör den nuvarande ”politiska kommittén” ersättas med en ”ständig
säkerhetspolitisk kommitté”. Man bör också nämna den ”militära kommittén”. Dessa enheter skulleledas av den höge företrädaren medan den kommissionär som ansvarar för yttre förbindelser skullevara ansvarig för samordningen av den civila hanteringen av kriser.
41.7. Möjligheten enligt artikel 23.2 i unionsfördraget för en medlemsstat att motsätta sig antagandet av
ett beslut som skall fattas med kvalificerad majoritet och hänskjutandet av sådana fall till Europeiskarådet bör ses över. Istället för detta veto bör man i regeringskonferensen undersöka möjligheternaatt låta en medlemsstat som motsätter sig en gemensam ståndpunkt eller gemensam åtgärd att avståfrån att godkänna den gemensamma ståndpunkten respektive att delta i den gemensamma åtgärden.
41.8. I artikel 21 i unionsfördraget om information till och hörande av parlamentet bör det tilläggas att
parlamentet inte bara regelbundet skall hållas informerat av ordförandeskapet och kommissionenom utvecklingen av utrikes- och säkerhetspolitiken, utan även av den höge företrädaren för GUSP.För att fullt ut integrera GUSP i gemenskapens vanliga beslutsförfaranden bör ytterligare åtgärdervidtas för att se till att parlamentet deltar i de viktigaste besluten och ges möjlighet att bidra tilldefinitionen av de allmänna riktlinjerna för GUSP.C 40/416 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
41.9. I artikel 28 som behandlar finansieringen av operativa utgifter inom ramen för Petersberg-uppdra-
gen behöver ett förtydligande ske. Finansieringen av trupper och utrustningen för dessa i krishan-teringen belastar visserligen de berörda medlemsstaterna, medan däremot de gemensamma åtgär-derna som helhet tagna skall finansieras via Europeiska gemenskapernas budget. Detta skulleunderstryka den politiska solidariteten.
41.10. Så småningom bör posterna som hög representant och kommissionsledamot med ansvar för
externa förbindelser slås samman till en särskilt utsedd vice ordförande för kommissionen.
IV. Förstärkningavdeninrepolitiken
Samordningavdenekonomiskapolitiken,socialpolitikenochsysselsättningspolitiken
42. Betydelsen av vad som betecknas som ”social marknadsekonomi” bör betonas. Regeringskonferen-
sen skall inkludera denna beteckning på lämpligt ställe i fördraget.
43. Frågor om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik
skall i samtliga fall omfatta ett ökat deltagande från parlamentets sida för att bekämpa det demokratiskaunderskott som för närvarande karakteriserar EMU. Kommissionen skall framför allt lägga fram de all-männa ekonomiska riktlinjerna som ett förslag i stället för som en rekommendation och parlamentetskall i detta avseende rådfrågas formellt.
44. Rådet skulle kunna fastställa de centrala riktlinjerna för den ekonomiska politiken, sysselsättningen
och den sociala konvergensen med kvalificerad majoritet, på förslag av kommissionen och efter hörande av
parlamentet, som bör höras under hela förfarandet och särskilt vid två tillfällen:
44.1. Vid diskussionen om den ekonomiska politiken, sysselsättningen och den sociala konvergensen på
grundval av kommissionens rekommendation om de centrala riktlinjerna för den ekonomiska poli-tiken, sysselsättningen och den sociala konvergensen med aktivt deltagande av kommissionen ochrådet.
44.2. Parlamentets talman bör delta vid Europeiska rådets möte i juni varje år då den ekonomiska poli-
tiken, sysselsättningen och den sociala konvergensen diskuteras, vilket gör att de val som görs blirtydligare.
45. Parlamentet skall generellt höras systematiskt när det gäller akter som berör ECB:s och/eller kom-
missionens förslag eller rekommendation avseende de områden som faller under avdelning VII ”Ekonomiskoch monetär politik”.
46. De nuvarande förfarandena på området för sysselsättning (avdelning VIII i EG-fördraget) och eko-
nomisk politik (avdelning VII artiklarna 103 och 104) skall effektiviseras och förstärkas i samband medreformen av fördraget. Detta är av avgörande betydelse, särskilt eftersom man behöver förbättra balansenmellan EMU:s ekonomiska och monetära dimension innan det sker någon ytterligare utvidgning av EU.
47. Mot bakgrund av att EIB har fått en kraftigt förstärkt roll och medverkar på ett avgörande sätt inom
och utom gemenskapen till fullföljandet av EU:s politiska målsättningar bör man överväga att revideravillkoren i protokoll A i en bilaga till fördraget för att säkerställa bättre insyn i institutionens verksamhet.
48. Inom ramen för socialpolitiken bör parlamentet regelbundet informeras om förhandlingarna mellan
arbetsmarknadens parter och de avtal som ingås av dessa. När de genomförs genom ett rådsbeslut måste deunderställas parlamentet för samtycke.
49. Socialskyddet i fördraget skall erkännas som en fråga av gemenskapligt intresse. De grundläggande
sociala rättigheterna skall erkännas i stadgan om de grundläggande rättigheterna.
50. Man bör i fördraget införa en enda, enhetlig rättslig grund för principen om jämställdhet mellan
kvinnor och män på alla politikerområden.7.2.2001 SV C 40/417 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
Budgeten
51. Fördragen måste ses över, särskilt bestämmelserna om budgetförfarandet som blivit obsoleta genom
institutionernas praxis med interinstitutionella avtal om finansplanerna:
51.1. Åtskillnaden mellan obligatoriska och icke obligatoriska utgifter bör avskaffas.51.2. Budgetens enhetlighet bör förstärkas. Europeiska utvecklingsfonden måste ingå i budgeten liksom
finansieringen av de decentraliserade organen.
51.3. Finansplanerna bör konsolideras i fördraget i form av ett finansiellt program i halvtid som skall
antas gemensamt av parlamentet och rådet.
51.4. EU skall inte finansieras med bidrag från medlemsstaterna, utan med egna medel, vars belopp skall
fastställas av Europaparlamentet och rådet genom medbeslutandeförfarandet.
Förfarandetombeviljandeavansvarsfrihet
52. När det gäller beviljande av ansvarsfrihet enligt artikel 276 i EG-fördraget föreslås följande:
52.1. Ansvarsbefrielsen bör bestå av två inslag: den egentliga ansvarsbefrielsen (godkännande på grundval
av en politisk bedömning av kommissionens ansvar vid genomförandet av budgeten) och bokslutet(kontroll som avslutar budgetförfarandet för ett givet budgetår).
52.2. Den myndighet som beviljar ansvarsfrihet bör ha direkt tillgång till information från de enheter
som förvaltar gemenskapsmedlen i medlemsstaterna.
Ettområdemedsäkerhet,frihetochrättvisa
53. Det krävs att man väsentligt förenklar den rättsliga och institutionella ramen för att unionen skall
kunna utvecklas som ett område för frihet, säkerhet och rättvisa genom följande åtgärder:
53.1. inom gemenskapsramen slå samman polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet samt det
civilrättsliga samarbetet, och genom att vidta åtgärder i samband med den fria rörligheten för per-soner,
53.2. tillämpa rättsstatsprincipen (artikel 6.1 i EU-fördraget) och erkänna EG-domstolens oinskränkta
behörighet vad gäller alla åtgärder som avser genomförandet av ett område för frihet, säkerhetoch rättvisa, eftersom den åtskillnad som görs i den tredje pelaren när det gäller det rättsliga skyd-det går emot principen om de europeiska medborgarnas jämlikhet inför lagen,
53.3. omvandla det så kallade Schengensamarbetet till ett generellt system för de 15 medlemsstaterna i
syfte att på EU-nivå säkerställa ett likvärdigt skydd för de europeiska medborgarna, och omför-handla vissa medlemsstaters speciella ställning för att i största mån begränsa undantagen inom
det gemensamma systemet,
53.4. övergå till medbeslutandeförfarandet och till omröstning med kvalificerad majoritet för alla åtgär-
der som gäller genomförandet av ett område för frihet, säkerhet och rättvisa, eftersom Europapar-lamentets medansvarighet på EU-nivå skulle motsvara den roll som medlemsstaternas parlamentutövar på områdena friheter och straffrätt.
54. Europol skall integreras i unionens institutionella ram som en operativ enhet och specialiserat organ
för polissamarbete (både inom och utanför Schengensamarbetet); kräver i detta syfte att man genom ettsärskilt protokoll i fördragen inrättar följande:
54.1. Lämpliga former av kontroller som Europaparlamentet skall utöva och domstolsprövning som
domstolen skall genomföra, särskilt vad gäller den verksamhet som kommer att bedrivas i institu-
tionernas intresse.
54.2. Ett strukturellt samarbete (gemensamt forum för åklagare från EU:s samtliga medlemsstater) med de
nationella rättsliga och polisiära myndigheterna i stater som avser att använda sig av detta försådana nationella undersökningar som inte skulle ha ingått i unionens behörighet.C 40/418 SV 7.2.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000
Övrigafrågor
55. Parlamentet begär att det skall inrättas en specialiserad gemenskapsdomstol med behörighet att
handlägga mål om giltighet av och intrång i gemenskapspatent i syfte att därigenom säkra rättsligt skyddi hela unionen.
56. En relevant rättslig grund bör införas i fördraget för samordning inom turismsektorn med beak-
tande av subsidiaritetsprincipen.
57. Det finns inga bestämmelser eller tydliga institutionella mekanismer för att fastlägga en gemensam
energipolitik. Eftersom vissa bestämmelser återfinns i EKSG- och Euratomfördragen måste ett nytt kapitelinföras i EG-fördraget där även parlamentets roll vid lagstiftningen på kärnenergiområdet säkerställs.
58. Europaparlamentet upprepar sin begäran om att komplettera fördraget med bestämmelser om in-
rättandet av ett enhetligt europeisk system för kontroll av luftfarten.
*
**
59. Europaparlamentet uppdrar åt sin talman att tillsammans med talmännen i medlemsstaternas och
kandidatländernas nationella parlament undersöka förslaget om att man inom de närmaste månaderna,innan regeringskonferensen avslutas, sammankallar en interparlamentarisk konferens i syfte att diskuterade främsta utmaningarna i uppbyggnaden av Europa under det kommande årtiondet och vilka följderdetta kommer att ha för regeringskonferensen och nästa fördrag.
60. Europaparlamentet uppdrar åt sin talman att översända denna resolution till regeringskonferensen
för reform av fördraget samt till rådet, kommissionen, regeringarna och parlamenten i medlemsstatenasamt till kandidatländerna.
8. Irak
B5-0342, 0349, 0365 och 0374/2000
Europaparlamentets resolution om situationen i Irak
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
ydash med beaktande av resolutionerna från FN 687, 688, 1293 och 1284 (den sistnämnda har antagits av
två permanenta medlemmar i säkerhetsrådet), och av följande skäl:
A. Den irakiska regeringen måste även i fortsättningen att acceptera och främja att FN övervakar förstör-
elsen av kärnvapen och kemiska vapen samt att samarbeta med Internationella rödakorskommitténsom ansvarar för att återfinna och skicka hem alla de som försvann i samband med Iraks ockupationav Kuwait.
B. Genomförandet av handelssanktionerna har försatt den irakiska befolkningen i en mycket allvarlig
situation.
C. Dessa handelssanktioner skadar civilbefolkningen sedan nio år utan att försvaga den irakiska regimen,
vilken ligger till grund för konflikten och bär det huvudsakliga ansvaret för den.
D. Ett flertal internationella organ och flera före detta FN-anställda med ansvar för att övervaka program-
met olja mot livsmedel, kritiserar de tragiska konsekvenser som dessa handelssanktioner fått för denirakiska befolkningen och vissa har till och med gått så långt att de avgått.
E. Enligt Unicef har över en halv miljon barn dött sedan sanktionerna infördes.7.2.2001 SV C 40/419 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 13 april 2000