SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 13.11.2008 
SEK(2008) 2863 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
som åtföljer 
 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om märkning och standardiserad konsumen tinformation som anger energirelaterade 
produkters förbrukning av energi och andra resurser 
 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
  
{KOM(2008) 778 slutlig} 
(SEK(2008) 2862) 
 
SV 2   SV SAMMANFATTNING 
Den här konsekvensanalysen åtföljer försla get till omarbetning av direktiv 92/75/EEG1 (nedan 
kallat energimärkningsdirektivet ). Omarbetningen av energi märkningsdirektivet ingår i 
handlingsplanen för hållbar konsumtion och pr oduktion samt en hållb ar industripolitik. 
 
Enligt energimärkningsdirektivet , som antogs 1992, måste återförs äljare se till att det på 
försäljningsstället finns en etikett där konsumenterna får information om 
energiförbrukningsnivån för hushållsapparater.  Det beräknas att energimärkningen har 
bidragit till årliga energibesp aringar på omkring 3 Mtoe2, vilket motsvarar 
utsläppsminskningar på omkring 14 Mt koldioxid varje år under perioden 1996–2004. 
Energimärkningen är obligatorisk för de produkter som omfattas av 
energimärkningsdirektivets ge nomförandebestämmelser. Energi märkningen har fungerat bra 
när det gäller att påverka marknaden för hus hållsapparater i riktning mot energieffektiva 
produkter. Den ger konsumenterna användbar och jämförbar information, så att de kan ta 
                                                 
1 Rådets direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad 
konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser. 
2 Detta inbegriper inte energibesparingar till följd av  åtaganden på detta område som gjorts av CECED 
(vitvaror) och EITCA (TV-apparater).  
 
SV 3   SV överväga att investera i apparater med bättre prestanda för att göra besparingar med hänsyn 
till driftskostnaderna (framför allt energiförbrukningen vid användning). 
Energimärkningen hjälper också tillverkare a tt positionera sina produkter på marknaden och 
få viss avkastning på sina investeringar för at t införa bättre och mer innovativa apparater. 
Systemet anses därför gynna både konsumenter, industrin och miljön. 
Såsom meddelas i handlingsplanen för hållb ar konsumtion och produktion samt en hållbar 
industripolitik skulle energimärkningsdirek tivet tillsammans med ekodesigndirektivet kunna 
leda till ökade energibesparingar och minskad miljöpåverkan om det utvidgades till att gälla 
alla energirelaterade produktgrupper (d vs. sådana produkter som påverkar 
energiförbrukningen und er användningen). 
Det nuvarande energimärkningsdirektivet är e tt ramdirektiv som ger kommissionen (biträdd 
av en föreskrivande kommitté) i uppdrag att an ta genomförandeåtgärder för märkning av vissa 
hushållsapparater3. En uppgradering av den nuvarande märkningen för dessa apparater håller 
på att utarbetas och ska enligt planerna antas under 2009 och 2010. 
Konsekvensanalysen för handlingsplanen fö r hållbar konsumtion och produktion samt en 
hållbar industripolitik har visat att energi märkningsdirektivets snäva tillämpningsområde 
begränsar dess möjligheter att ytterligare mild ra klimatförändringen,  bidra till det EU-
omfattande målet om 20 % energieffektivitetsvi nster senast år 2020 och att bidra till att uppnå 
hållbar produktion och konsumtion. I den här rapporten om konsekvensanalysen undersöks 
därför om energimärkningsdirektivets tilläm pningsområde kan utvidgas och tillämpningen 
skärpas, hur detta kan göras och vilka konse kvenser det skulle få. Med tanke på att 
energimärkningsdirektivet är et t ramdirektiv utan direkt inverkan på produkter, kan dock de 
miljömässiga, ekonomiska och sociala följderna kvantifieras endast för genomförandeåtgärder 
som ska antas för specifika produkter. De pot entiella fördelarna och nackdelarna med en 
eventuell omarbetning beaktas således på grundval av ett antal utvalda prioriterade 
produktgrupper med stor miljöpåverkan, för vilka märkning verkar vara ett lämpligt 
instrument. 
När det gäller energimärkningsdirektivets tillämpni ng är syftet att försöka förbättra direktivets 
och genomförandeåtgärdernas effektivitet, mins ka den administrativa bördan och undersöka 
hur direktivet kan fungera som ram för en harmoniserad obligatorisk offentlig upphandling och för incitament på den inre marknaden. 
                                                
 
3 Kylskåp, frysar (även i kombination), tvättmaskiner, torktumlare (även i kombination), diskmaskiner, 
ugnar, varmvattenberedare och varmvattenbehållare, ljuskällor och luftkonditioneringsanläggningar. 
 
SV 4   SV Följande fyra alternativ har övervägts:  
(1) Ingen förändring, med två varianter:  
1a) Ingen förändring (”business as usual”). 1b) Ingen förändring (”business as us ual”) + fullständigt genomförande av 
energimärkningsdirektivet me d nuvarande tillämpningsområde. 
(2) Annan åtgärd än reglering. (3) Ändring av direktivet – fullständigt ge nomförande av energimärkningsdirektivet med 
nuvarande tillämpningsområde plus utvidgning till alla energirelaterade produkter, 
med undantag av transportmedel. 
(4) Upphävande av direktivet och genomföra nde av dess bestämmelser inom ramen för 
ekodesigndirektivet – fullstä ndigt genomförande av ener gimärkningsdirektivet med 
nuvarande tillämpningsområde plus utvidgning till alla energirelaterade produkter, 
med undantag av transportmedel.  
Baserat på de hushållsapparater som behandlats med prioritet, be räknas att alternativ 1b (att 
fullt ut genomföra det nuvarande regelverket) s kulle kunna leda till be sparingar på cirka 22 
Mtoe senast 2020, vilket motsvarar utsläppsbesparingar på cirka 65 miljoner ton koldioxid. Mer än hälften av dessa besparingar skulle  komma från utrustni ng för uppvärmning av 
byggnader och vatten, som ännu inte har behandl ats genom energimärkningsdirektivet. De 
övriga besparingarna skulle följa av uppgraderingen av de befintli ga åtta åtgärderna och av en 
ny åtgärd för TV-apparater.  
Alternativ 2 (frivilliga avtal/åtaganden) skulle  ha fördelen att den administrativa bördan för 
näringsliv och myndigheter skul le öka endast i liten omfa ttning, dock beroende på hur 
åtgärden genomförs. Alternativet är dock helt  och hållet beroende av genomförbarheten och 
av god vilja inom näringslivet, och det har avvisats av näringslivet (CECED
4 och EICTA5). 
Alternativet ansågs i bästa fall ha margin ella möjligheter att bidra till ytterligare 
energibesparingar. 
Alternativ 3 (att fullt ut utnyttja nuvarande rege lverk och utvidga tillämpningsområdet till alla 
energirelaterade produkter) inbe griper vissa administrativa bördor för omarbetningen, men 
skulle medföra besparingar på cirka 4 milj oner euro i införlivandekostnader för varje 
uppgraderad eller ny genomförandeåtgärd, om genomförandedirektiv ersattes med 
genomförandeförordningar. Det beräknas att en  utvidgning av energimärkningsdirektivets 
tillämpningsområde till energirela terade produkter skulle kunna ge  ytterligare besparingar på 
ungefär 27 Mtoe senast 20206, vilket motsvarar utsläppsminskningar på nästan 80 Mt 
koldioxid jämfört med alternativ  1a. Detta motsvarar ytterligare besparingar på ungefär 5 
Mtoe i förhållande till  alternativ 1b endast för de tr e produktgrupper som behandlats med 
                                                 
4 European Committee of Manufacturers of Domestic Equipment . 
5 European Information & Communications Technology Industry Association . 
6 Denna siffra bygger på de beräknade besparingarna på 22 Mtoe senast 2020 till av ett fullständigt 
genomförande av energimärkningsdirektivet och på ytterligare besparingar på 5 Mtoe till följd av 
utvidgningen av tillämpningsområdet, på grundval av tre prioriterade produktgrupper (fönster, 
kylutrustning för kommersiellt bruk och uppvärmningsutrustning för kommersiellt bruk).  
 
SV 5   SV prioritet (uppvärmningsutrustning för kommersi ellt bruk, kylutrustning för kommersiellt bruk 
samt fönster). Det kommer att ta s fram mer detaljerade uppgifter om besparingspotentialen för 
dessa produkter genom de förberedande st udierna avseende ekodesigndirektivet och 
konsekvensbedömningarna för specifika produkt er. Ytterligare förändringar, såsom 
bestämmelser om rättsligt skydd för a nvändningen av märket, förtydligande av 
informationskrav och en ram för obligatorisk offentlig upphandling och för incitament, skulle 
öka systemets effektivitet ytterlig are och ge större besparingar. 
Alternativ 4 (att upphäva energimärkningsdire ktivet och genomföra energimärkningen inom 
ramen för ekodesigndirektivet) skulle i teorin  kunna leda till lika stora besparingar som 
alternativ 3 och minska antalet regleringsinst rument, men skulle knappast kunna anses vara en 
förenkling. Detta hänger samman med att instru menten är olika till  sin karaktär. Genom 
ekodesigndirektivet förbjuds produkter med sämre total miljöprestanda med hänsyn till alla miljöaspekter under livscykeln. Genom energimär kningsdirektivet införs en energimärkning 
som ger konsumenterna information om produktens energieffektivitet under användningsfasen (liksom relevant förbrukni ng av andra resurser, såsom vatten).  
Analysen av och jämförelsen mellan alternativen  visar att alternativen  1b och 3 är de mest 
kostnadseffektiva och lämpligaste alternativen för att uppnå målen, och de får dessutom 
starkast stöd från berörda parter. 
Övervakning och utvärdering föreslås inom  ramen för handlingsplanen för hållbar 
konsumtion och produktion samt en hållb ar industripolitik i samordning med 
ekodesigndirektivet, miljömärkningsbestämmelserna och andra instrument på det här området.