Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av rådets förordning (EG) nr 2561/2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Avtalet om förbindelserna mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Marocko i fråga om havsfiske upphörde att gälla den 30 november 1999. Då blev mer än 400 fiskefartyg och cirka 4 300 fiskare tvungna att upphöra med sin fiskeverksamhet.

Genom rådets förordning (EG) nr 2561/2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko, fastställdes en rad undantag från vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 2792/1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn.

Den nödvändiga omställningen har varit exceptionellt omfattande och grundar sig inte på de ekonomiska aktörernas fria val. Dessa problem har föranlett rådet att, för en begränsad period, anta undantagsvillkor som är mer gynnsamma än de normala villkoren.

Det är nödvändigt att underlätta det definitiva upphörandet av fartygens verksamhet, oavsett om detta upphörande sker genom att fartygen skrotas eller genom att de överförs till ett tredjeland, även inom ramen för gemensamma företag. Det är likaså nödvändigt att ersättandet av fiskeredskap underlättas inför den definitiva omställningen av fartygen till annan fiskeverksamhet, oavsett om verksamheten kommer att bedrivas i gemenskapens vatten eller tredjelands vatten, inom ramen för gemenskapens nuvarande fiskeavtal med tredjeland.

Beträffande fiskarna råder det inget tvivel om att ett betydande antal av dessa inte kommer att kunna finna nytt arbete inom fiskesektorn. Gemenskapens uppgift är att bidra till att de kan omskolas eller eventuellt hjälpa dem att upphöra med sin yrkesverksamhet. I samband med detta finns det i förordning (EG) nr 2792/1999 en föreskrift som gör det möjligt att anslå offentliga medel, med samfinansiering från FFU, för genomförandet av enskilda eller kollektiva sociala planer för omställning från havsfiske.

I förordning (EG) nr 2561/1999 föreskrivs att för beviljande av individuella kompensationsbetalningar till fiskare skall de bidragsberättigande kostnader som avses i artikel 12.3 b och c i förordning (EG) nr 2792/1999 höjas med 20%. Övriga bestämmelser i nämnda artikel 12 fortsätter att gälla för beviljande av individuella kompensationsbetalningar.

I bestämmelserna i artikel 12.3 b i förordning (EG) nr 2792/1999 fastställs att villkoret för att bevilja individuella kompensationsbetalningar är att det fiskefartyg på vilket förmånstagaren var påmönstrad definitivt upphört med fiskeverksamheten i enlighet med artikel 7 i samma förordning.

De fiskare som omfattas av den särskilda åtgärden för Marocko är emellertid inte de som fattar det administrativa beslutet om definitivt upphörande av fiskeverksamheten på det fartyg där de var påmönstrade, och de kan alltså bli arbetslösa på samma sätt som fiskare vars fartyg helt upphör med verksamheten till följd av en omställning av det fartygets fiskeverksamhet till gemenskapens fiskevatten eller till andra fiskemetoder.

I syfte att behandla alla fiskare lika och för att täcka så många som möjligt av dem bör de bestämmelser avskaffas som begränsar beviljandet av individuella kompensationsbetalningar till de fiskare som varit påmönstrade på fiskefartyg som definitivt upphört med fiskeverksamheten.

Fiskare skall vara berättigade till individuella kompensationsbetalningar förutsatt att, i enlighet med artikel 1 i förordning (EG) nr 2561/2001, de berörda medlemsstaterna senast tre månader efter det att förordningen trätt i kraft, till kommissionen lämnar en förteckning över de fiskare som uppfyller de avsedda villkoren, det vill säga fiskare för vilka det under 2000 och 2001, på grund av att fiskeavtalet med Marocko inte förnyats, har beviljats ersättning, i enlighet med artikel 16.1 b i förordning (EG) nr 2792/1999 för fiskets tillfälliga upphörande under en ackumulerad period på minst sex månader. De berörda medlemsstaterna har lämnat denna förteckning till kommissionen inom den tidsfrist som föreskrivs i förordningen.

De undantagsbestämmelser som föreskrivs i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2561/2001 skall tillämpas endast för bidrag och offentliga stöd som beviljas genom ett administrativt beslut, fattat mellan den 1 juli 2001 och den 30 juni 2003, av de förvaltningsmyndigheter och utbetalande organ som verkar inom ramen för strukturfondernas insatser för fiske i Spanien och Portugal under perioden 2000-2006. Slutdatum för stödberättigande utgifter fastställs till den 31 december 2003 och sista datum för ansökan till kommissionen om utbetalning av restbeloppet är den 30 juni 2004.

För att kunna genomföra detta undantag bör tidsfristerna i förordningen förlängas med tolv månader, men denna förlängning gäller uteslutande för beviljandet av individuella kompensationsbetalningar enligt artikel 12.3 b.

För att kunna tillämpa de föreslagna undantagsåtgärderna bör referensdatum för beräkningen av arbetslöshetens längd flyttas till den 1 januari 2002, i stället för att fastställas i förhållande till när bidraget betalades ut. Om förmånstagaren återupptar sitt yrke som fiskare inom mindre än ett år från och med den 1 januari 2002 skall bidraget betalas tillbaka tidsproportionellt.

De föreslagna undantagsåtgärderna i utkastet till förordning fordrar inga ytterdigare medel ur den Europeiska gemenskapens budget.

Rättslig grund

De föreslagna rättsliga grunderna är artiklarna 36 och 37 i fördraget.

2003/157 (CNS)

Förslag RÅDETS FÖRORDNING om ändring av rådets förordning (EG) nr 2561/2001 om främjande av omställning av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EUT C , , s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],

[2] EUT C , , s. .

med beaktande av Europeiska Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3],

[3] EUT C , , s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [4], och

[4] EUT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Avtalet om förbindelserna mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Marocko i fråga om havsfiske upphörde att gälla den 30 november 1999. Cirka 400 fiskefartyg och 4 300 fiskare som hade varit verksamma i enlighet med avtalet blev således tvungna att upphöra med sin fiskeverksamhet den 30 november 1999.

(2) Genom förordning (EG) nr 2561/2001 av den 17 december 2001 [5] fattade rådet beslut om undantag från bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 [6] för fiskare och fartygsägare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko. Undantagen gäller för vissa kategorier av bidrag och offentliga stöd som beviljas genom ett administrativt beslut, fattat mellan den 1 juli 2001 och den 30 juni 2003. Genom samma förordning inrättas en särskild åtgärd som ett komplement till de åtgärder som genomförs inom ramen för strukturfonderna i de berörda medlemsstaterna till följd av att detta fiskeavtal inte förnyas.

[5] EGT L 344, 28.12.2001, ändrad genom artikel 6 i förordning (EG) nr 2372/2002 av den 20.12.2002, EGT L 358, 31.12.2002, s. 81.

[6] EGT L 337, 30.12.1999, senast ändrad genom förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20.12.2002, EGT L 358, 31.12.2002, s. 49.

(3) De fiskare som berörs av att fiskeavtalet inte har förnyats har i vissa fall blivit arbetslösa på grund av omställningen av deras fartygs fiskeverksamhet, på samma sätt som fiskare vars fartyg helt har upphört med verksamheten. För att alla fiskare skall behandlas lika bör de bestämmelser avskaffas som begränsar beviljandet av individuella kompensationsbetalningar till de fiskare som varit påmönstrade på fartyg som omfattas av åtgärder som gäller definitivt upphörande av verksamheten.

(4) Det är önskvärt att den tidsfrist på mindre än ett år som avses i artikel 12.4 c i förordning (EG) nr 2792/1999, det vill säga den tidsfrist inom vilken fiskaren inte får återuppta samma yrke utan att bli tvungna att återbetala ersättningen tidsproportionellt, börjar löpa den 1 januari 2002, det vill säga slutdatum för utbetalning av ersättning för tillfälligt upphörande av verksamheten och inte det datum då bidraget faktiskt betalas ut.

(5) För att kunna genomföra ovannämnda ändringar bör nuvarande slutdatum för att fatta det administrativa beslutet, för stödberättigande utgifter och för att lämna in ansökan om utbetalning av restbeloppet förlängas med tolv månader.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 2561/2001 ändras på följande sätt:

1. Artikel 2 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 d skall ersättas med följande:

"d) För beviljande av individuella kompensationsbetalningar till fiskare skall

i) de bidragsberättigande kostnader som avses i artikel 12.3 b och c höjas med 20 %,

ii) kravet enligt artikel 12.3 b att förmånstagaren skall ha varit påmönstrad på ett fartyg som omfattas av åtgärder som gäller definitivt upphörande av verksamheten avskaffas,

iii) den tidsfrist på mindre än ett år som avses i artikel 12.4 c börja löpa från och med den 1 januari 2002."

(b) Punkt 2 skall ersättas med följande:

De undantagsbestämmelser som föreskrivs i punkt 1 skall tillämpas endast för bidrag och offentliga stöd som beviljas genom ett administrativt beslut av de myndigheter som anges i artikel 6, fattat mellan den 1 juli 2001 och den 30 juni 2003. Detta datum skall ersättas med den 30 juni 2004 för de bidrag som avses i artikel 12.3 b.

2. Artikel 5.4 skall ersättas med följande:

De utgifter som faktiskt har betalats av den slutliga stödmottagaren från och med den 1 juli 2001 berättigar till stöd från gemenskapen i enlighet med den här förordningen. Slutdatum för stödberättigande utgifter är den 31 december 2003. Det datumet skall ersättas med den 31 december 2004 för de bidrag som avses i artikel 12.3 b.

Sista datum för ansökan till kommissionen om utbetalning av restbeloppet är den 30 juni 2004. Det datumet skall ersättas med den 30 juni 2005 för de bidrag som avses i artikel 12.3 b.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande