SV    SV SV 
 
SV 1   SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 8.10.2008 
SEK(2008) 2545 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
 
som åtföljer  
Förslaget till 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
 
om konsumenträttigheter 
  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
{KOM(2008) 614 slutlig} 
{SEK(2008) 2544} {SEK(2008) 2547} 
 
SV 2   SV 1. S AMRÅD OCH EXPERTHJÄLP  
Den 8 februari 2007 antog kommissionen en grönbok om översyn av konsumentregelverket 
som en inledning till ett offentligt samråd.1 Till kommissionen inkom  över 300 svar från 
konsument- och näringslivsorganisationerna,  medlemsstaterna, Europaparlamentet, 
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och andra berörda parter, bl.a. akademiker och 
jurister. 
Generaldirektoratet för hälso- och konsumentf rågor höll en heldagskonferens med berörda 
parter den 14 november 2007 för att kartlägga problem med regelverke t och diskutera olika 
frågor som hade tagits upp under sa mrådet om grönboken. I samband med 
konsekvensanalysen genomfördes ett omfattande samråd med berörda parter från december 
2007 till mars 2008. Av samrådet framkom viktig  information om problembeskrivningen och 
bedömningen av de olika åtgärdsalternativen. 
Den 20 december 2007 skickade kommissionens uppdragstagare ut två frågeformulär (det 
första avsåg näringsidkare, det andra konsumenter) till flera konsument- och näringslivsorganisationer. U ppdragstagaren beaktade oc kså resultaten från två 
Eurobarometerundersökningar om konsumentern as och näringsidkarnas ståndpunkter i sin 
undersökning. 
Under januari och februari 2008 höll uppdragst agaren över 20 direkta möten med centrala 
aktörer inom näringslivet under överinseende av kommissionen. 
En expertpanel bestående av jurister, ekonomer och konsumentföreträdare bildades i syfte att 
lämna råd till kommissionen när det gällde valet bland de olika åtgärdsalternativen och deras troliga konsekvenser. 
Ett heldagsseminarium med berörda parter a nordnades den 6 februari 2008, under vilket ett 
drygt fyrtiotal företrädare för näringslivet diskuterade konsekvenserna av ändringar i EU-
lagstiftningen för företagen. 
En fokusgrupp med ett tjugotal konsumentföret rädare inrättades den 13 februari 2008. 
Fokusgruppen bedömde de gällande konsument skyddsbestämmelsernas effekter på 
konsumentbeteendet och de planer ade lagstiftningsändringarnas effekter på konsumenternas 
förtroende för handel över gränserna. 
Ett seminarium anordnades av uppdragstagar en den 29 februari 2008 inom ramen för den 
rådgivande europeiska konsumentgruppen i sy fte att diskutera konsekvenserna av de 
ändringar i EU-lagstiftningen om konsumen tskydd som påverkar konsumenternas skydd och 
förtroende, särskilt när det gäller  transaktioner över gränserna. 
Kommissionen har dessutom hållit bila terala möten med den europeiska 
konsumentorganisationen (BEUC), vars fö reträdare deltog i möten i fokusgruppen, 
expertpanelen och den rådgivande europeiska konsumentgruppen. 
Kommissionen har hållit två separata samråd om direktiven om distansf örsäljning respektive 
hemförsäljning. Berörda parter uppmanades at t lämna synpunkter till kommissionen senast 
den 21 november 2006 respektive den 4 december 2007.
2 
                                                 
1 Grönbok om översynen av konsumentregelverket, KOM(2006) 744 slutlig, 8.2.2007. Grönboken och 
resultaten av samrådet finns på adressen http://ec.europa.eu/consumers/rights/cons_acquis_en.htm  
2 Resultaten av de båda samråden finns på adressen http://ec.europa.eu/consumers/rights 
 
SV 3   SV Andra generaldirektorat medve rkade i arbetet med konsekvensanalysen i den övergripande 
styrgruppen för konsekvensanalysen fö r översynen av konsum entregelverket. 
2. P ROBLEMBESKRIVNING  
Det problem som behandlas i denna konsekvensanal ys är den ofullständiga inre marknaden i 
förhållandet mellan näringsidkare och konsumente r. Konsumenterna kan ännu inte dra nytta 
av en fullt integrerad detaljhandelsmarknad med utökat utbud och lägre priser. Åtskilliga 
praktiska och strukturella hinder finns på den in re marknaden, t.ex. språkliga, logistiska och 
regelverksrelaterade hinder. 
Ett stort regelverksrelaterat hinder är de fragmenterade nationella lagarna om 
konsumenttransaktioner. Genom dessa lagar infö rlivas ett antal direktiv som tillsammans 
utgör EU:s konsumentregelverk. Enligt en Eurobarometerundersökning från 2008 anser 60 % 
av näringsidkarna att de extra kostnader som krävs för att följa skilda nationella lagar om 
konsumenttransaktioner är ett stort hinder fö r handel med konsumenter över gränserna. 
Huvudorsaken till det fragmenterade regelverket är bestämmelserna om minimiharmonisering 
i konsumentdirektiven. Dessa bestämmelser ger u ttryckligen medlemsstater na rätt att behålla 
eller anta strängare konsumentskyddsbestäm melser i sin nationella lagstiftning. 
Medlemsstaterna har i stor utsträckning ut nyttjat möjligheten att säkerställa en högre 
konsumentskyddsnivå. Problemet med det frag menterade regelverket förvärras genom 
ytterligare två förhållanden: dels det faktum att EU-regelverket inte är fullständigt samordnat, dels det faktum att vissa bestäm melser i direktiven är obsolet a. De nationella myndigheternas 
icke samordnade försök att lö sa dessa aspekter har i regl er medfört ökad fragmentering. 
Denna konsekvensanalys begränsar sig till  frågor som gäller konsekvenserna av 
fragmenteringen, särskilt för konsumenter och näringsidkare. 
Fragmenteringens effekter på den inre marknade n ger sig till känna på två sätt. För det första 
innebär den att näringsidkarna avhåller sig från  att handla med konsumenter i andra länder. 
För näringsidkarna visar sig effekterna av fr agmenteringen med anledni ng av lagvalsreglerna 
särskilt i den s.k. Rom I-förordningen, enligt v ilken näringsidkare inte får ge utländska 
konsumenter ett lägre skydd än i konsumenternas hemländer. En näringsidkare som vill sälja varor eller tjänster till andra länder måste räkna  med juridiska kostnader och andra kostnader 
för att följa regelverket så att konsuments kyddsnivån i det landet inte underskrids. Dessa 
kostnader överförs i slutändan på konsumente rna, eller kan, vad vä rre är, leda till att 
näringsidkarna inte vill sälja till konsumenter i andra länder. 
För det andra visar sig fragmenteringens kons ekvenser i att konsumenterna har ett lågt 
förtroende för handel över gränserna. Detta bris tande förtroende beror på olika saker, bl.a. 
bristande kunskaper om konsumenträttigheter, uppfattning att man har ett sämre skydd om 
man handlar med näringsidkare i andra länder och att tillämpningen och eventuell medling är 
svårare utomlands. Fragmenteringen av re gelverket och den varierade graden av 
konsumentskydd i de olika EU-länderna innebär at t det är svårt att ge nomföra heltäckande 
europeiska upplysningskampanjer om konsumentr ättigheter och att tillämpa alternativa 
metoder för tvistlösning. 
3. E
UROPEISKA GEMENSKAPENS BEHÖRIGHET  
Enligt artikel 153.1 och 153.3 a i EG-fördraget ska gemenskapen bidra till att uppnå en hög 
konsumentskyddsnivå genom åtgärder som beslutas  enligt artikel 95 i fö rdraget och ha som 
syfte att inrätta en fungerande inre marknad. 
 
SV 4   SV Till följd av fragmenteringen måste en näringsid kare som vill sälja till andra länder räkna med 
juridiska kostnader och andra kostnader fö r att säkerställa att konsumentskyddsnivån i 
konsumentens land inte underskrids, i enli ghet med Rom I-förordningen. Detta är ett 
regelverksrelaterat hinder för full bordandet av den inre marknaden. 
Problemet kan bara lösas genom en samor dnad EU-åtgärd, eftersom orsaken är att 
medlemsstaterna inte har samordnat tillämpningen av bestämmelserna om 
minimiharmonisering. Ökad fragmentering so m förvärrar problemet uppstår också när ny 
marknadsutveckling, brister i regelverket oc h inkonsekvenser i EU-lagstiftningen om 
konsumentskydd hanteras på ett inkonsekvent sätt. 
4. S YFTE  
Allmänt syfte:  Att bidra till en bättre fungerande inre marknad i fö rhållandet mellan 
näringsidkare och konsumenter och att uppnå en hög gemensam konsumentskyddsnivå. 
Särskilt syfte: 
Att stimulera den gränsöverskridande konkurre nsen och därmed ge konsumenterna tillgång 
till ett ökat utbud av varor och tjänster till lägre priser. 
Praktiskt syfte:  
Att förbättra konsumentskyddslagstiftningen genom att förenkla den och göra den mer 
enhetlig.  
Allmänt syfte 1: Att minska näringsidkarnas 
motvilja mot handel över gränserna. 
Särskilt syfte:  
Att minska näringsidkarnas kostnader för att 
följa regelverket. 
Praktiskt syfte: 
Att minska den rättsliga osäkerheten för 
näringsidkarna genom att undanröja det fragmenterade regelverket
3 och minska 
näringsidkarnas administrativa kostnader och kostnader för att följa regelverket i syfte att uppfylla kraven i konsumentskyddslagstiftningen. 
Att öka antalet transaktioner mellan 
näringsidkare och konsumenter över gränserna.  Allmänt syfte 2: Att öka konsumenternas 
förtroende för den inre marknaden. 
Särskilt syfte: 
Att ge konsumenterna ett enhetligt skydd 
när de handlar över gränserna. 
Att säkerställa en hög 
konsumentskyddsnivå. 
Praktiskt syfte: 
Att minska den rättsliga osäkerheten för 
konsumenter. 
Att öka konsumenternas incitament till 
handel över gränserna. 
5. Å TGÄRDSALTERNATIV  
På grundval av resultaten av samråden har olik a åtgärdsalternativ undersökts. Vissa alternativ, 
t.ex. införande av två olika regelverk för inhemsk respektive gränsöverskridande handel 
mellan näringsidkare och konsumenter, avvisade s redan på ett tidigt stadium. Två skilda 
                                                 
3 Denna fragmentering avser skillnader mellan befintlig a lagar som kan gälla för särskilda transaktioner. 
 
SV 5   SV regelverk för inhemska respektive gränsöve rskridande transaktio ner skulle innebära 
ytterligare fragmentering och göra det svårare för konsumente r, som redan nu har bristande 
kunskaper om sina rättigheter, att bekanta sig me d regelverket. Det sku lle öka kostnaderna för 
att följa regelverket, t.ex. hanteringen av a ffärsverksamheten (bl.a. vid återlämnande av 
produkter), strida mot förenkli ngsmålet och leda till snedvr idning av konkurrensen mellan 
näringsidkare som bara bedriver inhemsk hande l och de näringsidkare som bedriver både 
inhemsk och gränsöverskridande handel. 
Analysresultaten visar att en oförändrad situat ion (alternativ 1) med åtföljande fragmentering 
skulle få negativa konsekvenser för den inre  marknaden. Andra åtgärder än lagstiftning 
(alternativ 2) bestående av upplysningskampanjer och självreglering skulle ge små positiva effekter för konsumenterna samtidigt som det fr agmenterade regelverket i praktiken skulle 
begränsa fördelarna för näringsidkarna. Fragme nteringens negativa aspekter skulle inte 
avhjälpas. Alternativ 2 skulle ocks å kunna användas som ett komplement till 
lagstiftningsalternativen 3, 4 och 5 och på så  sätt öka fördelarna med dessa alternativ. 
De lagstiftningsändringar som föreslås enligt alternativen 3, 4 och 5 avser fullständig 
harmonisering. Alternativ 4 omfa ttar alternativ 3 och en del andra lagstiftningsfrågor. 
Alternativ 5 omfattar alternativ 4 och vissa andra ändringar i regelverket. 
De fyra lagstiftningsändringar som föreslås i alternativ 3 skulle ge  begränsade positiva 
effekter i fråga om en bättre fungerande inre  marknad och bättre lagstiftning. Fördelarna 
skulle begränsas till ett förtydligande eller en ”städning” av lagstiftningen. 
Alternativ 4, som representerar en medelväg, om fattar totalt 20 lagstiftningsändringar (dvs. de 
fyra ändringarna i alternativ 3 samt 16 ytterlig are ändringar). Det skulle  bland annat röra sig 
om (i) att definiera leverans och fastställa vem som bär risken när varor kommer bort eller 
skadas, särskilt vid transport till kons umenten, (ii) att justera och förenkla 
tillämpningsområdet för bestämmelserna om distan savtal och avtal utanfö r fasta affärslokaler, 
(iii) att harmonisera informati onskraven och bestämmelserna om  ångerrätt vid distansavtal 
och avtal utanför fasta affärslokaler, (iv) a tt harmonisera påföljdsordningen i händelse av 
felaktiga varor samt (v) att införa en harm oniserad svart respektive grå lista över oskäliga 
avtalsvillkor på EU-nivå i stället för den nuvarande vägledande förteckningen. 
Fördelarna med alternativ 4 förväntas totalt se tt överväga kostnaderna.  Förslaget skulle i hög 
grad bidra till en bättre fungerande inre ma rknad genom harmonisering och förenhetligande 
och samtidigt minska bördan för näringsidkare som vill bedriva handel över gränserna, särskilt små och medelstora företag. Detta alte rnativ skulle totalt sett öka konsumenternas 
förtroende för gränsöverskridande och inhemsk handel, särskilt genom lägre priser och ett 
bättre urval. Det skulle leda till en mycket bättre lagstiftningskvalitet och konsumentskyddslagstiftning, särskilt vid tran saktioner på distans och utanför fasta 
affärslokaler, eftersom det skulle undanr öja inkonsekvenser och kryphål tack vare 
gemensamma bestämmelser och definitioner. 
De ytterligare lagstiftningsändringar som föresl ås som en del av alternativ 5 är omfattande 
(t.ex. bestämmelser om återkommande fel eller om tillgång till reservdelar). Dessa ändringar 
skulle leda till kostnader för näringsidkarna som inte uppväger fördelarna för konsumenterna 
och uppfyller därför inte översynens två syften (att minska näringsidkarnas kostnader för att 
följa regelverket och att öka konsumenternas förtroende). 
Alternativ 6 kombinerar en särskild best ämmelse för den inre marknaden med antingen 
alternativ 3 (delalternativ 1) eller alternativ 4 (delalternativ 2). Mellan dessa två delalternativ 
är dock många andra varianter med sina konsekvenser möjliga. En särskild bestämmelse för den inre marknaden skulle strida mot Ro m I-förordningen om den ger möjlighet för 
 
SV 6   SV näringsidkare som handlar över grän serna att fritt välja vilken la g som ska vara tillämplig på 
avtalet. Under det offentliga samrådet stödde näringsidkarna en sådan bestämmelse, medan 
den stötte på motstånd från en bred majoritet av medlemsstaterna och konsumentorganisationerna. 
Detta alternativ skulle undanröja lagstiftningshi nder på den inre marknaden och innebära en 
betydligt lägre börda för näringsidkarna, men s kulle skjuta över problemet med den rättsliga 
osäkerheten på konsumenterna och då påverka kons umenternas förtroende i negativ riktning. 
Konsumenterna skulle ges olika skyddsnivåer när de handlar med utländska näringsidkare. 
Detta alternativ skulle skapa problem för domstolar och medlare. Det skulle inte leda till 
bättre lagstiftningskvalitet, men skulle innebä ra en betydande nyorientering bara några få 
månader efter antagandet av Rom I-förordning en, vilken innehåller en bestämmelse om 
översyn som gör det möjligt för kommissionen a tt utvärdera den praktiska tillämpningen av 
förordningen. 
Kombinationen av en särskild bestämmelse fö r den inre marknaden med alternativ 5 behöver 
inte bedömas, eftersom alternativ 5 är ett mindre lämpligt lagstiftningsalternativ, vilket framgår av bedömningen av detta åtgärdsalternativ. 
Av ovan beskrivna skäl föreslås alternativ 4 (medelstora lagstiftningsändringar) som den 
lämpligaste lösningen för att åtgärda de problem  som identifierats under  översynen. Bara detta 
alternativ skulle uppfylla de två syftena med översynen. Detta  utesluter dock inte att de 
kompletterande åtgärder av icke lagstiftningskaraktär som anges i alternativ 2 också tillämpas samtidigt. 
6. A
DMINISTRATIV BÖRDA  
Med hänsyn till den fullständiga harmonisering som föreslås enligt det valda alternativet 
(alternativ 4) kommer extrabördan för näringsidka re som bedriver distansförsäljning till följd 
av förslaget (kostnader för förändringen)  att uppgå till 2 153 euro per företag. För 
näringsidkare som bedriver hemförsäljni ng uppgår kostnaderna för förändringen till 
3 653 euro per företag. Ingen extrabörda föru tses för detaljhandlare med direktkontakt med 
kunderna. Med dessa kostnader för föränd ringen kommer näringsidkarna att uppfylla 
relevanta lagstiftningskrav i alla EU-lände r och kommer att fritt kunna bedriva handel i 
27 medlemsstater. Detta kommer att leda till en betydande minskning av bördan för de företag 
som vill bedriva handel över gränserna i EU. 
En näringsidkare som redan bedriver distansför säljning i sitt hemland kommer exempelvis att 
kunna sälja produkter i 27 medlemsstater till en kostnad av 2 153 euro i stället för 
70 526 euro. En näringsidkare som redan bedriv er hemförsäljning i sitt hemland kommer på 
samma sätt att kunna expandera sin verksamhet till 27 länder till en kostnad av 3 653 euro i 
stället för totalt 71 625 euro, vilket skulle ha varit fallet med det nuvarande fragmenterade 
regelverket. 
Kostnaderna för ett nytt företag som uppfylle r bestämmelserna i de 27 medlemsstaterna 
kommer att minska. För ett nybildat företa g som bedriver distan sförsäljning kommer 
kostnaden att uppgå till 5 526 euro istället för 70 526 euro. För ett nybildat företag som 
bedriver hemförsäljning kommer kostnaden at t uppgå till 6 625 euro istället för 71 625 euro. 
Företag som redan bedriver handel över gränsern a kommer att få kostnader på grund av det 
fragmenterade regelverket under en övergångs period mellan den dag då Rom I-förordningen 
trädde i kraft och införlivandet av lagstiftningsförslaget om konsumenträttigheter. 
Med hänsyn till att nästan hälfte n av den andel näringsidkare på  75 % som för närvarande inte 
bedriver handel över gränsern a med hjälp av medel för di stanskommunikation enligt 
 
SV 7   SV Eurobarometerundersökningen från 2008 skulle börja bedriva sådan handel om regelverket 
harmoniserades blir dessa kostnadsminskningar ännu större. Om antalet näringsidkare som 
bedriver distansförsäljning över gränserna skul le öka med 31 % (utan hänsyn till eventuella 
spridningseffekter) skulle handelsvolymern a påverkas i mycket stor utsträckning. 
Vinnare och förlorare i enlighet med an alysen är främst följande aktörer: 
• Företag som nu enbart bedriver inhe msk handel, men som överväger att 
expandera sin verksamhet över gränserna kommer att vinna på förslaget eftersom 
de kommer att kunna dra nytta av de mycket  lägre kostnaderna till följd av den 
fullständiga harmoniseringen. 
• Företag som nu bedriver handel med en eller två medlemsstater, men som 
överväger att expandera sin verksamhet till fler medlemsstater kommer att vinna 
på förslaget tack vare mycket lägre kos tnader till följd av den fullständiga 
harmoniseringen. 
Vissa företag som bara bedriver inhemsk handel oc h som inte är intresse rade av att expandera 
sin verksamhet över gränserna kommer a tt förlora marginellt på grund av de små 
engångskostnaderna för anpassning till det nya regelverket. Både distansförsäljare och direktförsäljare kommer att få en anpassningsko stnad (engångskostnad) på  EU-nivå, eftersom 
de måste anpassa sig till det nya direktivet, bekanta sig med de skyldigheter de har och utforma nya standardvillkor i avtalen. Detaljh andlare med direktkontak t till kunderna kan få 
en mindre extrakostnad, t.ex. second hand- butiker som agerar som mellanhänder för 
konsumenter. Alla kostnader för anpassningen är  engångskostnader. Inga större konsekvenser 
förväntas för de offentliga m yndigheternas administrativ börda. 
7. U
TVÄRDERING OCH ÖVERVAKNING  
Övervakningen och utvärderingen bör särskilt omfatta följande: 
• Systematiska fallstudier av särskilda näri ngsidkare som ökar sin försäljning till 
konsumenter i andra länder. 
• En eller flera paneler av näringsidkare skulle kunna inrättas och kostnaderna för 
det alternativ som väljs ses över. 
• En liten juristgrupp skulle kunna inrättas med uppgift att se över hur det valda 
alternativet fungerar ur juridisk synvinkel. Kommi ssionens nyligen inrättade 
övervakningssystem för konsumentmarknaden Consumer Market Watch  skulle 
kunna användas för den framtida övervakning en och utvärderingen av det valda 
alternativet. 
I det fleråriga utvärderingsprogram som genera ldirektoratet för hälso- och konsumentfrågor 
har upprättat har en utvärdering av konsum entskyddslagstiftningen planerats till 2016.