KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

MOTIVERING

Enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslagit vid den andra behandlingen.

Nedan presenteras kommissionens synpunkter på ändringar som parlamentet föreslagit. I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget bifogas även kommissionens ändrade förslag, i vilket parlamentets ändringsförslag införts helt eller delvis.

1. Bakgrund

a) Kommissionen överlämnade sitt förslag till direktiv till rådet och Europaparlamentet den 20 juli 1998 (KOM(1998) 452 slutlig - KOD 1998/0249 av den 17 juli 1998).

b) Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 24 mars 1999.

c) Regionkommittén avgav sitt yttrande den 11 mars 1999.

d) Europaparlamentet antog kommissionens förslag vid den första behandlingen den 11 februari 1999 och föreslog 18 ändringar. Detta bekräftades av det nyvalda parlamentet den 16 september 1999.

e) Kommissionen antog ett ändrat förslag till direktiv den 19 april 1999 i enlighet med artikel 250.2 i fördraget. I förslaget har 8 av parlamentets 18 ändringsförslag införts helt eller delvis (KOM(1999) 149 slutlig).

f) Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 8 november 1999.

g) Europaparlamentet antog en lagstiftningsresolution vid den andra behandlingen den 14 mars 2000 och föreslog 15 ändringar av den gemensamma ståndpunkten.

2. Syftet med förslaget

Syftet med detta förslag är att uppnå en omfattande minskning av utsläppen i haven genom att tillhandahålla tillräcklig kapacitet i mottagningsanordningarna i all EU-hamnar, även småbåtshamnar. Det innehåller även bestämmelser för att se till att alla fartyg, även fiskefartyg och fritidsbåtar, som anlöper dessa hamnar använder sig av de mottagningsanordningar som finns.

Förslaget innehåller bland annat följande:

-Krav på att samtliga hamnar, även hamnar för fiskefartyg och fritidsbåtar, skall tillhandahålla tillräcklig kapacitet i mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg,

-Krav på att en plan för mottagande och hantering av avfall utarbetas för varje hamn. Planen skall regelbundet följas upp och godkännas av medlemsstaternas myndigheter.

-Krav på att fartyg innan de anlöper hamnen skall anmäla om de har för avsikt att använda anordningarna och hur mycket avfall de har för avsikt att lämna.

-Åtgärder för att se till att fartygen lämnar allt avfall och alla rester till mottagningsanordningarna om det inte finns tillräcklig lagringskapacitet ombord för avfall som kommer att ackumuleras under nästa etapp av deras resa.

-Åtgärder för att se till att de avgiftssystem som används i hamnarna uppmuntrar till användning av anordningarna, så att fartygen inte släpper ut sitt avfall till sjöss.

-Krav på att medlemsstaterna skall övervaka att direktivet efterlevs och vidta lämpliga straffåtgärder om så inte är fallet.

-Krav på att myndigheterna skall vidarebefordra information om överträdelser till andra EU-hamnar som sådana fartyg kan komma att anlöpa.

3. Kommissionens synpunkter på Europaparlamentets ändringsförslag

3.1. Ändringsförslag som godkänts av kommissionen

De flesta av Europaparlamentets ändringsförslag kan godkännas med oförändrad eller ändrad ordalydelse. I kommissionens ändrade förslag kan därför 13 av de 15 ändringsförslagen föras in.

Följande ändringsförslag kan godkännas med oförändrad ordalydelse:

*Ändringsförslagen 1 och 4 syftar till att begränsa det undantag som gäller för fiskefartyg och fritidsbåtar avseende kravet på föranmälan. Kommissionen anser generellt att man bör vara försiktig med att utvidga anmälningsplikten till att gälla fiskefartyg och fritidsbåtar. En sådan utvidgning skulle lätt kunna leda till allt för mycket administrativt arbete som inte står i proportion till de begränsade miljöförbättringarna. Mängden avfall från fiskefartyg och fritidsbåtar kan normalt sett uppskattas av hamnmyndigheter och ansvariga för avfallshanteringen utan föranmälan. Parlamentet föreslår dock att bestämmelserna skall gälla fartyg som registrerats för högst 12 passagerare, vilket motsvarar definitionen av ett passagerarfartyg enligt konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS) och kan därför godkännas av kommissionen.

*Ändringsförslag 2 gäller ett nytt skäl om förmånligare avgiftssystem för fartyg som alstrar mindre mängder avfall. Detta återspeglar bestämmelserna i artiklarna 8.3 och 12.4 och överensstämmer således med direktivets grundläggande syfte.

*I ändringsförslagen 8 och 10 behandlas återigen undantagen för fiskefartyg och fritidsbåtar, denna gång när det gäller förfaranden för att kontrollera att direktivet efterlevs. En viss försiktighet är även här på sin plats eftersom dessa båda fartygskategorier inte omfattas av hamnstatskontrollen. Parlamentet föreslår dock att bestämmelserna skall gälla för fartyg som registrerats för högst 12 passagerare, vilket motsvarar definitionen av ett passagerarfartyg enligt konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS). Ändringsförslaget kan därför godkännas.

*Genom ändringsförslag 9 preciseras den vaga formuleringen "tillräckligt antal" i artikeln om kontroll av efterlevnad genom att man inför krav på att 25 % av alla fartyg som anlöper en EU-hamn och som omfattas artikel 11.2 skall kontrolleras. Eftersom artikel 11.2 enligt den gemensamma ståndpunkten endast omfattar handelsfartyg kan kommissionen godkänna att kontrollerna närmar sig systemet för hamnstatskontroller och att man använder sig av samma antal kontroller.

*I ändringsförslag 13 behandlas samarbete för att ta fram kriterier för "miljövänliga" fartyg. Texten överensstämmer med rådets och kommissionens uttalande i rådets protokoll.

*Genom ändringsförslag 15 minskas tidsfristen för genomförande av detta direktiv från 24 till 18 månader, vilket överensstämmer med kommissionens ursprungliga förslag. Ändringsförslaget godkänns således, framför allt med tanke på att medlemsstaterna enligt internationell lagstiftning har varit skyldiga att tillhandahålla lämpliga mottagningsanordningar i sina hamnar sedan 1983 då Marpol-konventionen trädde i kraft.

Fem andra ändringsförslag kan godkännas i princip, men ordalydelsen måste ändras så att de blir tydliga och stämmer överens med andra bestämmelser i direktivet och andra gemenskapsbestämmelser och internationella styrmedel som berör detta område. Detta gäller särskilt ändringsförslag 7, 11, 12 och 14, som sammanfattas nedan:

*Ändringsförslag 3 innebär att även fartyg som åtnjuter suverän immunitet och som därför undantas från detta direktivs tillämpningsområde, skall lämna avfall och lastrester på ett sätt som är rimligt och praktiskt genomförbart och som överensstämmer med detta direktiv. Detta godkänns helt.

*Genom ändringsförslag 7 upprättas en översynsordning för att säkerställa att de avgiftssystem om vilka det stadgas i artikel 8 inte kommer att ha ogynnsamma effekter på miljön, konkurrensen eller avfallsströmmarna. Kommissionen håller visserligen med om att det är viktigt att kontrollera detta och förhindra ogynnsamma effekter, men anser att den föreslagna ordalydelsen vållar vissa problem. Om verkliga konkurrensproblem uppstår kan kommissionen utnyttja sin behörighet enligt fördraget. Ordet "konkurrens" bör därför undvikas. Frågan behandlas i det bifogade ändrade förslaget men med ändrad ordalydelse.

*Genom ändringsförslag 11 återinför parlamentet möjligheten för fartyg att erhålla tillräcklig ersättning om de blir försenade till följd av otillräcklig kapacitet i hamnarnas mottagningsanordningar. Kommissionens ursprungliga förslag innehöll en punkt där detta mål fastställdes, men den togs bort av rådet eftersom den ansågs onödig. Tanken bakom parlamentets ändringsförslag kan godkännas, men den föreslagna ordalydelsen skapar problem eftersom det skulle innebära att fartygsägare har en oinskränkt rätt att erhålla ersättning, utan hänsyn till vad som orsakat förseningen eller andra bedömningar av uppgifterna i de enskilda fallen. Ändringsförslaget har införts i det ändrade förslaget men med annan ordalydelse.

*Genom ändringsförslag 12 specificeras syftet med det föreslagna systemet för information och övervakning. Kommissionen godkänner inte den föreslagna ordalydelsen i ändringsförslaget, eftersom den anser att de frågor som de nya strecksatserna behandlar omfattas antingen av den ursprungliga ordalydelsen eller av artikel 17 i direktivet. Eftersom kommissionen instämmer i vissa av de tankar som ligger till grund för förslaget har en kortare och ändrad version av texten införts i det bifogade ändrade förslaget.

*Ändringsförslag 14 gäller det nya kommittéförfarandet. Det är lämpligast att använda den ordalydelse som har utarbetats av de tre institutionerna tillsammans.

3.2. Ändringsförslag som inte godkänns av kommissionen

*Ändringsförslag 5 är något oklart, men verkar behandla en fråga som inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Det verkar som man i ändringsförslaget utgår från att direktivet innehåller krav på att traditionella segelfartyg skall vara utrustade på ett visst sett, vilket inte är fallet. Det problem som ändringsförslaget tar upp bör lösas genom Marpol-konventionen (bilaga IV) snarare än genom det här direktivet.

*Genom ändringsförslag 6 äventyras avgiftssystemets flexibilitet. Den gemensamma ståndpunkten speglar en svår avvägning mellan medlemsstaternas olika åsikter. Samtidigt uppmuntras utnyttjandet av anordningarna i ännu högre grad. Parlamentet däremot stödjer i själva verket endast systemet "utan särskilda avgifter". Kommissionen anser att ett mer flexibelt tillvägagångssätt bör tillämpas, dock utan att riskera de grundläggande principerna för artikeln om avgiftssystem. Systemet skall omfatta olika lösningar för olika typer av hamnar i hela Europa. Det är därför inte tillrådligt att ha en artikel med ett mycket strikt avgiftssystem. Nackdelen med systemet utan särskilda avgifter är dessutom att det inte uppmuntrar fartygsägarna att införa renare teknik, t.ex. "rena maskinrum", som alstrar mindre mängd avfall. Det skulle också innebära att fartyg som ofta anlöper hamnar, exempelvis inom närsjöfarten, kommer att få betala en oproportionellt stor del av kostnaderna. Det finns inte någon "bästa" lösning för ett avgiftssystem som omfattar hela Europa, eftersom man inte har några erfarenheter av gemensamma bestämmelser på det här området. Kommissionen menar att den bästa metoden för att se till att arbetet med gemensamma avgiftsbestämmelser går framåt är att på det här stadiet inta en mer flexibel hålling än den som parlamentet föreslår. De långsiktiga konsekvenserna måste emellertid övervakas och kommissionen kommer om det anses nödvändigt att föreslå ytterligare åtgärder för att förebygga eventuella oönskade effekter i bestämmelserna om en översyn (ny artikel 8.4).

1998/0249 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C 271, 31.8.1998, s. 79.

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C 138, 18.5.1999, s. 12.

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C 198, 14.7.1999, s. 27.

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 1999 (EGT C 150, 28.5.1999, s. 432), rådets gemensamma ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

av följande skäl:

(1) Gemenskapens miljöpolitik syftar till en hög skyddsnivå. Den är grundad på försiktighetsprincipen samt på principen om att förorenaren bör betala och att förebyggande åtgärder bör vidtas.

(2) Ett viktigt område för gemenskapens åtgärder när det gäller sjötransport är att minska föroreningen av haven. Detta kan uppnås genom att internationella konventioner, koder och resolutioner iakttas samtidigt som friheten för sjöfarten i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention bibehålls tillsammans med friheten att tillhandahålla tjänster i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

(3) Gemenskapen är allvarligt oroad över den förorening av medlemsstaternas hav och kuster som orsakas av utsläpp av avfall och lastrester från fartyg, och särskilt över tillämpningen av 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll till konventionen (Marpol 73/78), i vilket det regleras vilket avfall som kan släppas ut från fartyg i den marina miljön och enligt vilket de stater som är parter i konventionen skall sörja för att adekvata mottagningsanordningar tillhandahålls i hamnarna. Samtliga medlemsstater har ratificerat Marpol 73/78.

(4) Skyddet av den marina miljön kan förbättras genom att minska utsläppen i haven av fartygsgenererat avfall och lastrester. Detta kan uppnås genom att öka tillgången till och användningen av mottagningsanordningar samt genom att förbättra kontrollen av efterlevnaden. I sin resolution av den 8 juni 1993 om en gemensam politik för säkerhet till sjöss [5] inkluderade rådet bland sina prioriterade åtgärder ökad tillgång till och användning av mottagningsanordningar inom gemenskapen.

[5] EGT C 271, 7.10.1993, s. 1.

(5) I rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) [6] föreskrivs att fartyg som utgör ett oacceptabelt hot mot den marina miljön inte får fortsätta resan.

[6] EGT L 157, 7.7.1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/42/EG (EGT L 184, 27.6.1998, s. 40).

(6) Förorening av haven har av naturliga skäl gränsöverskridande konsekvenser. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen är åtgärder på gemenskapsnivå det effektivaste sättet att säkerställa gemensamma miljöstandarder för fartyg och hamnar i gemenskapen.

(7) Ett direktiv är med hänsyn till proportionalitetsprincipen ett lämpligt rättsligt styrmedel eftersom det utgör en ram för medlemsstaternas enhetliga och obligatoriska tillämpning av miljöstandarder samtidigt som det ger varje medlemsstat rätt att besluta om vilka verktyg för genomförandet som bäst passar medlemsstatens nationella system.

(8) Överensstämmelse med befintliga regionala avtal, till exempel 1974/1992 års konvention om skydd av Östersjöområdets marina miljö bör säkerställas.

(9) För att bättre förhindra förorening och undvika snedvridning av konkurrensen bör miljökraven gälla alla fartyg, oavsett viken flagg de för och adekvata mottagningsanordningar bör finnas tillgängliga i samtliga hamnar i gemenskapen.

(10) Genom adekvata mottagningsanordningar i hamn bör användarnas behov, från största handelsfartyg till minsta fritidsbåt, och miljökraven tillgodoses utan att orsaka onödig försening för de fartyg som använder dem. Skyldigheten att se till att adekvata mottagningsanordningar i hamn finns tillgängliga ger medlemsstaterna en hög grad av frihet att ordna avfallsmottagningen på det sätt som passar dem bäst och ger dem bland annat möjlighet att tillhandahålla fasta mottagningsanläggningar eller att utse tjänsteleverantörer som vid behov transporterar rörliga enheter för mottagning av avfall till hamnarna. Denna skyldighet innebär även en skyldighet att tillhandahålla alla tjänster och/eller andra kompletterande åtgärder som krävs för en korrekt och lämplig användning av dessa anordningar.

(11) Tillgången till adekvata anordningar kan förbättras genom aktuella planer för mottagande och hantering av avfall vilka fastställs i samråd med berörda parter.

(12) Mottagningsanordningarna i hamn kan göras effektivare genom att kräva att fartygen skall anmäla sina behov av att utnyttja mottagningsanordningarna. Genom denna anmälan tillhandahålls även uppgifter för att effektivt planera avfallshantering. Avfall från fiskefartyg och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare får hanteras av mottagningsanordningarna utan föranmälan.

(13) Fartygsgenererat avfall som släpps ut till sjöss kan minskas genom att alla fartyg åläggs att avlämna sitt avfall i mottagningsanordningar innan de lämnar hamnen. För att kunna förena intresset av smidiga sjötransporter och skyddet av miljön bör undantag från detta krav vara möjliga med hänsyn till tillräcklig särskild lagringskapacitet ombord, möjligheten att avlämna vid en annan hamn utan risk för utsläpp till sjöss och särskilda krav för avlämning som antagits i enlighet med internationell rätt.

(14) Med hänsyn till principen om att förorenaren betalar bör kostnaderna för hamnars mottagningsanordningar, inbegripet behandlingen och bortskaffandet av fartygsgenererat avfall, betalas av fartygen. För att skydda miljön bör man genom avgiftssystemet uppmuntra till att fartygsgenererat avfall avlämnas i hamnar i stället för att släppas ut till sjöss. Detta kan underlättas genom att man ser till att alla fartyg bidrar till kostnaderna för mottagning och hantering av fartygsgenererat avfall för att minska det ekonomiska incitamentet att släppa ut det till sjöss. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen bör medlemsstaterna enligt nationell lagstiftning och nuvarande praxis behålla befogenheten att fastställa om och i vilken utsträckning de avgifter som är relaterade till de kvantiteter som faktiskt avlämnats av fartygen skall inkluderas i systemet för kostnadstäckning för användningen av hamnens mottagningsanordningar. Avgifterna för att använda dessa anordningar bör vara rättvisa och icke-diskriminerande samt medge insyn.

(15) Fartyg som alstrar mindre mängder fartygsgenererat avfall bör behandlas förmånligare inom kostnadstäckningssystemen. Gemensamma kriterier skulle göra det lättare att identifiera sådana fartyg.

(16) För att undvika en onödig börda för de berörda parterna kan fartyg som används i reguljär trafik med täta och regelbundna hamnanlöp undantas från vissa skyldigheter enligt detta direktiv, om det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att avfall avlämnas samt avgifter betalas.

(17) Lastrester bör avlämnas till mottagningsanordningar i hamn i enlighet med Marpol 73/78. Enligt Marpol 73/78 krävs det att lastrester från fartyg avlämnas till mottagningsanordning i den utsträckning som är nödvändig för att uppfylla kraven för tankrengöring. Användaren av mottagningsanordningen bör betala eventuella avgifter för sådan avlämning eftersom användaren vanligtvis anges i avtalen mellan berörda parter eller i andra lokala överenskommelser.

(18) Det är nödvändigt att genomföra riktade inspektioner för att kontrollera att detta direktiv efterlevs. Såväl antalet sådana inspektioner som de påföljder som påförs bör vara tillräckliga för att förhindra att detta direktiv inte efterlevs. Av effektivitets- och kostnadseffektivitetsskäl får sådana inspektioner ske inom ramen för direktiv 95/21/EG, när så är tillämpligt.

(19) Medlemsstaterna bör se till att det finns en ordentlig administrativ ram så att mottagningsanordningarna i hamn kan fungera på ett tillfredsställande sätt. Enligt Marpol 73/78 bör påståenden om brister hos mottagningsanordningar lämnas till Internationella sjörfartsorganisationen (IMO). Samma information kan samtidigt tillställas kommissionen för kännedom.

(20) Ett informationssystem för identifiering av förorenande eller potentiellt förorenande fartyg skulle underlätta kontrollen av efterlevnaden av detta direktiv och vara värdefullt för att utvärdera hur detta direktiv genomförs. Informationssystemet Sirenac som upprättades enligt samförståndsavtalet om hamnstatskontroll (Paris MoU) erbjuder en stor del av den ytterligare information som behövs för detta ändamål.

(21) Det är nödvändigt att en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna biträder kommissionen vid den faktiska tillämpningen av detta direktiv. Eftersom de åtgärder som behövs för att genomföra detta direktiv är åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [7] bör beslut om dessa åtgärder fattas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut.

[7] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(22) Vissa bestämmelser i detta direktiv får utan att dess räckvidd utvidgas ändras enligt det förfarandet för att ta hänsyn till gemenskapsinstrument och IMO-instrument som träder i kraft i framtiden, för att säkerställa att de genomförs på ett harmoniserat sätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte

Syftet med detta direktiv är att minska utsläppen till sjöss av fartygsgenererat avfall och lastrester, särskilt olagliga utsläpp, från fartyg som anlöper hamnar i gemenskapen, genom att öka tillgången till och användningen av mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall och lastrester och därigenom förbättra skyddet av den marina miljön.

Artikel 2 Definitioner

I detta direktiv avses med

(a) fartyg: alla typer av havsgående fartyg som framförs i marin miljö, inklusive bärplansbåtar, svävare, undervattensfarkoster och flytande farkoster,

(b) Marpol 73/78: 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, ändrad genom 1978 års protokoll, i den lydelse den har den dag då detta direktiv antas,

(c) fartygsgenererat avfall: allt avfall, även toalettavfall och andra rester än lastrester, som uppstår under ett fartygs drift och som omfattas av bilagorna I, IV och V till Marpol 73/78, samt lastrelaterat avfall enligt definitionen i riktlinjerna för genomförandet av bilaga V till Marpol 73/78.

(d) lastrester: sådana rester av lastmaterial ombord, i lastrum eller tankar som finns kvar efter avslutad lossning och rengöring, och även överskott och spill som uppkommer i samband med lastning och lossning.

(e) mottagningsanordningar i hamn: alla fasta, flytande eller rörliga anordningar som kan ta emot fartygsgenererat avfall eller lastrester,

(f) fiskefartyg: alla fartyg som är utrustade eller i kommersiellt syfte används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet,

(g) fritidsbåt: alla fartyg, oavsett typ och framdrivningssätt, avsedda för sport- eller fritidsändamål,

(h) hamn: en plats eller ett geografiskt område som tillskapats genom sådana förbättringsarbeten och med sådan utrustning att främst mottagande av fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, möjliggörs.

Utan att det påverkar tillämpningen av definitionerna i punkterna c och d skall fartygsgenererat avfall och lastrester betraktas som avfall i den mening som avses i artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall [8].

[8] EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 96/350/EG (EGT L 135, 6.6.1996, s. 32).

Artikel 3 Räckvidd

1. Detta direktiv skall tillämpas på

(a) alla fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, oberoende av deras flagg, som anlöper eller framförs i en medlemsstats hamn, med undantag av örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av staten och som för närvarande endast används i statlig, icke-kommersiell tjänst,

(b) alla hamnar i medlemsstaterna som normalt anlöps av fartyg som omfattas av punkt a.

2. Trots vad som sägs i punkt a ovan skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att se till att örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs och drivs av staten och som för närvarande endast används i statlig, icke-kommersiell tjänst, skall avlämna sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester på ett sätt som i den utsträckning det är rimligt och praktiskt genomförbart överensstämmer med detta direktiv.

Artikel 4 Mottagningsanordningar i hamn

1. Medlemsstaterna skall se till att det finns tillgång till mottagningsanordningar som är adekvata för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödiga dröjsmål.

2. För att mottagningsanordningarna skall vara adekvata skall de kunna ta emot de typer och mängder av fartygsgenererat avfall och lastrester från de fartyg som normalt använder den hamnen, med beaktande av hamnanvändarnas operativa krav, hamnens storlek och geografiska belägenhet, den typ av fartyg som anlöper hamnen och de undantag som medges i artikel 9.

3. Medlemsstaterna skall fastställa förfaranden, i enlighet med vad som överenskommits inom Internationella sjöfartsorganisationen, för rapportering till hamnstaten om påstådda brister hos mottagningsanordningar.

Artikel 5 Planer för mottagande och hantering av avfall

1. En lämplig plan för mottagande och hantering av avfall skall utarbetas och genomföras för varje hamn efter samråd med de berörda parterna, särskilt hamnanvändarna eller deras företrädare, med hänsyn till kraven i artiklarna 4, 6, 7, 10 och 12. Utförliga krav för utarbetandet av sådana planer anges i bilaga I.

2. De planer för mottagande och hantering av avfall som avses i punkt 1 får, då så erfordras av effektivitetsskäl, utarbetas på regional nivå med lämplig medverkan från varje hamn, under förutsättning att behovet av och tillgången på mottagningsanordningar specificeras för varje enskild hamn.

3. Medlemsstaterna skall utvärdera och godkänna planen för mottagande och hantering av avfall, övervaka dess genomförande och säkerställa att den godkänns ånyo åtminstone vart tredje år och efter det att hamnens verksamhet förändrats på ett betydande sätt.

Artikel 6 Anmälan

1. Befälhavaren på alla fartyg, utom fiskefartyg eller fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare och som är på väg till en hamn i gemenskapen, skall sanningsenligt och noggrant fylla i formuläret i bilaga II och anmäla denna information till den myndighet eller det organ som utsetts för detta ändamål av den medlemsstat där hamnen är belägen

(a) minst 24 timmar före ankomsten om anlöpshamnen är känd,

(b) så snart anlöpshamnen är känd, om denna information är tillgänglig mindre än 24 timmar före ankomsten,

(c) senast när fartyget lämnar föregående hamn, om resan varar mindre än 24 timmar.

Medlemsstaterna får besluta att informationen skall anmälas till den som driver hamnens mottagningsanordning, som skall vidarebefordra den till den berörda myndigheten.

2. Den information som avses i punkt 1 skall förvaras ombord åtminstone till nästa anlöpshamn och skall på begäran tillhandahållas myndigheterna i medlemsstaterna.

Artikel 7 Avlämning av fartygsgenererat avfall

1. Befälhavaren på ett fartyg som anlöper en hamn i gemenskapen skall, innan fartyget lämnar hamnen, avlämna allt fartygsgenererat avfall till en mottagningsanordning i hamnen.

2. Trots vad som sägs i punkt 1 får ett fartyg fortsätta till nästa hamn utan att ha avlämnat sitt fartygsgenererade avfall om det av den information som lämnats i enlighet med artikel 6 och bilaga II framgår att det finns tillräcklig lagringskapacitet avsedd för allt fartygsgenererat avfall som har ackumulerats ock kommer att ackumuleras under fartygets planerade resa till avlämningshamnen.

Om det finns goda skäl att tro att adekvata mottagningsanordningar inte är tillgängliga i den hamn där avlämningen är avsedd att äga rum, eller om denna hamn är okänd, och det därför finns risk för att avfallet kommer att släppas ut till sjöss skall medlemsstaten vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra marin förorening, om nödvändigt genom att kräva att fartyget avlämnar sitt avfall innan det lämnar hamnen.

3. Punkt 2 skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av strängare avlämningskrav för fartyg vilka har antagits i enlighet med internationell rätt.

Artikel 8 Avgifter för fartygsgenererat avfall

1. Medlemsstaterna skall se till att kostnaderna för mottagningsanordningarna för fartygsgenererat avfall, inbegripet behandlingen och bortskaffandet av avfallet, täcks genom en avgift som tas ut från fartygen.

2. Kostnadstäckningssystemen för användning av mottagningsanordningar i hamn får inte utgöra ett incitament för fartyg att släppa ut avfallet i havet. För att uppnå detta skall följande principer tillämpas:

(a) Alla fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat skall bidra till de kostnader som avses i punkt 1, oavsett om fartyget i fråga faktiskt använder anordningarna. Detta kan innebära att avgiften inkluderas i hamnavgiften eller att en separat schablonavgift tas ut för avfall. Avgifterna får differentieras med hänsyn till bl.a. fartygets kategori, typ och storlek.

(b) Den del av kostnaderna som inte täcks av den avgift som avses i punkt a skall i förekommande fall täckas på grundval av de typer och mängder av fartygsgenererat avfall som faktiskt lämnas av fartyget.

(c) Avgifterna får nedsättas om fartygets miljöledning, utförande, utrustning och drift är sådan att dess befälhavare kan påvisa att fartyget alstrar minskade mängder fartygsgenererat avfall.

3. För att säkerställa att avgifterna är rättvisa, icke-diskriminerande, medger insyn och speglar kostnaderna för de anordningar och tjänster som tillhandahålls och, i förekommande fall, används, bör de som använder hamnen informeras om avgifternas belopp och grunden för beräkningen av dem.

4. Om det skulle visa sig att olikheterna i kostnadstäckningssystemen som avses i punkt 2 hindrar uppfyllandet av de mål som fastställs i artikel 1 i detta direktiv skall kommissionen lägga fram ett förslag till ändring av detta direktiv för att minska olikheterna i kostnadstäckningssystemen så mycket att ovannämnda ogynnsamma effekter kan undvikas.

Artikel 9 Undantag

1. När fartyg används i reguljär trafik med täta och regelbundna hamnanlöp och det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en av hamnarna längs fartygets rutt, får medlemsstaterna i de berörda hamnarna undanta dessa fartyg från förpliktelserna i artikel 6, artikel 7.1 och artikel 8.

2. Medlemsstaterna skall regelbundet och åtminstone en gång om året underrätta kommissionen om undantag som beviljas i enlighet med punkt 1.

Artikel 10 Avlämning av lastrester

Befälhavaren på ett fartyg som anlöper en hamn i gemenskapen skall se till att lastrester avlämnas till en mottagningsanordning i hamnen i enlighet med bestämmelserna i Marpol 73/78. Avgiften för avlämning av lastrester skall erläggas av den som använder mottagningsanordningen.

Artikel 11 Kontroll av efterlevnad

1. Medlemsstaterna skall se till att alla fartyg kan underkastas en inspektion för att kontrollera att de uppfyller bestämmelserna i artiklarna 7 och 10 och att ett tillräckligt antal sådana inspektioner utförs.

2. Beträffande inspektioner av alla fartyg utom fiskefartyg och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare skall följande gälla:

(a) När medlemsstaterna väljer ut vilka fartyg som skall inspekteras skall särskild uppmärksamhet ägnas

-fartyg som inte har fullgjort anmälningsplikten enligt artikel 6,

-fartyg för vilka man vid granskningen av den information som lämnats av befälhavaren i enlighet med artikel 6 konstaterat andra skäl för att tro att fartyget inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.

(b) En sådan inspektion skall ske inom ramen för direktiv 95/21/EG, när så är tillämpligt, och direktivets krav på att 25 % av fartygen skall inspekteras skall gälla.

(c) Om den berörda myndigheten inte är nöjd med resultatet av denna inspektion skall den se till att fartyget inte lämnar hamnen förrän det har avlämnat sitt fartygsgenererade avfall och lastrester till en mottagningsanordning i hamn i enlighet med artiklarna 7 och 10.

(d) När det finns tydliga bevis för att ett fartyg har lämnat hamnen utan att ha fullgjort sina skyldigheter enligt artiklarna 7 eller 10 skall den behöriga myndigheten i nästa anlöpshamn informeras om detta och ett sådant fartyg skall, utan att detta påverkar tillämpningen av de påföljder som avses i artikel 13, inte tillåtas lämna den hamnen förrän en mer ingående bedömning av de faktorer som gäller fartygets efterlevnad av detta direktiv har ägt rum, såsom riktigheten hos den information som lämnats enligt artikel 6.

3. Medlemsstaterna skall, i den mån det behövs, fastställa kontrollförfaranden för fiskefartyg och fritidsbåtar som registrerats för att transportera högst 12 passagerare för att se till att de uppfyller tillämpliga krav i detta direktiv.

Artikel 12 Kompletterande åtgärder

1. Medlemsstaterna skall

(a) vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att befälhavare och de som tillhandahåller mottagningsanordningar i hamn samt andra berörda personer erhåller tillräcklig information om vilka skyldigheter som åligger dem enligt detta direktiv, och att de fullgör dem,

(b) utse lämpliga myndigheter eller organ för att utföra uppgifterna enligt detta direktiv,

(c) åstadkomma ett samarbete mellan sina berörda myndigheter och handelsorganisationer för att se till att direktivet genomförs effektivt,

(d) se till att den information som anmäls av befälhavare i enlighet med artikel 6 blir föremål för en lämplig granskning,

(e) se till att formaliteterna i samband med användningen av mottagningsanordningar i hamn är enkla och snabba så att man därigenom skapar ett incitament för befälhavare att använda dessa anordningar och undviker onödiga dröjsmål för fartygen,

(f) se till att kommissionen erhåller en kopia av de påståenden om brister hos mottagningsanordningar i hamn som avses i artikel 4.3,

(g) se till att behandling, återvinning och bortskaffande av fartygsgenererat avfall och lastrester sker i enlighet med direktiv 75/442/EEG och annan tillämplig gemenskapslagstiftning rörande avfall, särskilt rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor [9] och rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall [10],

[9] EGT L 194, 25.7.1975, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).

[10] EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/31/EEG (EGT L 168, 2.7.1994, s. 28).

(h) utarbeta och upprätthålla lämpliga förfaranden i enlighet med den nationella lagstiftningen för tillräcklig ersättning till fartyg som drabbas av onödiga dröjsmål till följd av att hamnarnas mottagningsanordningar eller avfallshantering inte har tillräcklig kapacitet.

2. Avlämning av fartygsgenererat avfall och lastrester skall betraktas som övergång till fri omsättning enligt artikel 79 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen [11]. Tullmyndigheterna skall avstå från att kräva en summarisk deklaration i enlighet med artikel 45 i gemenskapens tullkodex.

[11] EGT L 302, 19.10.1992. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 955/99 (EGT L 119, 7.5.1999, s. 1).

3. Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att inrätta ett lämpligt system för information och övervakning, som åtminstone täcker hela gemenskapen, för att

-förbättra identifiering av fartyg som inte har lämnat sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester i enlighet med detta direktiv,

-utvärdera om målsättningarna i artikel 1 i direktivet har uppnåtts.

4. - Medlemsstaterna och kommissionen skall samarbeta för att ta fram gemensamma kriterier för att identifiera de fartyg som avses i artikel 8.2 c.

Artikel 13 Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 14 Föreskrivande kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 12.1 i direktiv 93/75/EEG [12].

[12] EGT L 247, 5.10.1993, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13.10.1998, s. 7).

2. I de fall som det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 7.3 och 8 i nämnda beslut.

3. Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 15 Ändringsförfarande

Bilagorna till detta direktiv, definitionen i artikel 2 b samt hänvisningarna till gemenskapsinstrument och IMO-instrument får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 14.2 för att bringa dem i överensstämmelse med sådana åtgärder från gemenskapens eller IMO:s sida som har trätt i kraft, under förutsättning att sådana ändringar inte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas.

Bilagorna till detta direktiv får vidare ändras i enlighet med samma förfarande när detta är nödvändigt för att förbättra den ordning som inrättas genom detta direktiv, under förutsättning att sådana ändringar inte innebär att räckvidden för detta direktiv utökas.

Artikel 16 Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den...*.De skall genast underrätta kommissionen om detta.

Såvitt gäller toalettavfall, som avses i artikel 2 c, skall emellertid genomförandet av detta direktiv skjutas upp till 12 månader efter det att bilaga IV till Marpol 73/78 har trätt i kraft.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda.

Artikel 17 Utvärdering

1. Medlemsstaterna skall vart tredje år överlämna en lägesrapport till kommissionen om direktivets genomförande.

2. Kommissionen skall, på grundval av de rapporter från medlemsstaterna som avses i punkt 1, överlämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet om hur det system som föreskrivs i detta direktiv fungerar, och om nödvändigt lägga fram förslag beträffande genomförandet av detta direktiv.

Artikel 18 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 19 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i...

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

KRAV PÅ PLANER FÖR MOTTAGANDE OCH HANTERING AV AVFALL I HAMNAR

(enligt artikel 5)

Planerna skall omfatta alla typer av fartygsgenererat avfall och lastrester från fartyg som normalt anlöper hamnen och skall utarbetas med hänsyn till hamnens storlek och med hänsyn till den typ av fartyg som anlöper hamnen.

Följande punkter skall ingå i planerna:

-En bedömning av behovet av mottagningsanordningar mot bakgrund av behoven hos de fartyg som normalt anlöper hamnen.

-En beskrivning av mottagningsanordningarnas typ och kapacitet.

-En ingående beskrivning av förfarandena för mottagande och uppsamling av fartygsgenererat avfall och lastrester.

-Beskrivning av avgiftssystemet.

-Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar.

-Förfaranden för fortlöpande samråd med användare av hamnen, avfallshanterare, terminaloperatörer och andra berörda parter.

-Typ och mängd av fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot och hanteras.

Planerna bör dessutom omfatta följande information:

-En sammanfattning av gällande lagstiftning och formaliteter i samband med avlämning.

-Angivande av den eller de personer som ansvarar för planens genomförande.

-En beskrivning av utrustning och processer för förbehandling i hamnen, om sådana finns.

-En beskrivning av metoder som används för att registrera den faktiska användningen av anordningarna.

-En beskrivning av metoder som används för att registrera de mängder av fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot.

-En beskrivning av hur det fartygsgenererade avfallet och lastresterna bortskaffas.

Förfarandena för mottagning, uppsamling, lagring, behandling och bortskaffande bör i alla avseenden överensstämma med ett miljöledningssystem som utformats så att verksamhetens inverkan på miljön successivt minskar. Sådan överensstämmelse anses föreligga om förfarandena är förenliga med rådets förordning (EEG) nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning [13].

[13] EGT L 168, 10.7.1993, s. 1.

Information som skall lämnas till alla som använder hamnen:

-Kort omnämnande av hur viktigt det är att fartygsgenererat avfall och lastrester avlämnas på korrekt sätt.

-Beskrivning av var de anordningar som hör till varje kaj- eller ankarplats är belägna samt en skiss eller karta.

-Förteckning över den typ av fartygsgenererat avfall och lastrester som normalt hanteras.

-Förteckning över kontaktställen, operatörer och tjänster som erbjuds.

-Beskrivning av avlämningsförfaranden.

-Beskrivning av avgiftssystemet.

-Förfaranden för att rapportera påstådda brister hos mottagningsanordningar.

_______________

BILAGA II

INFORMATION SOM SKALL ANMÄLAS FÖRE ANKOMSTEN TILL HAMNEN I. ........

(destinationshamn enligt artikel 6 i direktiv 2000/.../EG)

1. Fartygets namn, anropssignal och, i förekommande fall, IMO-identifieringsnummer:

2. Flaggstat:

3. Beräknad ankomsttid:

4. Beräknad avgångstid:

5. Föregående anlöpshamn:

6. Nästa anlöpshamn:

7. Senaste hamn där fartygsgenererat avfall avlämnats samt avlämningsdatum:

8. Avlämnar ni

allt ( en del ( inget ( [14]

[14] Kryssa i lämplig ruta.

avfall i mottagningsanordningar i hamnen-

9. Typ och mängd av avfall och rester som skall avlämnas och/eller som lagras ombord samt procentuell andel av den totala lagringskapaciteten

Om ni avlämnar allt avfall, fyll då endast i den andra kolumnen.

Om ni avlämnar en del eller inget avfall, fyll då i samtliga kolumner.

>Plats för tabell>

Anmärkningar:

1. Denna information får användas vid hamnstatskontroll och för andra inspektionsändamål.

2. Medlemsstaterna kommer att besluta om vilka organ som skall få kopior av denna anmälan.

3. Denna blankett skall fyllas i, utom i de fall då fartyget omfattas av undantag enligt artikel 9 i direktiv 2000/.../EG.

Jag försäkrar att

- ovanstående uppgifter är riktiga,

- det ombord finns tillräcklig lagringskapacitet för att förvara allt avfall som genereras mellan anmälan och nästa anlöpshamn där avfallet skall lämnas.

Datum ........

Klockan ......

Underskrift ......................................................