Notan för importenergi steg från 238 miljarder euro för 2005 till 403 miljarder euro för 2013. Prisfall inom energiråvaror och konsumtion sänkte notan till 261 miljarder euro för 2015, ca 35 % under 2013 års nivå. Prisnedgången var den huvudsakliga drivkraften bakom minskningen då, även om konsumtionen sjunker för samtliga tre fossila bränslen så minskade även EU:s produktion av dessa bränslen, varvid nettoimporten (och EU:s beroende av import av fossila bränslen) ökade.

Energi är ständigt närvarande i vår dagliga tillvaro. Den behövs för uppvärmning, kylning, belysning och transporter; den är oumbärlig för att våra hem, kontor, arbetsplatser och ekonomin i stort ska fungera. Denna stora betydelse medför att tillgängligheten på energi blir ett politiskt känsligt ämne. Detta är en av orsakerna till varför kommissionen har lagt fram sin strategi för energiunionen. Även priset på energi är en känslig fråga. Å ena sidan kan låga priser vara av godo – de ökar vår köpkraft och levnadsstandard och minskar kostnaderna för våra företag, med stigande konkurrenskraft som effekt. Eftersom energi levereras via marknader, måste energileverantörer samtidigt debitera priser som täcker deras egna kostnader och som finansierar investeringar inför framtidens energileveranser. Höga priser ger signaler att reducera användningen av energi med höga koldioxidutsläpp, eller att uppmuntra energieffektivitet och användningen av innovativa ekodesignade produkter och rena teknologier.

Det genomsnittliga priset för hushållsel var € 208,7 MWh under 2015. I kontrast till grossistpriserna ökade det genomsnittliga priset med en genomsnittlig årstakt av 3,2 % mellan 2008 och 2015. För en djupare förståelse om drivkrafterna bakom denna tendens, måste vi analysera de respektive priskomponenterna mer ingående. I figur 3 visas utvecklingen av det viktade, genomsnittliga elektricitetspriset inom EU för hushåll, uppdelat i sina tre huvudkomponenter (energi, nätverk samt skatter och avgifter).

De europeiska grossistpriserna för elektricitet nådde en topp under tredje kvartalet 2008 och, bortsett en svag återhämtning 2011, har de fortsatt att falla. Priserna har fallit med nästan 70 % sedan 2008 och med 55 % sedan 2011 och år 2016 uppnåddes nivåer som inte observerats under 12 års tid.

Siffrorna över elpriser för industrin uppvisar mindre ökningar, där EU:s genomsnitt ökar mellan 0,8 % och 3,1 % per år från 2008 till 2015. I figur 6 används ett representativt förbrukningsintervall för industrin (2 000–20 000 MWh/år). Stora energikonsumenter, inklusive mer elektricitetsintensiva industrier, kan framställa sin egen ström, ha långsiktiga kontrakt för energiförsörjning eller betalar ofta lägre nätverkstariffer, skatter och avgifter. Detta kan leda till 50 % lägre priser än för andra industriförbrukare i samma land.

Moms är den största delkomponenten och utgör 37 % av skatte- och avgiftskomponenten under 2015, en minskning från 48 % år 2008. I sin egenskap av ad valorem-skatt har moms fördelen av att den inte dämpar signaler från grossistpriserna i detaljhandelsledet. Den största rapporterade delkomponenten som är relevant för energipolitik utgörs av avgifter som stöder ”förnybar energi och kraftvärme”. Den utgjorde 33 % av den totala komponenten under 2015, en ökning från 14 % år 2008.

Figur 4: Nationella detaljhandelspriser för hushållsel under 2015

Källa: EIA, Platts, Brazilian Ministry of Mining and Energy, Chinese Price Monitoring Centre, Russian Federal State Statistics Service

Källa: Brazilian Ministry of Mining and Energy, Chinese Price Monitoring Centre, NDRC, Indonesian State Electricity Company, Russian Federal State Statistics Service; EIA-data för Turkiet, Sydkorea, Japan, USA och Mexiko.

Nätverkskomponenten hos industripriset ökade årligen med 3,2 % under perioden och komponentens andel av skatter och avgifterökade avsevärt, från 12 % till 32 % av priset. I genomsnitt tillfaller nästan två tredjedelar av nätverkets priskomponent till distributionsnätverk, men uppgifterna är fortsatt svaga då beräkningsmetoderna skiljer sig mellan de respektive medlemsstaterna. I likhet med hushållens priser har komponenten med skatter och avgifter från industridata brutits ned i delkomponenter.7 Då några delkomponenter (moms och vissa andra skatter) återbetalas till industrin, kvarstår denna komponent som betydligt lägre än för hushåll: Industrin betalar € 34/MWh medan hushållen betalar € 79/MWh.

Energikomponenten hos genomsnittliga priser för industrielektricitet föll med 2,8 % per år mellan 2008 och 2015. Skillnaden för denna komponent sjönk också över olika medlemsstater, med 12 %. Denna partiella priskonvergens antyder att EU:s energipolitik för ökad konkurrens, som är resultatet av marknadskoppling och handel över gränserna, visar en positiv inverkan. Parallellt med detta har sju medlemsstater dock noterat en stigande energikomponent under perioden som, i vissa fall, kan vara en indikation på inadekvat priskonkurrens på detaljhandelsnivå som möjliggör för leverantörerna att inte vidarebefordra lägre grossistpriser.

Figur 9: Tendenser inom grossistpriser på gas i EU

Källa: Platts

Grossistpriserna för gas inom EU steg fram till 2013, men har därefter fallit med över 50 %. I högre omfattning än för el, har de senaste uppenbara nedgångarna inom grossistpriserna för gas i Europa drivits fram av globala utvecklingar. En svag global efterfrågan på grund av långsam ekonomisk återhämtning och uppstarten av vissa japanska kärnkraftverk, (fallande) gaskontrakt baserade på oljeprisindex och betydande ökningar av tillgången av LNG har skapat ett nedåtgående tryck och medfört en konvergens av grossisternas gaspriser.

Detaljhandelspriser för gas i Europa

Hushållspriserna på gas inom EU har sedan 2008 ökat med nästan 2 % per år. Priserna har i betydande omfattning konvergerat under denna period, men de högsta priserna (SE) är alltjämt nästan fyra gånger högre än de lägsta (RO).





Figur 10: Komponenter hos genomsnittliga detaljhandelspriser för hushållsgas inom EU

Källa: Medlemsstat, datainsamling för kommissionen

Figur 11: Genomsnittliga detaljhandelspriser för hushållsgas år 2015

Källa: Medlemsstat, datainsamling för kommissionen

Energikomponenten ökade med 0,3 % per år mellan 2008 och 2015 men upplevde även fluktuationer under denna period. Nätverkskomponenten ökade årligen med 2,5 %, vilket i hög grad bidrog till den övergripande prisökningen för hushållen. Komponenten för skatter och avgifter registrerade en höjning av 4,2 % per år till € 15,6 MWh. Ökningen för den sistnämnda komponenten har i stor grad drivits fram av allmänna skatter. (Delkomponenter är inte signifikanta och de behandlas i personalens arbetsdokument).

Gaspriser för stora industriella förbrukare låg 2015 under priserna för 2008. Energikomponenten förblev den överlägset största komponenten och därmed den främsta prisdrivande faktorn. Påverkan från skatter och avgifter är låg och utgör endast 8 % av priset. Priserna för industrigas fastställs mer av internationella råvarupriser än av kraftigt varierande nationella skatter och avgifter. Därför visar priserna för stora industriella förbrukare relativt små skillnader i olika delar av Europa. Sammansättningen av priser för stora industriella förbrukare har hållit sig anmärkningsvärt stabil över tid. Priset för industrigas uppvisar det största genomflödet av grossist- till detaljhandelspris och har konvergerat över nationella marknader med 58 % sedan 2008. Detta indikerar att EU:s gasmarknader är mer integrerade och konkurrenskraftiga än tidigare.





Figur 12: EU:s genomsnittskomponenter för detaljhandelspriser på gas till storindustrin

Källa: Medlemsstat, datainsamling för kommissionen

Figur 13: Genomsnittliga detaljhandelspriser på gas till storindustrin under 2015