1.Inledning

I juli 2008 antog Europaparlamentet och rådet ett beslut om EU:s deltagande i finansieringen av det gemensamma programmet Eurostars (nedan kallat Eurostars). I Eurostarsbeslutet begränsades EU:s ekonomiska bidrag till ”högst en tredjedel av de faktiska bidragen från de deltagande medlemsstaterna och de andra deltagande länderna, upp till högst 100 miljoner EUR”. Deltagandet avsåg den tid som sjunde ramprogrammet pågick (2008–2013). Sedan dess har Europaparlamentet och rådet antagit ett nytt beslut om fortsatt deltagande i finansieringen av det nya gemensamma programmet Eurostars-2 från 2014 till 2020 (nedan kallat Eurostars-2-beslutet).

Syftet med Eurostars är att erbjuda ekonomiskt stöd till transnationella, marknadsorienterade forskningsprojekt som inleds och drivs av små och medelstora FoU-företag . Företagen bör kunna genomföra merparten av FoU-arbetet inom ett projekt och kunna utnyttja resultaten kommersiellt för att förbättra sin konkurrensposition Eurostarsprojekt är samarbetsprojekt. Varje projekt bör således ha minst två partner (självständiga rättsliga enheter), varav minst en är ett litet eller medelstort FoU-företag, från två olika deltagande stater. Projekten ska pågå i högst tre år, och inom två år efter det att ett projekt har avslutats bör den produkt som forskningen resulterat i vara färdig att lanseras på marknaden.

Eurekas sekretariat i Bryssel fungerar som den centrala stödenheten för nätverket och den särskilda genomförandestrukturen för programmet. Sekretariatet organiserar ansökningsomgångar, kontrollerar om sökande är berättigade till stöd och väljer ut projekt för finansiering. Det ansvarar också för fördelningen av EU:s ekonomiska bidrag. Nationella finansieringsorgan i de deltagande länderna öronmärker de nationella bidragen till Eurostars i sina FoU-budgetar och finansierar de nationella deltagarna. Denna finansieringsmekanism kallas en ”virtuell gemensam pott”. Sammanfattningsvis fungerar Eurostars enligt principen om centraliserad bedömning men decentraliserad finansiering.

Enligt Eurostarsbeslutet skulle en preliminär utvärdering genomföras av kommissionen två år efter inledandet av programmet, och resultaten skulle meddelas till Europaparlamentet och rådet. Rapporten om den preliminära utvärderingen offentliggjordes den 10 december 2010, och kommissionen lade fram sin rapport om resultaten i april 2011.

Enligt Eurostarsbeslutet skulle också en slutlig utvärdering genomföras vid utgången av programmet, och resultaten skulle läggas fram för Europaparlamentet och rådet.

Makarowgruppen, en grupp oberoende experter under ledning av Marja Makarow, vice ordförande för Finlands Akademi, genomförde slututvärderingen, som offentliggjordes i november 2014. Gruppen använde kvalitativa och kvantitativa metoder för att bedöma programmets relevans, effektivitet, effekt och hållbarhet. Antalet ansökningar, sökande och finansierade projekt var ungefär tre gånger större än vid den preliminära utvärderingen. Makarowgruppen kunde därför göra kvantitativa beräkningar och omfattande ekonometriska analyser, vilket inte var möjligt vid den preliminära utvärderingen.

Makarowgruppens huvudslutsats är att det gemensamma programmet Eurostars har varit framgångsrikt när det gäller att driva på tillväxt och innovation i små och medelstora FoU-företag, men att förvaltningen och styrningen behöver förbättras i flera avseenden.

Det främsta syftet med denna rapport är att presentera resultaten av slututvärderingen för Europaparlamentet och rådet, såsom krävs enligt Eurostarsbeslutet. Rapporten innehåller en kort sammanfattning av kommissionens preliminära utvärdering och rapporten från 2011 (avsnitt 2), följt av Makarowgruppens huvudsakliga slutsatser och rekommendationer (avsnitt 3). Liksom i 2011 års rapport redovisar kommissionen också sina synpunkter på huvuddragen i slututvärderingen (avsnitt 4). Med utgångspunkt i Makarowgruppens rapport gäller dessa synpunkter främst de aspekter av Eurostars som kommissionen anser kan förbättras, framför allt de som redan nämnts i samband med den preliminära utvärderingen.

Kommissionen tar också hänsyn till Eurostars-2-beslutet och det faktum att flera rekommendationer från både den preliminära och den slutliga utvärderingen redan har anammats i det beslutet och i den nya delegeringsöverenskommelsen.

2.Preliminär utvärdering och kommissionens rapport från 2011

I artikel 13.2 i Eurostarsbeslutet sägs följande: ”En preliminär utvärdering av det gemensamma programmet Eurostars ska genomföras av kommissionen två år efter inledandet av programmet och ska omfatta framstegen mot de mål som anges i bilaga I. Utvärderingen ska även omfatta rekommendationer om de lämpligaste sätten för att ytterligare öka den vetenskapliga, förvaltningsmässiga och finansiella integrationen samt bedöma möjligheterna för särskilt små och medelstora FoU-företag att få tillgång till det gemensamma programmet Eurostars och kvaliteten och effektiviteten på genomförandet av det. Kommissionen ska meddela slutsatserna av denna utvärdering, åtföljda av sina iakttagelser och, i lämpliga fall, förslag om ändring av detta beslut, till Europaparlamentet och rådet.”

I 2009 års delegeringsöverenskommelse mellan Europeiska kommissionen och Eurekas sekretariat fastställdes riktlinjer för tillämpningen av kriterierna i Eurostarsbeslutet och angavs specifika frågor som skulle behandlas vid utvärderingen.

En grupp oberoende experter utsedda av kommissionen lade fram rapporten om den preliminära utvärderingen i december 2010. Gruppen konstaterade följande: ”Eurostars är ett bra program som når upp till målen och ger mervärde till europeiska små och medelstora FoU-företag. Den oberoende expertgruppen anser därför att Eurostars inte bara bör bli kvar utan helst också få större budget i framtiden. Trots goda framsteg finns det dock även ett visst utrymme för ytterligare förbättring.”

Den preliminära utvärderingen ägde rum 2010 och rapporten innehåller uppgifter för de fyra första slutdatumen – två under 2008, ett under 2009 och ett under 2010. Sammanlagt hade 1 127 ansökningar från 3 790 sökande inkommit till de fyra första slutdatumen. När det gäller finansieringsskedet innehåller rapporten endast uppgifter för de tre första slutdatumen. Finansiering beviljades för 264 projekt med en total projektkostnad på 386 miljoner euro. Endast 14 projekt hade slutförts. Under de två år som gått sedan starten, fram till våren 2010, utnyttjade Eurostars en total öronmärkt budget för offentlig finansiering på 231,1 miljoner euro, varav 173,5 miljoner euro kom från de deltagande länderna och 57,6 miljoner euro från EU.

För de första två slutdatumen var den genomsnittliga handläggningstiden för kontrakt 11,4 månader. Tiden varierade avsevärt, från 5,3 månader som minst till 26,8 månader som mest för den första ansökningsperioden (11,8 månader i genomsnitt), och från 6,3 månader som minst till 17,2 månader som mest för den andra ansökningsperioden (11,0 månader i genomsnitt). I bilagan till delegeringsöverenskommelsen (punkt 5, Expected results and indicators) anges ett mål för handläggningstiden för kontrakt på sex månader, som ska nås halvvägs in i programmet.

Gruppen ansåg att programmets tre främsta styrkor var följande:

1)Det stora antalet ansökningar innebär att efterfrågan på programmet har överstigit de ursprungliga förväntningarna, och programmet har i synnerhet mobiliserat små och medelstora FoU-företag med marknadsnära bottom-up-projekt.

2)Programförvaltningen har förbättrats över tiden när det gäller att få till stånd nödvändig logistik och infrastruktur, och graden av tillfredsställelse hos nationella myndigheter och deltagare ökar.