Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad yrkesutbildning, volontärarbete och au pair-arbete [OMARBETNING] /* COM/2013/0151 final - 2013/0081 (COD) */





MOTIVERING 1) Bakgrund till förslaget · Motiv och syfte I artikel 79 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ges unionen uppgiften att utforma en gemensam invandringspolitik i syfte att säkerställa en effektiv förvaltning av migrationsströmmarna och en rättvis behandling av tredjelandsmedborgare som vistas lagligen i medlemsstaterna. Detta förslag är ett svar på detta uppdrag och syftar till att bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin. Genomföranderapporterna[1] för direktiv 2005/71/EG av den 12 oktober 2005 om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte[2] och direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete[3] har visat på ett antal svagheter i dessa instrument. Dessa brister gäller viktiga frågor som förfaranden för inresa och vistelse, inbegripet viseringar, rättigheter (däribland rörlighetsaspekter) och rättssäkerhetsgarantier. De nuvarande reglerna är inte tillräckligt klara eller bindande, inte alltid helt förenliga med EU:s befintliga finansieringsprogram och åtgärdar inte alltid de praktiska svårigheter som de sökande ställs inför. Sammantaget innebär dessa problem att man kan ifrågasätta om tredjelandsmedborgare genomgående behandlas rättvist inom ramen för de befintliga instrumenten. I direktiv 2004/114/EG om studerande fastställs obligatoriska regler om inresa och vistelse för studerande från tredjeland, med en möjlighet för medlemsstaterna att tillämpa direktivet för skolelever, volontärer och oavlönade praktikanter. I direktiv 2005/71/EG om forskare föreskrivs ett påskyndat förfarande för inresa och vistelse för forskare från tredjeland som har fullgjort ett mottagningsavtal med en forskningsorganisation som godkänts av medlemsstaten. Behovet av att förbättra de nuvarande reglerna förstärks av det faktum att omständigheterna och det politiska sammanhanget ser mycket annorlunda ut idag jämfört med när direktivet antogs. Mot bakgrund av Europa 2020-strategin och behovet av att säkerställa en smart och hållbar tillväxt för alla utgör humankapitalet en av Europas viktigaste tillgångar. Invandring från länder utanför EU är en källa till högkvalificerad arbetskraft, och särskilt studerande och forskare från tredjeland är grupper som är allt mer eftersökta. Att främja direkta personkontakter och rörlighet är också viktiga inslag i EU:s utrikespolitik, särskilt gentemot de länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken och EU:s strategiska partner. Syftet med detta förslag är att förbättra bestämmelserna för forskare, studerande, elever, oavlönade praktikanter och volontärer från tredjeländer, och tillämpa gemensamma bestämmelser för två nya grupper av tredjelandsmedborgare, nämligen avlönade praktikanter samt au pairer. Förslaget är utformat som ett direktiv om ändring och omarbetning av direktiv 2004/114/EG och 2005/71/EG. Det övergripande målet är att stödja sociala, kulturella och ekonomiska förbindelser mellan EU och tredjeländer, stimulera överföring av kunskaper och färdigheter samt främja konkurrenskraften, och samtidigt garantera att dessa grupper av tredjelandsmedborgare behandlas rättvist. · Allmän bakgrund EU står inför betydande strukturella utmaningar av både demografisk och ekonomisk karaktär. Befolkningen i arbetsför ålder har praktiskt taget slutat växa och kommer inom några få år att börja minska. Av både ekonomiska och demografiska skäl kommer de iakttagna mönstren med ett växande antal arbetstillfällen med tonvikt på kvalificerad arbetskraft att bestå under den kommande tioårsperioden. EU står också inför en situation med en ”innovationskris”. Den andel av BNP som EU varje år satsar på forskning och utveckling är 0,8 % mindre än Förenta staternas motsvarande andel och 1,5 % mindre än Japans. Tusentals av de bästa forskarna och innovatörerna har flyttat till länder med mer gynnsamma villkor. Även om EU-marknaden är den största i världen, är den fortfarande fragmenterad och inte tillräckligt innovationsvänlig. I Europa 2020-strategin och dess flaggskeppsinitiativ Innovationsunionen uppställdes målet att öka investeringarna i forskning och innovation, vilket uppskattningsvis kräver ytterligare en miljon forskarjobb i Europa. Invandring från länder utanför EU är en källa till högkvalificerad arbetskraft, och särskilt studerande och forskare från tredjeland är grupper som är allt mer eftersökta och som EU aktivt måste locka till sig. Studerande och forskare från tredjeland kan bidra till en resurs av högt kvalificerade potentiella arbetstagare och ett humankapital som EU behöver för att kunna hantera de utmaningar som beskrivs ovan. EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet innehåller en övergripande ram för EU:s externa migrationspolitik. I den fastställs hur EU organiserar sin dialog och sitt samarbete med tredjeländer inom området migration och rörlighet. Syftet med strategin är bland annat att bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin, särskilt genom dess mål att bättre organisera den lagliga invandringen och främja välhanterad rörlighet (tillsammans med dess övriga pelare avseende irreguljär migration, migration och utveckling samt internationellt skydd). Särskilt viktiga i detta sammanhang är partnerskapen för rörlighet med en skräddarsydd bilateral ram för samarbetet mellan EU och utvalda länder utanför EU (bl.a. i EU:s grannskap), som även kan inbegripa åtgärder och program för att främja rörlighet för de grupper som behandlas i detta förslag till direktiv. Att göra det möjligt för tredjelandsmedborgare att förvärva färdigheter och kunskaper genom en praktikperiod i Europa främjar kompetensrörlighet och stödjer samarbete med tredjeländer, vilket gynnar såväl utsändar- som mottagarland. Globaliseringen ställer krav på bättre förbindelser mellan EU:s företag och de utländska marknaderna, samtidigt som rörligheten hos praktikanter och au pairer främjar humankapitalets utveckling, är ömsesidigt berikande för migranterna, deras ursprungsland och värdlandet och skapar ökad ömsesidig förståelse mellan kulturerna. I avsaknad av en tydlig rättslig ram finns det också en risk för utnyttjande som praktikanter och au pairer är särskilt utsatta för. Av detta följer också en risk för illojal konkurrens. För att bättre utnyttja dessa fördelar och för att kunna hantera dessa risker och med hänsyn till likheterna hos de utmaningar som dessa kategorier av migranter står inför ändrar detta förslag rådets direktiv 2004/114/EG om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete genom att utvidga dess tillämpningsområde till avlönade praktikanter samt au pairer samt genom att göra de gällande frivilliga bestämmelserna om oavlönade praktikanter obligatoriska. Genom förslaget ändras också rådets direktiv 2005/71/EG om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte. · Gällande bestämmelser I rådets direktiv 2004/114/EG fastställs gemensamma regler om villkoren för inresa och vistelse för studerande som är tredjelandsmedborgare. Enligt artikel 3 i direktiv 2004/114/EG får medlemsstaterna själva bestämma, på frivillig grund, om de vill tillämpa direktivet på tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa och vistelse för elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete. Villkoren för avlönade praktikanters inresa och vistelse behandlas också i rådets resolution från 1994 om begränsning av rätten till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare till medlemsländerna för anställning[4]. I resolutionen ges en allmän definition av praktikanter och fastställs en maximal tid för vistelsen. I rådets direktiv 2005/71/EG fastställs ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte. I Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 28 september 2005[5] föreslås åtgärder för att underlätta medlemsstaternas utfärdande av enhetliga viseringar för kortare vistelse till forskare från tredjeländer som reser inom gemenskapen i syfte att bedriva forskning. Utformningen av uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare regleras i rådets förordning (EG) nr 1030/2002. Förordningen är tillämplig på detta förslag. När det gäller au pairer fastställs en uppsättning europeiska regler i det europeiska avtalet om au pair-anställning av den 24 november 1969[6], som utarbetades av Europarådet. Flertalet medlemsstater har dock inte ratificerat detta avtal. · Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Bestämmelserna i detta förslag är förenliga med och stödjer målen i Europa 2020-strategin och EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet. Inrättandet av gemensamma förfaranden för inresa och vistelse och tryggandet av en rättslig ställning för praktikanter och au pairer kan dessutom fungera som skydd mot utnyttjande. Förslaget ligger också i linje med ett av målen för EU:s åtgärder på utbildningsområdet, nämligen att verka för att EU får en ställning som världsledande expertiscentrum för utbildning och internationella förbindelser samt att bättre dela med sig av kunskap i hela världen för att bidra till att sprida värderingarna om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen. Förslaget är också förenligt med EU:s utvecklingspolitik, som är inriktad på att utrota fattigdom och uppnå millennieutvecklingsmålen. I synnerhet skulle dess bestämmelser om rörlighet för praktikanter mellan EU och hemländerna möjliggöra pålitliga penningöverföringar till hemländerna samt överföringar av kunskap och investeringar. Förslaget har en positiv inverkan på de grundläggande rättigheterna, eftersom det stärker tredjelandsmedborgares rättigheter samt innebär att avlönade praktikanters samt au pairers rättigheter erkänns och skyddas. Det är förenligt med de rättigheter och principer som erkänns i stadgan om de grundläggande rättigheterna, särskilt i artikel 7 om rätten till respekt för privat- och familjeliv, artikel 12 om mötes- och föreningsfrihet, artikel 15.1 om friheten att välja yrke och rätten att arbeta, artikel 15.3 om lika arbetsvillkor, artikel 21.2 om icke-diskriminering, artikel 31 om rättvisa arbetsförhållanden, artikel 34 om social trygghet och socialt stöd och artikel 47 om rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol. 2. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNING · Samråd med berörda parter Vid möten i kommittén för frågor om invandring och asyl fördes diskussioner med medlemsstaterna. Diskussionerna gällde för det första resultaten av genomföranderapporterna och för det andra utarbetandet av detta initiativ. Dessutom lämnade medlemsstaterna in sina skriftliga bidrag som svar på de frågor som skickades ut inför kommitténs möte. I samrådet med relevanta aktörer ingick seminarier som anordnades av genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur tillsammans med Erasmus Mundus-gemenskapen och som rörde viseringar och Erasmus Mundus gemensamma doktorandprogram. Det omfattade också seminarier och diskussioner med de nationella plattformarna för ungdomsutbytesorganisationer (också elev- och volontärorganisationer) och ett seminarium om forskarvärldens synpunkter vid ett möte mellan Euraxess brohuvudsorganisationer[7]. Det europeiska migrationsnätverket anordnade flera seminarier om rörligheten för internationella studenter, särskilda undersökningar utförda av nätverket[8] samt en omfattande studie i ämnet ”Internationella studenters invandring till EU”.[9] Ett internetbaserat offentligt samråd inleddes den 1 juni 2012 via IPM[10] och 1461 svar mottogs. Det överväldigande flertalet av de tillfrågade (91 %) ansåg att EU: s attraktionskraft som destination för forskare bör förbättras, medan 87 % hade samma åsikt när det gäller studerande. Det största problemet för båda grupperna ansågs vara viseringar och uppehållstillstånd. Över 70 % av de tillfrågade ansåg att EU:s attraktionskraft också bör stärkas för elever, volontärer och oavlönade praktikanter. Det fanns inga geografiska skillnader mellan svaren från EU-länder jämfört med tredjeländer. På begäran av genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur beaktades också resultaten av det offentliga samrådet om det övergripande meddelande om det europeiska forskningsområdet[11] och av den undersökning inom ramen för Erasmus Mundus av viseringar för f.d. och nuvarande Erasmus Mundus-studerande som utförts av Erasmus Mundus Students and Alumni Association (EMA)[12]. · Extern experthjälp Det fanns inte något behov av extern expertis utöver de uppgifter som samlats in enligt ovan. · Konsekvensbedömning Följande alternativ undersöktes: Alternativ 1 (grundscenario): Ingen förändring av den nuvarande situationen Om medlemsstaterna fortsätter att agera oberoende av varandra skulle de varierande och motstridiga lösningarna när det gäller villkoren för inresa och vistelse, särskilt viseringar, kvarstå. Bristen på tydlighet och öppenhet i dessa avseenden skulle finnas kvar. Problemen med rättssäkerhetsgarantier skulle kvarstå och villkoren för att utnyttja rörligheten inom EU (särskilt för studerande) skulle vara fortsatt restriktiva, medan avlönade praktikanter inte alls skulle omfattas av EU:s lagstiftning. När det gäller studerandes och forskares tillträde till arbetsmarknaden efter examen/slutförda studier/slutförd forskning skulle olika tillvägagångssätt fortsätta att tillämpas i hela EU. Alternativ 2: Ökade kommunikationsinsatser (särskilt när det gäller forskare) och förstärkt kontroll av efterlevnaden av gällande regler Detta alternativ inbegriper bättre spridning av och tillgång till information för att göra de befintliga reglerna mer överskådliga och förbättra tillämpningen av dem. Större insatser skulle kunna göras för att öka medvetenheten om bästa praxis bland medlemsstaterna när det gäller att ta emot och skydda grupper som för närvarande inte omfattas av befintliga direktiv, dvs. au pairer och avlönade praktikanter. En mer systematisk insats för att säkerställa att medlemsstaterna förstår och fullgör sina skyldigheter enligt dessa direktiv skulle genomföras. Alternativ 3: Förbättring av villkoren för inresa och vistelse, rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna Detta alternativ inbegriper främst förbättringar för studenter, elever, volontärer och oavlönade praktikanter eftersom det medför att villkoren för inresa och vistelse blir jämförbara med dem som gäller för forskare och stärker vissa av rättigheterna så att de når den standard som gäller för forskare. Detta alternativ skulle innebära att reglerna blir obligatoriska för de grupper (elever, volontärer och oavlönade praktikanter) med avseende på vilka reglerna för närvarande är frivilliga. Medlemsstaterna skulle vara skyldiga att ställa alla resurser till förfogande för att tillhandahålla nödvändiga viseringar till tredjelandsmedborgare (studerande och andra kategorier) som har lämnat in en ansökan och uppfyller villkoren för inresa och vistelse. Förändringar skulle också göras i fråga om rättssäkerhetsgarantierna, främst genom införandet av tidsfrister som skulle förpliktiga medlemsstaternas myndigheter att besluta om en ansökan inom 60 dagar. I undantagsfall skulle denna tidsfrist kunna förlängas med ytterligare 30 dagar. De studerandes rätt att arbeta under studieperioden skulle utvidgas till att omfatta minst 15 timmar per vecka från och med det första vistelseåret. Alternativ 4: Ytterligare förbättringar av villkoren för inresa och vistelse, rättigheterna - även i fråga om rörlighet inom EU - och rättssäkerhetsgarantierna; rätt att söka arbete efter avslutade studier eller avslutat forskningsprojekt; utvidgning av tillämpningsområdet till avlönade praktikanter samt au pairer Detta alternativ har en högre ambitionsnivå när det gäller att förbättra villkoren och rättigheterna för de grupper som omfattas av befintliga direktiv genom att det utvidgar direktivets tillämpningsområde till au pairer och avlönade praktikanter samt inför särskilda villkor för inresa och vistelse för att garantera dessa grupper ett bättre skydd. Medlemsstaterna skulle ha möjlighet att utfärda viseringar för längre vistelse eller uppehållstillstånd, och skulle, om båda typerna av tillstånd används, endast kräva att villkoren för inresa och vistelse i direktivet uppfylls (så att förhållandena förblir desamma oavsett tillståndets typ). Om tredjelandsmedborgarens vistelse varar längre än ett år skulle de medlemsstater som utfärdar viseringar för längre vistelse behöva utfärda ett uppehållstillstånd efter det första året. Bestämmelserna om rörlighet inom EU skulle stärkas för forskare och studerande, och sådana bestämmelser skulle för första gången införas för avlönade praktikanter. När det gäller rörligheten inom EU skulle särskilda och mer gynnsamma bestämmelser gälla för dem som omfattas av EU-program med rörlighetsåtgärder, t.ex. Erasmus Mundus eller Marie Curie. Studerande skulle få rätt att arbeta minst 20 timmar per vecka från och med det första vistelseåret. Efter slutförda studier/slutförd forskning skulle de studerande och forskarna ha rätt att stanna på territoriet för att söka efter arbetsmöjligheter under 12 månader. Vad avser rättssäkerhetsgarantier skulle medlemsstaterna vara skyldiga att besluta om ansökningar inom 60 dagar (alla grupper), och inom 30 dagar för Erasmus Mundus- och Marie Curie-stipendiater. En analys och jämförelse av alternativen tyder på att det finns problem som inte kan lösas genom förbättrad kommunikation, och att direktiven därför måste uppdateras. Alternativ 4 verkar vara den mest kostnadseffektiva lösningen för att uppnå de viktigaste målen och ger positiva ekonomiska och sociala effekter. Den största nackdelen med att ändra lagstiftningen skulle vara de kostnader som detta innebär. Medlemsstaterna kommer att vara tvungna att ändra sina rättsliga ramar, främst när det gäller tillstånd för inresa och vistelse, rörlighet inom EU och tidsfrister för att handlägga ansökningar. Samtidigt skulle kostnaderna för alternativ 4 vara tämligen begränsade och vissa medlemsstater har redan infört en del av bestämmelserna. Eftersom de problem som identifierats är likartade för båda direktiven och för att öka enhetligheten och klarheten i EU:s regler är det effektivaste sättet att genomföra det alternativ som föredras att kombinera de två direktiven i en enda rättsakt. Detta kommer att ske genom en omarbetning av de båda direktiven som innebär att de sammanförs i en enda rättsakt samtidigt som nya väsentliga ändringar föreslås. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER · Sammanfattning av den föreslagna åtgärden I förslaget fastställs villkor för inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium för en vistelse som överstiger tre månader för tredjelandsmedborgare som är forskare, studerande, elever, avlönade och oavlönade praktikanter, volontärer och au pairer. Genom förslaget införs villkor för inresa och vistelse för två grupper av tredjelandsmedborgare (au pairer och avlönade praktikanter) som för närvarande inte omfattas av ett rättsligt bindande EU-regelverk. Syftet är att garantera deras juridiska rättigheter och skydd. För tredjelandsmedborgare som är forskare blir villkoren för familjens inresa och vistelse mer förmånliga. Detsamma gäller familjemedlemmarnas tillträde till arbetsmarknaden och deras rörlighet inom EU. Enligt förslaget ska en sökande som uppfyller alla villkor för inresa och vistelse i en av medlemsstaterna beviljas visering för längre vistelse eller uppehållstillstånd. Förslaget underlättar och förenklar rörligheten inom EU för studenter och forskare, särskilt de som omfattas av Erasmus Mundus- eller Marie Curie-programmen som kommer att utvidgas och där antalet deltagande kommer att öka under nästa fleråriga budgetram. Förslaget stärker studerandes rättigheter att arbeta deltid och gör det möjligt för studerande och forskare att stanna på territoriet för att söka efter arbetsmöjligheter under 12 månader efter slutförandet av studierna/forskningen. Mer information och större öppenhet införs, liksom tidsgränser för beslut och förbättrade rättssäkerhetsgarantier, t.ex. skriftliga motiveringar av beslut och en rätt att överklaga. Eventuella avgifter som tas ut måste vara proportionella. · Rättslig grund Enligt artikel 79.2 i EUF-fördraget får Europaparlamentet och rådet, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, besluta om åtgärder på följande områden: a) Villkor för inresa och vistelse, normer för medlemsstaternas utfärdande av visering och uppehållstillstånd för längre tid. b) Fastställande av rättigheterna för tredjelandsmedborgare som vistas lagligen i en medlemsstat, inbegripet villkoren för fri rörlighet och vistelse i övriga medlemsstater. · Subsidiaritetsprincipen På invandringspolitikens område har unionen och medlemsstaterna delad behörighet. Därför gäller subsidiaritetsprincipen, vilket innebär att man måste säkerställa att målen för den föreslagna åtgärden inte skulle ha kunnat uppnås i tillräcklig omfattning av medlemsstaterna (nödvändighetskriteriet) och överväga om och hur målen bättre kan uppnås genom åtgärder från unionens sida (europeiskt mervärde). Behovet av att bevara och förbättra förmågan att locka till sig begåvningar från länder utanför EU har blivit större och gäller alla medlemsstater. Även om varje medlemsstat skulle kunna fortsätta med sina egna nationella system för att bevilja inresa för de grupper av tredjelandsmedborgare som berörs av detta förslag skulle man inte på så sätt uppnå det allmänna målet att öka EU:s attraktionskraft som en destination för begåvade invandrare. För potentiella sökande och berörda organisationer skulle en uppsättning gemensamma krav för inresa och vistelse tveklöst vara både effektivare och lättare än dagens fragmenterade situation med olika nationella bestämmelser där man måste sätta sig in i och hantera 27 olika system. För att främja rörligheten inom EU, vilket är ett av de viktigaste målen med detta förslag, krävs det ett instrument som omfattar hela EU. Det växande antalet initiativ med inriktning på ungdomar och främjande av direkta personkontakter med tredjelandsmedborgare inom kultur, sociala frågor och utbildning samt när det gäller olika former av informell yrkesutbildning leder till att behovet av matchande bestämmelser för invandringen blir ännu större. Slutligen kan man genom att införa en enhetlig miniminivå för skyddet av och rättigheterna för studerande, forskare och andra grupper ge handfasta garantier mot utnyttjande av vissa sårbara grupper, t.ex. avlönade praktikanter samt au pairer. Mervärdet för EU av de befintliga direktiven om studerande och forskare har bevisats under åren, och detta förslag kommer att leda till ytterligare förbättringar. En tydlig rättslig ram med lämpliga garantier för att säkerställa en verklig överföring av kompetens skulle underlätta de ekonomiska, sociala och kulturella internationella förbindelserna mellan medlemsstaterna och ursprungsländerna. När det gäller migrationspolitikens externa aspekter kommer en EU-rättsakt som omfattar avlönade praktikanter att bidra till att ytterligare fördjupa den övergripande strategin för migration och rörlighet, eftersom den både möjliggör överföring av kompetens och stärker tredjeländernas engagemang för att bekämpa olaglig invandring tack vare att det skapas ytterligare vägar för laglig invandring. Rambestämmelser på EU-nivå skulle bidra till att stärka skyddet av au pairer. Ett av de viktigaste inslagen i detta förslag skulle vara att bättre utnyttja den potential som studerande och forskare kan erbjuda när de slutfört sina studier eller sin forskning. De utgör en framtida pool av högkvalificerade arbetstagare eftersom de är integrerade i värdsamhället och talar dess språk. Eftersom förslaget täcker in avlönade praktikanter som är en grupp som inte omfattas av företagsinterna överföringar av personal skulle det komplettera det direktiv om företagsinterna överföringar av personal som för närvarande är föremål för förhandlingar med rådet och Europaparlamentet. Bestämmelser som syftar till att förtydliga och främja rättigheter och villkor för vistelse skulle också bidra till det övergripande målet att förbättra skyddet av de grundläggande rättigheterna. Med hänsyn till alla dessa överväganden anses det att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. · Proportionalitetsprincipen Proportionalitetsprincipen är tillämplig, vilket innebär att unionens åtgärder till innehåll och form inte ska ”gå utöver vad som är nödvändigt för att nå målen i fördragen” (artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen). Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Den regleringsform som valts är ett direktiv, vilket ger medlemsstaterna en hög grad av flexibilitet i genomförandet. Åtgärdens innehåll är begränsat till vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål. De föreslagna reglerna gäller villkor för inresa och vistelse, förfaranden och tillstånd (uppehållstillstånd och viseringar för längre vistelse) samt rättigheter för studerande, forskare, elever, volontärer, praktikanter och au pairer, som är de områden som ingår i en gemensam invandringspolitik enligt artikel 79 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Det finns redan EU-regler för vissa av dessa grupper men de behöver uppdateras och förbättras, och innehållet i detta förslag är begränsat till vad som är nödvändigt för att uppnå ovanstående mål. · Val av regleringsform Den regleringsform som föreslås är ett direktiv. Det är det lämpliga instrumentet för denna åtgärd eftersom det fastställer bindande miniminormer samtidigt som det ger medlemsstaterna nödvändig flexibilitet. Det är dessutom det lämpligaste instrumentet för att i en enda rättsakt föra samman de två befintliga direktiven genom en omarbetning av dessa, och därigenom garantera en sammanhängande rättslig ram för olika grupper av tredjelandsmedborgare som kommer till EU. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte EU:s budget. 5. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR · Bestämmelser om införlivande Förslaget innehåller en bestämmelse om införlivande. · Förklarande dokument som åtföljer anmälan av genomförandeåtgärder Det föreslagna direktivet har ett brett tillämpningsområde när det gäller de olika grupper av tredjelandsmedborgare som omfattas (forskare, studerande, elever, praktikanter, volontärer och au pairer). Förslaget innehåller också ett stort antal rättsliga skyldigheter, som utvidgas jämfört med de befintliga direktiven 2005/71/EG och 2004/114/EG. Med tanke på detta och det faktum att förslaget innehåller bestämmelser om ett antal grupper som ännu inte omfattas på ett obligatoriskt sätt av den nuvarande lagstiftningen, kommer det att krävas förklarande dokument som åtföljer anmälan av genomförandeåtgärder för att de införlivandeåtgärder som medlemsstaterna har lagt till den gällande lagstiftningen ska vara tydligt identifierbara. · Närmare redogörelse för förslaget KAPITEL I – ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Detta förslag är ett led i EU:s strävan att utarbeta en heltäckande invandringspolitik. Det har flera specifika syften. Det första är att fastställa villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium under en period som överstiger tre månader, för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad yrkesutbildning, volontärtjänst och au pair-arbete. Det andra är att fastställa villkoren för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som är studerande och betalda praktikanter i en annan medlemsstat än den som först beviljade tredjelandsmedborgaren ett tillstånd på grundval av detta direktiv. Det tredje handlar om villkoren för att forskare som är tredjelandsmedborgare ska få resa in och vistas i andra medlemsstater än den medlemsstat som först beviljar honom eller henne ett tillstånd på grundval av detta direktiv. Artikel 2 I denna artikel fastställs direktivförslaget tillämpningsområde, som omfattar tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa på en medlemsstats territorium för forskning, studier, elevutbyte, avlönad eller oavlönad yrkesutbildning, volontärtjänst eller au pair-arbete. De frivilliga bestämmelserna i ”studentdirektivet” om elever, oavlönade praktikanter och volontärer har gjorts obligatoriska och det allmänna tillämpningsområdet har utvidgats till avlönade praktikanter samt au pairer. I fråga om de grupper som inte omfattas av förslaget tillämpas i hög grad tillvägagångssättet i direktiv 2004/114/EG och 2005/71/EG. Förslaget omfattar t.ex. inte EU-medborgare och deras familjemedlemmar. Såsom var fallet med de tidigare direktiven 2004/114/EG och 2005/71/EG omfattar det inte heller tredjelandsmedborgare som är varaktigt bosatta i EG med tanke på deras mer privilegierade ställning och deras särskilda typ av uppehållstillstånd. Förslaget omfattar slutligen inte heller flyktingar, personer som vistas tillfälligt i en medlemsstat i enlighet med EU:s lagstiftning eller i enlighet med åtaganden i internationella avtal, samt andra begränsade kategorier. Artikel 3 I denna artikel anges de definitioner som används i förslaget, som i hög grad är gemensamma för andra befintliga direktiv om migration (framför allt direktiv 2004/114/EG och 2005/71/EG). Definitionen av au pairer bygger på 1969 års europeiska avtal om au pair-anställning. Definitionen av avlönade praktikanter bygger på definitionen av oavlönade praktikanter, samtidigt som löneaspekten framhålls. Termen ”tillstånd” används för att beteckna både uppehållstillstånd och viseringar för längre vistelse. Artikel 4 Enligt denna artikel får medlemsstaterna bevilja förmånligare villkor för de personer som förslaget till direktiv tillämpas på, men för att inte undergräva direktivets tillämpningsområde gäller detta endast i fråga om vissa specifika bestämmelser som avser familjemedlemmar till forskare, rätten till likabehandling, ekonomisk verksamhet och rättssäkerhetsgarantier. KAPITEL II – INRESA OCH VISTELSE Artikel 5 I denna artikel fastställs den allmänna principen att en sökande som uppfyller alla de allmänna och särskilda villkoren för inresa och vistelse ska beviljas ett uppehållstillstånd eller en visering för längre vistelse av den medlemsstat där ansökan har lämnats in. Skälet till detta är att man vill undvika situationer där en sökande som uppfyller alla villkor ändå vägras inresa på grund av att han eller hon inte beviljas den nödvändiga viseringen. Artikel 6 I denna artikel fastställs de allmänna villkor som de sökande måste uppfylla för att beviljas inresa och vistelse i en medlemsstat, förutom de särskilda villkor för olika kategorier av tredjelandsmedborgare som fastställs i följande artiklar. De allmänna villkoren överensstämmer i stort sett med de som utarbetats inom det befintliga regelverket om laglig migration, och inbegriper giltiga dokument, sjukförsäkring och miniminivå när det gäller tillgångar. När de allmänna villkoren och de särskilda villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda ska de sökande ha rätt till ett tillstånd, dvs. en visering för längre vistelse och/eller ett uppehållstillstånd. Artiklarna 7, 8 och 9 I dessa artiklar fastställs särskilda villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som är forskare. Villkoren, som redan finns angivna i forskningsdirektivet, omfattar särskilt ett krav på att forskningsorganet ska godkännas av medlemsstaten och på att ett mottagningsavtal ska undertecknas av både det godkända forskningsorganet och forskaren. I förslaget anges uttryckligen vilka uppgifter som bör ingå i mottagningsavtalet. Dessa uppgifter är forskningsprojektets titel och syfte, forskarens bekräftelse av att han eller hon åtar sig att genomföra det aktuella forskningsprojektet, det berörda organets bekräftelse av att det tar emot forskaren så att han eller hon kan slutföra forskningsprojektet, forskningsprojektets start- och slutdatum, information om rättsförhållandet mellan forskningsorganet och forskaren samt information om forskarens arbetsförhållanden. För att forskare som är tredjelandsmedborgare ska vara medvetna om de forskningsorgan som kan ingå mottagningsavtal understryks behovet av att förteckningen över godkända organ ska vara allmänt tillgänglig och uppdateras så snart en ändring sker i förteckningen. Artikel 10 I denna bestämmelse anges de särskilda villkoren för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som är studerande, som liknar de som redan finns i studentdirektivet. Artiklarna 11, 12, 13 och 14 I dessa bestämmelser anges de särskilda villkoren för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som är elever, avlönade och oavlönade praktikanter, volontärer och au pairer, som måste förete bevis avseende den organisation som ansvarar för utbytet, yrkesutbildningen eller volontärarbetet. Elever, oavlönade praktikanter och volontärer omfattades redan av direktiv 2004/114/EG på frivillig grund, medan avlönade praktikanter är en grupp tredjelandsmedborgare som inte sedan tidigare omfattas av något direktiv. Samma sak gäller för au pairer. De två sistnämnda grupperna liknar de som redan omfattas av EU:s lagstiftning. Båda grupperna får ett stärkt skydd. För att au pairer ska beviljas inresa måste det bevisas att värdfamiljen påtar sig ansvaret t.ex. i fråga om uppehälle och logi. Au pairens vistelse måste också grunda sig på ett avtal mellan au pairen och värdfamiljen som fastställer hans eller hennes rättigheter och skyldigheter. För avlönade praktikanter måste programmet för yrkesutbildningen, dess varaktighet, villkoren för vägledningen och arbetsförhållandena anges. För att undvika situationer där praktikanter används som ”billig arbetskraft” kan värdenheten vara skyldig att förklara att tredjelandsmedborgaren inte innehar ett arbete i egentlig mening. KAPITEL III – TILLSTÅND OCH VISTELSENS VARAKTIGHET Artiklarna 15, 16 och 17 I dessa bestämmelser fastställs vilka uppgifter som bör ingå i tredjelandsmedborgares uppehållstillstånd eller viseringar för längre vistelse. I artikel 16 anges att tillstånd för forskare och studerande bör beviljas för en period på minst ett år. För alla andra grupper är tillståndets giltighetstid i regel begränsad till ett år, med möjlighet till undantag. Detta är i linje med de perioder som tillämpas enligt direktiv 2005/71/EG och 2004/114/EG. Dessutom är det enligt artikel 17 möjligt för medlemsstaterna att tillhandahålla ytterligare uppgifter om de fullständiga förteckningarna över medlemsstater dit studerande eller forskare som är tredjelandsmedborgare avser att resa. KAPITEL IV – SKÄL FÖR AVSLAG PÅ ANSÖKAN OM, ÅTERKALLELSE AV ELLER VÄGRAN ATT FÖRNYA TILLSTÅND Artiklarna 18, 19 och 20 I dessa bestämmelser fastställs obligatoriska och möjliga grunder för avslag på ansökan om, återkallelse av eller vägran att förnya ett tillstånd. Exempel är att de allmänna och de särskilda villkoren för inresa eller vistelse inte längre är uppfyllda, falska handlingar osv., vilket är standardiserade villkor enligt de befintliga migrationsdirektiven. KAPITEL V – RÄTTIGHETER Genom detta förslag införs ett särskilt kapitel om rättigheter för alla grupper som omfattas av förslaget. Artikel 21 För att garantera att de tredjelandsmedborgare som omfattas av direktivet behandlas rättvist ska de enligt denna bestämmelse ha rätt till likabehandling i enlighet med direktivet om ett kombinerat tillstånd[13]. För tredjelandsmedborgare som är forskare bibehålls en förmånligare rätt till samma behandling som värdmedlemsstatens medborgare när det gäller grenar av den social tryggheten enligt definitionen i förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen, varvid de begränsningar som anges i direktivet om ett kombinerat tillstånd inte kan införas. Dessutom kommer tredjelandsmedborgare som är elever, volontärer, oavlönade praktikanter och au pairer att ha rätt till samma behandling som värdmedlemsstatens medborgare när det gäller tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster, oavsett om de enligt unionslagstiftningen eller den nationella lagstiftningen har tillträde till arbetsmarknaden. Artiklarna 22 och 23 Enligt dessa bestämmelser har tredjelandsmedborgare som är forskare och studerande rätt att arbeta, även om medlemsstaterna kan införa vissa begränsningar. Liksom enligt direktiv 2005/71/EG har forskare rätt att undervisa i enlighet med nationell lagstiftning. Enligt direktiv 2004/114/EG har studerande rätt att arbeta i minst 10 timmar per vecka, men denna period har förlängts till 20 timmar. Med avseende på studerandes utövande av ekonomisk verksamhet får medlemsstaterna fortsätta att beakta läget på arbetsmarknaden, men detta bör göras på ett proportionerligt sätt för att inte systematiskt äventyra rätten till arbete[14]. Artikel 24 I artikel 24 införs möjligheten för studerande och forskare som uppfyller de allmänna villkoren för inresa och vistelse i förslaget (förutom villkoret att vara underårig), att stanna kvar i medlemsstaten i tolv månader efter slutförandet av studierna/forskningen för att söka arbete eller etablera ett företag. En rad medlemsstater erbjuder redan denna möjlighet men tidsrymden kan variera. Möjligheten att stanna kvar i den berörda medlemsstaten tycks vara en viktig faktor när studerande/forskare som är tredjelandsmedborgare väljer destinationsland. Denna bestämmelse kan därför göra medlemsstaterna mer konkurrenskraftiga i sökandet efter talanger runtom i världen. Detta är en fråga av gemensamt intresse mot bakgrund av minskningen av befolkningen i arbetsför ålder och den kompetens som kommer att behövas i framtiden, och skulle ligga i linje med Handlingsplanen för företagande 2020[15]. Det skulle dock inte röra sig om ett automatiskt arbetstillstånd, men medlemsstaterna skulle fortfarande kunna tillämpa det relevanta tillståndsförfarandet. Under en period på mer än tre men mindre än sex månader skulle medlemsstaterna kunna be tredjelandsmedborgaren att tillhandahålla handlingar som styrker att de faktiskt söker arbete (t.ex. kopior på brev och meritförteckningar som skickats till arbetsgivare) eller håller på att etablera ett företag. Efter sex månader skulle de också kunna be tredjelandsmedborgare att förete bevis på att de har en faktisk möjlighet att få anställning eller etablera ett företag. Artikel 25 Denna artikel innehåller särskilda bestämmelser om rätten till inresa och vistelse och tillträdet till arbetsmarknaden för forskares familjemedlemmar med avvikelse från direktiv 2003/86/EG. Syfte är att öka EU:s attraktionskraft bland forskare som är tredjelandsmedborgare. Huruvida familjemedlemmar till forskare kan få omedelbart tillträde till den berörda medlemsstaten och till dess arbetsmarknad kan spela en roll för forskarens beslut att flytta. KAPITEL VI – RÖRLIGHET MELLAN MEDLEMSSTATER Artiklarna 26 och 27 I dessa artiklar fastställs vilka villkor som gäller för att forskarna, de studerande och praktikanterna ska kunna röra sig mellan medlemsstaterna, för att underlätta denna rörlighet. För forskare gäller att den period enligt direktiv 2005/71/EG under vilken de har möjlighet att flytta till en andra medlemsstat på grundval av det mottagningsavtal som ingåtts i den första medlemsstaten har förlängts från tre till sex månader. För studerande införs i det nya förslaget bestämmelser som också gör det möjligt för dem att flytta till en andra medlemsstat under en period på upp till sex månader på grundval av det tillstånd som beviljats av den första medlemsstaten. I syfte att förenkla rörligheten gäller särskilda regler för tredjelandsmedborgare som omfattas av EU:s program för rörlighet, t.ex. det nuvarande Erasmus Mundus- eller Marie Curie-programmet. Detta kommer att begränsa antalet situationer där tredjelandsmedborgare som uppfyller villkoren för stipendier inom ramen för EU:s program för rörlighet inte kan utnyttja dem eftersom de inte får resa in på den berörda medlemsstatens territorium. Artikel 28 I enlighet med bestämmelserna i blåkortsdirektivet får forskares familjemedlemmar flytta mellan medlemsstaterna tillsammans med forskaren. KAPITEL VII – FÖRFARANDE OCH ÖPPENHET Artikel 29 I denna bestämmelse införs en tidsfrist varigenom medlemsstaterna åläggs att besluta om den fullständiga ansökan om tillstånd och skriftligen meddela den sökande inom 60 dagar (gäller för alla grupper) eller inom 30 dagar i fråga om unionsprogram med rörlighetsåtgärder (gäller t.ex. Erasmus Mundus- och Marie Curie-stipendiater). I den nuvarande rättsliga ramen anges inte någon tidsfrist. Till förfarandegarantierna hör såväl en möjlighet att överklaga ett beslut om avslag på en ansökan som en skyldighet för myndigheterna att motivera ett sådant beslut skriftligen och garantera rätten till ett rättsmedel. Artiklarna 30 och 31 I dessa artiklar erkänns att tillgången till information är avgörande för att målen med detta förslag ska uppnås. Enligt artikel 30 ska medlemsstaterna göra information tillgänglig om de villkor för inresa och vistelse som fastställs i detta förslag, inbegripet om godkända forskningsorgan och avgifter. I linje med de befintliga migrationsdirektiven anges i artikel 31 uttryckligen att medlemsstaterna får ta ut avgifter för handläggningen av ansökningar. I enlighet med färsk rättspraxis från domstolen[16] införs i artikel 31 en bestämmelse om att dessa avgifter inte bör vara så stora att det finns en risk att direktivets mål inte uppfylls. KAPITEL VIII – SLUTBESTÄMMELSER Artiklarna 32 to 38 Enligt artikel 32 ska medlemsstaterna upprätta nationella kontaktpunkter för utbyte av information om tredjelandsmedborgare som omfattas av förslaget och som flyttar mellan medlemsstaterna. Sådana nationella kontaktpunkter existerar redan för vissa befintliga migrationsdirektiv, t.ex. blåkortsdirektivet, och har visat sig vara en effektiv mekanism som möjliggör teknisk kommunikation mellan medlemsstaterna. Artikel 33 Enligt denna bestämmelse ska medlemsstaterna till kommissionen överlämna statistik över antalet tredjelandsmedborgare som beviljats tillstånd enligt detta förslag, i enlighet med förordning (EG) nr 862/2007, samtidigt som kommissionen kan begära ytterligare statistik. Artikel 36 Enligt denna bestämmelse upphäver förslaget formellt de befintliga direktiven 2005/71/EG och 2004/114/EG om forskare respektive studerande som är tredjelandsmedborgare. De återstående bestämmelserna (artiklarna 34, 35, 37 och 38) är standardiserade slutbestämmelser om rapportering, införlivande, ikraftträdande och direktivets adressater. ê2004/114/EG, 2005/71/EG (anpassad) ð ny 2013/0081 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för Ö forskning, Õ studier, elevutbyte, ð avlönad och ï oavlönad yrkesutbildning, eller volontärarbete ð och au pair-arbete ï om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte [OMARBETNING] EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Ö Europeiska unionens funktionssätt Õ upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63 Ö 79.2 a och b Õ första stycket punkt 3 a och punkt 4, med beaktande av ð Europeiska ï kommissionens förslag, ð efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, ï med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande, ð i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och ï av följande skäl: òny (1) Ett antal ändringar ska göras av rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete[17] och rådets direktiv 2005/71/EG av den 12 oktober 2005 om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte[18]. Av tydlighetsskäl bör dessa direktiv omarbetas. (2) Detta direktiv bör tillfredsställa det behov som konstaterats i rapporterna om genomförandet av de två direktiven[19], dvs. att åtgärda de konstaterade bristerna och inrätta en sammanhängande rättslig ram för olika grupper som kommer till Europeiska unionen från tredjeländer. Det bör därför förenkla och effektivisera de befintliga bestämmelserna för de olika grupperna i ett enda instrument. Trots skillnaderna mellan de grupper som omfattas av detta direktiv har de också ett antal gemensamma kännetecken som gör det möjligt att reglera vad som ska gälla för dem genom en gemensam rättslig ram på unionsnivå. (3) Detta direktiv bör bidra till Stockholmprogrammets mål att tillnärma den nationella lagstiftningen om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse. Invandring från länder utanför unionen är en källa till högkvalificerad arbetskraft, och särskilt studerande och forskare är allt mer eftersökta. De utgör en viktig del i unionens viktigaste tillgång – humankapitalet – när det gäller att trygga en smart och hållbar tillväxt för alla, och bidrar därför till att uppnå målen i Europa 2020-strategin. (4) De brister som konstaterades i rapporterna om genomförandet av de båda direktiven rör främst villkor för inresa och vistelse, rättigheter, rättssäkerhetsgarantier, studerandes tillträde till arbetsmarknaden under studietiden, bestämmelser om rörlighet inom unionen samt bristen på harmonisering, eftersom medlemsstaterna själva kunde bestämma om vissa grupper, t.ex. volontärer, elever och oavlönade praktikanter skulle omfattas av direktivens bestämmelser. Senare mer omfattande samråd har också visat på ett behov av bättre möjligheter för forskare och studerande att söka arbete samt bättre skydd av au pairer och avlönade praktikanter som inte omfattas av de nuvarande instrumenten. ê2004/114/EG skäl 1 (5) För att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa föreskrivs i fördraget att det ska beslutas om åtgärder på områdena för asyl, invandring och skydd för tredjelandsmedborgares rättigheter. ê2004/114/EG skäl 2 (anpassad) Enligt fördraget skall rådet besluta om åtgärder som avser invandringspolitiken när det gäller villkor för inresa och bosättning samt normer för medlemsstaternas förfaranden för att utfärda visering för längre tid och uppehållstillstånd. ê2004/114/EG skäl 3 (anpassad) Vid sitt särskilda möte i Tammerfors den 15–16 oktober 1999 underströk Europeiska rådet behovet av en tillnärmning av nationell lagstiftning om villkoren för rätt till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare och uppmanade rådet att, på grundval av förslag från kommissionen, snabbt fatta beslut om detta. òny (6) Detta direktiv bör också syfta till att främja direkta personkontakter och rörlighet, som är viktiga inslag i unionens utrikespolitik, främst när det gäller de länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken samt unionens strategiska partner. Det bör möjliggöra ett bättre bidrag till den övergripande strategin för migration och rörlighet och dess partnerskap för rörlighet som utgör en konkret ram för dialog och samarbete mellan medlemsstaterna och tredjeländer, också när det gäller att underlätta och organisera laglig migration. ê2004/114/EG skäl 6 (anpassad) En av gemenskapens målsättningar på utbildningsområdet är att verka för att Europa som helhet får en ställning som världsledande expertiscentrum för studier och yrkesutbildning. Ett nyckelinslag i denna strategi är att främja tredjelandsmedborgares inresa i och rörlighet inom gemenskapen i studiesyfte. En tillnärmning av medlemsstaternas nationella lagstiftning om villkoren för inresa och vistelse utgör också en del av denna strategi. ê2004/114/EG skäl 7 (anpassad) ðny (7) Migration i de syften som anges i detta direktiv är som princip tillfällig och oberoende av situationen på arbetsmarknaden i värdmedlemsstaten och ð bör främja skapandet och förvärvandet av kunskap och färdigheter. ï Ö Den Õ är ömsesidigt berikande för de berörda migranterna, deras ursprungsland och värdmedlemsstaten och den bidrar till en ökad förståelse mellan olika kulturer. òny (8) Direktivet bör bidra till att unionen får en ställning som en attraktiv plats för forskning och innovation och stärka unionen i den globala konkurrensen om begåvningar. Att öppna upp unionen för tredjelandsmedborgare som kan få rätt till inresa och vistelse i forskningssyfte är också en del av flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen. Det bekräftades också att inrättandet av en öppen arbetsmarknad för unionens forskare och forskare från tredjeländer var ett huvudmål för det europeiska forskningsområdet, som är ett enhetligt område där forskare, vetenskapliga rön och teknik kan röra sig fritt. ê2005/71/EG skäl 5 (anpassad) Syftet med detta direktiv är att bidra till att målen uppnås genom att stödja tredjelandsmedborgares inresa, vistelse och rörlighet i forskningssyfte under längre tid än tre månader, så att gemenskapen får ökad attraktionskraft bland forskare i hela världen och stärker sin ställning som ett internationellt forskningscentrum. ê2004/114/EG skäl 9 (anpassad) De nya gemenskapsreglerna bygger på definitioner av begreppen studerande, praktikant, läroanstalt och volontärarbete; dessa begrepp används redan i gemenskapsrätten, särskilt i olika gemenskapsprogram (till exempel Sokrates och Europeisk volontärtjänst för ungdomar) som syftar till att främja rörligheten för de berörda personerna. ê2004/114/EG skäl 11 Tredjelandsmedborgare som ingår i kategorierna för oavlönade praktikanter och volontärer och som genom sin verksamhet eller den typ av ersättning eller lön som de erhåller betraktas som arbetstagare enligt nationell lagstiftning, bör inte omfattas av detta direktiv. Inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som avser att bedriva medicinska studier med inriktning på specialisering bör avgöras av medlemsstaterna. ê 2005/71/EG skäl 11, 13 och 14 (anpassad) ð ny (9) Det är lämpligt att underlätta forskares inresa och vistelse genom att inrätta ð genom ï ett förfarande för inresa och vistelse som är oberoende av forskarnas rättsförhållande till det mottagande forskningsorganet och genom att inte längre utöver uppehållstillstånd ð eller visering för längre vistelse ï kräva arbetstillstånd. Medlemsstaterna kan tillämpa liknande bestämmelser för tredjelandsmedborgare som i samband med ett forskningsprojekt ansöker om inresa och vistelse för att undervisa vid en institution för högre utbildning i enlighet med nationell lagstiftning eller administrativ praxis. Det Ö Detta Õ särskilda förfarandet för forskare Ö bör bygga Õ bygger på att forskningsorganen samarbetar med medlemsstaternas behöriga myndigheter på invandringsområdet. Forskningsorganen Ö bör Õ ges en central roll i förfarandet för inresa och vistelse i syfte att underlätta och påskynda inresa och vistelse i gemenskapen Ö unionen Õ för forskare från tredjeländer, samtidigt som medlemsstaterna behåller sina befogenheter i frågor som rör polisens utlänningskontroll invandringspolitik . Forskningsorganen, som förhandsgodkänns av medlemsstaterna, bör kunna ingå ett mottagningsavtal med tredjelandsmedborgare som avser att genomföra forskningsprojekt. Medlemsstaterna ð bör utfärda ï utfärdar ett uppehållstillstånd ð ett tillstånd ï på grundval av mottagningsavtalet, om villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda. ê 2005/71/EG skäl 9 (anpassad) (10) De insatser som måste göras för att uppnå detta treprocentiga målet Ö att investera 3 % av BNP i forskning Õ gäller till stor del den privata sektorn, som följaktligen måste rekrytera fler forskare under de kommande åren, varför de forskningsorgan som kan omfattas av Ö godkännas enligt Õ direktivet Ö bör Õ finnas inom såväl Ö antingen Õ den offentliga som Ö eller Õ den privata sektorn. ê2005/71/EG skäl 15 (anpassad) ðny (11) För att öka gemenskapens Ö unionens Õ attraktionskraft bland forskare från tredjeländer Ö som är tredjelandsmedborgare Õ bör ð forskarnas familjemedlemmar, i enlighet med definitionen i rådets direktiv 2003/86/EG av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening[20], ï dessa under sin vistelse på en rad områden beviljas samma sociala och ekonomiska rättigheter som medborgarna i den mottagande medlemsstaten och ha möjlighet att undervisa vid institutioner för högre utbildning ðbeviljas inresa och vistelse tillsammans med dem. De bör omfattas av bestämmelserna om rörlighet inom unionen och bör även ha tillgång till arbetsmarknaden.ï. òny (12) När så är lämpligt bör medlemsstaterna uppmuntras att behandla doktorander som forskare. ê2005/71/EG skäl 6 (anpassad) (13) Genomförandet av detta direktiv bör inte stimulera till kunskapsflykt från länder med framväxande ekonomi eller utvecklingsländer. KompletterandeÅtgärder för att främja att forskarna återvänder till sina ursprungsländer och för att främja forskares rörlighet bör vidtas i partnerskap med ursprungsländerna i en strävan att skapa en övergripande migrationspolitik. òny (14) För att verka för att Europa som helhet får en ställning som världsledande expertiscentrum för studier och yrkesutbildning bör man förbättra villkoren för inresa och vistelse för dem som vill komma till unionen för dessa ändamål. Detta ligger i linje med målen för agendan för modernisering av Europas system för högre utbildning[21], särskilt inom ramen för internationaliseringen av den högre utbildningen i Europa. Tillnärmningen av medlemsstaternas berörda nationella lagstiftning är en del av denna strävan. òny (15) Den utvidgning och fördjupning av Bolognaprocessen som inleddes genom Bolognaförklaringen[22] har lett till en allt större konvergens mellan systemen för högre utbildning i de deltagande länderna, men även i andra länder. Orsaken är att de nationella myndigheterna har stött de studerandes och den akademiska personalens rörlighet och att läroanstalterna för högre utbildning har integrerat rörligheten i sina kursplaner. Detta måste avspeglas genom förbättrade bestämmelser om studerandes rörlighet inom unionen. Ett av målen med Bolognaförklaringen är att göra den högre utbildningen i Europa mer attraktiv och konkurrenskraftig. Bolognaprocessen har lett till inrättandet av det europeiska området för högre utbildning. Rationaliseringen av sektorn för högre utbildning i Europa har gjort det attraktivare för studerande som är tredjelandsmedborgare att studera i Europa. ê2004/114/EG skäl 10 (16) De förberedande kursernas längd och andra villkor för de studerande som omfattas av detta direktiv bör fastställas av medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning. ê2004/114/EG skäl 12 (17) Beviset på att en studerande har antagits vid en läroanstalt för högre utbildning kan bl.a. innefatta ett brev eller intyg som styrker dennes inskrivning. ê2004/114/EG skäl 13 ðny (18) Stipendier får ð bör ï tas med i beräkningen för att bedöma om den studerande har tillräckliga resurser. òny (19) Medlemsstaterna kunde själva bestämma om de skulle tillämpa direktiv 2004/114/EG på elever, volontärer och oavlönade praktikanter, men dessa grupper bör nu omfattas av det här direktivet för att underlätta deras inresa och vistelse och för att garantera deras rättigheter. Det här direktivet bör också tillämpas på au pairer och avlönade praktikanter, för att garantera deras lagstadgade rättigheter och skydd. (20) Avlönade praktikanter som kommer för att arbeta i unionen inom ramen för en företagsintern överföring av personal bör inte omfattas av detta direktiv, eftersom de omfattas av [direktiv 2013/xx/EU om företagsinterna överföringar av personal]. (21) Det finns för närvarande ingen rättslig ram på unionsnivå som avser au pairer som är tredjelandsmedborgare och som garanterar en rättvis behandling av dessa, och därför bör bestämmelser införas för att tillgodose deras särskilda behov som en särskilt sårbar grupp. I detta direktiv bör de villkor anges som ska uppfyllas av au pairen och värdfamiljen, särskilt vad gäller avtalet mellan dem som bland annat bör inbegripa de fickpengar som au pairen ska motta[23]. (22) När de allmänna villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda ska medlemsstaterna inom angivna tidsfrister utfärda ett tillstånd, dvs. en visering för längre vistelse och/eller ett uppehållstillstånd. Om en medlemsstat utfärdar uppehållstillstånd endast på sitt territorium och alla villkor i detta direktiv för inresa och vistelse är uppfyllda bör medlemsstaten bevilja den berörda tredjelandsmedborgaren de begärda viseringarna. (23) Tillståndet bör innehålla uppgifter om den berörda tredjelandsmedborgarens ställning och de respektive unionsprogrammen med rörlighetsåtgärder. Medlemsstaterna får ange ytterligare uppgifter antingen på papper eller elektroniskt, om detta inte utgör ytterligare villkor. (24) De olika giltighetstiderna för tillstånden inom ramen för detta direktiv bör återspegla den särskilda karaktären hos respektive grupps vistelse. (25) Medlemsstaterna får ta ut en avgift av sökanden för handläggningen av ansökan om tillstånd. Avgiften bör vara proportionell mot vistelsens ändamål. (26) De rättigheter som tredjelandsmedborgare beviljas enligt detta direktiv bör inte bero av huruvida tillståndet har formen av en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd. ê2004/114/EG skäl 8 ðny (27) Begreppet inresa och vistelse omfattar tredjelandsmedborgares inresa och vistelse ð i en medlemsstat ï för de ändamål som anges i detta direktiv. ê2004/114/EG skäl 14 (anpassad) ðny (28) Inresa och vistelse får vägras på vederbörligen motiverade grunder. Framför allt kan inresa och vistelse vägras om en medlemsstat enligt en bedömning som grundar sig på fakta ð i ett enskilt fall ï anser den berörda tredjelandsmedborgaren vara ett potentiellt hot mot allmän ordning och, allmän säkerhet ð eller folkhälsan ï . Begreppet allmän ordning får inbegripa fällande dom för allvarligt brott. I detta sammanhang måste det noteras att begreppen allmän ordning och allmän säkerhet också omfattar sådana fall där en tredjelandsmedborgare tillhör eller har tillhört en organisation som stöder terrorism, stöder eller har stött en sådan organisation eller har eller tidigare har haft extremistiska sympatier. ê2004/114/EG skäl 15 (anpassad) (29) Om medlemsstaterna hyser betänkligheter mot grunderna för ansökan om inresa och vistelse bör de kunna kräva alla de bevis som är nödvändiga för att bedöma dess samstämmighet, framför allt på grundval av sökandens påtänkta Ö planerade Õ studier Ö eller yrkesutbildning Õ , för att på så sätt bekämpa missbruk och felaktig användning av det förfarande som anges i detta direktiv. òny (30) De nationella myndigheterna bör underrätta tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa och vistelse i medlemsstaterna enligt detta direktiv om det beslut som fattas i fråga om ansökan. Detta bör ske skriftligen så snart som möjligt och senast inom 60 dagar, eller så snart som möjligt och senast inom 30 dagar när det gäller forskare och studerande som omfattas av unionsprogram med rörlighetsåtgärder, räknat från ansökningsdagen. ê 2004/114/EG skäl 16 (anpassad) ðny (31) Rörligheten Ö inom unionen Õ för tredjelandsmedborgare som bedriver Ö forskning eller studier eller är avlönade praktikanter Õ i flera medlemsstater måste Ö bör Õ underlättas; det måste också göras lättare för tredjelandsmedborgare som deltar i gemenskapsprogram som syftar till att främja rörligheten inom eller mot gemenskapen att beviljas inresa och vistelse i de syften som anges i detta direktiv. ð När det gäller forskare bör detta direktiv förbättra reglerna för den period under vilken det tillstånd som beviljas av den första medlemsstaten bör omfatta vistelser i en andra medlemsstat utan krav på ett nytt mottagningsavtal. Förbättringar bör göras när det gäller situationen för studerande och den nya gruppen avlönade praktikanter genom att göra det möjligt för dem att vistas i en andra medlemsstat under perioder mellan tre och sex månader, under förutsättning att de uppfyller de allmänna villkoren i detta direktiv. För praktikanter som är tredjelandsmedborgare och som kommer till unionen genom företagsinterna överföringar av personal bör man tillämpa särskilda bestämmelser för rörlighet inom unionen som utformats i enlighet med överföringens karaktär i överensstämmelse med [direktiv 2013/xx/EU om företagsinterna överföringar av personal].ï òny (32) Unionens invandringsbestämmelser och unionsprogram med rörlighetsåtgärder bör i större utsträckning komplettera varandra. Forskare och studerande som är tredjelandsmedborgare och som omfattas av sådana unionsprogram bör ha rätt att flytta till de avsedda medlemsstaterna på grundval av det tillstånd som den första medlemsstaten har beviljat, så länge som den fullständiga förteckningen över dessa medlemsstater är känd före inresan i unionen. Ett sådant tillstånd bör göra det möjligt för dem att utnyttja sin rörlighet utan att behöva tillhandahålla ytterligare information eller genomgå något annat ansökningsförfarande. Medlemsstaterna uppmuntras att underlätta rörligheten inom unionen för volontärer som är tredjelandsmedborgare i de fall som volontärprogrammen omfattar mer än en medlemsstat. ê 2004/114/EG skäl 18 (anpassad) ð ny (33) För att tredjelandsmedborgare som studerar ð bättre ï ska kunna täcka en del av kostnaderna för sina studier bör de ges ð ökat ï tillträde till arbetsmarknaden enligt villkoren i detta direktiv ð , vilket innebär minst 20 timmar per vecka ï . Principen om att de studerande ska ha tillträde till arbetsmarknaden på de villkor som anges i detta direktiv bör vara en allmän regel,. Men i Ö I undantagsfall Õ bör dock medlemsstaten kunna beakta läget på den nationella arbetsmarknaden ð , även om detta inte får leda till en risk att rätten till arbete helt upphävs ï . òny (34) Som en del i strävan efter att trygga en högkvalificerad arbetskraft för framtiden bör medlemsstaterna göra det möjligt för studerande som tar sin examen i unionen att stanna kvar på deras territorium för att söka efter arbetsmöjligheter eller etablera ett företag under tolv månader efter det att giltighetstiden för det ursprungliga tillståndet har löpt ut. Medlemsstaterna bör också göra det möjligt för forskare att göra på samma sätt när de har slutfört sitt forskningsprojekt i enlighet med mottagningsavtalet. Detta bör inte innebära en automatisk rätt till tillträde till arbetsmarknaden eller till att starta ett företag. De studerande eller forskarna kan ombes att lämna bevisning i enlighet med artikel 24. (35) Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas behörighet att reglera antalet tredjelandsmedborgare som beviljas inresa för arbete. (36) För att göra unionen mer attraktiv för forskare, studerande, elever, praktikanter, volontärer och au pairer som är tredjelandsmedborgare är det viktigt att se till att de behandlas rättvist i enlighet med artikel 79 i fördraget. Dessa grupper har rätt till samma behandling som värdlandets medborgare enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/98/EU av den 13 december 2011 om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium och om en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat[24]. Mer förmånliga rättigheter att behandlas på samma sätt som medborgare i värdmedlemsstaten när det gäller grenar av den sociala tryggheten i enlighet med definitionen i förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen bör bibehållas för forskare som är tredjelandsmedborgare, utöver rättigheterna enligt direktiv 2011/98/EU. Enligt det sistnämnda direktivet kan nu medlemsstaterna begränsa likabehandlingen när det gäller grenar av den sociala tryggheten, inbegripet familjeförmåner, och denna begränsningsmöjlighet kan påverka forskare. Dessutom bör elever, volontärer, oavlönade praktikanter och au pairer, oberoende av om unionslagstiftningen eller värdlandets nationella lagstiftning ger dem tillträde till arbetsmarknaden, få samma behandling som värdmedlemsstatens medborgare när det gäller tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster. ê2004/114/EG skäl 23 (37) Detta direktiv bör under inga omständigheter påverka tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland[25]. ê2005/71/EG skäl 22 (anpassad) Detta direktiv bör under inga omständigheter påverka tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland[26]. ê2004/114/EG skäl 4 (anpassad) ðny (38) Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och följer de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. ð, i enlighet med artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen ï. ê2005/71/EG skäl 25 (anpassad) Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. ê2004/114/EG skäl 5 (39) Medlemsstaterna bör genomföra bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. ê2005/71/EG skäl 24 (anpassad) Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. òny (40) I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument har medlemsstaterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. När det gäller detta direktiv anser lagstiftaren det vara motiverat att sådana dokument översänds. ê 2004/114/EG skäl 24 (anpassad) ðny (41) Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för Ö forskning, Õ studier, elevutbyte, oavlönad ð eller avlönad ï yrkesutbildning, eller volontärarbete ð eller au pair-arbete ï , inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av dess omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå Ö unionsnivå Õ, får gemenskapen Ö unionen Õ vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. ê 2005/71/EG skäl 23 (anpassad) Målen för detta direktiv – införandet av ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i medlemsstaterna under en period som överstiger tre månader i syfte att genomföra ett forskningsprojekt inom ramen för ett mottagningsavtal med ett forskningsorgan – kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, särskilt inte i fråga rörlighet mellan medlemsstaterna, och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Gemenskapen har därför rätt att vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. ê2004/114/EG skäl 22 (anpassad) (42) Varje medlemsstat bör se till att i största möjligaste mån tillhandahålla allmänheten regelbundet uppdaterad information, särskilt via Internet, Ö om forskningsorganisationer, som godkänts enligt detta direktiv, med vilka forskare skulle kunna ingå mottagningsavtal, och om villkoren och förfarandena för inresa och vistelse på dess territorium i syfte att bedriva forskning, såsom de antagits enligt detta direktiv samt Õ om Ö information om Õ de läroanstalter som definieras i detta direktiv, om de studiekurser som tredjelandsmedborgare kan antas till samt om de villkor och förfaranden som gäller för inresa och vistelse i studiesyfte på medlemsstatens territorium. ê2005/71/EG skäl 10 (anpassad) Varje medlemsstat bör se till att regelbundet uppdaterad och så uttömmande information som möjligt offentliggörs, särskilt via Internet, om enligt detta direktiv godkända forskningsorgan med vilka forskare kan ingå mottagningsavtal och om de villkor och förfaranden för inresa och vistelse på medlemsstatens territorium i forskningssyfte som har antagits enligt detta direktiv. ê2005/71/EG skäl 28 (anpassad) (43) [I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll Ö nr 21 Õ om Förenade kungarikets och Irlands ställning Ö med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa Õ som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget Ö om Europeiska unionens funktionssätt Õ om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i nämnda protokoll, deltar inte Förenade kungariket Ö deltar inte de medlemsstaterna Õ i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket Ö Förenade kungariket eller Irland Õ .] ê2005/71/EG skäl 29 (anpassad) (44) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska Ö unionens Õ gemenskapen Ö funktionssätt Õ deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i Danmark. ê2004/114/EG skäl 17 (anpassad) För att tillåta en första inresa på en medlemsstats territorium bör medlemsstaten i god tid före inresan kunna utfärda ett uppehållstillstånd eller, om den utfärdar uppehållstillstånd enbart på det egna territoriet, en visering. ê2004/114/EG skäl 19 (anpassad) Begreppet tillstånd i förväg innebär också att bevilja arbetstillstånd till de studerande som vill utöva en ekonomisk verksamhet. ê2004/114/EG skäl 20 (anpassad) Detta direktiv påverkar inte den nationella lagstiftning som rör deltidsarbete. ê2004/114/EG skäl 21 (anpassad) Det bör finnas möjlighet att påskynda förfarandena för att bevilja inresa och vistelse för studier eller för elevutbytesarrangemang som förvaltas av erkända organisationer i medlemsstaterna. ê2004/114/EG skäl 25 (anpassad) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i nämnda protokoll, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som varken är bindande för eller tillämpligt i de staterna. ê2004/114/EG skäl 26 (anpassad) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som varken är bindande för eller tillämpligt i Danmark. ê2005/71/EG skäl 1 (anpassad) Kommissionen framhöll i januari 2000 nödvändigheten av att, som led i en strävan att stärka och skapa struktur i den europeiska forskningspolitiken, skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet, som centralt moment i gemenskapens framtida insatser på detta område. ê2005/71/EG skäl 2 (anpassad) Europeiska rådet i Lissabon i mars 2000, som godkände det europeiska området för forskningsverksamhet, uppställde målet att gemenskapen senast 2010 skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi. ê2005/71/EG skäl 3 (anpassad) Globaliseringen av ekonomin kräver större rörlighet för forskare, en insikt som kom till uttryck i sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens[27] verksamhet, när gemenskapen ytterligare ökade möjligheterna för forskare från tredjeländer att delta i forskningsprogrammen. ê2005/71/EG skäl 4 (anpassad) Europeiska gemenskapen beräknas senast 2010 behöva 700000 forskare för att nå det av Europeiska rådet i Barcelona i mars 2002 fastställda målet att 3 % av BNP skall investeras i forskning. Detta mål kräver en rad samverkande åtgärder, exempelvis att öka de ungas intresse för en vetenskaplig karriär, främja kvinnors deltagande i vetenskaplig forskning, öka möjligheterna till utbildning och rörlighet inom forskningen, förbättra karriärmöjligheterna för forskare inom gemenskapen och göra gemenskapen mer öppen för tredjelandsmedborgare som kan komma i fråga för inresa och vistelse i forskningssyfte. ê2005/71/EG skäl 6 (anpassad) Genomförandet av detta direktiv bör inte stimulera till kunskapsflykt från länder med framväxande ekonomi eller utvecklingsländer. Kompletterande åtgärder för att främja att forskarna återvänder till sina ursprungsländer och för att främja forskares rörlighet bör vidtas i partnerskap med ursprungsländerna i en strävan att skapa en övergripande migrationspolitik. ê2005/71/EG skäl 7 (anpassad) För att uppnå målen i Lissabonprocessen är det också viktigt att främja rörligheten inom unionen för forskare som är EU-medborgare och särskilt forskare från de medlemsstater som anslöt sig 2004, i syfte att bedriva vetenskaplig forskning. ê2005/71/EG skäl 8 (anpassad) Med tanke på den öppenhet som förändringarna i världsekonomin framtvingar och de krav som uppfyllelsen av målet att 3 % av BNP skall investeras i forskning sannolikt kommer att medföra, bör de forskare från tredjeländer som kan vara berättigade enligt direktivet utses enligt en bred definition som bygger på forskarnas behörighet och det forskningsprojekt som de avser att genomföra. ê2005/71/EG skäl 12 (anpassad) Samtidigt bör de hävdvunna vägarna för inresa och vistelse (såsom arbete och praktik) bibehållas, särskilt för doktorander som bedriver forskning som studerande, vilka bör undantas från detta direktivs tillämpningsområde och vilka omfattas av rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete[28]. ê2005/71/EG skäl 16 (anpassad) Detta direktiv innebär en mycket viktig förbättring av den sociala tryggheten, eftersom principen om icke-diskriminering även är tillämplig direkt på personer som kommer till en medlemsstat direkt från ett tredjeland. Direktivet bör dock ändå inte ge upphov till ytterligare rättigheter utöver de som redan föreskrivs i den befintliga gemenskapslagstiftningen i fråga om social trygghet för tredjelandsmedborgare som omfattas av vissa gränsöverskridande bedömningsgrunder mellan medlemsstaterna. Vidare bör det genom direktivet inte beviljas rättigheter i situationer som inte omfattas av gemenskapslagstiftningen, till exempel avseende familjemedlemmar som är bosatta i ett tredjeland. ê2005/71/EG skäl 17 (anpassad) Det är viktigt att främja rörligheten för tredjelandsmedborgare som beviljas rätt till inresa och vistelse för att bedriva vetenskaplig forskning som en möjlighet att utveckla och konsolidera kontakter och nätverk mellan partner och fastställa rollen för det europeiska området för forskningsverksamhet över hela världen. Forskare bör kunna utnyttja denna rörlighet på de villkor som fastställs i detta direktiv. Villkoren för att utnyttja rörligheten enligt detta direktiv bör inte påverka de nuvarande reglerna för erkännande av resehandlingars giltighet. ê2005/71/EG skäl 18 (anpassad) Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att underlätta och främja fortsatt sammanhållning av forskarnas familjer, i enlighet med rådets rekommendation av den 12 oktober 2005 om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i Europeiska gemenskapen[29]. ê2005/71/EG skäl 19 (anpassad) I familjesammanhållningens och rörlighetens intresse bör familjemedlemmar kunna ansluta sig till forskaren i en annan medlemsstat på de villkor som anges i medlemsstatens nationella lagstiftning, dit även medlemsstatens skyldigheter enligt bilaterala eller multilaterala avtal hör. ê2005/71/EG skäl 20 (anpassad) Innehavare av uppehållstillstånd bör i princip ha tillåtelse att lämna in en ansökan om inresa och vistelse medan de befinner sig på den berörda medlemsstatens territorium. ê2005/71/EG skäl 21 (anpassad) Medlemsstaterna bör ha rätt att ta ut en avgift av sökanden för handläggningen av ansökan om uppehållstillstånd. ê2005/71/EG skäl 26 (anpassad) I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning” kommer medlemsstaterna att uppmanas att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. ê2005/71/EG skäl 27 (anpassad) I enlighet med artikel 3 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, meddelade Irland i en skrivelse av den 1 juli 2004 sin önskan att delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. òny (45) Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till de tidigare direktiven. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av de tidigare direktiven. (46) Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och de datum för tillämpningen av direktiven som anges i bilaga I, del B. ê 2004/114/EG (anpassad) ð ny HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte Syftet med detta direktiv är att fastställa I detta direktiv fastställs a) villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium för en period som överstiger tre månader ð 90 dagar ï , för Ö forskning Õ , studier, elevutbyte, ð avlönad och ï oavlönad yrkesutbildning eller, volontärarbete ð eller au pair-arbete ï, b) reglerna för förfaranden för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium för dessa ändamål. òny b) villkoren för inresa och vistelse för studerande och avlönade praktikanter som är tredjelandsmedborgare under en period på över 90 dagar i andra medlemsstater än den medlemsstat som först beviljar tredjelandsmedborgaren ett tillstånd på grundval av detta direktiv c) villkoren för inresa och vistelse för forskare som är tredjelandsmedborgare i andra medlemsstater än den medlemsstat som först beviljar tredjelandsmedborgaren ett tillstånd på grundval av detta direktiv. ê 2005/71/EG (anpassad) KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte I detta direktiv anges villkoren för inresa och vistelse i medlemsstaterna för forskare från tredjeländer som avser att under mer än tre månader genomföra ett forskningsprojekt inom ramen för mottagningsavtal med forskningsorgan. ê 2004/114/EG (anpassad) ðny Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Detta direktiv är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för Ö forskning, Õ studier, Ö elevutbyte Õ, ð avlönad eller ï Ö oavlönad yrkesutbildning, volontärarbete Õ ð eller au pair-arbete ï . 2. Direktivet är inte tillämpligt på Ö tredjelandsmedborgare Õ a) tredjelandsmedborgare som vistas i en medlemsstat i egenskap av asylsökande eller som omfattas av subsidiära skyddsformer eller ordningar för tillfälligt skydd, b) tredjelandsmedborgare vars avvisning har skjutits upp på saklig eller rättslig grund, c) tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till unionsmedborgare som har utövat sin rätt till fri rörlighet inom gemenskapen, d) tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatta i en medlemsstat enligt rådets direktiv 2003/109/EG[30] och som utövar sin rätt att bosätta sig i en annan medlemsstat för studier eller yrkesutbildning, e) tredjelandsmedborgare som enligt den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten är godkända som arbetstagare eller egenföretagare., òny f) som, i likhet med sina familjemedlemmar och oavsett medborgarskap, har rätt till fri rörlighet motsvarande unionsmedborgares rättigheter enligt avtal mellan antingen unionen och medlemsstaterna eller unionen och tredjeländer, g) praktikanter som kommer till unionen inom ramen för en företagsintern överföring av personal enligt [direktiv 2013/xx/EU om företagsinterna överföringar av personal]. ê 2004/114/EG (anpassad) Artikel 3 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: Ö avses med Õ a) tredjelandsmedborgare: varje Ö en Õ person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 1720.1 i fördraget, ê 2005/71/EG (anpassad) Artikel 2 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) tredjelandsmedborgare: varje person som inte är unionsmedborgare enligt artikel 17.1 i fördraget. ê2005/71/EG b) d) forskare: en tredjelandsmedborgare (med lämplig högskoleexamen som ger tillträde till doktorandutbildning) som väljs ut av ett forskningsorgan för att genomföra ett forskningsprojekt där ovannämnda examen normalt krävs, ê2004/114/EG c) b) studerande: en tredjelandsmedborgare som har antagits vid en läroanstalt för högre utbildning och som beviljats inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för att som huvudsaklig verksamhet på heltid följa ett studieprogram som leder till en högskoleexamen som erkänns av den medlemsstaten, däribland utbildningsbevis, examensbevis eller doktorsexamen från en läroanstalt för högre utbildning, vilket kan omfatta en förberedande kurs före sådan utbildning enligt nationell lagstiftning, d) c) elev: en tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för att, inom ramen för ett utbytesprogram som genomförs av en organisation som har erkänts av medlemsstaten för detta ändamål enligt medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis, följa ett erkänt program inom sekundärutbildningen, ê 2004/114/EG (anpassad) e) d) oavlönad praktikant: en tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för en oavlönad utbildningsperiod i enlighet med Ö den berörda medlemsstatens Õ nationella lagstiftning, òny f) avlönad praktikant: en tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för en utbildningsperiod för vilken han eller hon får lön i enlighet med den berörda medlemsstatens lagstiftning, g) volontär: en tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa och vistelse på en medlemsstats territorium för att delta i ett erkänt volontärprogram, ê 2004/114/EG (anpassad) h)f) volontärprogram: ett program för konkret solidaritetsverksamhet som bygger på ett Ö av medlemsstaten eller unionen erkänt program Õ nationellt program eller ett gemenskapsprogram med allmännyttiga mål, òny i) au pair: en tredjelandsmedborgare som tillfälligt tas emot av en familj på en medlemsstats territorium i utbyte mot lätt hushållsarbete och barnomsorg där syftet är att personen i fråga ska förbättra sina språkkunskaper och sin kunskap om värdlandet, ê2005/71/EG j) b) forskning: skapande arbete som bedrivs systematiskt för att höja den totala kunskapsnivån, bland annat kunskap om människan, kulturen och samhället, samt användning av dessa kunskaper för nya tillämpningar, k) c) forskningsorgan: varje form av offentlig eller privat organisation som bedriver forskning, och som enligt detta direktiv har godkänts av en medlemsstat i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis, ê 2004/114/EG (anpassad) l) e) läroanstalt: en offentlig eller privat läroanstalt, som Ö på grundval av tydliga kriterier Õ erkänns av värdmedlemsstaten och/eller vars studieprogram erkänns enligt värdmedlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis för de ändamål som fastställs i detta direktiv, òny m) lön: betalning, oavsett form, som mottas som vederlag för utförda tjänster och som enligt nationell lagstiftning eller etablerad praxis anses som en grundläggande del av ett anställningsförhållande, n) anställning: verksamhet som omfattar alla slag av arbete som regleras av nationell lagstiftning eller etablerad praxis för och under ledning och kontroll av en arbetsgivare, o) första medlemsstat: den medlemsstat som först beviljade tredjelandsmedborgaren i fråga ett tillstånd på grundval av detta direktiv, p) andra medlemsstat: varje annan medlemsstat än den första medlemsstaten, q) unionsprogram med rörlighetsåtgärder: unionsfinansierade program som främjar tredjelandsmedborgares möjligheter till inresa och vistelse i unionen, r) tillstånd: ett uppehållstillstånd som utfärdas av myndigheterna i en medlemsstat och som ger en tredjelandsmedborgare rätt att lagligen vistas på dess territorium i enlighet med artikel 1.2 a i förordning (EG) nr 1030/2002, s) visering för längre vistelse: ett tillstånd som utfärdas av en medlemsstat i enlighet med artikel 18 i Schengenkonventionen eller som utfärdas i enlighet med den nationella lagstiftningen i medlemsstater som inte fullt ut genomför Schengenregelverket. ê2004/114/EG g) uppehållstillstånd : varje tillstånd som utfärdas av myndigheterna i en medlemsstat och som ger en tredjelandsmedborgare rätt att lagligen vistas på dess territorium i enlighet med artikel 1.2 a i förordning (EG) nr 1030/2002. ê 2005/71/EG (anpassad) e) uppehållstillstånd: varje tillstånd som försetts med beteckningen ”forskare” och som utfärdats av en medlemsstats myndigheter och ger en tredjelandsmedborgare rätt att vistas lagligen på medlemsstatens territorium, i enlighet med artikel 1.2 a i förordning (EG) nr 1030/2002. Artikel 3 Tillämpningsområde 1. Detta direktiv skall tillämpas på tredjelandsmedborgare som ansöker om att få resa in på en medlemsstats territorium i syfte att genomföra ett forskningsprojekt. 2. Detta direktiv skall inte tillämpas på a) tredjelandsmedborgare som befinner sig i en medlemsstat för att söka internationellt skydd eller inom ramen för ordningar för tillfälligt skydd, b) tredjelandsmedborgare som ansöker om rätt att vistas i en medlemsstat i egenskap av studerande i den mening som avses i direktiv 2004/114/EG i syfte att bedriva forskning och därigenom erhålla en doktorsexamen, c) tredjelandsmedborgare som är föremål för ett utvisningsbeslut, men där uppskov med verkställigheten har beviljats på grund av faktiska eller rättsliga omständigheter, d) forskare som av ett forskningsorgan har lånats ut till ett annat forskningsorgan i en annan medlemsstat. ê 2005/71/EG (anpassad) Artikel 4 Förmånligare bestämmelser 1. Detta direktiv ska inte påverka tillämpningen av förmånligare bestämmelser i a) bilaterala eller multilaterala avtal mellan å ena sidan gemenskapen eller gemenskapen och dess medlemsstater och å andra sidan ett eller flera tredjeländer, b) bilaterala eller multilaterala avtal mellan en eller flera medlemsstater och ett eller flera tredjeländer. 2. Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att införa eller bibehålla bestämmelser som är mer förmånliga för de personer som direktivet skall tillämpas på. ê 2004/114/EG (anpassad) ðny Artikel 4 Förmånligare bestämmelser 1. Detta direktiv ska inte påverka tillämpningen av förmånligare bestämmelser i a) bilaterala eller multilaterala avtal Ö som ingåtts Õ mellan gemenskapen Ö unionen Õ eller gemenskapen Ö unionen Õ och dess medlemsstater och ett eller flera tredjeländer, b) bilaterala eller multilaterala avtal Ö som ingåtts Õ mellan en eller flera medlemsstater och ett eller flera tredjeländer. 2. Detta direktiv ska inte påverka medlemsstaternas rätt att anta eller behålla bestämmelser som är förmånligare för de personer som omfattas av direktivet ð med avseende på artiklarna 21, 22, 23, 24, 25 och 29, särskilt i samband med partnerskap för rörlighet ï . KAPITEL II VILLKOR FÖR INRESA OCH VISTELSE ê2004/114/EG Artikel 5 Princip 1. En tredjelandsmedborgares rätt till inresa och vistelse enligt detta direktiv är avhängig av att det framgår av handlingarna i ärendet att sökanden uppfyller de allmänna villkoren i artikel 6 och de särskilda villkoren, beroende på vilken kategori sökanden tillhör, i artiklarna 7–11 14. òny 2. När de allmänna villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda ska de sökande ha rätt till en visering för längre vistelse och/eller ett uppehållstillstånd. Om en medlemsstat endast utfärdar uppehållstillstånd på sitt territorium och inte på annan plats och alla villkor för inresa och vistelse som anges i detta direktiv är uppfyllda ska den berörda medlemsstaten utfärda den erforderliga viseringen till tredjelandsmedborgaren. ê2004/114/EG (anpassad) Artikel 6 Allmänna villkor 1. En tredjelandsmedborgare som ansöker om tillstånd till inresa och vistelse för de ändamål som avses i artiklarna 7–11 detta direktiv ska uppfylla följande villkor: a) Sökanden ska uppvisa en giltig resehandling så som denna fastställs i nationell lagstiftning. Medlemsstaten får kräva att resehandlingens giltighetstid minst omfattar den planerade vistelsens längd. ê 2004/114/EG (anpassad) b) Sökanden ska uppvisa ett tillstånd till den planerade vistelsen från föräldrarna Ö eller en likvärdig handling Õ om sökanden är underårig enligt värdmedlemsstatens lagstiftning. c) Sökanden ska ha en sjukförsäkring som avser Ö för Õ samtliga risker som den berörda medlemsstatens egna medborgare normalt har täckning för. ê2004/114/EG d) Sökanden får inte betraktas som ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet och folkhälsa. e) Om medlemsstaten så begär, ska sökanden förete bevis för att denne har erlagt de avgifter som enligt artikel 2031 i detta direktiv krävs för behandlingen av ansökan. òny f) Sökanden ska förete de bevis som medlemsstaten kräver på att han eller hon under vistelsen kommer att ha tillräckliga tillgångar för att bekosta sitt uppehälle, sin yrkesutbildning och sin återresa, vilket dock inte får påverka medlemsstaternas möjlighet att göra en enskild prövning av varje individuellt fall. ê 2004/114/EG (anpassad) 2. Medlemsstaterna skall underlätta förfarandet för inresa och vistelse för de tredjelandsmedborgare som avses i artiklarna 7–11 och som deltar i gemenskapsprogram som främjar rörligheten till eller inom gemenskapen. ê 2005/71/EG (anpassad) KAPITEL III FORSKARES INRESA OCH VISTELSE Artikel 7 Villkor för inresa och vistelse 1. En tredjelandsmedborgare som ansöker om tillstånd till inresa och vistelse för de ändamål som avses i artiklarna 7–11 detta direktiv ska uppfylla följande villkor: a) visa upp en giltig resehandling enligt nationell lagstiftning; medlemsstaterna får kräva att resehandlingen skall vara giltig minst så länge som uppehållstillståndet varar, b) uppvisa ett undertecknat mottagningsavtal med ett forskningsorgan i enlighet med artikel 6.2, och c) vid behov uppvisa ett kostnadsåtagande som utfärdats av forskningsorganet i enlighet med artikel 6.3, och d) inte bedömas utgöra ett hot mot den allmänna ordningen och säkerheten eller folkhälsan. Medlemsstaterna skall kontrollera att alla villkor i leden a, b, c och d har uppfyllts. 2. Medlemsstaterna får också kontrollera på vilka villkor mottagningsavtalet har grundats och ingåtts. 3. När kontrollerna i punkterna 1 och 2 har slutförts med positivt resultat, skall forskaren tillåtas resa in på medlemsstatens territorium för att arbeta i enlighet med mottagningsavtalet. òny Artikel 7 Särskilda villkor för forskare 1. Utöver de allmänna villkoren i artikel 6 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa och vistelse för forskning a) uppvisa ett undertecknat mottagningsavtal med ett forskningsorgan i enlighet med artikel 9.1 och 9.2, b) vid behov uppvisa ett kostnadsåtagande som utfärdats av forskningsorganet i enlighet med artikel 9.3. 2. Medlemsstaterna får kontrollera på vilka villkor mottagningsavtalet har grundats och ingåtts. 3. När kontrollerna i punkterna 1 och 2 har slutförts med positivt resultat, ska forskaren tillåtas resa in på medlemsstatens territorium för att arbeta i enlighet med mottagningsavtalet. 4. Ansökningar från tredjelandsmedborgare som önskar bedriva forskning i unionen ska prövas och behandlas när den berörda tredjelandsmedborgaren vistas utanför den medlemsstat där han eller hon vill få rätt till inresa och vistelse. 5. Medlemsstaterna får, i enlighet med sin nationella lagstiftning, godta en ansökan som lämnats in när den berörda tredjelandsmedborgaren redan befinner sig på deras territorium. 6. Medlemsstaterna ska avgöra huruvida ansökningar om tillstånd ska lämnas in av forskaren eller av det berörda forskningsorganet. ê 2005/71/EG (anpassad) KAPITEL II FORSKNINGSORGAN Artikel 58 Godkännande Ö av forskningsorgan Õ ê2005/71/EG 1. Varje forskningsorgan som vill ta emot en forskare inom ramen för det förfarande för inresa och vistelse som fastställs i detta direktiv ska ha förhandsgodkänts för detta ändamål av den berörda medlemsstaten. 2. Forskningsorganet ska godkännas i enlighet med de förfaranden som anges i medlemsstaternas nationella lagstiftning eller administrativa praxis. Ansökningar om godkännande från både offentliga och privata organ ska utformas i enlighet med dessa förfaranden och grundas på deras uppdrag enligt lag eller i förekommande fall på deras stadgeenliga ändamål tillsammans med uppgifter som styrker att de bedriver forskning. Forskningsorganet ska godkännas för minst fem år. I undantagsfall får medlemsstaterna ge godkännande för en kortare tid. 3. Medlemsstaterna får i enlighet med nationell lagstiftning begära ett skriftligt åtagande från forskningsorganet som innebär att om forskaren olagligen stannar kvar på den berörda medlemsstatens territorium ska ovannämnda organ stå för återbetalningen av de kostnader för hans eller hennes vistelse och återresa som betalats av den medlemsstatens offentliga medel. Forskningsorganets ekonomiska ansvar ska upphöra senast sex månader efter det att mottagningsavtalet har löpt ut. 4. Medlemsstaterna får föreskriva att det godkända organet, inom två månader från den dag då mottagningsavtalet löpte ut, ska bekräfta för de behöriga myndigheter som medlemsstaterna har utsett för ändamålet att arbetet har bedrivits inom vart och ett av de forskningsprojekt för vilka ett mottagningsavtal har undertecknats på grundval av artikel 69. ê 2005/71/EG (anpassad) 5. De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningar över de forskningsorgan som godkänts i enlighet med detta direktiv Ö när dessa förteckningar ändras Õ . ê2005/71/EG 6. En medlemsstat får bland annat vägra att förlänga eller besluta att återkalla godkännandet av ett forskningsorgan som inte längre uppfyller villkoren i punkterna 2, 3 och 4, eller om godkännandet har erhållits på falska grunder, eller om forskningsorganet har ingått ett mottagningsavtal med en tredjelandsmedborgare på ett bedrägligt eller försumligt sätt. Om den berörda medlemsstaten inte ger eller återkallar sitt godkännande, får det berörda forskningsorganet förbjudas att ansöka om ett nytt godkännande i upp till fem år från det att beslutet om att återkalla eller inte förlänga godkännandet offentliggjordes. 7. Medlemsstaterna får i sin nationella lagstiftning besluta om följderna av ett återkallande av godkännandet eller en vägran att förlänga godkännandet för befintliga mottagningsavtal som ingåtts i enlighet med artikel 69 och hur detta påverkar de berörda forskarnas uppehållstillstånd. ê 2005/71/EG (anpassad) Artikel 69 Mottagningsavtal 1. Ett forskningsorgan som vill ta emot en forskare ska ingå ett mottagningsavtal med denne, varigenom forskaren åtar sig att genomföra det aktuella forskningsprojektet och forskningsorganet åtar sig att ta emot forskaren, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel Ö under förutsättning att villkoren i artiklarna 6 och Õ 7 Ö är uppfyllda Õ . òny Mottagningsavtalet ska innehålla åtminstone följande delar: a) Forskningsprojektets titel och syfte. b) Ett åtagande av forskaren att slutföra forskningsprojektet. c) Bekräftelse av organet att det åtar sig att ta emot forskaren så att denne kan slutföra forskningsprojektet. d) Forskningsprojektets start- och slutdatum. e) Information om rättsförhållandet mellan forskningsorganet och forskaren. f) Information om forskarens arbetsförhållanden. ê2005/71/EG 2. Ett forskningsorgan får ingå mottagningsavtal endast om följande villkor är uppfyllda: a) Forskningsprojektet har godtagits av forskningsorganets behöriga myndigheter, efter kontroll av följande: i) Syftet med den planerade forskningen, forskningsprojektets längd och tillgång till den finansiering som behövs för att genomföra projektet. ii) Forskarens kvalifikationer i förhållande till forskningens syfte; kvalifikationerna ska styrkas med en vidimerad kopia av kvalifikationerna, i enlighet med artikel 2 db. ê 2005/71/EG (anpassad) b) Forskaren skall under varje månad av sin vistelse ha tillgång till tillräckliga medel motsvarande det minimibelopp som medlemsstaten har offentliggjort för ändamålet, så att kostnaderna för uppehälle och återresa är täckta utan att medlemsstatens sociala biståndssystem behöver utnyttjas. c) Forskaren skall under sin vistelse ha en sjukförsäkring som täcker alla risker som medborgare i den berörda medlemsstaten i normala fall får täckta. d) I mottagningsavtalet skall forskarnas rättsliga förhållanden och arbetsvillkor specificeras. ê2005/71/EG 3. Efter det att mottagningsavtalet har undertecknats, kan forskningsorganet i enlighet med nationell lagstiftning åläggas att förse forskaren med ett personligt intyg om att organet åtar sig att stå för de kostnader som avses i artikel 58.3. 4. Mottagningsavtalet ska automatiskt upphöra att gälla om forskaren inte beviljas rätt till inresa och vistelse eller om rättsförhållandet mellan forskaren och forskningsorganet upphör. 5. Forskningsorganet ska utan dröjsmål underrätta den myndighet som medlemsstaterna har utsett för ändamålet om varje omständighet som kan hindra genomförandet av detta mottagningsavtal. ê 2004/114/EG (anpassad) Artikel 710 Särskilda villkor för studerande 1. Utöver de allmänna villkoren i artikel 6 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om inresa och vistelse för studier uppfylla följande villkor: a) Den studerande ska Ö förete bevis på att han eller hon är Õ vara antagen vid en läroanstalt för högre utbildning för att följa ett studieprogram. b) d) Om medlemsstaten så begär ska den studerande styrka att han eller hon har erlagt de avgifter som läroanstalten kräver. b) Den studerande skall förete de bevis som medlemsstaten kräver på att han under vistelsen kommer att ha tillräckliga tillgångar för att bekosta sitt uppehälle, sina studier och sin återresa. Medlemsstaterna skall offentliggöra det minsta månatliga belopp som krävs för denna bestämmelse, vilket dock inte får påverka medlemsstaternas möjlighet att göra en enskild prövning av varje individuellt fall. c) Om medlemsstaten så begär ska den studerande förete bevis på tillräckliga kunskaper i undervisningsspråket för det studieprogram som han följer. 2. Studerande som automatiskt omfattas av en sjukförsäkring mot alla de risker som medborgarna i den berörda medlemsstaten normalt är skyddade för när de är inskrivna vid en läroanstalt, ska anses uppfylla villkoret i artikel 6.1 c. Artikel 8 Rörlighet