DELRAPPORT OM VISERINGSFRÅGOR (RUMÄNIEN)

(framlagt av kommissionen)

Den 1 december 2000 nådde rådet (rättsliga och inrikes frågor) en politisk överenskommelse rörande kommissionens förslag till rådets förordning om vilka länder utanför EU vars medborgare måste ha visering vid passage av EU:s yttre gränser samt vilka länder vars medborgare är undantagna från detta krav. I enlighet med denna överenskommelse kommer Rumänien att återfinnas bland de länder vars medborgare är undantagna från viseringstvånget. Detta undantag träder dock inte i kraft förrän rådet fattat beslut vid ett senare skede på basis av en rapport från kommissionen.

Rådet har uppamnat kommissionen att senast den 30 juni 2001 lämna in en sådan rapport rörande de åtaganden som Rumänien är redo att göra vad gäller olaglig invandring och olaglig vistelse inklusive repatriering av personer från Rumänien som olagligen bor i medlemsstater inom Europeiska unionen. Rapporten bör innehålla användbara rekom mendationer. För att nå en ståndpunkt om dessa åtaganden snarast möjligt har rådet begärt en första rapport av kommissionen före 30 januari 2001.

Denna första delrapport koncentreras på:

- gränskontroller

- viseringspolitik

- säkerhet vad gäller resehandlingar

- återtagandeavtal

Rapporten bygger på information som samlats av kommissionen i samband med förberedelserna inför anslutningen och särskilt då på de synpunkter som inlämnades av Rumänien den 15 januari 2001 som svar på en begäran från kommissionen den 18 december 2000. Kommissionen håller den av Rumänien inlämnade dokumentationen tillgänglig för medlemsstaterna.

1. Gränskontroll

1.1. Uppbyggnad av institutionerna

En enhetlig rumänsk gränspolis bildades 1999 med gränspolisens generalinspektorat i ledningen. Den ersatte gränsbevakningens nationella huvudkontor och gränspolis direktoratet och har jurisdiktion över landets samtliga riksgränser. Generalinspektoratet innehar även högsta ledningen för kustbevakningen. Som ett komplement utarbetade även gränspolisens generalinspektorat en handlingsplan med åtgärder gällande denna institutions modernisering, utveckling och funktionssätt för perioden 2000-2004 och fram till 2008. Planen innehåller följande kapitel: moderniseringar av lagstiftningen, institutionell uppbyggnad, personalhantering samt logistik. Som en följd trädde en reform av gränspolisens regionala befälsstruktur i kraft den i juli 2000. Därigenom avskaffades en beslutsnivå varvid en enda nivå för den regionala befälsstrukturen infördes och personalen omfördelades så att den kan ägna sig åt mer operativa funktioner. I gränskontrollplanerna ingår också en utbyggnad av gränspolisens operationella kapacitet genom anskaffning av modern utrustning.

På lagstiftningsområdet utarbetades två nya lagar under 2000. Den ena gäller den rumänska gränspolisens uppbyggnad och funktion, den andra innehåller bestämmelser gällande statsgränserna. Dessa utkast återfinns på det nyvalda parlamentets prioriteringslista.

Arbetet med att professionalisera gränspolisen fortlöper och alla värnpliktiga kommer att vara helt ersatta med kontraktsanställd personal under 2002. Totalt omfattar personalen vid gränspolisen f.n. 23 000 personer. De organisatoriska reformerna kommer att följas av förbättrad utbildning av personalen. Nya utbildnings metoder som är anpassade till den nya organisationen kommer att tas fram. Genom ett partnerskapsprojekt med medlemsstaterna, med början under första halvåret 2001, får man hjälp med att utveckla en utbildningsstrategi och modernisera utbildningsinstitutionerna. Inom detta projekt kommer personalen att utbildas i ämnen som t.ex. moderna personalmetoder, behandling och insamling av information som är relevant vid gränskontroller samt moderna metoder för kontroll av resehandlingar. En fortsättning för dessa nya utbildningsmetoder skall säkras genom utbildning av ett antal lärare. Förebyggande och bekämpning av korruption inom gränspolisen är en annan viktig fråga som de rumänska myndigheterna arbetar med. Med stöd av den nyligen antagna lagen om förebyggande åtgärder och bekämpning av korruption håller lämpliga åtgärder på att vidtas, t.ex. ett nytt internt reglemente, förebyggande och tillfälliga kontroller som utförs i alla gränspolis strukturer av högt uppsatt personal eller av specialiserade enheter från inrikes ministeriet, offentliggörande av korruptionsfall, omedelbart avsked av gränspoliser som gör sig skyldiga till korruption samt åtal mot sådana personer. På gräns samarbetsområdet har bilaterala överens kommelser slutits med grannländer om vidtagande av gemensamma åtgärder som skall motverka korruption vid gränskontrollställena.

1.2. Investeringsprogram och teknisk utrustning

Situationen vad gäller teknisk utrustning som är aktuell för denna rapport kan beskrivas enligt följande. En databas finns med information över alla typer av rese handlingar, där personer och transportmedel som kontrolleras vid gränserna registeras. Databasen är tillgänglig vid alla gränskontrollställen och är även utrustad med en optisk läsanordning. Ett anbudsförfarande har inletts gällande utrustning för 9,3 miljoner euro. Denna utrustning ingår bland 1999 års och 2000 års projekt för samverkan i rättsliga och inrikes frågor som finansieras genom Rumäniens nationella Phare-program (totalt tillsköts ett stöd på 33 miljoner euro.). Dessa program är huvudsakligen koncentrerade på att förbättra kontrollerna vid gränserna mot Moldova och södra Ukraina. Inrikesministeriet är medvetet om att ytterligare investeringar i utrustning behövs (t.ex. behövs ytterligare utrustning till gränsposterna i form av VSC-system som kan avslöja förfalskade handlingar). Förseningarna i genomförandet av investeringsprogrammen och bristen på utrustning beror på otillräckliga ekonomiska resurser samt den tid det tar att utarbeta tekniska krav och kravspecifikationer samt att genomföra anbudsförfarandet och kontrakts skrivningarna.

1.3. Lagbestämmelser och statistik rörande gränspassage

I lag 56/1992 om de rumänska statsgränserna, ändrad och kompletterad genom lag 98/2000, lämnas en definition av legal och illegal gränspassage. Överträdelser mot gränskontrollreglerna och statsgränsförordningen kan bestraffas med straffrättsliga påföljder (fängelse) eller administrativa böter, vilkas storlek fastställs i relation till hur allvarlig förseelsen är. I enlighet med artikel 6 i denna lag skall laglig passage av den rumänska statsgränsen av personer, transportfordon, gods och andra varor ske vid gränskontrollställen som är öppna för internationell trafik. Laglig passage av statsgränserna kan även ske vid andra platser på villkor som fastslagits i överens kommelser och konventioner mellan Rumänien och grannländerna. I enlighet med artikel 69 i samma lag betraktas in- eller utresa genom olaglig passage av gränserna som en överträdelse som är straffbar med fängelse i mellan 3 månader och 2 år. Straffen är desamma för både rumänska och för utländska medborgare.

Gränspolisen stämplar rutinmässigt både utländska och rumänska pass vid in- och utresa och alla rumänska och utländska medborgare som reser in eller lämnar landet registreras i en databas. Personer som bryter mot inresereglerna får sina pass stämplade med en särskild stämpel och förvägras inresa under 6 månader och upp till 1 år, beroende på hur allvarlig överträdelsen är. Ett undantag utgörs av den bilaterala överenskommelsen mellan Rumänien och Moldova om ömsesidiga resor. Här stadgas att de båda ländernas medborgare kan besöka varandras territorium med identitetskort. Denna överenskommelse upphävs dock fr.o.m. den 1 juli 2001. Från denna tidpunkt kommer moldoviska medborgare att behöva ett pass vid inresa till Rumänien.

Under perioden 1998-2000 begicks 135 271 överträdelser av gräns- och tullregleringarna av rumänska och utländska medborgare. Av dessa brott utgjordes 73 893 av illegal gränspassage eller försök till detta, i de flesta fall vid gränskontrollställen (c:a 93,5 %).

Under 1998-2000 förbjöds 10 524 utländska medborgare att lämna Rumänien. Av dessa hade 2 333 personer någon av EU:s medlemsstater som bestämmelseort. De flesta av dem kom från Afghanistan, Irak, Iran, Pakistan, Turkiet och Kina. Orsakerna till att vidare resa stoppades var oegentligheter i resehandlingarna, brott mot tullbestämmelserna, falska eller förfalskade pass, falska eller förfalskade viseringar eller att personerna i fråga återfanns gömda i sitt transportmedel.

Mellan 1998 och 2000 förbjöds 27 409 rumänska medborgare att lämna Rumänien. Denna siffra inkluderar personer som registrerats såsom varande föremål för en brottsutredning eller involverade i rättegångar eller efterlysta för andra förseelser (1 069 personer), personer med falska pass (1 224 personer), personer som gömt sig i transportmedel (357 personer) eller personer som figurerat vid fall av oegentligheter gällande resehandlingarna (4 706 personer). Specifika skäl har alltså angivits i totalt 7 356 fall. Information finns inte tillgänglig om skälen bakom återstoden av fallen.

1.4. Internationell transitering på rumänska flygplatser

Den procedur som tillämpas på utländska medborgare som gör transitflygningar via Bukarests flygplats Otopeni eller övriga internationella flygplatser i Rumänien, bygger på en bestämmelse i lagen om statsgränserna. Här stipuleras att transit passagerares resehandlingar inte skall kontrolleras om passagerarna inte lämnar flygplatsen. Lagen föreskriver att dessa passagerare skall erhålla boarding-kort till sitt anslutande flyg av de rumänska flygbolagen. Undantagna är medborgare från Afghanistan, Bangladesh, Etiopien, Indien, Irak, Ghana, Nigeria, Somalia, Sri Lanka, Demokratiska republiken Kongo som vid transitering via rumänska internationella flygplatser måste erhålla en transitvisering från en rumänsk diplomatisk beskickning eller ett rumänskt konsulat före sin avresa.

Vid force majeure eller om ett internationellt flygbolag inte kan fortsätta sin flygning och om transit passagerarna inte har några omedelbara flygförbindelser stadgas i lagen om statsgränserna att transitpassagerarna kan begära att få bege sig till stadens centrum till dess att första tillgängliga flygplan avgår. De kan också passera rumänskt territorium med andra transportmedel, med hjälp av en transitvisering som utfärdats av gränskontrollställen eller av lokala passenheter.

I praktiken har dock dessa bestämmelser ändrats genom ett samarbetsprotokoll mellan gränspolisens generalinspektorat och det nationella företaget för internationella lufttransporter "TAROM S.A.". I enlighet med detta protokoll och på begäran av TAROM:s företrädare kontrollerar gränspolisen om resehandlingar och viseringar är giltiga särskilt för medborgare från länder med en hög migrations potential som avser att resa till någon av EU:s medlemsstater.

2. Viseringspolitik

2.1. Länder som omfattas av viseringskrav

Från och med den 1 januari 2001 omfattar den rumänska förteckningen över länder vilkas medborgare behöver viseringar för inresa till Rumänien 156 länder (medan 35 länder, inklusive EU:s medlemsstater finns i förteckningen över länder vilkas medborgare inte behöver viseringar för inresa till Rumänien). 86 länder med viseringstvång för sina medborgare och vilkas medborgare uppvisat en hög migrations frekvens är föremål för restriktiva viseringsregler, varvid inresa till rumänskt territorium endast beviljas om medborgarna från dessa länder har en bestyrkt inbjudan och en om det finns en bankgaranti som de rumänska myndigheter kan använda vid en eventuell repatriering. Viseringar utfärdas endast sedan inbjudningens äkthet har styrkts.

Medborgare från Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Kazakstan, Kirgizistan, Turkmenistan, Tadzjikistan, Uzbekistan är skyldiga att ha en bestyrkt inbjudan, men behöver inte ställa någon bankgaranti.

Länder vilkas medborgare måste ha visering vid inresa till EU:s medlemsstater, men inte till Rumänien är: Bosnien-Hercegovina, Federala republiken Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Turkiet, Ryssland, Ukraina och Moldova. Rumänien har tagit kontakt med Ukraina och Ryssland i syfte att införa viserings tvång för innehavare av vanliga turistpass. Ett första steg i förbindelserna med Republiken Moldova blir införandet av passtvång för passage över gränsen mellan de båda länderna den 1 juli 2001. Enligt de rumänska myndigheterna övervägs ett införande av viseringar för Bosnien-Hercegovina, Federala republiken Jugoslavien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt Turkiet som ett led i utvecklingen av förbindelserna mellan EU och dessa länder.

2.2. Säkerhetsåtgärder i förfarandena

Sedan den 1 januari 2000 kan viseringar i princip endast erhållas vid rumänska diplomatiska beskickningar och konsulat. Tillämpningen av denna regel sköts upp för EU-medborgare och medborgare från ett antal andra länder. Med verkan från den 1 januari 2001 har Rumänien beslutat att ensidigt avskaffa viseringskraven för EU-medborgare. Från och med samma datum kan viseringar vid gränsställen endast erhållas av medborgare som inte omfattas av viseringstvång vid inresa till EU:s medlemsstater. Eftersom det numera är huvudregel att visering inte kan erhållas vid gränsposteringarna har de rumänska myndigheterna mer tid på sig att kontrollera viseringsansökningarna. Den nya regeln överensstämmer med de principer som tillämpas av EU:s medlemsstater. Dessutom utfärdas viseringarna vid Rumäniens diplomatiska beskickningar och konsulat endast på basis av principen om territoriellt ansvar. I enlighet med denna princip utfärdas viseringar endast till medborgare i ackrediteringslandet och endast efter kontroll av förteckningen över personer som är förbjudna att resa in i Rumänien. För ansökningar som lämnats in av medborgare från länder utanför EU krävs ett förhandsgodkännande från Rumäniens utrikesministerium. Den 1 januari 2001 infördes en standardiserad blankett för ansökan av visering, vilket gör det möjligt att spåra alla ansökningar som beviljats liksom även de som har avslagits.

Ett projekt har utformats för att skapa ett nätbaserat data kommunikations system mellan diplomatiska beskickningar och konsulat, gränskontrollställen och centrala myndigheter som ansvarar för viseringsfrågor (inrikesministeriet, utrikesministeriet). Inledningsfasen av detta projekt, som finansieras inom Phare 2000:s gränsprogram och som skall inledas under första halvåret 2001, skall enligt planerna omfatta diplomatiska beskickningar och konsulat i tio länder. Nätverket kommer senare att utvidgas till att omfatta alla diplomatiska beskickningar och konsulat.

3. Säkerhet vad gäller resehandlingar

3.1. Rumänska pass

För närvarande tillverkas rumänska pass med en säkerhetsteknik som uppfyller de internationella kraven för maskinläsbara pass. Passen uppfyller dock inte helt EU:s normer och måste därför bytas ut. Förhandlingar pågår med pass tillverkarna om tryckningen av nya pass. Beslut har fattats om att de pass som används nu kommer att vara giltiga tills de löper ut och att hela utbytesprocessen skulle vara fullbordad inom den tidsfrist som angetts av rådet (1/4 2004). Det finns f.n. 4 200 000 turist pass i omlopp. Ett utkast till en regeringsförordning måste ännu godkännas innan arbetet med att byta ut resehandlingarna kan inledas. Arbetet förväntas börja under andra kvartalet 2001.

3.2. Procedurerna vid utfärdande av rumänska identitetskort och resehandlingar

Rumänska pass utfärdas genom ett decentraliserat datoriserat system på länsnivå. Det finns 41 kontor som utfärdar pass, ett i varje län. På central nivå finns en nationell databas som innehåller information om utfärdade pass och deras innehavare. Det är passdirektoratet vid inrikes ministeriet som är den myndighet som ansvar för utfärdandet av pass.

Rumänska identitetshandlingar utfärdas av länens folkbokföringskontor som ansvarar för registreringen av alla personers folkbokföringsort och hemvist. Handlingarna utfärdas på basis av en ansökningsblankett samt officiella dokument, exempelvis födelseattester, som juridiskt styrker den sökandes namn, civilstånd, rumänska medborgarskap, hemvist, och i tillämpliga fall, militära status. Rumänska diplomatiska beskickningar och konsulat utfärdar inte identitetskort eller standardpass. Diplomatiska beskickningar och konsulat kan endast utfärda "konsulära pass". Sådana handlingar utfärdas till rumänska medborgare som inte har giltiga resehandlingar då dessas giltighet löpt ut under deras vistelse utomlands eller då de förlorats eller stulits.

Lagret av ej ifyllda pass finns i passdirektoratets huvudkontor. Ett datoriserat register över ej ifyllda pass finns. Leveranserna av ej ifyllda pass till de olika länderna sker via inrikesministeriets postkontor. Information om sådana leveranser och de levererade passens serienummer matas in i det datoriserade systemet. Hela arbetet med att utfärda och handlägga passen sköts med hjälp av det datoriserade systemet. Sedan det nuvarande systemet infördes 1994 har inga ej ifyllda pass stulits eller förkommit. Några ej ifyllda identitetskort finns inte eftersom de tillverkas med en datoriserad teknik där en speciell typ av böjligt papper och tunn plastfolie för laminering används som råmaterial. Vid sidan av vanliga identitetskort finns också provisoriska ID-kort. Dessa provisoriska identitetskort trycks i särskilda tryckerier på papper med vattenmärke varvid säkerhetselement avvänds. De trycks i serier, i omgångar på 25 enheter, och register förs både över serienummer och utfärdande enheter. De lagras av särskilt utvald personal och på mycket säkra platser.

3.3. Stulna handlingar

Den nationella databasen över utfärdade pass innehåller information rörande förkomna eller stulna pass och kan användas via direktuppkopplingar av gränspolisens generalinspektorat och utrikesministeriet. Något kommunikations system för direkt uppkoppling till centrala databaser finns ännu inte vid gränspolisens kontrollställen, och en del av IT-utrustningen som f.n. finns tillgänglig vid en del gränskontrollställen lämpar sig inte för direktuppkoppling. Ett pilotprojekt finns, som är finansierat av Phare 2000-programmet och som kommer att ge vissa gränsposteringar vid den nordöstra gränsen direktuppkoppling till centrala databaser.

Rumänska gränsmyndigheter gör extra kontroller av resehandlingar på passagerare som är på väg till EU:s medlemsstater när de går ombord på flygplan. Ett uppgiftsutbyte finns med tyska och franska kontaktjänstemän i Rumänien, särskilt vad gäller nätverk som sysslar med illegal handel med ej ifyllda pass och viseringar som stulits från Schengen-länderna. Denna typ av samarbete och informationsutbyte kan utvidgas till att omfatta stulna eller förkomna rumänska pass och identitetskort. Den rumänska strafflagen innehåller olika bestämmelser rörande urkunds förfalskning. Påföljderna varierar beroende på gärningens svårhetsgrad, den fara samhället utsätts för samt potentiella återverkningar. I den rumänska lagstiftningen görs inga skillnader mellan förfalskade eller falska rumänska och utländska handlingar.

4. Migrationspolitik

Rumänien kommer inte att ha någon definitiv lagstiftningsram som reglerar illegal immigration förrän 1969 års utlänningslag ersatts. Den rumänska regeringen vidtar f.n. åtgärder för att skynda på parlamentets antagande av utkastet till utlänningslag under första kvartalet 2001. Vad gäller utvandringsmönstren för rumänska medborgare visar UNHCR:s statistik att Rumänien, jämfört med andra kandidat länder, står för högt antal asylsökare. Under perioden januari-september 2000 fanns 6 960 ansökningar som inlämnats av rumänska asylsökare i Europa och Nordamerika.

4.1. Lagbestämmelser om rumänskt medborgarskap

Vissa medlemsstater har hävdat att rumänska konsulat låter rumänska medborgare avsäga sig sitt medborgarskap utan att kontrollera att de erhållit medborgarskap i ett annat land. Föreligger en sådan praxis skulle detta skapa svårigheter vid repatriering av illegala rumänska immigranter. Rumänska konsulat har dock inga juridiska befogenheter att godkänna ett avsägande av rumänskt medborgarskap. Enligt rumänsk lagstiftning ansvarar en kommission inom justitieministeriet för prövningen av ansökningarna om avsägelse av rumänskt medborgarskap. Efter prövning av sådana ansökningar utarbetar kommissionen en rapport som vidarebefordras till justitieministeriet. I rapporten nämns alltid huruvida de rättsliga villkoren för ett beviljande eller upphävande av rumänskt medborgarskap uppfylls eller ej. En begäran från en person om att få avsäga sig sitt rumänska medborgarskap godkänns under förutsättning att personen i fråga inte är misstänkt eller står åtalad för brott eller har ett straff att avtjäna och under förutsättning att personen i fråga inte är föremål för rättsliga åtgärder p.g.a. skulder. Därtill kommer att personen i fråga måste ha beviljats annat medborgarskap eller måste ha ansökt om annat medborgarskap och fått vederbörliga försäkringar om att han eller hon kommer att beviljas detta medborgarskap.

Inskränkningar av möjligheterna till utresa finns för rumäner som dömts för brott begångna utomlands eller i Rumänien. Detta gäller även rumäner som utvisats med stöd av ett återtagandeavtal. I enlighet med rumänsk lagstiftning indras dessa personers resehandlingar under högst 1 år, men förslag finns om att utöka denna period till tre år.

4.2. Transportörernas ansvar

I enlighet med bestämmelserna i den rumänska lagen om statsgränserna är det straffbelagt att till rumänskt territorium per flyg, sjöledes eller via väg föra in utländska medborgare som inte har resehandlingar eller som har förfalskade viseringar eller handlingar eller som är gömda i transportmedel. Straffet utgörs av böter på mellan 3 och 15 miljoner lei. För närvarande övervägs en höjning av böterna. Genom utkastet till utlänningslag som skall antas under första kvartalet 2001 kommer transportörernas ansvar att fastslås om de för in utlänningar som inte upp fyller villkoren vad gäller resehandlingar och visering.

4.3. Utvisning av utlänningar

Utlänningar som inte följer bestämmelserna i utlänningslagen återförs till sitt ursprungs-, avrese- eller destinationsland. Inrikesministeriet ansvarar för utvisningarna. Fram till dess att utvisningen kan ske hålls utlänningen i förvar på särskilda platser som tillhör inrikesministeriet. Utvisning av utlänningar som begått brott avgörs i enlighet med vad som stipuleras i straff- och process lagstiftningen.

Rumänien är ett transitland för illegal immigration till EU. Även om ungefär 40 000 utlänningar per år förvägrats inresa till Rumänien de senaste åren beräknar man att 40 000 utlänningar passerar gränsen illegalt i avsikt att nå EU. Enligt de rumänska myndigheterna vistas 20 000-30 000 utlänningar temporärt i Rumänien i avvaktan på ett tillfälle att bege sig västerut. De flesta av de illegala immigranterna kommer från Asien och Afrika. Oftast sker inresan via gränsen till Moldova.

5. Återtagandeavtal och internationellt samarbete

5.1. Länder som har slutit återtagandeavtal med Rumänien

Rumänien har slutit återtagandeavtal med alla EU:s medlemsstater utom Storbritannien och Portugal. Dessa överenskommelser har alla trätt i kraft, utom överenskommelserna med Finland och Irland, som undertecknats men ännu inte ratificerats. Dessutom gäller sex återtagandeavtal med kandidatländer (Polen, Slovakien, Tjeckien, Slovenien, Ungern och Bulgarien). Den rumänska regeringen kommer att omförhandla återtagandeavtalen med Österrike och Ungern för att aktualisera och harmonisera dem med gällande EU-rekommendationer och -normer. De nödvändiga interna procedurerna skall slutföras under andra halvåret 2001.

Den rumänska regeringen är angelägen om att snarast föreslå myndigheterna i Stor britannien, Portugal, Cypern och Malta att inleda förhandlingar om återtagandeavtal. I anslutning till detta kommer liknade förslag att lämnas till vederbörliga myndigheter i de baltiska staterna, Estland, Lettland och Litauen (även om det här inte rör sig om några konkreta prioriteringar), så att hela området kommer att täckas, inklusive kandidatländerna.

Vid sidan av Europeiska unionen och kandidatländerna har återtagandeavtal trätt i kraft med Schweiz, Indien och Kroatien. Förhandlingar sker f.n. med Egypten, Ukraina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, medan utkast till återtagande avtal har förberetts för Moldova, Afghanistan, Bangladesh, Sri Lanka, Pakistan, Israel, och Libanon. För att stoppa den illegala migrationsströmmen från Mellanöstern, Asien och Afrika har de rumänska myndigheterna satt upp som mål att vidta nya diplomatiska åtgärder för att sluta återtagandeavtal med länder i dessa regioner. Denna process antas fortsätta fram till 2005.

För Frankrike, Tyskland, Grekland, Österrike, Danmark, Finland, Irland och Sverige omfattar återtagandeavtalen tredjelandsmedborgare. Dessutom täcker överens kommelserna med Bulgarien, Slovenien, Kroatien och Ungern tredje lands medborgare, medan övriga överenskommelser endast gäller avtalsparternas medborgare. De rumänska myndigheterna antar att några problem inte föreligger vid tillämpningen av återtagandeavtalen och önskar lösa svårigheterna vid tolkningen av en bilaga gällande statslösa personer på bilateral basis.

5.2. Repatriering till Rumänien

I enlighet med befintliga återtagandeavtal tar de rumänska myndigheterna utan särskilda formaliteter emot rumänska medborgare som gripits i illegala situationer inom de avtalsslutande staternas territorium och som utvisats av dessas myndig heter. De rumänska myndigheterna tar emot dessa personer även då de inte har ett giltigt pass eller identitetskort, om det kan bevisas eller antas att de är rumänska medborgare.

Rumänskt medborgarskap anses styrkt om det finns rumänska pass, andra resehandlingar utfärdade av rumänska myndigheter eller genom giltiga och fullständiga rumänska identitetskort. Rumänskt medborgarskap presumeras på basis av turistpass som upphört att gälla, andra resehandlingar eller identitetskort, körkort, arbetstillstånd, sjömansbok, övertygande vittnesmål eller med anledning av den aktuella personens egna utsagor under förutsättning av att denne behärskar rumänska språket. Om tvivel kvarstår gällande de handlingar som skall bevisa eller leda till antagandet om rumänskt medborgar skap kontrollerar de rumänska konsulära myndigheterna personens identitetsuppgifter hos passdirektoratet vid inrikesministeriet. Denna myndighet meddelar snarast möjligt om vederbörande folkbokföringsuppgifter stämmer och om personen i fråga har rumänska medborgarskap. Denna procedur kan förbättras genom det planerade införandet av ett nätbaserat datasystem.

Enligt rumänska källor uppgick antalet rumänska medborgare som repatrierats år 1998 till 19 714 (10 747 från EU:s medlemsstater), år 1999 till 23 036 (10 312 från EU:s medlemsstater) och år 2000 till 21 411 (9 003 från EU:s medlemsstater).

Det nationella flyktingkontoret har vidtagit åtgärder för att underlätta repatriering och återintegreringen av rumänska medborgare som begärt asyl i någon av EU:s medlemsstater. Exempelvis håller man på att arbeta fram ett pilotprogram för återintegrering av tidigare rumänska asylsökare från Belgien, Nederländerna och Finland i samarbete med det internationella migrationskontoret (International Office for Migrations - IOM). I ett annat sammanhang håller man på att förbereda en treårig överenskommelse med IOM gällande återintegrering i samhället och yrkeslivet av kvinnor som varit offer för internationell människohandel. Dessutom omfattar inrikesministeriets lagstiftningsprogram för 2001 en integreringslag. Detta projekt förväntas leda till åtgärder gällande erkända flyktingar och repatrierade rumänska medborgare.

Enligt statistiken över frivillig repatriering återvände 1 292 rumäner år 1998, 863 år 1999 och 587 år 2000 till Rumänien.

5.3. Kontaktjänstemän

Vad gäller utbytet mellan kontaktjänstemän har de rumänska myndigheter hittills inte utsett några permanenta sådana tjänstemän i EU:s medlemsstater, till följd av budgetära begränsningar samt bristen på adekvat lagstiftningsram. På bilateral basis har inrikesministeriet sänt polistjänstemän med ansvar för att bekämpa illegal immigration till dessa länder under begränsade perioder (1-3 månader) i samband med genomförandet av återtagandeavtalen samt på begäran av vissa kandidatländer och vissa medlemsstater. Dessa kontaktjänstemän kommer att stödjas finansiellt av myndigheterna i den stat där de placeras.

Avsikten är att allteftersom i de viktigaste EU-staterna bilda attachékontor för inrikes frågor, särskilt i de länder som är bestämmelseort för illegala immigranter som passerar Rumänien. Denna process är beroende av att man hittar och mobiliserar nödvändiga ekonomiska resurser liksom av att erforderliga personal väljs ut och utbildas. I avvaktan på en slutlig lösning för dessa frågor kommer provisoriska alternativ att sökas.

Till detta kommer att utstationerade och icke-utstationerade tjänstemän och attachéer för inrikes/polisiära frågor har utsetts av ett antal medlemsstater (Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland, Italien, Storbritannien och Spanien) liksom av andra tredje länder (Australien, Israel, Ryska federationen, Förenta staterna och Ukraina).

6. Slutsatser

Med sikte på den rapport som skall lämnas den 30 juni 2001 kommer kommissionen att fortsätta sitt samarbete med de rumänska myndigheterna för att klargöra vilka åtaganden som Rumänien är berett att göra samt vilka medel landet tänker använda för att uppfylla dessa åtaganden och hur tidsplanen för detta skall se ut. Dessutom kommer kommissionen att hjälpa de rumänska myndigheterna att slutföra de riktlinjer som de förberett för detta ändamål.