Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om:

- "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om välbefinnandet hos svin i intensiva uppfödningssystem, särskilt hos suggor som föds upp under en varierande grad av instängdhet och i lösdrift", och

- "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning"

(2001/C 221/11)

I enlighet med artikel 37 i EG-fördraget beslutade rådet den 29 januari 2001 att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande och förslag.

Sektionen för jordbruk, lantbruksutveckling och miljö, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 11 maj 2001. Föredragande var Staffan Nilsson.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 382:a plenarsession den 30-31 maj 2001 (sammanträdet den 31 maj 2001) följande yttrande med 73 röster för och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Skyddet av svin faller under gemenskapens behörighet. I rådets direktiv 91/630/EEG fastställs lägsta djurskyddskrav vid svinhållning. Enligt direktivets artikel 6 skall kommissionen överlämna en rapport till rådet före den 1 oktober 1997 som särskilt skall behandla välbefinnandet hos suggor. Denna rapport är utarbetad av den Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén och ligger till grund för det meddelande och de ändrade regler som kommissionen nu föreslår i meddelandet och förslaget till direktiv(1).

1.2. Artikel 5 i rådets direktiv 91/630/EEG anger att den bilaga som finns till direktivet kan bli ändrad genom ett förfarande där kommissionen kan lägga fram förslag till ändring av bilagan utan rådfrågning av EU:s institutioner. Syftet enligt direktivet är att snabbare kunna ta hänsyn till vetenskapliga framsteg. Bilagan innehåller en rad minimiregler för svinhållning.

1.2.1. Detta innebär att kommissionen nu lagt fram ett förslag om ändringar i direktivet 91/630/EEG. Samtidigt arbetar man på att lägga fram förslag om ändringar i direktivets bilaga till Ständiga veterinärkommittén för yttrande. Detta andra förslag kan sedan beslutas direkt av kommissionen om det i huvudsak följer Ständiga veterinärkommitténs yttrande.

1.2.2. Under senare år har en allt intensivare debatt ägt rum inom EU om djurens välbefinnande. ESK välkomnar därför kommissionens meddelande och förslag till ändringar i gällande direktiv. Men ESK är kritisk till att förslag om ändringar i bilagan inte lämnas till EU:s institutioner för sedvanlig rådfrågning i lagstiftningsprocessen.

1.3. Det råder en mycket allvarlig kris inom det europeiska jordbruket genom den mellan djur mycket smittsamma mul- och klövsjukan. Jordbruket har drabbats av kriser med BSE och dioxingift i djurfoder, vilket gjort att konsumenter ifrågasätter säkerheten i livsmedelshanteringen. Det är viktigt och helt avgörande att konsumenternas förtroende för det europeiska jordbrukets produktionsmetoder kan återställas och öka. ESK har i ett flertal yttranden lämnat kraftigt stöd för en sådan inriktning. Kommissionens förslag att öka suggornas välbefinnande måste ses som ett led i detta.

1.4. Svinproduktionen i EU sker utan större marknadsregleringar. Den gemensamma organisationen av marknaden för griskött är en mycket liberal organisation och omfattar endast två stödåtgärder för marknaden, nämligen exportbidrag och stöd till privat lagring.

1.4.1. Det innebär att jordbrukare med svinproduktion lever med marknadens prissvängningar. Priserna har under åren 1998 och 1999 legat på osedvanligt låga nivåer. Det har varit en kris utan motstycke där priset till producenterna sjönk under 1998 med 27 % och under 1999 med 6 %. De nådde därmed lägre nivåer än någonsin och låg under produktionskostnaderna.

1.4.2. I syfte att mildra effekterna av framtida svängningar i priser har kommissionen under 1999 föreslagit en frivillig möjlighet för medlemsstater att inrätta producentfinansierade utjämningsfonder(2).

1.4.3. Svinproduktionen är känslig för förändrade produktionskostnader. Förutsättningen måste vara att kostnaderna för produktionen kan tas ut på marknaden om djurhållningen skall ske på ett etiskt och uthålligt sätt.

1.5. Konsumenterna har rätt att ställa krav på säkra livsmedel och på att produktionen sker på ett etiskt riktigt sätt som ger husdjuren möjlighet till god hälsa och ett naturligt beteende och leder till att djurhälsan och välbefinnandet är fullgott.

2. Kommissionens meddelande och förslag

2.1. Europeiska kommissionen antog 1997 en rapport från Vetenskapliga veterinärkommittén och dess sektion för djurs hälsa och välbefinnande, om intensiv svinuppfödning och olika förslag till förändrad lagstiftning i EU för att skydda svin och för att förbättra deras villkor.

2.2. Kommissionens förslag till ändringar medför att det blir förbjudet att under större delen av den tid suggorna är dräktiga hålla dem i separata bås som begränsar deras rörelsefrihet. Förslaget lägger också fram regler som skall förbättra den allmänna livsmiljön för svin och framför allt kultingar. I reglerna fastställs krav för boyta, golvyta och ordentliga födosystem, samt nya krav för utbildning av svinskötare. Dessutom föreslår kommissionen hårdare regler gällande ljud- och ljusnivåer, tillgång till föda och material i vilket svinen kan böka, tidpunkt för avvänjning av kultingar, och minsta golvyta.

2.3. Kommissionens meddelande visar att produktionen varierar kraftigt mellan medlemsländerna. I fem medlemsländer finns 72 % av totala antalet suggor. De största producentländerna är:

- Tyskland (20,4 % av totala antalet suggor)(3)

- Spanien (19,8 %)

- Frankrike (11,6 %)

- Nederländerna (10,4 %)

- Danmark (9,9 %).

2.3.1. Samtidigt finns en mycket stor variation mellan storleken på djurbesättningarna. I Nederländerna har 90 % av djurbesättningarna fler än 100 suggor medan det i Tyskland finns mer än 40 % som har färre än 10 djur. I Italien har 80 % av djurbesättningarna mindre än 10 suggor.

2.3.2. Det finns också tendenser i några länder att svinproduktionen är starkt koncentrerad till vissa geografiska områden, där djurtätheten är högre än vad som räknas som ekologiskt hållbart (1,4 DE/ha).

2.4. Den framtagna rapporten visar också det som redovisas i meddelandet, att 65 % av alla dräktiga suggor hålls individuellt och att 60 % inte har tillgång till material att böka i.

2.5. Genomförandet av förslagen får för existerande besättningar en tioårig övergångstid till 2012. Ett antal nyckelåtgärder kommer dock att gälla från och med den första januari 2002 i de fall det sker en ny- eller ombyggnad. Undantag lämnas för anläggningar med mindre än 10 sinsuggor utom vad gäller den punkt som omfattar vissa krav på svinens foder.

2.6. För investeringar i byggnader och teknik för att förbättra djurens villkor beviljas ekonomiskt stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

3. Allmänna kommentarer

3.1. ESK välkomnar kommissionens meddelande och förslag och stöder dess inriktning och rekommendationer. ESK beklagar dock att det tagit lång tid för kommissionen att lägga fram sitt förslag efter den Vetenskapliga veterinärkommitténs rapport 1997. ESK är också kritisk till att förslaget inskränker sig till suggor under sinperioden, och inte omfattar grisande och digivande suggor. ESK är också kritisk till att förslaget till ändringar i bilagan inte lämnas till rådfrågning hos EU:s institutioner utan enbart lämnas för yttrande till Ständiga veterinärkommittén.

3.2. EU:s grisproduktion är dynamisk och konkurrenskraftig. EU är världens största exportör och exporterade 1999 1,5 miljoner ton till tredje land, i huvudsak till gällande världsmarknadspriser. Importen är mindre och omfattar 65000 ton. Sektorn är ekonomiskt mycket viktig och svarar för cirka 11 % av EU:s totala jordbruksproduktion.

3.3. Samtidigt lever svinproducenter under villkor som direkt följer världsmarknadspriserna. Det har inneburit en hård ekonomisk press de senaste två åren.

3.4. Grisen är ett socialt djur. Den vetenskapliga rapporten gör en omfattande genomgång av känd kunskap och forskning som berör grisens välfärd. Denna visar vilka effekter som uppstår om grisarnas fysiologiska och beteendemässiga behov inte beaktas. Målkonflikter kan uppstå när behov som beteende, hälsa, miljö och ekonomiska faktorer skall sammanvägas. Samtidigt sker en snabb strukturrationalisering och teknikutveckling. Detta sammantaget med krav på etiskt acceptabel djurhållning gör att gemensamma miniminormer är nödvändiga.

3.5. När man talar om svinhållning finns olika behov beroende på i vilken del av livscykeln som djuren befinner sig. Man talar om en "sugga" när det handlar om djur som har fött sina grisar. "Sinsugga" är en sugga vars tidigare grisar är avvanda och hon själv är dräktig och står inför nästa grisning. "Gylta" är en ung dräktig hongris som skall ha sin första grisning. Den stora andelen svin är grisar som föds upp till det som kallas slaktsvin. Alla dessa olika stadier för djuren kräver särskild hänsyn till djurens behov.

3.6. Utvecklingen av lagar och bestämmelser för skydd av svin varierar också mellan medlemsländerna. I vissa länder ställer lagstiftningen långt större krav än i andra. Samtidigt har detaljhandeln infört krav och regler för sina uppköp som direkt kommer att påverka marknaden och sättet att föda upp grisar och producera svinkött.

3.7. Den rapport som kommissionen grundar sitt ställningstagande på visar också att det fortfarande finns brister i djurhållningen och att djurskyddskraven behöver skärpas. Rapporten avger inte mindre än 88 olika rekommendationer. I huvudsak ansluter sig kommissionen till dessa.

3.8. En större avvikelse där kommissionen inte följer rekommendationen är ökade utrymmeskrav för slaktsvin. Rapporten föreslår att minsta yta för slaktsvin skulle behöva öka. Här vill kommissionen avvakta nästa rapport som man föreslår skall läggas fram om åtta år. Frågan är viktig ur djurskyddspunkt men också för konsumenternas förtroende för produktionen. För liten yta för djuren leder till svansbitning vilket motverkas av svanskupering. En ökad minimiyta kan därför vara en god förutsättning för minskat behov av svanskupering. Detta sägs under förutsättning att producenterna, i likhet med nuvarande ändringsförslag av direktivet, får rimliga övergångstider för anpassning. Särskilt vid nybyggnationer skulle större yta för slaktsvin kunna diskuteras.

3.9. Kommittén stöder helt förslaget att oåterkalleligt förbjuda bindning av suggor och galtar samt det man kallar fixering av sinsuggan, som innebär att hon står i ett fixerat läge utan möjlighet att vända sig. Undantaget är om det tillfälligt finns t.ex. medicinska skäl, vilket också är rimligt utifrån skydd av djuret, men då krävs också en viss rörelseyta.

3.10. Kommissionen redovisar rapportens ekonomiska beräkningar av sina förslag. Detta är bra och mycket viktigt, eftersom producenterna lever med svängningar i priser och efterfrågan och med mycket små marginaler i produktionskostnaderna. ESK efterfrågar dock bättre och säkrare analyser av kostnaderna för föreslagna åtgärder för jordbrukarna.

3.10.1. Några antaganden vid dessa beräkningar är dock märkliga. Bland annat diskuteras en situation om konsumenten inte är villig att betala för förbättrat välbefinnande för djuren när importen inte kan begränsas från tredje länder där kraven för djurens välbefinnande är lägre.

3.10.2. För all produktion gäller att den inte kan ske om intäkterna inte täcker kostnaderna. Om tvingande regler ger en produktionskostnad så måste den kunna täckas via intäkter, det vill säga priset. Annars är produktionen inte uthållig eller möjlig. Det är både motsägelsefullt och ologiskt att lagstifta om vissa villkor och standarder för europeiska grisproducenter om inte konsumenter är beredda att betala kostnaden för dessa djurskyddskrav. Det måste också finnas en överensstämmelse mellan de krav som finns inom EU och dem som gäller vid import.

3.10.3. Enligt kommittén måste vidare frågan om djuromsorg behandlas och genomdrivas inom ramen för WTO-förhandlingarna. Tråkigt nog tar inte rapporten upp denna fråga eftersom den är invecklad och komplex. Man kan tyvärr befara att de europeiska kraven på djurskydd inte får gehör inom ramen för WTO-förhandlingarna.

3.10.4. Samtidigt gäller att villkor som ökar djurens välbefinnande också kan ge bättre ekonomiskt utbyte genom att djuren trivs och växer snabbare och effektivare. Totalt sett leder dock kommissionens förslag till ökade investerings- och driftskostnader för svinproducenterna.

3.11. Kommittén vill också diskutera det faktum att meddelandet handlar om välbefinnandet hos svin i det som kallas "intensiva uppfödningssystem". Allmänt kan det uppfattas som att det handlar om stora besättningar. Men det är inte riktigt logiskt. Intensiteten har inte alltid med storleken att göra. Stora besättningar kan både ha mycket välutbildade skötare och god djuromsorg, även om detta inte heller gäller automatiskt. Det logiska är att meddelandet och förslaget skall omfatta alla svin oberoende av produktionssystem.

3.12. Vidare påtalas i den vetenskapliga rapporten att djurets hälsa har stor betydelse för en god djuromsorg och gott välbefinnande. Man slår fast att infektionssjukdomar är ett viktigt djurskyddsproblem. Många sjukdomar har ofta flera olika orsaker. ESK anser att vikten av förebyggande hälsovård tydligare måste lyftas fram, där djurets skötsel och miljö kan ge friska djur och därigenom undvika och minska riskerna för sjukdomsutbrott. Dessa åtgärder leder även till att förebyggande antibiotikaanvändning kan undvikas. Frånvaro av sjukdom är inte bara viktigt som ett led i djurskyddet utan är också en viktig faktor för god produktion.

3.13. I den bilaga som finns till gällande direktiv 91/630/EEG kommer kommissionen, enligt vad som redovisats ovan i detta yttrande, senare att lägga fram ändringsförslag utan sedvanligt rådgivningsförfarande. I denna bilaga finns ett flertal regler för olika ingrepp på svin såsom tandklippning, kastrering m.m. Fortfarande är nosringning tillåtet. Ett av de djupast rotade beteendena hos grisar är att böka. I den vetenskapliga rapporten slås mycket tydligt fast att djurskyddet påverkas negativt genom nosringning, särskilt när djuret omges med stimuli som utlöser bökande. I direktivet 98/58/EG om djurskydd har kommissionen angett fem frihetsprinciper, vilket bland annat stadgar att rörelsefriheten inte får begränsas så att det medför onödigt lidande. ESK anser av dessa skäl att det bör införas ett totalförbud mot nosringning av grisar eftersom det strider mot nämnda direktivs anda då djuret under lång tid utsätts för ett ingrepp som direkt hindrar ett normalt beteende.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Artikel 1, ändring av 91/630/EEG och dess artikel 3.2

4.1.1. Kommittén stöder helt och fullt förbudet mot att binda suggor och gyltor från den 1 januari 2002. ESK noterar också att grisande och digivande suggor inte omfattas av förslaget.

4.1.2. Av artikel 1 framgår också att det gäller en övergångstid för befintliga byggnader fram till år 2012 vad gäller krav på ökad boxstorlek där suggor föds upp i grupp och vad gäller utfodringssystem som medger tillräcklig utfodring. Även om övergångstiden kan betraktas som lång kan kommittén ställa sig bakom den utifrån att det handlar om ombyggnader och i många fall stora kostnader och praktiska svårigheter för enskilda producenter. Kommittén stöder också att ny- och ombyggnader måste leva upp till kraven redan 1 januari 2002.

4.1.3. Vidare anges i artikel 1 att uppräknade krav om förbättrade ytor m.m. inte skall tillämpas på anläggningar med färre än 10 sinsuggor. ESK anser att ett undantag för mindre besättningar kan vara befogat. Eftersom förslaget anger "sinsuggor" blir dock frågan hur det skall definieras på gårdsnivå. Statistiken på antalet svin per jordbruksföretag släpar kraftigt efter och en ganska snabb utveckling går mot större enheter. Om man dock utgår ifrån det som redovisas i den vetenskapliga rapporten är det på EU-15-nivå 73 % av företagen som har 1-9 svin. Om samma relation finns vad beträffar sinsuggor, vilket är rimligt att anta, kommer inte de förbättrade djurskyddsreglerna att gälla för ett stort antal svin, vilket är otillfredsställande. Det finns nämligen inte ett automatiskt samband mellan dålig djurhållning/djurskydd och stora besättningar. ESK uppmanar därför kommissionen att tydligare precisera undantaget. En möjlighet är att precisera undantaget till anläggningar med 10 suggor i produktion. En annan möjlighet är att reglerna omfattar alla djur oavsett besättningsstorlek.

4.1.4. ESK välkomnar bestämmelsen om att det skall finnas material för svinen att sysselsätta sig med, samt foder som också tillfredställer deras behov av att tugga.

4.2. Artikel 1, införande av ny artikel 5a i 91/630/EEG

4.2.1. Här föreslår kommissionen nya krav på råd och anvisningar och lämpliga utbildningar för varje person som sköter djuren. Kommittén stöder detta. Men det måste beaktas av medlemsstaterna att det redan i dag finns välutbildade djurskötare. Krav på nya utbildningar måste vara relevanta, och utgå från den kompetens som redan finns hos djurskötare.

4.2.2. Utifrån ett arbetstagarperspektiv är det viktigt att anställd personal har fått rätt kunskap och utbildning samt erbjuds fortlöpande utbildning vad avser djurskötsel och djurens välbefinnande. Även säkerhetsaspekten måste beaktas eftersom ett stort antal allvarliga olyckor inom lantbruket sker just i samband med djurskötsel, förflyttningar etc.

4.2.3. Även olika system för certifiering måste uppmärksammas och gjorda satsningar på detta och redan i dag fullvärdig utbildning måste beaktas när medlemsstaterna utformar sina regler.

4.3. Artikel 1, ersättande av artikel 6 i 91/630/EEG

4.3.1. I denna artikel stadgar kommissionen att Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande skall lämna en ny rapport till kommissionen senast den 1 januari 2008. Denna rapport skall innehålla

- djurtäthetens inverkan på välbefinnandet,

- utvecklingen av uppfödning av sinsuggor i grupp,

- kraven på utrymme för vuxna galtar,

- system för lösdrift för suggor vid betäckning och digivande suggor,

- utvecklingen av metoder som minskar behovet av kastrering,

- konsumenternas attityder och beteende med avseende på griskött om välbefinnandet inte ökar.

4.3.2. I förhållande till övergångstiden fram till år 2012 förefaller tidsaspekten år 2008 rimlig. Tiden kan dock uppfattas som väl utdragen. Kommittén vill dock framhålla att ändringarna gäller ett mycket stort antal företag som skall anpassa sin situation. Investeringar är gjorda i en produktionsgren där marginalerna är mycket små. Som redovisats i detta yttrande har den ekonomiska situationen för producenterna varit mycket pressad.

4.3.3. Det kan dock inte uteslutas att marknadskrav från konsumenter och inte minst grossist- och detaljhandel snabbare driver på förändringsprocessen med krav på ökat djurskydd för marknadstillträde.

4.4. Artikel 2

I förslagets artikel 2 stadgas plikten för medlemsländerna att införa denna lagstiftning i den nationella. I olika sammanhang har kommittén påpekat svagheterna i lagstiftningens implementering, bl.a. i sitt yttrande på eget initiativ om användningen av slam i jordbruket(4).

4.5. ESK vill uppmana kommissionen att se över direktivet 92/102/EEG om identifiering av djur och särskilt med hänsyn till svin. Implementeringen av detta direktiv har varit särskilt svag och nuvarande marknadssituation kräver en uppdatering.

4.6. ESK vill också ifrågasätta nivån på den kontroll som utförs i medlemsstaterna, beträffande implementeringen av bestämmelserna i rådets direktiv 91/630/EEG. För närvarande har endast åtta inspektioner rapporterats, som inte täcker alla medlemsstaterna, vilket leder till en försvagning av EU:s kontrollsystem.

4.7. Artikel 6

Kommissionen skall senast den 1 januari 2008 till rådet lämna en rapport som grundas på ett yttrande från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande. ESK anser att denna rapport, utöver det som kommissionen föreslår, skall behandla också de tekniska och ekonomiska följderna av tillämpningen av rekommendationerna. Vidare bör en marknadsundersökning göras som tar reda på huruvida marknaden vill bära de kostnader som uppstår på grund av nya åtgärder för djurens välbefinnande.

5. Slutsatser

5.1. ESK välkomnar och stöder kommissionens förslag. ESK är dock kritisk till att det tagit lång tid samt att direktivets bilaga inte lämnas till rådfrågning. Eftersom eventuella ändringar av direktiv 91/630/EEG kan leda till att Europas produktion av svinkött blir mindre konkurrenskraftig är det viktigt att gemenskapens institutioner - rådet, parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - får yttra sig om kommissionens förslag.

5.2. ESK beklagar att förslaget inte tar upp frågan om minsta yta för slaktsvinsproduktion.

5.3. ESK stöder förslaget att förbjuda bindning av suggor och galtar samt fixering av suggan.

5.4. ESK efterfrågar säkrare och bättre analys av kostnaderna för förslaget. ESK anser att det är en förutsättning att konsumenterna är villiga att betala för ökade djurskyddskrav och att import från tredje land sker med samma djurskyddskrav.

5.5. Produktions- och uppfödningsvillkoren varierar kraftigt mellan världens olika regioner. Man måste därför försöka samordna de olika regelverken för produktion och import och ta upp dessa frågor på internationell nivå inom WTO.

5.6. ESK anser att förslaget bör omfatta alla djur oavsett produktionssystem.

5.7. ESK stöder förslaget om krav på råd och anvisningar och lämpliga utbildningar för dem som sköter djuren men framhåller att man måste utgå från den kompetens som redan i dag finns hos djurskötarna. Även säkerhetsaspekter och olycksrisker måste beaktas.

5.8. ESK uppmärksammar frågan om nivån på kontrollen och bristerna i implementeringen av direktivet.

5.9. ESK påpekar att nästa rapport år 2008 också skall innehålla ekonomiska analyser och marknadsundersökningar som analyserar vad som händer på marknaden vid nya regler.

Bryssel den 31 maj 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 20 slutlig.

(2) KOM(2000) 193 slutlig och CES 1009/2000, EGT C 367, 20.12.2000, s. 40.

(3) Eurostat 1999.

(4) CES 1199/2000, EGT C 14, 16.1.2001, s. 141.