Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 88/407/EEG om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur"

(KOM(2002) 527 slutlig - 2002/0229 (CNS))

(2003/C 85/12)

Den 9 oktober 2002 beslutade rådet i enlighet med artikel 37 i EG-fördraget att rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 13 november 2002. Föredragande var Leif E. Nielsen.

Vid sin 395:e plenarsession den 11 och 12 december 2002 (sammanträdet den 11 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 103 röster för och 2 nedlagda röster.

1. Sammanfattning av kommissionens förslag

1.1. I rådets direktiv 88/407/EEG fastställs djurhälsokrav som skall tillämpas vid handel och import av sperma från tamdjur av nötkreatur.

Kommissionens förslag till ändring syftar till följande:

- Tillåta lagring av sperma på andra platser än den tjurstation där sperman samlades in.

- Mot bakgrund av nya vetenskapliga rön och de nya bestämmelser som fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) ändra de djurhälsovillkor som gäller för tjurars insättning vid tjurstationer, i synnerhet när det gäller smittsam bovin rinotrakeit (IBR/IPV) och bovin virusbetingad diarré (BVD/MD).

- Förenkla förfarandet för att godkänna tjurstationer i tredjeland. Förteckningarna över godkända stationer ändras ofta av formella skäl på grundval av uppgifter från de behöriga myndigheterna i tredjeland (adress, namn, ny anläggning, etc.)

- Tillåta kommissionen att ändra bilagorna till direktiv 88/407/EEG enligt kommitté-förfarandet, eftersom de omfattar tekniska frågor om godkännande av tjurstationer och villkoren för insättning av tjurar i dessa.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Produktion och försäljning av tjursperma och embryon i EU har hittills skett i anslutning till godkända tjurstationer som drivits av kooperativ och föreningar med stark förankring i det lokala jordbruket. Trots att sperma och embryon från andra medlemsländer och tredjeland obehindrat kan distribueras genom de olika leden är det möjligt att genom urvalet tillgodose en rad specifika krav i uppfödningsprogrammen, exempelvis hälsa, bortskaffande av oönskade genetiska egenskaper eller anpassning till lokala eller regionala förhållanden. Försäljning av tjursperma utgör dessutom den ekonomiska tyngdpunkten i boskapsuppfödningsföreningarnas verksamhet. När problem eller skador uppstår garanterar det nuvarande systemet med godkända tjurstationer också säkerhet och produktansvar på detta område, något som inte är möjligt om systemet görs om i grunden.

2.2. Möjligheten att etablera spermabanker som inte ligger i anslutning till en tjurstation(1) kommer att medföra en avreglering av marknaden till fördel för en inseminationssektor av mer internationell karaktär, där tjursperma och embryon köps och säljs utifrån lokala förvaringsstationer. Det medför en allvarlig risk för att det nuvarande systemet undermineras och att urvalet, produktionen och distributionen av avelsmaterial centraliseras i växande utsträckning. Detta kan leda till en successiv förändring i uppfödningsmålen och bristande variation i avlingsmaterialet med mer "likriktade produktionsdjur" som resultat, vilket kan resultera i en mer ensidig boskapsuppfödning i framtiden och påverka strävandena mot en konkurrenskraftig utveckling och ett mångfunktionellt jordbruk i EU. Minskningen av den genetiska mångfalden framgår exempelvis också av att antalet stamdjur i uppfödningen av den welt-holstein-frisiska rasen redan nu torde understiga 40, och kommissionens förslag kan leda till ytterligare inskränkningar.

2.3. Även om det enligt förslaget ställs samma djurhälsokrav på spermabanker som i dagsläget när det gäller förvaring av tjursperma i anslutning till tjurstationerna kommer distributionen från spermabanken till besättningen enbart att regleras genom nationellt fastställda djurhälsokrav. Om spridningsledet från lokal spermabank till besättning avregleras och inte längre sker under boskapsuppfödningsföreningarnas övervakning och tillsyn och på basis av deras sakkunskap ökar risken för spridning av smittsamma sjukdomar och genetiska defekter.

2.4. Spridning av smittsamma tamdjursjukdomar i EU kan få allvarliga konsekvenser. Mul- och klövsjukeepidemin i Storbritannien visade mycket tydligt vilka socioekonomiska konsekvenser sjukdomen kan få. Utöver mul- och klövsjukan kan nämnas en rad andra smittsamma djursjukdomar som tuberkulos, brucellos, IBR, BVD, osv. Man bör således iaktta största försiktighet när det gäller alla riskfaktorer, inte minst i kontakten med de enskilda besättningarna.

2.5. Inre marknaden med i princip fri handel med levande djur över större avstånd samt större besättningar och koncentrationer av tamdjur i vissa regioner ökar dessutom risken för spridning av smittsamma sjukdomar och de socioekonomiska konsekvenserna av ett eventuellt sjukdomsutbrott.

2.6. Uppsamling, förvaring, import, distribution och användning av sperma och embryon utgör i detta sammanhang en allvarlig smittrisk och bör därför övervakas noga. En spermados från ett ejakulat kan till exempel användas till 2000 insemineringar, och en eventuell smitta kan således spridas till ett motsvarande antal besättningar i ett flertal länder.

2.7. Dessa aspekter kommer att göra sig gällande i ännu större utsträckning efter utvidgningen, i synnerhet när det gäller avelsutveckling och eventuell dominans av "inseminserings-industriella intressen" i de nya medlemsstaterna. Dessutom skapas härmed ett prejudikat för framtida lagstiftning, exempelvis när det gäller grisar. Därför anser vi att det krävs en mer djupgående utredning av förslagets eventuella konsekvenser.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Enligt förslaget kan en spermabank importera och exportera sperma och embryon. Därför är det nödvändigt att fastställa tydliga förfaranden för den lokala officiella veterinären beträffande kontrollen av efterlevnaden av bestämmelserna. De nuvarande bestämmelserna om handel med sperma garanterar en tillräckligt hög säkerhetsnivå både för den inseminerande veterinären och för djuruppfödaren. Med spermastationer kan man inte garantera detta i det enskilda fallet.

3.2. Det är nödvändigt att producenterna registreras i syfte att säkerställa spårbarheten i produktionsleden från spermauppsamling till inseminering. Ett nödvändigt krav är att distributionen enbart sker i en riktning, dvs. från producent till förvaringsstation och från förvaringsstation till besättningsverksamhet och aldrig i omvänd riktning.

3.3. En förutsättning för import av sperma och embryon från tjurstationer och spermabanker i tredjeland är att stränga kontrollåtgärder vidtas och att det finns möjligheter att spåra materialet om det finns risk för att smittsamma djursjukdomar kan bryta ut. Det är bland annat nödvändigt att säkerställa registrering och övervakning av tjurstationer i tredjeland från vilka tjursperma importeras till spermabanker i EU, så att djurhälsomyndigheterna i den berörda medlemsstaten omedelbart kan anta nödvändiga förhållningsregler i de fall sjukdomar spridits.

3.4. För att göra insättningen av tjurar vid godkända tjurstationer effektivare föreslås följande:

- Om de undersökningar som nämns i bilaga B kapitel 1 första stycket punkterna (d) och (e) genomförs i tjurstationens karantän eller isoleringsstall, skall karantänperioden inledas den dag uppsamling av sperma sker till de undersökningar som nämns i (d) och inte den dag resultaten erhålles, vilket kan vara upp till två veckor senare. Tidsperioden mellan de undersökningar som nämns i punkterna (d) och (e) kommer således att vara 21 dagar, vilket stämmer överens med den internationella standard som fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE).

- När det gäller provtagning för campylobacter och trichomonas, som kräver påvisning av bakterier i stället för serologisk provtagning, bör djuren undersökas efter sju dagars karantän snarare än efter 21 dagars karantän som kommissionen föreslår. På så sätt kan man på ett tidigt stadium identifiera smittade djur och i fall av infektion genomföra alla undersökningar inom karantänperioden.

3.5. Enligt artikel 3 i förslaget skall handel inom gemenskapen med och import av sperma som omfattas av intyg i enlighet med de bestämmelser som tidigare var i kraft, tillåtas under en period på sex månader efter det att detta direktiv trätt i kraft. Formuleringen är oklar i vissa språkversioner, och den ger upphov till stora problem när det gäller de befintliga lagren, som i praktiken normalt sett används under en längre period.

4. Slutsats

4.1. Kommittén är medveten om att kommissionen under flera år har inväntat utarbetandet av normer från OIE, bland annat beträffande vaccin mot IBR. Trots det anser EESK att kommissionens förslag till ändring beträffande spermabanker inte kan tillstyrkas i sin nuvarande form. EESK stöder däremot kommissionens övriga tre förslag till ändring.

Bryssel den 11 december 2002.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) Enligt den nuvarande lagstiftningen är det endast möjligt att etablera nya förvaringsstationer i anslutning till en tjurstation.