När överskridanden av skyldigheten för genomsnittlig exponeringsminskning kvarstår under det femte kalenderåret efter det att luftkvalitetsplanen upprättats, ska medlemsstaterna uppdatera luftkvalitetsplanen och åtgärderna i den och vidta ytterligare och mer effektiva åtgärder under det påföljande kalenderåret för att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt.

När överskridanden av målvärdet för ozon kvarstår under det femte kalenderåret efter det att luftkvalitetsplanen upprättats i den relevanta territoriella enheten på Nuts 1-nivå, ska medlemsstaterna uppdatera luftkvalitetsplanen och åtgärderna i den och vidta ytterligare och mer effektiva åtgärder under det påföljande kalenderåret för att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt.

När överskridanden av gränsvärden kvarstår under det tredje kalenderåret efter det att luftkvalitetsplanen upprättats, ska medlemsstaterna uppdatera luftkvalitetsplanen och åtgärderna i den och vidta ytterligare och mer effektiva åtgärder under det påföljande kalenderåret för att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt.

1. Om luftens föroreningsnivåer i vissa zoner eller viss tätbebyggelse överskrider något gränsvärde ⇨ som anges i avsnitt 1 i bilaga I, ⇦ eller målvärde, inklusive den toleransmarginal som eventuellt är tillämplig, ska medlemsstaterna ⌦ upprätta ⌫ se till att det upprättas luftkvalitetsplaner för dessa zoner och denna tätbebyggelse ⇨ så snart som möjligt och senast två år efter det kalenderår under vilket överskridandet av ett gränsvärde registrerades. Dessa luftkvalitetsplaner ska ange lämpliga åtgärder för ⇦ i syfte att klara det ⌦ berörda ⌫ gränsvärdet eller målvärde som anges i bilagorna XI och XIV. ⇨ och hålla perioden av överskridande så kort som möjligt, och under inga omständigheter längre än tre år från utgången av det kalenderår då det första överskridandet rapporterades.⇦

2. När utvärderingen av luftkvaliteten grundas enbart på fasta mätningar, får antalet provtagningspunkter inte understiga det minsta antal som anges i avsnitt C i bilaga V. Om dessa data kompletteras med indikativa mätningar eller beräkningsmodeller, får det minsta antalet provtagningspunkter minskas med upp till 50 %, under förutsättning att koncentrationerna av de berörda föroreningarna kan bestämmas i enlighet med de datakvalitetsmål som anges i avsnitt A i bilaga I.

4. och de ⌦ medlemsstaterna ⌫ ska ⇨ eftersträva att uppnå och ⇦ med hjälp av rimliga åtgärder bevara den bästa luftkvalitet som är förenlig med en hållbar utveckling och en hög miljö- och hälsoskyddsnivå ⇨ , i enlighet med de riktlinjer för luftkvalitet som offentliggörs av WHO och under de utvärderingströsklar som anges i bilaga II ⇦.

3. I territoriella enheter på Nuts 1-nivå enligt beskrivningen i förordning (EG) nr 1059/2003 där indikatorerna för genomsnittlig exponering för PM2,5 och kvävedioxid ligger under respektive värde för de mål för genomsnittlig exponeringskoncentration för dessa föroreningar som anges i avsnitt 5 i bilaga I, ska medlemsstaterna hålla nivåerna för dessa föroreningar under målen för genomsnittlig exponeringskoncentration.

2. I zoner och tätbebyggelse där ozonnivåerna ⇨ ligger under gränsvärdet för ozon ⇦ uppfyller de långsiktiga målen ska medlemsstaterna ⇨ vidta nödvändiga åtgärder för att bibehålla dessa nivåer under gränsvärdet för ozon och eftersträva att uppnå de långsiktiga mål som anges i avsnitt 2 i bilaga I ⇦ upprätthålla en nivå som ligger under de långsiktiga målen, i den utsträckning detta är möjligt med hänsyn till faktorer såsom ozonföroreningens gränsöverskridande karaktär och de meteorologiska förhållandena, ⇨ och under förutsättning att nödvändiga åtgärder inte medför en oproportionerlig kostnad.⇦

c) I varje zon eller tätbebyggelse måste det finnas minst en provtagningspunkt per två miljoner invånare eller en provtagningspunkt per 50 000 km2, beroende på vilket som ger flest provtagningspunkter, men det måste dock finnas minst en provtagningspunkt i varje zon eller tätbebyggelse.

1. Fasta mätningar ska göras i zoner och tätbebyggelse där ozonkoncentrationerna under något av de föregående fem år då mätningar utförts har överskridit de långsiktiga mål som anges i avsnitt C i bilaga VII.

2. Andra mätmetoder får ⌦ dock ⌫ användas under förutsättning att de uppfyller kraven i punkternaavsnitt B, C, D och E i bilaga VI.

c) Antalet indikativa mätningar är detsamma som antalet fasta mätningar som ersätts, och de indikativa mätningarna har en varaktighet på minst två månader per kalenderår.

Överskridanden av de övre och nedre utvärderingströsklarna ska fastställas på grundval av koncentrationerna under de fem föregående åren, om tillräckliga data finns tillgängliga. En utvärderingströskel ska anses ha överskridits om den har överskridits under minst tre separata år av dessa fem föregående år.

c) övre utvärderingströskel: den nivå som anges i bilaga II under vilken en kombination av mätningar och modelleringsmetoder får användas för att utvärdera luftkvaliteten, i enlighet med artikel 6.3 i direktiv 96/62/EG,

Målvärdena skulle inte leda till att det krävs åtgärder som orsakar oproportionerliga kostnader. I fråga om industrianläggningar skulle kraven på åtgärder inte gå längre än tillämpning av bästa tillgängliga teknik (best available techniques, BAT) i enlighet med rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar , och kraven skulle framför allt inte leda till någon nedläggning av anläggningar. Medlemsstaterna bör emellertid åläggas att i de relevanta sektorerna vidta alla kostnadseffektiva åtgärder som krävs.

(29)Bidragen från naturliga källor kan utvärderas men inte begränsas. Om naturliga bidrag till luftföroreningar kan fastställas med tillräcklig säkerhet och om överskridandena helt eller delvis kan hänföras till sådana naturliga bidrag, kan man därför enligt de villkor som anges i detta direktiv räkna bort dessa vid utvärderingen av om gränsvärdena för luftkvalitet ⇨ och skyldigheter för genomsnittlig exponeringsminskning ⇦iakttas. De överskridanden av gränsvärdena för PM10-partiklar som beror på sandning eller saltning av vägar under vintern kan också räknas bort vid utvärderingen av om gränsvärdena för luftkvalitet iakttas, under förutsättning att rimliga åtgärder har vidtagits för att minska koncentrationerna.

(2)I december 2019 lade kommissionen i sitt meddelande Den europeiska gröna given fram en ambitiös färdplan för att ställa om unionen till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, som syftar till att skydda, bevara och stärka unionens naturkapital och skydda allmänhetens hälsa och välbefinnande från miljörelaterade risker och effekter. När det gäller ren luft innehöll den europeiska gröna given åtagandet att ytterligare förbättra luftkvaliteten och att bättre anpassa EU:s luftkvalitetsnormer till Världshälsoorganisationens (WHO) rekommendationer. Kommissionen aviserade också skärpta bestämmelser om övervakning, modellering och planer avseende luftkvalitet.

Artikel 19 ökar luftkvalitetsplanernas effektivitet för att säkerställa att luftkvalitetsnormerna uppfylls så snart som möjligt. Detta kommer att uppnås genom att a) det krävs att luftkvalitetsplaner utarbetas innan luftkvalitetsnormerna träder i kraft i fall av bristande efterlevnad före 2030, b) det anges att luftkvalitetsplanerna ska syfta till att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt, och under alla omständigheter inte längre än tre år för gränsvärden, och c) det krävs regelbundna uppdateringar av luftkvalitetsplanerna om de inte uppfyller kraven.

Artikel 17 om avdrag för sandning och saltning under vintern utvidgas till att omfatta fina partiklar (PM2,5). Sandning och saltning under vintern är viktiga för trafiksäkerheten, även om resuspension av partiklar från dessa åtgärder också kan bidra till luftföroreningar med partiklar av olika storlek. Överskridanden av luftkvaliteten enbart till följd av dessa källor kommer inte att leda till ett krav på att upprätta luftkvalitetsplaner enligt artikel 19.

Förslagen i Fit for Future-plattformens yttrande av den 12 november 2021 om lagstiftning om luftkvalitet beaktades under hela konsekvensbedömningen, inbegripet rekommendationer om luftkvalitetsnormer, genomförande, övervakning, sammanslagning av de befintliga direktiven till ett, samstämmighet med relaterad politik.

Denna expertkunskap har huvudsakligen samlats in genom tjänstekontrakt och bidragsavtal med bland annat WHO, Europeiska miljöbyrån, Gemensamma forskningscentrumet och olika konsulter. Alla rapporter från experter och kontrakt har rutinmässigt laddats upp på internet för offentlig distribution.

Det öppna offentliga samrådet pågick i tolv veckor, i form av ett webbenkät med 13 inledande och 31 specifika frågor, med hjälp av verktyget EU Survey. Frågeformuläret innehöll frågor som skulle tas upp i konsekvensbedömningen och samlade in inledande synpunkter på ambitionsnivån och de potentiella effekterna av vissa alternativ för översyn av luftkvalitetsdirektiven. Totalt 934 svar inkom och 116 ståndpunktsdokument lämnades in. Öppna frågor fick mellan 11 och 406 enskilda svar – i genomsnitt 124. Svaren kom från 23 olika medlemsstater.

Detta initiativ är en del av kommissionens arbetsprogram för 2022 och en nyckelåtgärd i handlingsplanen för nollförorening. Liksom alla initiativ inom ramen för den europeiska gröna given syftar det till att säkerställa att målen uppnås på det mest effektiva och minst betungande sättet och är förenliga med principen om att inte orsaka betydande skada. Förslaget bidrar till att genomföra nollföroreningsambitionen och målen i handlingsplanen för nollförorening för luftkvalitet för att skydda hälsa och miljö. Många policyer och prioriteringar inom den europeiska gröna given är relevanta för ett framgångsrikt genomförande av förslaget och kan främjas av den höjda ambitionsnivån i det föreslagna direktivet. Det handlar om följande:

I december 2019 åtog sig kommissionen i den europeiska gröna given att ytterligare förbättra luftkvaliteten och att bättre anpassa EU:s luftkvalitetsnormer till Världshälsoorganisationens (WHO) rekommendationer. WHO:s rekommendationer reviderades senast i september 2021 och är föremål för regelbunden vetenskaplig översyn, vanligtvis vart tionde år. Detta mål om en närmare anpassning till de senaste vetenskapliga rönen bekräftades i handlingsplanen för nollförorening , som innehöll en vision för 2050 om att minska föroreningen av luft (och vatten och mark) till nivåer som inte längre anses skadliga för hälsan och de naturliga ekosystemen, och som respekterar de gränser som vår planet kan hantera och på så sätt skapa en giftfri miljö. Dessutom infördes mål för 2030, varav två gäller luft: att minska luftföroreningarnas hälsoeffekter (förtida dödsfall) med mer än 55 % och att minska andelen ekosystem i EU där luftföroreningar hotar den biologiska mångfalden med 25 %. Strängare luftkvalitetsnormer skulle också bidra till målen i Europas plan mot cancer. Kommissionen tillkännagav också i den europeiska gröna given att den skulle skärpa bestämmelserna om övervakning, modellering och luftkvalitetsplaner.

Ren luft är avgörande för människors hälsa och för att bevara miljön. Stora förbättringar av luftkvaliteten har uppnåtts i Europeiska unionen (EU) under de senaste tre årtiondena tack vare gemensamma insatser från EU och nationella, regionala och lokala myndigheter i medlemsstaterna för att minska luftföroreningarnas skadliga effekter. Omkring 300 000 förtida dödsfall per år (jämfört med upp till 1 miljoner per år i början av 1990-talet) och ett betydande antal icke-överförbara sjukdomar. t.ex. astma, hjärt- och kärlproblem och lungcancer, orsakas dock fortfarande av luftföroreningar (särskilt partiklar, kvävedioxid och ozon). Luftförorening är fortfarande den främsta miljöorsaken till tidig död i EU. Den drabbar i oproportionerligt hög grad utsatta grupper såsom barn, äldre och personer med befintliga tillstånd samt socioekonomiskt missgynnade grupper. Det finns också allt fler belägg för att luftförorening kan kopplas till förändringar i nervsystemet, t.ex. demens.

This document corrects COM(2022) 542 final. Concerns all languages versions. Formatting adjustments which do not affect the substance of the text. The text shall read as follows:

EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 26.10.2022 COM(2022) 542 final BILAGOR till Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om luftkvalitet och renare luft i Europa (omarbetning) {SEC(2022) 542 final} - {SWD(2022) 345 final} - {SWD(2022) 542 final} - {SWD(2022) 545 final}



⇩ ny BILAGA I LUFTKVALITETSNORMER Avsnitt 1 – Gränsvärden för skydd av människors hälsa Tabell 1 – Gränsvärden för skydd av människors hälsa som ska uppnås senast den 1 januari 2030 Period (medelvärde under) Gränsvärde PM2,5 1 dag 25 μg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Kalenderår 10 µg/m³ PM10 1 dag 45 μg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Kalenderår 20 μg/m3 Kvävedioxid (NO2) 1 timme 200 μg/m3 får inte överskridas mer än en gång per kalenderår 1 dag 50 µg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Kalenderår 20 μg/m3 Svaveldioxid (SO2) 1 timme 350 μg/m3 får inte överskridas mer än en gång per kalenderår 1 dag 50 μg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Kalenderår 20 μg/m3 Bensen Kalenderår 3,4 μg/m3 Kolmonoxid (CO) Högsta 8-timmarsmedelvärdet

under ett dygn (1) 10 mg/m3 1 dag 4 mg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Bly (Pb) Kalenderår 0,5 μg/m3 Arsenik (As) Kalenderår 6,0 ng/m³ Kadmium (Cd) Kalenderår 5,0 ng/m³ Nickel (Ni) Kalenderår 20 ng/m³ Bens(a)pyren Kalenderår 1,0 ng/m³ (1)Det högsta 8-timmarsmedelvärdet för koncentrationen under ett dygn ska beräknas genom att analysera glidande 8-timmarsmedelvärden beräknade från timmedelvärden och uppdaterade varje timme. Varje 8-timmarsmedelvärde som beräknas på detta sätt hör till den dag då medelvärdet slutar, dvs. det första medelvärdet för en dag är värdet från kl. 17.00 föregående dag till kl. 01.00 den aktuella dagen, och det sista medelvärdet för dagen är det som sträcker sig från kl. 16.00 till kl. 24.00. Tabell 2 – Gränsvärden för skydd av människors hälsa som ska uppnås senast den [FÖR IN SISTA DAGEN FÖR INFÖRLIVANDE] Period (medelvärde under) Gränsvärde PM2,5 Kalenderår 25 µg/m³ PM10 1 dag 50 μg/m3 får inte överskridas mer än 35 ggr per kalenderår Kalenderår 40 μg/m3 Kvävedioxid (NO2) 1 timme 200 μg/m3 får inte överskridas mer än 18 ggr per kalenderår Kalenderår 40 μg/m3 Svaveldioxid (SO2) 1 timme 350 μg/m3 får inte överskridas mer än 24 ggr per kalenderår 1 dag 125 μg/m3 får inte överskridas mer än 3 ggr per kalenderår Bensen Kalenderår 5 μg/m3 Kolmonoxid (CO) Högsta 8-timmarsmedelvärdet

under ett dygn (1) 10 mg/m3 Bly (Pb) Kalenderår 0,5 μg/m3 Arsenik (As) Kalenderår 6,0 ng/m³ Kadmium (Cd) Kalenderår 5,0 ng/m³ Nickel (Ni) Kalenderår 20 ng/m³ Bens(a)pyren Kalenderår 1,0 ng/m³ (1)Det högsta 8-timmarsmedelvärdet för koncentrationen under ett dygn ska beräknas genom att analysera glidande 8-timmarsmedelvärden beräknade från timmedelvärden och uppdaterade varje timme. Varje 8-timmarsmedelvärde som beräknas på detta sätt hör till den dag då medelvärdet slutar, dvs. det första medelvärdet för en dag är värdet från kl. 17.00 föregående dag till kl. 01.00 den aktuella dagen, och det sista medelvärdet för dagen är det som sträcker sig från kl. 16.00 till kl. 24.00. Avsnitt 2 – Målvärden för ozon och långsiktiga mål för zonen A. Definitioner och kriterier Den ”ackumulerade ozonexponeringen över ett tröskelvärde på 40 ppb” (AOT40), uttryckt i ”(μg/m3) × h” beräknas genom att man summerar skillnaden mellan timkoncentrationer över 80 μg/m3 (= 40 ppb) och 80 μg/m3 varvid man endast använder de timvärden som uppmätts mellan kl. 8.00 och 20.00 medeleuropeisk tid (MET) varje dag. B. Målvärden för ozon Mål Period (medelvärde under) Målvärde Skydd av människors hälsa Högsta 8-timmarsmedelvärdet under ett dygn (1) 120 μg/m3, får inte överskridas under mer än 18 dagar per kalenderår (treårsmedelvärde)[2] Skydd av miljön Maj–juli AOT40 (beräknat från timvärden) 18 000 μg/m3 × h medelvärde under fem år(2) 1) Det högsta 8-timmarsmedelvärdet för koncentrationen under ett dygn ska beräknas genom att analysera glidande 8-timmarsmedelvärden beräknade från timmedelvärden och uppdaterade varje timme. Varje 8-timmarsmedelvärde som beräknas på detta sätt hör till den dag då medelvärdet slutar, dvs. det första medelvärdet för en dag är värdet från kl. 17.00 föregående dag till kl. 01.00 den aktuella dagen, och det sista medelvärdet för dagen är det som sträcker sig från kl. 16.00 till kl. 24.00.

C. Långsiktiga mål för ozon (O3) Mål Period (medelvärde under) Långsiktigt mål Skydd av människors hälsa Dygnets högsta 8-timmarsmedelvärde under ett kalenderår 100 μg/m3 (1) Skydd av växtligheten Maj–juli AOT40 (beräknat från timvärden) 6 000 μg/m3 × h 1) 99-percentil (dvs. tre överskridandedagar per år). Avsnitt 3 – Kritiska nivåer för skydd av växtlighet och naturliga ekosystem Period (medelvärde under) Kritisk nivå Svaveldioxid (SO2) Kalenderår och vinter (1 oktober–31 mars) 20 μg/m3, Kväveoxider (NOx) Kalenderår 30 μg/m3 NOx Avsnitt 4 – Tröskelvärden för varning och information A. Tröskelvärden för larm – andra föroreningar än ozon Ska mätas under tre timmar i följd för svaveldioxid och kvävedioxid, under tre dagar i följd för PM10 och PM2,5, på platser som är representativa för luftkvaliteten över minst 100 km2 eller en hel zon, beroende på vilket som är minst. Förorening Tröskelvärde för larm Svaveldioxid (SO2) 500 μg/m3, Kvävedioxid (NO2) 400 μg/m3, PM2,5 50 μg/m3 PM10 90 μg/m3 B. Tröskelvärden för information och för larm – ozon Mål Period (medelvärde under) Tröskelvärde Information 1 timme 180 μg/m3, Larm 1 timme (1) 240 μg/m3 (1)För genomförandet av artikel 20 ska överskridandet av tröskelvärdet mätas eller förutsägas under tre timmar i följd.



Avsnitt 5 – Skyldighet för genomsnittlig exponeringsminskning för PM2,5 och NO2 A. Indikator för genomsnittlig exponering Indikatorn för genomsnittlig exponering (AEI) uttryckt i μg/m3 ska baseras på mätningar i urban bakgrund i territoriella enheter på Nuts 1-nivå inom medlemsstatens hela territorium. Den ska utvärderas som ett glidande treårsmedelvärde för koncentration omfattande alla de provtagningspunkter för den relevanta föroreningen som upprättats i enlighet med punkt B i bilaga III inom varje territoriell enhet på Nuts 1-nivå. AEI för ett visst år ska vara medelkoncentrationen för samma år och de föregående två åren.

Om medlemsstaterna upptäcker överskridanden som kan tillskrivas naturliga källor ska bidrag från naturliga källor dras av innan AEI beräknas. AEI används för granskning av om skyldigheten för genomsnittlig exponeringsminskning har uppfyllts. B. Skyldigheter för genomsnittlig exponeringsminskning Från och med 2030 får AEI inte överstiga en nivå som är –för PM2,5, 25 % lägre än AEI tio år tidigare, om nivån inte redan ligger på högst det mål för genomsnittlig exponeringskoncentration för PM2,5 som fastställs i punkt C, –för NO2, 25 % lägre än AEI tio år tidigare, om nivån inte redan ligger på högst det mål för genomsnittlig exponeringskoncentration för NO2 som fastställs i punkt C. C. Mål för genomsnittlig exponeringskoncentration Målet för genomsnittlig exponeringskoncentration ska vara följande AEI-nivå: Förorening Mål för genomsnittlig exponeringskoncentration PM2,5 AEI = 5 µg/m3 NO2 AEI = 10 µg/m3 BILAGA II Utvärderingströsklar Avsnitt 1 – Utvärderingströsklar för hälsoskydd Förorening Utvärderingströskel (årsmedelvärde, om inte annat anges) PM2,5 5 µg/m3 PM10 15 µg/m3 Kvävedioxid (NO2) 10 µg/m3 Svaveldioxid (SO2) 40 µg/m³ (24-timmarsmedelvärde)(1) Bensen 1,7 µg/m3 Kolmonoxid (CO) 4 µg/m³ (24-timmarsmedelvärde)(1) Bly (Pb) 0,25 µg/m3 Arsenik (As) 3,0 ng/m3 Kadmium (Cd) 2,5 ng/m3 Nickel (Ni) 10 ng/m3 Bens(a)pyren 0,12 ng/m3 Ozon (O3) 100 µg/m3 (högsta 8-timmarsmedelvärde)(1) (1) 99-percentil (dvs. tre överskridandedagar per år). Avsnitt 2 – Utvärderingströsklar för skydd av växtlighet och naturliga ekosystem Förorening Utvärderingströskel (årsmedelvärde, om inte annat anges) Svaveldioxid (SO2) 8 μg/m3 (medelvärde mellan 1 oktober och 31 mars) Kväveoxider (NOx) 19,5 μg/m3,





BILAGA III Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning A. Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av gränsvärden för skydd av människors hälsa, målvärden för ozon, långsiktiga mål, tröskelvärden för information och tröskelvärden för larm 1. Diffusa källor Tabell 1 – Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av gränsvärden för skydd av människors hälsa och tröskelvärden för larm i zoner där fasta mätningar är den enda informationskällan (för alla föroreningar utom ozon) Zonens befolkning (tusental) Minsta antal provtagningspunkter om koncentrationerna överskrider utvärderingströskeln NO2, SO2, CO, bensen Summa

PM(1) PM10 PM2,5 Pb, Cd, As, Ni

i PM10 Bens(a)pyren i PM10 0–249 2 4 2 2 1 1 250–499 2 4 2 2 1 1 500–749 2 4 2 2 1 1 750–999 3 4 2 2 2 2 1 000–1 499 4 6 2 2 2 2 1 500–1 999 5 7 3 3 2 2 2 000–2 749 6 8 3 3 2 3 2 750–3 749 7 10 4 4 2 3 3 750–4 749 8 11 4 4 3 4 4 750–5 999 9 13 5 5 4 5 6 000+ 10 15 5 5 5 5



Tabell 2 – Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av målvärden för ozon, långsiktiga mål samt tröskelvärden för information och för larm i zoner där fasta mätningar är den enda informationskällan (endast för ozon) Befolkning

(tusental) Minsta antal provtagningspunkter om antalet provtagningspunkter minskas med upp till 50 % (1) < 250 1 < 500 2 < 1 000 2 < 1 500 3 < 2 000 4 < 2 750 5 < 3 750 6 ≥ 3 750 En ytterligare provtagningspunkt per 2 miljoner invånare (1)Minst en provtagningspunkt i områden där befolkningen troligen exponeras för de högsta koncentrationerna av ozon. I tätbebyggelse ska minst 50 % av provtagningspunkterna ligga i förortsområden.



Tabell 3 – Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av gränsvärden för skydd av människors hälsa och tröskelvärden för larm i zoner där fasta mätningar är den enda informationskällan (för alla föroreningar utom ozon) Zonens befolkning (tusental) Minsta antal provtagningspunkter om antalet provtagningspunkter minskas med upp till 50 % NO2, SO2, CO, bensen Summa

PM(1) PM10 PM2,5 Pb, Cd, As, Ni

i PM10 Bens(a)pyren i PM10 0–249 1 2 1 1 1 1 250–499 1 2 1 1 1 1 500–749 1 2 1 1 1 1 750–999 2 2 1 1 1 1 1 000–1 499 2 3 1 1 1 1 1 500–1 999 3 4 2 2 1 1 2 000–2 749 3 4 2 2 1 2 2 750–3 749 4 5 2 2 1 2 3 750–4 749 4 6 2 2 2 2 4 750–5 999 5 7 3 3 2 3 6 000+ 5 8 3 3 3 3



Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av målvärden för ozon, långsiktiga mål samt tröskelvärden för information och för larm i zoner där en 50-procentig minskning av fasta mätningar tillämpas (endast för ozon) Zonens befolkning

(tusental) Minsta antal provtagningspunkter om antalet provtagningspunkter minskas med upp till 50 % (1) < 250 1 < 500 1 < 1 000 1 < 1 500 2 < 2 000 2 < 2 750 3 < 3 750 3 ≥ 3 750 En ytterligare provtagningspunkt per 4 miljoner invånare (1)Minst en provtagningspunkt i områden där befolkningen troligen exponeras för de högsta koncentrationerna av ozon. I tätbebyggelse ska minst 50 % av provtagningspunkterna ligga i förortsområden.

För varje zon ska det minsta antal provtagningspunkter för fast mätning som anges i tabellerna i denna punkt omfatta minst en provtagningspunkt för bakgrundsnivåer och en provtagningspunkt i det område som har de högsta koncentrationerna enligt punkt B i bilaga IV, förutsatt att detta inte ökar antalet provtagningspunkter. För kvävedioxid, partiklar, bensen och kolmonoxid ska detta omfatta minst en provtagningspunkt inriktad på mätning av bidraget från transportutsläpp. I de fall där det endast krävs en provtagningspunkt ska detta dock ligga i det område som har de högsta koncentrationer för vilka befolkningen sannolikt kommer att vara direkt eller indirekt exponerad. För varje zon, för kvävedioxid, partiklar, bensen och kolmonoxid, får det totala antalet provtagningspunkter i urban bakgrund och det totala antalet provtagningspunkter som krävs i områden där de högsta koncentrationerna förekommer inte skilja sig med mer än en faktor 2. Antalet provtagningspunkter för PM2,5 och kvävedioxid i urban bakgrund ska uppfylla de krav som ange i punkt B. 2. Punktkällor För att utvärdera föroreningar i närheten av punktkällor ska antalet provtagningspunkter för fast mätning beräknas med beaktande av emissionstäthet, luftföroreningarnas sannolika spridningsmönster och befolkningens potentiella exponering. Sådana provtagningspunkter bör placeras så att tillämpningen av bästa tillgängliga teknik (BAT) enligt definitionen i direktiv 2010/75/EU kan övervakas. B. Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av skyldigheterna för genomsnittlig exponeringsminskning för PM2,5 och NO2 för skydd av människors hälsa För PM2,5 respektive NO2 ska det för detta ändamål finnas en provtagningspunkt per territoriell enhet på Nuts 1-nivå som anges i (EG) nr 1059/2003, och minst en provtagningspunkt per miljon invånare beräknat för tätortsmiljöer med mer än 100 000 invånare. Dessa provtagningspunkter får sammanfalla med provtagningspunkterna i punkt A. C. Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning för att utvärdera efterlevnaden av kritiska nivåer och långsiktiga mål för ozon 1. Kritiska nivåer för skydd av växtlighet och naturliga ekosystem Om de maximala koncentrationerna överskrider de kritiska nivåerna En provtagningspunkt per 20 000 km2 Om de maximala koncentrationerna överskrider utvärderingströskeln En provtagningspunkt per 40 000 km2 I ö-zoner bör antalet provtagningspunkter för fast mätning bestämmas med hänsyn till det troliga spridningsmönstret för luftföroreningar och ekosystemets eller växtlighetens potentiella exponering. 2. Långsiktigt mål för ozon för skydd av människors hälsa och miljön För mätning i regional bakgrund ska medlemsstaterna säkerställa minst en provtagningspunkt per 50 000 km2 som genomsnittlig täthet i samtliga zoner per land. För komplex terräng rekommenderas en provtagningspunkt per 25 000 km2. D. Minsta antal provtagningspunkter för fast mätning av ultrafina partiklar vid höga koncentrationer Ultrafina partiklar ska övervakas på utvalda platser utöver andra luftföroreningar. Provtagningspunkter för övervakning av ultrafina partiklar ska i förekommande fall sammanfalla med provtagningspunkter för partiklar eller kvävedioxid enligt punkt A och placeras i enlighet med avsnitt 3 i bilaga VII. För detta ändamål ska minst en provtagningspunkt per fem miljoner invånare upprättas på platser där höga UFP-koncentrationer sannolikt förekommer. Medlemsstater med färre än fem miljoner invånare ska inrätta minst en fast provtagningspunkt på en plats där höga UFP-koncentrationer sannolikt förekommer. Superstationer för övervakning i urban bakgrund eller regional bakgrund som upprättats i enlighet med artikel 10 ska inte medräknas för att uppfylla de krav på minsta antal provtagningspunkter för UFP som anges här.





BILAGA IV Utvärdering av luftkvalitet

och placering av provtagningspunkter A. Allmänt Luftkvaliteten ska utvärderas i alla zoner enligt följande: 1.Luftkvaliteten ska utvärderas på alla platser utom de som anges i punkt 2. Punkterna B och C ska tillämpas på provtagningspunkternas placering. De principer som fastställs i punkterna B och C ska även gälla i den mån de är relevanta för att identifiera de specifika platser där koncentrationen av de berörda föroreningarna bestäms om luftkvaliteten utvärderas genom indikativa mätningar eller beräkningsmodeller. 2.Överensstämmelse med gränsvärden avsedda för skydd av människors hälsa ska inte utvärderas på följande platser: a) Varje plats inom områden dit allmänheten inte har tillträde och det inte finns någon fast befolkning. b) I enlighet med artikel 4.1, industrianläggning eller industrimiljöer där samtliga relevanta bestämmelser om hälsa och säkerhet på arbetsplatser tillämpas. c) På vägars körbana och mittremsa, utom om fotgängare har normalt tillträde till mittremsan. B. Hur mätplatsen för provtagningspunkter ska väljas 1.Information Vid placeringen av provtagningspunkter ska hänsyn tas till nationella rutnätsdata om utsläpp som rapporterats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 och utsläppsdata som rapporterats inom ramen för det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar. 2.Skydd av människors hälsa a) Provtagningspunkter med inriktning på skyddet för människors hälsa ska väljas så att de ger data om allt följande: i) Koncentrationsnivåer i de områden inom zoner som har de högsta koncentrationerna som befolkningen troligtvis är direkt eller indirekt utsatt för under en period som är betydande i förhållande till genomsnittsperioden för gränsvärdet eller gränsvärdena. ii) Koncentrationsnivåer i andra områden inom de zoner som är representativa för den exponering som befolkningen i allmänhet är utsatt för.

iii) För arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten: de nedfall som representerar befolkningens indirekta exponering genom livsmedelskedjan. b) Provtagningspunkterna bör generellt sett förläggas så att mätningar i mikromiljöer i provtagningspunktens omedelbara närhet undviks. I möjligaste mån bör en provtagningspunkt väljas så att den provtagna luften är representativ för luftkvaliteten för en gatsträcka som är minst 100 m lång på platser för mätning av bidraget från vägtrafik och minst 250 m × 250 m på platser för mätning av bidraget från industrimiljöer eller andra källor såsom hamnar eller flygplatser. c) Provtagningspunkter i urban bakgrund ska placeras så att deras föroreningsnivå påverkas av det samlade bidraget från alla källor som ligger i den förhärskande vindriktningen mot provtagningspunkten. Föroreningsnivån ska inte domineras av enda källa, såvida denna situation inte är typisk för en större tätortsmiljö. Provtagningspunkterna bör generellt sett vara representativa för ett område på flera kvadratkilometer. d) Om syftet är att mäta bidraget från uppvärmning av bostäder ska minst en provtagningspunkt placeras i dessa källors huvudsakliga vindriktning. e) Om syftet är att utvärdera regionala bakgrundsnivåer, får provtagningspunkten inte påverkas av tätorts- eller industrimiljöer i närheten, dvs. avståndet bör vara minst fem kilometer. f) För utvärdering av bidragen från industrikällor, hamnar eller flygplatser ska minst en provtagningspunkt placeras i närmsta bostadsområde i vindriktning från källan. Där bakgrundskoncentrationen är okänd ska ytterligare en provtagningspunkt placeras i den förhärskande vindriktningen. Provtagningspunkterna ska placeras så att man kan övervaka tillämpningen av bästa tillgängliga teknik. g) Provtagningspunkterna ska om möjligt också vara representativa för liknande platser som inte ligger i provtagningspunkternas omedelbara närhet. I de zoner där nivån av luftföroreningar ligger över utvärderingströskeln ska det område som varje provtagningspunkt är representativ för vara tydligt definierat. Hela zonen ska täckas av de olika representativa områden som definierats för varje provtagningspunkt. h) Behovet av att placera provtagningspunkter på öar ska beaktas om detta är nödvändigt för att skydda människors hälsa. i) Provtagningspunkter för mätning av arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten ska om möjligt samlokaliseras med provtagningspunkter för PM10. När området för rumslig representativitet definieras ska följande faktorer beaktas: a) Det geografiska området får omfatta områden som inte gränsar till varandra men dess utsträckning ska hålla sig inom den berörda luftkvalitetszonens gränser. b) Om utvärderingen görs genom modellering ska ett ändamålsenligt modelleringssystem användas, och modellerade koncentrationer ska användas på stationens plats för att förhindra att systematiska fel i modellvärden snedvrider utvärderingen. c) Andra mått än absoluta koncentrationer kan övervägas (t.ex. percentiler). d) Toleransnivåerna och eventuella nedre gränser för de olika föroreningarna kan ändras beroende på stationernas egenskaper. e) Årsmedelvärdet av den observerade föroreningskoncentrationen ska användas som luftkvalitetsmått för ett visst år. 3.Skydd av växtlighet och naturliga ekosystem Provtagningspunkter med inriktning på skyddet av växtlighet och naturliga ekosystem ska väljas så att de ligger mer än 20 km från tätortsmiljöer eller mer än 5 km från andra bebyggda områden, industrimiljöer eller motorvägar eller större vägar med trafik på mer än 50 000 fordon par dag. Detta innebär att en provtagningspunkt ska väljas så att den provtagna luften är representativ för luftkvaliteten i ett omgivande område på minst 1 000 km2. Medlemsstaterna får med hänsyn till de geografiska förhållandena eller möjligheter att skydda särskilt utsatta områden besluta att en provtagningspunkt ska ligga närmare eller vara representativ för luftkvaliteten i ett mindre område. Hänsyn ska tas till behovet att bedöma luftkvaliteten på öar.

4.Ytterligare kriterier för provtagningspunkter för ozon Följande avser fasta och indikativa mätningar: Typ av provtagningspunkt Mätningarnas syfte Mätningarnas representativitet(1) Kriterier för val av mätplats Platser i urban bakgrund för utvärdering av ozon Skydd av människors hälsa: Att utvärdera tätortsbefolkningens exponering för ozon, dvs. i områden där befolkningstätheten och ozonkoncentrationerna är relativt höga och representativa för den exponering allmänheten utsätts för. 1–10 km2 På tillräckligt avstånd från påverkan från lokala utsläpp som trafik, bensinstationer osv. Platser med god luftcirkulation där blandade nivåer kan uppmätas. Platser som bostads- och affärsområden i städer, parker (på tillräckligt avstånd från träd), breda gator eller torg med mycket gles eller ingen trafik, öppna områden av den typ som brukar förekomma vid skolor, idrottsanläggningar eller fritidsområden. Platser i förort för ozonutvärderingar Skydd av människors hälsa och växtligheten: Att utvärdera befolkningens och växtlighetens exponering i tätortsmiljöns utkanter, med de högsta ozonnivåer som befolkning och växtlighet kan komma att exponeras för. 10–100 km2 På ett visst avstånd från det område där de största utsläppen uppträder, på läsidan med beaktande av de vanligaste vindarna under perioder som gynnar ozonbildning. I områden där befolkningen, känsliga grödor eller naturliga ekosystem som befinner sig i utkanten av en tätortsmiljö utsätts för höga ozonnivåer. Där så är lämpligt ska några provtagningspunkter även placeras i den förhärskande vindriktningen mot det område där de största utsläppen uppträder för att ge information om halter av ozon i regional bakgrund. Platser på landsbygden för ozonutvärderingar Skydd av människors hälsa och växtligheten: Att utvärdera befolkningens, grödors och naturliga ekosystems exponering för ozonkoncentrationer på subregional nivå. Subregionala nivåer 100–1 000 km2 Provtagningspunkter får placeras i mindre bostadsområden och/eller områden med naturliga ekosystem, skogar eller grödor. De ska vara representativa för ozonkoncentrationerna och ligga på tillräckligt avstånd från direkta lokala utsläppskällor som industrimiljöer och vägar. I öppna områden, men inte på högre bergstoppar. Bakgrundsplatser på landsbygden för ozonutvärderingar Skydd av människors hälsa och växtligheten: Att utvärdera grödors och naturliga ekosystems exponering för ozonkoncentrationer på regional nivå samt befolkningens exponering. Regionala/nationella/ kontinentala nivåer 1 000–10 000 km2 Provtagningspunkter i områden med låg befolkningstäthet, t.ex. områden med naturliga ekosystem, skogar, områden som ligger på ett avstånd av minst 20 km från tätbebyggelse och industriområden och tillräckligt långt från lokala utsläppskällor. Undvik placeringar där lokalt förstärkta marknära inversionsförhållanden kan uppstå, samt även högre bergstoppar. Kustnära placeringar på platser med påtagliga dagliga vindcykler av lokal karaktär rekommenderas inte. (1)Provtagningspunkterna ska om möjligt vara representativa för liknande platser som inte ligger i provtagningspunkternas omedelbara närhet. Placeringen av provtagningspunkter i landsbygdsmiljö och regional bakgrund för ozonutvärdering ska, när så är lämpligt, samordnas med övervakningskraven i kommissionens förordning (EG) nr 1737/2006. C. Hur provtagningsutrustningen ska placeras på provtagningspunkter Följande krav ska uppfyllas om det är praktiskt möjligt: a) Flödet runt provtagningspunktens intag ska vara fritt (i allmänhet i en båge på minst 270° eller, för provtagningspunkter vid den inre förgårdslinjen, 180°) utan några hinder som påverkar luftflödet i närheten av intaget (minst 1,5 m från byggnader, balkonger, träd och andra hinder, och minst 0,5 m från närmaste byggnad om provtagningspunkterna ska vara representativa för luftkvaliteten vid den inre förgårdslinjen). b) I allmänhet ska provtagningspunktens intag vara placerat mellan 0,5 m (andningszonen) och 4 m över marknivån. En högre placering (upp till 8 m) kan vara lämplig om provtagningspunkten är representativ för ett större område (en bakgrundsplats) eller under andra särskilda omständigheter, och eventuella avvikelser ska dokumenteras utförligt. c) Intagssonden får inte placeras i föroreningskällors omedelbara närhet, för att undvika direkt intag av föroreningar som inte har blandats med luft och som allmänheten sannolikt inte exponeras för. d) Provtagningsutrustningens luftutsläpp ska placeras så att återcirkulation av frånluft till intagssonden undviks. e) För alla föroreningar gäller att provtagningsutrustningen ska placeras minst 25 m från kanten av större vägkorsningar men högst 10 m från trottoarkanten. I denna punkt avses med ”trottoarkant” den linje som skiljer motortrafik från andra områden. En ”större vägkorsning” är en korsning som avbryter trafikflödet och orsakar olika utsläpp (start och stopp) från vägen i övrigt. f) För nedfallsmätningar i regional bakgrund ska EMEP:s riktlinjer och kriterier tillämpas så långt det är praktiskt möjligt. g) För ozonmätning ska medlemsstaterna säkerställa att provtagningspunkten är placerad tillräckligt långt från källor som ugnar och förbränningsgaser, och mer än 10 m från närmaste väg, med ett större avstånd beroende på trafikintensiteten. Följande faktorer kan också beaktas: a) Störande källor. b) Säkerhet. c) Tillgänglighet.

d) Tillgång till elektricitet och telekommunikationer. e) Hur synlig platsen är i förhållande till omgivningen. f) Allmänhetens och den ansvariga personalens säkerhet. g) Önskvärdheten att samlokalisera provtagningspunkterna för de olika föroreningarna. h) Planeringskrav. D. Val av plats, översyn och dokumentation 1.De behöriga myndigheter som ansvarar för utvärderingen av luftkvaliteten ska för alla zoner fullt ut dokumentera förfarandet vid val av plats och registrera information till stöd för nätverksutformningen och valet av plats för samtliga provtagningspunkter. Utformningen av övervakningsnätverket ska grundas på åtminstone modellering eller indikativa mätningar. 2.Dokumentationen ska ange provtagningspunkternas placering genom rumsliga koordinater, detaljerade kartor och ska innehålla information om alla provtagningspunkters rumsliga representativitet. 3.Dokumentationen ska omfatta eventuella avvikelser från kriterierna för placering av provtagningsutrustningen, orsakerna till avvikelser och deras sannolika effekter på uppmätta nivåer. 4.Om indikativa mätningar, modellering eller objektiv skattning, eller en kombination av dessa metoder, används inom en zon ska dokumentationen innehålla uppgifter om dessa metoder och information om hur de kriterier som anges i artikel 9.3 är uppfyllda. 5.Om indikativa mätningar, modellering eller objektiv skattning används ska de behöriga myndigheterna använda rutnätsdata som rapporterats enligt direktiv (EU) 2016/2284 och utsläppsinformation som rapporterats enligt direktiv 2010/75/EU. 6.För ozonmätningar ska medlemsstaterna tillämpa adekvat övervakning och tolkning av övervakningsdata mot bakgrund av de meteorologiska och fotokemiska processer som påverkar de ozonkoncentrationer som mäts på berörda platser. 7.I tillämpliga fall ska förteckningen över ozonbildande ämnen, syftet med att mäta dem och de metoder som används för provtagning och mätning av dem ingå i dokumentationen. 8.I tillämpliga fall ska även information om de mätmetoder som används för att mäta den kemiska sammansättningen av PM2,5 ingå i dokumentationen. 9.Minst vart femte år ska de urvalskriterier, den nätverksutformning och den placering av övervakningsplatser som fastställts av de behöriga myndigheterna mot bakgrund av kraven i denna bilaga ses över för att säkerställa att de förblir giltiga och optimala över tid. Översynen ska grundas på åtminstone modellering eller indikativa mätningar. 10.Dokumentationen ska uppdateras efter varje översyn och andra relevanta ändringar av övervakningsnätverket och ska offentliggöras genom lämpliga kommunikationskanaler.



BILAGA V Datakvalitetsmål

A. Osäkerhet i mätningar och modellering för utvärdering av luftkvalitet 1. Osäkerhet i mätning och modellering av långsiktiga medelkoncentrationer (årsmedelvärde) Luftförorening Maximal osäkerhet i fasta mätningar Maximal osäkerhet i indikativa mätningar (1) Maximal kvot för osäkerhet i modellering och objektiv skattning i förhållande till osäkerhet i fasta mätningar Absolut värde Relativt värde Absolut värde Relativt värde Maximal kvot PM2,5 3,0 µg/m3 30 % 4,0 µg/m3 40 % 1,7 PM10 4,0 µg/m3 20 % 6,0 µg/m3 30 % 1,3 NO2 / NOx 6,0 µg/m3 30 % 8,0 µg/m3 40 % 1,4 Bensen 0,75 µg/m3 25 % 1,2 µg/m3 35 % 1,7 Bly 0 125 µg/m3 25 % 0 175 µg/m3 35 % 1,7 Arsenik 2,4 ng/m3 40 % 3,0 ng/m3 50 % 1,1 Kadmium 2,0 ng/m3 40 % 2,5 ng/m3 50 % 1,1 Nickel 8,0 ng/m3 40 % 10,0 ng/m3 50 % 1,1 Bens(a)pyren 0,5 ng/m3 50 % 0,6 ng/m3 60 % 1,1 (1)Vid användning av indikativa mätningar för andra ändamål än bedömning av överensstämmelse, exempelvis utformning eller översyn av övervakningsnätverket, modellkalibrering och modellvalidering, får osäkerheten vara den som fastställts för modelleringstillämpningar.



2. Osäkerhet i mätning och modellering av kortsiktiga medelkoncentrationer Luftförorening Maximal osäkerhet i fasta mätningar Maximal osäkerhet i indikativa mätningar (1) Maximal kvot för osäkerhet i modellering och objektiv skattning i förhållande till osäkerhet i fasta mätningar Absolut värde Relativt värde Absolut värde Relativt värde Maximal kvot PM2,5 (24-timmarsvärde) 6,3 µg/m3 25 % 8,8 µg/m3 35 % 2,5 PM10 (24-timmarsvärde) 11,3 µg/m3 25 % 22,5 µg/m3 50 % 2,2 NO2 (dygnsvärde) 7,5 µg/m3 15 % 12,5 µg/m3 25 % 3,2 NO2 (timme) 30 µg/m3 15 % 50 µg/m3 25 % 3,2 SO2 (dygnsvärde) 7,5 µg/m3 15 % 12,5 µg/m3 25 % 3,2 SO2 (timme) 52,5 µg/m3 15 % 87,5 µg/m3 25 % 3,2 CO (24 timmar) 0,6 mg/m3 15 % 1,0 mg/m3 25 % 3,2 CO (8 timmar) 1,0 mg/m3 10 % 2,0 mg/m3 20 % 4,9 Ozon (säsong med högsta halter): osäkerhet för 8-timmarsvärden 10,5 µg/m3 15 % 17,5 µg/m3 25 % 1,7 Ozon (8-timmarsmedelvärde) 18 µg/m3 15 % 30 µg/m3 25 % 2,2 (1)Vid användning av indikativa mätningar för andra ändamål än bedömning av överensstämmelse, exempelvis utformning eller översyn av övervakningsnätverket, modellkalibrering och modellvalidering, får osäkerheten vara den som fastställts för modelleringstillämpningar. Bedömningsmetodernas mätosäkerhet (uttryckt med en konfidensnivå på 95 %) ska beräknas i enlighet med respektive EN-standard för varje förorening. För metoder där det inte finns någon standard ska bedömningsmetodens osäkerhet utvärderas i enlighet med principerna från Joint Committee for Guidance in Metrology (JCGM) 100:2008 Evaluation of measurement data – Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement och metoden i del 5 i ISO 5725:1998. För indikativa mätningar ska osäkerheten beräknas i enlighet med den vägledning om styrkande av likvärdighet som avses i punkt B i bilaga VI. Procentsatserna för osäkerhet i tabellerna i detta avsnitt gäller för alla gränsvärden (och målvärdet för ozon) som beräknas som enkla medelvärden av enskilda mätningar, t.ex. timmedelvärden, dygnsmedelvärden eller årsmedelvärden, utan hänsyn till den ytterligare osäkerheten vid beräkningen av antalet överskridanden. Osäkerheten ska anses gälla i det område som berörs av de relevanta gränsvärdena (eller målvärdet för ozon). Osäkerhetsberäkningen gäller inte för AOT40 och värden som omfattar mer än ett år, fler än en station (t.ex. AEI) eller mer än en komponent. Den är inte heller tillämplig på tröskelvärden för information, tröskelvärden för larm och kritiska nivåer för skydd av växtlighet och naturliga ekosystem. Osäkerheten hos de mätdata som används för utvärdering av luftkvaliteten får varken överstiga det absoluta värde eller det relativa värde som anges i detta avsnitt. Den maximala osäkerheten i modellering sätts till osäkerheten i fasta mätningar multiplicerad med den tillämpliga maximala kvoten. Kvalitetsmålet för modellering (dvs. en kvalitetsindikator för modellering på högst 1) ska kontrolleras vid minst 90 % av de tillgängliga övervakningspunkterna, inom hela bedömningsområdet och under hela bedömningsperioden. Vid en viss övervakningspunkt ska kvalitetsindikatorn för modelleringen beräknas som den kvot som erhålls genom att kvadratroten ur medelkvadratavvikelsen (RMSE) mellan modellresultaten och mätvärdena divideras med kvadratroten ur kvadratsumman/kvadratsummorna av modellerings- och mätosäkerheterna, under en hel bedömningsperiod. Observera att summan kommer att minska till ett enda värde när årsmedelvärden beaktas. Alla fasta mätningar som uppfyller datakvalitetsmålen (dvs. mätosäkerhet och mätningens datatäckning enligt punkt A respektive B i denna bilaga) och som är utförda inom det utvärderingsområde som omfattas av modelleringen ska användas för att bedöma modelleringens osäkerhet. Observera att den maximala kvoten ska tolkas som tillämplig över hela koncentrationsintervallet. För korttidsmedelvärden av koncentrationer ska den maximala osäkerheten för mätdata som används för att utvärdera kvalitetsmålet för modelleringen vara den absoluta osäkerheten beräknad med det relativa värde som anges i detta avsnitt över gränsvärdet och sedan minska linjärt från det absoluta värdet vid gränsvärdet till ett tröskelvärde vid nollkoncentration. Både de kortsiktiga och långsiktiga kvalitetsmålen för modellering ska uppfyllas. Vid modellering av årliga medelkoncentrationer av bensen, bly, arsenik, kadmium, nickel och bens(a)pyren får den maximala osäkerheten i mätdata som används för att utvärdera kvalitetsmålet för modelleringen inte överstiga det relativa värde som anges i detta avsnitt. Vid modellering av årliga medelkoncentrationer av PM2,5, PM10 och kvävedioxid får den maximala osäkerheten i mätdata som används för att utvärdera kvalitetsmålen för modelleringen inte överstiga antingen det absoluta värde eller det relativa värde som anges i detta avsnitt. Om man använder en luftkvalitetsmodell för utvärderingen ska hänvisningar till beskrivningar av modellen och information om beräkningen av kvalitetsmålet för modelleringen sammanställas. Den objektiva skattningens osäkerhet får inte överstiga osäkerheten för indikativa mätningar med mer än den tillämpliga maximala kvoten och får inte överstiga 85 %. Osäkerheten i de objektiva skattningarna definieras som den största avvikelsen mellan de uppmätta och beräknade koncentrationsnivåerna under den period som gränsvärdet avser (eller målvärdet för ozon) utan hänsyn till tidpunkten för händelserna.



B. Datatäckning vid utvärdering av luftkvalitet

”Datatäckning” avser den andel av mätperioden för vilken giltiga mätdata finns tillgängliga, uttryckt i procent. Luftförorening Lägsta godtagbara datatäckning Fasta mätningar Indikativa mätningar Årsmedelvärden 1-timmars-, 8-timmars- eller 24-timmarsmedelvärden(1) Årsmedelvärden 1-timmars-, 8-timmars- eller 24-timmarsmedelvärden(1) SO2, NO2/NOx, CO, O3 85 % (2) 75 % (3) 13 % 50 % (4) PM10, PM2,5 85 % 75 % 13 % 50 % Bensen 85 % - 13 % - Bens(a)pyren, polycykliska aromatiska kolväten (PAH), totalt gasformigt kvicksilver 30 % - 13 % - As, Cd, Ni, Pb 45 % - 13 % - Sot (BC), ammoniak (NH3), ultrafina partiklar (UFP), partikelstorleksfördelning för UFP 80 % - 13 % - Totalt nedfall - - 30 % - Fasta mätningar av SO2, NO2, CO, O3, PM10, PM2,5 och bensen ska utföras kontinuerligt under hela kalenderåret. I övriga fall ska mätningarna vara jämnt fördelade över kalenderåret (eller under perioden april–september för indikativa mätningar av O3). För att uppfylla dessa krav och för att säkerställa att eventuella dataförluster inte förvränger resultaten, ska minimikraven på datatäckning uppfyllas för specifika perioder (kvartal, månad, vardagar) under hela året beroende på förorening och mätmetod/frekvens. För utvärdering av årsmedelvärden via indikativa mätningar får medlemsstaterna använda slumpvisa mätningar i stället för kontinuerliga mätningar om de kan visa att osäkerheten, inklusive den osäkerhet som beror på slumpvis provtagning, uppfyller de erforderliga kvalitetsmålen och den lägsta godtagbara datatäckningen för indikativa mätningar. För att undvika snedvridning av resultatet ska sådan slumpvis provtagning fördelas jämnt över året. Den osäkerhet som beror på slumpvis provtagning får bestämmas med den metod som anges i ISO 11222 (2002): ”Air Quality – Determination of the Uncertainty of the Time Average of Air Quality Measurements”. Kraven rörande lägsta godtagbara datatäckning omfattar inte förlust(er) av data på grund av regelbunden kalibrering eller normalt underhåll av instrumenten. Sådant underhåll får inte utföras under perioder med de högsta föroreningsnivåerna. För mätning av bens(a)pyren och andra polycykliska aromatiska kolväten krävs provtagning under 24 timmar. Enskilda prover som tagits under en period på upp till en månad får slås samman och analyseras som ett sammansatt prov, förutsatt att metoden säkerställer att proverna förblir stabila under den perioden. De tre kongenerna bens(b)fluoranten, bens(j)fluoranten och bens(k)fluoranten kan vara svåra att skilja åt vid analys. I sådana fall kan resultaten anges som en summa för de tre tillsammans. Provtagningen måste spridas jämnt över veckans dagar och året. För nedfallsmätningen rekommenderas månatlig, eller veckovis, provtagning under hela året. Dessa bestämmelser om enskilda prover ska också gälla för arsenik, kadmium, nickel och gasformigt totalkvicksilver. Delprov av PM10-filter för metaller för efterföljande analys är tillåtet, under förutsättning att det finns belägg för att delprovet är representativt för helheten och att detekteringskänsligheten inte påverkas negativt vid jämförelse med de relevanta kvalitetsmålen för uppgifterna. Som ett alternativ till daglig provtagning är veckovis provtagning för metaller i PM10 tillåtet, förutsatt att datainsamlingens karakteristika inte påverkas negativt. Medlemsstaterna får använda enbart våt provtagning i stället för samlad provtagning, om de kan visa att skillnaden mellan dem inte överstiger 10 %. Nedfallet ska i allmänhet redovisas som μg/m2 per dag. C. Metoder för att utvärdera efterlevnad och skatta statistiska parametrar för att ta hänsyn till låg datatäckning eller betydande dataförluster En utvärdering av efterlevnaden av det relevanta gränsvärdet och målvärdet för ozon ska göras oavsett om datakvalitetsmålen uppnås, förutsatt att tillgängliga data möjliggör en slutgiltig utvärdering. När det gäller korttidsgränsvärden och målvärden för ozon kan mätningar som endast omfattar en del av kalenderåret och som inte har gett tillräckliga giltiga data enligt kraven i punkt B fortfarande utgöra bristande efterlevnad. Om så är fallet, och det inte finns några tydliga skäl att betvivla kvaliteten hos de giltiga data som erhållits, ska detta betraktas som ett överskridande av gränsvärdet eller målvärdet och rapporteras som sådant. D. Resultat från utvärdering av luftkvalitet Följande information ska sammanställas för zoner där luftkvalitetsmodellering eller objektiv skattning används: (a)En beskrivning av den utvärderingsverksamhet som bedrivs. (b)Specifika metoder som används med hänvisning till metodbeskrivningar. (c)Data- och informationskällor. (d)En beskrivning av resultaten, inbegripet osäkerhetsfaktorer och särskilt respektive områdes storlek eller, om det är relevant, den sammanlagda väglängden inom den zon där koncentrationerna överskrider ett gränsvärde, ett målvärde för ozon eller ett långsiktigt mål samt varje område där koncentrationerna överskrider utvärderingströskeln.

(e)Den befolkning som kan exponeras för nivåer som överskrider gränsvärdet för skydd av människors hälsa. E. Kvalitetssäkring vid utvärdering av luftkvaliteten. Datavalidering 1. För att säkerställa mätnoggrannheten och överensstämmelsen med de kvalitetsmål för mätdata som anges i punkt A ska de behöriga myndigheter och organ som utsetts enligt artikel 5 göra följande: (a)Säkerställa att det är möjligt att spåra alla mätningar som görs för att utvärdera luftkvaliteten enligt artikel 8 i enlighet med de krav som anges i den harmoniserade standarden för provnings- och kalibreringslaboratorier. (b)Säkerställa att de institutioner som driver nätverk eller enskilda provtagningspunkter har ett etablerat system för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll som omfattar regelbundet underhåll av mätutrustningen för att garantera dess fortsatta noggrannhet. Kvalitetssystemet ska ses över vid behov och minst vart femte år av det berörda nationella referenslaboratoriet. (c)Säkerställa att det fastställs rutiner för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll av datainsamling och rapportering och att de organisationer som utsetts att utföra dessa uppgifter aktivt medverkar i unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram. (d)Säkerställa att de nationella referenslaboratorierna utses av den behöriga myndighet eller det behöriga organ som utsetts enligt artikel 5 i detta direktiv och är ackrediterade för de referensmetoder som avses i bilaga VI till detta direktiv, åtminstone för de föroreningar för vilka koncentrationerna ligger över utvärderingströskeln, i enlighet med den relevanta harmoniserade standarden för provnings- och kalibreringslaboratorier, för vilken referensen har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 2.9 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 som fastställer kraven för ackreditering och marknadskontroll. Dessa laboratorier ska i den egna medlemsstaten också ansvara för samordningen av de unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram som kommissionens gemensamma forskningscentrum organiserar och ska också, på nationell nivå, ansvara för att samordna lämplig användning av referensmetoder, och styrkande av likvärdighet hos andra metoder än referensmetoder. Nationella referenslaboratorier som organiserar interkalibrering på nationell nivå ska också vara ackrediterade enligt den relevanta harmoniserade standarden för kvalifikationsprövning. (e)Säkerställa att de nationella referenslaboratorierna minst vart tredje år deltar i de unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram som anordnas av gemensamma forskningscentrumet för åtminstone de föroreningar för vilka koncentrationerna ligger över utvärderingströskeln. Deltagande avseende andra föroreningar rekommenderas. Om detta deltagande leder till otillfredsställande resultat ska det nationella laboratoriet nästa gång det deltar i interkalibrering uppvisa tillfredsställande avhjälpande åtgärder och lämna en rapport om dessa åtgärder till det gemensamma forskningscentrumet. (f)Säkerställa att de nationella referenslaboratorierna stöder det arbete som utförs av det europeiska nätverk av nationella referenslaboratorier som upprättats av kommissionens gemensamma forskningscentrum. (g)Säkerställa att det europeiska nätverket av nationella referenslaboratorier ansvarar för den regelbundna översynen, minst vart femte år, av de mätosäkerheter som förtecknas i de två första kolumnerna i tabellerna 1 och 2 i denna bilaga och efterföljande förslag till kommissionen om nödvändiga ändringar. 2. Alla rapporterade data enligt artikel 23 ska betraktas som giltiga, med undantag av data som har angivits som preliminära. F. Främjande av harmoniserade metoder för luftkvalitetsmodellering 1. För att främja och stödja de behöriga myndigheternas harmoniserade användning av vetenskapligt sunda metoder för luftkvalitetsmodellering, med tonvikt på modelltillämpningar, ska de behöriga myndigheter och organ som utsetts i enlighet med artikel 5 göra följande: a) Säkerställa att de utsedda referensinstitutionerna deltar i det europeiska nätverk för luftkvalitetsmodellering som inrättats av kommissionens gemensamma forskningscentrum. b) Säkerställa att bästa praxis för luftkvalitetsmodellering som identifierats av nätverket genom vetenskaplig konsensus antas i relevanta tillämpningar av luftkvalitetsmodellering i syfte att uppfylla rättsliga krav i enlighet med unionslagstiftningen, utan att det påverkar de modellanpassningar som krävs på grund av särskilda omständigheter. c) Säkerställa att kvaliteten på relevanta tillämpningar av luftkvalitetsmodellering regelbundet kontrolleras och förbättras genom jämförelsetester som organiseras av kommissionens gemensamma forskningscentrum. d) Säkerställa att det europeiska nätverket för luftkvalitetsmodellering ansvarar för den regelbundna översynen, minst vart femte år, av kvoten för osäkerheter i modellering som anges i de sista kolumnerna i tabellerna 1 och 2 i denna bilaga och efterföljande förslag till kommissionen om nödvändiga ändringar.





BILAGA VI Referensmetoder för utvärdering av koncentrationer i luften och nedfall A. Referensmetoder för utvärdering av koncentrationer av svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar (PM10 och PM2,5), bly, bensen, kolmonoxid, arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel, polycykliska aromatiska kolväten, ozon och andra föroreningar i luft och nedfall 1. Referensmetod för mätning av svaveldioxid i luften Referensmetoden för mätning av svaveldioxid är den metod som beskrivs i EN 14212:2012 ”Ambient air – Standard method for the measurement of the concentration of sulphur dioxide by ultraviolet fluorescence”. 2. Referensmetod för mätning av kvävedioxid och kväveoxider i luften Referensmetoden för mätning av kvävedioxid och kväveoxider är den metod som beskrivs i EN 14211:2012 ”Ambient air – Standard method for the measurement of the concentration of nitrogen dioxide and nitrogen monoxide by chemiluminescence”. 3. Referensmetod för provtagning och mätning av PM10 i luften Referensmetoden för provtagning och mätning av PM10 är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – Standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2,5 mass concentration of suspended particulate matter”. 4. Referensmetod för provtagning och mätning av PM2,5 i luften Referensmetoden för provtagning och mätning av PM2,5 är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – Standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2.5 mass concentration of suspended particulate matter”. 5. Referensmetod för provtagning och mätning av bly, arsenik, kadmium och nickel i luften Referensmetoden för provtagning av bly, arsenik, kadmium och nickel är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – Standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2.5 mass concentration of suspended particulate matter”. Referensmetoden för mätning av bly, arsenik, kadmium och nickel är den metod som beskrivs i EN 14902:2005 ”Standard method for measurement of Pb/Cd/As/Ni in the PM10 fraction of suspended particulate matter”. 6. Referensmetod för provtagning och mätning av bensen i luften Referensmetoden för provtagning och mätning av bensen är den metod som beskrivs i delarna 1 (2005), 2 (2005) och 3 (2016) av EN 14662:2005 ”Ambient air quality – Standard method for measurement of benzene concentrations”. 7. Referensmetod för mätning av kolmonoxid i luften Referensmetoden för mätning av kolmonoxid är den metod som beskrivs i EN 14626:2012 ”Ambient air – Standard method for the measurement of the concentration of carbon monoxide by nondispersive infrared spectroscopy”.

8. Referensmetod för provtagning och mätning av polycykliska aromatiska kolväten i luften Referensmetoden för provtagning av polycykliska aromatiska kolväten är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2.5 mass concentration of suspended particulate matter”. Referensmetoden för mätning av bens(a)pyren i luften är den metod som beskrivs i EN 15549:2008 ”Air quality – Standard method for the measurement of concentration of benzo[a]pyrene in ambient air”. I avsaknad av en CEN-standardmetod får medlemsstaterna använda nationella standardmetoder eller ISO-standardmetoder, såsom ISO-standarden 12884, för andra polycykliska aromatiska kolväten som avses i artikel 8.6. 9. Referensmetod för provtagning och mätning av kvicksilver i luften Referensmetoden för mätning av gasformigt totalkvicksilver i luften är den metod som beskrivs i EN 15852:2010 ”Ambient air quality – Standard method for the determination of total gaseous mercury”. 10. Referensmetod för provtagning och analys av nedfallet av arsenik, kadmium, nickel, kvicksilver och polycykliska aromatiska kolväten Referensmetoden för bestämning av nedfallet av arsenik, kadmium och nickel är den metod som beskrivs i EN 15841:2009 ”Ambient air quality – Standard method for determination of arsenic, cadmium, lead and nickel in atmospheric deposition.” Referensmetoden för bestämning av nedfallet av kvicksilver är den metod som beskrivs i EN 15853:2010 ”Ambient air quality – Standard method for determination of mercury deposition.” Referensmetoden för bestämning av nedfallet av bens(a)pyren och de andra polycykliska kolväten som avses i artikel 8.6 är den metod som beskrivs i EN 15980:2011 ”Air quality – Determination of the deposition of benz[a]anthracene, benzo[b]fluoranthene, benzo[j]fluoranthene, benzo[k]fluoranthene, benzo[a]pyrene, dibenz[a,h]anthracene and indeno[1,2,3-cd]pyrene”. 11. Referensmetod för mätning av ozon i luften Referensmetoden för mätning av ozon är den metod som beskrivs i EN 14625:2012 ”Ambient air – Standard method for the measurement of the concentration of ozone by ultraviolet photometry”. 12. Referensmetod för provtagning och mätning av flyktiga organiska föreningar som är ozonbildande ämnen i luften I avsaknad av en CEN-standardmetod för provtagning och mätning av flyktiga organiska föreningar som är ozonbildande ämnen i luften, utom bensen, får medlemsstaterna välja de provtagnings- och mätmetoder som de använder, i enlighet med bilaga V och med beaktande av de mätmål som anges i avsnitt 2 punkt A i bilaga VII. 13. Referensmetod för provtagning och mätning av elementärt kol och organiskt kol i luften Referensmetoden för provtagning av elementärt kol och organiskt kol är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2.5 mass concentration of suspended particulate matter”. Referensmetoden för mätning av elementärt kol och organiskt kol i luften är den metod som beskrivs i EN 16909:2017 ”Ambient air – Measurement of elemental carbon (EC) and organic carbon (OC) collected on filters”. 14. Referensmetod för provtagning och mätning av NO3-, SO4²-, Cl-, NH4+, Na+, K+, Mg²+, Ca²+ in PM2.5 i luften Referensmetoden för provtagning av elementärt kol och organiskt kol är den metod som beskrivs i EN 12341:2014 ”Ambient Air – standard gravimetric measurement method for the determination of the PM10 or PM2.5 mass concentration of suspended particulate matter”. Referensmetoden för mätning av NO3-, SO4²-, Cl-, NH4+, Na+, K+, Mg²+, Ca²+ in PM2.5 i luften är den metod som beskrivs i EN 16913:2017 ”Ambient air – Standard method for measurement of NO3-, SO4²-, Cl-, NH4+, Na+, K+, Mg²+, Ca²+ in PM2.5 as deposited on filters”. B. Styrkande av likvärdighet 1. Medlemsstaterna får använda vilken annan metod som helst om de kan visa att den ger likvärdiga resultat som de referensmetoder som avses i punkt A eller, i fråga om partiklar, vilken annan metod som helst om de kan visa att den uppvisar ett stabilt samband i förhållande till referensmetoden. I så fall ska resultaten från den andra metoden korrigeras för att ge resultat som är likvärdiga med dem som skulle ha erhållits med referensmetoden. 2. Kommissionen får kräva att medlemsstaterna utarbetar och överlämnar en rapport om styrkande av likvärdigheten i enlighet med punkt 1.

3. När kommissionen avgör om den rapport som avses i punkt 2 är godtagbar ska den hänvisa till sina riktlinjer om styrkande av likvärdighet. I de fall där medlemsstaterna använt tillfälliga faktorer för att göra en uppskattning av likvärdigheten, ska uppskattningen av likvärdigheten bekräftas eller ändras med hänvisning till dessa riktlinjer. 4. För att underlätta jämförelser av data ska medlemsstaterna vid behov säkerställa att sådana ändringar får retroaktiv verkan så att även tidigare mätdata korrigeras. C. Standardisering För gasformiga föroreningar ska volymen standardiseras vid en temperatur på 293 K och ett atmosfärstryck på 101,3 kPa. För partiklar och ämnen som ska analyseras i partikelform (inbegripet bly, arsenik, kadmium och bens(a)pyren) ska provtagningsvolymen avse omgivningsförhållanden vid provtagningen när det gäller temperatur och atmosfäriskt tryck vid tidpunkten för mätningarna. När det påvisas att utrustningen uppfyller prestandakraven i de referensmetoder som förtecknas i punkt A ska de behöriga myndigheter och organ som har utsetts i enlighet med artikel 5 godta provrapporter som har utförts i andra medlemsstater under förutsättning att provlaboratorierna är ackrediterade enligt den relevanta harmoniserade standard som gäller för provnings- och kalibreringslaboratorier. De detaljerade provningsrapporterna och alla resultat av provningarna ska vara tillgängliga för andra behöriga myndigheter eller deras utsedda organ. Provningsrapporterna ska visa att utrustningen uppfyller alla prestandakrav, även då vissa förhållanden med avseende på miljö och plats är specifika för en medlemsstat och inte motsvarar de förhållanden för vilka utrustningen redan har provats och typgodkänts i en annan medlemsstat. D. Ömsesidigt erkännande av data När det påvisas att utrustningen uppfyller prestandakraven i de referensmetoder som förtecknas i punkt A ska de behöriga myndigheter och organ som har utsetts i enlighet med artikel 5 godta provrapporter som har utförts i andra medlemsstater under förutsättning att provlaboratorierna är ackrediterade enligt den relevanta harmoniserade standard som gäller för provnings- och kalibreringslaboratorier. De detaljerade provningsrapporterna och alla resultat av provningarna ska vara tillgängliga för andra behöriga myndigheter eller deras utsedda organ. Provningsrapporterna ska visa att utrustningen uppfyller alla prestandakrav, även då vissa förhållanden med avseende på miljö och plats är specifika för en medlemsstat och inte motsvarar de förhållanden för vilka utrustningen redan har provats och typgodkänts i en annan medlemsstat. E. Referensmetoder för tillämpning av luftkvalitetsmodellering I avsaknad av en CEN-standard för kvalitetsmål för modellering får medlemsstaterna välja de modelleringstillämpningar som de använder, i enlighet med punkt F i bilaga V.



BILAGA VII ÖVERVAKNING AV MASSKONCENTRATION OCH KEMISK SAMMANSÄTTNING AV PM2,5, OZONBILDANDE ÄMNEN OCH ULTRAFINA PARTIKLAR AVSNITT 1 – Mätningar av masskoncentration och kemisk sammansättning av PM2,5 A. Mål

Det främsta syftet med sådana mätningar är att säkerställa att tillräcklig information finns tillgänglig om nivåer i urban bakgrund och regional bakgrund. Denna information är viktig för att man ska kunna bedöma förhöjda nivåer i mer förorenade områden (till exempel urban bakgrund samt industri- och trafikmiljöer), utvärdera det möjliga bidraget från långväga transport av luftföroreningar och få underlag för analysen av olika källors bidrag och få kunskaper om särskilda föroreningar såsom partiklar. Den är också viktig för en ökad användning av beräkningsmodeller även i stadsområden. B. Ämnen För att det ska vara möjligt att bestämma partiklarnas kemiska sammansättning ska mätningar av PM2,5 som ett minimum omfatta den totala masskoncentrationen och koncentrationerna av relevanta föreningar. Mätningarna ska åtminstone omfatta följande: SO42– Na+ NH4+ Ca2+ elementärt kol (EC) NO3– K+ Cl– Mg2+ organiskt kol (OC) C. Placering Mätningarna ska utföras i urban bakgrund och i regional bakgrund i enlighet med bilaga IV. Avsnitt 2 – Mätningar av ozonbildande ämnen A. Mål Huvudsyftet med mätningarna av ozonbildande ämnen är att analysera trenderna för ozonbildande ämnen, kontrollera hur effektiva strategierna för utsläppsminskning är, kontrollera utsläppsinventeringars samstämmighet, stödja förståelsen av ozonbildning och ozonbildande ämnens spridning och tillämpningen av fotokemiska modeller, samt bidra till att koppla utsläppskällor till observerade föroreningskoncentrationer. B. Ämnen Mätning av ozonbildande ämnen ska åtminstone omfatta kväveoxider (NO och NO2) och lämpliga flyktiga organiska föreningar (VOC). Valet av de specifika föreningar som ska mätas, kompletterat med andra föreningar av intresse, beror på det eftersträvade syftet. a) Medlemsstaterna får använda den metod som den anser lämplig för det eftersträvade syftet. b) Den referensmetod som anges i bilaga VI gäller för kvävedioxid och kväveoxider. c) Metoder som standardiseras av CEN ska användas så snart de finns tillgängliga. En förteckning över flyktiga organiska föreningar (VOC) som rekommenderas för mätning återges nedan: Kemisk familj Ämne Trivialnamn IUPAC-namn Formel CAS-nummer alkoholer metanol metanol CH4O 67-56-1 etanol etanol C2H6O 64-17-5 aldehyd formaldehyd metanal CH2O 50-00-0 acetaldehyd etanal C2H4O 75-07-0 metakrolein 2-metylprop-2-enal C4H6O 78-85-3 alkyner acetylen etyn C2H2 74-86-2 alkaner etan etan C2H6 74-84-0 propan propan C3H8 74-98-6 n-butan butan C4H10 106-97-8 i-butan 2-metylpropan C4H10 75-28-5 n-pentan pentan C5H12 109-66-0 i-pentan 2-metylbutan C5H12 78-78-4 n-hexan hexan C6H14 110-54-3 i-hexan 2-metylpentan C6H14 107-83-5 n-heptan heptan C7H16 142-82-5 n-oktan oktan C8H18 111-65-9 i-oktan 2,2,4-trimetylpentan C8H18 540-84-1 alkener eten eten C2H4 75-21-8 propen/propylen propen C3H6 115-07-1 1,3-butadien buta-1,3-dien C4H6 106-99-0 1-buten but-1-en C4H8 106-98-9 trans-2-buten (E)-but-2-en C4H8 624-64-6 cis-2-buten (Z)-but-2-en C4H8 590-18-1 1-penten pent-1-en C5H10 109-67-1 2-penten (Z)-pent-2-en C5H10 627-20-3 (cis-2-penten) (E)-pent-2-en 646-04-8 (trans-2-penten) aromatiska kolväten bensen bensen C6H6 71-43-2 toluen/metylbensen toluen C7H8 108-88-3 etylbensen etylbensen C8H10 100-41-4 m + p-xylen 1,3-dimetylbensen

(m-xylen) C8H10 108-38-3

(m-xylen) 1,4-dimetylbensen

(p-xylen) 106-42-3

(p-xylen) o-xylen 1,2-dimetylbensen

(o-xylen) C8H10 95-47-6 1,2,4-trimetylbensen 1,2,4-trimetylbensen C9H12 95-63-6 1,2,3-trimetylbensen 1,2,3-trimetylbensen C9H12 526-73-8 1,3,5-trimetylbensen 1,3,5-trimetylbensen C9H12 108-67-8 ketoner aceton propan-2-on C3H6O 67-64-1 metyletylketon butan-2-on C4H8O 78-93-3 metylvinylketon 3-buten-2-on C4H6O 78-94-4 terpener isopren 2-metylbut-1,3-dien C5H8 78-79-5 p-cymen 1-metyl-4-(1-metyletyl)bensen C10H14 99-87-6 limonen 1-metyl-4-(1-metyletenyl)-cyklohexen C10H16 138-86-3 -myrcen 7-metyl-3-metylen-1,6-oktadien C10H16 123-35-3 -pinen 2,6,6-trimetyl-bicyklo[3.1.1]hept-2-en C10H16 80-56-8 -pinen 6,6-dimetyl-2-metylen-bicyklo[3,1,1]heptan C10H16 127-91-3 kamfen 2,2-dimetyl-3-metylen-bicyklo[2,2,1]heptan C10H16 79-92-5 3-karen 3,7,7-trimetyl-bicyklo[4.1.0]hept-3-en C10H16 13466-78-9 1,8-cineol 1,3,3-trimetyl-2-oxabicyklo[2,2,2]oktan C10H18O 470-82-6

C. Placering Mätningarna ska främst genomföras vid provtagningspunkter som upprättats i enlighet med kraven i detta direktiv och som anses vara lämpliga med tanke på de övervakningsmål som avses i punkt A i detta avsnitt. AVSNITT 3 – MÄTNING AV ULTRAFINA PARTIKLAR (UFP) A. Syfte Syftet med sådana mätningar är att säkerställa att tillräcklig information finns tillgänglig på platser med höga koncentrationer av UFP som främst påverkas av källor från luft-, vatten- eller vägtransporter (t.ex. flygplatser, hamnar, vägar), industrimiljöer eller uppvärmning av bostäder. Informationen ska vara lämplig för att utvärdera förhöjda koncentrationer av UFP från dessa källor. B. Ämnen UFP. C. Placering Provtagningspunkter ska upprättas i enlighet med bilagorna IV och V på platser där höga UFP-koncentrationer sannolikt förekommer och i den huvudsakliga vindriktningen.



BILAGA VIII Information som ska ingå i luftkvalitetsplaner för förbättrad luftkvalitet A. Information som ska tillhandahållas enligt artikel 7.2 1. Plats där ett överskridande inträffat (a)Region. (b)Stad (karta).

(c)Provtagningspunkt(er) (karta, geografiska koordinater). 2. Allmän information (a)Typ av zon (stads-, industri- eller landsbygdsområde) eller egenskaper för den territoriella enheten på Nuts 1-nivå (inbegripet stads-, industri- eller landsbygdsområden). (b)Beräknad förorenad yta (i km2) och beräknat antal människor som utsatts för föroreningen. (c)Koncentrationer eller indikator för genomsnittlig exponering för den relevanta föroreningen som observerats minst fem år före överskridandet. 3. Ansvariga myndigheter Namn och adress på de ansvariga myndigheter som ansvarar för utarbetande och genomförande av luftkvalitetsplanerna. 4. Föroreningarnas ursprung, med beaktande av rapportering enligt direktiv (EU) 2016/2284 och information som lämnas i det nationella luftvårdsprogrammet (a)Förteckning över de huvudsakliga utsläppskällor varifrån föroreningarna kommer. (b)Total utsläppsmängd från dessa källor (i ton/år). (c)Utvärdering av utsläppsnivåerna (t.ex. stadsnivå, regional nivå, nationell nivå och gränsöverskridande bidrag). (d)Källfördelning på relevanta sektorer som bidrar till överskridandet i det nationella luftvårdsprogrammet. 5. Förväntade effekter av åtgärder för att uppnå efterlevnad inom tre år efter antagandet av luftkvalitetsplanen (a)Förväntad kvantifierad koncentrationsminskning (i µg/m³) vid varje provtagningspunkt som överskrider gränsvärden, målvärde för ozon eller indikatorn för genomsnittlig exponering vid överskridande av skyldigheten för genomsnittlig exponeringsminskning, till följd av de åtgärder som avses i punkt 6. (b)Uppskattat år för efterlevnad per luftförorening som omfattas av luftkvalitetsplanen, med beaktande av de åtgärder som avses i punkt 6.

6. Bilaga 1: Precisering av åtgärder för att minska luftföroreningarna enligt punkt 5 (a)Förteckning över och beskrivning av alla åtgärder som anges i luftkvalitetsplanen, inbegripet identifiering av den behöriga myndighet som ansvarar för genomförandet. (b)Kvantifiering av utsläppsminskning (i ton/år) för varje åtgärd enligt led a. (c)Tidsplan för genomförandet av varje åtgärd och ansvariga aktörer. (d)Skattning av koncentrationsminskningen till följd av varje luftkvalitetsåtgärd i förhållande till överskridandet i fråga. (e)Förteckning över information (inklusive resultat av modellering och utvärdering av åtgärder) för att uppnå den berörda luftkvalitetsnormen i enlighet med bilaga I. 7. Bilaga 2: Kompletterande bakgrundsinformation (a)Väderleksförhållanden. (b)Topografiska uppgifter. (c)Information om de objekt i den berörda zonen som särskilt bör skyddas (i tillämpliga fall). (d)Förteckning över och beskrivning av alla ytterligare åtgärder, som visar på deras fulla inverkan på koncentrationerna av luftföroreningar inom tre år eller mer. 8. Bilaga 3: Utvärdering av åtgärder (vid uppdatering av luftkvalitetsplaner) (a)Utvärdering av tidsplanen för åtgärder i den tidigare luftkvalitetsplanen. (b)Uppskattning av inverkan på utsläppsminskning och föroreningskoncentrationer till följd av åtgärder i den tidigare luftkvalitetsplanen. B. Vägledande förteckning över åtgärder för att minska luftföroreningar 1. Information om genomförandeläget för de direktiv som avses i artikel 14.3 b i direktiv (EU) 2016/2284. 2. Information om alla åtgärder för att minska luftföroreningar som man har övervägt att vidta på lokal, regional eller nationell nivå för att uppnå luftkvalitetsmålen, bl.a.:

(a)Minskning av utsläppen från stationära källor genom att säkerställa att förorenande små och medelstora stationära förbränningskällor (även för biomassa) utrustas med utsläppsbegränsande anordningar eller byts ut, och att byggnaders energieffektivitet förbättras. (b)Minskning av utsläppen från fordon genom att äldre fordon utrustas med utsläppsfria drivlinor och utsläppsbegränsande anordningar. Användning av ekonomiska incitament för att påskynda införandet av sådana anordningar ska övervägas. (c)Myndigheterna följer reglerna i handboken om miljöanpassad offentlig upphandling när de köper in vägfordon, bränslen och förbränningsutrustning. (d)Åtgärder för att minska utsläppen från transporterna genom trafikplanering och trafikstyrning (bl.a. trafikbelastningsstyrd prissättning, differentierade parkeringsavgifter eller andra ekonomiska incitament Införande av system för tillträdesbegränsningar för fordon i städer, inklusive lågutsläppszoner). (e)Åtgärder för att uppmuntra en övergång till mindre förorenande transportsätt. (f)Åtgärder för att uppmuntra en övergång till utsläppsfria fordon och utsläppsfria maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, för både privata och kommersiella tillämpningar. (g)Åtgärder för att säkerställa att lågutsläppsbränslen ges företräde i små, medelstora och stora stationära källor och i mobila källor. (h)Åtgärder för att minska luftföroreningar från industrikällor enligt direktiv 2010/75/EU och genom användning av ekonomiska styrmedel såsom skatter, avgifter eller handel med utsläppsrätter, samtidigt som hänsyn tas till de små och medelstora företagens särdrag. (i)Åtgärder för att skydda barns eller andra känsliga gruppers hälsa.



BILAGA IX INFORMATION TILL ALLMÄNHETEN 1.Medlemsstaterna ska tillhandahålla åtminstone följande information: (a)Aktuella timdata från varje provtagningspunkt för svaveldioxid, kvävedioxid, partiklar (PM10 och PM2.5), kolmonoxid och ozon. Detta ska gälla för information från alla provtagningspunkter där aktuell information finns tillgänglig, och åtminstone för information från det minsta antal provtagningspunkter som krävs enligt bilaga III. Aktuell information från modellering ska också tillhandahållas när sådan finns tillgänglig. (b)Uppmätta koncentrationer av alla föroreningar presenterade enligt de lämpliga tidsperioder som anges i bilaga I. (c)Information om observerade överskridanden av gränsvärden, målvärden för ozon och skyldigheter för genomsnittlig exponeringsminskning, inbegripet minst följande: i) Plats eller område där överskridandet inträffat. ii) Överskridandets starttid och varaktighet.

iii) Den uppmätta koncentrationen jämfört med luftkvalitetsnormerna, eller indikatorn för genomsnittlig exponering vid överskridande av skyldigheten för genomsnittlig exponeringsminskning. (d)Information om hälsa och vegetation, inbegripet minst följande: i) Luftföroreningars hälsoeffekter på befolkningen i allmänhet. ii) Luftföroreningars hälsoeffekter på utsatta grupper. iii) Beskrivning av möjliga symptom. iv) Rekommenderade försiktighetsåtgärder som ska vidtas. v) Uppgift om var man får tillgång till ytterligare information. (e)Information om förebyggande åtgärder för att minska föroreningen eller exponering för den: uppgifter om de sektorer som svarar för de största utsläppen och rekommenderade åtgärder för att minska utsläppen. (f)Information om mätkampanjer eller liknande verksamheter och resultaten av dessa. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att allmänheten i god tid får information om faktiska eller förväntade överskridanden av tröskelvärdena för larm och eventuella tröskelvärden för information. Informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter: a) Uppgifter om iakttagna överskridanden: –Plats eller område där överskridandet inträffat. –Vilken typ av tröskelvärde som överskridits (tröskelvärde för information eller för larm). –Överskridandets starttid och varaktighet. –För ozon ska även uppgifter om den högsta medelkoncentrationen under 1 timme och 8 timmar ingå. b) Prognos för den eller de kommande eftermiddagarna/dagarna: –Geografiskt område där tröskelvärdet för information eller tröskelvärdet för larm förväntas överskridas. –Förväntade förändringar av föroreningsnivåerna (förbättring, stabilisering eller försämring) och orsaken till dessa förändringar. c) Information om vilka delar av befolkningen som berörs, möjliga hälsoeffekter och rekommenderade försiktighetsåtgärder: –Information om riskgrupper i befolkningen.

–Beskrivning av möjliga symptom. –Rekommenderade försiktighetsåtgärder som den berörda befolkningsgruppen bör vidta. –Uppgift om var man får tillgång till ytterligare information. d) Information om förebyggande åtgärder för att minska föroreningen eller exponering för den: uppgifter om de sektorer som svarar för de största utsläppen och rekommenderade åtgärder för att minska utsläppen. e) När överskridanden förväntas ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att säkerställa att upplysningar om sådana förväntade överskridanden lämnas i största möjliga utsträckning. 3.Om ett överskridande sker eller om det finns risk för överskridande av ett gränsvärde, ett målvärde för ozon, en skyldighet för genomsnittlig exponeringsminskning, ett tröskelvärde för larm eller tröskelvärde för information, ska medlemsstaterna säkerställa att den information som avses i denna bilaga också förmedlas till allmänheten.



BILAGA X Del A Upphävda direktiv och förteckningar över ändringar av dessa

(som det hänvisas till i artikel 30) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/107/EG

(EUT L 23, 26.1.2005, s. 3) Europaparlamentets och rådets förordning (EC) nr 219/2009

(EUT L 87, 31.3.2009, s. 109) Endast punkt 3.8 i bilagan Kommissionens direktiv (EU) 2015/1480

(EUT L 226, 29.8.2015, s. 4) endast artikel 1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG

(EUT L 152, 11.6.2008, s. 1) Kommissionens direktiv (EU) 2015/1480

(EUT L 226, 29.8.2015, s. 4) endast artikel 2 Del B Tidsfrister för införlivande med nationell rätt

(som det hänvisas till i artikel 30) Direktiv Tidsfrist för införlivande 2004/107/EG den 15 februari 2007 2008/50/EG den 11 juni 2010 (EU) 2015/1480 den 31 december 2016 _____________



BILAGA XI JÄMFÖRELSETABELL

Detta direktiv Direktiv 2008/50/EG Direktiv 2004/107/EG Artikel 1 — — Artikel 2 Artikel 1 Artikel 1 Artikel 3 Artikel 32 Artikel 8 Artikel 4 Artikel 2 Artikel 2 Artikel 5 Artikel 3 — Artikel 6 Artikel 4 Artikel 4.1 Artikel 7 Artiklarna 5 och 9.2 Artikel 4.2, 4.3 och 4.6 Artikel 8 Artiklarna 6 och 9 Artikel 4.1–4.5 och 4.8 och 4.10 Artikel 9 Artiklarna 7 och 10 artiklarna 4.7 och 4.11 Artikel 10 — Artikel 4.9 Artikel 11 Artiklarna 8 och 11 Artikel 4.12 och 4.13 Artikel 12 Artiklarna 12, 17.1 och 17.3 samt artikel 18 Artikel 3.2 Artikel 13 Artiklarna 13, 15 och 17.1 Artikel 3.1 och 3.3 Artikel 14 Artikel 14 — Artikel 15 Artikel 19 — Artikel 16 Artikel 20 — Artikel 17 Artikel 21 — Artikel 18 Artikel 22 Artikel 19 Artiklarna 17.2 och 23 Artikel 3.3 Artikel 20 Artikel 24 — Artikel 21 Artikel 25 — Artikel 22 Artikel 26 Artikel 7 Artikel 23 Artikel 27 Artikel 5 Artikel 24 Artikel 28 Artikel 4.15 Artikel 25 — — Artikel 26 Artikel 29 Artikel 6 Artikel 27 — — Artikel 28 — — Artikel 29 Artikel 30 Artikel 9 Artikel 30 Artikel 31 — Artikel 31 — — Artikel 32 Artikel 33 Artikel 10 Artikel 33 Artikel 34 Artikel 11 Artikel 34 Artikel 35 Artikel 12 🡻 2004/107 BILAGA IV Kvalitetsmål för uppgifterna och krav på luftkvalitetsmodeller I.Datakvalitetsmål För uppgifterna skall följande kvalitetsmål tjäna som vägledning för kvalitetssäkringen: 🡻2015/1480 artikel 1 och bilaga I.1 a Bens(a)pyren Arsenik, kadmium och nickel Andra polycykliska aromatiska kolväten än bens(a)pyren, gasformigt totalkvicksilver Totalt nedfall — Osäkerhet Fasta och indikativa mätningar 50 % 40 % 50 % 70 % Modellering 60 % 60 % 60 % 60 % — Lägsta godtagbara datafångst 90 % 90 % 90 % 90 % — Lägsta godtagbara tidstäckning Fasta mätningar 33 % 50 % Indikativa mätningar 14 % 14 % 14 % 33 % 🡻 2004/107/EG 🡺1 2015/1480 artikel 1 och bilaga I.1 b Osäkerheten (vid en konfidensnivå på 95 %) i metoderna för utvärdering av koncentrationerna i luften kommer att bedömas enligt principerna i CEN:s vägledning för mätosäkerheten (ENV 13005-1999), metoderna enligt ISO 5725:1994 och riktlinjerna i CEN-rapporten ”Air Quality – Approach to uncertainty estimation for ambient air reference measurements methods” (CR 14377:2002E). Procentsatserna för osäkerheter gäller genomsnittet av enskilda mätningar vid typiska provtagningstider, i ett konfidensintervall på 95 %. Osäkerheten i mätningarna bör anses gälla för det område som berörs av det relevanta målvärdet. Fasta och indikativa mätningar skall fördelas jämnt över året så att missvisande resultat kan förhindras. Kraven på lägsta godtagbara datafångst och tidstäckning omfattar inte förluster av data på grund av regelbunden kalibrering eller normalt underhåll av instrument. Dygnsprovtagning krävs för mätning av bens(a)pyren och andra polycykliska aromatiska kolväten. Med urskiljning kan enskilda prover som tagits under en period på upp till en månad slås samman och analyseras som ett sammansatt prov, förutsatt att metoden säkrar att proverna förblir stabila under den perioden. De tre kongenerna bens(b)fluoranten, bens(j)fluoranten och bens(k)fluoranten kan vara svåra att skilja åt vid analys. I sådana fall kan resultaten för dem anges som en summa.🡺1 --- 🡸 Provtagningen måste spridas jämnt över veckans dagar och året. För nedfallsmätningen rekommenderas månatlig, eller veckovis, provtagning under hela året. 🡻2015/1480 artikel 1 och bilaga I.1 c Bestämmelserna om enskilda prover i föregående punkt gäller också för arsenik, kadmium, nickel och gasformigt totalkvicksilver. Delprov av PM10-filter för metaller för efterföljande analys är tillåtet, under förutsättning att det finns belägg för att delprovet är representativt för helheten och att detekteringskänsligheten inte påverkas negativt vid jämförelse med de relevanta kvalitetsmålen för uppgifterna. Som ett alternativ till daglig provtagning är veckovis provtagning för metaller i PM10 tillåtet, förutsatt att datainsamlingens karakteristika inte påverkas negativt.

🡻 2004/107/EG Medlemsstaterna får använda enbart våt provtagning i stället för samlad provtagning, om de kan visa att skillnaden mellan dem inte överstiger 10 %. Nedfallet bör i allmänhet redovisas som μg/m2 per dag. Medlemsstaterna får tillämpa en lägsta tidstäckning som understiger den som anges i tabellen, dock inte lägre än 14 % för fasta mätningar och 6 % för indikativa mätningar, under förutsättning att de kan visa att den utvidgade osäkerheten på 95 % för det årliga medelvärdet, beräknat utifrån kvalitetsmålen för uppgifterna i tabellen i enlighet med ISO 11222:2002 - ”Determination of the uncertainty of the time average of air quality measurements” kommer att uppfyllas. II.Krav på luftkvalitetsmodeller Om man använder en luftkvalitetsmodell för utvärderingen, skall hänvisningar till beskrivningar av modellen och information om osäkerheten sammanställas. Osäkerheten i modellberäkningen definieras som den största avvikelsen för uppmätta och beräknade koncentrationsnivåer under ett helt år utan hänsyn till tidpunkten för händelserna. III.Krav på objektiva beräkningsmetoder När objektiva beräkningsmetoder används får osäkerheten inte överstiga 100 %. IV.Standardisering För ämnen som skall analyseras i PM10-fraktionen avser provvolymen omgivningsförhållandena. 🡻 2004/107 BILAGA V Referensmetoder för utvärdering av koncentrationer i luften och nedfall 🡻 2015/1480 artikel 1 och bilaga I.2 I.Referensmetod för provtagning och analys av arsenik, kadmium och nickel i luften Referensmetoden för provtagning av arsenik, kadmium och nickel i luften beskrivs i EN 12341:2014. Referensmetoden för mätning av arsenik, kadmium och nickel i luften är den metod som beskrivs i EN 14902:2005 ”Ambient air quality – Standard method for the measurement of Pb, Cd, As and Ni in the PM10 fraction of suspended particulate matter.” Medlemsstaterna får även använda andra metoder som de kan visa ger resultat som motsvarar den ovannämnda metoden. II.Referensmetod för provtagning och analys av polycykliska aromatiska kolväten i luften

Referensmetoden för provtagning av polycykliska aromatiska kolväten i luften beskrivs i EN 12341:2014. Referensmetoden för mätning av bens(a)pyren i luften är den metod som beskrivs i EN 15549:2008 ”Air quality – Standard method for the measurement of concentration of benzo[a]pyrene in ambient air”. I avsaknad av en CEN-standardmetod får medlemsstaterna använda nationella standardmetoder eller ISO-standardmetoder, såsom ISO-standarden 12884, för andra polycykliska aromatiska kolväten enligt artikel 4.8. Medlemsstaterna får även använda andra metoder som de kan visa ger resultat som motsvarar den ovannämnda metoden. III.Referensmetod för provtagning och analys av kvicksilver i luften Referensmetoden för mätning av kvicksilverkoncentrationerna i luften är den metod som beskrivs i EN 15852:2010 ”Ambient air quality – Standard method for the determination of total gaseous mercury”. Medlemsstaterna får även använda andra metoder som de kan visa ger resultat som motsvarar den ovannämnda metoden. IV.Referensmetod för provtagning och analys av nedfallet av arsenik, kadmium, kvicksilver, nickel och polycykliska aromatiska kolväten Referensmetoden för bestämning av nedfallet av arsenik, kadmium och nickel är den metod som beskrivs i EN 15841:2009 ”Ambient air quality – Standard method for determination of arsenic, cadmium, lead and nickel in atmospheric deposition.” Referensmetoden för bestämning av nedfallet av kvicksilver är den metod som beskrivs i EN 15853:2010 ”Ambient air quality – Standard method for determination of mercury deposition.” Referensmetoden för bestämning av nedfallet av bens(a)pyren och de andra polycykliska kolväten som avses i artikel 4.8 är den metod som beskrivs i EN 15980:2011 ’Air quality. Determination of the deposition of benz[a]anthracene, benzo[b]fluoranthene, benzo[j]fluoranthene, benzo[k]fluoranthene, benzo[a]pyrene, dibenz[a,h]anthracene and indeno[1,2,3-cd]pyrene’. 🡻 219/2009 artikel 1 och bilaga 3.8 V.Referensmetoder för luftkvalitetsmodellering Inga referensmetoder för luftkvalitetsmodellering kan specificeras för närvarande. Kommissionen får göra ändringar för att anpassa denna punkt till vetenskapliga och tekniska framsteg. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 6.3. 🡻 2008/50 BILAGA I KVALITETSMÅL FÖR MÄTDATA A.Kvalitetsmål för mätdata vid utvärdering av luftkvaliteten Svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider samt kolmonoxid Bensen Partiklar (PM10/PM2,5) Ozon och därmed sammanhängande NO och NO2 Fasta mätningar Osäkerhet 15 % 25 % 25 % 15 % Lägsta godtagbara datafångst 90 % 90 % 90 % 90 % sommartid 75 % vintertid Lägsta godtagbara tidstäckning: — urbana bakgrundsplatser och trafik — 35 % — — — industrimiljöer — 90 % — — Indikativa mätningar Osäkerhet 25 % 30 % 50 % 30 % Lägsta godtagbara datafångst 90 % 90 % 90 % 90 % Lägsta godtagbara tidstäckning 14 % 14 % 14 % > 10 % sommartid Modellens osäkerhet Timmedelvärden 50 % — — 50 % 8-timmarsmedelvärden 50 % — — 50 % Dygnsmedelvärden 50 % — Ännu ej fastställt — Årsmedelvärden 30 % 50 % 50 % — Objektiv skattning Osäkerhet 75 % 100 % 100 % 75 %

Utvärderingsmetodernas osäkerhet (vid en konfidensnivå på 95 %) ska bedömas i enlighet med principerna i CEN:s vägledning ”Guide to the Expression of Uncertainty in Measurement” (ENV 13005–1999), den metod som beskrivs i ISO 5725:1994 och riktlinjerna i CEN-rapporten ”Air Quality – Approach to Uncertainty Estimation for Ambient Air Reference Measurement Methods” (CR 14377:2002E). Procentsatserna för osäkerhet i tabellen ovan avser medelvärdet av enskilda mätningar under den period som gränsvärdet (eller målvärdet när det gäller ozon) avser för ett konfidensintervall på 95 %. Osäkerheten i de fasta mätningarna ska anses gälla för det område som berörs av det relevanta gränsvärdet (eller målvärdet när det gäller ozon). Beräkningsmodellens osäkerhet definieras som den största avvikelsen mellan de uppmätta och beräknade koncentrationsnivåerna för 90 % av enskilda övervakningspunkter, under den period som gränsvärdet avser (eller målvärdet när det gäller ozon) utan hänsyn till tidpunkten för händelserna. Beräkningsmodellens osäkerhet ska anses gälla det område som berörs av det relevanta gränsvärdet (eller målvärdet när det gäller ozon). De fasta mätningar som ska väljas för jämförelse med modellresultaten ska vara representativa för den skala som modellen omfattar. Osäkerheten av de objektiva skattningarna definieras som den största avvikelsen mellan de uppmätta och beräknade koncentrationsnivåerna under den period som gränsvärdet avser (eller målvärdet när det gäller ozon) utan hänsyn till tidpunkten för händelserna. Kraven rörande lägsta godtagbara datafångst och tidstäckning omfattar inte förlust av data på grund av regelbunden kalibrering eller normalt underhåll av instrumenten. B.Resultat från utvärdering av luftkvalitet Följande information ska sammanställas för zoner och tätbebyggelse där andra källor än mätning utnyttjas som komplement till mätdata eller som det enda sättet att utvärdera luftkvaliteten: –En beskrivning av den utvärderingsverksamhet som bedrivs. –Specifika metoder som används med hänvisning till metodbeskrivningar. –Data- och informationskällor. –En beskrivning av resultaten, inbegripet osäkerhetsfaktorer och särskilt respektive områdes storlek eller, om det är relevant, den sammanlagda väglängden inom den zon eller tätbebyggelse där koncentrationerna överskrider gränsvärdet, målvärdet eller det långsiktiga målet plus tillämpliga toleransmarginaler samt varje område där koncentrationerna överskrider den övre eller nedre utvärderingströskeln. –Den befolkning som kan exponeras för nivåer som överskrider gränsvärdet för skydd av människors hälsa. 🡻 2015/1480 artikel 2 och bilaga II.1 C.Kvalitetssäkring vid utvärdering av luftkvaliteten. Datavalidering 1. För att säkerställa mätnoggrannheten och överensstämmelsen med de kvalitetsmål för mätdata som anges i avsnitt A ska de behöriga myndigheter och organ som utsetts enligt artikel 3 göra följande: i)Se till att det är möjligt att spåra alla mätningar som görs för att utvärdera luftkvaliteten enligt artiklarna 6 och 9 i enlighet med de krav som anges i den harmoniserade standarden för provnings- och kalibreringslaboratorier. ii)Se till att de institutioner som driver nätverk eller enskilda stationer har ett etablerat system för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll som omfattar regelbundet underhåll av mätutrustningen för att garantera dess fortsatta noggrannhet. Kvalitetssystemet ska ses över vid behov och minst vart femte år av det berörda nationella referenslaboratoriet. iii)Se till att det fastställs rutiner för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll av datainsamling och rapportering och att de institutioner som utsetts att utföra dessa uppgifter aktivt medverkar i unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram. iv)Se till att de nationella referenslaboratorierna utses av den behöriga myndighet eller det behöriga organ som utsetts enligt artikel 3 och är ackrediterade för de referensmetoder som avses i bilaga VI, åtminstone för de föroreningar för vilka koncentrationerna ligger över den nedre utvärderingströskeln, i enlighet med den relevanta harmoniserade standarden för provnings- och kalibreringslaboratorier, för vilken referensen har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med artikel 2.9 i förordning (EG) nr 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll. Dessa laboratorier ska i den egna medlemsstaten också ansvara för samordningen av de unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram som kommissionens gemensamma forskningscentrum organiserar och ska också, på nationell nivå, ansvara för att samordna lämplig användning av referensmetoder, och styrkande av likvärdighet hos andra metoder än referensmetoder. Nationella referenslaboratorier som organiserar interkalibrering på nationell nivå bör också vara ackrediterade enligt den relevanta harmoniserade standarden för kvalifikationsprövning. v)Se till att de nationella referenslaboratorierna åtminstone vart tredje år deltar i unionsomfattande kvalitetssäkringsprogram som kommissionens gemensamma forskningscentrum organiserar. Om detta deltagande leder till otillfredsställande resultat ska det nationella laboratoriet nästa gång det deltar i interkalibrering uppvisa tillfredsställande avhjälpande åtgärder och lämna en rapport om dessa till det gemensamma forskningscentrumet.

vi)Se till att de nationella referenslaboratorierna stöder det arbete som utförs av det europeiska nätverk av nationella referenslaboratorier som upprättats av kommissionen. 2. Alla rapporterade data enligt artikel 27 ska betraktas som giltiga, med undantag av data som har angivits som preliminära. 🡻 2008/50/EG BILAGA II Fastställande av krav för utvärdering av koncentrationer av svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar (PM10 och PM2,5), bly, bensen och kolmonoxid i luften inom en zon eller tätbebyggelse A.Övre och nedre utvärderingströsklar Följande övre och nedre utvärderingströsklar ska tillämpas: 1.Svaveldioxid Hälsoskydd Skydd av växtligheten Övre utvärderingströskel 60 % av dygnsgränsvärdet (75 μg/m3, får inte överskridas mer än 3 gånger per kalenderår) 60 % av den kritiska nivån för vinterperioden (12 μg/m3) Nedre utvärderingströskel 40 % av dygnsgränsvärdet (50 μg/m3, får inte överskridas mer än 3 gånger per kalenderår) 40 % av den kritiska nivån för vinterperioden (8 μg/m3) 2.Kvävedioxid och kväveoxider Timgränsvärde för skydd av människors hälsa (NO2) Årsgränsvärde för skydd av människors hälsa (NO2) Den kritiska årsnivån för skydd av växtligheten och de naturliga ekosystemen (NOx) Övre utvärderingströskel 70 % av gränsvärdet (140 μg/m3, får inte överskridas mer än 18 gånger per kalenderår) 80 % av gränsvärdet (32 μg/m3) 80 % av den kritiska nivån (24 µg/m3) Nedre utvärderingströskel 50 % av gränsvärdet (100 μg/m3, får inte överskridas mer än 18 gånger per kalenderår) 65 % av gränsvärdet (26 μg/m3) 65 % av den kritiska nivån (19,5 µg/m3) 3.Partiklar (PM10/PM2,5) Dygnsmedelvärde PM10 Årsmedelvärde PM10 Årsmedelvärde PM2,5 Övre utvärderingströskel 70 % av gränsvärdet (35 μg/m3, får inte överskridas mer än 35 gånger per kalenderår) 70 % av gränsvärdet (28 μg/m3) 70 % av gränsvärdet (17 μg/m3) Nedre utvärderingströskel 50 % av gränsvärdet (25 μg/m3, får inte överskridas mer än 35 gånger per kalenderår) 50 % av gränsvärdet (20 μg/m3) 50 % av gränsvärdet (12 μg/m3) 4.Bly Årsmedelvärde Övre utvärderingströskel 70 % av gränsvärdet (0,35 μg/m3) Nedre utvärderingströskel 50 % av gränsvärdet (0,25 μg/m3)

5.Bensen Årsmedelvärde Övre utvärderingströskel 70 % av gränsvärdet (3,5 μg/m3) Nedre utvärderingströskel 40 % av gränsvärdet (2 μg/m3) 6.Kolmonoxid 8-timmarsmedelvärde Övre utvärderingströskel 70 % av gränsvärdet (7 mg/m3) Nedre