RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

Resultat från en kontroll av ändamålsenligheten av den mest relevanta kemikalielagstiftningen (exklusive Reach) samt identifierade utmaningar, luckor och brister

Inledning

Kemikalier spelar en allt viktigare roll i vårt samhälle och vår ekonomi och EU arbetar ständigt för att säkerställa ett fullgott skydd av människors hälsa och miljön och garantera fri rörlighet för kemikalier på den inre marknaden. EU:s kemikalielagstiftning har därför utvecklats och utvidgats avsevärt sedan det första kemikalierelaterade direktivet antogs i slutet av 1960-talet. Den reglerar nu både kemikaliesektorn och berörda industrier i senare led som använder kemikalier. Den omfattar hela livscykeln för produkter som tillverkas i eller importeras till EU samt miljö- och hälsoskydd mot kemiska faror och risker.

Kommissionen inledde en kontroll av ändamålsenligheten av annan kemikalielagstiftning än Reach (nedan kallad kontrollen av ändamålsenligheten) 2015, för att undersöka om lagstiftningen är ändamålsenlig och fungerar som avsett. Denna kontroll av ändamålsenligheten innehåller en bedömning av över 40 rättsakter som utgör en stor del av EU:s regelverk på kemikalieområdet, och inriktas på bedömningar av kemiska faror och risker samt krav, förfaranden och processer för riskhantering i den lagstiftning som behandlas i kontrollen. Den ingår i kommissionens program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat(Refit-programmet).

Reach-förordningen samt läkemedelslagstiftningen, veterinärlagstiftningen och lagstiftningen om livsmedelstillsatser undantogs från denna kontroll av ändamålsenligheten.

EU:s kemikalielagstiftning är komplex och har långtgående effekter. Detta, kombinerat med vissa uppgifts- och evidensluckor, gjorde arbetet utmanande. Stora ansträngningar gjordes för att samla in uppgifter och belägg via ett antal undersökningar och rapporter. Resultaten av denna kontroll av ändamålsenligheten bygger också på ett antal samråd, nämligen offentliga och riktade samråd med berörda parter och två Eurobarometerundersökningar. Samråden kompletterades med andra kemikalierelaterade initiativ samt information och uppgifter från utvärderingar som nyligen slutförts eller nästan avslutats.

Bedömningen ger en omfattande beskrivning av hur de olika rättsakterna i EU:s kemikalielagstiftning passar ihop och vilka starka och svaga sidor de har. Åsikter som framförts av berörda parter under samråden har också vägts in i bedömningen. De belägg och de uppgifter som samlats in som ett led i denna kontroll av ändamålsenligheten kommer dessutom att utgöra det grundläggande referensscenariet för framtida bedömningar av EU:s kemikalielagstiftning.

Denna rapport innehåller de viktigaste resultaten och utgör ett underlag för vidare diskussioner med berörda parter om hur potentialen hos EU:s kemikalielagstiftning kan frigöras helt för ett EU som skyddar.

1.EU:s kemikalielagstiftning: 50 år av ständiga framsteg

De mer än 40 rättsakter som bedömdes inom ramen för denna kontroll av ändamålsenligheten har utvecklats till en stabil ram som avspeglar 50 år av ständiga ansträngningar och framsteg. Dessa rättsakter omfattar hela värdekedjan och hela livscykeln, dvs. från det att kemikalier tillverkas till dess att de används och släpps ut i miljön. Reglerade områden är bland annat datainsamling, dataframställning och testning, identifiering och klassificering av kemiska faror samt märkning, riskbedömning och riskhantering.

EU:s kemikalielagstiftning: lägesrapport Den första rättsakten i EU:s kemikalielagstiftning, direktivet om farliga ämnen, antogs 1967 i syfte att skydda folkhälsan, särskilt hälsan för arbetstagare som hanterar farliga ämnen. Eftersom skillnader mellan EU:s dåvarande sex medlemsstaters bestämmelser hindrade handeln, vilket direkt påverkade inrättandet av den gemensamma marknaden och dess funktion, vidtogs åtgärder för att införa gemenskapsomfattande bestämmelser om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen. Sedan dess har direktivet om farliga ämnen ändrats och ersatts av en förordning om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (CLP-förordningen), medan andra rättsakter gradvis har anpassats för att reglera farliga kemikalier i vatten, avfall, gödselmedel, bekämpningsmedel, industriverksamhet, konsumentprodukter och arbetsmiljöer. Parallellt med detta har EU deltagit i internationella processer för att reglera kemikalier med särskilt farliga egenskaper.

De förbättringar som har gjorts av EU:s kemikalielagstiftning avspeglar behovet av att komma till rätta med många globala och ekonomiska utmaningar samt samhälls- och miljöutmaningar. Förbättringarna har präglat dagens ambitionsnivå och har omsatts i en rad nya mål som EU har åtagit sig att uppnå, som FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling, eller mål som EU har ställt upp internt, som handlingsplanen för den cirkulära ekonomin och den förnyade strategin för EU:s industripolitik. EU har därför blivit en global föregångare på många områden. EU:s kemikalielagstiftning har blivit ett riktmärke för utformningen av regler för hantering av kemiska risker på internationell nivå och även i andra länder och regioner. När EU agerar för att begränsa användningen av farliga kemikalier följer ofta andra länder och regioner efter.

EU:s politiska åtgärder på kemikalieområdet är ett uttryck för åtagandet att skydda människorna och miljön i EU och samtidigt upprätthålla en inre marknad som ger konsumenterna resultat och fördelar och gynnar EU:s företag. Människorna i EU har mycket större förtroende för den kemiska säkerheten hos produkter som är tillverkade i EU jämfört med importerade produkter.

Stora investeringar har gjorts i riskbedömningskapacitet på EU-nivå, vilket direkt eller indirekt gynnar många rättsakter som ingår i denna kontroll av ändamålsenligheten. EU:s bidrag från den allmänna budgeten till budgetarna för Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) uppgick till 150 miljoner euro 2017. EU har också bidragit till att förbättra metoder utan djurförsök genom att anslå över 650 miljoner euro till forskning och utveckling sedan 2000och 7 miljoner euro till driften av EU:s referenslaboratorium för alternativ till djurförsök. Olika EU-finansieringsprogram, såsom Horisont 2020, Life och Cosme, har också använts för att stödja innovation på kemikalieområdet, särskilt säker och hållbar kemi.

2.En övergripande ändamålsenlig ram för EU:s kemikalielagstiftning

I denna kontroll av ändamålsenligheten har kommissionen bedömt huruvida EU:s kemikalielagstiftning uppfyller de uppställda målen när det gäller risk- och farobedömning samt hantering av farliga kemikalier, och om detta sker på ett konsekvent och effektivt sätt. Kontrollen visar att EU:s kemikalielagstiftning generellt sett gav avsedda resultat och är ändamålsenlig. Kontrollen visar dock att det även finns flera viktiga problem och brister som innebär att EU:s kemikalielagstiftning inte kan utveckla sin fulla potential, och som begränsar möjligheterna att uppnå de uppställda målen och den önskade ändamålsenligheten.