Yttrande från Regionkommittén om:

- "Meddelande från kommissionen om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoområdet", och - "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoområdet"

(97/C 379/09)

BAKGRUND

- Meddelande från kommissionen och förslag till Europaparlamentets och rådets beslut [KOM(97) 178 slutlig - 97/0132 (COD)] ().

- Rådets beslut av den 6 juni 1997 att i enlighet med artiklarna 129 och 198c första stycket i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i detta ärende.

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1996 att ge utskott 8 "Ekonomisk och social sammanhållning, socialpolitik och folkhälsa" i uppdrag att bereda detta yttrande.

- Utkast till yttrande (CdR 456/96 rev. 2) som antogs av utskott 8 den 23 juni 1997 (föredragande: Bengt Mollstedt).

Regionkommittén antog vid sin 19:e plenarsession den 17-18 september 1997 (sammanträdet den 18 september) följande yttrande.

1. Inledning

Regionkommittén har med stort intresse studerat gemenskapens handlingsprogram om skadeförebyggande åtgärder. Kommissionen presenterar i sitt meddelande området skadeförebyggande åtgärder och all därtill relaterad verksamhet inom unionen. Efter att ha konstaterat problemets omfattning, olika typer av olyckor och skador samt målgrupperna (riskpopulationer och riskmiljö), fokuseras meddelandet på områden inom vilka åtgärder bör vidtas. Följande fem åtgärdsområden presenteras:

a) Olyckor i hemmet, på fritiden och i skolan i vilka barn är inblandade.

b) Olyckor i hemmet och på fritiden i vilka ungdomar är inblandade.

c) Olyckor i hemmet och på fritiden där äldre är inblandade.

d) Självmord.

e) System för skadeförebyggande åtgärder.

2. Allmänna kommentarer till meddelandet

2.1. I meddelandet presenteras ett program för olycksförebyggande åtgärder. Skälen för Europeiska unionen att engagera sig på detta område skulle emellertid kunna klargöras tydligare, även om beslutsförslaget för fram en rad viktiga argument.

2.2. Framställningen är logisk och bygger på vetenskapliga grunder. Meddelandet har dock främst ett nationellt perspektiv. Många av de praktiska lösningarna bygger på att verksamheten bedrivs på regional eller lokal nivå, vilket skall klart framhållas. Bland dessa lösningar finns exempelvis förebyggande åtgärder mot olyckor med barn på den lokala lekplatsen, trafikundervisning i kommunala skolor, förebyggande åtgärder i kommunala ålderdomshem, självmordsförebyggande verksamhet vid de regionala sjukhusen osv.

2.3. I meddelandet presenteras alla verksamheter inom unionen där åtgärder som syftar till att förebygga olyckor och skador ingår. I vissa fall, exempelvis livsmedelshygien och arbetarskydd, täcker meddelandet områden som inte berör olyckor som sådana. Emellertid är det mycket viktigt att man inom detta område gör kopplingar till andra gemenskapsprogram och strategier, som livsmedelshygien och arbetarskydd, eftersom åtgärder eller försummelser inom dessa områden kan få tragiska konsekvenser.

2.4. Regionkommittén konstaterar med glädje att man försöker undvika dubbelarbete. Det finns många nationella, regionala och lokala organ och frivilligorganisationer som är engagerade i förebyggande arbete, och detta beaktas i kommissionens dokument, även om såväl ansvarsfördelningen mellan lokala och regionala myndigheter som den verksamhet de bedriver bör klargöras tydligare. Det finns redan många center som samarbetar (t.ex. WHO), men fler skulle kunna vara till nytta i programmet för förebyggande åtgärder.

2.5. Den föreslagna förbättringen av kvaliteten på de data som rör olyckor välkomnas. Regionkommittén anser emellertid att alla typer av skador skall registreras på sjukhusens akutavdelningar och primärsjukvårdsinrättningar, och att inga åldersgrupper eller olyckstyper - exempelvis självmord, våld eller arbetsskador - skall utelämnas. Härigenom kommer man att kunna uppnå bättre epidemiologisk kunskap. I linje med sin rapport om hälsoindikatorsprogrammet anser Regionkommittén också att principerna för denna datainsamling först och främst bör utformas i samband med hälsoindikatorsprogrammet.

2.6. Regionkommittén instämmer i utvärderingen av de områden inom vilka det saknas verksamhet på nationell och/eller lokal/regional nivå, och stöder kommissionens urval av områden där insatser kan göras från EU:s sida.

2.7. Målgrupperna är väl avgränsade och Regionkommittén stöder de första fyra åtgärdsområdena. Erfarenheter från lokal nivå visar att olycksförebyggande verksamhet för barn och ungdomar är mycket betydelsefull. Regionerna, som ofta har ansvaret för sjukvården, stöder gärna verksamhet inom de områden som syftar till att förebygga självmord och att skydda de äldre. I vissa områden är till och med lokala distrikt (nedanför kommunnivå) engagerade i arbetet att förebygga olyckor och självmord.

2.8. Det femte området, förbättring av systemet för olycksförebyggande åtgärder, är enligt Regionkommitténs synsätt också godtagbart. Detta område omfattar datainsamling, epidemiologi, kommissionens rapport om "hälsoindikatorer" samt metoder inom det förebyggande arbetet. Regionkommittén gav sitt stöd till rapporten om hälsoindikatorer, och i linje med tidigare yttranden kan det femte verksamhetsområdet benämnas "Administration av olycksförebyggande insatser". Samordningen mellan de existerande programmen (trafiksäkerhet, arbetarskydd osv.) och hälsoindikatorsprogrammet bör också ytterligare diskuteras och preciseras.

2.9. Handlingsprogrammet har på goda grunder avgränsats till fem insatsområden. Regionkommittén anser att programmet - för att detta inte skall uppfattas som en fragmentarisering av unionens insatser utan att gemensamma och underliggande orsaker till skador uppmärksammas - bör kompletteras med en tvärvetenskaplig expertgrupp, som kan bidra med kunskaper från andra vetenskapliga områden och samhällssektorer. En sådan grupp skulle kunna förse kommissionen med utgångspunkter för att utveckla ett handlingsprogram för framtiden inom området olyckor och skador, varvid ett tvärvetenskapligt synsätt kan anläggas inom området för olycksförebyggande åtgärder i allmänhet.

2.10. Det finns ett samband mellan trafikolyckor och alkohol som bör studeras ytterligare i ett hälsoperspektiv. Regionkommittén föreslår att en särskild utredning görs av trafikolyckor relaterade till alkohol, vilken skulle kunna bilda utgångspunkt för ett initiativ från kommissionen om utbyte av erfarenheter och möjliga förebyggande åtgärder inom området trafik och alkohol. Denna utredning om sambanden mellan alkohol och trafikolyckor skulle kunna genomföras parallellt med olycks- och skadeförebyggande programmet, hälsovårdsinformationsprogrammet eller ett forskningsprogram. Dessutom finns en koppling mellan våldsrelaterade olyckor och alkohol, vilket underbygger behovet av utredningar. Här bör man också uppmärksamma hallucinogenerna, med hänsyn till att ökningen av förbrukningen har gjort dessa till en av huvudorsakerna till trafikolyckor.

2.11. De arbetsmetoder som diskuteras i meddelandet är väl definierade men behöver kompletteras med samarbete främst mellan lokala myndigheter för att de skall ge resultat. Förebyggande insatser är ofta förenade med förändringar av människors beteende (föräldrars fostran av barnen, beteendet i trafiken, kroppsträning för de äldre i syfte att förebygga benbrott), och på den nivå som ligger närmast medborgarna har man de bästa möjligheterna att uppnå resultat.

2.12. Kommissionen anger att passiva förebyggande åtgärder är mer effektiva än aktiva åtgärder. Detta är sant när det handlar om bilbälten och luftkuddar i bilar, motorcykelhjälmar, automatiska lås på tåg osv. När det mänskliga beteendet är inblandat, t.ex. fostran av barn, simträning, kontroll av depressioner osv, måste diskussionen vara mer ingående. Det finns sällan bara ett sätt att förebygga olyckor.

3. Särskilda kommentarer till förslaget

3.1. Regionkommittén vill framhålla att inget dubbelarbete bör förekomma. Samarbete mellan sådana organisationer som WHO, Röda korset (både internationellt och lokalt), kyrkor osv., måste ges ett tydligare stöd. Samordning mellan olika hälsoprogram inom unionen bör få förnyad uppmärksamhet. Regionkommittén föreslår att de olika hälsoprogrammen samordnas och administreras via ett fristående "hälsoobservatorium".

3.2. Artikel 3

Den föreslagna budgeten för 1999 om 1,3 miljoner ecu förefaller adekvat, men för de följande fyra åren krävs betydligt större anslag, även om en samordning med andra program kan ge samordningsvinster.

3.3. Artikel 5

Den rådgivande kommittén föreslås bestå av företrädare för varje medlemsstat. Eftersom en så stor del av arbetet baseras på lokala och regionala verksamheter bör medlemsstaterna uppmanas att låta åtminstone en av de båda företrädarna komma från en sådan nivå. Det förefaller vara mer lämpligt att den rådgivande kommittén består av sakkunniga än av valda politiker.

3.4. Artikel 6

3.4.1. Internationellt samarbete är av avgörande betydelse, men Regionkommittén understryker att det är nödvändigt att ta hänsyn till kulturella olikheter när råd ges och detaljerade program presenteras, särskilt som inställningen till att ta risker kan vara påverkad av olika kulturer.

3.5. Bilaga

Det arbetsområde som i bilagan benämns som nummer III bör omformuleras, t.ex. till "administration av olycksfallsförebyggande åtgärder".

3.5.1. I de angivna punkterna behandlas problem av avgörande betydelse. I många fall är det emellertid viktigt att nämna ett främjande av det allmänna hälsoläget. När det gäller självmord är det av vikt att beakta narkotika- och alkoholproblem. För att förebygga benbrott bland äldre är det mycket viktigt att dessa har en fullgod muskelaktivitet. Näringsintaget är betydelsefullt för benstrukturen, osv.

3.5.2. När det gäller kampanjer är det av vikt att dessa utformas och genomförs på nationell och regional nivå för att kulturella olikheter och andra olikheter mellan olika regioner och medlemsstater skall kunna beaktas. Subsidiaritetsprincipen är giltigare än någonsin inom detta område.

3.5.3. Regionkommittén anser att det råder god jämvikt mellan de arbetsmetoder som föreslås i programmet. En viktig arbetsmetod är organiserandet av seminarier och konferenser där sakkunniga och lokala/regionala politiker kan utbyta fakta, idéer och åsikter. Förslaget att organisera informationsutbyte genom databanker är särskilt värdefullt. Användning av modern informationsteknologi är ett kostnadseffektivt sätt att understödja nationella och regionala insatser för att förebygga olyckor och skador, och denna typ av databaser finns redan.

3.5.4. Regionkommittén ställer sig tveksam till kortvariga kampanjer, tävlingar osv. Olycksförebyggande verksamhet är ett långsiktigt projekt, och verksamheten måste vara fortlöpande snarare än bygga på kampanjer.

3.5.5. Område V (skadeförebyggande kapacitet) måste avgränsas bättre, och såväl samordningen mellan olika unionsprogram som hälsoobservationsgruppen måste omnämnas.

4. Slutsatser

Regionkommittén stöder kommissionens förslag till program för skadeförebyggande insatser och understryker att

- programområdena är välvalda,

- programmen bör kompletteras med en tvärvetenskaplig expertgrupp som kan tillföra kunskaper från andra vetenskapliga områden och samhällssektorer,

- en särskild utredning bör göras om trafikolyckor relaterade till konsumtion av droger (exempelvis alkohol, narkotika, medicin), och möjliga förebyggande åtgärder,

- samarbete med lokala och regionala myndigheter är av avgörande betydelse,

- metoderna är presenterade på ett bra sätt, men att en mer sofistikerad diskussion om aktiva och passiva förebyggande åtgärder skulle höja kvaliteten på dokumentet,

- samordning mellan olika områden för förebyggande verksamhet inom unionen är ett viktigt inslag när det gäller administration av olycksförebyggande åtgärder och att ett fristående sekretariat ("hälsoobservatorium") bör inrättas, varför budgeten bör omarbetas,

- gemenskapsregler bör formuleras med avseende på maximal alkoholnivå i blodet,

- lagstiftning bör utarbetas för gemenskapen i fråga om syntetiska droger ("designade droger") med avseende på vilka substanser som skall omfattas och vilka maximivärden som är tillåtna.

Bryssel den 18 september 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT C 202, 2.7.1997, s. 20.