Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om omstrukturering av gemenskapens regelverk för beskattning av energiprodukter" () (98/C 19/25)

Den 8 april 1997 beslöt rådet begära att Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 99 i EG-fördraget skulle utarbeta ett yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 14 oktober 1997. Föredragande var Klaus Schmitz.

Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 83 röster för, 23 motröster och 13 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Kommittén har i olika yttranden uttalat sig för ekonomiska styrinstrument inom miljöpolitiken. Kommissionens förslag om en koldioxid- och energiskatt välkomnades i princip av kommittén trots kritik mot vissa detaljer ().

1.2. Kommittén betonar starkt att ekologiskt motiverade skatter och avgifter inte får leda till en höjning av skatte- och avgiftskvoten. För att säkerställa skatteneutraliteten måste skatter och avgifter på arbete sänkas i motsvarande utsträckning. Här räcker det inte med en regel som säger "kan". Det krävs bindande förpliktelser från medlemsstaternas sida; det är de som ansvarar för lagstiftningen om skatter och avgifter.

1.3. I olika yttranden har kommittén påpekat att ett införande av ekologiskt motiverade skatter och avgifter inte får leda till att de europeiska företagens konkurrenskraft hotas eller att antalet arbetsplatser i synnerhet i energikrävande branscher minskar. Å andra sidan måste man se till att särskilt utsatta befolkningsgrupper med låga inkomster inte drabbas hårdare.

1.4. Inte minst i sin funktion som "observatorium för den inre marknaden" har kommittén uppmanat kommissionen och rådet att minska de snedvridningar på den inre marknaden som förorsakas av nationell skattepolitik. Beskattningen av energiprodukter, i synnerhet mineraloljeprodukter, skiljer sig mycket åt i medlemsstaterna. Beträffande motorbränslen leder det, särskilt i gränsområden, till oförsvarbara snedvridningar av konkurrensen.

2. Allmänna kommentarer till förslaget till direktiv

2.1. Efter det att förslagen om en koldioxid- och energiskatt strandade i rådet gör kommissionen nu ett nytt försök, inte minst på rådets uppmaning, med ett förslag om minimibeskattning av energiprodukter.

2.1.1. Kommittén stöder detta initiativ men har ett antal kritiska synpunkter.

2.1.2. Så snart som Amsterdamfördraget har ratificerats finns det - när enstämmighet inte kan uppnås i rådet - en möjlighet för åtminstone en grupp stater att besluta om kommissionens förslag genom det instrument som erbjuds i form av "närmare samarbete" (). Kommittén anser emellertid inte att denna utveckling är något att sträva efter, eftersom den skulle kunna leda till att konkurrensen på inre marknaden blev ännu mer snedvriden.

2.2. I jämförelse med de tidigare förslagen om en koldioxid- och energiskatt sätter kommissionen i detta förslag upp betydligt blygsammare mål. Det på det hela taget pragmatiska förslaget har dock en ytterst begränsad effekt när det gäller den ekologiska styrningsfunktionen. Andra instrument - t.ex. frivilliga åtgärder - som kommissionen tar upp i sitt meddelande "Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna" () - är delvis effektivare.

2.2.1. Med det nya förslaget till direktiv anknyter kommissionen till de gällande direktiven om minimibeskattning av mineraloljor (92/81/EEG och 92/82/EEG). I analogi med dessa direktiv skall även andra motorbränslen och bränslen för uppvärmning, liksom elektrisk kraft, omfattas av en minimibeskattning.

2.2.2. Enligt det tidigare förslaget till koldioxid- och energiskatt skulle framför allt koldioxidhalten och primärenergin beskattas. (För elektrisk kraft fanns särskilda regler.) Nu skall bara slutenergin beskattas. Därmed blir den ekologiska styrningseffekten mindre, eftersom energiomvandlingsprocessen inte kan påverkas och ingen hänsyn tas till just koldioxidkomponenten.

2.2.3. Med sitt förslag vill kommissionen fastställa miniminivåer för konsumtionsskatter på energiprodukter. Företagen skall i stor utsträckning vara befriade från beskattningen. Energiprodukter som inte används som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning beskattas inte. Energiprodukter som används som råvaror, liksom energiprodukter och elektrisk kraft som främst används för kemisk reduktion samt i metallurgiska och elektrolytiska processer, är också befriade från skatten. Kommittén beklagar att kommissionen i sitt förslag inte vill befria elektrisk kraft från skatt i fler former av processenergi. I fråga om motorbränslen finns speciella regler för vissa industriella och andra yrkesmässiga användningsområden. I fråga om bränslen för uppvärmning skall företag med särskilt höga energikostnader beskattas lägre.

2.2.4. Eftersom kommissionens förslag gäller konsumtionsskatter på energiprodukter, påverkar den ekologiska styrningseffekten främst konsumtionsmönstren. Det skall skapa incitament att köpa produkter (fordon, apparater m.m.) som förbrukar mindre energi. En indirekt styrningseffekt är att påverka producenterna att tillverka produkter som förbrukar mindre energi. En ytterligare ekologisk styrningseffekt skall uppnås i samband med uppvärmning av byggnader.

2.3. De föreslagna skattesatserna, särskilt på motorbränslen, förefaller ganska låga.

2.4. Kommissionen föreslår måttfulla höjningar av skattesatserna fram till den 1 januari 2000. Riktgivande minimiskattesatser anges för den 1 januari 2002. De föreslagna höjningarna för motorbränslen är alltför försiktiga. Detta är obegripligt med hänsyn till den snabba ökningen av koldioxidutsläppen från trafiken. Kommittén hänvisar i detta sammanhang också till artikel 16 i kommissionens förslag, enligt vilken medlemsstaterna också kan besluta om skattesatser under miniminivån för motorbränslen, om särskilda avgifter införs för vägtransporter.

2.4.1. När skattesatser fastställs för flytande gas och naturgas (metan) som motorbränsle bör hänsyn tas till den relativa miljövänligheten. Höjningstakten bör minskas i förhållande till den på bensin och diesel.

2.4.2. De högre skatterna på motorbränslen kan i en del regioner i unionen leda till oförsvarbara ekonomiska nackdelar. Medlemsstaterna borde få rätt att tillgripa geografiskt begränsade kompensationsåtgärder (t.ex. rabattkuponger på bensin) i mål 1- och mål 6-regioner, vid sidan om de existerande regleringarna på vissa avlägsna öar.

2.5. Kommittén understryker att i den mån medlemsstaterna ges spelrum för den nationella skattetekniska utformningen av beskattningen på energiprodukter detta inte får leda till snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden.

2.5.1. Kommittén anser dock att det bör övervägas om bestämmelserna bör vara mer bindande i de ekologiskt betingade särreglerna (t.ex. skattebefrielse för energi från förnybara källor), även för att undvika snedvridning av konkurrensen.

2.5.2. Kommittén beklagar att inga klara riktlinjer har givits i fråga om skatteneutraliteten. Erfarenheten visar tyvärr att nya energiskatter inte kompenseras med lika stora skattesänkningar på andra håll i skattesystemet. Kommittén föreslår därför att Europeiska rådet förpliktar sig att använda eventuella ökade skatteintäkter till att minska skatterna på arbete, parallellt med att rådet fattar beslut om direktivet. Eftersom framför allt de privata hushållen drabbas av en eventuell höjning av minimiskattesatserna borde sociala kompensationsåtgärder vidtas, i synnerhet till förmån för lågavlönade grupper.

2.6. Kommittén får ett intryck av att förslaget grundar sig mindre på ekologiska mål än på en strävan att förbättra den inre marknadens funktion genom att minska de snedvridningar av konkurrensen som beror på skatterna. Denna specifika målsättning välkomnas absolut, särskilt som skattepolitiska frågor får en allt större betydelse när den ekonomiska och monetära unionen närmar sig. Kommittén anser att det särskilt är beträffande motorbränslen som speciella snedvridningar av konkurrensen förekommer. I övrigt förväntar sig kommittén att detta förslag inte hotar den eftersträvade liberaliseringen av energimarknaderna inom EU.

2.7. En stor fördel i detta förslag gentemot den föreslagna koldioxid- och energiskatten finns på det skattetekniska planet. Det administrativa arbetet med den föreslagna beskattningen av slutenergi är mycket mindre än med en skatt på primärenergi.

3. Särskilda kommentarer till förslaget till direktiv

3.1. Artikel 9

Formuleringen i artikel 9 strider mot artikel 13.1 b. Enligt artikel 9 skall den värme som genereras vid elproduktion beskattas med en minimiskattesats. Enligt artikel 13.1 b krävs inte att medlemsstaterna beskattar den.

3.2. Artikel 13.1 b (gäller också artikel 14.1 e)

Kommittén föreslår att när- och fjärrvärme genererad i värmekraftverk blir skattebefriad.

3.3. Kommittén föreslår att elektrisk kraft använd även för andra industriella processer än de omnämnda (för kemisk reduktion samt i metallurgiska och elektrolytiska processer) blir befriade från skatt.

3.4. Artikel 13.1 c

Det är logiskt att flygbränsle undantas från skatt i förslaget. På grund av de ekologiskt negativa effekterna (koldioxidutsläpp) bör unionen samtidigt som den antar direktivet åta sig att genom internationella avtal komma fram till en beskattning av flygbränsle.

3.5. Artikel 14.1 c

Medlemsstaterna bör åläggas att befria vissa förnybara energikällor (t.ex. solenergi) från skatt.

3.6. Artikel 15.1

Kommittén anser att inte bara företag skall beviljas återbetalning. Särskilt i fråga om uppvärmning bör även privatpersoner (t.ex. husägare) få motsvarande nedsättningar.

3.7. Artikel 15.2 andra stycket

Eftersom energi för industriella processer är skattebefriad förefaller denna regel onödig. Kommittén vill i övrigt påpeka att kommissionens förslag inte tydligt definierar hur energikostnaderna skall beräknas.

3.8. Artikel 18.3

Bör kompletteras med följande mening:

"De företag som uppnår de mål för koldioxidreduktion som ställs upp i åtagandeförklaringarna skall undantas från direktivets tillämpningsområde, om de enskilda företagens resultat kan bevisas."

Bryssel den 29 oktober 1997.

Ekonomiskda och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 139, 6.5.1997, s. 14.

() ESK:s yttrande av den 28 mars 1996 om "Ändrat förslag till rådets direktiv om införande av en avgift på koldioxidutsläpp och på energi", se 2.4, EGT C 174, 17.6.1996, s. 47.

() ESK:s yttrande av den 28 mars 1996 om "Ändrat förslag till rådets direktiv om införande av en avgift på koldioxidutsläpp och på energi", se 3.1.4, EGT C 174, 17.6.1996, s. 47.

() KOM(97) 167, 23.4.1997.

BILAGA till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag fick mer än en fjärdedel av rösterna men antogs inte:

Punkt 1.3

Lägg till följande efter första meningen:

"Om inte skattetrycket samtidigt minskas på andra områden kommer höjningen av de nuvarande minimiskattesatserna för punktskatter samt den allmänna tillämpningen av dessa på alla industriprodukter att leda till en i vissa fall betydande höjning av industrins och transportsektorns produktionskostnader."

Motivering

Den befogade varningen om hotet mot de europeiska företagens konkurrenskraft i första meningen, särskilt inom energikrävande branscher, bör förklaras och understrykas på detta sätt.

Resultat av omröstning

För: 38, emot: 68, nedlagda: 6.

Punkt 2.4

Formulera om tredje och fjärde meningen enligt följande:

"Även om problemet med ökningen av koldioxidutsläppen från trafiken bör tas på allvar, får eventuella tilläggshöjningar beträffande motorbränslen endast ske ifall skatter därförinnan sänkts på annat håll och förutsatt att man noggrant analyserat inverkningarna av denna åtgärd på tillväxten, konkurrenskraften och sysselsättningen."

Motivering

Att å ena sidan med fog beklaga sig över den för höga skatte- och avgiftsbördan i Europa står i strid med att man å andra sidan kräver ytterligare höjningar av skattesatserna för energiprodukter. Energiskatter kan inte behandlas skilt från den helhetsekonomiska diskussionen i Europa (att höja konkurrenskraften och öka anställningsmöjligheterna genom att minska skattetrycket).

Resultat av omröstning

För: 40, emot: 67, nedlagda: 9.