[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 20.10.2006

KOM(2006) 608 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om gemenskapens ståndpunkt beträffande beslut nr 1/2006 från den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter avseende ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter (nedan kallat ”jordbruksavtalet”) trädde i kraft den 1 juni 2002.

I kapitel 1 i tillägg 6 till bilaga 11 till jordbruksavtalet erkänns ömsesidig likvärdighet inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter från nötkreatur avsedda att användas som livsmedel och sektorn för animaliska biprodukter som ej är avsedda att användas som livsmedel.

Schweiziska edsförbundet har åtagit sig att i sin nationella lagstiftning införa bestämmelserna i förordningarna (EG) nr 2160/2003 och (EG) nr 1003/2005 samt i direktiv (EG) 2003/99 om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen.

Schweiziska edsförbundet har åtagit sig att i sin nationella lagstiftning införa bestämmelserna i förordning (EG) nr 2073/2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel, förordning (EG) nr 2074/2005 om tillämpningsåtgärder för ”hygienpaketet” och förordning (EG) nr 2075/2005 om offentlig kontroll av trikiner i kött .

Hänvisningarna till lagstiftningen i Europeiska gemenskapen och i Schweiz i tillägg 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11 till jordbruksavtalet bör uppdateras. Man har valt att beakta den lagstiftning som gällde den 1 juli 2006.

Genom artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté bestående av företrädare för parterna. Kommittén har till uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den nämnda bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i den bilagan. Gemensamma veterinärkommittén har särskilt befogenhet att fatta beslut i de fall som avses i bilaga 11.

Enligt artikel 19.3 i bilaga 11 till jordbruksavtalet får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till den bilagan för att göra ändringar eller uppdatera dem.

Gemenskapen bör besluta vilken ståndpunkt som skall gälla för gemensamma veterinärkommittén beträffande nödvändiga ändringar av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11. Enligt artikel 5.2 första stycket i beslut 2002/309/EG, Euratom, skall gemenskapens ståndpunkt antas av rådet på förslag av kommissionen.

Gemensamma veterinärkommitténs beslut nr 1/2006 kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

* * *

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om gemenskapens ståndpunkt beträffande beslut nr 1/2006 från den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter avseende ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 300.2 andra stycket,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) I artikel 5.2 första stycket i rådets och, i fråga om avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete, kommissionens beslut 2002/309/EG, Euratom av den 4 april 2002 om ingående av sju avtal med Schweiziska edsförbundet fastställs att gemenskapens ståndpunkt i gemensamma veterinärkommittén skall antas av rådet på förslag av kommissionen.

(2) Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 21 juni 1999 (nedan kallat ”jordbruksavtalet”) trädde i kraft den 1 juni 2002.

(3) I artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté med uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den nämnda bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i den bilagan. Enligt artikel 19.3 får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till bilaga 11 för att anpassa eller uppdatera dem.

(4) Gemenskapen bör fatta beslut om den ståndpunkt som skall företrädas i gemensamma veterinärkommittén när det gäller antagande av nödvändiga ändringar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta inom den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom artikel 19.1 i bilaga 11 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11, grundar sig på gemensamma veterinärkommitténs förslag till beslut, som bifogas det här beslutet.

Artikel 2

Beslut nr 2/2006 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter, om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 i bilaga 11 till avtalet kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning så snart som det antagits.

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Förslag till

BESLUT NR 1/2006 FRÅN DEN GEMENSAMMA VETERINÄRKOMMITTÉ

SOM INRÄTTATS GENOM AVTALET MELLAN EUROPEISKA GEMENSKAPEN

OCH SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDET

OM HANDEL MED JORDBRUKSPRODUKTER

om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 10 till bilaga 11

KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter (nedan kallat ”jordbruksavtalet”), särskilt artikel 19.3 i bilaga 11, och

av följande skäl:

(1) Jordbruksavtalet trädde i kraft den 1 juni 2002.

(2) Genom artikel 19.1 i bilaga 11 till jordbruksavtalet inrättas en gemensam veterinärkommitté med uppgift att behandla de frågor som uppstår i samband med den nämnda bilagan och dess tillämpning och ansvara för de uppgifter som kommittén tilldelas i den bilagan. Enligt artikel 19.3 får gemensamma veterinärkommittén ändra tilläggen till bilaga 11 för att anpassa eller uppdatera dem.

(3) Bilagorna 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 11 till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrades första gången genom beslut nr 2/2003 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 25 november 2003 om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 11 till bilaga 11 till avtalet[1].

(4) Tilläggen 1, 2, 3, 4, 5 och 11 till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrades senast genom beslut nr 2/2004 av den gemensamma veterinärkommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 9 december 2004 om ändring av tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6 och 11 till bilaga 11 till avtalet[2].

(5) Tillägg 6 till bilaga 11 till jordbruksavtalet ändrades en andra gång genom beslut nr 1/2005 av gemensamma veterinärkommittén, inrättad genom avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter av den 21 december 2005 om ändring av tillägg 6 till bilaga 11 till avtalet[3].

(6) Schweiziska edsförbundet har åtagit sig att i sin nationella lagstiftning införa bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG av den 17 november 2003 om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG[4], Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen[5] samt kommissionens förordning (EG) nr 1003/2005 av den 30 juni 2005 om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 beträffande ett gemenskapsmål för minskning av prevalensen av vissa serotyper av salmonella i avelsflockar av Gallus gallus och om ändring av förordning (EG) nr 2160/2003[6] .

(7) Schweiziska edsförbundet har åtagit sig att i sin nationella lagstiftning införa bestämmelserna i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredjeländer som förs in i gemenskapen[7].

(8) Schweiziska edsförbundet har åtagit sig att i sin nationella lagstiftning införa bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel[8], kommissionens förordning (EG) nr 2074/2005 av den 5 december 2005 om tillämpningsåtgärder för vissa produkter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 och för genomförandet av offentliga kontroller enligt Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, om undantag från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 och om ändring av förordningarna (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004[9] samt kommissionens förordning (EG) nr 2075/2005 av den 5 december 2005 om fastställande av särskilda bestämmelser för offentlig kontroll av trikiner i kött [10] .

(9) Tillägg 1 i bilaga 11 till avtalet bör ändras så att hänsyn tas till lagstiftningen i Europeiska gemenskapen och i Schweiz om zoonoser och de närmare bestämmelserna för handeln mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet.

(10) Texten i tilläggen 1, 2, 3, 4, 5 och 10 till bilaga 11 till jordbruksavtalet bör ändras med hänsyn till förändringar i Europeiska gemenskapens och Schweiz lagstiftning som gällde den 1 juli 2006.

(11) De sanitära åtgärder som föreskrivs i schweizisk lagstiftning erkänns som likvärdiga för handelssyften när det gäller animaliska produkter avsedda som livsmedel. Tillägg 6 i bilaga 11 till avtalet bör därför ändras.

(12) Bestämmelserna i tilläggen 5 och 10 i bilaga 11 till jordbruksavtalet kommer att tas upp till förnyad behandling i gemensamma veterinärkommittén senast ett år efter att detta beslut har trätt i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tilläggen 1, 2, 3, 4, 6 och 10 till bilaga 11 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter skall ersättas med de tillägg som återges i bilagan till det här beslutet.

Artikel 2

Tillägg 5 kapitel 3 V.A till bilaga 11 skall ändras på följande sätt:

”För kontroller av levande djur från andra länder än de som denna bilaga omfattar förbinder sig de schweiziska myndigheterna att utkräva minst de avgifter som är förbundna med de offentliga kontroller som avses i kapitel VI i förordning (EG) nr 882/2004 till den minimisats som anges i bilaga IV till samma förordning.”

Artikel 3

Detta beslut skall upprättas i två exemplar och undertecknas av de båda ordförandena eller andra personer med befogenhet att agera i parternas namn.

Artikel 4

Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

Beslutet träder i kraft den dag det undertecknats av den sista parten.

Undertecknat i Bern den Undertecknat i Bryssel den

På Schweiziska edsförbundets vägnar På Europeiska kommissionens vägnar

Delegationschefen Delegationschefen

_____________

BILAGA 1

”Tillägg 1

BEKÄMPNINGSÅTGÄRDER/ANMÄLAN AV SJUKDOMAR

I. MUL- OCH KLÖVSJUKA

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

1. Rådets direktiv 2003/85/EG av den 29 september 2003 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, om upphävande av direktiv 85/511/EEG och besluten 89/531/EEG och 91/665/EEG samt om ändring av direktiv 92/46/EEG (EUT L 306, 22.11.2003, s. 1), ändrat genom kommissionens beslut av den 16 augusti 2005 om ändring av bilaga XI till rådets direktiv 2003/85/EG med avseende på nationella laboratorier i vissa medlemsstater. | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 99–103 (särskilda åtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l’économie, senast ändrad den 10 mars 2006 (RS 172.216.1), särskilt artikel 8 (referenslaboratorium, registrering, kontroll och tillhandahållande av vaccin mot mul- och klövsjuka). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Kommissionen och de schweiziska veterinärmyndigheterna skall anmäla planerade nödvaccineringar till varandra. I svåra nödsituationer får dock anmälan gälla ett redan fattat beslut och formerna för genomförandet av det. I samtliga fall skall samråd ske utan dröjsmål inom gemensamma veterinärkommittén.

2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

3. Gemensamt referenslaboratorium för diagnos av mul- och klövsjukevirus skall vara: The Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga XVI till direktiv 2003/85/EG.

II. KLASSISK SVINPEST

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 2001/89/EG av den 23 oktober 2001 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (EGT L 316, 1.12.2001, s. 5), senast ändrat genom akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen – Bilaga II: Förteckning enligt artikel 20 i anslutningsakten – 6. Jordbruk – B. Veterinärlagstiftning och fytosanitär lagstiftning – I. Veterinärlagstiftning (EUT L 236, 23.9.2003, s. 381). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 116–121 (konstaterande av klassisk svinpest vid slakt, särskilda åtgärder för bekämpning av klassisk svinpest). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Förordning av den 23 juni 2004 om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA), senast ändrad den 20 november 2002 (RS 916.441.22). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Kommissionen och de schweiziska veterinärmyndigheterna skall anmäla planerade nödvaccineringar till varandra. Samråd skall ske utan dröjsmål inom gemensamma veterinärkommittén.

2. De schweiziska veterinärmyndigheterna skall när så krävs och med tillämpning av artikel 117.5 i epizootiförordningen utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter för märkning och behandling av kött från skydds- och övervakningszoner.

3. Schweiz förbinder sig att, med tillämpning av artikel 121 i epizootiförordningen, genomföra en plan för utrotning av klassisk svinpest hos viltlevande svin enligt artiklarna 15 och 16 i direktiv 2001/89/EG. Samråd skall ske utan dröjsmål inom gemensamma veterinärkommittén.

4. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

5. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 21 i direktiv 2001/89/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

6. Om så krävs skall de schweiziska veterinärmyndigheterna, med tillämpning av artikel 89.2 i epizootiförordningen, utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter för den serologiska kontrollen av svin i skydds- och övervakningszoner enligt kapitel IV i bilagan till beslut 2002/106/EG (EGT L 39, 9.2.2002, s. 71).

7. Det gemensamma referenslaboratoriet för klassisk svinpest är Institut für Virologie der Tierärztlichen Hochschule Hannover, 15 Bünteweg 17, D-30559, Hannover, Tyskland. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga IV till direktiv 2001/89/EG.

III. AFRIKANSK SVINPEST

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 2002/60/EG av den 27 juni 2002 om särskilda bestämmelser för bekämpning av afrikansk svinpest och om ändring av direktiv 92/119/EEG beträffande Teschensjuka och afrikansk svinpest (EGT L 192, 20.7.2002, s. 27), senast ändrat genom akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen – Bilaga II: Förteckning enligt artikel 20 i anslutningsakten – 6. Jordbruk – B. Veterinärlagstiftning och fytosanitär lagstiftning – I. Veterinärlagstiftning (EUT L 236, 23.9.2003, s. 381). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 116–121 (konstaterande av klassisk svinpest vid slakt, särskilda åtgärder för bekämpning av klassisk svinpest). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Förordning av den 23 juni 2004 om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA), senast ändrad den 22 juni 2002 (RS 916.441.22). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Det gemensamma referenslaboratoriet för afrikansk svinpest är Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Spanien. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga V till direktiv 2002/60/EG.

2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

3. Om så krävs skall de schweiziska veterinärmyndigheterna, med tillämpning av artikel 89.2 i epizootiförordningen utfärda tekniska tillämpningsföreskrifter i överensstämmelse med bestämmelserna i beslut 2003/422/EG (EUT L 143, 11.6.2003, s. 35) när det gäller diagnostiska metoder för afrikansk svinpest.

4. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 20 i direktiv 2002/60/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

IV. AFRIKANSK HÄSTPEST

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 92/35/EEG av den 29 april 1992 om kontrollregler och åtgärder för bekämpning av afrikansk hästpest (EGT L 157, 10.6.1992, s. 19), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 112–115 (särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk hästpest). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Om en synnerligen allvarlig epizooti utvecklas i Schweiz, skall gemensamma veterinärkommittén sammankallas för att undersöka situationen. De behöriga schweiziska myndigheterna förbinder sig att vidta nödvändiga åtgärder mot bakgrund av resultaten av denna undersökning.

2. Det gemensamma referenslaboratoriet för afrikansk hästpest är Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, 28110 Algete, Madrid, Spanien. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga III till direktiv 92/35/EEG.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 92/35/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

4. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

V. AVIÄR INFLUENSA

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

1. Rådets direktiv 92/40/EEG av den 19 maj 1992 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av aviär influensa (EGT L 167, 22.6.1992, s. 1), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). 2. Rådets direktiv 2005/94/EG av den 20 december 2005 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av aviär influensa och om upphävande av direktiv 92/40/EEG (EUT L 10, 14.1.2006, s. 16). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 122–125 (särskilda åtgärder i fråga om aviär influensa). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Det gemensamma referenslaboratoriet för aviär influensa är Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriets uppgifter och åligganden hittills är de som anges i bilaga V till direktiv 92/40/EEG och i punkt 2 i bilaga VII till direktiv 2005/94/EG.

2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 18 i direktiv 92/40/EEG, artikel 60 i direktiv 2005/94/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

VI. NEWCASTLESJUKA

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 92/66/EEG av den 14 juli 1992 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av Newcastlesjukan (EGT L 260, 5.9.1992, s. 1), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 40–47 (bortskaffande och utnyttjande av avfall), 49 (hantering av mikroorganismer som framkallar sjukdomar hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 122–125 (särskilda åtgärder i fråga om Newcastlesjuka). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). 4. Föreskrift (tekniskt direktiv) från Schweiziska veterinärstyrelsen av den 20 juni 1989 om bekämpning av paramyxoviros hos duvor (Bull. Off. vét. féd. 90(13) s. 113) (vaccinering etc.). 5. Förordning av den 23 juni 2004 om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA), senast ändrad den 20 november 2002 (RS 916.441.22). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Det gemensamma referenslaboratoriet för Newcastlesjuka är Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga V till direktiv 92/66/EEG.

2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall svara för de upplysningar som avses i artiklarna 17 och 19 i direktiv 92/66/EEG.

4. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 22 i direktiv 92/66/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

VII. SJUKDOMAR HOS FISKAR OCH BLÖTDJUR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

1. Rådets direktiv 93/53/EEG av den 24 juni 1993 om gemenskapens minimiåtgärder för bekämpning av vissa fisksjukdomar (EGT L 175, 19.7.1993, s. 23), senast ändrat genom akten om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen – Bilaga II: Förteckning enligt artikel 20 i anslutningsakten – 6. Jordbruk – B. Veterinärlagstiftning och fytosanitär lagstiftning – I. Veterinärlagstiftning (EUT L 236, 23.9.2003, s. 381). 2. Rådets direktiv 95/70/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens minimiåtgärder för kontroll av vissa sjukdomar hos musslor (EGT L 332, 30.12.1995, s. 33), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 10 (åtgärder mot epizootier) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 3 och 4 (epizootier som omfattas av förordningen), 61 (skyldigheter för innehavare av fiskerättigheter och för fiskerikontrollorganen), 62–76 (allmänna bekämpningsåtgärder) och 275–290 (särskilda åtgärder i fråga om fisksjukdomar, diagnoslaboratorium). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Laxodling är för närvarande inte tillåten i Schweiz, och arten förekommer inte heller där. Infektiös laxanemi klassificeras av Schweiz som en sjukdom som skall utrotas med tillämpning av epizootiförordningen.

2. Odling av platta ostron förekommer för närvarande inte i Schweiz. Om Bonamia ostreæ eller Marteilia pp. skulle uppträda, förbinder sig de schweiziska veterinärmyndigheterna att, med stöd av artikel 57 i den schweiziska epizootilagen, vidta de nödåtgärder som krävs enligt gemenskapslagstiftningen.

3. Vid tillämpningen av artikel 7 i direktiv 93/53/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

4. Det gemensamma referenslaboratoriet för fisksjukdomar är Statens Veterinære Serumlaboratorium, Landbrugsministeriet, Hangövej 2, 8200 Århus, Danmark. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga C till direktiv 93/53/EEG.

5. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

6. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 93/53/EEG, artikel 8 i direktiv 95/70/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

7. Vid tillämpningen av artikel 5 i direktiv 95/70/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

8. Gemenskapens referenslaboratorium för sjukdomar hos blötdjur är Laboratoire IFREMER, BP 133, 17390 La Tremblade, Frankrike. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga B till direktiv 95/70/EEG.

VIII. TRANSMISSIBEL SPONGIFORM ENCEFALOPATI

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 688/2006 av den 4 maj 2006 om ändring av bilagorna III och XI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 med avseende på övervakning av transmissibla spongiforma encefalopatier hos och specificerat riskmaterial av nötkreatur i Sverige (EUT L 120, 5.5.2006, s. 10). | 1. Djurskyddsförordningen av den 27 maj 1981 (OPAn), senast ändrad den 12 april 2006 (RS 455.1), särskilt artikel 64f (bedövningsmetoder). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animaliska produkter (OITE), (RS 916.443.11). 3. Lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (LDAl), senast ändrad den 16 december 2005 (RS 817.0), särskilt artiklarna 24 (inspektion och provtagning) och 40 (livsmedelskontroll). 4. Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om livsmedel av animaliskt ursprung (RS 817.022.108), särskilt artiklarna 4 och 7 (slaktkroppsdelar som det är förbjudet att använda). 5. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 6 (definitioner och förkortningar), 36 (konkreta bevis), 61 (anmälningsplikt), 130 (övervakning av den schweiziska besättningen), 175–181 (transmissibel spongiform encefalopati), 297 (genomförande inom landet), 301 (delstatsveterinärens uppgifter), 303 (utbildning och fortbildning av officiella veterinärer) och 312 (diagnostiska laboratorier). 6. Förordning av den 10 juni 1999 om foderkatalogen (OLAlA), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.307.1), särskilt artikel 28 (transport av foder för animalieproduktionens djur), delarna 9 (produkter från landlevande djur) och 10 (fiskar, andra vattenlevande djur samt produkter och biprodukter av dessa) i bilaga 1 samt bilaga 4 (förteckning över förbjudna ämnen). 7. Förordning av den 23 juni 2004 om bortskaffande av animaliska biprodukter (OESPA), senast ändrad den 22 juni 2005 (RS 916.441.22). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Gemenskapens referenslaboratorium för transmissibel spongiform encefalopati är The Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i kapitel B i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001.

2. I enlighet med artikel 57 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan för genomförande av åtgärder för bekämpning av TSE.

3. I enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 999/2001 skall alla djur som misstänks vara smittade med transmissibel spongiform encefalopati omfattas av officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultaten av den behöriga myndighetens kliniska och epidemiologiska undersökning blir tillgängliga, eller avlivas för laboratorieundersökning under offentlig kontroll.

I enlighet med artiklarna 179b och 180a i epizootiförordningen skall Schweiz förbjuda slakt av djur som misstänks vara smittade av någon form av transmissibel spongiform encefalopati. De misstänkta djuren skall avlivas på ett oblodigt sätt och förbrännas, och därefter skall hjärnan undersökas i det schweiziska referenslaboratoriet för TSE.

I enlighet med artikel 10 i epizootiförordningen skall Schweiz identifiera nötkreaturen med hjälp av ett permanent identifikationssystem som gör det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning och att konstatera att de inte är avkommor av hondjur som misstänks vara eller kor som är smittade av bovin spongiform encefalopati (BSE).

I enlighet med artikel 179c i epizootiförordningen skall Schweiz slakta djur som är smittade av BSE, liksom djur som är avkommor av kor med BSE och som fötts under de två år som föregått diagnosen. Sedan den 1 juli 1999 skall även djur i samma ålder från samma besättning avlivas (under perioden den 14 december–30 juni 1999 slaktades hela besättningar).

4. I enlighet med artikel 180b i epizootiförordningen skall Schweiz slakta djur som är smittade av skrapie, deras mödrar, avkommor i rakt nedstigande led från smittade mödrar, liksom alla andra får och alla andra getter i besättningen med undantag för följande:

- Får som bär på minst en ARR-allel och som inte har någon VRQ-allel.

- Djur yngre än 2 månader som endast är avsedda för slakt. Huvudet och bukhålans organ på dessa djur skall bortskaffas i enlighet med bestämmelserna i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA).

I undantagsfall, när det rör sig om raser med litet antal djur, kan man avstå från att slakta hela besättningen. I sådana fall skall besättningen ställas under officiell veterinärövervakning under 2 år, och under den tiden skall djuren genomgå en klinisk undersökning 2 gånger om året. Om några djur skulle avlivas under denna period, skall deras huvuden inklusive tonsillerna undersökas på referenslaboratoriet för TSE.

Dessa åtgärder skall ses över utifrån resultaten av övervakningen av djurens hälsa. Särskilt skall övervakningsperioden förlängas om ett nytt fall av sjukdomen skulle konstateras inom besättningen.

Om BSE bekräftas hos får eller getter förpliktar sig Schweiz att tillämpa de åtgärder som föreskrivs i bilaga VII till förordning (EG) nr 999/2001.

5. I enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 999/2001 förbjuder medlemsstaterna i gemenskapen att djur inom animalieproduktionen som hålls, göds eller föds upp för produktion av livsmedel utfodras med bearbetat animaliskt protein. Medlemsstaterna har också infört ett förbud mot utfodring av idisslare med animaliskt protein.

I enlighet med artikel 18 i förordningen om bortskaffande av animaliskt avfall (OESPA) införde Schweiz den 1 januari 2001 ett totalförbud mot att djur inom animalieproduktionen utfordras med animaliskt protein.

6. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och kapitel A i bilaga III till denna förordning skall varje medlemsstat genomföra ett årligt övervakningsprogram för BSE. I detta program skall det ingå ett snabbtest för BSE som skall utföras på samtliga nötkreatur som är äldre än 24 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt på alla djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel.

De snabbtest för BSE som Schweiz använder förtecknas i kapitel C i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001.

I enlighet med artikel 179 i epizootiförordningen är det obligatoriskt för Schweiz att utföra snabbtest för BSE på samtliga nötkreatur som är äldre än 30 månader och som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt på ett slumpmässigt urval djur som är äldre än 30 månader och som slaktats för att användas som livsmedel. Dessutom genomför aktörerna ett frivilligt övervakningsprogram för nötkreatur som är äldre än 20 månader och som slaktats för att användas som livsmedel.

7. I enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 999/2001 och med kapitel A i bilaga III till denna förordning skall varje medlemsstat genomföra ett årligt övervakningsprogram för skrapie.

I enlighet med artikel 177 i epizootiförordningen har Schweiz infört ett övervakningsprogram för TSE hos får och getter som är äldre än tolv månader. Djur som nödslaktats, dött på jordbruksföretaget eller befunnits vara sjuka vid besiktning före slakt samt djur som slaktats för att användas som livsmedel undersöktes under perioden juni 2004–juli 2005. Eftersom alla provsvar har visat sig vara negativa när det gäller BSE fortsätter man övervakningen via stickprov av kliniskt misstänkta djur, nödslaktade djur och djur som dött på jordbruksföretaget.

Erkännandet av likheterna mellan lagstiftningarna när det gäller övervakning av TSE hos får och getter kommer att ses över inom gemensamma veterinärkommittén.

8. De uppgifter som avses i artikel 6 och i kapitel B i bilaga III samt i punkt 3.III i bilaga IV till förordning (EG) nr 999/2001 är gemensamma veterinärkommitténs ansvar.

9. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 21 i förordning (EG) nr 999/2001 och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

C. KOMPLETTERANDE UPPGIFTER

1. Från och med den 1 januari 2003 och i enlighet med förordningen av den 20 november 2002 om beviljande av bidrag till kostnader för bortskaffande av animaliskt avfall (RS 916.406) har Schweiz tillämpat ett ekonomiskt incitament för de jordbruksföretag där nötkreaturen föds och de slakterier där nötkreaturen slaktas om de respekterar de regler som gäller anmälan om förflyttning av djur i gällande lagstiftning.

2. I enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 999/2001 och med punkt 1 i bilaga XI till denna förordning skall varje medlemsstat avlägsna och destruera specificerat riskmaterial.

I förteckningen över specificerat riskmaterial som skall avlägsnas från nötkreatur ingår skalle utom underkäke men med hjärna och ögon, ryggmärg från nötkreatur som är äldre än tolv månader, ryggrad utom svanskotor, hals-, bröst- och ländkotornas tagg- och tvärutskott, den mediala korsbenskammen och korsbenets ”vingar”, men inklusive dorsalrotsganglier från nötkreatur som är äldre än 24 månader, samt tonsiller, tarmar från tolvfingertarmen till rektum och tarmkäx från nötkreatur i alla åldrar.

I förteckningen över specificerat riskmaterial som skall avlägsnas från får och getter ingår skalle med hjärna och ögon, tonsiller och ryggmärg från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar.

I enlighet med artikel 179d i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung skall Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som skall avlägsnas från nötkreatur anges särskilt ryggrad från djur som är äldre än 30 månader, tonsiller, tarmarna från tolvfingertarm till ändtarm och tarmkäx från djur i alla åldrar.

I enlighet med artikel 180c i epizootiförordningen och artikel 4 i förordningen om livsmedel av animaliskt ursprung skall Schweiz se till att specificerat riskmaterial avlägsnas ur livsmedels- och foderkedjan. I förteckningen över specificerat riskmaterial som skall avlägsnas från får och getter anges särskilt hjärnan, som lämnas kvar i skallen, ryggmärgen med hårda hjärnhinnan ( dura mater ), tonsillerna från djur som är äldre än tolv månader eller som har en permanent framtand som kommit fram genom tandköttet, samt mjälte och ileum från djur i alla åldrar.

3. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 fastställs hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel i medlemsstaterna.

I enlighet med artikel 13 i förordningen om bortskaffande av animaliska biprodukter skall Schweiz bränna alla animaliska biprodukter av kategori 1, även specificerat riskmaterial och djur som dött på jordbruksföretaget.

IX. BLUETONGUE

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 2000/75/EG av den 20 november 2000 om fastställande av särskilda bestämmelser om åtgärder för bekämpning och utrotning av bluetongue. | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9a (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 126–127 (gemensamma bestämmelser för övriga mycket smittsamma epizootier). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Det gemensamma referenslaboratoriet för bluetongue är AFRC Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Woking, Surrey GU24 ONF, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i kapitel B i bilaga II till direktiv 2000/75/EG.

2. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan, som offentliggjorts på de schweiziska veterinärmyndigheternas webbplats.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 17 i direktiv 2000/75/EG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

X. ZOONOSER

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen (EUT L 325, 12.12.2003, s. 1). 2. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG av den 17 november 2003 om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG (EUT L 325, 12.12.2003, s. 31). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juni 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401). 3. Federal lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (LDAI), senast ändrad den 16 december 2005 (RS 817.0). 4. Förordning av den 23 november 2005 om livsmedel och bruksföremål (ODAlOUs) (RS 817.02). 5. Hygienförordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 (OHyg) (RS 817.024.1). 6. Federal lag av den 18 december 1970 om bekämpning av smittsamma sjukdomar hos människor (epidemilagen), senast ändrad den 21 mars 2003 (RS 818.101). 7. Förordning av den 13 januari 1999 om anmälan av smittsamma sjukdomar hos människor (anmälningsförordningen), senast ändrad den 15 december 2003 (RS 818.141.1). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Gemenskapens referenslaboratorier är de följande:

- Gemenskapens referenslaboratorium för analys och testning avseende zoonoser (salmonella):

Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM)

3720 BA Bilthoven

Nederländerna

- Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av marina biotoxiner:

Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA):

E-36200 Vigo

Spanien

- Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av viral och bakteriell kontamination av musslor:

The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS)

Weymouth

Dorset DT4 8UB

Förenade kungariket

- Gemenskapens referenslaboratorium för Listeria monocytogenes :

AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires

(LERQAP)

F-94700 Maisons-Alfort

Frankrike

- Gemenskapens referenslaboratorium för koagulaspositiva stafylokocker, inklusive Staphylococcus aureus :

AFSSA — Laboratoire d'études et de recherches sur la qualité des aliments et sur les procédés agroalimentaires

(LERQAP)

F-94700 Maisons-Alfort

Frankrike

- Gemenskapens referenslaboratorium för Escherichia coli , inklusive verotoxinogenproducerande E. coli (VTEC):

Istituto Superiore di Sanità (ISS)

I-00161 Roma

Italien

- Gemenskapens referenslaboratorium för Campylobacter :

Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA)

S-751 89 Uppsala

Sverige

- Gemenskapens referenslaboratorium för parasiter (särskilt Trichinella , Echinococcus och Anisakis ):

Istituto Superiore di Sanità (ISS)

I-00161 Roma

Italien

- Gemenskapens referenslaboratorium för antimikrobiell resistens:

Danmarks Fødevareforskning (DFVF)

DK-1790 Köpenhamn V

Danmark

2. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av dessa beslut. Laboratorierna skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

3. Schweiz skall varje år i slutet av maj till kommissionen lämna en rapport över utvecklingen för och källorna till zoonoser, zoonotiska smittämnen och antimikrobiell resistens, som omfattar de uppgifter som samlats in enligt artiklarna 4, 7 och 8 i direktiv 2003/99/EG under föregående år. Denna rapport skall också innehålla de uppgifter som avses i artikel 3.2 b i förordning (EG) nr 2160/2003. Rapporten skall lämnas av kommissionen till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet för offentliggörande av den sammanfattande rapporten över utvecklingen för och källorna till zoonoser, zoonotiska smittämnen och antimikrobiell resistens i gemenskapen.

XI. ÖVRIGA SJUKDOMAR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 92/119/EEG av den 17 december 1992 om införande av allmänna gemenskapsåtgärder för bekämpning av vissa djursjukdomar och särskilda åtgärder mot vesikulär svinsjuka (swine vesicular disease, SVD) (EGT L 62, 15.3.1993, s. 69), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 1, 1a och 9 (åtgärder mot mycket smittsamma epizootier, syftena med bekämpningen) samt 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2 (mycket smittsamma epizootier), 49 (hantering av patogena mikroorganismer hos djur), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 77–98 (gemensamma bestämmelser för mycket smittsamma epizootier) och 103–105 (särskilda åtgärder för bekämpning av vesikulär svinsjuka). 3. Förordning av den 14 juni 1999 om organisationen av Département fédéral de l'économie (RS 172.216.1), senast ändrad den 10 mars 2006, särskilt artikel 8 (referenslaboratorium). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Vid tillämpningen av artikel 6 i direktiv 92/119/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

2. Det gemensamma referenslaboratoriet för vesikulär svinsjuka är AFRC Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory, Ash Road, Pirbright, Woking, Surrey GU24 ONF, Förenade kungariket. Schweiz skall stå för sin del av kostnaderna för den verksamhet som följer av detta beslut. Laboratoriet skall ha de uppgifter och åligganden som fastställs i bilaga III till direktiv 92/119/EEG.

3. I enlighet med artikel 97 i epizootiförordningen har Schweiz upprättat en beredskapsplan. De schweiziska veterinärmyndigheterna har utfärdat tekniska tillämpningsföreskrifter nr 95/65 för denna plan.

4. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 22 i direktiv 92/119/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

XII. ANMÄLAN AV SJUKDOMAR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen (EGT L 378, 31.12.1982, s. 58), senast ändrat genom kommissionens beslut 2004/216/EG av den 1 mars 2004 om ändring av rådets direktiv 82/894/EEG om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen så att vissa hästsjukdomar och vissa sjukdomar hos bin läggs till i förteckningen över anmälningspliktiga sjukdomar (EUT L 67, 5.3.2004, s. 27). | 1. Epizootilagen (LFE) av den 1 juli 1966, senast ändrad den 23 juni 2004 (RS 916.40), särskilt artiklarna 11 (anmälan och redovisning av sjukdomar) och 57 (tekniska tillämpningsföreskrifter, internationellt samarbete). 2. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 2–5 (sjukdomar som omfattas av förordningen), 59–65 och 291 (skyldighet att anmäla sjukdomar, former för detta) samt 292–299 (övervakning, verkställande, administrativt bistånd). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

Kommissionen skall i samarbete med de schweiziska veterinärmyndigheterna integrera Schweiz i det system för anmälan av djursjukdomar som avses i direktiv 82/894/EEG.

Tillägg 2

DJURHÄLSA: HANDEL OCH UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN

I. NÖTKREATUR OCH SVIN

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 (EUT L 3, 5.1.2005, s. 1). | 1. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 27–31 (marknader, utställningar), 34–37 (handel), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 116–121 (afrikansk svinpest), 135–141 (Aujeszkys sjukdom), 150–157 (bovin brucellos), 158–165 (tuberkulos), 166–169 (bovin enzootisk leukos) 170–174 (IBR/IPV), 175–195 (spongiforma encefalopatier), 186–189 (genitala infektioner hos nötkreatur), 207–211 (brucellos hos svin) och 297 (godkännande av marknader, uppsamlingsplatser och desinficeringsstationer). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Med tillämpning av artikel 297 första stycket i epizootiförordningen skall de schweiziska veterinärmyndigheterna godkänna de uppsamlingsplatser som definieras i artikel 2 i direktiv 64/432/EEG. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga, i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 11, 12 och 13 i direktiv 64/432/EEG, skall Schweiz upprätta en förteckning över sina uppsamlingsplatser, transportörer och grossister.

2. Den information som avses i artikel 11.3 i direktiv 64/432/EEG skall lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

3. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga är parterna eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i del II punkt 7 i bilaga A till direktiv 64/432/EEG i fråga om bovin brucellos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiellt brucellosfria status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor:

a) De nötkreatur som misstänks vara brucellossmittade skall anmälas till de behöriga myndigheterna och genomgå de officiella proven för diagnos av brucellos, som skall omfatta minst två serologiska undersökningar med komplementbindning och en mikrobiologisk undersökning av lämpliga prover av kastat foster.

b) Under den tid då brucellos misstänks, dvs. fram till dess att de prov som avses i punkt a har givit negativt resultat, upphävs statusen som officiellt brucellosfri för den besättning där det eller de djur som smittmisstanken gäller ingår.

Detaljerade upplysningar om de positiva besättningarna och en epidemiologisk rapport skall lämnas till gemensamma veterinärkommittén. Om Schweiz inte längre uppfyller något av villkoren i del II punkt 7 första stycket i bilaga A till direktiv 64/432/EEG skall de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

4. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i del I punkt 4 i bilaga A till direktiv 64/432/EEG i fråga om bovin tuberkulos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiellt tuberkulosfria status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor:

a) Ett identifikationssystem skall upprättas, som gör det möjligt att identifiera varje nötkreaturs ursprungsbesättning.

b) Varje slaktdjur skall besiktigas efter slakt av en officiell veterinär.

c) Varje misstanke om tuberkulos hos levande, döda eller slaktade djur skall anmälas till de behöriga myndigheterna.

d) I samtliga fall skall de behöriga myndigheterna göra nödvändiga undersökningar, så att misstanken kan bekräftas eller avskrivas, inbegripet undersökningar av anläggningar dit djur senare kan ha flyttats från ursprungs- och transiteringsanläggningar. Om skador som kan tyda på tuberkulos upptäcks vid obduktion eller slakt skall de behöriga myndigheterna låta laboratorieundersöka dessa skador.

e) För de ursprungs- eller transiteringsbesättningar som sjukdomsmisstanken gäller skall statusen som officiellt tuberkulosfri upphävas för fram till dess att kliniska undersökningar, laboratorieundersökningar eller tuberkulintester har visat att tuberkulos hos nötkreatur inte föreligger.

f) Om tuberkulosmisstanken bekräftas genom tuberkulintester, kliniska undersökningar eller laboratorieundersökningar skall ursprungs- eller transiteringsbesättningarnas status som officiellt tuberkulosfria upphävas.

g) Status som officiellt tuberkulosfri får inte tilldelas förrän alla djur som bedömts vara smittade avlägsnats från besättningen, lokaler och utrustning desinficerats, Alla kvarvarande djur som är äldre än 6 veckor reagerat negativt på minst två officiella intrakutana tuberkulintest enligt bilaga B till direktiv 64/432/EEG, varav det första utförts minst sex månader efter det att de smittade djuren lämnat besättningen och det andra minst sex månader efter det första testet.

Detaljerade upplysningar om de smittade besättningarna och en epidemiologisk rapport skall lämnas till gemensamma veterinärkommittén. Om Schweiz inte längre uppfyller något av villkoren i del I punkt 4 första stycket i bilaga A till direktiv 64/432/EEG skall de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

5. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i kapitel I.F i bilaga D till direktiv 64/432/EEG i fråga om enzootisk bovin leukos. I syfte att bevara nötkreatursbesättningarnas officiella status som fria från enzootisk bovin leukos förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor:

a) Det schweiziska kreatursbeståndet skall övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen skall vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är smittade av enzootisk bovin leukos.

b) Varje slaktdjur skall besiktigas efter slakt av en officiell veterinär.

c) Varje misstanke om sjukdomen vid klinisk undersökning, obduktion eller köttkontroll skall anmälas till de behöriga myndigheterna.

d) Om enzootisk bovin leukos misstänks eller konstateras skall statusen som officiellt sjukdomsfri för den berörda besättningen upphävas fram till dess att isoleringen bryts.

e) Isoleringen skall brytas om två serologiska undersökningar, som utförts med 90 dagars mellanrum efter det att de smittade djuren och deras kalvar, om sådana finns, avlägsnats, givit negativt resultat.

Om enzootisk bovin leukos konstaterats hos 0,2 procent eller mer av besättningarna, skall de schweiziska veterinärmyndigheterna omedelbart underrätta kommissionen om detta. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

6. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från infektiös bovin rinotrakeit (IBR). För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor:

a) Det schweiziska kreatursbeståndet skall övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen skall vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är IBR-smittade.

b) Avelstjurar äldre än 24 månader skall årligen genomgå en serologisk kontroll.

c) Varje misstanke om sjukdom skall anmälas till de behöriga myndigheterna och leda till officiella prov för diagnos av IBR i vilka virologiska eller serologiska tester skall ingå.

d) Om IBR misstänks eller konstateras skall statusen som officiellt sjukdomsfri upphävas för den berörda besättningen fram till dess att isoleringen bryts.

e) Isoleringen skall brytas om en serologisk undersökning, som utförts tidigast 30 dagar efter det att de smittade djuren avlägsnats, givit negativt resultat.

Då Schweiz status i detta avseende är erkänd skall bestämmelserna i beslut 2004/558/EEG (EUT L 249, 23.7.2004, s. 20) gälla i tillämpliga delar.

De schweiziska veterinärmyndigheterna skall omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

7. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från Aujeszkys sjukdom. För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att uppfylla följande villkor:

a) Det schweiziska kreatursbeståndet skall övervakas genom stickprovskontroller. Provtagningsvolymen skall vara sådan att det är möjligt att med 99 procents tillförlitlighet fastställa att mindre än 0,2 procent av besättningarna är smittade av Aujeszkys sjukdom.

b) Varje misstanke om sjukdomen skall anmälas till de behöriga myndigheterna och leda till officiella prov för diagnos av Aujeszkys sjukdom i vilka virologiska eller serologiska tester skall ingå.

c) Om Aujeszkys sjukdom misstänks eller konstateras skall statusen som officiellt sjukdomsfri upphävas för den berörda besättningen fram till dess att isoleringen bryts.

d) Isoleringen skall brytas om två serologiska undersökningar av alla avelsdjur och ett representativt urval av slaktdjuren, som utförts med 21 dagars mellanrum, efter det att de smittade djuren har avlägsnats, givit negativt resultat.

Då Schweiz status i detta avseende är erkänd skall bestämmelserna i beslut 2001/618/EG (EGT L 215, 9.8.2001, s. 48), senast ändrat genom beslut 2005/768/EG (EUT L 290, 4.11.2005, s. 27) gälla i tillämpliga delar.

De schweiziska veterinärmyndigheterna skall omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

8. Vad gäller TGE (smittsam gastroenterit) och PRRF (porcint reproduktivt och respiratoriskt syndrom) skall frågan om eventuella ytterligare garantier granskas snarast möjligt inom gemensamma veterinärkommittén. Kommissionen skall hålla de schweiziska veterinärmyndigheterna underrättade om utvecklingen i denna fråga.

9. I Schweiz skall Institut de bactériologie vétérinaire vid universitetet i Bern ansvara för den officiella tuberkulinkontrollen enligt punkt 4 i bilaga B till direktiv 64/432/EEG.

10. I Schweiz skall Institut de bactériologie vétérinaire vid universitetet i Bern ansvara för den officiella antigenkontrollen (brucellos) enligt punkt 4 i bilaga C.A till direktiv 64/432/EEG.

11. Vid handel med nötkreatur och svin mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall veterinärintyg enligt förlagorna i bilaga F till direktiv 64/432/EEG åtfölja djuren. Följande ändringar av intygen skall göras:

För förlaga 1:

- I avsnitt C skall intygen ändras på följande sätt:

- I punkt 4 om tilläggsgarantier skall följande strecksatser läggas till:

”– Sjukdom: infektiös bovin rinotrakeit.

- I enlighet med kommissionens beslut 2004/558/EG, vars bestämmelser skall gälla i tillämpliga delar.”.

För förlaga 2:

- I avsnitt C skall intygen ändras på följande sätt:

- I punkt 4 om tilläggsgarantier skall följande strecksatser läggas till:

”– Sjukdom: Aujeszkys sjukdom.

- I enlighet med kommissionens beslut 2001/618/EG, vars bestämmelser skall gälla i tillämpliga delar.”

12. Med avseende på tillämpningen av denna bilaga måste nötkreatur vid handel mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz åtföljas av kompletterande hälsointyg som innehåller följande deklaration:

”– Nötkreaturen

- har identifierats med hjälp av ett permanent identifikationssystem som gör det möjligt att spåra dem tillbaka till deras moderdjur och ursprungsbesättning och att konstatera att de inte är direkta avkommor av hondjur som misstänks vara eller är smittade av bovin spongiform encefalopati och som fötts inom två år före diagnosen,

- härrör inte från besättningar där ett misstänkt fall av bovin spongiform encefalopati håller på att utredas, och

- är födda efter den 1 juni 2001.”

II. FÅR OCH GETTER

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handel med får och getter inom gemenskapen (EGT L 46, 19.2.1991, s. 19), senast ändrat genom kommissionens beslut 2005/932/EG av den 21 december 2005 om ändring av bilaga E till rådets direktiv 91/68/EEG vad gäller uppdatering av förlagorna till djurhälsointyg för får och getter (EUT L 340, 23.12.2005, s. 1). | 1. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 27–31 (marknader, utställningar), 34–37 (handel), 73 och 74 (rengöring och desinficering), 142–149 (rabies), 158–165 (tuberkulos), 166–169 (skrapie) 190–195 (brucellos hos får och get), 196–199 (smittsam agalakti), 200–203 (artrit/encefalit hos get), 233–235 (brucellos hos bagge) och 297 (godkännande av marknader, uppsamlingsplatser och desinficeringsstationer). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Vid tillämpningen av artikel 3.2 andra stycket i direktiv 91/68/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

2. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 11 i direktiv 91/68/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

3. Parterna är eniga om att Schweiz är officiellt fritt från brucellos hos får och get. För att bevara denna status förbinder sig Schweiz att genomföra de åtgärder som avses i kapitel I punkt II.2 i bilaga A till direktiv 91/68/EEG.

Om nya fall eller återfall av brucellos hos får och get konstateras, skall Schweiz underrätta gemensamma veterinärkommittén så att beslut kan fattas om de åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till situationens utveckling.

4. Vid handel med får och getter mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall veterinärintyg enligt förlagorna i bilaga E i direktiv 91/68/EEG åtfölja djuren.

III. HÄSTDJUR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredje land (EGT L 224, 18.8.1990, s. 42), senast ändrat genom rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320). | 1. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 112–115 (afrikansk hästpest), 204–206 (dourine, encefalomyelit, infektiös anemi, rots) och 240–244 (CEM: smittsam hästmetrit). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Vid tillämpningen av artikel 3 i direktiv 90/426/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

2. Vid tillämpningen av artikel 6 i direktiv 90/426/EEG skall informationen lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 10 i direktiv 90/426/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

4. Bestämmelserna i bilagorna B och C till direktiv 90/426/EEG skall i tillämpliga delar även gälla Schweiz.

IV. FJÄDERFÄ OCH KLÄCKÄGG

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg (EGT L 303, 31.10.1990, s. 6), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 25 (transport), 122–125 (hönspest och Newcastlesjuka), 255–261 (Salmonella enteritidis) och 262–265 (ILT: infektiös laryngotrakeit). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Vid tillämpningen av artikel 3 i direktiv 90/539/EEG skall Schweiz förelägga gemensamma veterinärkommittén en plan med uppgifter om de åtgärder som planeras vidtas för godkännandet av inrättningarna.

2. Vid tillämpningen av artikel 4 i direktiv 90/539/EEG skall det nationella referenslaboratoriet för Schweiz vara Institut de bactériologie vétérinaire vid universitetet i Bern.

3. Villkoret om den tid djuren skall ha hållits i inrättningar inom gemenskapen i artikel 7.1 första strecksatsen i direktiv 90/539/EEG skall med tillämpliga ändringar även gälla Schweiz.

4. De schweiziska myndigheterna förbinder sig att på sändningar av kläckägg till gemenskapen tillämpa bestämmelserna om märkning i kommissionens förordning (EEG) nr 1868/77. Landsbeteckningen för Schweiz skall vara ”CH”.

5. Villkoret om den tid djuren skall ha hållits i inrättningar inom gemenskapen i artikel 9 a i direktiv 90/539/EEG skall i tillämpliga delar även gälla Schweiz.

6. Villkoret om den tid djuren skall ha hållits i inrättningar inom gemenskapen i artikel 10 a i direktiv 90/539/EEG skall i tillämpliga delar även gälla Schweiz.

7. Villkoret om den tid djuren skall ha hållits i inrättningar inom gemenskapen i artikel 11.2 första strecksatsen i direktiv 90/539/EEG skall med tillämpliga ändringar även gälla Schweiz.

8. Parterna är eniga om att Schweiz uppfyller villkoren i artikel 12.2 i direktiv 90/539/EEG i fråga om Newcastlesjukan och därför skall ha status som icke-vaccinerande land beträffande denna sjukdom. De schweiziska veterinärmyndigheterna skall omedelbart underrätta kommissionen om varje förändring i de förhållanden som rådde då denna status erkändes. Den uppkomna situationen skall granskas inom gemensamma veterinärkommittén för en översyn av bestämmelserna i detta stycke.

9. Bestämmelsen om uppgift om namn på medlemsstat i artikel 15 skall i tillämpliga delar även gälla Schweiz.

10. Vid handel med fjäderfä och kläckägg mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas veterinärintyg enligt förlagorna i bilaga IV till direktiv 90/539/EEG.

11. De schweiziska myndigheterna förbinder sig att vid sändningar till Finland och Sverige lämna de garantier i fråga om salmonellainfektioner som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.

V. DJUR OCH PRODUKTER FRÅN VATTENBRUK

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (EGT L 46, 19.12.1991, s. 1), senast ändrat genom rådets förordning 806/2003/EG av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 275–290 (sjukdomar hos fiskar och kräftdjur) och 297 (godkännande av anläggningar, zoner och laboratorier). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Den information som avses i artikel 4 i direktiv 91/67/EEG skall lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

2. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för eventuell tillämpning på Schweiz av bestämmelserna i artiklarna 5, 6 och 10 i direktiv 91/67/EEG.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för eventuell tillämpning på Schweiz av bestämmelserna i artiklarna 12 och 13 i direktiv 91/67/EEG.

4. De schweiziska myndigheterna förbinder sig att vid tillämpningen av artikel 15 i direktiv 91/67/EEG införa provtagningsplaner och diagnostiska metoder som överensstämmer med gemenskapsföreskrifterna.

5. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 17 i direktiv 91/67/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

6. a) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av levande fisk, ägg och gameter från en godkänd zon skall utformas enligt förlagan i kapitel 1 i bilaga E till direktiv 91/67/EEG.

b) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av levande fisk, ägg och gameter från en godkänd anläggning skall utformas enligt förlagan i kapitel 2 i bilaga E till direktiv 91/67/EEG.

c) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av blötdjur från en godkänd kustnära zon skall utformas enligt förlagan i kapitel 3 i bilaga E till direktiv 91/67/EEG.

d) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av blötdjur från en godkänd anläggning skall utformas enligt förlagan i kapitel 4 i bilaga E till direktiv 91/67/EEG.

e) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av fisk, blötdjur eller skaldjur från odlingar eller deras ägg och gameter skall, i fråga om arter som inte är mottagliga för IHN, VHS, Bonamia ostreæ eller Marteilia sp., utformas enligt förlagan i bilaga I till kommissionens beslut 2003/390/EG.

f) Flyttningsdokumentet vid utsläppande på marknaden av viltlevande fisk, blötdjur eller skaldjur eller deras ägg och gameter skall utformas enligt förlagan i bilaga I till kommissionens beslut 2003/390/EG.

VI. EMBRYON AV NÖTKREATUR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur av nötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2006/60/EG av den 2 februari 2006 om ändring av bilaga C till rådets direktiv 89/556/EEG när det gäller förlagan till djurhälsointyg för handel inom gemenskapen med embryon från tamdjur av nötkreatur (EUT L 31, 3.2.2006, s. 24). | 1. Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 56–58 (överföring av embryon). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 15 i direktiv 89/556/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

2. Vid handel med embryon av nötkreatur mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagan i bilaga C i direktiv 89/556/EEG.

VII. SPERMA FRÅN NÖTKREATUR

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 88/407/EEG av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur (EGT L 194, 22.7.1988, s. 10), senast ändrat genom kommissionens beslut 2006/16/EG av den 5 januari 2006 om ändring av bilaga B till rådets direktiv 88/407/EEG och bilaga II till beslut 2004/639/EG när det gäller villkor för import av sperma från tamdjur av nötkreatur (EUT L 11, 17.1.2006, s. 21). | 1. Epizootiförordningen (OFE), av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Med avseende på tillämpningen av artikel 4.2 i direktiv 88/407/EEG noterar parterna att samtliga stationer i Schweiz uteslutande innehåller djur hos vilka serumneutralisations- eller Elisa-testet utfallit negativt.

2. Den information som avses i artikel 5.2 i direktiv 88/407/EEG skall lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

3. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 88/407/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

4. Vid handel med sperma från nötkreatur mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagan i bilaga D till direktiv 88/407/EEG.

VIII. SPERMA FRÅN SVIN

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 90/429/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av sperma från tamdjur av svin (EGT L 224, 18.8.1990, s. 62), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). | 1. Epizootiförordningen (OFE), av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Den information som avses i artikel 5.2 i direktiv 90/429/EEG skall lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

2. Gemensamma veterinärkommittén skall ansvara för inspektioner på platsen, särskilt med stöd av artikel 16 i direktiv 90/429/EEG och artikel 57 i den schweiziska epizootilagen.

3. Vid handel med sperma från svin mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall veterinärintyg enligt förlagan i bilaga D till direktiv 90/429/EEG åtfölja djuren.

IX. ÖVRIGA ARTER

A. LAGSTIFTNING

Europeiska gemenskapen | Schweiz |

Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handeln inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG (EGT L 268, 14.9.1992, s. 54), senast ändrat genom rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 590/2006 av den 12 april 2006 om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 när det gäller förteckningen över länder och territorier (EUT L 104, 13.4.2006, s. 8). | 1. Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november (RS 916.401), särskilt artiklarna 51–55 (artificiell insemination) och 56–58 (överföring av embryon). 2. Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE), (RS 916.443.11). |

B. SÄRSKILDA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

1. Denna punkt i föreliggande bilaga gäller handel med levande djur som inte omfattas av bestämmelserna i delarna I–V samt med sperma, ägg och embryon som inte omfattas av bestämmelserna i delarna VI–VIII.

2. Europeiska gemenskapen och Schweiz förbinder sig att inte förbjuda eller begränsa handeln med levande djur, sperma, ägg och embryon som omfattas av punkt 1 av andra djurhälsoskäl än sådana som följer av tillämpningen av denna bilaga, bl.a. de säkerhetsåtgärder som kan komma att införas i enlighet med artikel 20 i bilagan.

3. Vid handel med hov- och klövdjur av arter som inte omfattas av delarna I, II eller III mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagan i första delen av del I i bilaga E till direktiv 92/65/EEG, kompletterade med intyget i artikel 6.A 1 e i direktiv 92/65/EG.

4. Vid handel med hardjur mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagorna i bilaga E till direktiv 92/65/EEG, eventuellt kompletterat med det intyg som avses i artikel 9.2 andra stycket i samma direktiv.

De schweiziska myndigheterna kan ändra intyget så att kraven i artikel 9 i det direktivet återges i sin helhet.

5. Den information som avses i artikel 9.2 fjärde stycket i direktiv 92/65/EEG skall lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

6. a) Sändningar av hundar och katter från Europeiska gemenskapen till Schweiz skall omfattas av bestämmelserna i artikel 10.2 i direktiv 92/65/EEG.

b) Sändningar av hundar och katter från Schweiz till Europeiska unionens medlemsstater, med undantag av Förenade kungariket, Irland, Malta och Sverige skall omfattas av bestämmelserna i artikel 10.2 i direktiv 92/65/EEG.

c) Sändningar från Schweiz till Storbritannien och Nordirland, Irland, Malta och Sverige av hundar och katter skall omfattas av bestämmelserna i artikel 10.3 i direktiv 92/65/EEG.

d) Identifikationssystemet är det som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1), senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 590/2006/EG av den 12 april 2006 (EUT L 104, 23.7.2004, s. 8). Det pass som skall användas är det som föreskrivs i kommissionens beslut 2003/803/EG (EUT L 312, 27.11.2003, s. 1). Giltighetstiden för vaccineringen mot rabies, och i förekommande fall för omvaccineringen, är erkänd enligt rekommendationerna från tillverkningslaboratoriet i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 i förordning (EG) nr 998/2003 och kommissionens beslut 2005/91/EG (EUT L 31, 4.2.2005, s. 61).

7. Vid handel med sperma, ägg och embryon från får och getter mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt beslut 95/388/EG, senast ändrat genom kommissionens beslut 2005/43/EG av den 30 december 2004 (EUT L 20, 22.1.2005, s. 34).

8. Vid handel med sperma från hästdjur mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall dessa åtföljas av ett veterinärintyg enligt beslut 95/307/EG.

9. Vid handel med ägg och embryon från hästdjur mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall dessa åtföljas av veterinärintyg enligt beslut 95/294/EG.

10. Vid handel med ägg och embryon från svin mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall dessa åtföljas av veterinärintyg enligt beslut 95/483/EG.

11. Vid handel med bibestånd (kupor eller drottningar med arbetsbin) mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz skall djuren åtföljas av veterinärintyg enligt förlagan i andra delen av bilaga E i direktiv 92/65/EEG.

12. Vid handel mellan gemenskapens medlemsstater och Schweiz med djur, sperma, embryon och ägg från organ, institut eller centra som godkänts enligt bilaga C till direktiv 92/65/EEG skall dessa åtföljas av veterinärintyg enligt förlagan i tredje delen av bilaga E till direktiv 92/65/EEG.

13. Vid tillämpning av artikel 24 i direktiv 92/65/EEG skall den information som avses i artikelns punkt 2 lämnas inom gemensamma veterinärkommittén.

Tillägg 3

IMPORT AV LEVANDE DJUR SAMT DERAS SPERMA, ÄGG OCH EMBRYON FRÅN TREDJELÄNDER

I. EUROPEISKA GEMENSKAPEN – LAGSTIFTNING

A. Hov- och klövdjur utom hästdjur

Rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

B. Hästdjur

Rådets direktiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredje land (EGT L 224, 18.8.1990, s. 42), senast ändrat genom rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

C. Fjäderfä och kläckägg

Rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg (EGT L 303, 31.10.1990, s. 6), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

D. Djur från vattenbruk

Rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk (EGT L 46, 19.12.1991, s. 1), senast ändrat genom rådets förordning 806/2003/EG av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

E. Embryon från nötkreatur

Rådets direktiv 89/556/EEG av den 25 september 1989 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och import från tredje land av embryon från tamdjur av nötkreatur (EGT L 302, 19.10.1989, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2006/60/EG av den 2 februari 2006 om ändring av bilaga C till rådets direktiv 89/556/EEG när det gäller förlagan till djurhälsointyg för handel inom gemenskapen med embryon från tamdjur av nötkreatur (EUT L 31, 3.2.2006, s. 24)

F. Sperma från nötkreatur

Rådets direktiv 88/407/EEG av den 14 juni 1988 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av djupfryst sperma från tamdjur av nötkreatur (EGT L 194, 22.7.1988, s. 10), senast ändrat genom kommissionens beslut 2006/16/EG av den 5 januari 2006 om ändring av bilaga B till rådets direktiv 88/407/EEG och bilaga II till beslut 2004/639/EG när det gäller villkor för import av sperma från tamdjur av nötkreatur (EUT L 11, 17.1.2006, s. 21)

G. Sperma från svin

Rådets direktiv 90/429/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsokrav som är tillämpliga vid handel inom gemenskapen med och import av sperma från tamdjur av svin (EGT L 224, 18.8.1990, s. 62), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 av den 14 april 2003 om anpassning till beslut 1999/468/EG av de bestämmelser i rättsakter som rådet antagit enligt samrådsförfarandet (kvalificerad majoritet) och som avser de kommittéer som biträder kommissionen när den utövar sina genomförandebefogenheter (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

H. Övriga levande djur

1. Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handeln inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG (EGT L 268, 14.9.1992, s. 54), senast ändrat genom rådets direktiv 2004/68/EG av den 26 april 2004 om fastställande av djurhälsoregler för import till och transitering genom gemenskapen av vissa levande hov- och klövdjur, om ändring av direktiven 90/426/EEG och 92/65/EEG, samt om upphävande av direktiv 72/462/EEG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte och om ändring av rådets direktiv 92/65/EEG (EUT L 146, 13.6.2003, s. 1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 590/2006 av den 12 april 2006 om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 när det gäller förteckningen över länder och territorier (EUT L 104, 13.4.2006, s. 8)

II. SCHWEIZ – LAGSTIFNING

Förordning av den … oktober 2006 om import, transitering och export av djur och av animalieprodukter (OITE) (RS 916.443.11).

Med avseende på tillämpningen av denna bilaga godkänns Zürichs zoo som centrum i enlighet med bestämmelserna i bilaga C till direktiv 92/65/EEG.

III. TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

De schweiziska veterinärmyndigheterna skall tillämpa samma importvillkor som de som avses i avsnitt I i detta tillägg. De kan dock besluta om restriktivare åtgärder och kräva ytterligare garantier. Samråd skall ske inom gemensamma veterinärkommittén med syftet att finna lämpliga lösningar.

Tillägg 4

AVELSTEKNIK (ÄVEN IMPORT FRÅN TREDJELÄNDER)

I. EUROPEISKA GEMENSKAPEN – LAGSTIFTNING

A. Nötkreatur

Rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 206, 12.8.1977, s. 8), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36)

B. Svin

Rådets direktiv 88/661/EEG av den 19 december 1988 om avelsmässiga normer för avelssvin (EGT L 382, 31.12.1988, s. 36), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

C. Får, getter

Rådets direktiv 89/361/EEG av den 30 maj 1989 om renrasiga avelsfår och avelsgetter (EGT L 153, 6.6.1989, s. 30).

D. Hästdjur

a) Rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen (EGT L 224, 18.8.1990, s. 55).

b) Rådets direktiv 90/428/EEG av den 26 juni 1990 om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar (EGT L 224, 18.8.1990, s. 60).

E. Renrasiga djur

Rådets direktiv 91/174/EEG av den 25 mars 1991 om krav beträffande avel och härstamning vid saluföring av renrasiga djur samt om ändring av direktiv 77/504/EEG och 90/425/EEG (EGT L 85, 5.4.1991, s. 37).

F. Import från tredjeländer

Rådets direktiv 94/28/EG av den 23 juni 1994 om principer för zootekniska och genealogiska villkor för import från tredje land av djur, sperma, ägg och embryon och om ändring av direktiv 77/504/EEG om renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 178, 12.7.1994, s. 66).

II. SCHWEIZ – LAGSTIFNING

Förordning av den 7 december 1998 om uppfödning, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.310).

III. TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

De schweiziska myndigheterna förbinder sig att – utan att detta påverkar tillämpningen av de bestämmelser om avelstekniska kontroller som anges i tilläggen 5 och 6 – vid import av djur tillämpa bestämmelserna i rådets direktiv 94/28/EG.

Ärenden om svårigheter i handeln skall överlämnas till gemensamma veterinärkommittén på begäran av någon av parterna.

Tillägg 6

ANIMALISKA PRODUKTER – KAPITEL I

Sektorer med ömsesidigt erkännande av likvärdighet

”Animaliska produkter som är avsedda att användas som livsmedel”

Definitionerna i förordning (EG) nr 853/2004 skall gälla i tillämpliga delar.

Export från Europeiska gemenskapen till Schweiz och från Schweiz till Europeiska gemenskapen |

Handelsvillkor | Likvärdighet |

EG-normer | Schweiziska normer |

Djurhälsa |

1. Färskt kött inklusive köttfärs, köttberedningar och köttprodukter, icke bearbetat fett och utsmält fett |

Tama hov- och klövdjur Tama hästdjur | Direktiv 64/432/EEG Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 (1) | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja (1) |

2. Kött av hägnat vilt, köttberedningar, köttprodukter |

Andra hägnade landlevande däggdjur än ovan nämnda | Direktiv 64/432/EEG Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

Hägnade strutsfåglar Hardjur | Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG | Ja |

3. Kött av frilevande vilt, köttberedningar, köttprodukter |

Vilda hov- och klövdjur Hardjur Andra hägnade landlevande däggdjur Fjädervilt | Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

4. Färskt kött av fjäderfä, köttberedningar och köttprodukter, icke bearbetat fett och utsmält fett |

Fjäderfä | Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

5. Magar, blåsor och tarmar |

Nötkreatur Får och getter Svin | Direktiv 64/432/EEG Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 (1) | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja (1) |

6. Ben och benprodukter |

Tama hov- och klövdjur Tama hästdjur Andra hägnade landlevande hägnade eller frilevande däggdjur Fjäderfä, strutsfåglar och fjädervilt | Direktiv 64/432/EEG Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 (1) | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja (1) |

7. Bearbetat animaliskt protein, blod och blodprodukter |

Tama hov- och klövdjur Tama hästdjur Andra hägnade landlevande hägnade eller frilevande däggdjur Fjäderfä, strutsfåglar och fjädervilt | Direktiv 64/432/EEG Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 (1) | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja (1) |

8. Gelatin och kollagen |

Direktiv 2002/99/EG Förordning (EG) nr 999/2001 (1) | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja (1) |

9. Mjölk och mjölkprodukter |

Direktiv 64/432/EEG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

10. Ägg och äggprodukter |

Direktiv 90/539/EEG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

11. Fiskeriprodukter, musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor och sniglar |

Direktiv 91/67/EEG Direktiv 93/53/EEG Direktiv 95/70/EG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

12. Honung |

Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

13. Sniglar och grodlår |

Direktiv 92/118/EEG Direktiv 2002/99/EG | Epizootilagen av den 1 juli 1966 (LFE) (RS 916.40) Epizootiförordningen av den 27 juni 1995 (OFE) (RS 916.401) (1) | Ja |

(1) Erkännandet av likheterna mellan lagstiftningarna när det gäller övervakning av TSE hos får och getter kommer att ses över inom gemensamma veterinärkommittén.

Export från Europeiska gemenskapen till Schweiz och från Schweiz till Europeiska gemenskapen |

Handelsvillkor | Likvärdighet |

EG-normer | Schweiziska normer |

Folkhälsa |

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 688/2006 av den 4 maj 2006 om ändring av bilagorna III och XI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 med avseende på övervakning av transmissibla spongiforma encefalopatier hos och specificerat riskmaterial av nötkreatur i Sverige (EUT L 120, 5.5.2006, s. 10). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (EUT L 139, 30.4.2004, s. 55). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EUT L 139, 30.4.2004, s. 206). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1). Kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1). Kommissionens förordning (EG) nr 2074/2005 av den 5 december 2005 om tillämpningsåtgärder för vissa produkter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 och för genomförandet av offentlig kontroller enligt Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, om undantag från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 och om ändring av förordningarna (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004 (EUT L 338, 22.12.2005, s. 27). Kommissionens förordning (EG). nr 2075/2005 av den 5 december 2005 om fastställande av särskilda bestämmelser för offentlig kontroll av trikiner i kött (EUT L 338, 22.12.2005, s. 60). | Federal lag av den 9 oktober 1992 om livsmedel och bruksföremål (livsmedelslagen), senast ändrad den 16 december 2005 (RS 817.0). Djurskyddsförordningen av den 27 maj 1981 (OPAn), senast ändrad den 12 april 2006 (RS 455.1). Förordning av den 1 mars 1995 om inrättande av organ med ansvar för hygienkontroller av kött (OFHV), senast ändrad den 23 november 2005 (RS 817.191.54). Epizootiförordningen (OFE) av den 27 juni 1995, senast ändrad den 23 november 2005 (RS 916.401). Primärproduktionsförordningen av den 23 november 2005 (RS 916.020). Förordning av den 23 november 2005 om djurslakt och köttkontroll (OabCV) (RS 817.190). Förordning av den 23 november 2005 om livsmedel och bruksföremål (ODAlOUs) (RS 817.02). Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om genomförande av livsmedelslagstiftningen (RS 817.025.21). Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 23 november 2005 om hygien i primärproduktionen (RS 916.020.1). Hygienförordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 (RS 817.024.1). Förordning utfärdad av det federala ekonomidepartementet den 23 november 2005 om hygien vid djurslakt (OHyAb) (RS 817.190.1). Förordning utfärdad av det federala inrikesdepartementet den 23 november 2005 om livsmedel av animaliskt ursprung (RS 817.022.108). | Ja, på särskilda villkor |

Särskilda villkor

1. Handel mellan EG:s medlemsstater och Schweiz med animaliska produkter avsedda att användas som livsmedel får endast ske på samma villkor som för handeln mellan EG:s medlemsstater. Dessa produkter åtföljs i förekommande fall av de hälsointyg som är avsedda för handel mellan EU:s medlemss