EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 20.07.1995 
KOM(95)393 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING ŒGÏ 
om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av 
ferrokiselmangan med ursprung i Ryssland, Ukraina Brasilien och 
Sydafrika 
(framlagt av kommissionen) 

EXPLANATORY MEMORANDUM 
1. By Regulation (EC) No 3119/94 of 19 December 1994 », the Commission 
imposed provisional anti-dumping duties on imports into the Community of ferro-
silico-manganese (FeSiMn) originating in Russia, Ukraine, Brazil and South 
Africa, falling within CN code 7202 30 00. No provisional anti-dumping duties 
were imposed on imports originating in Georgia because they were found to be de 
minimis. 
2. By Council Regulation (EC) No 866V952, the Council extended the validity of 
these duties for a period of two months. 
3. Subsequently a number of parties requested and were granted hearings and 
presented written comments which were taken into account where appropriate. 
The Commission continued to seek and verify all the information it deemed 
necessary for its definitive findings. 
4. Since both Russia and Ukraine are non-market economies, normal value for these 
countries was based on the normal value established for Brazil, a market economy 
country which was chosen as the reference country. 
5. The South African producers claimed that their exports to the EU should not be 
cumulated with those of Russia, Ukraine, and Brazil for the purpose of 
determination of injury because the trends of import quantities, prices and market 
share were significantly different to those of the other exporting countries 
concerned and, looking at the imports from South Africa in isolation, they would 
not have caused material injury to the Community industry. 
\ 
1 OJ. No L 330, 21.12.1994, p. 15 
2 O.J. No L 89,21.4.1995, p. 1 
6. The Brazilian producers argued that the dumped imports from the exporting 
countries concerned did not cause the injury suffered by the Community industry. 
7. The definitive determination confirmed the existence of dumping and material 
injury caused by these imports with regard to Russia, Ukraine, Brazil and South 
Africa. For the purpose of the determination of material injury, the imports from 
these countries were analysed cumulatively because it was found that the imports 
from each of these countries competed with each other and with the Ike product 
of the Community industry, that import volumes from each of the countries 
concerned were significant in the investigation period and that price trends were 
similar. 
8. The provisional findings concerning the de minimis imports originating in 
Georgia were confirmed definitively. 
9. The Ukrainian authorities in conjunction with the Ukrainian producers, the 
Brazilian and the South African producers offered undertakings. 
10. The Commission considered the undertakings offered by the two Brazilian 
producers, one of which was the subsidiary of the other, as not acceptable because 
they were considered not to remove injurious dumping. 
11. Whereas the undertakings offered by the South African producers and the 
Ukrainian authorities, hi conjunction with the two cooperating Ukrainian 
exporters were considered to be acceptable, because it was concluded that they 
could be efficiently monitored and the minimum prices contained in these 
undertakings would remove injurious dumping. 
% 
12. Definitive anti-dumping duties should be imposed on imports originating in 
Brazil and Russia. The duty should be at the level of the dumping margin 
established for imports from each country since they were found to be lower than 
the injury margins. Furthermore, with regard to non-cooperating exporters from 
Ukraine and South Africa, residual anti-dumping duties should be imposed, for 
Ukraine on the level of the dumping margin determined for the two cooperating 
producers and, for South Africa, on the level of the highest dumping margin 
found for the two producers which cooperated in the proceeding. 
13. In view of the dumping margins found and the extend of the injury caused to the 
Community industry, the anti-dumping duties provisionally imposed should be 
collected at the levels of the dumping margins definitively established. 
14. It is therefore proposed that the Council adopts the draft Regulation annexed 
imposing a definitive anti-dumping duty on imports of ferro-silico-manganese 
originating in Russia, Ukraine, Brazil and South Africa, exempting those 
producers from which undertakings were accepted by the Commission, and 
collecting the provisional anti-dumping duties. 
; 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) Nr 
av den............... 
om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av 
ferrokiselmangan med ursprung i Ryssland, Ukraina Brasilien och 
Sydafrika 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA 
FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska 
gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 
19941 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i 
Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 
1251/952, särskilt artikel 23 i denna, genom vilken det fastställdes att 
rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 19883 om skydd mot 
dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i 
Europeiska ekonomiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets 
förordning (EG) nr 522/944, skall fortsätta att gälla för förfaranden för 
vilka en utredning som pågick den 1 september 1994 inte har avslutats på 
dagen för ikraftträdandet av förordning (EG) 3283/94, 
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 
1988, särskilt artikel 12 i denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen inlämnat efter samråd 
inom rådgivande kommittén, och med beaktande av följande: 
1 EGT nr L 349,31.12.1994. 
2 EGT nr L 122,02.06.1995, s. 1. 
3 EGT nr L 209,2.8.1988, s. 1. 
4 EGT nr L 66,10.3.1994, s. 10. 
A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER 
1. Genom förordning (EG) nr 3119/94 ("förordningen om r>erliminär 
tull")5 införde kommissionen en preliminär antidumpningstuU på 
import av ferrokiselmangan enligt KN-nr 7202 30 00 med ursprung i 
Ryssland, Ukraina, Brasilien och Sydafrika. 
Genom förordning (EG) nr 866/956 utsträckte rådet giltighetstiden 
för denna tull med två månader. 
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 
2. Efter det att den preliminära antidumpningstuUen införts framförde 
följande parter sina synpunkter skriftligen: 
- Comité de Liaison des Industries de Ferro-Alliages 
("Euroalliages"; klagande). 
- Två sydafrikanska producenter, Highveld Steel and Vanadium 
Corporation Limited och Samancor Limited. 
- De ukrainska myndigheterna och två ukrainska producenter, 
Nikopol Ferro Alloy Plant och Zaporozhye Ferro AUoy Plant. 
- Två brasilianska producenter, Companhia Paulista de Ferro Ligas 
och Sibra Eletrosiderurgica Brasileira S.A. 
- The British Iron and Steel Producers Association (BISPA). 
5 EGT nr L 330,21.12.1994, s. 15. 
6 EGT nr L 89,21.4.1995, s. 1 
Q 
- En oberoende importör i Luxemburg, S.A. des Minerais. 
- En importör i Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland, 
Victoria Alloys (U.K.) Limited. 
Kommissionen beviljade de parter som begärt att få yttra sig tillfälle 
till detta. 
3. Kommissionen fortsatte att söka efter och verifiera alla uppgifter som 
ansågs nödvändiga för de slutgiltiga utredningsresultaten. 
4. Parterna informerades på begäran om de viktigaste uppgifterna och 
övervägandena på grundval av vilka det var meningen att 
rekommendera införandet av slutgiltiga antidumpningstuUar och 
uttaget av de belopp som säkerställts i form av en preliminär tull. 
Efter det att de fått uppgifterna beviljades de också en skälig frist för 
att inkomma med synpunkter. 
5. Partemas synpunkter beaktades och kommissionen ändrade sina 
slutsatser där så ansågs lämpligt. 
C. PRODUKTER SOM OMFATTAS AV UTREDNINGEN OCH 
LIKADANA PRODUKTER 
6. ' Eftersom ingen part har yttrat sig angående den produkt som omfattas 
av utredningen och den likadana produkten efter införandet av de 
provisoriska antidumpningsåtgärderna bekräftas slutsatserna i 
punkterna 9 och 10 i ingressen till förordningen om perliminär tull. 
D. DUMPNING 
1. Normalvärde 
Ryssland, Ukraina 
7. I avsaknad av nya argument bekräftas slutsatserna i punkterna 12 och 
13 i förordningen om periiminär tull. 
Brasilien 
8. För de preliminära slutsatserna hade kommissionen beräknat ett enda 
normalvärde och följaktligen en enda dumpningsmarginal för de båda 
brasilianska producenter som samarbetade vid förfarandet eftersom 
de befanns vara närstående, dvs. den ena var dotterbolag till den 
andra. 
9. De brasilianska producenterna begärde att individuella normalvärden 
och således individuella dumpningsmarginaler skulle fastställas. De 
hävdade att den metod som kommissionen använt inte var förenlig 
med artikel 13.2 i grundförordningen i vilken det fastställs att 
antidumpningstuUar bör införas individuellt för varje samarbetande 
exportör. De hävdade vidare att denna behandling inte heUer är 
förenUg med artikel 2.3 c enligt vilken normalvärdet endast bör 
baseras på någon annan exportörs priser eller kostnader om en 
exportör varken producerar eller säljer produkten i ursprungslandet. 
De hävdade också att de agerar separat på marknaden och påpekade 
att de har separat bokföring och separata redovisningssystem. 
Slutligen påstod de att den ena av parterna skulle missgynnas 
oskäligen av att en enda dumpningsmarginal fastställdes eftersom 
dennas dumpningsmarginal är avsevärt lägre än den andras. Av dessa 
anledningar har de brasilianska exportörerna begärt att individuella 
dumpningsmarginaler skall fastställas. 
10. Det är allmän praxis hos gemenskapens institutioner att för 
producenter beräkna en enda dumpnings-marginal på grundval av ett 
genomsnitt av de uppgifter som båda producenterna lämnat, när den 
ena producenten är dotterbolag till och därför kontrolleras av den 
andra. Att beräkna individuella dumpningsmarginaler skuUe 
antagligen medföra att antidumpningsåtgärderna kringgås, vilket 
skulle göra dem verkningslösa, eftersom närstående producenter 
skulle kunna kanalisera sin export till gemenskapen via det 
dotterbolag som har den lägsta dumpningsmarginalen. En sådan 
metod är inte oförenlig varken med artikel 2.3 c i 
grand-förordningen, eftersom den exporterande enheten producerar 
och säljer varan på de brasilianska hemma-marknaden, eUer med 
artikel 13.2, i vilken det krävs att leverantörens namn nämns i den 
förordning genom vilken tullen införs endast om detta är praktiskt 
genomförbart. I det berörda fallet fastställdes en enda 
dumpningsmarginal, som också ansågs relevant för icke-
samarbetande producenter, eftersom endast två brasilianska 
producenter samarbetade och den ena var dotterbolag till den andra. 
11. Slutligen bekräftas den metod som användes för beräkning av 
normalvärdet för två samarbetande brasUianska producenter, enligt 
punkt 14 • 18 i förordningen om perliminär tull. 
Sydafrika 
12. Kommissionen fastställde normalvärdet på grundval av 
försäljningspriserna på den sydafrikanska hemmamarknaden vid 
normal handel och i representativa kvantiteter enligt artikel 2.3 a i 
grundförordningen. 
13. En sydafrikansk producent hävdade att viss försäljning på den 
sydafrikanska hemmamarknaden hade skett till kunder med vilka det, 
indirekt genom en av företagets aktieägare och ett dotterbolag till 
denna, fanns ett aktieägarförhållande. Producenten påstod att dessa 
kunder därför borde anses ha ett kommersiellt samband och att man 
därför borde bortse från den försäljningen vid fastställandet av 
normalvärdet. Exportören hävdade att resten av försäljningen på 
hemma-marknaden under utredningsperioden utgör mindre än 5 % av 
exportvolymen till EU. Exportören påstod därför att kommissionen 
borde konstruera normalvärdet på grundval av 
tillverknings-kostnader, försäljningskostnader, allmänna kostnader 
och administrations-kostnader samt ett rimligt vinstbelopp. 
14. Detta påstående måste tillbakavisas. Den sydafrikanske producenten 
lämnade inga uppgifter som visade att det kommersiella sambandet 
hade någon sådan inverkan på priserna på sådana 
försäljningstransaktioner att de inte borde anses ha skett vid normal 
handel. Inte heller fann kommissionen under utredningen något som 
tydde på detta. Slutligen fann kommissionen i enlighet med artikel 
2.7 i grundförordningen att försäljningspriserna och kostnaderna för 
transaktioner till de berörda kunderna var helt i linje med 
försäljningspriserna och kostnaderna för transaktioner till kunder som 
enligt exportören var helt oberoende. 
Slutsatserna i punkt 19 D 21 i förordningen om perliminär tull 
bekräftas därför. 
2. Exportpriser 
Ryssland 
15. I avsaknad av några nya argument bekräftas slutsatserna i punkt 22 i 
förordningen om perliminär tull. 
.Ao. 
Ukraina 
16. För sitt preliminära ställningstagande fastställde kommissionen 
exportpriserna för FeSiMn med ursprung i Ukraina delvis på 
grundval av de verifierade priser som betalades eUer skulle betalas av 
två oberoende importörer som samarbetade vid utredningen och 
delvis på uppgifter från Eurostat. Eurostat ansågs som det bästa 
tillgängliga beviset enligt artikel 7.7 b i grundförordningen för den 
återstående exportförsäljning som de båda importörerna i fråga inte 
redovisat. 
17. En av de båda ukrainska producenter som samarbetade hävdade att 
han, inom ramen för det preliminära fastställandet, av kommissionen 
berövats sina grundläggande lagliga rättigheter eftersom 
exportpriserna (och justering av exportpriserna, se punkt 24 nedan) 
delvis grundats på sekretessbelagd information, nämligen uppgifter 
som lämnats av två oberoende importörer som samarbetade vid 
förfarandet, som inte gjorts tillgänglig för producenten för 
verifiering. 
18. Vid sin utredning fann kommissionen, såsom beskrivs i punkt 23 i 
förordningen om perliminär tull, att de uppgifter om 
exportförsäljning som den andra samarbetande ukrainske 
producenten hade lämnat var oanvändbara, särskilt som det med 
utgångspunkt från enkätsvaren inte gick att fastställa om 
exportförsäljningen var avsedd för gemenskapen eller inte. Vidare 
påpekade den ukrainska producenten i fråga, fastän han lämnade 
uppgifter som tydde på att produkterna var avsedda för gemenskapen, 
att han inte kunde garantera att de exporterade kvantiteterna faktiskt 
importerades till EU. Dessutom uppgick den totala kvantiteten som 
exporterats till gemenskapen, enligt uppgifter i de både ukrainska 
producentemas frågeformulär, till mer än tre gånger det tontal som i 
Eurostat uppgavs ha ukrainskt ursprung. Av dessa anledningar anses 
de uppgifter som de ukrainska exportörerna lämnat som vilseledande 
och har inte beaktats vid det slutgiltiga fastställandet av 
exportpriserna enligt artikel 7.7 b i grundförordningen. 
yl/7 
19. Exportpriserna fastställdes slutgiltigt på grundval av uppgifter ur 
Eurostat. Eurostatuppgifterna ansågs mera relevanta för fastställande 
av exportpriserna för FeSiMn med ursprung i Ukraina eftersom de 
omfattade all import till gemenskapen under utredningsperioden. 
Detta gällde inte de uppgifter som lämnats av de båda samarbetande 
importörer som svarade för 53 % av denna import. De uppgifter som 
dessa importörer lämnat och som kommissionen verifierat visade 
likväl att de priser som man fått från Eurostat generellt låg i linje med 
de prisuppgifter som de samarbetande importörerna lämnat. 
Beträffande import från icke-marknads-ekonomier, t.ex. Ukraina, bör 
det vidare påpekas att gemenskapsinstitutionerna i allmänhet 
fast-ställer en enda dumpningsmarginal för all export till 
gemenskapen utan att beräkna en bestämd marginal för enskilda 
exportörer. Att man bortser från prisuppgifterna från de båda 
ukrainska exportörerna medför därför inte att dessa missgynnas, med 
hänsyn till att priserna för deras exporttransaktioner finns med i 
Eurostatuppgifterna. Dessutom är Eurostatuppgifterna allmänt 
tillgänghga, vilket medför att den berörda ukrainska exportören kan 
rättfärdiga sig genom att verifiera att gemenskapsinstitutionernas 
slutsatser är riktiga. 
Brasilien 
20. I avsaknad av nya argument bekräftas slutsatserna i punkt 25 i 
förordningen om perliminär tull. 
Sydafrika 
21. En sydafrikansk producent krävde vissa ändringar av de kostnader 
och den vinst som kommissionen beräknat i samband med 
rekonstruktionen av exportpriserna enligt artikel 2.8 b i 
grundförordningen. Detta krav, som var vederbörligen styrkt, godtogs 
och motsvarande ändringar har införts. 
ut 
Jämförelse 
Ryssland 
22. De ändringar av justeringarna som gjordes för BrasUien av 
jäm-förelse-skäl och som beskrivs i punkt 27 • 31 nedan gjordes 
också för fastställande av normalvärdet för Ryssland eftersom 
BrasUien valts som referensland. 
I avsaknad av nya argument bekräftas härmed de slutsatser som anges 
i punkterna 27 och 29 i förordningen om perliminär tull. 
Ukraina 
23. Vid det preliminära fastställandet fann kommissionen att de uppgifter 
som de båda samarbetande ukrainska producenterna lämnat då det 
gäller krav på justeringar på grund av skillnader i fysiska egenskaper 
och försäljningskostnader antingen inte styrktes av påtagliga bevis 
(krav på justeringar på grund av högre fosforinnehåll samt krossning 
och sortering) eller inte motsvarade de verifierade uppgifter som 
lämnats av två oberoende importörer som samarbetade vid 
utredningen (kreditkostnader och order). Kommissionen ansåg därför 
att de ukrainska producentemas uppgifter var vilseledande och 
grundade sina slutsatser på de uppgifter från de samarbetande 
importörerna som var verifierade och som ansågs som bästa 
tillgängliga bevis i enlighet med artikel 7.7 b i grundförordningen. 
24. En av de båda samarbetande ukrainska producenterna hävdade att 
kommissionen, inom ramen för det preliminära fastställandet, hade 
berövat honom hans grundläggande lagliga rättigheter eftersom 
fastställandet av justeringarna i exportpriserna baserats på 
sekretessbelagd information, nämligen uppgifter från de båda 
oberoende importörer som samarbetade vid förfarandet, som inte 
gjorts tillgängliga för honom för verifiering. 
yf3 
25. Det bör påpekas att de justeringar av jämförelseskäl som gjorts på 
den berörde producentens begäran och som beräknats preliminärt på 
grundval av sekretessbelagd information, har behållits vid det 
slutgUtiga fastställandet eftersom inga nya bevis lagts fram efter det 
att preliminära tullar införts. Det ansågs rimligt att basera dessa 
justeringar på verifierade uppgifter från en annan källa i stället för att 
avvisa kraven från de berörda exportörerna på grund av att de inte var 
vederbörligen styrkta. Påståendet att exportören i fråga hade 
fråntagits sina grundläggande lagliga rättigheter saknar därför grund. 
26. De ändringar som gjorts för justeringar för Brasilien, av de 
anledningar som anges i punkt 27 • 31 nedan, gjordes också för 
Ukraina. 
Brasilien 
27. Kommissionen hade för sina preliminära slutsatser fastställt ett 
månatligt normalvärde. De månader då de vägda genomsnittspriserna 
på hemmamarknaden inte var tillräckliga för att täcka alla kostnader 
vid normal handel grundades normalvärdet på ett konstruerat värde i 
enlighet med artikel 2.3 b i grundförordningen. 
28. Sedan de preliminära slutsatserna tillkännagetts krävde de båda 
brasilianska producenterna, med stöd av dokumentation, justeringar 
av det konstruerade normalvärdet för vissa direkta 
försäljnings-kostnader och för direkta kreditkostnader. 
29. Detta krav har delvis godtagits. De justeringar som begärts för vissa 
direkta försäljningskostnader har i enlighet med bestämmelserna i 
artikel 2.9 och 2.10 i grundförordningen tagits med i de slutgiltiga 
beräkningarna och medfört en minskning med 2,2 % av de 
konstruerade normalvärdena. 
30. Kravet beträffande kreditkostnader måste dock tillbakavisas. 
Producenterna i fråga har för konstruktionen av normalvärdet inte 
specificerat deésa kostnader eller separerat dem från de totala 
finansieringskostnaderna. Mot bakgrund av detta fördelade 
kommissionen de totala finansieringskostnaderna över försäljningen 
på hemmamarknaden och exportförsäljningen på grundval av 
summan av det producerade säljbara tontalet. Denna metod bekräftas 
därför för det slutgiltiga fastställandet. 
31. För de slutgUtiga utredningsresultaten fastställdes normalvärdet på 
grundval av de metoder som använts vid det preliminära 
fastställandet av dumpning sedan hänsyn tagits till ovanstående 
justeringar. 
Sydafrika 
32. En sydafrikansk producent krävde med stöd av bevismaterial att 
försäljningskostnaderna i gemenskapen skulle beräknas på nytt. Detta 
krav har godtagits och lämpliga justeringar har gjorts av 
jämförelse-skäl. 
Dumpningsmarginaler 
33. Mot bakgrund av de slutsatser som angetts ovan beträffande 
fastställandet av normalvärde och exportpris och jämförelsen dem 
emellan visade den slutgiltiga undersökningen av omständigheterna 
att det förekom dumpning då det gällde import av den berörda 
produkten med ursprung i Ryssland, Ukraina, Brasilien och 
Sydafrika. 
34. De vägda genomsnittliga dumpningsmarginalerna för de berörda 
länderna och företagen, uttryckta i procent av cif-prisema vid 
gemenskapens gräns, oförtuUat, är följande: 
- Ryssland 54.2% 
- Ukraina 43,9% 
- BrasUien 36,1 % 
- Sydafrika: 
- Highveld Steel and Vanadium Corporation 
Limited 45,3% 
- Samancor Limited ' 48,3% 
>*r 
35. I avsaknad av nya argument bekräftas härmed slutsatserna i punkt 32 
i ingressen till förordningen om perliminär tull då det gäller 
dumpnings-marginalen för producenter i Brasilien och Sydafrika som 
inte samarbetade vid detta förfarande. 
E. SKADA 
1. Kumulering av den dumpade importen 
36. Beträffande Georgien bekräftas härmed, i avsaknad av nya argument, 
slutsatserna i punkt 34 i förordningen om perliminär tull då det gäller 
de obetydliga importvolymerna. 
37. Två sydafrikanska producenter och en av användarindustrins 
organisationer ifrågasatte kommissionens beslut att kumulera 
importen från Sydafrika med importen från Ukraina, Ryssland och 
Brasilien. Man hävdade att medan volymen och marknadsandelarna 
ökade signifikant för Ukraina, Ryssland och Brasilien under tiden 
från 1989 och fram till utredningsperioden, minskade dessa för 
Sydafrika. Man påpekade vidare att kommissionen i ett tidigare fall 
hade beslutat att inte kumulera importvolymer som visade diametralt 
motsatt utveckling (Tungsten Carbide-fallet, EGT 1990 L 83, s. 41). 
Man hävdade också att utvecklingen av importvolymerna från vart 
och ett av de exporterande länderna i fråga borde vara den samma 
före kumuleringen eftersom, som det påstods, kommissionen i 
tidigare fall hade ansett att en ökning av importvolymerna och 
således importutvecklingen var ett av villkoren för kumulering. Man 
gjorde också gällande att de sydafrikanska producenternas 
exportpriser var högre än Ukrainas, Rysslands och Brasiliens. 
Slutligen påstod man att den sydafrikanska produktens kvalitet var 
sådan att den inte konkurrerade med produkterna från de andra 
berörda länderna, i synnerhet som Sydafrika var det enda landet 
bland länderna i fråga som fått ISO 9002-ackreditering. 
yJk 
38. Efter att hänsyn tagits till ovanstående argument och påståenden 
beträffande importvolymer, marknadsandelar, exportpriser och den 
importerade produktens kvalitet bekräftas det att import från 
Sydafrika bör kumuleras med importen från de andra exporterande 
länderna i fråga av följande anledningar: 
Fastän importvolymen från Sydafrika minskade med 5,4 % från 1989 
fram till utredningsperioden var importen fortfarande betydande. 
Närmare bestämt översteg importvolymerna hela tiden 50 000 ton, 
bortsett från 1990 (47 227 ton), och marknadsandelarna låg mellan 
12,7 % år 1989 och 9,9 % under utredningsperioden. I motsats till 
vad som fastställts i fallet med Tungsten Carbide visade importen 
från Sydafrika inte någon diametralt motsatt utveckling. I själva 
verket sjönk de sydafrikanska importvolymerna under tiden från 1989 
fram till utredningsperioden inte i någon betydande grad utan förblev 
relativt oförändrade. 
Prisutvecklingen var likadan, dvs. priserna för alla exporterande 
länder som ingick i utredningen, även Sydafrika, minskade avsevärt 
under tiden från 1989 fram till utredningsperioden. 
Det visade sig att de produkter som importerades från de länder som 
omfattades av utredningen konkurrerade sinsemellan och också med 
gemenskaps-industrins produkter. Ackrediteringen från "ISO 9002" 
innebär inte att en producent som ackrediterats på detta sätt 
framställer FeSiMn som är annorlunda än de andra producentemas. 
Den visar att en producent har antagit ett internationellt erkänt 
kvalitetsstyrningssystem som ger kunderna vissa garantier. Det har 
vidare fastställts att flera gemenskapsproducenter har ISO 9002-
ackreditering och att producenter utan denna ackreditering i alla 
händelser generellt kan framställa FeSiMn som i kvalitetshänseende 
är identisk med eller åtminstone liknande de ackrediterades produkt. 
/*? 
39. En av de sydafrikanska producenterna hävdade dessutom att 
kommissionen i samband med granskningen av utvecklingen inte 
bara borde ha beaktat tiden från 1989 fram till utredningsperioden, 
utan också år 1988, eftersom detta mera tydligt skulle visa en 
minskning av importvolymerna från Sydafrika. Exportören gjorde 
också gällande att kommissionen, med hänsyn till att anmälan om att 
förfarandet inletts hade offentliggjorts den 4 augusti 1993, i stället 
borde ha valt en utredningsperiod som låg närmare inledningsdagen 
än tiden från den 1 april 1992 till den 31 mars 1993. Exportören 
angav återigen att detta mera tydligt skulle ha visat en minskning av 
importen av produkten med ursprung i Sydafrika. 
40. Det är allmän praxis hos gemenskapens institutioner att undersöka 
utvecklingen av importvolymer, marknadsandelar, priser, osv. under 
en period på flera år, vanligtvis fyra år inräknat utredningsperioden. I 
föreliggande fall valdes en tid som omfattar utredningsperioden 
(1 april 1992 D 31 mars 1993) och de fyra kalenderåren 1989D1992. 
Denna period ansågs lämplig för att ge en objektiv uppfattning om 
marknadslägets utveckling för samtliga berörda parter. Att lägga till 
uppgifter från 1988 skulle för kumuleringsändamål inte medföra 
några andra slutsatser om importvolymernas utveckling och liknande. 
41. Beträffande val av utredningsperiod bör man lägga märke till att 
kommissionen i allmänhet siktar på att lägga utredningsperioden i 
nära anslutning till dagen för förfarandets inledande. Ibland måste 
dock andra hänsyn tas med i beräkningen för att säkerställa att bland 
annat inlämnandet, verifierandet och utvärderingen av uppgifter kan 
ske snabbt och effektivt, t.ex. genom att upprätta överensstämmelse 
mellan utredningsperioden och kalenderåren eller de 
räkenskaps-mässiga kvartalen eller terminerna. Om någon av de 
berörda partema anser att den utredningsperiod som kommissionen 
valt inte är lämplig måste dock parten i fråga framföra sina 
invändningar vid första bästa tillfälle, vilket i det här fallet skulle ha 
varit efter det att frågeformuläret tagits emot och inte först efter det 
att de preliminära slutsatserna tillkännagetts, vilket var fallet här. I 
själva verket besvarade exportören i fråga frågeformuläret på 
grundval av den angivna utredningsperioden, vilken motsvarar 
exportörens räkenskapsår, utan någon invändning och inte heller 
gjordes några invändningar mot utredningsperioden under när de 
inlämnade uppgifterna verifierades vid ett besök på platsen. 
n 
2. Väsentlig skada 
42. Hera exportörer har hävdat att gemenskapsindustrin inte förorsakats 
någon väsentlig skada. De har påpekat att de ekonomiska förluster 
som EU-producentema lidit var det enda identifierbara tecknet på 
skada, medan däremot produktionen och försäljningen av FeSiMn i 
EU ökade, produktionskapaciteten förblev den samma och 
kapacitetsutnyttjandet ökade. Man hävdade vidare att den minskade 
sysselsättningen inte var en lämplig mätare av skada eftersom den 
medförde ökad produktivitet. 
43. Kommissionens slutsatser om produktion, försäljning, 
marknads-andelar och ekonomiska resultat visar tydligt att 
gemenskaps-producenterna, för att begränsa den skada som den 
dumpade importen förorsakat, som en reaktion på den pressning av 
försäljningsprisema som denna import förorsakat, använde strategin 
att följa prisutvecklingen för att bibehålla sin marknadsandel. Fastän 
detta mål inte kunde nås fullt ut (marknadsandelen sjönk med 1,2 % 
från 1989 fram till utredningsperioden) ökade produktions- och 
försäljningsvolymen och kapacitetsutnyttjandet förblev mer eller 
mindre konstant. Som en följd av detta har dock 
gemenskapsindustrin lidit allvarliga ekonomiska förluster som har 
satt dess existens på spel. Den negativa utvecklingen av 
gemenskapsindustrins ekonomiska läge anses som ett betydande 
tecken på väsentlig skada. 
44. En exportör gjorde gällande att gemenskapsindustrins vinstmarginal 
för 1989 (16,9 % på omsättningen), jämfört med de ekonomiska 
.resultaten för nio tillverkningsindustrier inom metallbranschen i 
USA, under tiden från 1987 fram till 1992 (som enligt uppgift ligger 
mellan 7,9 % vinst och 8,5 % förlust), är så utomordentligt hög att 
den troligen var grundad på otillförlitliga ekonomiska rapporter från 
EU-producentema. Exportören ifrågasatte också de förluster som 
gemenskapsindustrin lidit under åren mellan 1990 och 
utrednings-perioden liksom tillförlitligheten i de 
kostnadsfördelningsmetoder som gemenskapsproducentema använt. 
Inget av de båda argumenten styrktes dock ytterligare. 
•ii 
45. Man ansåg att jämförelsen mellan de ekonomiska resultaten för en 
bestämd industri (FeSiMn-industrin) och ett flertal andra industrier 
inte är rättvis och generellt inte utgör någon grund för att ge en rättvis 
bild av det ekonomiska läget hos FeSiMn-industrin inom EU. För det 
andra har utredningen inte gett någon anledning till att anta att de 
ekonomiska resultaten på grundval av granskade redogörelser inte 
var riktiga. Vidare fastställdes det att de fördelningsmetoder som EU-
producentema använt var lämpliga. 
46. En av exportörerna påstod att den förlust av marknadsandelar som 
gemenskapsindustrin lidit endast förekommit för särskilda kvaliteter, 
nämligen FeSiMn med medelhög och låg karbonhalt, medan 
marknadsandelen för FeSiMn av standardkvalitet, på vilken 
kommissionen hade grundat prisjämförelserna för både det 
preliminära och det slutgiltiga fastställandet, hade ökat med 0,5 %. 
47. I detta avseende måste det påpekas att de uppgifter om 
marknadsandelar som lämnats i detta sammanhang är felaktiga 
eftersom marknadsandelarna för varje produktkvalitet uttrycks i 
procent av den totala förbrukningen på EU-marknaden för alla 
kvalitetstyper sammanlagt och inte individuellt baserat på 
förbrukningen av respektive kvalitet. De lämnade uppgifterna ger 
därför en felaktig bild av marknadsandelarnas utveckling för dessa 
olika kvaliteter. 
48. Till sist fastställs'det slutgiltigt att gemenskapsindustrin förorsakats 
väsentlig skada med hänsyn till dess försämrade ekonomiska läge 
som kännetecknas av ökade förluster under åren från 1989 fram till 
utredningsperioden. 
F. ORSAKSSAMMANHANG 
1. Verkningar av den dumpade importen 
49. I punkt 57 i ingressen till i förordningen om perliminär tull fastställde 
kommissionen preliminärt att den samlade importen med ursprung i 
Ryssland, Ukraina, Brasilien och Sydafrika förorsakade 
gemenskaps-industrin väsentlig skada. 
2. Övriga faktorer 
Råvarupriser och allmän efterfrågan från stålindustrin 
50. En exportör gjorde gällande att den betydligt ökade tiUgangen på 
mangan under flera år, vilket påvisats genom offentliggöranden av 
den amerikanska Bureau of Mines, som förorsakat att priserna för 
manganmalm fallit med mellan 5 och 10 % årligen mellan 1989 och 
1993, tillsammans med den minskade efterfrågan från stålindustrin 
under samma period, förorsakat prisfallet för FeSiMn på 
världs-marknaderna och därför också svarade för prisfallet för 
FeSiMn på EU-marknaden. 
51. I detta avseende anses det att de sjunkande priserna för manganmalm, 
som endast utgör 10D15 % av den totala framställningskostnaden för 
FeSiMn, inte ger någon förklaring till de mera betydande 
minskningarna i priset på slutprodukten under perioden i fråga. För 
det andra har det fastställts att den totala förbrukningen och 
följaktligen efterfrågan då det gäller FeSiMn i gemenskapen har ökat 
med ungefär 21% under tiden från 1989 och fram till 
utredningsperioden. 
Norge 
52. Producenter från Brasilien, Sydafrika och Ukraina liksom en 
organisation från användarindustrin ansåg att den skada som 
gemenskapsindustrin förorsakats inte var en följd av import av 
ferrokiselmangan från de exporterande länderna i fråga utan av 
import med norskt ursprung. Mera bestämt hävdade man att den mest 
betydande minskningen av gemenskapsindustrins vinst ägde rum 
mellan 1989 (16,9 % vinst) och 1990 (14,9 % förlust), dvs. under en 
period då importen från de exporterande länderna i fråga endast 
ökade med 8 000 ton. Det påstods att gemenskaps-producenternas 
priser på EU-marknaden under samma period sjönk med 27 % och de 
norska priserna med 21 % men att priserna på produkten från de 
exporterande länderna i fråga endast sjönk med 17 %. Man påpekade 
också att de norska priserna på en av medlemsstaternas marknad år 
1990 sjönk med så mycket som 24 %. 
53. I detta sammanhang bör det, då det gäller import av FeSiMn från 
Norge, påpekas att marknadsandelen minskade från 41,4 % år 1989 
till 30,8 % under utredningsperioden och att de genomsnittliga 
importpriserna på EU-marknaden för ferrokiselmangan av norskt 
ursprung (enligt Eurostat) under utredningsperioden och kalenderåren 
1989D1992 hela tiden var högre än de andra exporterande ländemas 
och gemenskapsindustrins priser. Detta läge avspeglades också under 
1989/1990, då importen från Norge minskade från 171 887 ton 
(41,4% marknadsandel) till 139 928 ton (34,4% marknadsandel). 
Fastän de genomsnittliga norska priserna (enligt Eurostat) sjönk med 
21 % var de fortfarande ungefär 17 % (eller mer än 80 ecu) högre än 
de berörda exportörernas vägda genomsnittspriser. 
54. I detta läge anses det inte troligt att importen från Norge bar ansvaret 
för den skada som gemenskapsproducenterna förorsakats. Dessa 
argument och krav måste därför tillbakavisas. 
Gemenskapsproducenternas konkurrenskraft 
55. De båda brasilianska producenterna som samarbetade vid förfarandet 
hävdade att den skada som gemenskapsindustrin lidit förorsakats av 
dess bristande konkurrenskraft. De anförde att redan 1990, då 
gemenskapspriserna påstods ligga ungefär 12 % över världsnivån, 
rapporterade EU-producenterna de första ekonomiska förlusterna. 
Argumentet åtföljs av en prisjämförelse för ferrokisel-mangan mellan 
EU och USA under åren 1989D1992. De antydde dessutom att den 
påstådda ineffektiviteten också påvisades av 
gemenskaps-producenternas låga arbetskraftsproduktivitet, definierad 
som genomsnittlig produktion per anställd, i jämförelse med icke-
gemenskapsproducenter av ferrokisel-mangan och lämnade en 
uppskattning, på grundval av uppgifter i klagomålet, av statistiska 
uppgifter i USA och "intervjuer". 
56. I detta sammanhang bör det observeras ätt prisjämförelsen mellan EU 
och USA inte tar hänsyn till resultatet av det 
antidumpnings-förfarande som genomförts av myndigheterna i USA. 
Detta förfarande ledde till slutsatsen att USA:s marknad också 
påverkades av skadligt dumpad import från flera länder. Det 
förefaller därför troligt att marknadspriserna i USA snedvridits 
genom ohederliga förfaranden. 
57. Beträffande gemenskapsindustrins påstådda låga produktivitet 
påpekas det att även om vissa exportörer har konkurrensmässiga 
fördelar som gemenskapsproducenterna inte har, vilket resulterar i 
högre produktionskostnader för de senare, skulle detta inte berättiga 
till att inte vidta åtgärder för att åstadkomma rättelse i sådan fall där 
skada förorsakad av verkningarna av dumpning har fastställts. Vad 
som är relevant under dessa omständigheter är att säkerställa att 
eventuell skada som förorsakats genom bristande konkurrenskraft 
inte har tillskrivits den dumpade importen. Detta har gjorts i detta 
fall. Det bör dessutom framhållas att antidumpningsåtgärderna inte 
varit begränsade till den högre marginalen för att undanröja skadan 
utan till dumpningsmarginalen. 
Slutsats 
58. Eftersom det efter införandet av de provisoriska 
antidumpnings-åtgärderna inte framfördes några andra argument 
rörande orsakerna till skadeverkningarna för gemenskapsindustrin, 
och mot bakgrund av ovanstående hänsynstaganden, drar 
kommissionen härmed slutsatsen att även om andra faktorer har 
bidragit tiU den skada som förorsakats gemenskapsindustrin så har 
den stora mängden lågprisimporterad FeSiMn med ursprung i 
Ryssland, Ukraina, Brasilien och Sydafrika, betraktad separat, 
åsamkat denna industri väsentlig skada, särskilt i form av stora 
ekonomiska förluster. 
G. GEMENSKAPENS INTRESSE 
Stålindustrin 
59. En av användarindustrins organisationer och en oberoende importör 
har hävdat att kommissionen borde ta hänsyn till EU-
stålproducenternas intressen som användare av FeSiMn och påpekat 
att införandet av antidumpningstuU på import av FeSiMn skulle öka 
ståltillverkarnas produktionskostnader och skada deras internationella 
konkurrenskraft. Samma organisation har gjort gällande att ett företag 
har uppskattat att FeSiMn utgör 6 % av företagets 
bearbetningskostnader för stål. 
60. Kommissionen har under förfarandet fastställt att FeSiMn i allmänhet 
endast svarar för 1 % av den totala produktionskostnaden för stål. Denna 
uppgift anger inte den inverkan som kostnaden för FeSiMn har på den 
totala produktionskostnaden för stål eftersom béarbetningskostnaderna 
endast utgör en del av den totala produktionskostnaden. Uppgiften klargör 
inte heller om detta argument grundar sig på läget för stålindustrin som 
helhet eller endast för vissa grenar av den, t.ex. små stålverk (mini-milis). 
AntidumpningstuUar och konkurrens 
61. Flera exportörer hävdar att införandet av antidumpningstullar skulle slå 
ut de berörda exportörerna från EU-marknaden men inte höja 
marknadspriserna i EU tiU en sådan nivå att gemenskapsindustrin åter 
skulle bli lönsam. De påstår därför att endast de norska exportörerna 
skulle gynnas och komma i ett läge där de kunde stärka sin 
"dominerande ställning". En av exportörerna i fråga påstod att 
antidumpningstullarna endast skulle tjäna till att stödja den största 
norska exportören, som redan påstods ha en "dominerande ställning" på 
EU-marknaden eftersom denne innehar 6 % av aktierna i COMILOG, 
ett Gabonbaserat företag som har stora aktieinnehav hos ett antal 
gemenskapsproducenter. 
62. Med hänsyn till dessa argument och påståenden bör det för det första 
understrykas att det i grunden ligger i gemenskapens allmänna intresse 
att avlägsna snedvridningen av handeln till följd av skadlig dumpning 
och att återupprätta effektiv konkurrens. Det anses att åtgärder, varken 
av allmän princip eller i förhållande till de särskilda omständigheterna i 
detta förfarande, inte nödvändigtvis skulle medföra att import från de 
berörda länderna uteslöts från EU-marknaden. Det anses vidare att ett 
återupprättande av skäliga marknadsvillkor skulle medföra att 
gemenskapsindustrin återfår sin livskraft och fortsätter att vara en aktiv 
marknadsaktör. Införandet av antidumpningstullar skulle alltså inte 
hindra konkurrensen på EU-marknaden. 
Inte heller skulle införandet av tullar medföra en dominerande ställning 
för de norska exportörerna. Det har hävdats att den största norska 
exportören har en dominerande ställning på EU-marknaden på grund av 
sitt aktieinnehav i COMILOG. För det första är det högst osannolikt att 
det norska företaget i fråga, genom den låga nivån på sitt aktieinnehav, 
skulle kunna styra COMILOG och därigenom EU-marknaden. Vad som 
är viktigare är att om den norska exportören kontrollerade COMILOG 
. skulle utvecklingen av dennes försäljningsvolym och marknadsandelar i 
alla händelser vara den samma som motsvarande utveckling hos de 
gemenskaps-producenter som har förbindelser med COMILOG. 
Tvärtom visar tillgängliga uppgifter att utvecklingen av 
försäljningsvolymen och marknadsandelarna var avsevärt mer negativ 
för den norska exportören än för de gemenskaps-producenter som är 
närstående till COMILOG. 
Åtgärderna i fråga kommer inte alt minska konkurrensen pä 
gemenskapsmarknaden eftersom produkten kommer att tillhandahållas 
till rimliga priser inte bara av de klagande gemenskapsproducenterna, 
de norska exportörerna och de exportörer som omfattas av utredningen, 
utan också av EU-producenter som inte samarbetade och andra 
exportörer än de norska som inte omfattas av anti-dumpningsåtgärder 
(vilka sammantaget under utredningsperioden stod för mer än 25 % av 
gemenskapens förbrukning av FeSiMn). 
Dessa argument och påståenden måste därför tillbakavisas. 
Ersättning av FeSiMn med andra ferrolegeringar 
63. En exportör påstod att produktionsutbytet för EU:s stålindustri, som är 
nästan den enda användaren av FeSiMn, sjönk med nära 6 % från 1989 
och fram till utredningsperioden, medan kommissionen hade fastställt 
att förbrukningen av FeSiMn på EU-marknaden under samma period 
ökade med 21.4%. Exportören hävdar att det skulle få betydande 
följder för fastställandet av gemenskapens intresse om denna situation 
berodda på att ferrokisel (FeSi) och ferromangan (FeMn) ersatts med 
FeSiMn eftersom ersättning skulle kunna ske i motsatt riktning sedan 
antidumpningstullar införts på FeSiMn, vilket skulle förhindra 
åtgärdemas korrigerande verkan. 
64. Mot bakgrund av kommissionens slutsatser under utredningen förefaller' 
det som om denna ersättning av FeSi och FeMn troligen har skett. Detta 
ändrar dock inte det faktum att skadlig dumpning, mot vilken 
gemenskapsindustrin har laglig rätt att skyddas, har förekommit. Målet 
med detta skydd inom ramen för ett antidumpningsförfarande är att 
återinföra skäliga marknadsvillkor. Man bör också minnas att 
antidumpningsåtgärder under en tid har varit i kraft mot viss import av 
FeSi, vilket kan kan ha varit en faktor då FeSi ersattes med FeSiMn. 
Det är dock mindre troligt att införandet av tullar på FeSiMn skulle 
medföra att ersättning sker i motsatt riktning eftersom tullarna på FeSi 
fortfarande är i kraft. 
Slutsats 
65. Mot bakgrund av ovanstående bekräftas det preliminära fastställandet i 
punkt 63 i förordningen om perliminär tull att det ligger i 
gemenskapens intresse att införa antidumpningsåtgärder. 
H. ÅTAGANDEN 
66. De ukrainska myndigheterna i samarbete med de ukrainska 
exportörerna samt de brasilianska och sydafrikanska exportörerna har 
erbjudit kommissionen åtaganden. Dessa erbjudanden har granskats 
noga, med särskild uppmärksamhet på möjligheten av över-vaka de 
föreslagna åtagandena. I det senare avseendet har 
gemenskaps-institutionerna i allmänhet vissa reservationer beträffande 
godtagandet av åtaganden som gäller ferrolegeringsprodukter av detta 
slag med tanke på de möjligheter till kringgående som uppstår till följd 
av att produkterna är utbytbara och att det finns olika kvaliteter som 
betingar olika priser. Med tanke på det begränsade antal tillverkande 
exportörer som är berörda i detta fall och „det slag av 
rharknads-förings-kanaler som finns i gemenskapen har kommissionen 
godtagit erbjudandena från de ukrainska myndigheterna i samarbete 
med de ukrainska exportörerna och från de sydafrikanska exportörerna 
(se kommissionens beslut 95/.../EG7) eftersom dessa åtaganden skulle 
undanröja dumpningens skadliga verkan i enlighet med artikel 10.2 i 
grundförordningen öch enligt kommissionens uppfattning kan 
övervakas på tillfredsställande sätt. 
Beträffande Brasilien har kommissionen beslutat att inte godta 
åtagandena från de brasilianska exportörerna eftersom de lägsta 
priserna de erbjudit inte räckte till för att undanröja den skadliga 
dumpningen. Kommissionen har meddelat detta till de brasilianska 
exportörerna. 
Möt bakgrund av ovanstående drar rådet slutsatsen att åtgärder i form 
av en antidumpningstuU skall införas på import av FeSiMn med 
ursprung i Brasilien. 
7 Se sidan ... i denna EGT. 
Trots att åtagandena från de ukrainska myndigheterna i samarbete med 
de ukrainska exportörerna och från de sydafrikanska exportörerna 
godtagits bör en resttull införas på import av FeSiMn med ursprung i 
Ukraina och Sydafrika för att stödja dessa åtaganden och förhindra att 
de kringgås. 
I. TULL 
67. Provisoriska åtgärder infördes i form av en an tidumpnings värdetull på 
samma nivå som de konstaterade dumpnings-marginalerna, utom för en 
av de sydafrikansk producenterna, för vilken tullen infördes på samma 
nivå som skademarginalen, vilken var lägre än dumpnings-marginalen. 
De slutgiltiga utredningsresultaten visar att de ändrade 
dumpningsmarginalerna i samtliga fall är lägre än skademarginalerna, 
vilka bekräftas eftersom inga synpunkter kommit in efter det att de 
provisoriska åtgärderna införts. Följaktligen bör slutgiltiga tullar införas 
på import till gemenskapen av FeSiMn med ursprung i Ryssland, 
Ukraina, Brasilien och Sydafrika på samma nivå som 
dumpnings-marginalerna, i enlighet med artikel 13.3 i 
grund-förordningen. 
Tullarna bör inte gälla för import av FeSiMn som framställts och 
exporterats till gemenskapen av de ukrainska och sydafrikanska 
exportörer vilkas prisåtaganden har godtagits. 
Då det gäller de brasilianska och sydafrikanska företag som inte 
samarbetade vid utredningen eller på annat sätt gav sig till känna 
bekräftas slutsatserna i punkt 71 i förordningen om perliminär tull i 
avsaknad av nya bevis eller argument. På motsvarande sätt bör för 
Brasilien tullen för icke-samarbetande exportörer vara på samma nivå 
som den dumpningsmarginal som fastställts för de båda samarbetande 
närstående exportörerna och för Sydafrika på samma nivå som den 
högsta av de båda dumpningsmarginaler som fastställts för de båda 
samarbetande exportörerna. 
68. Eftersom importen av FeSiMn med ursprung i Georgien visade sig vara 
obetydlig och därför inte ansågs ha förorsakat gemenskaps-industrin 
någon skada fann kommissionen det lämpligt att avsluta förfarandet i 
detta avseende (se kommissionens beslut 95/...8). 
J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR 
69. Mot bakgrund av de fastställda dumpningsmarginalema, den skada som 
förorsakats gemenskapsindustrin och den senares vanskliga läge anses 
det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en 
preliminär antidumpningstuU slutgiltigt bör tas ut till de slutgiltigt 
fastställda dumpningsmarginalernas nivå. 
8 Se sidan... i denna EGT. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 
Artikel 1 
1. En slutgiltig antidumpningstuU skall härmed införas på import av 
ferrokiselmangan, enligt KN-nr 7202 30 30, med ursprung i Ryssland, 
Ukraina, Brasilien och Sydafrika. 
2. Den tullsats som skall tillämpas på priset fritt gemenskapens gräns, 
oförtullat, skall fastställas enligt följande: 
- 54,2 %för ferrokiselmangan med ursprung i Ryssland, 
- 43,9 %för ferrokiselmangan med ursprung i Ukraina, 
- 36,1 %för ferrokiselmangan med ursprung i Brasilien. 
- 48,3 %för ferrokiselmangan med ursprung i Sydafrika (tilläggsnummer 
8818iTaric) 
3. Om inget annat angetts skall gällande bestämmelser om tullar skall 
tillämpas. 
4. Tullen skall inte tillämpas på import av de produkter som specificeras i 
punkt 1 och som nedanstående företag, vilkas, prisåtaganden har godtagits, 
framställer och exporterar till gemenskapen: 
Ukraina 
Nikopol Ferro Alloy Plant 
Zaporozhye Ferro Alloy Plant 
Sydafrika 
Highveld Steel & Vanadium Corporation Limited 
Samancor Limited 
Artikel 2 
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär 
antidumpningstuU på import av ferrokiselmangan med ursprung i Ryssland, 
Ukraina, BrasUien och Sydafrika enligt kommissionens förordning (EG) 
nr 3119/94 skall slutgiltigt tas ut med en tuUsats motsvarande den slutgiltiga 
tullen, med undantag av import med ursprung i Sydafrika som exporterats av 
Highveld Steel & Vanadium Corporation Limited, för vilket en tuUsats på 
45,3 % skaU gälla. 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till aUa delar bindande och direkt tillämplig i alla 
medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den ... 
På rådets vägnar 
Ordförande 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 393 slutlig ' 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-CO-95-417-SV-C 
ISBN 92-77-92399-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officieUa publikationer 
L-2985 Luxemburg