SV Europeiska unionens officiella tidning C 175/57

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Utvecklingen av den storskaliga detaljhandeln och dess konsekvenser för leverantörer och konsumenter”

(2009/C 175/10)

Den 27 september 2007 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

”Utvecklingen av den storskaliga detaljhandeln och dess konsekvenser för leverantörer och konsumenter”.

Rådgivande utskottet för industriell omvandling, som svarat för beredningen av arbetet, antog sitt yttrande den 18 november 2008. Föredragande var Madi SHARMA.

Vid sin 449:e plenarsession den 3–4 december 2008 (sammanträdet den 3 december 2008) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 136 röster för, 21 röster emot och 20 nedlagda röster.

1. Slutsatser, rekommendationer och förslag

1.1 Storskalig detaljhandel spelar en viktig roll i Europa genom det finansiella bidraget till ekonomin, möjligheterna att skapa arbetstillfällen och det stora utbudet till konsumenterna. På senaste tiden har det framkommit uppgifter om – och man har ifrågasatt – vilka effekter denna tillväxt får. Vi knyter an till Lissabonstrategin, och med utgångspunkt från konkurrenskraft, tillväxt samt fler och bättre arbetstillfällen fastställer vi i yttrandet specifika områden där det bör råda bättre insyn och finnas bättre kunskaper, både inom branschen och när det gäller skydd för detaljister, leverantörer, anställda och konsumenter.

1.2 Vid kommissionens GD Inre marknaden och GD Näringsliv genomförs för närvarande forskningsstudier av utvecklingen inom den storskaliga detaljhandeln, i synnerhet angående marginaler, försörjningskedjans längd och dess aktörer samt detaljhandelsbranschen i stort. GD Sysselsättning ska utreda vilka krav på yrkeskunskaper detaljhandeln kommer att ha fram till år 2020. Kommittén bistår gärna kommissionen i detta arbete om den har möjlighet.

1.3 Kommittén ger följande rekommendationer genom att föreslå åtgärder som upprätthåller tillväxten och säkerställer en sund konkurrens för detaljister och leverantörer samt skyddar de anställda och som dessutom innebär långsiktiga fördelar för konsumenterna, allt under det att hållbarheten beaktas.

1.4 EESK kommer även i fortsättningen att följa upp utvecklingen av den storskaliga detaljhandeln, bland annat genom att analysera de storskaliga detaljhandlarnas utveckling i mindre europeiska länder och inom sektorer som inte ingår i den pågående studien, t.ex. sektorn för hushållsapparater.

1.5 Efter forskning som utförts på uppdrag av EESK (1) står det klart att den storskaliga detaljhandeln är koncentrerad till Västeuropa, både när det gäller livsmedel, kläder och andra branscher som gör-det-själv-verksamhet, idrott, fritid och kultur. Detta är dock inte huvudsakligen ett resultat av sammanslagningar, uppköp eller förvärv inom sektorn. Även om stora internationella detaljister har växt fram under de senaste åren, förblir detaljhandeln en sektor som framför allt fokuserar på den nationella nivån.

1.6 Tillväxten och framgången för detaljhandeln är ett positivt inslag i den europeiska ekonomin. Många detaljister som en gång varit små eller medelstora företag, har blivit mer effektiva, konkurrenskraftiga och produktiva och de beaktar i högre grad konsumenternas behov för att bli framgångsrika. Både privata modeller samt kooperativ och modeller i den sociala ekonomin har visat på tillväxt. Många europeiska företag är numera framgångsrika internationella företag, som startar ny verksamhet i Kina, USA, Fjärran Östern och Ryssland. Styrkan på den inhemska marknaden har gjort det möjligt för de mest framgångsrika företagen att exportera sina företagsmodeller till några av de mest utmanande detaljhandelsmarknaderna i världen. Detta har lett till stora fördelar för anställda, aktieägare och i synnerhet konsumenter i Europa, eftersom de gynnas av ett större utbud och konkurrenskraftiga priser.

1.7 Detaljhandeln är en dynamisk, innovativ och konkurrenskraftig sektor som i undersökningar utförda av nationella konkurrensmyndigheter konsekvent har visat sig vara livskraftig och konkurrenskraftig (2). Det är viktigt att kommersiell framgång inte bestraffas, förutom om det förekommer praxis som är oförenlig med fullbordandet av den inre marknaden, t.ex. när det finns klara och tydliga bevis på missbruk av marknadskrafterna eller på skada för konsumenter i strid mot artikel 81 i EU-fördraget. En konkurrenskraftig marknad är ett effektivt sätt att skydda konsumenterna och en effektiv verksamhet kan ge ytterligare fördelar. På en fri och rättvis marknad konkurrerar detaljister genom tjänsteleveranser, produktkvalitet och prisvärdhet.

1.8 Även om det är förståeligt att det finns skillnader inom en ekonomisk gemenskap med 27 stater, inser kommittén att det behövs samstämmighet eller till och med samordning på europeisk nivå för att handeln ska kunna fungera som en samhällsomfattande tjänst. Detta skulle kunna ske genom att man inrättar ett mer enhetligt europeiskt mätnings- och spårbarhetssystem som kan tillämpas på handeln och främja dess utveckling.

1.9 För att åstadkomma insynsvänliga verksamhetsförfaranden mellan leverantörer och den storskaliga detaljhandeln rekommenderar EESK ytterligare diskussioner om mervärdet och lagligheten av en frivillig uppförandekod inom ramen för EU:s konkurrenslagstiftning som skulle styra detaljist- och leverantörsrelationerna på medlemsstatsnivå. Dessutom bör det göras en klar och insynsvänlig analys av försörjningskedjan, där det finns en mängd andra berörda parter förutom ursprungsleverantören och den storskaliga detaljhandeln.

1.10 En självreglerande frivillig uppförandekod på grundval av skriftliga avtal mellan detaljist och leverantör och som omfattar transaktioner under hela försörjningskedjan, från jord till bord, skulle kunna införas på nationell nivå.

1.11 Med hjälp av uppförandekoden bör också fler företag av mellanstorlek samt småföretag och hantverksföretag som bedriver tillverkning eller tillhandahåller tjänster få tillgång till storskalig detaljhandel med minimigarantier.

1.12 Uppförandekoden skulle möjliggöra och bibehålla nuvarande flexibilitet i handel och förhandlingar och göra det möjligt att ta hänsyn till plötsliga förändringar av villkoren (t.ex. inflation eller oljepriser), vilket gynnar både leverantörer och detaljister, men skulle förhindra att den storskaliga detaljhandeln eller stora leverantörer kan utöva påtryckningar eller missbruka sin ställning.

1.13 En sådan uppförandekod skulle kunna omfatta:

— Standardvillkor för affärsrelationerna mellan detaljist och leverantör, med en fastställd tidsfrist för hur långt i förväg ändringar av dessa villkor ska anmälas, inbegripet uppsägning av avtal.

— Inga påtryckningar i efterhand för att reducera överenskomna priser.

— Inga påtryckningar om bidrag till marknadsföringskostnader eller detaljisters kostnader, utöver dem man kommit överens om i det ursprungliga avtalet.

— Ingen kompensation från leverantörer för förlorade detaljhandelsvinster, utom om man kommit överens om detta i förväg eller om leverantören inte har levererat den beställda mängden.

— Ingen retur av osålda varor, förutom av specificerade orsaker och i enlighet med avtalsvillkoren.

— Inga ersättningar för svinn, slarv eller fel utom dem som nämns i ursprungsavtalet, där kraven ska vara helt klara och tydliga.

— Inga utbetalningar av engångsbelopp för att säkra order eller marknadsställning. Alla betalningar måste vara tydliga och medge insyn.

— Alla erbjudanden måste i förväg godkännas av båda parter, och ha en tydlig ångerperiod och skriftliga insynsvänliga villkor.

— Felaktiga prognoser från detaljistens sida får inte lastas över på leverantören, och detta gäller även under erbjudandeperioder. Om prognoser görs i samarbete med leverantören måste villkoren vara dokumenterade.

— För att tillgodose konsumenternas förväntningar ska uppgifter tillhandahållas av tillverkare och leverantörer om varorna och produktionsvillkoren (särskilt när det gäller importerade varor).

— Ett skriftligt förfarande för kundklagomål ska gälla för leverantören som en del av avtalsvillkoren.

1.14 All inköps- och chefspersonal hos detaljisten ska få information om denna uppförandekod. Dessutom bör detaljisterna internt utse en person som ansvarar för att koden följs och som för register över leverantörskontrakt och automatiskt meddelar leverantörer ändringar av avtalsvillkoren.

1.15 Dessutom rekommenderar EESK att man på nationell nivå utser en medlare som ska medla i tvister samt utvärdera och övervaka genomförandet av koden. Medlaren ska även ha mandat att samla in information från alla berörda parter och i förebyggande syfte undersöka brott mot koden. Detta förslag skulle vara i linje med EESK:s rekommendation avseende rättsakten för småföretag i Europa.

1.16 Gemenskapslagstiftningen om handel måste genomföras på ett effektivt sätt. I synnerhet måste bestämmelserna om betalningsvillkor ändras så att där ingår en maximal tidsfrist för betalning. Även om det för närvarande finns lagstiftning på detta område har den på nationell nivå införlivats med minimal harmonisering eller med undantagsklausuler.

1.17 När det gäller den storskaliga detaljhandelns bygglovsansökningar bör berörda statliga förvaltningar utforma ett ”konkurrenstest”, t.ex. en bedömning av behoven eller policyn att främst gynna stadskärnan, så att lokala myndigheter kan bedöma den reella konkurrensen mellan olika leveransformer, gällande markavtal, infrastruktur och samhällsnytta. Syftet är att på detta sätt garantera att hänsyn tas till den nuvarande och framtida mångfalden i det kommersiella utbudet och den nödvändiga samexistensen mellan närbutiker, storskalig detaljhandel och köpcentrum i tätorten.

1.18 Detaljhandel förekommer främst på nationell nivå, och för att säkerställa ett effektivt genomförande av uppförandekoden bör därför en offentlig myndighet (nationella konkurrensmyndigheter) regelbundet se över alla rapporter från ombudsmannen om metoder som skapar problem, med möjlighet att begära in information direkt från detaljisterna eller leverantörerna, göra en grundanalys och föra ett register över framstegen inom branschen. Om det förekommer upprepade klagomål bör man utarbeta lagstiftning som tar itu med problemet. Denna offentliga myndighet bör också uppmuntras att offentliggöra vilken nytta och vilka fördelar en sådan uppförandekod har för alla berörda parter i kedjan och säkerställa att den efterlevs.

1.19 Avslutningsvis bör medlemsstaterna säkerställa att företagsmiljön ger möjlighet till höggradig konkurrens mellan detaljister, utan att detta påverkar den nödvändiga balansen mellan olika sektorer eller stadsplaneringen, så att man på detta sätt skapar fördelar för konsumenten genom sänkta priser och ökat utbud.

2. Bakgrund

2.1 CCMI arbetar för samordning och samstämmighet när det gäller gemenskapsåtgärder i samband med den genomgripande industriella omvandlingen i det utvidgade EU, och utskottet verkar för att skapa balans mellan å ena sidan industrins behov av att förbli konkurrenskraftig och å andra sidan kravet på att förändringarna måste vara socialt acceptabla.

2.2 På senaste tiden har det framkommit uppgifter om vilka effekter och vilken påverkan tillväxten inom den storskaliga detaljhandeln har på samhället. Vi knyter an till Lissabonstrategin och med utgångspunkt från konkurrenskraft, tillväxt samt fler och bättre arbetstillfällen fastställer vi i yttrandet specifika områden där det under hela värdekedjan och fram till konsumenten skulle kunna behövas ingripanden eller mekanismer från EU:s sida.

2.3 Till stöd för detta yttrande har EESK låtit utföra en studie som syftar till att ge en definition av storskalig detaljhandel (se bilaga 1 i studien från London Economics). Som noteras i studien leder dock parametrarna för varje prövad definition till olika resultat. På grund av antalet detaljister som inte passar in i definitionen av ett litet eller medelstort företag och på grund av bristen på statistik, i synnerhet i de nya medlemsstaterna, har ackumulerade definitioner använts i detta yttrande. Storskaliga detaljhandlare är företag som har en marknadsandel på över 5 % eller en omsättning som är högre än 200 miljoner euro och som har 250 eller fler anställda. Dessutom är det värdefullt att analysera de fem främsta företagen på varje marknad samt företagsmodellens privata och sociala natur.

2.4 Studien fokuserade på åtta länder i Europa: Storbritannien, Frankrike, Tyskland, Spanien, Italien, Rumänien, Polen och Tjeckien, inom både livsmedels- och klädessektorerna. Koncentrationen är tydlig även i andra branscher, inklusive gör-det-själv-verksamhet, elektronik, fritid och kultur, men dessa ingår inte i studien. Den analys som görs i yttrandet är baserad på statistiska uppgifter (3). Många ytterligare undersökningar av olika sektorer längs leveranskedjan har gjorts, som har inkluderat anställda och konsumenter, och dessa har använts för att fästa uppmärksamheten på hur komplicerat det är att finna faktiska bevis och på omfattningen av den forskning som bedrivits fram till i dag (4).

2.5 Stora detaljister inom hela EU drar till sig fler konsumenter på grund av sitt stora utbud. Siffrorna för 2005 visar att Carrefour (Frankrike), Metro Group (Tyskland), Tesco (Storbritannien) och Rewe (Tyskland) har de största marknadsandelarna i västra, centrala och östra Europa. I Tyskland, Frankrike, Irland och Sverige hade de fem främsta detaljisterna mer än 70 % av livsmedelsmarknaden under 2005.

2.6 Många storskaliga detaljhandlare, inklusive kooperativ och detaljister inom den sociala ekonomin, började handla som små eller medelstora företag och man skulle kunna lära mycket av deras imponerande tillväxt. Alla har gett betydande bidrag till Lissabonagendan när det gäller konkurrenskraft, arbetstillfällen och tillväxt. Den storskaliga detaljhandeln stöds av en stark och ofta koncentrerad grossist- och tillverkningssektor. Påtryckningar från dominerande leverantörer påverkar detaljisternas marginaler samt konkurrenskraften hos leverantörerna till små och medelstora företag. Man hoppas att resultaten av kommissionens undersökningar av detaljhandelsmarknaden under de närmaste åren, vilka utförs av GD Inre marknaden och GD Näringsliv, kommer att fokusera på hur lång försörjningskedjan är och hur många parter som ingår i den samt på fördelningen av marginalerna i detaljhandeln som helhet.

2.7 Tillväxten och den nya utvecklingen inom detaljhandeln, inbegripet tillkomsten av specialaffärer inom klädesbranschen, får viktiga konsekvenser för företagen, inklusive små och medelstora företag, egenföretagare, anställda, leverantörer och konsumenter. I detta yttrande från CCMI-utskottet undersöks objektiv statistik om hur den storskaliga detaljhandeln utvecklats under de senaste fem åren, och yttrandet fokuserar särskilt på den europeiska storskaliga detaljhandeln för livsmedel och kläder.

2.8 Sammanfattning av dagens situation när det gäller livsmedel och kläder

— Livsmedelsdetaljhandeln uppgick till 754 miljarder euro under 2006 (5), vilket innebär en ökning med 3,4 % i reala termer jämfört med 2003. Frankrike, Storbritannien och Tyskland står för mer än 65 % av den totala försäljningen och Italien, Spanien och Polen för ytterligare 30 %. Rumänien, Ungern och Tjeckien stod tillsammans för mindre än 5 % av den totala försäljningen.

— Det är svårare att få tag på statistik om detaljhandelsförsäljning av kläder. Detaljhandelsförsäljningen uppgick till 120 miljarder euro under 2006, och den hade ökat med 2,5 % i reala termer jämfört med 2003. Nästan all detaljhandelsförsäljning ägde rum i Storbritannien, Tyskland, Frankrike och Italien, även om detta kan vara en konsekvens av att det finns begränsad statistik att tillgå i de nya medlemsstaterna.

— De detaljister som har den största omsättningen på nationell nivå är verksamma inom livsmedelssektorn. Den största aktören, Tesco, ligger långt före sina rivaler, med en försäljning som för 2006 översteg andraplacerade Carrefours försäljning med tio miljarder euro.

— Jämför man livsmedels- och klädesdetaljhandeln kommer den största klädesfirman (Marks & Spencer) först på 25:e plats.

— Många storskaliga detaljhandlare som är klassificerade som livsmedelshandlare säljer även kläder, hemtextilier och elektriska apparater och man kan inte förutsätta att deras omsättningssiffror bara gäller livsmedel.

— Sedan 2003 har den storskaliga detaljhandeln ökat med mer än 25 % inom livsmedelssektorn i både Italien och Spanien. Den storskaliga detaljhandeln i Tjeckien och Rumänien har också haft en betydande tillväxt (även om Rumänien startade på en väldigt låg nivå).

— Inom klädessektorn finns det storskalig detaljhandel bara på tre av de nio marknaderna i studien. Den storskaliga detaljhandeln i både Tyskland och Storbritannien hade en stadig försäljningstillväxt (5 % respektive 3 %). Den enda storskaliga detaljhandeln i Italien (Benetton-gruppen) fick dock se en försäljningsnedgång i faktiska siffror mellan 2003 och 2006 (6).

2.9 Inom mat- och dryckessektorn (livsmedel) sker för närvarande den snabbaste ökningen av kostnadsbasen (råvarorna) på flera generationer. Det är i synnerhet spannmålspriserna, som påverkar basvaror och foder på grund av ett globalt ökat välstånd, dåliga skördar och dålig förvaltning och där tillgången dessutom påverkas av godkända biobränslemål, som kommer att få livsmedelspriserna att skjuta i höjden vilket får konsekvenser för konsumenterna.

2.10 I dag är en genomsnittlig varukorg betydligt dyrare än under de senaste åren och priset varierar mycket mellan medlemsstaterna. Prishöjningarna på råvaror nyligen kan utplåna eventuella vinster för leverantörerna. När det gäller detaljhandlarna arbetar de med ännu mindre vinstmarginalpålägg på utpriset och detta påverkar de statsfinansiella inflationsberäkningarna, vilket i sin tur snabbt leder till krav på höjda löner från arbetstagarnas sida. Inflation i försäljningspriserna i kombination med de för närvarande stigande oljepriserna påverkar både hela försörjningskedjan och konsumenterna och är i dag ett oroande scenario för alla.

2.11 Eftersom det på grund av den stora konkurrensen står konsumenterna fritt att byta detaljhandlare, gör detaljhandlarna allt de kan för att öka effektiviteten och stordriftsfördelarna. Många leverantörsföretag har växt parallellt med detaljhandlarens utveckling och man kan dra värdefulla slutsatser av deras strategier.

Själva försörjningskedjan kan vara lång, och marginaler tillkommer under hela kedjan genom parter som distributörer, förpackningsföretag, tillverkare av sekundärprodukter, förädlingsföretag och grossister både när det gäller livsmedel och kläder.

2.12 Klädessektorn i Europa visar på en relativ prisstabilitet, i synnerhet som ett resultat av den långsamma tillväxten i EU-ekonomin vilket beror på ändrade konsumtionsmönster, liberaliseringen av den internationella handeln, konsolidering av Kinas ställning som en ledande klädesproducent och stärkta europeiska valutor. Dessutom förändras marknadsdynamiken när traditionella livsmedelsstormarknader utökar sitt sortiment utöver livsmedel och i synnerhet när klädaffärer och mindre specialiserade oberoende affärer ersätts av kedjor som Zara och H&M (7).

2.13 Skillnaderna i hur prisindex utvecklas avspeglar inte nödvändigtvis prisskillnaderna, som är skillnaden mellan prisnivåer (8). Dessutom bör man vara försiktig med den typ av slutsatser som dras i en sådan analys. Skillnaden i prisutveckling avspeglar inte nödvändigtvis att vinstmarginalerna ändras för tillverkare och detaljister. Detta beror på att priserna påverkas av många andra faktorer. T.ex. kan ändringar av momsen (9), lönerna, importpriserna eller tekniska förbättringar förklara en nedgång, eller ökning, av konsumentpriserna som inte hör samman med de belopp som tillverkarna får.

2.14 Den europeiska detaljhandelsbranschen instämmer i åsikten att en av huvudutmaningarna inför framtiden är att uppnå hållbar konsumtion och produktion. Detaljister ser dagligen att kundernas efterfrågan förändras, att behoven av lämplig och korrekt information ständigt ökar, att nya ekologiska produkter i snabb takt introduceras och att hanteringen i försörjningskedjan ständigt blir ”grönare”. I detta sammanhang har den europeiska detaljhandeln frivilligt föreslagit ett hållbart konsumtionshandlingsprogram och ett miljöhandlingsprogram för detaljhandeln samtidigt som man arbetar i nära samarbete med kommissionen när det gäller att uppnå EU:s klimatmål för 2020.

3. Områden som bör övervakas

3.1 För att dämpa det civila samhällets farhågor, som beskrivs nedan, måste framtida diskussioner om de vilka metoder man skulle kunna använda baseras på klara och insynsvänliga rapporteringsförfaranden om dåliga metoder, och i alla fall de bevis som läggs fram till stöd för klagomålen. Detta gäller alla berörda parter.

3.2 Medlemsstaterna bör säkerställa konkurrensnivåer som garanterar tillräcklig utveckling av alla typer av handel, vilket gynnar konsumenten genom sänkta priser och fler valmöjligheter.

3.3 I bestämmelser som främjar rättvis handel och som tillämpas på nationell nivå kan man ta hänsyn till lokala sociala preferenser såsom öppettider eller arbetstagarfrågor. Därför måste EESK:s rekommendation om en frivillig uppförandekod utformas och tillämpas på medlemsstatsnivå, i synnerhet som detaljhandel i hög grad är en lokal marknad.

3.4 I syfte att skapa ”bättre lagstiftning” (10) har det genomförts konkurrensfrämjande reformer på EU-nivå för att få bort restriktiv lagstiftning och där har EESK:s rekommendation om självreglering inom näringslivet sitt ursprung. Skapandet av en uppförandekod som fastställs av detaljister på nationell nivå skulle kunna tolkas som att man bidrar till hemliga överenskommelser mellan detaljisterna, vilket i praktiken skulle motverka konkurrensen. Den offentliga politiken bör dock syfta till att se över sådana koder eftersom ökad insyn och bättre kunskaper hos både detaljister och leverantörer i det långa loppet är till större nytta för konsumenten.

3.5 Metoderna inom detaljhandeln och försörjningskedjan ifrågasätts, därav EESK:s rekommendation om behovet av kontrakt och en uppförandekod på medlemsstatsnivå (se Rekommendationer och slutsatser) för att komma till rätta med situationen genom att göra processen mer insynsvänlig, och skydda både detaljist och leverantör, samtidigt som en medlare har möjlighet att ingripa om så är nödvändigt.

3.6 Konkurrenspolitiken och annan reglerande politik som påverkar detaljhandeln kompletterar handelspolitiken. Det verkar som om en viktig politisk utmaning är att skapa en balans, där detaljister kan ta tillvara stordriftsfördelar i försörjning och verksamhet, utan att missbruka sin marknadsstyrka.

3.7 Ytterligare ett område för övervakning där uppförandekoden skulle kunna tillämpas är importen. I dag spelar både livsmedels- och klädesimporten stor roll för marknadskrafterna. Andelen importerade livsmedel är vanligen högre i västländerna, medan importandelen ökar snabbt när det gäller livsmedelskonsumtionen i de östeuropeiska länderna.

3.8 Västländernas import har ett mycket högt genomslag i klädessektorn (11). I många fall är procentandelen större än 100 %. Detta beror på att totalvärdet på exporten är större än totalvärdet på produktionen, vilket innebär att vissa varor importeras och sedan återexporteras till andra marknader.

4. Anställda inom detaljhandeln

4.1 Detaljhandelsbranschen har mycket stor betydelse för Lissabonstrategin med anledning av det stora antalet anställda inom sektorn. GD Sysselsättning genomför för närvarande en forskningsstudie om hur man identifierar framväxande kompetens och vilka kunskaper och vilken sysselsättning som kommer att behövas inom detaljhandeln och handeln fram till 2020. En liknande studie utförs inom textil-, klädes- och lädervarusektorn. Dessa två studier ingår i ett projekt som omfattar sexton ekonomiska sektorer som alla tillämpar en gemensam framtidsplaneringsmetodik för att identifiera den framtida utvecklingen av kunskaper och sysselsättning på grundval av analysscenarier.

4.2 Enligt den studie som London Economics har utfört är runt 1,2 miljoner människor anställda inom den storskaliga detaljhandeln i Storbritanniens livsmedelssektor. I de andra länderna är antalet anställda mycket färre, men generellt sysselsätter den storskaliga detaljhandeln i de västeuropeiska länderna ett större antal arbetstagare än vad som är fallet i de östeuropeiska länderna. Antalet anställda har ökat i alla länder sedan 2003, förutom i Frankrike och Tjeckien där det ligger kvar på samma nivå.

4.3 Fördelningen av sysselsättningen inom den storskaliga detaljhandeln skiljer sig mycket åt mellan de europeiska länderna. I Storbritannien och Tyskland är det mer än 75 % respektive 60 % av arbetstagarna inom den storskaliga detaljhandeln som är anställda i livsmedelsaffärer och varuhus, medan det för Polens del är runt 20 % och i Rumänien mindre än 5 %.

4.4 Generellt är andelen anställda kvinnor i grossist- och detaljistbranscherna högre i jämförelse med hela arbetskraften i Europa, men skillnaden är mycket högre i de tio nya medlemsstaterna än i EU-15. Det enda undantaget är Frankrike, som har en lägre andel kvinnor anställda i grossist- och detaljistsektorn jämfört med ekonomin totalt.

4.5 Det finns några intressanta skillnader i åldersfördelningen mellan medlemsstaterna. Storbritannien har t.ex. en mycket större andel unga arbetstagare (under 25 år) än något annat land, men också en högre andel arbetstagare över 65 år (trots att det fortfarande är en mycket liten andel). Italien, Tjeckien och Ungern har ett lägre antal unga arbetstagare, men en större andel som är i åldern 25–49.

4.6 Deltidsarbete förekommer oftare i grossist- och detaljistbranscherna än i hela EU-ekonomin, även om det finns viktiga skillnader inom och mellan länder samt mellan EU-15 och de nya medlemsstaterna.

Bryssel den 3 december 2008 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs generalsekreterare Martin WESTLAKE

(1) Utvecklingen av storskalig detaljhandel i Europa under de senaste fem åren, EESK CCMI, utarbetad av London Economics,http://www.eesc.europa.eu/sections/ccmi/externalstudies/documents/HVR_Final_Report_revised_with_annex.doc

(2) Den brittiska konkurrenskommitténs undersökning av livsmedelsmarknaden:

http://www.competition-commission.org.uk/inquiries/ref2006/grocery/index.htm. Slutversionen förväntas bli publicerad under andra halvåret 2008. Österrikes federala konkurrensmyndighets undersökning om köpkraften på stormarknader:

http://www.bwb.gv.at/BWB/English/groceries_sector_inquiry.htm

(3) Se fotnot 1.

(4) I) Impact of Textiles and Clothing Sectors Liberalisation on Prices, The Kiel Institute For The World Economy, Kiel, Tyskland. Europeiska kommissionen, Handel, slutrapport 2007-4-18: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2007/june/tradoc_134778.pdf.

II) Business relations in the EU Clothing Chain: from industry to retail and distribution. Bocconi University, ESSEC Business School, Baker McKenzie, slutrapport, oktober 2007: http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(5) Internetförsäljningen inom detaljhandeln är inräknad i de totala försäljningssiffrorna och har inte behandlats separat i detta dokument eftersom uppgifter visar att även om denna försäljning ökar så omfattar den bara 1–2 % av livsmedelsförsäljningen i Storbritannien.

(6) London Economics Interim Report; The Evolution of the High Volume Retail Sector in Europe over the past 5 years. Februari 2008.

(7) Bocconi University, ”Business Relations in the EU clothing Chain”, slutrapport, oktober 2007: http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(8) Om producentpriset är 100 och konsumentpriset 200 innebär till exempel inte en ökning av båda priserna med 10 % att marginalen förblir densamma. På grund av de olika nivåerna skulle marginalen öka från 100 (200–100) till 110 (220–110).

(9) De priser som mätts är de som konsumenterna faktiskt ställs inför, så de omfattar t.ex. försäljningsskatter på produkter som mervärdesskatt, och de återspeglar försäljningspriserna i slutet av säsongen, Harmoniserade index för konsumentpriser, en kortfattad guide för användare, Eurostat, mars 2004.

(10) http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/index_en.htm

(11) Klädessektorn definieras som alla produkter som faller inom tillverkning av kläder och pälsberedning.