Yttrande från Regionkommittén om:

- "Grönbok om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna", och - "Meddelande från kommissionen om olagligt eller skadligt material på Internet"

(97/C 215/07)

BAKGRUND

- Grönboken "Skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna" (KOM(96) 483 slutlig) och meddelande från kommissionen om "Olagligt eller skadligt material på Internet" (KOM(96) 487 slutlig).

- Kommissionens beslut av den 23 oktober 1996 att höra Regionkommittén i denna fråga, i enlighet med artikel 198c första stycket i EG-fördraget.

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1996 och den 15 januari 1997 att ge utskott 7 "Medborgarnas Europa, forskning, kultur, ungdom och konsumenter" i uppgift att bereda ärendet.

- Utkastet till yttrande (CdR 440/96 rev.), som antogs enhälligt av utskott 7 den 31 januari 1997. Föredragande var Laurette Onkelinx.

ReK har haft en positiv inställning till den allmänna utvecklingen mot ett informationssamhälle, särskilt med tanke på de fördelar och möjligheter som dessa framsteg ger Europas regioner, kommuner och medborgare, vilket Regionkommittén tidigare har betonat i sitt yttrande om meddelandet från kommissionen "Mot informationssamhället i Europa: en åtgärdsplan" () (KOM(94) 347 slutlig).

Som Regionkommittén underströk i sitt yttrande om meddelandet från kommissionen om "en metodologi för förverkligandet av tillämpningar för informationssamhället" och om "Förslag till beslut om en serie riktlinjer för transeuropeiska telenät" () (KOM(95) 224 slutlig) () kan ett öppnande av telekommunikationsnätverk i Europa på ett positivt sätt bidra till att föra Europas regioner, kommuner och medborgare närmare varandra.

De nya audiovisuella tjänsterna och telekommunikationstjänsterna skapar utmaningar och möjligheter för den europeiska regionala och lokala kulturella mångfalden och för media i Europa, vilket Regionkommittén betonade redan i yttrandena om "Grönbok: strategiska alternativ för en förstärkning av programindustrin inom ramen för Europeiska unionens politik på det audiovisuella området" () (KOM(94) 96 slutlig), om meddelandet från kommissionen om uppföljning av grönboken "Medias mångfald och koncentration på den inre marknaden - utvärdering av behovet av en gemenskapsåtgärd" () (KOM(94) 353 slutlig) och om meddelande från kommissionen och förslag till beslut om "ett flerårigt gemenskapsprogram för att stimulera utvecklingen av en europeisk multimediainnehållsindustri och främja användningen av multimediainnehåll i det framväxande informationssamhället () Info 2000 (KOM(95) 149 slutlig)" ().

Åtgärder för att skydda barn och ungdomar som konsumenter är särskilt viktiga, vilket Regionkommittén underströk i sitt yttrande om meddelandet från kommissionen om "Konsumentpolitiska prioriteringar 1996-1998" () (KOM(95) 519 slutlig).

Trots att de positiva aspekterna dominerar när det gäller utvecklingen av nya audiovisuella tjänster och informationstjänster finns det många allvarliga problem, främst i samband med skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten.

Vid sin 17:e plenarsession den 12-13 mars 1997 (sammanträdet den 13 mars) antog Regionkommittén enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Redan i april 1996 i samband med presentationen av förslaget till direktiv om ändring av direktivet om gränslös television tillkännagav kommissionen för rådet och Europaparlamentet att en grönbok om nya tjänster på det audiovisuella området inom ramen för informationssamhället skulle utarbetas.

1.2. Kommissionen beslutade att utföra detta arbete i två delar. Den första är inriktad på skyddet av vissa allmänna intressen, som är särskilt betydelsefulla och uttrycks som grundläggande rättigheter i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna, nämligen skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten. Denna grönbok åtföljs av ett meddelande om olagligt eller skadligt material på Internet. Detta yttrande behandlar dessa båda dokument. Grönbokens andra del kommer att behandla hur den kulturella och språkliga mångfalden skall främjas.

1.3. Offentliggörandet av dessa två dokument sker mot bakgrund av den mycket intensiva debatt som förs om dessa ämnen. Det extremt oroande problemet som uppdagats i Europa med sexuellt utnyttjande av barn motiverar den särskilda uppmärksamhet som Europaparlamentet och rådet har givit frågan. Dessa båda dokument utgör en del av kommissionens svar på en mängd resolutioner från dessa institutioners sida ().

1.4. Regionkommittén delar till fullo denna oro. Redan i sitt yttrande om meddelandet från kommissionen om "Mot informationssamhället i Europa: en åtgärdsplan", som antogs den 1 februari 1995 underströk kommittén att utvecklingen av en regleringsmässig och rättslig ram för den nya informations- och kommunikationsteknologin borde utarbetas på så sätt att unionsmedborgarnas rättigheter fortsätter att utvecklas, både vad gäller skydd av privatlivet och en garanti för icke-diskriminerande och inte alltför kostsam åtkomst för samtliga medborgare. I yttrandet om meddelandet från kommissionen om "Konsumentpolitiska prioriteringar 1996-1998" som antogs den 13 juni 1996 betonade Regionkommittén särskilt enträget att åtgärder bör vidtas för att skydda barn och ungdomar i egenskap av konsumenter.

1.5. Regionkommittén välkomnar därför kommissionens snabba svar på medborgarnas frågor genom att samtidigt föreslå en omfattande och grundläggande debatt och konkreta åtgärder som kan tillämpas på kort sikt.

1.6. Kommittén glömmer emellertid inte bort de andra dimensioner som hänger samman med problematiken kring de nya audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna. Även om vissa av dem behandlas i särskilda meddelanden förväntar sig Regionkommittén att kommissionen också skall utvärdera skyddet av andra rättigheter, särskilt de som sammanhänger med skyddet av den allmänna ordningen, konsumenterna och folkhälsan. Regionkommittén noterar även att grönbokens andra del, som skall behandla hur den kulturella och språkliga mångfalden kan främjas inom de nya audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna, finns med i kommissionens arbetsprogram för 1997.

1.7. Regionkommittén vill samtidigt påpeka att debatten har avgörande betydelse för lokala och regionala förvaltningsnivåer, bland annat med utgångspunkt i ansvaret på det kulturella, utbildningsmässiga respektive audiovisuella området. Det är därför viktigt att de lokala och regionala organen får delta i samråd och engageras i arbetet med att lösa dessa problem.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Sammanhanget

2.1.1. Sektorn för audiovisuella tjänster och informationstjänster håller på att förändras radikalt och snabbt. Allmänt sett anser Regionkommittén att de nya kommunikationshjälpmedlen ger oerhört värdefulla möjligheter, särskilt på kultur- och utbildningsområdena. Men denna utveckling gör att det krävs nya åtgärder som gör det möjligt att tillämpa de regelverk och principer som i våra demokratiska samhällen säkrar såväl yttrandefriheten som efterlevnad av alla de rättsliga begränsningar som gäller för denna princip. Dessa principer och begränsningar är de som fastställs i grundlagen i respektive medlemsstat och i internationella konventioner, i synnerhet Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna, och med avseende på barnens rätt i den internationella New York-konventionen av den 20 november 1989.

2.1.2. Regionkommittén anser även att utarbetandet av det regelverk som behövs och sökandet efter lämpliga tekniska lösningar inte bör få hindra den önskvärda utvecklingen av dessa nya tjänster, vare sig från ekonomisk synpunkt eller i form av sociala och kulturella möjligheter.

2.1.3. Detta är huvudorsaken till varför en samordning av nationella åtgärder inom ramen för en gemensam europeisk strategi är oundgänglig. Denna strategi bör lägga lika stor vikt vid att utveckla instrument som direkt syftar till att skydda allmänna intressen som vid sådana som är avsedda att främja högkvalitativt innehåll. Regionkommittén framhåller att man inledningsvis som utgångspunkt för tillämpningen av en gemensam europeisk strategi, bör stämma av definitionen av problemområdenas begrepp (t.ex. "pornografi").

2.1.4. Regionkommittén är särskilt angelägen att rikta uppmärksamheten på den kulturella dimensionen. Det gäller att säkra medborgarnas tankefrihet i deras kulturella, regionala och lokala mångfald. Denna mångfald får inte minskas genom införande av rent tekniska åtgärder. Grönbokens andra del kommer utan tvivel att ge anledning att återkomma till detta problem.

2.2. Strävan efter enhetlighet nödvändig

2.2.1. De två dokumenten som lades fram samtidigt är komplementära i den meningen att:

a) meddelandet föreslår kortsiktiga åtgärder, som särskilt har samband med Internet och som behandlar spridningen av olagligt eller skadligt material och därmed går utöver frågan om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten;

b) grönboken föreslår ett samråd mellan medlemsstaterna för att mer långsiktigt behandla en mängd frågor som särskilt rör skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom tjänster, eventuellt utanför Internets ram.

2.2.2. Redan i meddelandet skissas emellertid på svar till vissa av de frågor som ställs i grönboken. Även om angelägenhetsgraden motiverar detta tillvägagångssätt måste det säkerställas att de åtgärder som föreslås i meddelandet är tillräckligt flexibla för att kunna utvecklas i takt med den debatt som grönboken initierat.

2.2.3. Regionkommittén anser det oundgängligt att samma enhetlighet eftersträvas när det gäller effekterna på andra områden som är föremål för politiska val som vid samrådets slut kommer att ha framkommit ifråga om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten.

2.2.4. I detta hänseende är kommissionens meddelande "Regelverkets öppenhet inom den inre marknaden för informationssamhällets tjänster" () otillfredsställande. Här föreslås en ändring av direktiv 83/189/EEG () genom ett informationsförfarande vad gäller normer och tekniska regelverk, som syftar till att utvidga dess tillämpningsområde till bestämmelser för ett antal nya elektroniska tjänster. Detta förfarande kan ta upp till 18 månader och under tiden kommer genomförandet att frysas. En sådan försening är oacceptabel inom de områden som intresserar oss, t.ex. kamp mot rasism och barnpornografi, där snabbt agerande kan visa sig nödvändigt.

2.3. Olagligt respektive skadligt material

2.3.1. Både grönboken och meddelandet skiljer mellan:

a) å ena sidan material som kan bli föremål för ett allmänt förbud, oavsett de potentiella mottagarnas ålder, t.ex. barnpornografi i grönbokens fall respektive terroristgruppers verksamhet i meddelandet;

b) och å andra sidan material som riskerar att skada minderårigas fysiska, mentala eller moraliska utveckling och som därför endast bör vara tillgängligt för vuxna.

2.3.2. Regionkommittén kan till fullo ansluta sig till kommissionen när det gäller betydelsen av att, som grönboken understryker, göra denna distinktion i den mån det rör sig om skilda målsättningar som ger upphov till olika problem och som påkallar olika lösningar.

2.3.3. Det olagliga materialet måste omfattas av ett allmänt förbud oavsett vilket medium som används, medan spridningen av skadligt material kan angripas på olika sätt beroende på vilket medium som används. Olika instrument kan alltså utnyttjas för att hantera dessa båda problem.

2.4. De berörda tjänsterna och meddelandets art

2.4.1. Meddelandet behandlar uteslutande det material som finns tillgängligt på Internet. För att göra debatten klarare hänvisar vi till definitionen i en fransk undersökning nyligen, enligt vilken Internet är "en värld av användare, merparten identifierade, som med hjälp av ett protokoll som ingen äger rör sig mellan olika samkörda nät för att hitta den information eller den tjänst de har behov av och hämta hem denna till sina datorer" (). Tre huvudsakliga kännetecken framträder här. För det första är Internet ett instrument för informationsförmedling med vars hjälp olika typer av tjänster ställs till förfogande, vilka härrör från olika mediers logik. För det andra rör det sig om en samkörning av nätverk (den 1 juli 1996 uppgick de till 134 495), vilket innebär att det inte faller under ett enda organs ansvar. För det tredje styr efterfrågan tillhandahållandet av tjänster på Internet, till skillnad mot traditionella massmedier som är utbudsstyrda.

2.4.2. Grönboken är mer allmänt inriktad på samtliga slag av audiovisuella tjänster och informationstjänster, oavsett vilket medium som används. Dessa olika elektroniska tjänster beskrivs i grönbokens bilaga 2.

2.4.3. För att förstå denna mångfald och för att kunna göra en slutlig analys bör varje typ av tjänst särskiljas på grundval av följande två kriterier:

a) Finns kontrollen över urvalet och tidpunkten när informationen överförs på individuell eller central nivå?

Denna särskillnad är betydelsefull för att problemet med material som riskerar att skada minderårigas fysiska, mentala eller moraliska utveckling skall kunna angripas.

b) Är det möjligt att tydligt identifiera en ansvarig utgivare eller är det i praktiken omöjligt?

2.4.4. Inledningskapitlet i grönboken beskriver utvecklingen av den kontext inom vilken de nya tjänsterna uppkom (från massmedia till utgivarmodellen och därefter en ny modell för kommunikation). Det är kommunikationens egenskaper som sådana som utvecklas, vilket vållar nya problem. Gränsen mellan offentlig och privat kommunikation suddas ut. Systemet för rättigheter och skyldigheter skiljer sig emellertid i allmänhet åt på basis av denna gränsdragning. Skyddet av privatlivets helgd medför därför att endast upphovsmannen bakom ett olagligt eller skadligt material kan hållas ansvarig om hans meddelande kommer från en privat kommunikationsutrustning. Vid offentlig kommunikation är även distributionskedjans övriga aktörer (tryckare, utgivare, osv.) ansvariga.

2.4.5. Denna svårighet är särskilt tydlig när det gäller tjänsterna på Internet, särskilt när det gäller newsgroups som kommunicerar med hjälp av elektronisk post.

2.4.6. Grönboken och meddelandet lyfter fram detta problem som en av de svåraste utmaningarna när ett regelverk skall införas, detta emellertid utan att föreslå någon vägledning. Detta problem måste dock lösas om man vill få till stånd tydliga system för rättigheter och skyldigheter.

2.4.7. I detta hänseende föreslår Regionkommittén att den intressanta idé som föreslås i en nu studie av Europarådet skall undersökas. I studien noteras att "alla meddelanden över nätverken kan förväntas innehålla en offentlig dimension, eftersom en obestämd allmänhet lätt kan få tillgång till dem, särskilt i en interaktiv miljö, utom om man vill att de skall vara konfidentiella" (). Här är man inriktad på författarens avsikt när det gäller vilken typ av kommunikation det rör sig om, och därmed huruvida den vid källan är offentlig eller inte, oavsett vilket medel för att kommunicera som används.

3. Särskilda anmärkningar

3.1. De olika aktörernas ansvar i kommunikationskedjan

3.1.1. En högst väsentlig fråga, mot bakgrund av de kommentarer som framförs i punkt 2.4.4 och framåt, är hur ansvaret skall definieras och fördelas med tanke på den kraftiga ökningen av olika slags aktörer. När det gäller Internet föreslår meddelandet att behovet av en europeisk rättslig ram för tjänste- och värdtjänsteleverantörer skall utvärderas. När det gäller det långsiktiga mål som grönboken är inriktad på anser Regionkommittén att man i första hand bör undersöka i vilken utsträckning det går att fastställa en ram för att identifiera de roller som de olika aktörerna i kommunikationskedjan har tagit på sig. En aktör kan ha flera funktioner, men på grundval av en sådan indelning skulle det vara lättare att fastställa graden av kontroll över informationen.

3.1.2. Vad gäller Internet är det redan möjligt att särskilja rollerna för materialleverantör, tjänsteleverantör, Internetleverantör, nätverksoperatörer och infrastrukturleverantörer.

3.1.3. Hur ansvar skall tilldelas inom ramen för offentlig kommunikation kommer att bero på materialets olaglighet eller skadlighet.

3.1.4. När det gäller olagligt material innebär tillhandahållandet en överträdelse oavsett vilket medium som används. I de fall identifieringen av den ansvarige automatiskt inte vållar något problem (numerisk television, PPV (Pay Per View), NVOD (Near Video On Demand), VOD (Video On Demand) och vissa on line-tjänster) skall systemet med utgivaransvar tillämpas.

3.1.5. Däremot är denna identifiering praktiskt taget omöjlig för tjänster där kommunikationskedjan är decentraliserad, som t.ex. on line-tjänster eller tjänster på Internet. Försiktighet är därför påkallad när det gäller att främja ett system för uppdelat ansvar, vilket fastställts innan de olika aktörernas faktiska möjligheter att identifiera och reagera på olagligt material har utvärderats. En sådan utvärdering på grundval av rollklassificeringen skulle göra att man kunde bedöma möjligheterna av ett säkert system för ansvar efter samma modell som vissa europeiska direktiv om leksaker eller ännu hellre läkemedel.

3.1.6. Apropå tillhandahållandet av material som riskerar att skada minderårigas fysiska, mentala eller moraliska utveckling måste målsättningen för regelverket vara att se till att minderåriga inte utsätts för material som lagligt finns tillgängligt för vuxna och Regionkommittén anser att slaget och omfattningen av begränsningarna kan skilja sig åt allt efter den tjänst som avses, enligt kapitel 2.2 och bilaga 3 i grönboken.

3.1.7. Varje typ av tjänst bör analyseras närmare och det bör särskilt bedömas vilken grad av kontroll varje typ av användare har över valet av material. Regionkommittén vill rikta uppmärksamheten på det faktum att fallen kan skilja sig åt efter en mängd sociologiska variabler, t.ex. olika åldrar, utbildningsnivåer, kulturer eller regioner. På grund av dessa skillnader önskar kommittén bli delaktig i varje initiativ som kan komma att tas på EU-nivå.

3.1.8. ReK hävdar även enträget att de rättsliga åtgärder som vidtas med beaktande av denna analys skall genomföras så att slutanvändaren garanteras så stort inflytande som möjligt över valet av material.

3.1.9. Detta synsätt är, enligt kommitténs bedömning, det lämpligaste för att förena kraven på skydd av minderåriga med den grundläggande principen om yttrandefrihet, eftersom vad som är olagligt innehåll i hög grad beror på sammanhanget.

3.2. Reglering eller självreglering

3.2.1. Grönbokens frågeställningar och meddelandets förslag tycks ställa alternativen reglering och självreglering mot varandra. I den mån åtgärder för självreglering kommer att finnas inom ramen för en mer allmän rättslig ram, föreslår Regionkommittén att problemet skall omformuleras enligt följande: "Med vilken precision bör gränsen mellan den rättsliga ramen och åtgärderna för självreglering fastställas?"

3.2.2. När det gäller olagligt material hör en tydlig definition av vad som är olagligt uteslutande hemma på det rättsliga området. Problemet för närvarande rör gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster som ibland står i strid med rättsdefinitioner som skiljer sig mellan medlemsstaterna eller mellan unionens länder och tredje länder. I detta hänseende stöder Regionkommittén helhjärtat en ökad internationell harmonisering vad gäller att definiera olagligt innehåll och ansträngningar som görs i denna riktning.

3.2.3. Därefter kan självreglering bli aktuell genom att åtgärder vidtas för att upptäcka olagligt material och säkerställa att det inte blir tillgängligt. När det gäller Internet har redan flera förslag formulerats för att inrätta "insamlingscentraler" med syfte att centralt samla information om olagligt material.

3.2.4. När det gäller skadligt material, särskilt på Internet, verkar användningen av filtreringsmjukvara på basis av PICS-standarden (Platform for Internet Content Selection), tillsammans med en decentraliserad klassning av innehållet, vara den lösning som bäst respekterar olikheter mellan nationer, ja även mellan regioner, såväl som varje användares individuella frihet.

3.2.5. Uppkomsten av klassningsorgan bör emellertid främjas och på rättslig nivå bör tillhandahållandet av etikettering av särskilda servar för distribution gynnas. Detta tillvägagångssätt skulle göra det möjligt att hålla klassningsprocessen åtskild från eventuella önskemål från materialleverantören och därmed säkra oberoende.

3.2.6. För övrigt kommer man att märka att anti-våldschipen för TV inte möjliggör en decentralisering av materialbedömningen. Därför förefaller den föga förenlig med europeisk kulturell mångfald.

3.2.7. Regionkommittén anser det därför lämpligt att de nationella myndigheterna och Europeiska unionen, i samarbete med regionala och lokala myndigheter:

a) vidtar de rättsliga åtgärder som är nödvändiga för att Internetleverantörerna skall tvingas tillhandahålla kunderna med instrument för materialurval i enlighet med PICS-standarden,

b) uppmuntrar decentraliseringen av materialbedömningen genom att inrätta olika klassningsorgan och -system, antingen genom Internetaktörerna eller genom tredje part,

c) inrättar, alltefter vad som är aktuellt för var och en, ett system och en tjänst för "allmän" klassning, som skulle kunna fungera som referens.

3.2.8. Oavsett stödet till konkreta initiativ vill Regionkommittén samtidigt understryka att principiella ståndpunkter om yttrandefriheten talar för stor försiktighet när man utarbetar den programvara som skall filtrera uppgifter, så att det blir slutanvändaren och inte offentliga organ eller leverantörer som definierar vad som får betraktas respektive inte betraktas.

3.3. Det internationella samarbetet

3.3.1. Det ökade behovet av internationellt samarbete orsakas utan tvivel av den kontext och den utveckling som beskrivs i grönboken och i meddelandet.

3.3.2. Regionkommittén anser emellertid att det administrativa samarbetet inte kan begränsa sig till åtgärder i samband med förverkligandet av den inre marknaden, såsom föreslås i förslaget till direktiv om regelverkets öppenhet inom den inre marknaden för informationssamhällets tjänster.

3.3.3. Som redan påpekats skulle ett samarbete även vara motiverat när det gäller att söka hitta ett sammanhängande sätt att hantera å ena sidan olagligt material, å andra sidan det rättsliga området, för att uppnå så nära harmonisering som möjligt.

3.3.4. Vilken instans för internationellt samarbete som är lämplig bör emellertid avgöras på så sätt att kraven på kommersiell frihet inte går ut över det allmänintresse det är fråga om.

3.3.5. Målsättningen att uppnå ett effektivt polisiärt och rättsligt samarbete mellan unionens medlemsstater finner övertygande berättigande, när det gäller att förhindra att Internet utnyttjas av terrorister, narkotikasmugglare och den organiserade internationella brottsligheten. Regionkommittén vill rikta regeringskonferensens uppmärksamhet på detta för att man vid fördragsrevideringen på ett förnuftigt sätt skall förbättra mekanismerna för att underlätta förfarandet.

3.3.6. För övrigt välkomnar Regionkommittén de beslut som fattades av Europeiska rådet i Dublin den 13-14 december 1996 ifråga om bekämpning av den organiserade brottsligheten, inbegripet missbruk av de nya kommunikationsteknologierna, och bekämpning av sexuellt utnyttjande av barn och människohandel.

3.4. Utbildning om medierna

3.4.1. Regionkommittén anser att en så allmän och rättvis tillgång som möjligt till de nya audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna går via information, medvetandegörande och utbildning om medierna. Samma logik är vad som först och främst gäller för att minska den olagliga och skadliga användningen, genom att användarna görs ansvariga. Att utveckla tekniska åtgärder kan endast vara till marginell nytta utan denna mycket väsentliga dimension.

3.4.2. Regionkommittén har redan riktat kommissionens och rådets uppmärksamhet på detta problem, nämligen i sitt yttrande om Info 2000-programmet som antogs den 18 januari 1996. Enligt kommitténs uppfattning kan uppmuntran av nyttigt material av hög kvalitet också användas för att bekämpa olagligt och skadligt material.

3.4.3. Därför beklagar kommittén att så lite utrymme avsätts för detta i grönboken och i meddelandet. Som redan betonats i punkt 3.1.7 ovan anser ReK att även denna dimension bör övervägas ordentligt och utvärderas.

3.4.4. Regionkommittén önskar bli delaktig i genomförandet av initiativet "Inlärning i informationssamhället" och understryker att lokala och regionala organ, som ofta lyfts fram som maktfaktorer när det gäller att organisera utbildning, är oundgängliga instanser när det gäller att uppnå initiativets mål, under tiden som de pedagogiska funderingarna om att i stor skala använda multimedia som verktyg i utbildningen finslipas.

3.4.5. Systemet med föräldraansvar kommer att bli alltmer grundmurat när det baserar sig på adekvat information. Många föräldrar efterfrågar en utbildning med dessa nya tjänster. I detta hänseende bör de olika utbildningsanordnarna, från skola till utbildningsorgan för återanpassning till samhället, öppna sig för denna begäran från dem som ansvarar för barnets uppfostran.

3.4.6. Europeiska unionens och de nationella myndigheternas åtgärder kan emellertid inte begränsa sig till det strikt pedagogiska området. De måste även främja och uppmuntra pilotåtgärder, ibland genomförda på lokal nivå, som syftar till att utveckla en ansvarsfull användning av de nya elektroniska tjänsterna. Det måste finnas en tillräcklig budget för dessa åtgärder. För övrigt gäller det att säkerställa att dessa åtgärder sprids till så många som möjligt, genom att gynna en lättbegriplig uppläggning snarare än en med svårtillgänglig teknisk vokabulär.

4. Slutsatser

4.1. Regionkommittén delar rådets och Europaparlamentets oro inför uppkomsten av den kriminella användningen av de nya elektroniska tjänsterna, särskilt Internet, där det sexuella utnyttjandet av barn är den mest motbjudande varianten. Kommittén godtar kommissionens tillvägagångssätt att parallellt föreslå kortsiktiga åtgärder med särskild inriktning på Internet och ett omfattande samråd angående en övergripande strategi på medellång och lång sikt, inbegripet det inom- och utomeuropeiska internationella samarbetet.

4.2. Det är högst väsentligt att man inför detta problem undviker lösningar som skulle medföra inskränkningar i yttrandefriheten, rätten till information eller individers fria val, med förbehåll för de restriktioner som anges i artikel 10.2 i Europakonventionen om de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna. Grönboken och meddelandet undviker dessa stötestenar.

4.3. Regionkommittén är särskilt angelägen om den nödvändiga samstämmigheten mellan de rättsliga och de praktiska instrumenten som skall införas inom unionen och medlemsstaterna. Denna strävan efter harmoni och effektivitet kan uppnås genom att en konceptuell ram antas där viktiga begrepp definieras såsom de nya kommunikationsslagens rättsliga natur eller en särskillnad av rollerna för de olika nivåerna i alla kommunikationskanaler. För att ett ansvarssystem skall kunna inrättas krävs ett analys- och utvärderingsarbete som måste beakta varje ny tjänsts särskilda egenskaper, särskilja typen av material - olagligt eller skadligt för minderåriga - bedöma operatörernas grad av kontroll över informationen och i centrum av denna mekanism integrera användaren, vars sociokulturella miljö kan se olika ut. Med användare avses även de minderåriga som staterna skall ge särskilt skydd.

4.4. ReK rekommenderar dessutom kommissionen att arrangera samrådsförfaranden för att stämma av definitionen av problemområdenas begrepp (t.ex. "pornografi"), vilket är en absolut nödvändig utgångspunkt för den praktiska tillämpningen av strategierna.

4.5. Regionkommittén betonar föräldrarnas roll när det gäller att kontrollera det skadliga materialets tillgänglighet, särskilt via Internet, och efterlyser en fortsatt utveckling av tekniska åtgärder som gör det möjligt att begränsa denna mottagning. När det gäller Internet är det värt att undersöka ett system grundat på tillhandahållande av filtreringsmjukvara, t.ex. på basis av PICS-standarden, i kombination med ett decentraliserat system för etikettering av material. Det är emellertid viktigt att gynna klassningsorgan som är fristående från producentorgan eller materialdistributörer. I samband med bedömningsförfarandet bör man även se till att ungdomar engageras i rimlig omfattning i rådgivande grupper.

4.6. Kommittén anser emellertid att utbildningen om medierna utformad så att det blir möjligt för så många som möjligt att ansvarsfullt utnyttja de nya tjänsterna, samt uppmuntran av kvalitetsproduktioner, är två dimensioner som är lika viktiga som kontrollåtgärderna och -teknikerna. Härvidlag har de lokala och regionala organen sin roll, i samarbete med de europeiska myndigheterna och medlemsstaterna.

Bryssel den 13 mars 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 210, 14.8.1995, s. 109.

() EGT nr C 129, 2.5.1996, s. 31-32.

() EGT nr C 302, 14.11.1995, s. 23.

() EGT nr C 210, 14.8.1995, s. 41.

() EGT nr C 100, 2.4.1996, s. 48.

() EGT nr C 129, 2.5.1996, s. 39.

() EGT nr C 250, 26.9.1996, s. 39.

() EGT nr C 337, 11.11.1996, s. 49.

() Särskilt Europaparlamentets resolution av den 19 september 1996 om minderåriga våldsoffer och dess tidigare resolutioner om barnets rättigheter och om människosmuggling. Se även resultatet från de informella sammanträdena med ministrar med ansvar för telekommunikationer, kultur och audiovisuella frågor i Bologna den 24 april 1996, samt från sammanträdet för ministrarna med ansvar för inrikes och rättsliga frågor den 26-27 september 1996 i Dublin, rådets slutsatser från den 27 september 1996 om pedofili och Internet, rådets resolution om "kultur och audiovisuella frågor" från den 25-26 september 1996 i Galway och rådets resolution om "telekommunikationer" av den 28 november 1996 om meddelanden med olagligt eller skadligt innehåll som sprids över Internet. Se även ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Dublin den 13-14 december 1996 ifråga om rättsliga och inrikes frågor.

() KOM(96) 392 slutlig - 96/0220 COD.

() EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8.

() Rapport från en arbetsgrupp med representanter från flera ministerier om Internet, under Falque-Pierrotins ordförandeskap, 16.3.1996-16.6.1996.

() Europarådet, "Des autoroutes de l'information à la démocratie électronique. De l'impact des technologies de l'information et de la communication sur nos libertés".