Ändrat förslag till Europaparlamentets och Rådets direktiv om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Kommissionen antog den 20 mars 2002 ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om arbetsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag [1]... Förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet den 21 mars 2002.

[1] Kom(2002) 149, EGT C...., ......, s.

Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig över förslaget den 19 september 2002 [2].

[2] EGT C ..., s.

Europaparlamentet yttrade sig vid första behandlingen den 21 november 2002 [3].

[3] EGT C ..., s.

2. ÄNDRINGSFÖRSLAG

A - Europaparlamentets ändringsförslag som godtagits av kommissionen

Ändringarna i detta ändrade förslag är av två slag. Det första slaget av ändringar är sådana där man för tydlighetens eller exakthetens skull har formulerat om artiklarna eller lagt till nya bestämmelser i texten. Det andra slaget av ändringar är sådana som ändrar textens innehåll och räckvidd genom att viktiga bestämmelser antingen läggs till eller utgår.

Kommissionen kan godta alla nedan angivna ändringsförslag, i sin helhet eller delvis, eftersom de bidrar till att förbättra förslaget utan att dess mål och politiska genomförbarhet påverkas.

-Ändringsförslag 1 (ändring av direktivets titel): se förslagets titel.

-Ändringsförslag 4 (omformulering av skäl 4): se skäl 4.

-Ändringsförslag 6 (klargör hur detta förslag hänger samman med direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete): se skäl 7.

-Ändringsförslag 15 (inför de ändringar som föreslås till artikel 5.1): se skäl 15.

-Ändringsförslag 20 (inför de ändringar som föreslås till artikel 4): se skäl 19.

-Ändringsförslag 22 (förstärker subsidiaritetsprincipen): se skäl 22.

-Ändringsförslag 23 (omformulering av tillämpningsområdet för att bättre återspegla den triangelrelation som är typisk för arbete för bemanningsföretag): se artikel 1.1.

-Ändringsförslag 26 (förstärkning av artikel 2): se artikel 2.

-Ändringsförslag 27 (definition av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag): se artikel 3.1 b.

-Ändringsförslag 28 (definitionen av jämförbar arbetstagare utgår): denna definition utgår i artikel 3.

-Ändringsförslag 29 (klargör definitionen av uppdrag): se artikel 3.1 c.

-Ändringsförslag 30 (definition av bemanningsföretag läggs till): se artikel 3.1 d.

-Ändringsförslag 31 (definition av kundföretag läggs till): se artikel 3.1 e.

-Ändringsförslag 32 (klargör definitionen av grundläggande arbets- och anställningsvillkor): se artikel 3.1 f och artikel 5.1 andra stycket.

-Ändringsförslag 85 (klargör att lönefrågan hör till medlemsstaternas ansvarsområde): se artikel 3.2.

-Ändringsförslag 33 (klargör vilka grupper av arbetstagare som inte kan undantas från direktivets tillämpningsområde): se artikel 3.2

-Ändringsförslag 34 (medlemsstaternas skyldighet att se över begränsningar eller förbud endast när det gäller vissa grupper av arbetstagare eller vissa näringsgrenar utvidgas till att gälla samtliga befintliga begränsningar och förbud, det har införts fler skäl som kan motivera förbud och begränsningar): se artikel 4.1 och 4.2.

-Ändringsförslag 35 (tillägg för att klargöra att de befintliga bestämmelserna om registrering och övervakning av arbetstagare som hyrs ut av ett bemanningsföretag inte skall anses vara förbud eller begränsningar i enlighet med föregående ändring): se artikel 4.3.

-Ändringsförslag 36 (ny bestämmelse som klargör att arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag inte får ersätta arbetstagare som strejkar i kundföretaget): se skäl 20.

-Ändringsförslag 87 (den del där principen om icke-diskriminering formuleras om godtas): se artikel 5.1 första stycket.

-Ändringsförslag 86 (den del som gäller begränsning av undantaget till att gälla lönen och samråd med arbetsmarknadens parter): se artikel 5.2.

-Ändring 92 (den del där det föreskrivs att man på förhand måste samråda med arbetsmarknadens parter och att de får behålla befintliga kollektivavtal godtas): se artikel 5.3.

-Ändringsförslag 71 (endast den del där det föreskrivs att möjligheten att göra undantag begränsas till att gälla lön godtas ): se artikel 5.4.

-Ändringsförslag 43 (artikel 5.5 utgår): bestämmelserna i artikel 5.5 i förra versionen utgår.

-Ändringsförslag 44 (klargör att tillämpningsföreskrifterna för artikel 5 skall fastställas av arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell praxis): se artikel 5.5.

-Ändringsförslag 46 (tillägg för att klargöra hur information om lediga platser kan tillkännages): se artikel 6.1.

-Ändringsförslag 47 (klargör de bestämmelser om förbud mot ingående av ett anställningsavtal): se artikel 6.2.

-Ändringsförslag 48 (klargör räckvidden av förbudet mot att kräva ersättning): se artikel 6.3.

-Ändringsförslag 49 (klargör vad som avses med social service): se artikel 6.4.

-Ändringsförslag 51 (tillägg för att beakta att arbetstagarrepresentationen kan fastställas genom kollektivavtal): se artikel 7.

-Ändringsförslag 52 (inför en möjlighet för arbetstagaren att välja mellan att ta till egna åtgärder eller handla genom sina företrädare i det fall att bestämmelserna i direktivet inte följs): se artikel 10.

B - Europaparlamentets ändringsförslag som inte godtagits av kommissionen

Kommissionen kan däremot inte på detta stadium godta de övriga ändringar som parlamentet har föreslagit. En del av dem verkar inte ge något mervärde eller vara godtagbara ur strikt juridisk synpunkt. Andra skulle enligt kommissionens åsikt kunna rubba jämvikten i den ursprungliga texten.

2002/0072 (COD)

Ändrat förslag till Europaparlamentets och Rådets direktiv

om arbete som utförs av personal som hyrs ut av bemanningsföretag

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [4],

[4] EGT C ..., s.

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [5],

[5] EGT C ..., s.

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [6],

[6] EGT C ..., s.

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [7], och

[7] EGT C ..., s.

av följande skäl:

(1) Denna rättsakt respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, och den syftar särskilt till att fullt ut garantera efterlevnaden av artikel 31 i denna stadga, i vilken det föreskrivs att varje arbetstagare har rätt till hälsosamma, säkra och värdiga arbetsförhållanden, en begränsning av den maximala arbetstiden, dygns- och veckovila samt årlig betald semester.

(2) I punkt 7 i Europeiska gemenskapens stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare föreskrivs bland annat att förverkligandet av den inre marknaden måste leda till att levnads- och arbetsvillkoren för arbetstagarna inom Europeiska gemenskapen förbättras. Detta skall ske genom en tillnärmning av dessa villkor samtidigt som de förbättras, i synnerhet vad gäller andra arbetsformer än tillsvidareanställning, såsom visstidsanställning, deltidsarbete, tillfällig anställning och säsongsarbete.

(3) I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 fastställdes ett nytt strategiskt mål för Europeiska unionen, nämligen "att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning".

(4) Enligt EU:s sociala agenda - som Europeiska rådet antog vid sitt möte i Nice den 7-9 december 2000 på grundval av kommissionens meddelande - samt enligt Europeiska rådets slutsatser i Stockholm den 23-24 mars 2001 och rådets beslut av den 19 januari 2001 om riktlinjerna för sysselsättningen 2001, bör en tillfredsställande och smidig arbetsorganisation införas, bland annat genom nya arbetsformer med reglerad flexibilitet som ger en god trygghet och en högre yrkesstatus åt berörda arbetstagare, samtidigt som de jämkar samman arbetstagarnas önskemål och företagens behov.

(5) Kommissionen förde den 27 september 1995 ett samråd med arbetsmarknadens parter om den möjliga inriktningen på en gemenskapsåtgärd rörande flexibel arbetstid och trygghet för arbetstagarna.

(6) Kommissionen ansåg efter detta samråd att en gemenskapsåtgärd var önskvärd och samrådde därför på nytt med arbetsmarknadens parter den 9 april 1996 om det planerade förslagets innehåll.

(7) De avtalsslutande parterna förklarade i ingressen till det ramavtal om visstidsarbete som slöts den 18 mars 1999 att de hade för avsikt att utreda behovet av liknande avtal för personal inhyrd från personaluthyrningsföretag och att inte inkludera personal inhyrd från bemanningsföretag i direktivet om visstidsarbete.

(8) De allmänna branschövergripande organisationerna - Europeiska industri- och arbetsgivarorganisationen (UNICE), Europeiska centrumet för offentliga affärsverk och företag (CEEP) och Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) - har i en gemensam skrivelse informerat kommissionen om att de vill inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 138.4 i EG-fördraget, och i en gemensam skrivelse bad de kommissionen om en tidsfrist på ytterligare tre månader. Kommissionen biföll denna begäran och förlängde förhandlingstiden till och med den 15 mars 2001.

(9) Den 21 maj 2001 meddelade arbetsmarknadens parter att deras förhandlingar om arbetskraft från bemanningsföretag hade strandat.

(10) Rättsläget för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag inom unionen kännetecknas av stora skillnader.

(11) Inhyrning av personal från bemanningsföretag bör tillgodose företagens behov av flexibilitet och arbetstagarnas behov av att förena privatliv och yrkesliv samt bidra till att det skapas arbetstillfällen och till deltagande och inträde på arbetsmarknaden.

(12) Syftet med detta direktiv är att skapa en ram som skyddar den personal som hyrs ut av bemanningsföretag och som även utgör en gemensam och smidig ram för att främja verksamheten för branschens företag inom Europeiska gemenskapens territorium, och samtidigt undviker att skapa administrativa, ekonomiska och rättsliga hinder som motverkar bildande och utveckling av små och medelstora företag.

(13) Detta direktiv bör tillämpas med iakttagande av fördraget, särskilt när det gäller fritt tillhandahållande av tjänster och fri etableringsrätt, och utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 [8] om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster.

[8] EGT L 18, 21.1.1997, s. 1.

(14) I rådets direktiv 91/383/EEG av den 25 juni 1991 [9] om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande fastställs bestämmelser som skall tillämpas på arbetskraft från bemanningsföretag i fråga om säkerhet och hälsa i arbetet.

[9] EGT L 206, 29.7.1991, s. 19.

(15) Grundläggande arbets- och anställningsvillkor för personal som hyrs ut av bemanningsföretag bör åtminstone motsvara de villkor som skulle gälla för dem om de hade anställts av kundföretaget för att utföra samma arbete .

(16) När det gäller arbetstagare som är knutna till ett bemanningsföretag genom ett avtal om tillsvidareanställning är det, med beaktande av det särskilda skydd som följer av den typ av anställningsavtal de har, lämpligt att föreskriva en möjlighet att göra undantag från de bestämmelser som gäller i kundföretaget.

(17) Med hänsyn till behovet av att upprätthålla en viss flexibilitet i anställningsförhållandet, bör det föreskrivas att medlemsstaterna får överlåta åt arbetsmarknadens parter att fastställa grundläggande arbets- och anställningsvillkor som är avpassade till den särskilda karaktären av vissa typer av arbeten eller vissa näringsgrenar.

(18) En viss flexibilitet bör säkerställas när det gäller tillämpningen av principen om icke-diskriminering i de fall då de uppdrag för utförande av ett arbete på grund av sin karaktär eller varaktighet inte överstiger sex veckor.

(19) Den förbättring av det grundläggande skyddet för arbetstagare från bemanningsföretag som följer av tillämpningen av detta direktiv motiverar att det görs en periodisk översyn av eventuella begränsningar eller förbud mot anlitande av arbetskraft från bemanningsföretag och att de tas bort om de inte längre är motiverade. De begränsningar eller förbud som kan komma att bibehållas bör endast motiveras av skäl av allmänt intresse, med beaktande bland annat av arbetstagarnas skydd, kraven på hälsa och säkerhet i arbetet och behovet av en väl fungerande arbetsmarknad och av att förebygga missbruk.

(20) Bestämmelserna i detta direktiv om begränsningar eller förbud mot anlitande av arbetskraft från bemanningsföretag bör inte påverka tillämpningen av nationell lagstiftning eller praxis enligt vilken det är förbjudet att ersätta arbetstagare som strejkar med arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag.

(21) Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag bör vara företrädda.

(22) I överensstämmelse med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget kan målen för den åtgärd som avses ovan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, eftersom det gäller att fastställa en harmoniserad ram på gemenskapsnivå som skyddar arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag. På grund av den föreslagna åtgärdens omfattning eller verkningar kan dessa mål bättre uppnås på gemenskapsnivå genom att det införs minimikrav som skall tillämpas i hela Europeiska gemenskapen i syfte att få till stånd en gemensam ram för medlemsstaterna som kan underlätta integreringen av arbetsmarknaderna i Europeiska unionen och arbetskraftens rörlighet över gränserna, särskilt i gränsregioner. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Tillämpningsområde

1. Detta direktiv skall tillämpas på arbetstagare som har ett anställningsavtal eller anställningsförhållande med ett bemanningsföretag och som ställs till ett kundföretags förfogande för att tillfälligt arbeta i detta företag under dess kontroll.

2. Detta direktiv skall tillämpas på offentliga och privata företag som bedriver ekonomisk verksamhet med eller utan vinstsyfte och som verkar som bemanningsföretag eller kundföretag.

3. Medlemsstaterna får, efter samråd med arbetsmarknadens parter, föreskriva att detta direktiv inte skall tillämpas på anställningsavtal eller anställningsförhållanden som sluts inom ramen för särskilda offentliga program för yrkesinriktad utbildning, arbetslivsintegrering och omskolning eller sådana program som stöds av offentliga myndigheter.

Artikel 2

Syfte

Detta direktiv syftar till:

1. Att skydda arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag och förbättra arbetskvaliteten för uthyrd arbetskraft genom att garantera att principen om icke-diskriminering tillämpas på arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag och att erkänna bemanningsföretag som arbetsgivare.

2. Att fastställa en lämplig ram för anlitande av arbetskraft från bemanningsföretag för att bidra till att skapa fler arbetstillfällen och till en väl fungerande arbetsmarknad .

Artikel 3

Definitioner

1. I detta direktiv avses med

a) arbetstagare: var och en som i den berörda medlemsstaten i egenskap av arbetstagare är skyddad enligt nationell arbetsrätt,

b) arbetstagare som hyrs ut av ett bemanningsföretag: arbetstagare som har ett anställningsavtal eller anställningsförhållande med ett bemanningsföretag för att kunna ställas till ett kundföretags förfogande för att tillfälligt arbeta i detta företag under dess kontroll.

c) uppdrag: den period då en arbetstagare från ett bemanningsföretag står till ett kundföretags förfogande för att tillfälligt arbeta i detta företag under dess kontroll,

d) bemanningsföretag: varje fysisk eller juridisk person som i enlighet med nationell lagstiftning ingår anställningsavtal eller inleder anställningsförhållanden med arbetstagare som skall hyras ut eller ställas till kundföretag förfogande för att tillfälligt arbeta i dessa företag under deras kontroll.

e) kundföretag: varje fysisk eller juridisk person för vilken och under vars kontroll personal som hyrs ut av bemanningsföretag tillfälligt arbetar.

f) grundläggande arbets- och anställningsvillkor: arbets- och anställningsvillkor som fastställts i lagar, föreskrifter eller andra författningar samt kollektivavtal och andra allmänna bestämmelser och som avser

i) arbetstidens längd, övertid, raster, vilotid, nattarbete, betald semester och helgdagar,

ii) lön.

2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av nationell rätt när det gäller definitionen av lön, anställningsavtal, anställningsförhållande eller arbetstagare.

Medlemsstaterna får inte undanta arbetstagare, anställningsavtal eller anställningsförhållanden från tillämpningsområdet för detta direktiv enbart till följd av att det rör sig omdeltidsanställda, visstidsanställda , eller

personer som har ett anställningsavtal eller anställningsförhållande med ett bemanningsföretag. Artikel 4

Översyn av förbud eller begränsningar

1. Begränsningar eller förbud mot anlitande av arbetskraft från bemanningsföretag skall endast motiveras av skäl av allmänt intresse, med beaktande bland annat av arbetstagarnas skydd, kraven på hälsa och säkerhet i arbetet och behovet av en väl fungerande arbetsmarknad och av att förebygga missbruk.

2. Medlemsstaterna skall, efter samråd med arbetsmarknadens parter, enligt nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal och nationell praxis, göra en översyn av de ovan nämnda begränsningarna eller förbuden för att kontrollera om de fortfarande är motiverade på grund av de skäl som anges i punkt 1. Om så inte är fallet skall medlemsstaterna undanröja dessa begränsningar eller förbud. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om resultatet av denna översyn.

3. Punkterna 1 och 2 skall inte påverka tillämpningen av nationella krav i fråga om registrering, godkännande, certifiering, finansiella garantier eller övervakning av bemanningsföretag.

KAPITEL II

ARBETS- OCH ANSTÄLLNINGSVILLKOR

Artikel 5

Principen om icke-diskriminering

1. De grundläggande arbets- och anställningsvillkoren för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag skall, under den tid uppdraget i kundföretaget varar, åtminstone motsvara de villkor som skulle gälla för dem om de hade anställts direkt av kundföretaget i fråga för att utföra samma arbete.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i föregående stycke skall de befintliga reglerna i kundföretaget om

i) skydd av gravida och ammande kvinnor och skydd av barn och ungdomar, och om

ii) lika behandling av kvinnor och män samt åtgärder som vidtas för att motverka diskriminering och trakasserier på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning

följas oberoende av om de fastställts i lagar, föreskrifter eller andra författningar, kollektivavtal eller i andra allmänna bestämmelser.

2. När det gäller lönen får medlemsstaterna, efter samråd med arbetsmarknadens parter, föreskriva att undantag kan göras från den princip som fastställs i punkt 1 när personal som är knuten till ett bemanningsföretag genom ett avtal om tillsvidareanställning fortfarande uppbär lön under tiden mellan utförandet av två uppdrag.

3. Medlemsstaterna får efter att ha samrått med arbetsmarknadens parter på lämplig nivå göra det möjligt för dessa att behålla eller ingå kollektivavtal om undantag från den princip som fastställs i punkt 1, förutsatt att den personal som hyrs ut av bemanningsföretag tillförsäkras ett adekvat skydd.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 ovan, får medlemsstaterna när det gäller lön föreskriva att punkt 1 inte skall tillämpas när en arbetstagare som hyrs ut av ett bemanningsföretag utför ett eller flera uppdrag i rad i samma kundföretag för ett arbete som på grund av sin varaktighet eller karaktär kan utföras under en period som inte överstiger sex veckor.

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att undvika en oskälig tillämpning av denna punkt.

.

5. Tillämpningsföreskrifter för bestämmelserna i denna artikel skall fastställas av medlemsstaterna efter samråd med arbetsmarknadens parter. Medlemsstaterna får också överlåta åt arbetsmarknadens parter på lämplig nivå att fastställa dessa tillämpningsföreskrifter genom avtal, i enlighet med nationell praxis.

Artikel 6

Tillgång till fast anställning och arbete av god kvalitet

1. De arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag skall informeras om lediga platser i kundföretaget så att de garanteras samma möjligheter att få fast anställning som övriga arbetstagare i detta företag. Sådan information kan lämnas genom ett allmänt anslag på lämplig plats i det kundföretag för vilket och under vars kontroll de uthyrda arbetstagarna tillfälligt arbetar.

2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att bestämmelser som förbjuder eller som leder till att ingående av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande förhindras mellan kundföretaget och den arbetstagare som hyrts ut av bemanningsföretaget efter det att uppdraget har avlutats, ogiltigförklaras eller kan ogiltigförklaras.

Denna punkt skall inte påverka bestämmelser enligt vilka bemanningsföretag erhåller skälig ersättning för tjänster som tillhandahållits i kundföretaget när det gäller uppdraggivande för samt rekrytering och utbildning av uthyrda arbetstagare.

3. Bemanningsföretagen får inte kräva någon ersättning från arbetstagarna, i synnerhet inte för en placering i kundföretagen eller för att de ingår ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande med kundföretaget efter det att deras uppdrag i kundföretaget i fråga har upphört.

4. Personal som hyrs ut av bemanningsföretag skall ha tillgång till kundföretagets gemensamma inrättningar eller service, till exempel restauranger, barnomsorg eller transport, på samma villkor som arbetstagare anställda direkt av kundföretaget, såvida inte en särbehandling är motiverad av objektiva skäl.

5. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder eller främja dialogen mellan arbetsmarknadens parter, enligt nationell sedvänja eller praxis, med sikte på

- att förbättra tillgången till utbildning i bemanningsföretagen för de arbetstagare som hyrs ut, även under perioder mellan uppdragen, för att främja deras karriärutveckling och anställbarhet, och

- att förbättra tillgången till utbildning för arbetstagare som hyrs ut i de kundföretag där de är placerade.

Artikel 7

Representation för personal som hyrs ut

Den personal som hyrs ut skall, enligt villkor som medlemsstaterna har fastställt, räknas med i bemanningsföretaget vid beräkning av den tröskel över vilken organ för arbetstagarrepresentation enligt gemenskaprätten och nationell rätt eller kollektivavtal skall inrättas.

Medlemsstaterna får enligt villkor de själva fastställer föreskriva att denna personal skall räknas med i kundföretaget vid beräkning av den tröskel över vilken organ för arbetstagarrepresentation enligt gemenskapsrätten och nationell rätt eller kollektivavtal får inrättas, på samma villkor som direkt anställda i kundföretaget under en lika lång tidsperiod räknas eller skulle räknas med.

Artikel 8

Information till arbetstagarrepresentanter

Utan att det påverkar tillämpningen av strängare och/eller mera specifika nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser om information och samråd, skall kundföretaget lämna relevanta upplysningar om sitt anlitande av arbetskraft från bemanningsföretag när information lämnas om sysselsättningsläget i företaget till de organ för arbetstagarrepresentation som inrättats enligt gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning.

KAPITEL III

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 9

Minimikrav

1. Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som är förmånligare för arbetstagarna, eller att främja eller medge att kollektivavtal eller andra avtal som är förmånligare för arbetstagarna sluts mellan arbetsmarknadens parter.

2. Genomförandet av detta direktiv skall inte i något fall vara tillräckligt skäl för att motivera en sänkning av den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna på de områden som omfattas av detta direktiv. De åtgärder som vidtas för att genomföra detta direktiv skall inte påverka rätten för medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter att, med hänsyn till hur förhållandena utvecklas, besluta om andra lagar eller författningar än de som finns när detta direktiv antas, förutsatt att minimikraven i detta direktiv respekteras.

Artikel 10

Sanktioner

Medlemsstaterna skall fastställa de sanktioner som skall tillämpas vid överträdelse av de nationella bestämmelser som fastställs för tillämpning av detta direktiv samt vidta de åtgärder som behövs för att se till att de genomförs. De sanktioner som fastställs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den dag som anges i artikel 11, och varje senare ändring snarast möjligt. De skall särskilt se till att arbetstagarna och deras företrädare på ett lämpligt sätt kan se till att de skyldigheter som föreskrivs i detta direktiv fullgörs.

Artikel 11

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (två år efter antagandet), eller försäkra sig om att arbetsmarknadens parter inför nödvändiga bestämmelser genom avtal, varvid medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs så att de alltid kan garantera de resultat som föreskrivs genom detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 12

Översyn av kommissionen

Senast den... (fem år efter antagandet av detta direktiv) skall kommissionen i samråd med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå se över tillämpningen av direktivet och vid behov föreslå parlamentet och rådet nödvändiga ändringar.

Artikel 13

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 14

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande