[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 22.6.2007

SEK(2007) 852

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR åtföljande

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om bildandet av det gemensamma företaget Eniac Sammanfattning av KONSEKVENSBEDÖMNING [KOM(2007) 356 slutlig SEK(2007) 851]

INLEDNING

Ett gemensamt teknikinitiativ i form av ett offentlig-privat partnerskap mellan industrin, medlemsstater och kommissionen planeras på området nanoelektronik. Initiativet har följande huvudmål:

– Att öka och i ett enda program samordna de medel som krävs för ett industrilett FoU-samarbete i Europa samt att överföra resultat till betydelsefulla tillämpande sektorer.

– Att öka antalet strategiska partnerskap och initiativ mellan europeiska partner och att förse den europeiska industrin med den kritiska massa av resurser och kompetens som behövs för att kunna spela en avgörande roll på global nivå.

– Att testa en ny strategi för att genomföra industrins FoU-verksamhet på ett sätt som effektivt föregriper de förändrade affärs- och forskningsmodellerna, är bättre anpassad till industrins behov, särskilt små och medelstora företags behov, och för första gången för samman nationella medel, EU-medel och medel från den privata sektorn.

Detta dokument fokuserar på konsekvensanalysen av ett sådant gemensamt teknikinitiativ och bygger på resultaten av kommissionens omfattande samråd med intressenter på området nanoelektronik.

PROBLEM OCH UTMANINGAR

Nanoelektronik har stor genomslagskraft och är i dag en motor för innovation på många områden, inbegripet mobil kommunikation, transport, databearbetning, konsumtionsprodukter och automatiserad tillverkning. Detta gör att den har stor ekonomisk betydelse och en hög socio-ekonomisk relevans i fråga om säkerhet, hälsovård, åldrande, energibesparing och miljöövervakning. Europa måste värna sin förmåga att utveckla och tillverka produkter i enlighet med sina egna standarder för hög kvalitet, hållbarhet och miljövänlighet.

Nanoelektronik är en global marknad (265 miljarder US-dollar 2005) som direkt stimulerar en större elektronikbransch (1 340 miljarder US-dollar), men Europa vinner inte några marknadsandelar. Europe är nettoimportör av nanoelektronik: 12 % av världens produktionskapacitet för halvledare ligger i Europa medan 20 % världens halvledarprodukter konsumeras i Europa. Den globala konkurrensen är mycket hård, särskilt från länder som Taiwan, Korea, Kina och USA.

Affärsmodellerna förändras. Nanoelektronik blir en internationell verksamhet. Företag som utvecklar och tillverkar halvledare (IDM-företag, Integrated Design and Manufacturing) förlitar sig i allt större utsträckning på kiselsmedjor (tillverkare av komponenter på kunders uppdrag) och går fab-lite, dvs. lägger ut större delen av tillverkningen för sin mervärdesverksamhet, eller har ingen tillverkning alls utan går fab-less, och samarbetar i ekosystem av kunskap för sin FoU och i strategiska allianser för tillgången till de mest avancerade teknologierna. Detta beror på att det krävs allt större kapitalinvesteringar (t.ex. 5,5 miljarder euro för en typisk megafabrik) för forskning om och tillverkning av den nya generationen komponenter. Detta är mer än vad enskilda företag klarar av (med undantag för Intel) i fråga om avkastningsgrad (18 %) för forskning. Följaktligen genomförs generisk teknikforskning inom nanoelektronik endast inom ett fåtal stora allianser, medan tillverkningen av avancerade standardprodukter görs i ett fåtal megafabriker. Europa måste se till att de europeiska företagen kan spela en strategisk roll i dessa globala allianser och behålla mervärdesverksamheter, inklusive avancerad tillverkning, i Europa, tillgänglig för europeiska partner (inbegripet små och medelstora företag verksamma inom utrustning, support, systemintegration och design). En av de största riskerna i konkurrenshänseende skulle vara en ”teknologisk lockout”, dvs. att europeiska leverantörer halkar så långt efter sina konkurrenter att de inte kan hinna ifatt.

Forskningsmodellerna förändras. Europa måste vidare se till att forskningen kan genomföras på europeisk hemmaplan för att kunna behålla arbeten med ett högt mervärde i Europa. Detta förutsätter en förändring bort från den linjära modellen där forskningsresultat överförs från universitet till institut och industrin, till en modell där forskning genomförs genom samarbete och är fast förankrad i det industriella nätverk som stöder ekosystem av kunskap. Dessutom måste forskningen producera en tillräcklig kritisk massa och möjliggöra delad tillgång till kostnadskrävande infrastruktur på aktuell teknisk nivå, som stöder den europeiska industrin och dess forskare i deras globala verksamhet.

Omlokalisering av tillverkning av nanoelektronik medför en konkret risk för att även mervärdesverksamhet flyttar till andra delar av världen. Några länder har tagit fram särskilda incitament för att locka till sig och behålla utländska investeringar i halvledare. EU däremot saknar en målmedveten sektoriell strategi för att stödja denna nyckelindustri. Europa måste svara med jämförbara åtgärder.

Ökad produktprestanda och funktionalitet. Framsteg inom miniatyrisering gör det möjligt att integrera IKT överallt, vilket skapar ytterligare funktionalitet, mer intelligens och mer personliga produkter och tjänster. Denna mervärdesverksamhet är avgörande för produktdiversifiering och en hög europeisk kompetens. Den utgör grunden för en europeisk strategisk forskningsagenda som kombinerar miniatyrisering med andra element av systemintegration inriktade på viktiga ledande marknader i Europa. Detta rymmer en enorm ekonomisk potential i det kunskapsbaserade samhället. Europa har helt enkelt inte råd att hamna på efterkälken och bli beroende av utvecklingen i andra av världens regioner för sina sociala framsteg och sitt sociala välmående. Halvledarindustrin måste dessutom ta itu med utmaningen att ta hänsyn till att produkternas livscykel blir allt kortare samtidigt som produkternas komplexitet ökar. Endast en väsentlig investering i avancerad FoU-verksamhet kommer att göra det möjligt att hålla uppe innovationstakten inom denna sektor.

Många olika tekniska utmaningar. Samtidigt som tekniken krymper inom nanoområdet blir forskningen allt mer tvärvetenskaplig. Att föra samman europeisk kompetens är avgörande för den framtida utvecklingen. Det faktum att det blir allt svårare att övervinna de tekniska hindren kräver ökade mänskliga insatser och en kostnadskrävande infrastruktur. För att nå milstolparna krävs en mobilisering av alla resurser och ett världsomfattande samarbete. Dessutom förväntas den traditionella miniatyriseringen ha nått sina gränser om 10–15 år. Verksamheter måste inledas för att vara redo efter den traditionella förminskningen av apparater. En del av forskningen och utvecklingen måste inriktas på att förbättra effektiviteten i produktionen. Förmågan att utveckla nya produkter hänger inte med den tekniska utvecklingen. Den europeiska forskningsfabriken måste ändra inriktning för att bättre kunna utnyttja de tekniska möjligheterna och måste öka investeringarna i tillämpad forskning. Detta kräver en grundläggande förändring bort från ett enda vetenskapligt, tekniskt tänkande till ett tänkande som grundas på tvärvetenskapliga system.

Europas offentliga forskningsinvesteringar i nanoelektronik är uppsplittrade: Eureka, ramprogrammet, nationella/regionala initiativ (inklusive olika ”pôles de compétitivité”). Europas forskningslandskap kräver följaktligen en övertygande, effektiv och samordnande strategi på området nanoelektronik.

Marknadsmisslyckanden berättigar en offentlig intervention på området nanoelektronik. Grundläggande kunskap, utveckling av ny utrustning, nya material och nya designverktyg skär igenom många tillämpningsområden, är svåra att skydda, skapar omfattande spillover-effekter i form av kunskap och kan betraktas som en ”kollektiv nyttighet”. Forskning är spekulativ och utnyttjandet av resultaten osäkert med en knivskarp global konkurrens, vilket resulterar i bristfällig och asymmetrisk information. Små och medelstora företag vars verksamhet är inriktad på högteknologiska innovativa projekt kan ha svårt att nå den kritiska massa som krävs för att konkurrera på internationell nivå. Nanoelektronikens genomslagskraft inom en mängd olika industrier, offentliga verksamheter och nya samhällstillämpningar gör det omöjligt för FoU-aktörer att full ut skörda frukten av sina insatser. Detta skapar omfattande spillover-effekter av FoU och positiva externa effekter. Samordnings- och nätverksproblem mellan marknadsaktörer, offentlig sektor och tvärvetenskapliga tillämpningsområden berättigar också offentlig intervention inom FoU före det konkurrensutsatta stadiet.

Policy

De berörda parterna har insett hur pass allvarliga dessa problem är och har samlats inom den europeiska teknikplattformen Eniac, inom vilken alla möjliga aktörer samarbetar för att förstärka EU:s ledande ställningen inom design, integration och tillhandahållandet av nanoelektronik. Plattformen har offentliggjort en europeisk strategisk forskningsagenda som sammanfattar utvecklingen på området från ett medellångt till långt perspektiv och som fastställer ett antal viktiga tekniska och regelmässiga utmaningar för Europa.

Det föreslagna gemensamma teknikinitiativet Eniac kommer att vara en av pelarna för att genomföra de tekniska och ekonomiska målen inom den europeiska teknikplattformen Eniac. Det gemensamma teknikinitiativet skall medverka till att dela de ökande kostnaderna för FoU-verksamheten och infrastrukturerna, ta eller bibehålla ledarskapet inom olika tillämpningar av halvledarteknik, förvalta tekniska genombrott och konstruktionsgenombrott i syfte att överbrygga den allt större klyftan mellan vad som är möjligt rent tekniskt och vad som är ekonomisk genomförbart, förse små och medelstora företag med effektiva verktyg för att stödja dem i deras innovationsverksamhet och förmåga att agera internationellt.

Flera alternativ för att genomföra det gemensamma teknikinitiativet har utvärderats och förkastats. Dessa har varierat från att inte göra någonting alls (”business as usual”) till medlemsstaters (med olika rättsliga modeller) deltagande i gemensamma åtgärder. Endast en ny åtgärd på gemenskapsnivå kan utveckla en strategi som kombinerar fördelarna med europeisk integration med en snabb anpassning av mål och industripolitik och med flexibilitet med avseende på medlemsstaters deltagande och nationella åtaganden.

I analysen av de olika genomförandealternativen för det gemensamma teknikinitiativet Eniac drogs slutsatsen att en modell med ett ”gemensamt företag” enligt artikel 171 i fördraget är det enda alternativ som uppfyller kraven för att målen skall kunna uppnås. Det har en struktur som kommer att stå sig över lång tid och utgör en egen juridisk person som (a) tillhandahåller en rättslig ram för ett samarbete mellan alla offentliga och privata berörda parter, (b) kan erhålla finansiering från olika källor, och (c) kan lansera omfattande initiativ med lång varaktighet.

Vidare förväntas att det gemensamma teknikinitiativet att leda till en förstärkningseffekt vad beträffar ytterligare FoU-investeringar tack vare gemenskapens planerade investering på 450 miljoner euro som genererar ett program på 3 miljarder euro med ytterligare nationellt stöd och ökad finansiering från industrin (1 euro av gemenskapens bidrag uppskattas leda till 6–7 euro extra i FoU-insatser). Ännu viktigare är att det gemensamma teknikinitiativet kommer att leda till ”nya beteendemönster” i fråga om lanseringen av europeiska samarbetsprojekt och påskyndandet av FoU-resultat samt en ökad omfattning, räckvidd och komplexitet med avseende på dessa projekt.

STRUKTUR OCH FÖRVALTNING

De grundande medlemmarna av det gemensamma företaget Eniac skulle bestå av medlemsstater, gemenskapen och aktörer på FoU-området (en sammanslutning med namnet Aeneas som för samman industrin och forskningsorganisationer). Andra medlemmar kan ansluta sig till det gemensamma företaget vid en senare tidpunkt. Aeneas stadgar måste följa de allmänna principerna om rättvisa, öppenhet och transparens för anslutning. Ansökningsomgångarna skulle vara offentliga och deltagandet öppet för alla organisationer och inte bara sammanslutningens medlemmar.

Det gemensamma företagets ledningsstruktur kommer att bestå av styrelsen, kommittén för industri och forskning, de offentliga deltagarnas råd och den verkställande direktören med ett sekretariat.

Det gemensamma företaget kommer att utarbeta ett flerårigt arbetsprogram som bygger på den strategiska forskningsagendan, inom vilket FoU-verksamheten kommer att genomföras genom öppna ansökningsomgångar. Det gemensamma företagets offentliga medlemmar kommer att bidra med årliga åtaganden som främst kommer att användas för att finansiera deras respektive nationella deltagare. Gemenskapen kommer också att anslå en budget (genom ramprogrammet). Industrin kommer att bidra med motsvarande medel in natura för mer än 50 % av sina egna kostnader. Dessutom kommer industrin att täcka omkring två tredjedelar av det gemensamma företagets driftskostnader och kostnader som inte rör FoU genom kontantbidrag.

EKONOMISKA EFFEKTER

Europeisk offentlig finansiering drar till sig ytterligare privata och nationella investeringar. Nationella insatser har anpassats till gemenskapsinsatser på flera områden. Medlemsstaterna lanserar en mängd nya strategiska initiativ för att stödja denna teknik.

Detta initiativ berör hela värdekedjan för nanoelektronik. Det är därför absolut nödvändig att skapa förutsättningar för att behålla europeiska toppföretag i Europa. Sådana förutsättningar kommer att utgöras av kompetenspooler och kommer att skapas genom att främja nätverk mellan företag och forskningsinstitut. Dessutom kommer strategiska allianser mellan leverantörer av nanoelektriska komponenter och systemutvecklare att tillhandahålla ytterligare incitament för att hålla kvar kunskap i Europa och för att skapa olika produkter med en europeisk touch.

Följden av att de tekniska målen för det gemensamma teknikinitiativets nås är att Europa jämställs med andra aktörer runt om i världen när det gäller att betraktas som en strategiskt viktig partner i globala allianser med hänsyn till diversifieringen och integrationen av komplexa system.

Det gemensamma teknikinitiativet kommer att avlägsna osäkerhet genom att skapa stabilitet för investeringar i ett långvarigt initiativ. Särskilt för små och medelstora företag kommer det nya initiativet att erbjuda ett mer attraktivt system. En annan fördel med det gemensamma teknikinitiativet jämfört med de nuvarande samexisterande olika systemen är den ökade effektiviteten i fråga om utbetalningar på EU-nivå, de besparingar som väntas uppstå genom att inte behöva upprätta förslag på olika språk, rationaliseringen av förfaranden för projektrapportering och en ökad framgångsnivå till följd av garanterade harmoniserade finansieringsförfaranden.

SAMHÄLLS- OCH MILJÖEFFEKTER

Det gemensamma teknikinitiativet kommer att bidra till att bibehålla och skapa fler och bättre arbetstillfällen med högre kvalitet, i enlighet med den återupplivade Lissabonstrategin. Den ökade användningen av nanoelektronikbaserade produkter och tjänster kommer att leda till skapandet av flera tusentals arbetstillfällen i Europa.

Det gemensamma teknikinitiativet bygger på visionen av den ”intelligenta miljön”: en omgivning som är medveten om vår närvaro och som kan reagera på våra behov. Det gemensamma teknikinitiativet fokuseras på en sådan miljö med sex tillämpningsområden: hälsovård, energi, mobilitet & transport, säkerhet & skydd, kommunikation samt utbildning & miljö. Alla har hög social relevans och bidrar till att förbättra livskvaliteten och välfärden i vårt samhälle. Om inte den offentliga sektorn ingriper med tillräckligt stöd står det klart att enskilda företag inte kan förvänta sig en tillräcklig avkastning för att berättiga den nivå på FoU-investeringar som skulle vara socialt optimalt. Nanoelektronik kommer till exempel att vara oumbärligt i de intelligenta bärbara system som är nödvändiga för att minska energiförbrukningen i hemmen, i fabrikerna och i transportsystemet och som kommer att vara avgörande för att skydda miljön.

Alla elektriska system använder elektricitet och ingår i en allmän trend mot elektrifieringen av samhället. Användningen av elektriska system möjliggör emellertid även en bättre förvaltning och kontroll av energieffektivitet. Detta är deras främsta syfte inom många tillämpningar. Dessutom är minskad energiförbrukning i elektriska apparater ett viktigt och vidare tekniskt mål. Och inte bara det, miljöövervakning och miljöstyrning är i sig ett viktigt tillämpningsområde för det gemensamma teknikinitiativet.

Nanoelektronik måste utvecklas på ett säkert och ansvarsfullt sätt, i enlighet med Europeiska kommissionens säkra, integrerad och ansvarsfulla strategi för nanovetenskap och nanoteknik för Europa som fastställs i kommissionens meddelanden ”Mot en europeisk strategi för nanoteknik” KOM(2004) 338 och ”Nanovetenskap och nanoteknik: En handlingsplan för Europa 2005–2009” (KOM(2005) 243). Denna strategi bekräftar att utveckling av nanoteknik och nanopartiklar genast bör utreda varje potentiell risk för folkhälsan, säkerheten, miljön och konsumenterna genom att ta fram faktaunderslag för riskbedömning och integrerad riskbedömning i varje steg av nanoteknikbaserade produkters livscykel och för att anpassa de använda metoderna och om nödvändigt utveckla nya metoder. Bildandet av det gemensamma företaget på området nanoelektronik kommer att föra samman alla berörda parter för att diskutera dessa viktiga frågor, ta i anspråk gemensamma metoder för att ta itu med eventuella risker och, mer specifikt, mana till gemensamma åtgärder för att stödja en miljömässigt sund förvaltning av nanoelektronikbaserade produkters livscykel.

FÖRDELAR OCH RISKER

Gemenskapens totalt ekonomiska bidrag på området nanoelektronik kommer att öka under sjunde ramprogrammet.

Riskerna för ramprogrammet är mycket låga. Gemenskapens bidrag är avhängigt bidragen från medlemsstaterna och kommer att betalas ut i årliga åtaganden/utbetalningar beroende på hur arbetet inom det gemensamma teknikinitiativet framskrider.

Det förväntas att delar av den verksamhet inom området nanoelektronik som för närvarande understöds inom ramen för Eureka-klustren stegvis kommer att integreras i det gemensamma teknikinitiativet Eniac.

Vad händer om inga åtgärder vidtas? Europa kan riskera att den kompetens som krävs för att integrera nya funktioner i smarta system kommer att följa den trend att förlägga delar av verksamheten utomlands som noterats inom tillverkningsindustrin, vilket på lång sikt försvagar förmågan att producera mervärde i elektroniska system i Europa. Detta skulle leda till en generellt dramatiskt minskad konkurrenskraft, särskilt med tanke på att nanoelektronik ligger till grund för en bred näringskedja som utgör grunden för kunskapssamhället och är en motor för den framtida ekonomin i stort. Detta skulle även få betydande konsekvenser för antalet arbeten av hög kvalitet, inte bara inom hårdvaruindustrin utan även inom alla andra verksamheter som är beroende av hårdvaruinnovation. För att undvika ett sådant domedagsscenario finns det en politisk vilja att se till att en ökad europeisk kompetens stannar kvar på hemmaplan samtidigt som strategiska allianser för att bilda kunskapsbaserade ekosystem samt för att stärka Europas närvaro i internationella allianser uppmuntras.

ÖVERVAKNING

Det gemensamma teknikinitiativet kommer att löpa jämsides med sjunde ramprogrammet och omfattas av liknande förfaranden för övervakning och utvärdering. Den strategiska forskningsagendan inom ramen för Eniac ligger till grund för bedömningar, för vilka kriterierna skulle kunna inbegripa ökade investeringar, effektiviteten i förfaranden, tekniska framsteg, icke-teknisk verksamhet och deltagande av små och medelstora företag och nya aktörer. Två övervakningsanalyser planeras: en efter halva tiden och en i slutet av det gemensamma företagets varaktighet.

SLUTSATSER

Ett gemensamt teknikinitiativ för nanoelektronik förslås för att bidra till att säkerställa Europas konkurrenskraft på området nanoelektronik. Ett integrerat europeiskt initiativ med lång varaktighet som är utformat för att sammanföra de olika nödvändiga kompetenserna kommer att fördjupa strategiska allianser mellan europeiska partner och tillhandahålla den kritiska massa av resurser, tillgång till infrastruktur och kompetens som behövs för att konkurrera eller samarbeta på global nivå.