SV Europeiska unionens officiella tidning C 318/142

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen: EU:s bidrag till full sysselsättning”

KOM(2010) 682 slutlig

2011/C 318/24

Föredragande: Vladimíra DRBALOVÁ

Medföredragande: José María ZUFIAUR NARVAIZA

Kommissionen beslutade den 23 november 2010 att i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen: EU:s bidrag till full sysselsättning”

KOM(2010) 682 slutlig.

Facksektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 27 juni 2011.

Vid sin 473:e plenarsession den 13–14 juli 2011 (sammanträdet den 13 juli) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 130 röster för, 1 röst emot och 6 nedlagda röster.

Inledning:

— Detta yttrande från EESK, ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen”, är ett led i Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla.

— EESK betonar den nya helhetssynen och undersöker programmet för ny kompetens och arbetstillfällen med ett öga på andra viktiga initiativ och de fem övergripande målen på EU-nivå.

— EESK understryker vikten av överensstämmelse mellan de politiska strategierna på EU-nivå och de nationella politiska strategierna samt framhåller de icke-statliga aktörernas inverkan och viktiga roll.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Kommittén delar oron för följderna av den ekonomiska världskrisen för arbetsmarknadens sätt att fungera och välkomnar generellt sett En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen: EU:s bidrag till full sysselsättning som en ansträngning från kommissionens sida att bidra till ökad sysselsättning och göra arbetsmarknaderna mer välfungerande, och kommittén uppmanar medlemsstaternas regeringar att på ett effektivt sätt använda den sociala dialogen och dialogen med det organiserade civila samhället för att finna lösningar och åtgärder som förbättrar situationen.

1.2 Kommittén beklagar dock att det föreslagna initiativet inte framhåller hur angeläget det är att skapa högkvalitativa arbetstillfällen och att det inte är en tillräcklig impuls för medlemsstaterna att fastställa mer ambitiösa mål underbyggda av strukturreformer och investeringsstrategier som leder till faktisk tillväxt och nya arbetstillfällen.

1.3 Kommittén värdesätter att agendan grundar sig på flexicurity och understryker behovet av att skapa en rätt jämvikt mellan intern och extern flexicurity, så att arbetsmarknaden fungerar mer effektivt och arbetstagarna samtidigt skyddas. Kommittén rekommenderar att man genomför en analys av utgångsläget och även fortsättningsvis övervakar och bedömer tillämpningen av flexicurity-strategierna med tonvikt på arbetsmarknadsparternas roll i denna process. Målet måste vara att underlätta återintegrering och inträdet på arbetsmarknaden.

1.4 Kommittén ställer sig positiv till att utbildningspolitiken kopplas samman med sysselsättningspolitiken i ett enda strategiskt dokument. Det saknas dock en koppling mellan ökad och aktualiserad kompetens och ökad arbetsproduktivitet.

1.5 Kommittén uppskattar kommissionens strävan att erbjuda nya instrument och initiativ, men rekommenderar att man stärker länkarna och samverkanseffekterna mellan dem och de redan befintliga instrumenten. Kommissionen bör i sitt synsätt på de icke-bindande instrumentens roll respektera förenligheten mellan de politiska strategier och de initiativ som antas på EU-nivå. Ett samstämmigt förslag till översyn av EU:s lagstiftning på det sociala området borde snarare också stärka än försvaga medlemsstaternas insatser för att genomföra positiva reformer på arbetsmarknaden och främja sociala investeringar.

1.6 Kommittén rekommenderar kommissionen att i sina funderingar om att återuppta diskussionen om kvaliteten på sysselsättningen och om arbetsförhållanden beakta de varierande resultaten av Eurofounds femte studie om arbetsförhållandena.

1.7 Kommittén understryker nödvändigheten av en mer effektiv användning av de europeiska medlen och uppmanar i likhet med kommissionen medlemsstaterna att rikta in Europeiska socialfondens och de övriga fondernas insatser på de fyra huvudmål som nämns i kommissionens meddelande och på så sätt bidra till att uppfylla målen i agendan och de nationella mål som grundar sig på Europa 2020-strategin.

2. Presentation av förslaget

2.1 Den 23 november 2010 lade kommissionen fram ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen: EU:s bidrag till full sysselsättning”, som grundar sig på en rad tidigare initiativ inriktade på att öka kompetensen i EU, att bättre förutse kompetensbehoven och matcha dem mot arbetsmarknadens behov. Kommittén har reagerat på dessa initiativ i ett tidigare yttrande (1).

2.2 Kommissionens nya agenda har dock en större räckvidd. Den följer det gemensamt fastställda målet att EU fram till 2020 ska uppnå 75 % sysselsättning bland kvinnor och män inom ålderskategorin 20–64 år och fastställer kraftfulla insatser på fyra prioriterade områden: — Arbetsmarknader som fungerar bättre. — En mer kvalificerad arbetskraft. — Bättre arbetstillfällen och arbetsförhållanden. — Fler åtgärder för att stimulera skapandet av nya arbetstillfällen och efterfrågan på arbetskraft.

2.3 Agendan för ny kompetens och arbetstillfällen grundar sig på de allmänna principer för flexicurity som antogs av rådet 2007 (2). Målet med flexicurity-strategierna är framför allt att öka anpassningsförmågan, sysselsättningen och den sociala sammanhållningen. Flexicurity-strategierna har i viss mån bidragit till att hantera krisen, till stor del genom subventionerade former av fortbildning och arbetstidsförkortning, men situationen för känsliga grupper är fortfarande allvarlig.

2.4 Kommissionen vill därför ge en ny impuls för att stärka alla komponenter i flexicurity (flexibla och tillförlitliga kontrakt, aktiv arbetsmarknadspolitik, komplexa strategier för livslångt lärande och moderna socialförsäkringssystem) och dess genomförande. Den inhemska strukturen för flexicurity i medlemsstaterna bör stärkas och anpassas till den nya socioekonomiska situationen genom att en ny balans uppnås mellan var och en av dessa fyra komponenter.

2.5 Kommissionen lägger i sin agenda fram 13 insatser som stöttas av 20 kompletterande åtgärder som ska minska segmenteringen och underlätta övergången på arbetsmarknaderna, ge arbetstagare kompetens som ökar deras anställbarhet, skapa förbättrad kvalitet i arbetet och bättre arbetsförhållanden, främja nya arbetstillfällen och förbättra användningen av EU:s finansiella instrument.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Enligt rapporten om sysselsättningen i EU från januari 2011 (3) har ”Läget på arbetsmarknaden i EU (…) fortsatt att stabiliseras och det finns tecken på en återhämtning i vissa medlemsstater. (…) Antalet sysselsatta (221,3 miljoner) var dock, särskilt till följd av en markant nedgång i tillverkningsindustrin och byggsektorn, 5,6 miljoner lägre än när sysselsättningen nådde en topp under andra kvartalet 2008. Antalet sysselsatta i åldrarna 20 till 64 år var 208,4 miljoner, motsvarande en sysselsättningsgrad på 68,8 %. (…) Antalet arbetslösa är nu 23,1 miljoner. Långtidsarbetslösheten ökar i alla befolkningsgrupper, om än inte i samma utsträckning i alla grupper. Nästan 5 miljoner av de arbetslösa har varit utan arbete under en period på mellan 6 och 11 månader. Den ekonomiska krisen har gjort att lågkvalificerad arbetskraft och invandrare från tredje land löper större risk att bli arbetslösa.” Trots de framsteg som gjorts är situationen på arbetsmarknaderna enligt rapporten fortfarande osäker. Enligt uppgifter från OECD från maj 2011 uppgår arbetslöshetsgraden i euroområdet till 9,9 % (4).

3.2 EESK delar därför fortfarande oron över hur arbetsmarknaden fungerar och välkomnar generellt sett ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen: EU:s bidrag till full sysselsättning” som kommissionens bidrag i strävan att öka sysselsättningen och dess kvalitet och göra arbetsmarknaden mer välfungerande i enlighet med målen i Europa 2020-strategin, sysselsättningsstrategierna och sysselsättningsriktlinjerna. Kommittén framhåller arbetsmarknadsparternas roll och anser att medlemsstaternas regeringar i detta sammanhang mer effektivt bör använda den sociala dialogen och dialogen med det organiserade civila samhället för att kunna föreslå och införa sådana åtgärder som på ett effektivt skulle bidra till att förbättra situationen.

3.3 Den årliga tillväxtöversikten (5), som offentliggjordes i januari 2011 som startskott för den europeiska planeringsterminen, har visat att medlemsstaterna inte är särskilt ambitiösa när de fastställer sina nationella mål och att de befinner sig 2–2,4 % under sitt gemensamma sysselsättningsmål (75 %). I de strategier som är inriktade på att uppnå det föreslagna målet borde man ta hänsyn till slutsatserna av sammanträdet i Wien i mars mellan företrädare för Internationella valutafonden (IMF), Internationella arbetsorganisationen (ILO) och arbetsmarknadsparterna: Dialog om tillväxt och sysselsättning i Europa (6).

3.4 EESK beklagar att kommissionen reagerar med standardåtgärder på en så akut situation och i sitt förslag inte talar om stöd till tillväxtfrämjande faktorer som främjar nya arbetstillfällen. Det räcker inte bara att människor förblir aktiva och tillägnar sig den kompetens som krävs för att söka arbete. Den ekonomiska återhämtningen måste grundas på tillväxt och skapande av arbetstillfällen.

3.5 För att möta de utmaningar som Europa står inför är det framför allt viktigt att på nytt börja tillhandahålla lån, investera och genomföra strukturreformer. Man bör fastställa vilka konkreta åtgärder som behövs för att undanröja hinder för nya arbetstillfällen och ökad produktivitet. Produktiviteten beror bland annat på arbetets kvalitet. En rad av dessa reformer, som i största möjliga utsträckning bör bygga på samförstånd, bör ske på nationell nivå. Medlemsstaterna måste inse att de måste uppmuntra krediter till företag och familjer, samt genomföra produktiva investeringar och reformer för att skapa sysselsättning. Bättre arbetstillfällen och arbetsförhållanden i Europa är ett sätt att ta itu med fruktan för låga och instabila löner.

3.6 Den gemensamma rapporten om sysselsättningen understryker också behovet av samverkan mellan sysselsättningspolitik, stöd till ekonomisk tillväxt och budgetkonsolidering (och framhåller behovet av att behålla stödet till riskgrupper med hjälp av sociala tjänster av hög kvalitet och strategier för aktiv integrering). Vidare betonas vikten av en gynnsam ekonomisk miljö och ekonomisk tillväxt grundad på innovationer för att öka efterfrågan på arbete.

3.7 Rapporten uppmärksammar också att det under 2010 noterades en viss obalans mellan utbudet av och efterfrågan på arbete. Detta kan vara ett tecken på bristande överensstämmelse mellan de arbetssökandes kompetens och de kompetenskrav som ställs för de arbetstillfällen som blir lediga. Enligt rapporten bör man därför noggrant följa upp denna fråga för att försäkra sig om huruvida denna trend bara är tillfällig eller håller på att utvecklas till en strukturell risk. Strategin för nya färdigheter bör också beakta övergången till en produktionsmodell som baseras på hållbar utveckling och grönare jobb.

3.8 EESK noterar att kommissionen på detta stadium inte kommer med något nytt lagstiftningsförslag utan erkänner vikten och mervärdet av rättsligt icke-bindande instrument som ett komplement till den befintliga rättsliga ramen. Det borde ske samråd med arbetsmarknadsparterna angående några av de initiativ som föreslås, bland annat samråd om en europeisk ram för omstrukturering, en översyn av de rättsliga arbetsmiljöföreskrifterna, information till och samråd med arbetstagarna, deltids- och visstidsanställning samt ett återupptagande av diskussionen om kvaliteten på arbetstillfällena och arbetsförhållandena. Efter dessa samråd borde man fatta beslut om hur lämpliga och meningsfulla de förändringar är som i förekommande fall kommer att behövas.

3.9 Kommittén noterar kommissionens strävan att erbjuda en rad nya innovativa initiativ och instrument till stöd för den nya agendan för kompetens och arbetstillfällen. Överensstämmelsen mellan nya och befintliga instrument kommer dock att behöva ses över så att genomförandet av dem leder till nödvändiga samverkanseffekter.

3.10 Små och medelstora företag är en mycket viktig faktor när det gäller att skapa nya möjligheter både nu och i framtiden i regioner utan industriproduktion. Samtidigt har de ofta högkvalitativa arbetstillfällen att erbjuda, finns i närområdet och kan göra det lättare att förena familjeliv med arbete och vård av familjemedlemmar. Initiativet till stöd för små och medelstora företag (Small Business Act) måste omsättas i konkreta åtgärder på nationell och europeisk nivå. Kommittén välkomnar därför de åtgärder som är inriktade på de små och medelstora företagens behov och som fastställs i agendan. En prioritering som kvarstår är att undanröja administrativa hinder och ge tillgång till finansiering.

3.11 Med anledning av slutsatserna av den tredje europeiska demografiska rapporten 2010 (7) som ger oss nya fakta om den europeiska befolkningen välkomnar kommittén också initiativ för rörlighet, migration och integration i Europa. Kommittén är övertygad om att fortsatt inre rörlighet inom EU och migration från tredjeland kommer att få positiva ekonomiska konsekvenser för EU. Ekonomisk migration till EU och underlättad rörlighet mellan medlemsstaterna krävs för att EU ska bli en attraktiv plats för företagande och investeringar, och detta kommer att bidra till nya arbetstillfällen både för EU-medborgarna och för medborgare från tredjeland – och under alla omständigheter måste principen om likabehandling tillämpas (8).

3.12 I sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken i Europa måste man fortsätta genomföra konkreta åtgärder för att principen om icke-diskriminering i arbetet ska tillämpas och för att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män och jämlikhet mellan alla grupper av arbetstagare. Kommittén välkomnar därför de strategier som kommissionen offentliggjorde 2010 och som bland annat är inriktade på människor med funktionshinder (9) och på jämställdhet (10). Båda strategierna har bland sina mål bland annat lika tillgång till arbetsmarknaden, till utbildning och till yrkesutbildning.

3.13 Kommittén ställer sig också positiv till de nyckelåtgärder som föreslås i den inre marknadsakten för att arbeta, driva företagsverksamhet och handel bättre tillsammans (11) som återspeglar den sociala ekonomins och den kooperativa rörelsens viktiga roll på EU:s inre marknad och vikten av företagens sociala ansvar. Man bör också beakta den roll som organisationerna inom det organiserade civila samhället spelar, som fungerar som arbetsgivare och skapar arbetstillfällen. En förutsättning för att deras potential ska utvecklas är dock att de involveras i de politiska strategier som förbereds.

3.14 Kommittén är mycket bekymrad över den höga arbetslösheten bland unga människor i Europa. Sedan 2008 har arbetslösheten bland ungdomar ökat med 30 %. Arbetslösheten bland ungdomar (upp till 25 år) uppgår till 21 % (europeiskt genomsnitt). Även om situationen sedan september 2010 har haft en tendens att stabiliseras i vissa länder trots att arbetslösheten fortsätter att öka i andra är det fortfarande viktigt att den ägnas särskild uppmärksamhet. Kommittén har uttalat sig om kommissionens initiativ ”Unga på väg” i ett separat yttrande (12).

3.15 Sysselsättningsgraden bland funktionshindrade uppgår i Europa fortfarande till runt 50 %. Om Europa verkligen vill uppnå likabehandling av alla sina medborgare och samtidigt uppnå det gemensamma sysselsättningsmålet måste de funktionshindrade få tillgång till betalda arbetstillfällen av hög kvalitet. I EU:s handikappstrategi 2010–2020 identifieras åtta viktiga områden för EU-aktiviteter, bland annat också sysselsättning, utbildning och yrkesutbildning av kvinnor och män med funktionshinder (13). Kommissionen skulle kunna se över medlemsstaternas modeller, med vilkas hjälp man skulle kunna stödja rättsliga, politiska och finansiella incitament samt instrument i samband med förhandlingar om kollektivavtal för företag, myndigheter och leverantörer av sociala tjänster att anställa dessa personer. Med tanke på att informations- och kommunikationstekniken i dag står för 6 % av Europeiska unionens BNP bör den digitala agendan ge resultat som kan gagna alla, i synnerhet vad gäller utbildningsplaner och inkludering av grupper med svårigheter som med hjälp av tekniken kan öka sina chanser att hitta ett arbete.

4. Flexicurity och nya arbetstillfällen

4.1 Agendan grundar sig på flexicurity. Kommissionen understryker behovet av övergripande politiska strategier för livslångt lärande och av aktiva arbetsmarknadsstrategier som är effektiva när det gäller att förbereda människor för arbetslivet, förmedla lediga platser och öka antalet arbetstillfällen. Det behövs även system för arbetslöshetsskydd som uppmuntrar rörlighet på arbetsmarknaden, säkerställer en ökad social och arbetsrelaterad trygghet och skyddar mot social utestängning och fattigdom. Möjligheten att ingå flexibla avtal och skapandet av intern flexibilitet bör vara de viktigaste aspekterna när det gäller den sociala dialogen. EESK anser att det är viktigt att de åtgärder och den politik som antas inte undergräver ansträngningarna att uppnå agendans mål (bl.a. full sysselsättning och bibehållande av arbetstillfällenas kvalitet) eller äventyrar arbetstagarnas rättigheter.

4.2 Kommittén har redan tidigare företrätt uppfattningen att man bör bedöma både säkerheten och flexibiliteten på arbetsmarknaden samtidigt, eftersom de i grund och botten inte är motstridiga. En stabil och motiverad arbetskraft stärker företagens konkurrensförmåga och produktivitet. Arbetstagarna behöver en mer flexibel arbetsorganisation för att kunna förena sitt privatliv och arbetsliv och för att få tillgång till löpande yrkesutbildning, som gör det möjligt för dem att delta i produktivitetshöjande arbete och innovation. EESK understryker dock att tillämpningen av flexicurity noggrant och regelbundet måste övervakas inom ramen för den sociala dialogen, så att man kan se till att de åtgärder som vidtas faktiskt uppfyller målet att skapa fler bättre arbetstillfällen.

4.3 Intern flexicurity har visat prov på sin duglighet under krisen, när företagen och fackföreningarna kommit med praktiska lösningar för hur man ska bevara sysselsättningen, framför allt med hjälp av subventionerade former av arbetstidsförkortning. Extern flexicurity är viktigt vid en ekonomisk återhämtning, och kan bidra till tillväxt och sysselsättning om den på ett smidigt sätt kopplas till intern flexicurity och rent generellt till förhandlingarna om kollektivavtal och ett adekvat socialt skydd för de anställda. Varje medlemsstat har i detta avseende olika utgångslägen. Det viktigaste är att hitta den rätta balansen mellan de olika politiska strategierna. En grundläggande förutsättning är att dessa politiska strategier följer av den sociala dialogen. Kommittén anser att frågan om intern och extern flexicurity bör beaktas på ett mer balanserat sätt i kommissionens årliga rekommendationer till medlemsstaterna.

4.4 Diskussionen om att stärka alla de fyra komponenter som ingår i flexicurity kommer att fortsätta och den kommer att utmynna i en gemensam konferens för alla berörda aktörer under 2011. Kommittén instämmer i att en nysatsning på flexicurity borde vara följden av ett gemensamt agerande från de europeiska organens sida. Den borde grunda sig på gemensamma principer och verkliga rön från nationell nivå om hur denna idé i praktiken bidrar till att det skapas fler och bättre arbetstillfällen och huruvida det ger ett tillräckligt skydd åt arbetstagarna, framför allt dem i sårbar ställning.

4.5 Kommittén vill i detta sammanhang uttrycka sin uppskattning för det gemensamma projekt som de europeiska arbetsmarknadsparterna genomför inom ramen för sitt fleråriga arbetsprogram 2009–2011 (14) som handlar om hur medlemsstaterna genomför flexicurity och vilken roll arbetsmarknadsparterna spelar i denna process.

4.6 Ekonomisk tillväxt är fortfarande den främsta förutsättningen för att nya arbetstillfällen ska skapas. Kommittén ser därför ett nära samband mellan agendan för ny kompetens och arbetstillfällen och EU:s nya strategi för innovation, skapandet av ett europeiskt område för forskningsverksamhet, uppbyggnad av en konkurrenskraftig industriell bas, allt detta med ett utnyttjande av hela potentialen hos EU:s gemensamma marknad.

4.7 Kommissionen förutspår dock att den ekonomiska återhämtningen kommer att gå långsamt och att det kan ta tid innan det skapas nya arbetstillfällen. För att uppnå målet om 75 % sysselsättning och förhindra tillväxt utan nya arbetstillfällen måste EU inse att det måste fastställas och införas konkreta politiska strategier som inom ramen för den sociala dialogen stimulerar anställning, fortlöpande yrkesutbildning och flexibla anställningsformer och som gör arbetets kvalitet till den främsta komponenten i flexicurity.

4.8 EESK inser att en välfungerande arbetsmarknad är av avgörande betydelse för konkurrenskraften i Europa. Indikatorerna för att mäta framstegen borde bland annat vara följande: nivåerna för långtids- och ungdomsarbetslöshet samt för sysselsättningen.

4.9 Kommissionen har föreslagit idén om ett enhetligt tillsvidarekontrakt , vars verkliga effekter just nu är föremål för stora diskussioner. EESK förklarar i sitt yttrande om initiativet ”Unga på väg”, att idén om ett enhetligt tillsvidarekontrakt skulle kunna vara en av de åtgärder som skulle kunna bidra till att minska gapet mellan ”insiders” och ”outsiders” på arbetsmarknaden. Kommittén är medveten om de stora skillnader som finns mellan medlemsstaterna när det gäller tillträdet till arbetsmarknaden. Några av de mest rigida systemen försvårar arbete, andra skapar incitament för kortfristiga anställningsavtal, som är alldeles för flexibla och inte ger full gång till sociala förmåner. Enligt EESK är det viktigt att uppmärksamma att de åtgärder som vidtas borde skapa stabila anställningsavtal som förhindrar diskriminering på grundval av ålder, kön eller andra skäl. I vilket fall som helst får inte de åtgärder som antas ge upphov varken till en generell ökning av otrygga anställningsformer eller till ökad rigiditet i fråga om företagens uppläggning av arbetet. Företagen behöver olika anställningsformer för att kunna anpassa arbetskraften, och arbetstagarna behöver flexibilitet för att förena arbetsliv och familjeliv.

4.10 EESK kan stödja kommissionens förslag om styrande principer för att skapa förhållanden som gynnar nya arbetstillfällen , inklusive kompletterande åtgärder, t.ex. ett Erasmus för företagare och utbildning av lärare i frågor med anknytning till entreprenörskap. Medlemsstaterna bör dock omsätta dessa principer i konkreta åtgärder och detta för att stimulera anställning av framför allt lågkvalificerade arbetstagare (15).

4.11 EESK stöder också inrättandet av ett socialt trepartsforum , som för första gången sammanträdde den 10–11 mars 2011. Forumet borde bli en ständig plattform för att bygga förtroende mellan arbetsmarknadsparterna och de politiska beslutsfattarna.

4.12 Den europeiska sociala dialogen och kollektivförhandlingarna på nationell nivå kommer även i fortsättningen att vara grundläggande instrument för att göra arbetsmarknaden mer välfungerande och för att förbättra arbetsförhållandena. De europeiska arbetsmarknadsparterna rekommenderar i sitt autonoma avtal om inkluderande arbetsmarknader (16) att medlemsstaterna skapar och genomför komplexa politiska strategier för att stödja arbetsmarknader som är öppna för alla. Närhelst detta är möjligt och när nationella särdrag beaktas måste arbetsmarknadsparterna på lämplig nivå involveras i åtgärderna för att lösa följande frågor: — Omfattningen och kvaliteten på specifika övergångsåtgärder för personer som stöter på problem på arbetsmarknaden. — Effektiviteten på arbetsförmedlingstjänster och karriärrådgivning. — Utbildning och yrkesutbildning. — Lämpliga investeringar i territoriell utveckling. — Lämplig tillgång till transporter, omsorg, boende och utbildning. — Underlätta framväxt och utveckling av företag i syfte att maximera potentialen för nya arbetstillfällen i EU. Det bör även vara möjligt för företagarna att investera i hållbara företag som förbättrar miljön. — Skapa sådana förhållanden att skatte- och bidragssystemen har som mål att hjälpa människor att ta sig in på arbetsmarknaden, stanna kvar på den och utvecklas.

5. Att förse människor med rätt kompetens för arbetsmarknaden

5.1 Kommittén ställer sig positiv till att frågor om utbildning och verkligheten på arbetsmarknaden behandlas tillsammans i ett enda strategiskt dokument.

5.2 EESK har med talrika yttranden bidragit till att utbildning erkänts som en grundläggande mänsklig rättighet. Kommittén förklarar att huvudsyftet med utbildning även i fortsättningen är att uppfostra fria och självständiga medborgare med ett kritiskt tänkande, som kan bidra till samhällets utveckling.

5.3 EESK har i ett antal yttranden (17) också förklarat att EU och medlemsstaterna på grundval av idén om utbildning för integrering bör åta sig att se över utbildningspolitiken, dess innehåll, inriktning och strukturer samt tilldelningen av resurser. Vidare rekommenderar kommittén att det görs en översyn (uppdatering) av den politik som rör sysselsättning, offentliga tjänster av god kvalitet, specifika grupper (barn, personer med särskilda behov, invandrare osv.), och att denna politik förses med ett jämställdhetsperspektiv.

5.4 Sambandet mellan ökad kompetens hos arbetstagarna och högre sysselsättning är entydigt. Enligt Cedefops prognos kommer det fram till 2020 att skapas 16 miljoner nya arbetstillfällen som kräver högre kvalifikationer. Däremot kommer 12 miljoner arbetstillfällen som kräver lägre eller inga kvalifikationer att försvinna. Kommittén beklagar ändå att kommissionen, fastän den erkänner vikten av en uppdatering och en höjning av kompetensen, inte lägger tillräckligt stor vikt vid sambandet mellan kompetens och produktivitet. Produktiviteten i Europa måste också höjas på grund av arbetskraftens minskning. Kommittén konstaterar också att kommissionen inte föreslår någon åtgärd för att stimulera kompetensutvecklingen hos arbetstagare med låga eller inga kvalifikationer. Kommissionen söker inte heller några långsiktiga lösningar som kan öka deltagandet bland dem som behöver målinriktade insatser för att utveckla färdigheter och få arbete (t.ex. intellektuellt funktionshindrade).

5.5 Kommittén välkomnar kompetenskartan för EU, men anser att agendan borde lägga större tonvikt såväl på frågan om en bättre överensstämmelse mellan kompetens och arbetsmarknadens behov som arbetstagarnas yrkeskvalifikationer för att öka deras anställbarhet. Kommissionen borde inte enbart ta hänsyn till de formella strukturerna för kompetensbedömning. Ett effektivt sätt att bedöma befintliga och framtida behov av kompetens är ett nära samarbete mellan skolor, företag och fackföreningar.

5.6 Kommittén uttryckte i sitt yttrande ”Unga på väg” stöd för idén om att skapa ett europeiskt färdighetspass . Kommittén anser att ”de nuvarande passen (Europass och ungdomspasset) bör slås samman till ett övergripande instrument som i form av ett enda dokument innehåller ett traditionellt CV, information om formellt lärande (Europass) och icke-formellt eller informellt lärande (…). Det europeiska färdighetspassets framgång kommer bland annat att vara beroende av hur arbetsgivarna ser på det och av hur ungdomar använder det, och det måste vidtas åtgärder för att ge råd och stöd till dessa berörda parter.”

5.7 Det är viktigt att utarbeta komplexa strategier för livslångt lärande, och kommittén välkomnar därför idén om att utarbeta europeiska policyhandböcker som en ram för livslångt lärande och en ny handlingsplan för vuxenutbildning .

5.8 Kommittén stöder också andra initiativ som förbereds, t.ex. den europeiska ramen för kompetens, kvalifikationer och yrken (European Skills, Competences and Occupations framework, ESCO) som en gemensam plattform för arbete, utbildning och yrkesutbildning och reformen av systemet för erkännande av yrkeskvalifikationer . För detta ändamål är det synnerligen viktigt att man ser över och anpassar utbildningsparadigmen i Europa, att man ser över utbildningssystemen, omprövar undervisningsmetoderna och de pedagogiska metoderna och tydligt investerar i högkvalitativ utbildning för alla. Utbildningssystemen måste kunna förbereda den enskilda individen att reagera på arbetsmarknadens utmaningar. Det är framför allt viktigt med ett nära samarbete med företagen. ESCO borde göras mer begripligt och överskådligt, framför allt för de små och medelstora företagen. Den katalogisering som förbereds kan fungera som en begränsande faktor för den flexibilitet som behövs när man kombinerar kompetens av olika slag för att fullgöra nya uppgifter eller uppgifter som hela tiden förändras, uppgifter som små företag måste fullgöra med ett begränsat antal arbetstagare.

5.9 För att skapa en bättre överensstämmelse mellan kompetens och behov på arbetsmarknaden understryker kommittén framför allt den strategiska roll som de europeiska sektorsspecifika sysselsättnings- och kompetensråden skulle kunna spela. Dessa är en unik plattform för att samla praktiska erfarenheter från de olika samhällsaktörer som ingår i råden, till exempel när det handlar om att analysera framtida arbetstillfällen och kompetens och katalogiseringen av dem (ESCO) eller om att bedöma de förändringar som vissa former av yrkeskompetens som krävs för specifika yrken genomgår (18).

5.10 Kommittén välkomnar kommissionens beslut om att i samarbete med medlemsstaterna undersöka situationen för arbetstagare som ofta flyttar, framför allt forskare, för att underlätta deras rörlighet mellan olika geografiska områden och sektorer och för att fullborda det europeiska området för forskningsverksamhet fram till 2014.

5.11 Kommittén välkomnar också kommissionens systematiska ansträngningar för att reagera på demografiska förändringar och bristen på viss kompetens på de europeiska arbetsmarknaderna genom att stödja legal ekonomisk invandring inom ramen för Stockholmsprogrammet. Migration kan vara ett sätt att skapa full sysselsättning, och för att maximera denna potential bör de invandrare som redan är lagligt bosatta inom EU integreras bättre. De hinder för sysselsättning som finns, till exempel diskriminering eller det att invandrares kompetens och kvalifikationer inte erkänns, bör avlägsnas eftersom invandrare annars löper större risk att bli arbetslösa och stängas ute från samhället. Det nya integrationsprogram som aviseras kommer säkert att bidra till detta.

5.12 Kommittén framhåller återigen, såsom den gjorde i det redan nämnda yttrandet ”Unga på väg”, vikten av att man erkänner resultaten av icke-formellt lärande. Diskussionerna om hur erkännandet ska ske borde också riktas in på kvaliteten på utbildning och yrkesutbildning och övervakningen och uppsikten över den. Alla åtgärder till stöd för erkännande av icke-formellt lärande borde komma alla till nytta.

6. Bättre arbetstillfällen och arbetsförhållanden

6.1 Kommissionen talar i sitt yttrande om full sysselsättning som ett mål. Detta måste tolkas som att det handlar om bättre arbetstillfällen och bättre arbetsförhållanden.

6.2 I slutsatserna av Eurofounds femte studie om arbetsförhållandena (19) står det att hög kvalitet på arbetet och arbetstillfällena är en grundläggande förutsättning för att målen i Europa 2020-strategin ska uppnås. Här sammanfattas också ett antal aktuella trender på den europeiska arbetsmarknaden. Bland de positiva aspekterna nämns att standardarbetstiden (40 timmar) fortfarande är normen för flertalet arbetstagare och att andelen tillsvidareanställningar ökade fram till 2007, då världskrisen bröt ut. Det talas dock också om att antalet visstidsanställningar och arbetsintensiteten ökat sedan dess och att majoriteten av européerna fruktar att de ska förlora sina arbeten innan de fyller 60 år.

6.3 Konsekvenserna av den ekonomiska världskrisen för arbetsmarknaden kommer förmodligen att vara kännbara för oss under en lång tid. Kommittén föreslår därför att kommissionen i sina överväganden om att återuppta diskussionen om kvaliteten på sysselsättningen och arbetsförhållanden beaktar resultaten av Eurofounds femte studie om arbetsförhållandena (positiva resultat, kvarvarande problem och problem som vållats av krisen).

6.4 Prioriteringen är att skapa bra arbetstillfällen. Medlemsstaterna borde ta itu med reformer av arbetsmarknaden för att främja tillväxt och bidra till jämvikt mellan utbud och efterfrågan.

6.5 Den analys av EU-lagstiftningens effektivitet som kommissionen föreslår på det sociala området borde därför framför allt vara inriktat på att stödja medlemsstaternas ansträngningar för att genomföra reformer som är i linje med prioriteringen att skapa arbetstillfällen av hög kvalitet.

6.6 När det gäller direktivet om utstationering av arbetstagare välkomnar EESK kommissionens ansträngningar för att stödja ett enhetligt och ordentligt genomförande av detta, ett stärkt administrativt samarbete mellan medlemsstaterna, införandet av ett elektroniskt informationssystem (IMI) och respekten för medlemsstaternas arbetsnormer i syfte att undvika att etableringsrätten ges företräde framför de grundläggande rättigheterna för arbetstagare.

6.7 Under de senaste 20 åren har arbetsintensiteten tydligt ökat. I en studie av Europeiska arbetsmiljöbyrån som genomförts inom ramen för gemenskapens arbetsmiljöstrategi uppmärksammades nya och framtida risker, t.ex. stress på arbetet, muskel- och skelettproblem, våld och trakasserier på arbetsplatsen. Översynen av arbetsmiljölagstiftningen måste bli föremål för dialog och överenskommelser med arbetsmarknadsparterna. Man borde framför allt lägga vikt på ett konsekvent genomförande av de befintliga instrumenten, på att höja medvetenheten och assistansen till arbetstagarna och företagen.

6.8 När det gäller den verksamhet som inletts i fråga om samråd och information stöder EESK det samråd med de europeiska arbetsmarknadsparterna som håller på att förberedas i syfte att skapa en europeisk ram för omstrukturering. Genom en sådan dialog kommer man att kunna fastställa huruvida de nuvarande direktiven utgör en adekvat ram för en konstruktiv dialog mellan ledningen, fackföreningarna och arbetstagarrepresentanterna på företagsnivå.

6.9 Kommissionen borde ta reda på om de europeiska arbetsmarknadsparterna anser att det behövs en översyn av direktiven om deltidsarbete och visstidsanställning, som grundar sig på gemensamma överenskommelser mellan de europeiska arbetsmarknadsparterna och som hittills varit ett ändamålsenligt instrument för att öka den interna flexibiliteten.

7. EU:s finansiella instrument

7.1 Vid konsolideringen av de offentliga budgetarna borde EU och medlemsstaterna rikta in sig på en bättre användning av EU:s medel och samtidigt, inom ramen för denna politik, prioritera arbetet med att skapa nya arbetstillfällen och höja yrkeskvalifikationerna. Sammanhållningspolitiken bidrar utan tvivel till kompetensutveckling och nya arbetstillfällen, också inom den expanderande gröna ekonomin. Det finns fortfarande utrymme för ett bättre utnyttjande av de europeiska finansiella instrumentens potential, som stöder reformer inom sysselsättning, utbildning och yrkesutbildning.

7.2 Kommittén instämmer därför i kommissionens uppmaning till medlemsstaterna att rikta in Europeiska socialfondens och de övriga fondernas insatser på de fyra huvudmål som nämns i kommissionens meddelande och de reformer som följer av dessa för att på så sätt bidra till att uppfylla målen i agendan och de nationella mål som grundar sig på Europa 2020-strategin.

7.3 Det är framför allt Europeiska socialfonden som är viktig och kommer att innebära ett mervärde inom alla de aktuella områdena. Europeiska socialfonden kan bidra till att stödja de enskilda pelarna inom flexicurity, till att förutse kompetensbehov och utveckla kompetens, till att utveckla innovativa former för arbetsorganisation, även när det gäller arbetsmiljön, till att stödja företagande och grundande av företag liksom till att stödja funktionshindrade arbetstagare och vissa mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden som riskerar att hamna i ett socialt utanförskap.

7.4 EESK:s yttrande om Europeiska socialfondens framtid innehåller en rad rekommendationer från kommitténs sida (20). Kommittén förklarar i yttrandet bland annat följande: ”Erfarenheterna av utnyttjandet av ESF bör användas för att stödja EU:s ekonomiska återhämtning och ekonomiska tillväxt. Detta bör ske genom ett förbättrat stöd till små och medelstora företag, mycket små företag och aktörer i den sociala ekonomin som beaktar målen inom ramen för ESF samt genom sociala förbättringar, både i fråga om att bevara och skapa arbeten av hög kvalitet och att främja social integration, i synnerhet genom arbete.”

7.5 När det gäller EU:s framtida budget formulerar kommittén i nämnda yttrande vidare följande uppmaning: ”ESF är det främsta verktyget för att stödja genomförandet av den europeiska strategin för sysselsättning. (…) Med hänsyn till det rådande ekonomiska läget bör ESF därför fortsätta att vara ett viktigt strategiskt och ekonomiskt instrument och ges utökade resurser motsvarande de växande utmaningar som fonden kommer att möta (högre arbetslöshetsnivåer). Resurstillskottet bör motsvara ökningen av EU:s allmänna budget, dvs. 5,9 % i enlighet med vad som föreslås av kommissionen beträffande den allmänna ökningen av EU:s budget 2011.”

7.6 Kommittén uppskattar det bidrag och de slutsatser som EU-programmet Progress hittills gett upphov till. Detta program genomförs inom ramen för den strategiska ramen för sysselsättning och social solidaritet 2007 – 2013. Kommittén ställer sig samtidigt positiv till att kommissionen inom ramen för översynen av sina finansiella instrument inlett ett offentligt samråd både om strukturen, mervärdet, åtgärderna, budgeten och genomförandet av ett efterföljarinstrument till Progress-programmet som reagerar på de nya utmaningar som EU kommer att ställas inför på det sociala området och på sysselsättningsområdet.

Bryssel den 13 juli 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) EUT C 128/74, 18.05.2010.

(2) Rådets slutsatser, Gemensamma principer för ”flexicurity”, 5-6.12.2007 (dok. 1620/07).

(3) Gemensam rapport om sysselsättningen KOM(2011) 11 slutlig, Bryssel, januari 2011, http://ec.europa.eu/europe2020/pdf/3_sv_annexe_part1.pdf.

(4) OECD Harmonised Unemployment Rates, News Release, 10 maj 2011, www.oecd.org.

(5) Årlig tillväxtöversikt, KOM(2011) 11 av den 12 januari 2011.

(6) Dialog om tillväxt och sysselsättning i Europa i Wien den 1–3 mars 2011, www.ilo.org.

(7) Commission staff working dokument - Demography Report 2010 http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/population/documents/Tab/report.pdf.

(8) EUT C 27/114, 03.02.2009, och CESE 801/2011, 04.05.2011.

(9) KOM(2010) 636 slutlig av den 15 november 2010, EU:s handikappstrategi 2010–2020: Nya åtgärder för ett hinderfritt samhälle i EU.

(10) KOM(2010) 491 slutlig, Strategi för jämställdhet 2010–2015.

(11) KOM(2010) 608 slutlig, På väg mot en inre marknadsakt, oktober 2010.

(12) EUT C 132, 03.05.2011, s. 55.

(13) EU:s handikappstrategi 2010–2020: Nya åtgärder för ett hinderfritt samhälle i EU, KOM(2010) 636 slutlig.

(14) En gemensam studie utförd av de europeiska arbetsmarknadsparterna med titeln ”The implementation of Flexicurity and the role of the social partners” (Genomförandet av flexicurity och arbetsmarknadsparternas roll), som utarbetats inom ramen för det gemensamma arbetsprogrammet för den sociala dialogen inom EU för perioden 2009–2011.

(15) Enligt aktuella undersökningar gjorda av OECD skulle en minskning av företagens bidrag leda till en ökning av sysselsättningen med 0,6 %.

(16) Autonomt avtal mellan de europeiska arbetsmarknadsparterna om inkluderande arbetsmarknader (2010) som förhandlats fram inom ramen för det gemensamma arbetsprogrammet för 2009–2011.

(17) EUT C 18, 19.1.2011, s. 18.

(18) EUT C 132/26, 3.5.2011, EUT C 347/1, 18.12.2010 och EUT C 128/74, 18.05.2010.

(19) Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor, femte översynen, www.eurofound.europa.eu.

(20) EUT C 132/8, 03.05.2011.