P6_TA(2005)0239

Uzbekistan

Europaparlamentets resolution om Uzbekistan

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av partnerskaps- och samarbetsavtalet [1] mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och Republiken Uzbekistan som trädde i kraft den 1 juli 1999,

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om mänskliga rättigheter och demokrati i Uzbekistan och länderna i Centralasien,

- med beaktande av slutsatserna från det sjätte mötet i samarbetsrådet för Europeiska unionen och Republiken Uzbekistan i Bryssel den 1 februari 2005,

- med beaktande av slutsatserna från rådets möte den 23– 24 maj 2005 om de senaste händelserna i Uzbekistan, särskilt i och omkring den östliga staden Andizjan,

- med beaktande av uttalandet från FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, Louise Arbour, som kräver en oberoende internationell utredning av orsakerna till och förhållandena bakom händelserna i staden Andizjan i östra Uzbekistan,

- med beaktande av uttalandet av den 20 maj 2005 från OSSE:s ordförande om situationen i Uzbekistan,

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Enligt ögonvittnen dödades flera hundra personer den 13 maj 2005 i den östliga uzbekiska staden Andizjan när regeringstrupper öppnade eld mot ett demonstrationståg mot fängslandet av 23 lokala företagare.

B. Uzbekistans president, Islam Karimov, skyllde våldet på islamistiska grupper och förnekade att säkerhetsstyrkorna hade öppnat eld mot obeväpnade civila och angav att dödssiffran endast uppgick till 169, varav de flesta var "extremistiska islamistiska terrorister".

C. Samtidigt flydde mer än 500 personer från Uzbekistan och fann sin tillflykt i det kirgiziska lägret i Barash vid den flod som utgör gränsen mellan Uzbekistan och Kirgizistan.

D. Många människor greps under och efter händelserna i Andizjan och är fortfarande frihetsberövade.

E. Invånarna i Andizjan är fortfarande rädda för hämnd från regeringens sida för att de har uttalat sig om händelserna, och staden är i princip stängd för journalister och människorättsutredare. Regeringen har utfärdat direktiv till uzbekisk media om hur händelser som rör våldet skall rapporteras och den har blockerat tillträdet till ett ökande antal utländska mediewebbplatser.

F. Det är mycket oroande att skadade människor försvinner från sjukhusen och att det genomförs godtyckliga gripanden, fängslanden och fysiska attacker mot människorättsaktivister som har fördömt och undersökt det urskillningslösa våldet mot civila.

G. FN har med stöd av bland annat Europeiska rådet, OSSE och Nato brådskande krävt en oberoende utredning av orsakerna till och förhållandena bakom händelserna i Andizjan. Det är absolut nödvändigt att en sådan utredning görs för att skapa klarhet i vad som hände och vidta lämpliga åtgärder med hänsyn till stabiliteten i regionen. De ryska och kinesiska regeringarnas genanta stöd för åtgärden bör uppmärksammas.

H. Myndigheterna i Uzbekistan har hittills vägrat att tillmötesgå kravet på en oberoende internationell utredning och har också avvisat alla kontakter med företrädare för det internationella samfundet för att inleda en sådan utredning.

I. Den uzbekiska regeringen har under en lång tid gjort sig skyldig till tortyr, misshandel och allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna gentemot fångar samt till mycket hård behandling av människorättsaktivister och politiska motståndare.

J. Uzbekistan spelar en viktig roll i kampen mot den internationella terrorismen, men det är oerhört viktigt att denna kamp förs med lagliga medel som inte förtrycker hela samhället eller åsidosätter de mänskliga rättigheterna.

K. De uzbekiska myndigheterna hävdar ofta att motståndare till regeringens hållning är religiösa extremister från Ferghanadalen, som vill störta regeringen och upprätta ett islamiskt kalifat i hela Centralasien, trots att det uzbekiska samhället till övervägande del är sekulärt och att den begränsade religiösa extremismen snarare underblåses av sociala orättvisor.

L. Ledarna för flera människorättsgrupper i Uzbekistan har rapporterat att massakern i Andijzan följdes upp av omfattande repressiva åtgärder gentemot människorättsaktivister, medlemmar av oppositionspartierna och andra politiskt aktiva uzbekiska medborgare, och att de utsatts för fysiska övergrepp från den uzbekiska regimens sida.

M. Den uzbekiske presidenten, Islam Karimov, har varit landets ledare sedan självständigheten 1989, men hans regim har inte gjort något för att genomföra nödvändiga politiska, sociala och ekonomiska reformer. De har gjort Uzbekistan till en av de mest autokratiska regimerna i Centralasien.

N. Det civila samhället i Centralasien, inklusive Uzbekistan, kräver i allt högre utsträckning ett öppnare samhälle, där individuella friheter och mänskliga rättigheter respekteras fullt ut, liksom demokratiska reformer.

O. Samarbete med EU kan endast ske om detta grundas på en verklig politik som främjar de mänskliga rättigheterna från förmånsländernas sida.

1. Europaparlamentet fördömer kraftfullt de uzbekiska säkerhetsstyrkornas överdrivna, brutala och urskillningslösa användning av våld och uppmanar bestämt Uzbekistans myndigheter att ställa de ansvarig för massakern i Andizjan inför rätta.

2. Europaparlamentet beklagar djupt de hundratals dödsoffren och uttrycker sin djupa medkänsla med de människor som fått lida till följd av det våld som de uzbekiska säkerhetsstyrkorna använt.

3. Europaparlamentet uppmanar bestämt Uzbekistans myndigheter att omedelbart tillmötesgå det internationella kravet på en oberoende internationell utredning av händelserna och att vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra en sådan utredning möjlig.

4. Europaparlamentet understryker att den uzbekiska regeringen genom att fortsätta att avvisa en internationell utredning inte ens uppfyller sina mest elementära skyldigheter enligt människorätts- och demokratiklausulen i partnerskaps- och samarbetsavtalet.

5. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att använda oberoende icke-statliga organisationer för att fördela EU:s bistånds- och samarbetsprogram i Uzbekistan i syfte att stärka Tacis-demokratiprogram, och att upphöra med direkt bistånd till regeringsorgan tills en verklig internationell och oberoende utredning genomförts med de uzbekiska myndigheternas fulla stöd och tills de omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna har upphört.

6. Europaparlamentet är mycket bekymrat över vad som kommer att hända med de personer som har sökt sin tillflykt till den kirgiziska gränsen och uppmanar bestämt Uzbekistan och Kirgizistan att garantera att internationella konventioner om fördrivna personer och flyktingar till fullo respekteras. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att bevilja humanitärt bistånd i nära samarbete med FN:s organ och andra internationella organisationer och kräver att uzbekiska myndigheter omedelbart ger tillträde till området för sådant bistånd.

7. Europaparlamentet uppmanar bestämt Uzbekistans myndigheter att omedelbart avbryta förföljelserna och trakasserierna av oppositionspolitiker, människorättsaktivister, oberoende journalister och andra uzbekiska medborgare. Parlamentet kräver att de som arresterades under och efter händelserna i Andizjan omedelbart släpps fria.

8. Europaparlamentet anser att kampen mot terrorismen måste genomföras i överensstämmelse med internationella överenskommelser och OSSE-åtaganden och att den under inga omständigheter får användas som ursäkt för att slå ner på politiska motståndare, kränka mänskliga rättigheter och begränsa de medborgerliga friheterna.

9. Europaparlamentet uppmanar USA:s regering att avbryta förhandlingarna med den uzbekiska regeringen om ett formellt, långsiktigt avtal, som skulle innebära att Förenta Staterna fick behålla sin militärbas i Uzbekistan och att den uzbekiska regeringen skulle få mycket förmånliga ekonomiska villkor, och att överväga andra alternativ i regionen.

10. Europaparlamentet betonar vikten av att ta itu med de grundläggande orsakerna till den instabilitet som råder i regionen och uppmanar de uzbekiska myndigheterna att genomföra de nationella reformer som är nödvändiga för den ekonomiska utvecklingen och för att åstadkomma demokrati och stabilitet i landet. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att effektivt och i samarbete med andra berörda internationella aktörer stödja sådana reformer.

11. Europaparlamentet uppmanar särskilt Uzbekistans regering att vidta konkreta åtgärder för att avskaffa dödsstraffet, stärka rättsväsendets oberoende, anpassa den egna medielagstiftningen till internationella krav och standarder, upphöra med censur och sluta att utöva påtryckningar gentemot oberoende journalister och medieredaktörer och att skapa verkliga förutsättningar för genomförande av yttrandefrihet.

12. Europaparlamentet uppmanar med kraft Uzbekistans regering att se över och förenkla förfarandet för att registrera frivilligorganisationer, inklusive utländska representationer, och att anta ändringar som innebär att de statliga organens och justitieministeriets kontroll över icke-statliga organisationer minskar.

13. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, FN:s och OSSE:s generalsekreterare och Uzbekistans, Kirgizistans, Rysslands, Förenta staternas och Kinas presidenter, regeringar och parlament.

[1] EGT L 229, 31.8.1999, s. 3.

--------------------------------------------------