12. begär att den ståndpunkt som kommissionen försvarar inom de regionala fiskeorganisationerna
skall grunda sig på en dialog och diskussion med fiskesektorn och de representativa gemenskapsinstitutio-nerna samtidigt som man i framtiden bevarar Europaparlamentets roll som observatör vid de regionalafiskeorganisationernas möten,
13. anser att Europeiska unionen även i fortsättningen bör verka för att fiskeprodukter som erhållits
genom brott mot bestämmelser antagna inom de regionala fiskeorganisationerna inte saluförs, men attunionen även måste anta en mer aktiv strategi och främja utvecklingen av rättsliga instrument som gördet möjligt för världssamfundet att sätta stopp för illegala fartyg eller fartyg med bekvämlighetsflagg somäventyrar och undergräver de ansträngningar som görs med målet att genomföra de föreskrifter som fast-ställs i FN:s havsrättskonvention,
14. uppmanar kommissionen att lägga fram initiativ avsedda att bestraffa de gemenskapsfiskare som
seglar under bekvämlighetsflagg och bryter mot gemenskapens regelverk eller internationella bestämmelser,och som därmed utgör ett allvarligt exempel på en illojal konkurrens som äventyrar förtroendet hosgemenskapens yrkeskår för den förvaltningskapacitet som unionens myndigheter besitter,
15. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.
12. Fiske och vattenbruk (1996−1998)
A5-0333/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet om
tillämpningen av gemenskapssystemet för fiske och vattenbruk under perioden 1996−1998
(KOM(2000) 15 Sdash C5-0109/2000 Sdash 2000/2069(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
9dash med beaktande av kommissionens rapport (KOM(2000) 15 9dash C5-0109/2000),9dash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,
9dash med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet och yttrandet från utskottet för utveckling och
samarbete (A5-0333/2000), och av följande skäl:
A. Kommissionens treårsrapport till parlamentet måste välkomnas, både som en sammanfattning av vad
som hänt och som en redogörelse för kommissionens tankar om 2002 års översyn av den gemen-samma fiskeripolitiken.
B. Fiskerisektorn har stor socioekonomisk betydelse såväl för skapandet av direkta och indirekta arbets-
tillfällen som för den ekonomiska utvecklingen av många regioner och fiskesamhällen som är mycketberoende av denna sektor.
C. Det småskaliga kustfisket har stor betydelse för tryggandet av sysselsättningen i många fiskeregioner i
EU, försörjningen av färsk fisk och bevarandet av traditioner och kulturer i Europeiska unionen.
D. Tillståndet för fiskbestånden är allmänt otillfredsställande, men de naturliga fluktuationerna i de pela-
giska bestånden, till exempel sill och makrill, klaras av genom kraftfulla förvaltningsåtgärder.
E. Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerisektorn (STECF) kan för närvarande inte
fastställa orsakerna till den svåra situationen för fiskbestånden och kan inte heller uttala sig om huru-vida de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna har påverkat beståndens nuvarande till-stånd.
F. Stora framsteg har gjorts under hela perioden i fråga om tekniska bevarandeåtgärder, men mycket
återstår att göra.C 262/160 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
G. Det är viktigt att fiskare har förtroende för den vetenskapliga rådgivning som besluten om förvaltning
grundar sig på. Det är därför nödvändigt att fiskarna och de organisationer som företräder dem deltar istörre utsträckning i beslutsprocessen inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.
H. Kommissionen har tagit initiativ till att reformera både STECF och den rådgivande kommittén för
fiskevård. Det behövs mer forskning för att förbättra kvaliteten på vetenskapliga data, bättre analysav de socioekonomiska aspekterna av näringen och dess återverkningar på den ekonomiska ochsociala sammanhållningen i de europeiska regionerna, en bättre statistisk analys av olycksfrekvensen isektorn, dess orsaker samt medel för att bekämpa den, och det finns ett behov av att engagera nyagenerationer i denna verksamhet för att säkerställa sektorns fortlevnad samt av att främja åtgärder somleder till mervärde för fisk och skaldjur.
I. Inom fiskerisektorn är man övertygad om att tillämpningen av de fleråriga utvecklingsprogrammen för
fiskeflottorna inte har skötts på ett rättvist sätt, på så sätt att olika delar av gemenskapsflottan efter-levde kraven i de fleråriga utvecklingsprogrammen i olika hög grad, vilket ledde till att vissa medlems-stater diskriminerades.
J. Kommissionen har inlett en kostnads- och intäktsanalys av fiskeavtalen med tredje land, men endast
ett begränsat antal medlemsstater har gynnats av sådana avtal. Avtalen gynnar emellertid hela Euro-peiska unionen, skapar sysselsättning, minskar EU:s handelsunderskott, förser gemenskapens markna-der med fiskeriprodukter samt inverkar positivt på ett stort antal indirekta och härledda verksamheter:
beredningsindustrin, transporter, försäljning, hamnverksamhet, konstruktion och reparation av fartyg
samt teknikinvesteringar.
K. Reformen av den gemensamma marknadsorganisationen har stärkt producentorganisationernas roll
och medfört ett krav på att fiskeriprodukter skall kunna spåras.
L. Stora framsteg har gjorts på övervaknings- och kontrollområdet, men mer måste göras, särskilt när det
gäller att utöka gemenskapsinspektörernas befogenheter och harmonisera påföljderna.
M. Det är nödvändigt att garantera att gemenskapens kontrollsystem tillämpas strikt gentemot fartyg från
tredje land som är verksamma i gemenskapens vatten.
N. Det är mycket viktigt att decentralisera den gemensamma fiskeripolitiken mer, så att fiskare, deras
intresseorganisationer och fiskeindustrin i allmänhet blir mer direkt delaktiga i beslut som rör dengemensamma fiskeripolitiken.
O. Det är nödvändigt att gång på gång betona att en regionalisering av fiskeripolitiken inte alls är samma
sak som en åternationalisering av fiskeripolitiken.
P. De förbjudna fiskeområdena får inte ge upphov till diskriminering och måste uteslutande grunda sig
på vetenskapliga kriterier, såväl vad gäller tidsperspektiv som lokalisering.
Q. Arrangemangen för tillträde måste i enlighet med artikel 158 i fördraget återspegla den sociala, eko-
nomiska och regionala sammanhållningen och skydda regioner där lokalbefolkningen är ytterstberoende av fisket.
R. Det är nödvändigt att i diskussionen om fisket beakta de sociala aspekterna som hittills har lyst med
sin frånvaro.
1. Parlamentet välkomnar kommissionens treårsrapport och betonar att problemen i den gemensamma
fiskeripolitiken bör rättas till genom en reform 2002 grundad på integrationen av fisket på den inre mark-
naden och på en större samstämmighet med övrig gemenskapspolitik,
2. beklagar det nuvarande otillfredsställande tillståndet för fiskebestånden,18.9.2001 SV C 262/161 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
3. tror att när det gäller tekniska bevarandeåtgärder kan större framsteg fortfarande göras genom att
nätmaskornas storlek ökas för vissa arter, att tjockleken/styvheten på näten regleras, att nät med kvadra-tiska maskor används för unga exemplar av vissa arter, att längden på vissa fiskeredskap regleras samt attförbjudna fiskeområden fastställs, förutsatt att detta rekommenderas i de vetenskapliga rapporterna,
4. efterlyser en harmonisering av de tekniska åtgärderna för alla länder i Medelhavsområdet och in-
förandet av ett system för förvaltning av resurserna i området,
5. efterlyser att en ny modell för förvaltning av fiskeresurserna på längre sikt skall beaktas i syfte att
möjliggöra en tidsmässig och mer mångsidig planering av dem för att undvika den dumpning av fisk somuppstår med det befintliga TAC-systemet,
6. välkomnar kommissionens initiativ för att förbättra dialogen med näringen och anser att dessa ini-
tiativ skall stärkas,
7. anser att fiskeavtalen med tredje land är en väsentlig del av den gemensamma fiskeripolitiken som
måste konsolideras och utvidgas till nya stater; förhandlingarna om avtalen med dessa skall vara koppladetill de förbindelser dessa länder har med Europeiska unionen och till vilket övergripande stöd de erhåller; idetta sammanhang är det nödvändigt att EU:s budget inkluderar anslag som är särskilt avsedda att ekono-miskt stödja fiskeavtalen,
8. anser att forskarna bör införliva information från fiskarna i sitt arbete, så att ett ömsesidigt förtroende
kan byggas upp,
9. upprepar att de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottorna har genomförts på ett diskrimine-
rande sätt, utan att fiskerisektorn i sin helhet har gynnats i någon större utsträckning; anser att de med-lemsstater som uppfyllt kraven inte bör straffas med ytterligare minskningar av fiskeinsatserna till följd avatt övriga medlemsstater inte uppfyllt kraven i tidigare fleråriga utvecklingsprogram,
10. föreslår att fiskefartygens motorstyrka från 2002 inte längre skall vara den enda parametern för att
beräkna flottkapacitet och rekommenderar en vägd beräkning av varje stats flottkapacitet som tar hänsyntill de olika fartygssegmenten och de olika längd- och tonnagekategorierna,
11. anser att internationella fiskeavtal spelar en tungt vägande roll för gemenskapsflottans försörjning av
den europeiska marknaden och att systemet med fiskeavtal med tredje land bör stödjas och uppmuntras;hoppas att fler medlemsstater i framtiden skall kunna få fördelar av fiskeavtalen med tredje land,
12. upprepar sin stående önskan om att det skall införas kvalitetsmärkning för gemenskapens fiskeri-
och vattenbruksprodukter,
13. begär än en gång att gemenskapsinspektionen skall stärkas och få befogenheter som motsvarar de
nationella inspektörernas,
14. efterlyser enhetliga inspektionssystem i hela gemenskapen och harmonisering av påföljderna för
överträdelse av bestämmelserna; upprepar följaktligen sin begäran att rådet skall vidta nödvändiga åtgärderför att intensifiera kontrollen och övervakningen av fiskeverksamheten och att ge kommissionen nödvän-
diga befogenheter för att kunna garantera att gemenskapens bestämmelser för kontroll och övervakning
följs av medlemsstaterna samt införa lämpliga sanktioner; rekommenderar i detta sammanhang i kraftigaordalag en utvidgning av det satellitbaserade systemet för övervakning av fiskefartygen som är den mestpålitliga och framför allt den mest ekonomiska metoden,
15. begär en radikal förstärkning av gemenskapens kontrollsystem när det gäller fartyg från tredje land
som är verksamma i gemenskapens vatten samt när det gäller lossning av dessa fartyg i gemenskapsham-nar, i synnerhet av fartyg som seglar under bekvämlighetsflagg, i syfte att skydda gemenskapsmarknadenoch prioritera intressena inom gemenskapens fiskerisektor,
16. bekräftar enhetligheten i gemenskapens fiskeripolitik och giltigheten i den nuvarande beslutsproces-
sen, faktorer som inte får påverkas av debatten om regulariseringen,C 262/162 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001
17. kräver att kommissionen analyserar samtliga aspekter av det nuvarande undantaget från principen
om fri tillgång till gemenskapens farvatten inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken och att den isynnerhet inriktar sig på de olika kraven på den ställning som undantaget skall inta,
18. begär att man vid fastställandet av eventuella förbjudna fiskeområden skall tillse att dessa inte inne-
håller några diskriminerande element och att inrättandet och fastställandet av dem i tid och rum grundarsig uteslutande på vetenskapliga uttalanden som uttryckligen underbygger en sådan åtgärd,
19. efterlyser stor respekt för behovet av social, ekonomisk och regional sammanhållning och anser att
skydd för befolkningarna och tryggande av sysselsättningen i de regioner som är starkt beroende av fisketskall få högsta prioritet,
20. uppmanar kommissionen att se över tillämpningen av principen om relativ stabilitet, så att behovet
av ekonomisk, social och regional sammanhållning kan beaktas i högre grad, utan att denna grundläggandeprincip ifrågasätts och att utarbeta en komplett studie av de kriterier som gör det möjligt att definiera eneuropeisk region som ”beroende av fisket” samt en analys av hur klassificeringen av dessa regioner kan haändrats sedan den gemensamma fiskeripolitiken infördes,
21. uppmanar enträget kommissionen att snabbt vidta sociala åtgärder för att förbättra fiskarnas lev-
nadsförhållanden, utbildning samt arbets- och säkerhetsförhållanden; betonar behovet av att genom lämp-liga åtgärder erkänna och ta hänsyn till kvinnornas grundläggande roll inom fisket,
22. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstater-
nas regeringar, parlament och fiskeorganisationer.
13. Regionala möten om fiskeripolitiken (1998−1999)
A5-0332/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport om de regionala möten som kommis-
sionen anordnat under 1998−1999 om den gemensamma fiskeripolitiken efter år 2002
(KOM(2000) 14 Sdash C5-0110/2000 Sdash 2000/2070(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
9dash med beaktande av kommissionens rapport (KOM(2000) 14 9dash C5-0110/2000),9dash med beaktande av artikel 14.2 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 om ett gemenskapssystem för
fiske och vattenbruk,
9dash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,
9dash med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet och yttrandet från utskottet för industrifrågor,
utrikeshandel, forskning och energi (A5-0332/2000), och av följande skäl:
A. Den samrådsmetod som kommissionen använt för undersökning av synpunkter och önskemål hos
aktiva inom fiskerinäringen beträffande tillämpning och resultat av den gemensamma fiskeripolitikenhar varit givande.
B. Tillträdet till vattnen och tillgången till resurserna regleras av bestämmelser som utgör undantag från
principen om fri rörlighet i gemenskapens vatten.
C. En framtida utvidgning till stater i Central- och Östeuropa måste beaktas i detta sammanhang.
D. De berörda medlemsstaternas fiskare har av tradition rättigheter som skulle kunna förnyas i en
gemenskapsanda av partnerskap.18.9.2001 SV C 262/163 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Onsdag 17 januari 2001