RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN - KOMMISSIONENS NITTONDE ÅRSRAPPORT TILL EUROPAPARLAMENTET OM GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER MOT DUMPNING OCH SUBVENTIONER - ÖVERSIKT ÖVER ÖVERVAKNINGEN AV ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER, UTJÄMNINGSÅTGÄRDER OCH SKYDDSÅTGÄRDER VIDTAGNA AV TREDJE LAND (2000)

INNEHÅLL

Syfte och mål

1. Översikt över lagstiftningen om åtgärder mot dumpning och subventioner

1.1. Rättslig ram

1.1.1. Gällande lag

1.1.1.1. Den internationella ramen

1.1.1.2. Gemenskapslagstiftningen

1.1.2. Vad menas med dumpning och utjämningsbara subventioner - de relevanta villkoren för införandet av tullar

1.1.2.1. Dumpning och subventioner

1.1.2.2. Väsentlig skada och orsakssamband

1.1.2.3. Gemenskapens intresse

1.1.3. Förfarande

1.1.4. Kommissionens enheter för antidumpnings- och antisubventionsfrågor

1.2. Ändringar under 2000 av grundförordningen om åtgärder mot dumpning

1.3. WTO:s ordning för tvistlösning på området för antidumpning och subventioner

1.3.1. Beskrivning av WTO:s förfarande för tvistlösning

1.3.2. Tvistlösningsförfaranden som avsett gemenskapsverksamhet

1.3.2.1. Ärenden där gemenskapen har inlett ett förfarande för tvistlösning

1.3.2.2. Tvistlösningsförfaranden som tredje land inlett mot gemenskapen

2. Allmän översikt över gällande åtgärder

3. Inledda undersökningar av dumpning och subventioner

3.1. Inledning

3.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

3.2.1. Folier av aluminium från Kina och Ryssland

3.2.2. Linor och kablar av stål från Tjeckien, Sydkorea, Malaysia, Ryssland, Thailand och Turkiet

3.2.3. Paracetamol från Kina, Indien, Turkiet och USA

3.2.4. Integrerade elektroniska kompaktlysrör från Kina

3.2.5. PET-film (polyetylentereftalat) från Indien och Sydkorea

3.2.6. Färgtelevisionsmottagare från Turkiet

3.2.7. Växelnav för cyklar från Japan

3.2.8. Karbamid från Vitryssland, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumänien och Ukraina

3.2.9. Ferromolybden från Kina

3.2.10. Bearbetad monument- eller byggnadssten av granit från Kina och Indien

3.2.11. Zinkoxid från Kina

4. Provisoriska åtgärder

4.1. Översikt

4.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

4.2.1. Polyesterstapelfibrer från Australien, Indonesien och Thailand (antidumpningsförfarande)

4.2.2. Polyesterstapelfibrer från Australien, Indonesien och Taiwan (antisubventionsförfarande)

4.2.3. Varmvalsade platta produkter av olegerat stål (kvartoplåt) från Indien, Kina och Rumänien

4.2.4. Rördelar av aducerat gjutjärn från Brasilien, Tjeckien, Japan, Kina, Sydkorea och Thailand

4.2.5. Karbamidammoniumnitratlösningar från Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland och Ukraina

4.2.6. Fästanordningar av rostfritt stål från Malaysia och Filippinerna (antisubventionsförfarande)

4.2.7. Katodstrålerör för färgtelevisionsapparater från Indien, Malaysia, Kina och Sydkorea

4.2.8. Hårborstar från Kina, Sydkorea, Taiwan och Thailand

4.2.9. Glycin från Kina

4.2.10. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan (antidumpningsförfarande)

4.2.11. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan (antisubventionsförfarande)

4.2.12. Koks av stenkol i bitar med en diameter över 80 mm från Kina

4.2.13. Polyesterstapelfibrer från Indien och Sydkorea

4.2.14. Ammoniumnitrat från Polen och Ukraina

4.2.15. Polyetentereftalat (PET) från Indien, Indonesien, Malaysia, Sydkorea, Taiwan och Thailand (antidumpningsförfarande)

4.2.16. Polyetentereftalat (PET) från Indien, Malaysia, Taiwan och Thailand (antisubventionsförfarande)

5. Slutgiltiga åtgärder

5.1. Översikt

5.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

5.2.1. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Bulgarien, Indien, Sydafrika, Taiwan och Jugoslavien (antidumpningsförfarande)

5.2.2. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Indien och Taiwan (antisubventionsförfarande)

5.2.3. Sömlösa rör av järn eller olegerat stål från Kroatien och Ukraina

5.2.4. Syntetstapelfibrer av polyester från Australien, Indonesien och Thailand (antisubventionsförfarande)

5.2.5. Syntetstapelfibrer av polyester från Australien, Indonesien och Thailand

5.2.6. Fästanordningar av rostfritt stål från Malaysia och Filippinerna (antisubventionsförfarande)

5.2.7. Varmvalsade platta produkter av olegerat stål (kvartoplåt) från Indien, Kina och Rumänien

5.2.8. Rördelar av aducerat gjutjärn från Brasilien, Tjeckien, Japan, Kina, Sydkorea och Thailand

5.2.9. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan

5.2.10. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan (antisubventionsförfarande)

5.2.11. Karbamidammoniumnitratlösningar från Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland och Ukraina

5.2.12. Färgbildare för svart kopieskrift från Japan (tidigare One Dye Black 1 och One Dye Black 2)

5.2.13. Katodstrålerör för färgtelevisionsapparater från Indien och Sydkorea

5.2.14. Polyetentereftalat från Indien, Indonesien, Malaysia, Sydkorea, Taiwan och Thailand

5.2.15. Polyetentereftalat från Indien, Malaysia och Thailand (antisubventionsförfarande)

5.2.16. Elektroniska vågar från Kina, Sydkorea och Taiwan

5.2.17. Koks av stenkol i bitar med en diameter över 80 mm från Kina

5.2.18. Polyesterstapelfibrer från Indien och Sydkorea

6. Undersökningar som avslutats utan åtgärder

6.1. Översikt

6.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

6.2.1. Polyesterstapelfibrer från Sydkorea och Thailand (antisubventionsförfarande)

6.2.2. TV-kamerasystem från USA

6.2.3. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Iran

6.2.4. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Sydafrika (antisubventionsförfarande)

6.2.5. Gul fosfor från Kina

6.2.6. Cykelramar från Kina och Taiwan

6.2.7. Cykelgafflar från Kina och Taiwan

6.2.8. Cykelhjul från Kina

6.2.9. Hårborstar från Hong Kong

6.2.10. Delar till TV-kamerasystem från Japan

6.2.11. Fodral till cd-skivor från Kina

6.2.12. Fästanordningar av rostfritt stål från Singapore och Thailand (antisubventionsförfarande)

6.2.13. Valstråd av stål från Turkiet

6.2.14. Rördelar av aducerat gjutjärn från Kroatien och Jugoslavien

6.2.15. Karbamidammoniumnitratlösningar från Slovakien

6.2.16. Vävnader av glasfibrer från Taiwan (antisubventionsförfarande)

6.2.17. Katodstrålerör för färgtelevisionsapparater från Litauen, Malaysia och Kina

6.2.18. Hårborstar från Kina, Sydkorea, Taiwan och Thailand

6.2.19. Glycin från Kina

6.2.20. Polyetentereftalat (PET) från Indonesien, Sydkorea och Taiwan (antisubventionsförfarande)

7. Översyner av åtgärder mot dumpning och subventioner

7.1. Översikt

7.2. Översyner vid giltighetstidens utgång

7.2.1. Inledda översyner vid giltighetstidens utgång (i kronologisk ordning)

7.2.1.1. Karbamid från Ryssland

7.2.1.2. Färgtelevisionsmottagare från Malaysia, Kina, Sydkorea, Singapore och Thailand

7.2.1.3. Ej påfyllningsbara gasficktändare från Kina

7.2.1.4. Ammoniumnitrat från Ryssland

7.2.1.5. Peroxodisulfater från Kina

7.2.2. Slutförda översyner vid giltighetstidens utgång med bekräftelse av tull (i kronologisk ordning)

7.2.2.1. Magnesium (dödbränd) från Kina

7.2.2.2. Kaliumklorid från Vitryssland, Ryssland och Ukraina

7.2.2.3. Kiselkarbid från Kina, Ryssland och Ukraina

7.2.2.4. Cyklar från Kina

7.2.2.5. Etanolamin från USA

7.2.2.6. Flusspat från Kina

7.2.2.7. TV-kamerasystem från Japan

7.2.3. Översyner vid giltighetstidens utgång som avslutats med avslutande av förfarandet (i kronologisk ordning)

7.2.3.1. Ej påfyllningsbara gasficktändare från Japan

7.2.3.2. Större elektrolytkondensatorer med aluminium från Japan

7.2.3.3. Ferrokrom med låg kolhalt från Ryssland och Kazakstan

7.3. Interimsöversyner

7.3.1. Inledda interimsöversyner (i kronologisk ordning)

7.3.1.1. Fästanordningar av rostfritt stål och delar därav från Kina

7.3.1.2. Stänger av rostfritt stål från Indien

7.3.1.3. Obearbetat olegerat magnesium från Kina

7.3.1.4. TV-kamerasystem från Japan

7.3.1.5. Färgtelevisionsmottagare från Malaysia, Kina, Sydkorea, Singapore och Thailand

7.3.1.6. Texturerat filamentgarn av polyester från Thailand

7.3.1.7. Telefaxapparater för privat bruk från Kina, Japan, Sydkorea, Malaysia, Singapore, Taiwan och Thailand

7.3.1.8. Ammoniumnitrat från Ryssland

7.3.1.9. Cyklar från Kina

7.3.1.10. Ej påfyllningsbara gasficktändare från Thailand

7.3.1.11. Polyesterstapelfibrer från Vitryssland

7.3.2. Interimsöversyner som avslutats med bekräftelse eller ändring av tullen (i kronologisk ordning)

7.3.2.1. TV-kamerasystem från Japan

7.3.2.2. Sömlösa rör av järn eller olegerat stål från Ryssland

7.3.2.3. Kaliumklorid från Vitryssland, Ryssland och Ukraina

7.3.2.4. Rördelar av järn eller stål från Thailand

7.3.2.5. Etanolamin från USA

7.3.2.6. Texturerat filamentgarn av polyester från Malaysia

7.3.2.7. Texturerat filamentgarn av polyester från Taiwan

7.3.2.8. Flusspat från Kina

7.3.2.9. Mikrovågsugnar från Sydkorea

7.3.2.10. Fästanordningar av rostfritt stål och delar därav från Kina

7.3.2.11. TV-kamerasystem från Japan

7.3.2.12. Obearbetat olegerat magnesium från Kina

7.3.3. Interimsöversyner som avslutats med avslutande av förfarandet ( i kronologisk ordning)

7.3.3.1. Ej påfyllningsbara ficktändare från Japan

7.3.3.2. Större elektrolytkondensatorer med aluminium från Japan

7.3.3.3. Större elektrolytkondensatorer med aluminium från Sydkorea och Taiwan

7.3.3.4. Cykeldelar från Kina

7.3.3.5. Magnetskivor (3,5-tumsdisketter) från Taiwan

7.3.3.6. Stänger av rostfritt stål från Indien (antisubventionsförfarande)

7.4. Översyner avseende nya exportörer

7.4.1. Inledda översyner avseende nya exportörer (i kronologisk ordning)

7.4.1.1. Fästanordningar av rostfritt stål och delar därav från Kina

7.4.1.2. Tråd av rostfritt stål med en diameter av minst 1 mm från Indien (antisubventionsförfarande)

7.4.1.3. Stänger av rostfritt stål från Indien (antisubventionsförfarande)

7.4.1.4. Säckar och påsar av polyeten eller polypropen från Indien

7.4.1.5. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Indien (antisubventionsförfarande)

7.4.1.6. Valsade platta produkter av järn eller olegerat stål (varmvalsade ringar eller rullar) från Indien

7.4.2. Översyner avseende nya exportörer som avslutats med införande eller ändring av tullen (i kronologisk ordning)

7.4.2.1. Handväskor (läder) från Kina

7.4.2.2. Sänglinne av bomull från Egypten, Indien och Pakistan

7.4.2.3. Cyklar från Taiwan

7.4.2.4. Flata lastpallar av trä från Polen

7.4.2.5. Fästanordningar av rostfritt stål och delar därav från Kina

7.4.2.6. Lax från Norge

7.4.2.7. Säckar och påsar av polyeten och polypropen från Indien

7.5. Absorptionsundersökningar

7.5.1. Inledda absorptionsundersökningar (i kronologisk ordning)

7.5.1.1. Skördegarn av polypropen från Polen

7.5.2. Absorptionsundersökningar som avslutats med en höjning av tullen (i kronologisk ordning)

7.5.2.1. Glyfosat från Kina

7.5.2.2. Ringpärmsmekanismer från Kina

7.5.2.3. Obearbetat olegerat magnesium från Kina

7.5.3. Absorptionsundersökningar som avslutats utan höjning av tullen eller med avslutande av förfarandet (i kronologisk ordning)

7.5.3.1. Fästanordningar av rostfritt stål och delar därav från Malaysia och Thailand

7.6. Undersökningar av kringgående

7.6.1. Inledda undersökningar av kringgående (i kronologisk ordning)

7.6.2. Undersökningar av kringgående som avslutats med utvidgning av tullen (i kronologisk ordning)

7.6.2.1. Rördelar av järn eller stål från Kina

7.6.3. Undersökningar av kringgående som avslutats utan utvidgning av tullen eller med avslutande av förfarandet (i kronologisk ordning)

7.6.3.1. Magnetskivor (3,5-tumsdisketter) från Kina och Taiwan

8. Övervakning av åtaganden

9. Återbetalning

10. rättslig prövning: Beslut av domstolen/förstainstansrätten

10.1. Översikt över rättslig prövning 2000

10.2. Oavgjorda mål

10.3. Nya mål

10.4. Viktigare domar avkunnade i förstainstansrätten

10.4.1. Oblekta vävnader av bomull från bland annat Kina

10.4.2. Mononatriumglutamat från bland annat Sydkorea

10.4.3. Obearbetat, olegerat zink från Ryssland och Polen

10.4.4. Handväskor från Kina

10.4.5. Cykeldelar från Kina

10.4.6. Cykeldelar från Kina

10.4.7. Kaliumklorid från bland annat Ryssland

10.4.8. Odlad Atlantlax från Norge

10.4.9. Oblekta vävnader av bomull från bland annat Kina

10.5. Domar avkunnade av domstolen

10.5.1. Överklagande av förstainstansrättens dom av den 15 oktober 1998 i mål T-2/95

11. Tredje länders antidumpnings- och antisubventionsundersökningar avseende import från Europeiska gemenskapen eller dess medlemsstater

11.1. Antidumpningsärenden som gällt gemenskapen eller dess medlemsstater

11.2. Närmare uppgifter om vissa individuella ärenden

11.2.1. Röntgenfilm från Tyskland

11.2.2. Mjölk från gemenskapen

11.2.3. Akrylater från Tyskland

11.2.4. Linor och kablar av järn eller stål från Tyskland, Spanien och Förenade kungariket

11.2.5. Låganrikat uran från Frankrike, Tyskland, Nederländerna och Förenade kungariket

11.3. Antisubventionsärenden som gällt gemenskapen eller dess medlemsstater

11.4. Närmare uppgifter om vissa individuella ärenden

11.4.1. Socker från gemenskapen

11.4.2. Konserverad skinka från Danmark och Nederländerna och import av konserverat fläskkött från gemenskapen

11.4.3. Bly- och vismutstål från Förenade kungariket

11.4.4. Olivolja från gemenskapen

11.4.5. Korrosionsbeständigt stål från Tyskland

11.4.6. Konjak från Frankrike (ej tappat på flaska)

12. Skyddsåtgärder

12.1. Rättslig ram

12.2. Gemenskapens åtgärder inom området för skyddsåtgärder

12.3. Ärenden avseende skyddsåtgärder som gäller gemenskapen

12.4. Närmare uppgifter om vissa enskilda ärenden

12.4.1. USA - Valstråd av stål

12.4.2. USA - Svetsade rör

12.4.3. Ryssland - stålrör

12.4.4. Lettland - griskött

12.4.5. Chile - Mjölk och mjölkpulver

12.4.6. Indien - Metylenklorid

12.4.7. Egypten - Mjölkpulver

13. Slutsatser

FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR

BILAGOR: SAMMANFATTNING

BILAGA A // Nya undersökningar som inleddes under perioden 1 januari - 31 december 2000

A. Antidumpningsundersökningar

B. Antisubventionsundersökningar

BILAGA B // Nya undersökningar som inleddes under perioden 1996-2000 (31 december) fördelade på exportland

BILAGA C // Nya undersökningar som inleddes under perioden 1996-2000 (31 december) fördelade på produktsektor

BILAGA D // Nya undersökningar som avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000 med införande av preliminära tullar

A. Antidumpningsundersökningar

B. Antisubventionsundersökningar

BILAGA E // Nya undersökningar som avslutades under perioden 1 januari-31 december 2000 genom införande av slutgiltiga tullar

A. Antidumpningsundersökningar

B. Antisubventionsundersökningar

BILAGA F // Nya undersökningar som avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000 utan införande av åtgärder

A. Antidumpningsundersökningar

B. Antisubventionsundersökningar

BILAGA G // Översyner vid giltighetstidens utgång som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA H // Interimsöversyner som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA I // Översyner avseende nya exportörer som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA J // Absorptionsundersökningar som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA K // Undersökningar avseende kringgående som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA L // Påskyndade översyner (antisubvention) som inleddes eller avslutades under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA M // Åtaganden som godtagits eller upphävts under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA N // Åtgärder som upphörde att gälla under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA O // Slutgiltiga antidumpningsåtgärder i kraft per den 31 december 2000

A. Per produkt

B. Per land

BILAGA P // Slutgiltiga utjämningsåtgärder i kraft per den 31 december 2000

A. Per produkt

B. Per land

BILAGA Q // Åtaganden i kraft per den 31 december 2000

A. Per produkt

B. Per land

BILAGA R // Oavslutade antidumpnings- och antisubventionsundersökningar per den 31 december 2000 :

A. Nya undersökningar (per produkt)

B. Översyner (per produkt)

C. Per land (nya undersökningar och översyner)

BILAGA S // Återbetalningar under perioden 1 januari - 31 december 2000

BILAGA T // Mål

A. Oavgjorda mål vid Europeiska gemenskapernas domstol och förstainstansrätt den 31 december 2000

B. Domar och beslut av domstolen och förstainstansrätten under 2000

BILAGA U // Tredje länders antidumpnings- och antisubventionsundersökningar avseende import från Europeiska gemenskapen eller dess medlemsstater

BILAGA V // Skyddsåtgärder införda av tredje land under 2000

Syfte och mål

Denna rapport överlämnas till Europaparlamentet i enlighet med dess resolution av den 16 december 1981 om gemenskapens åtgärder mot dumpning [1], och betänkandet från Europaparlamentets utskott för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi [2].

[1] EGT C 11, 18.1.1982, s. 37.

[2] EP-nummer 141.178/slutlig, 30.11.1990, föredragande Gijs De Vries.

I rapporten sammanfattas den allmänna policyutvecklingen på området och kommenteras i korthet alla ärenden beträffande dumpning och subventioner som har inletts, alla provisoriska och slutgiltiga åtgärder som har antagits, alla översyner som har utförts och alla ärenden som har avslutats utan införande av åtgärder. Vidare ges information om rättsliga mål som rör dessa handelspolitiska instrument.

Liksom förra året innefattar denna rapport också en översikt över åtgärder mot dumpning, subventioner och skyddsåtgärder som antagits av tredje länder samt åtgärder inom ramen för Världshandelsorganisationens överenskommelse om tvistlösning. På grund av den omstrukturering som skett av de enheter inom kommissionen som ansvarar för antidumpningsfrågor kommer dock tillämpningen av handelshinder hädanefter att ingå i Europeiska kommissionens rapport till Europaparlamentet om verksamheterna inom ramen för Världshandelsorganisationen.

Under 2000 har en anmärkningsvärd ökning skett av antalet provisoriska (48 jämfört med 17 under hela 1999) och slutliga (51 jämfört med 21 under hela 1999) åtgärder som antagits. Antalet avslutade förfaranden (32 under 2000 jämfört med 22 år 1999 och 16 år 1998) har också ökat jämfört med de föregående åren. Allt detta är en direkt följd av den osedvanligt stora ökningen av antalet nya undersökningar som inleddes under 1999.

Antalet nya undersökningar som inleddes under 2000 minskade markant (31 jämfört med 86 under 1999). Därmed kan utvecklingen under 2000 beskrivas som en återgång till normala förhållanden när det gäller inledande av undersökningar. Det bör dock noteras att ett rekordartat antal undersökningar genomfördes 2000 på grund av det stora antalet översyner.

Under 2000 inledde elva tredje länder sammanlagt 31 dumpnings- och subventionsundersökningar avseende import från medlemsstater i EU. Kommissionen bistod gemenskapsföretagen i ett stort antal sådana fall och medverkade aktivt i förhållande till tredje länders undersökningsorgan liksom inom ramen för Världshandelsorganisationen.

I bilagorna till denna rapport redovisas åtgärderna på ett överskådligt sätt i tabellform.

Denna rapport är även tillgänglig för allmänheten. Årsrapporten för 1999 gavs ut i cirka 600 exemplar. (Webbsida på Internet http://europa.eu.int/comm/dg01/trade10.htm)

Översikt över lagstiftningen om åtgärder mot dumpning och subventioner

1.1. Rättslig ram

1.1.1. Gällande lag

1.1.1.1. Den internationella ramen

På det internationella planet identifierades illojala handelsmetoder som dumpning och beviljandet av subventioner som ett hot mot de öppna marknaderna redan 1947, när det första Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) undertecknades. Avtalet innehöll särskilda bestämmelser om att GATT-medlemmarna fick vidta åtgärder mot sådana metoder om dessa vållade en GATT-medlems inhemska industri väsentlig skada.

Sedan dess har stora ansträngningar gjorts för att harmonisera reglerna om handelspolitiska instrument. Särskilt under den senaste GATT-rundan (den s.k. Uruguay-rundan), som ledde till upprättandet av Världshandelsorganisationen (WTO) och detaljerade antidumpnings- och antisubventionsavtal, inriktades en stor del av ansträngningarna på de förfaranderegler som måste iakttas och de relevanta villkor som måste uppfyllas innan skyddsåtgärder kan vidtas. Gemenskapen spelade en aktiv roll i förhandlingarna om dessa relevanta kriterier, vilka avspeglas i dess egen lagstiftning.

1.1.1.2. Gemenskapslagstiftningen

Den första gemenskapslagstiftningen om åtgärder mot dumpning och subventioner antogs 1968 och har sedan dess ändrats flera gånger. De nu gällande texterna (EG och EKSG), som utgör den rättsliga grunden för gemenskapens undersökningar av subventioner och dumpning, trädde i kraft mellan mars 1996 och april 1998. De ligger i linje med de antidumpnings- och antisubventionsavtal som antogs under förhandlingarna i GATT/WTO. De grundläggande texterna är följande:

- Rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [3].

[3] EGT L 56, 6.3.96, s. 1, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2238/2000 (EGT L 257, 11.10.2000, s. 2).

- Rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol och stålgemenskapen [4].

[4] EGT L 288, 21.10.97, s. 1.

- Rådets beslut nr 2277/96/EKSG av den 28 november 1996 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol- och stålgemenskapen [5].

[5] EGT L 308, 29.11.96, s. 11, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 435/2001 (EGT L 63, 3.3.2001, s. 14).

- Rådets beslut nr 1889/98/EKSG av den 3 september 1998 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska kol och stålgemenskapen [6].

[6] EGT L 245, 4.9.1998, s. 3.

Dessa förordningar och beslut kallas nedan "grundförordningen" eller "grundförordningarna".

Gemenskapslagstiftningen innehåller flera bestämmelser som syftar till att säkerställa att gemenskapens regler om åtgärder mot dumpning och subventioner tillämpas på ett balanserat sätt för alla berörda parter, däribland bestämmelserna om "prövning av gemenskapens intresse", och om "lägsta tull".

Prövningen av gemenskapens intresse är en klausul om det allmänna intresset och innebär att åtgärder bara kan vidtas om de inte strider mot gemenskapens övergripande intresse. Detta förutsätter en bedömning av alla de berörda ekonomiska intressena, däribland den inhemska industrins, användarnas och konsumenternas intressen.

Enligt regeln om lägsta tull måste de åtgärder som införs av gemenskapen ligga under dumpnings- eller subventionsmarginalen, om en sådan lägre tull är tillräcklig för att undanröja den skada som gemenskapsindustrin vållats.

1.1.2. Vad menas med dumpning och utjämningsbara subventioner - de relevanta villkoren för införandet av tullar

1.1.2.1. Dumpning och subventioner

Dumpning definieras traditionellt som prisdiskriminering mellan nationella marknader eller som försäljning till priser som är lägre än produktionskostnaden. I gemenskapens antidumpningslagstiftning definieras dumpning som försäljning av en produkt inom gemenskapen till ett pris som är lägre än dess "normalvärde". Detta "normalvärde" motsvarar i regel det faktiska försäljningspriset på exportlandets hemmamarknad. Ett företag bedriver följaktligen försäljning till dumpade priser om dess priser på hemmamarknaden är högre än dess exportpriser (prisdiskriminering).

Om försäljningen på hemmamarknaden inte är representativ, till exempel på grund av att endast små mängder har sålts, får normalvärdet fastställas på en annan grundval, såsom andra försäljares priser på hemmamarknaden eller produktionskostnaden. I det sistnämnda fallet anses ett företag sälja till dumpade priser om dess exportpriser är lägre än produktionskostnaden.

I flertalet fall av dumpning som förekommer mer än tillfälligtvis föreligger en viss marknadsuppdelning. Den kan bero, bland annat, på statliga regleringar eller konsumentpreferenser. Följden blir att exportörerna, åtminstone i viss utsträckning, skyddas från internationell konkurrens på hemmamarknaden.

Subventioner kan ha liknande effekter som försäljning till dumpade priser. Med subventioner avses ett direkt stöd från de offentliga myndigheterna varigenom tillverkare eller exportörer beviljas en förmån (t.ex. direkta bidrag, skatte- eller tullbefrielse, lån på förmånliga villkor till en ränta som ligger under marknadsräntan, exportfrämjande ordningar osv., som gör det möjligt för exportörer att sälja till låga priser inom gemenskapen).

1.1.2.2. Väsentlig skada och orsakssamband

För att åtgärder skall kunna vidtas mot dessa illojala handelsmetoder räcker det inte att företagen exporterar sina produkter till gemenskapen till dumpade eller subventionerade priser. Åtgärder kan bara vidtas om denna export vållar gemenskapens tillverkare väsentlig skada, så att dessa inte kan konkurrera med exportörerna på lika villkor.

Typiska indikatorer på skada är att volymen dumpad och/eller subventionerad import ökar under en viss period och att importpriserna underskrider gemenskapsindustrins försäljningspriser. Följden blir att gemenskapsindustrin tvingas minska sin produktionsvolym och sänka försäljningspriserna, varvid den tappar marknadsandelar, gör förluster eller tvingas till uppsägningar. I värsta fall kan exportörerna försöka få bort lönsamma gemenskapstillverkare från marknaden genom att tillämpa hänsynslöst låg prissättning. Analysen av skadan förutsätter under alla omständigheter att hänsyn tas till alla relevanta faktorer innan ett beslut fattas om huruvida gemenskapsindustrin lider "väsentlig skada".

Ett annat villkor för att åtgärder skall kunna vidtas är kravet på "orsakssamband", dvs. att skadan måste ha vållats av dumpningen eller subventionerna. Detta villkor uppfylls om skadan för gemenskapsindustrin sammanfaller med ökningen av dumpad och subventionerad import. Det är viktigt att påpeka att den dumpade eller subventionerade importen inte behöver vara den enda orsaken till skadan.

1.1.2.3. Gemenskapens intresse

Slutligen måste det fastställas att tillämpningen av åtgärder inte skulle strida mot gemenskapens övergripande intresse. I detta avseende skall hänsyn tas till intresset hos alla relevanta ekonomiska aktörer som kan påverkas av resultatet av undersökningen.

1.1.3. Förfarande

Undersökningarna genomförs i enlighet med de förfaranderegler som fastställs i grundförordningarna. Genom dessa regler säkerställs ett öppet, rättvist och objektivt förfarande med betydande förfarandemässiga rättigheter för de berörda parterna. Resultaten av en undersökning offentliggörs dessutom i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och gemenskapen är skyldig att i denna tidning motivera sina beslut. Slutligen säkerställs att varje ärende avgörs på sakliga grunder, och kommissionen tvekar inte att avsluta ett ärende om villkoren för införande av åtgärder inte är uppfyllda.

Även om varje undersökning är unik med avseende på de produkter och de länder som berörs, följer alla ärenden på det hela taget samma förfarandemässiga regler. Vissa förmånsregler gäller dock för länder i Central- och Östeuropa och för Turkiet. Reglerna när det gäller nya ärenden sammanfattas i det följande.

Inledande

Ett ärende börjar i normala fall med ett tillräckligt väl underbyggt klagomål från den gemenskapsindustri som tillverkar samma produkt som den som avses i klagomålet. Efter att ha mottagit klagomålet gör kommissionen en bedömning av huruvida det innehåller tillräcklig bevisning för att en undersökning skall kunna inledas. Undersökningen inleds genom offentliggörandet av ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning om inledande av ett förfarande. I detta tillkännagivande uppmanas alla berörda parter, däribland användare och i lämpliga fall konsumentorganisationer, att delta i och aktivt samarbeta i undersökningen. Detaljerade frågeformulär skickas till tillverkare i de exporterande länderna och gemenskapen, till handlare (särskilt importörer) och till andra berörda parter, t.ex. användare. Dessa parter informeras också om att de kan begära att bli hörda och att få ta del av icke sekretessbelagda handlingar som kan hjälpa dem att föra sin talan.

Undersökningen fram till provisoriska åtgärder

När svaren på frågeformuläret har inkommit genomför kommissionens tjänstemän kontrollbesök hos de samarbetsvilliga parterna.

Det huvudsakliga syftet med dessa besök är att kontrollera huruvida de uppgifter som lämnats i frågeformuläret är tillförlitliga. De kontrollerade uppgifterna används därefter för att beräkna eller fastställa dumpningsmarginalen och skadefaktorerna, i synnerhet prisunderskridandemarginalen och nivån för undanröjande av skada. Dessa beräkningar förutsätter ofta bearbetning av tusentals transaktioner och kräver en komplicerad analys av produktionskostnaderna.

Resultaten av beräkningarna och övriga undersökningsresultat sammanfattas i ett arbetsdokument som, efter samråd med medlemsstaterna i den rådgivande kommittén, utgör underlag för beslutet om huruvida provisoriska åtgärder skall införas eller om förfarandet skall avslutas. I båda fallen fattas beslutet på detta stadium av kommissionen.

Undersökningen fram till slutgiltiga åtgärder

När kommissionen har offentliggjort en förordning om införandet av preliminära tullar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning får de berörda parter som så begär tillgång till alla uppgifter ("meddelande av uppgifter"), så att de kan kontrollera kommissionens beräkningar och inkomma med synpunkter. Synpunkter kan även framföras vid en utfrågning. Hänsyn tas till dessa preliminära inlagor och synpunkter när ett andra, slutgiltigt arbetsdokument sammanställs av kommissionen.

Efter ett slutgiltigt meddelande av uppgifter och efter samråd med medlemsstaterna på grundval av det andra arbetsdokumentet lägger kommissionen fram ett förslag till rådet om huruvida de provisoriska åtgärderna skall bekräftas och slutgiltiga åtgärder införas. En annan möjlighet är att kommissionen godtar åtaganden från exportörerna om att respektera minimipriser. I så fall införs i allmänhet inga tullar för de företag vars åtaganden har godtagits.

Rådet beslutar anta kommissionens förslag med enkel majoritet, dvs. minst åtta medlemsstater måste rösta för kommissionens förslag. Förordningen om införandet av slutgiltiga tullar och om uttag av de preliminära tullarna offentliggörs i EGT.

Med hänsyn till undersökningsresultaten kan beslut också fattas om att avsluta ett ärende utan att införa åtgärder. Samma förfaranden som beskrivits ovan (meddelande av uppgifter, synpunkter, utfrågningar, arbetsdokument) tillämpas. Beslut om att avsluta ärendet fattas vanligen genom ett kommissionsbeslut efter samråd med medlemsstaterna.

Tidsperspektiv

Det förfarande som beskrivs ovan är underkastat stränga, i lag fastställda tidsfrister. Ett beslut om att införa preliminära tullar måste fattas inom nio månader från det att undersökningen inleddes, och en undersökning får inte pågå längre än sammanlagt femton månader (13 månader när det gäller ett subventionsförfarande). Detta skapar en avsevärd tidspress, med hänsyn bl.a. till de interna överläggningarna och till kravet om att förordningar och beslut skall offentliggöras på alla gemenskapens språk samtidigt.

Antidumpningsåtgärder- eller utjämningsåtgärder är normalt i kraft i fem år och kan bestå av tullar eller åtaganden från exportörernas sida. Åtgärderna avser ett land i dess helhet, men exportörer som varit samarbetsvilliga under hela undersökningen kan beviljas individuell behandling, vilket innebär att en företagsspecifik tull tillämpas. Under femårsperioden kan de berörda parterna under vissa omständigheter kräva en översyn av åtgärderna eller återbetalning av antidumpningstullar som betalats. Åtgärderna kan också upphävas under en viss tid, under förutsättning att vissa kriterier uppfylls.

I grundförordningarna finns bestämmelser om administrativa översyner. Man skiljer mellan interimsöversyner, översyner avseende nya exportörer och översyner vid giltighetstidens utgång. Dessa förfaranden inleds normalt endast på grundval av underbyggda bevis och pågår vanligen inte under längre tid än 12 månader.

En översyn vid giltighetstidens utgång syftar till att avgöra om åtgärdernas upphörande skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning och skada. Under femårsperioden kan kommissionen genomföra en interimsöversyn. Vid en interimsöversyn granskar kommissionen om omständigheterna när det gäller subventionering/dumpning och skada har ändrats väsentligt eller om gällande åtgärder har lett till förväntat resultat och undanröjer skadan. Slutligen anges i grundförordningarna att en översyn kan utföras för att fastställa individuella dumpningsmarginaler för nya exportörer i exportlandet i fråga.

Rättslig prövning

Under förfarandet respekteras parternas förfarandemässiga rättigheter, t.ex. när det gäller utfrågningar och tillgång till material som inte är konfidentiellt, och det finns en ordning för rättslig prövning för att säkerställa ett korrekt genomförande. Förstainstansrätten och EG-domstolen i Luxemburg är behöriga att pröva antidumpnings- och antisubventionsmål. Medlemmarna av Världshandelsorganisationen (WTO) kan dessutom utnyttja WTO:s tvistlösningsmekanism.

1.1.4. Kommissionens enheter för antidumpnings- och antisubventionsfrågor

Undersökningarna av antidumpnings- och antisubventionsärenden är några av de uppgifter som handhas av direktoraten B och C vid generaldirektoratet för handel, som ansvarar för yttre handelspolitik. Medan direktorat C har hand om undersökningarnas dumpnings- och subventionsaspekter, hanterar direktorat B frågor om skada och gemenskapens intresse. Enhet 1 inom direktorat B ansvarar dessutom för politiska aspekter för båda direktoraten och enhet 1 i direktorat C övervakar tredje länders åtgärder beträffande dumpning, subventioner och skyddsåtgärder.

1.2. Ändringar under 2000 av grundförordningen om åtgärder mot dumpning

Under 2000 genomfördes en översyn av den ordning som infördes 1998 och enligt vilken enskilda företag i Kina och Ryssland har möjlighet att i samband med antidumpningsförfaranden behandlas som företag som är verksamma under marknadsekonomiska förhållanden [7]. I översynen granskades tillämpningen av ordningen hittills, möjligheten att inom ramen för dumpningsärenden utsträcka ordningen till andra länder som vanligen klassificeras som länder utan marknadsekonomi samt kriterierna för att bevilja individuell behandling.

[7] Förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998).

Granskningen visade att även om endast ett litet antal företag hade fått gehör sin ansökan att behandlas som företag som är verksamma under marknadsekonomiska förhållanden beviljad, är kriterierna en korrekt indikation på marknadsekonomi och de är lämpliga, realistiska och möjliga att nå. Det konstaterades också att samtidigt som reformarbetet har fortsatt i Ryssland och Kina har det också stött på vissa motgångar varför det bedömdes lämpligt att fortsätta tillämpa den nuvarande ordningen för antidumpningsundersökningar för import från dessa två länder.

När det gäller tillämpning av denna ordning på andra länder gav en granskning av situationen beträffande dessa länder vid handen att de ekonomiska reformer som genomförs i Kazakstan, Ukraina och Vietnam har lett till en förskjutning bort från en centralt planerad ekonomi till en ekonomi baserad på marknadsprinciper. Det ansågs därför att det var lämpligt att utsträcka den särskilda ordningen till dessa länder.

Mot bakgrund av att medlemskap i Världshandelsorganisationen, WTO, tyder på en viss nivå av ekonomisk reform och handelsliberalisering, fattades därutöver beslut om att den särskilda ordningen skulle utsträckas till de länder utan marknadsekonomi som är medlemmar i WTO. Därutöver infördes bestämmelser i lagstiftningen om att ordningen automatiskt skall utsträckas till andra länder utan marknadsekonomi som i framtiden blir medlemmar i WTO.

Till följd av detta antog rådet den 9 oktober 2000 rådets förordning (EG) nr 2238/2000 [8] rörande ändring av grundförordningen om åtgärder mot dumpning. Ändringen trädde i kraft den 12 oktober 2000.

[8] EGT L 257, 11.10.2000, s. 2.

Förutom ändringen av grundförordningen om åtgärder mot dumpning granskades under översynen också de kriterier som tillämpas för exportörer i länder utan marknadsekonomi vilka ansöker om individuell behandling i antidumpningsärenden. Efter denna granskning fattades beslut om att ändra kriterierna så att de i högre grad inriktas på oberoende från statligt inflytande när det gäller företagens exportverksamheter. Genom ändringen säkerställs att all onödig överlappning med kriterierna för behandling som ett företag som är verksamt under marknadsekonomiska förhållanden nu har undanröjts.

1.3. WTO:s ordning för tvistlösning på området för antidumpning och subventioner

1.3.1. Beskrivning av WTO:s förfarande för tvistlösning

I enlighet med slutsatserna från Uruguayrundan har WTO ett förfarande för lösande av tvister mellan WTO:s medlemsstater rörande tillämpning av vissa WTO-avtal. Detta är en viktig utveckling av internationell handelslagstiftning. Förfarandet är uppdelat i två etapper. Den första etappen består av bilaterala samråd mellan WTO-medlemmarna. Om detta samråd misslyckas, kan den andra etappen inledas genom att en särskild grupp (panel) rådfrågas. Panelen offentliggör en rapport som kan överklagas inför överprövningsorganet. Såväl panelens som överprövningsorganets rapport anses ha antagits av tvistlösningsorganet om inte detta enhälligt avvisar rapporten [9].

[9] Varje överklagan utreds av tre ledamöter i ett ständigt överprövningsorgan som har sju ledamöter och som inrättas av tvistlösningsorganet. Tvistlösningsorganet måste godta eller avvisa överprövningsrapporterna inom 30 dagar och de kan avvisas endast genom konsensus.

I Marrakech-avtalet anges de WTO-avtal som kan åberopas för att inleda tvistlösningsförfarandet. Tvistlösningsförfarandet tillämpas uttryckligen för avtalet om antidumpning och avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder.

1.3.2. Tvistlösningsförfaranden som avsett gemenskapsverksamhet

Gemenskapen inledde tvistlösningsförfaranden i tre ärenden som avsåg skyddsåtgärder. I alla tre ärendena antog tvistlösningsorganet panelens och överprövningsorganets rapporter, i vilka de flesta av gemenskapens krav godkändes. I två av ärendena följde de WTO-medlemmar som befunnits överträda avtalet om skyddsåtgärder tvistlösningsorganets beslut. Det tredje ärendet är fortfarande oavgjort. När det gäller ärenden som rör antidumpnings- och utjämningsåtgärder avvaktas också resultatet av flera samråd. Efter en begäran från gemenskapen inrättades en panel som avsåg antidumpning och en panelrapport lämnades beträffande subventioner efter en tvist som gemenskapen inlett. Därtill avgavs en panelrapport inom området för antidumpning efter det att Indien initierat en tvist mot gemenskapen.

1.3.2.1. Ärenden där gemenskapen har inlett ett förfarande för tvistlösning

- Sydkorea - skyddsåtgärder för mjölkprodukter

Den 7 mars 1997 införde Sydkorea slutgiltiga skyddsåtgärder i form av en kvot på import av vissa mjölkprodukter (blandningar av mjölkpulver). Den gemenskapshandel som påverkas av denna åtgärd motsvarar cirka 75 miljoner euro.

Gemenskapen inledde åtgärder för ett tvistlösningsförfarande i september 1997 och den 23 juli 1998 inrättades en panel. I januari 2000 antog tvistlösningsorganet panelens och överprövningsorganets rapporter i detta ärende. De godkände de flesta av gemenskapens krav och fann att de koreanska åtgärderna stred mot flera bestämmelser i WTO-avtalet om skyddsåtgärder. I synnerhet befanns skadeundersökningen vara inkomplett och otillräcklig, val av åtgärd inte vara berättigat och anmälningarna till WTO inte ha gjorts inom tidsgränserna.

Sydkorea godtog beslutet och följde det genom att avskaffa åtgärderna i maj 2000.

- Argentina - skyddsåtgärder för skodon

Den 12 september 1997 införde Argentina slutgiltiga åtgärder för import av samtliga skodon (förutom pjäxor och snowboardskor). Gemenskapens handelsintressen uppskattas till cirka 10 miljoner euro.

Gemenskapen inledde ett tvistlösningsförfarande i detta ärende i april 1998. Den 12 januari 2000 antog WTO:s tvistlösningsorgan panelens och överprövningsorganets rapporter, vari konstaterades att Argentinas åtgärder inte överensstämde med landets internationella skyldigheter och Argentina uppmanades att bringa sin åtgärd i linje med avtalet om skyddsåtgärder. I synnerhet förklarade överprövningsorganet att fastställandet av allvarlig skada i betydande omfattning stred mot flera WTO-bestämmelser och att det inte kunnat påvisas en krissituation förelåg som ett resultat av ökad import.

Under 2000, efter påtryckningar från kommissionen, utsträckte och ändrade Argentina slutligen sitt befintliga system enligt vilket specifika minimitullar till en nivå som inte överskrider tullsatser bundna i WTO infördes på andra skodon än sportskor medan en tullkvot (inklusive tilldelning per land) infördes för import av sportskodon. Import inom den kvoten omfattas av specifika minimitullar till en nivå som inte överskrider tullsatser bundna i WTO. Tullarna dubbleras för import som ligger utanför den kvoten. Gemenskapens andel av kvoten har fastställts på grundval av tidigare handel, uppdaterad för att spegla nuvarande marknadsförhållanden. Detta bör säkerställa tillräckligt skydd för gemenskapsexporten.

Kommissionen fortsätter att övervaka utvecklingen av gemenskapshandeln till Argentina för att se till att det nuvarande systemet inte orimligt bestraffar gemenskapens exportörer.

- USA - skyddsåtgärder för vetegluten

I maj 1998 införde USA en skyddsåtgärd (kvot) på import av vetegluten med ursprung i tredje land (förutom NAFTA och utvecklingsländer). Eftersom åtgärden kommer att löpa ut den 1 juni 2001 har industrin inlämnat en begäran om en tvåårig förlängning och USA håller på att genomföra relevant översyn. Gemenskapens handelsintressen motsvarar cirka 48 miljoner euro.

Gemenskapen inledde ett tvistlösningsförfarande inom WTO beträffande detta ärende i april 1999. De slutliga rapporterna från panelen och överprövningsorganet, av vilka den senare gavs ut den 22 december 2000, har bekräftat att skyddsåtgärderna strider mot avtalet om skyddsåtgärder av skäl som både rör sakfrågor (i synnerhet orsakssamband och uteslutning av import från NAFTA-området) och förfarandet (WTO-anmälningar och samråd). Kommissionen har redan underrättat USA om att den förväntar sig att USA följer utslaget och avvecklar åtgärden utan dröjsmål.

Den 14 augusti 1998 drog EG tillbaka "väsentligen likvärdiga medgivanden" enligt WTO genom att införa en tullkvot på import av majsglutenfoder från USA. I enlighet med artikel 8 i avtalet om skyddsåtgärder skall tillbakadragandet träda i kraft när WTO:s tvistlösningsorgan förklarar att USA:s åtgärd inte är förenlig med WTO:s regler, Denna förklaring och det därmed sammanhängande införandet av tullkvoter på majsglutenfoder från USA förväntas äga rum i januari 2001.

- Argentina - antidumpningsåtgärder för golvplattor från Italien

Den 12 november 1999 införde Argentina slutgiltiga antidumpningsåtgärder i form av minimipriser på 7,80 US-dollar/m (plattor på 20x20 cm), 9 US-dollar/m (plattor på 30x30 cm) och 10,9 US-dollar/m (plattor på 40x40 cm). Gemenskapsexportörerna och kommissionen framförde invändningar mot detta beslut grundat på ett flertal skäl. Sammanfattningsvis förefaller Argentina ha bortsett från den information som gemenskapsexportörerna lagt fram utan att lämna några giltiga skäl till detta.

Den 26 januari 2000 begärde gemenskapen WTO-samråd med Argentina enligt artikel 4 i överenskommelsen om bestämmelser och förfaranden som styr tvistlösning (Understanding on Rules and Procedures Governing the Settlement of Disputes, DSU) och artikel 17 i avtalet om antidumpning. Samråden innefattade också ett annat antidumpningsärende rörande Argentina, som avsåg kartongpapp från Tyskland och för vilket liknande frågeställningar kunde framföras. Samråden hölls i Genève den 1 mars 2000, men man lyckades inte nå fram till en lösning av tvisten.

Den 6 november 2000 begärde gemenskapen inrättande av en panel om de två ärendena enligt artikel 6 i DSU och artikel 17 i avtalet om antidumpning. Gemenskapens begäran beträffande kartongpapp upphävdes emellertid med hänsyn till att det fanns rimliga orsaker att förvänta sig att Argentina skulle låta åtgärderna upphöra att gälla när de löpte ut, dvs. i februari 2001.

När det gäller ärendet med golvplattor samtyckte tvistlösningsorganet vid sitt möte den 17 november 2000 till att inrätta en panel.

Det är viktigt att notera att detta är den första panel som gemenskapen har begärt på området för antidumpning. Kommissionen fäster betydande vikt vid detta fall som visar dess fasta beslutsamhet att agera kraftfullt mot överträdelser av WTO:s bestämmelser också inom detta område.

- USA - utjämningstullar på vissa varmvalsade produkter av bly och vismutstål med ursprung i Förenade kungariket

Den 10 maj 2000 meddelade överprövningsorganet sitt utslag i det ärende som gemenskapen lagt fram beträffande utjämningstullar på import av bly och vismutstål med ursprung i Förenade kungariket.

Panelen och överprövningsorganet bekräftade att gemenskapens klagomål att dessa utjämningstullar, som hänför sig till subventioner som Förenade kungarikets regering beviljade British Steel Corporation innan det privatiserades, stred mot bestämmelserna i WTO-avtalet om subventioner var riktigt.

Överprövningsorganets utslag gick emot USA på två punkter. Dels konstaterade överprövningsorganet att USA inte, såsom det hade skett, enbart kunde anta att stöd som beviljats innan en förändring av ägarskap skett "övervältrades" till köparen. Dels hävdade överprövningsorganet att privatisering till skäligt marknadspris (vilket det fastställde att var fallet i fråga om privatiseringen av British Steel) undanröjde de fördelar som eventuella tidigare stöd hade givit.

Panelens och överprövningsorganets slutsatser har lett till att USA ändrat sin praxis beträffande utjämningsåtgärder på detta område, och de innebär också att USA:s fortsatta uttag av utjämningstullar, särskilt på stålprodukter, gentemot flera andra medlemsstater i EU ifrågasätts.

1.3.2.2. Tvistlösningsförfaranden som tredje land inlett mot gemenskapen

- Klagomål från Indien mot EU avseende införande av antidumpningstullar på import av sänglinne av bomull från Indien

Den 30 oktober 2000 offentliggjordes panelens rapport om den ovannämnda tvisten. Överprövningsorganet avgjorde till gemenskapens fördel på 13 punkter, bedömde det inte nödvändigt att meddela ett avgörande på 14 punkter och avgjorde till gemenskapens nackdel på fyra punkter. Gemenskapen överklagade en av dessa punkter, som avsåg metoden med "nollställande" i beräkningar av dumpningsmarginalen.

2. Allmän översikt över gällande åtgärder

I slutet av 2000 var 175 antidumpningsåtgärder [10] och 17 utjämningsåtgärder i kraft i gemenskapen . Antidumpningsåtgärderna omfattade 67 produkter och 38 länder (se bilaga O) och utjämningsåtgärderna omfattade 11 produkter och 8 länder (se bilaga P). Åtgärderna hade i de flesta fall formen av tullar, men i ett betydande antal ärenden godtogs dock åtaganden.

[10] Åtgärderna räknas per produkt och berört land.

Av de åtgärder som var i kraft i slutet av 2000 gällde 34 Kina och 11 Ryssland, och 13 åtgärder gällde länder som inte är marknadsekonomier, däribland Ukraina med 9 åtgärder, Vitryssland med 3 åtgärder och Kazakstan med 1 åtgärd. Tjugotvå åtgärder avsåg ett eller flera av de tio länderna i Central- och Östeuropa [11].

[11] Länderna är Rumänien, Bulgarien, Slovakien, Tjeckien, Slovenien, Ungern, Polen, Lettland, Litauen och Estland.

För att få en mer realistisk bild av effekterna av antidumpningsåtgärder måste man emellertid se till omfattningen av handeln med de berörda produkterna, vilken varierar väsentligt beroende på produktområde. Högteknologiska högprisprodukter, t.ex. elektronikvaror, står ofta för de största handelsvolymerna. Det bör emellertid påpekas att under 2000 påverkades bara 0,5 % [12] av den totala importen till gemenskapen av antidumpnings- eller utjämningsåtgärder.

[12] Källa: Comext

TABELL 1

Nya antidumpnings- och antisubventionsundersökningar

under perioden 1 januari 1996 - 31 december 2000 [13]

[13] Inledda undersökningar som avser flera länder redovisas som separata undersökningar/förfaranden för varje berört land.

>Plats för tabell>

3. Inledda undersökningar av dumpning och subventioner

3.1. Inledning

Under 2000 inleddes 31 nya undersökningar. De avsåg 11 produkter från 20 olika länder (översyner behandlas i avsnitt 7 i denna rapport). Närmare uppgifter om dessa undersökningar finns i bilaga A.

Vid en jämförelse med 1999, då antalet nya undersökningar uppgick till 86, konstateras att en markant minskning skett. Minskningen synes bekräfta att 1999 var ett exceptionellt år när det gäller det stora antalet nya undersökningar och att en återgång ägt rum under 2000 till den normala situation som gällde under hela 1990-talet.

Under femårsperioden 1995-2000 inleddes 216 undersökningar som gällde import från 41 olika länder. De länder som främst berördes var Kina med 30 undersökningar, Indien med 27 undersökningar och Sydkorea med 22 undersökningar. Inledda undersökningar under den senaste femårsperioden fördelade på exportländer redovisas i bilaga B.

De sektorer som berördes mest av undersökningar under perioden från 1996 till 2000 var järn- och stålsektorn med 64 undersökningar, sektorn för kemiska och närstående produkter med 53 undersökningar och sektorn för textilier och närstående produkter med 38 undersökningar. Fördelningen på produktsektorer redovisas i bilaga F.

I det följande beskrivs kortfattat de nya ärenden som togs upp 2000.

3.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

3.2.1. Folier av aluminium från Kina och Ryssland

Antidumpningsförfarandet inleddes den 18 februari 2000 sedan ett klagomål ingetts av Eurométaux för gemenskapsindustrins räkning. Totalt sex företag stod bakom klagomålet.

Inga provisoriska åtgärder infördes. Undersökningen fortsatte dock och hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.2. Linor och kablar av stål från Tjeckien, Sydkorea, Malaysia, Ryssland, Thailand och Turkiet

Antidumpningsförfarandet inleddes den 5 maj 2000 sedan ett klagomål ingetts av EWRIS för gemenskapsindustrins räkning. Totalt 17 företag stod bakom klagomålet.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.3. Paracetamol från Kina, Indien, Turkiet och USA

Antidumpningsförfarandet inleddes den 13 maj 2000 sedan ett klagomål ingetts av Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) för gemenskapsindustrins räkning. Klagomålet stöddes av den ende gemenskapstillverkaren av paracetamol.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.4. Integrerade elektroniska kompaktlysrör från Kina

Detta antidumpningsförfarande inleddes den 17 maj 2000 sedan ett klagomål ingetts av European Lighting Companies Federation för gemenskapsindustrins räkning. Totalt 3 företag stod bakom klagomålet.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.5. PET-film (polyetylentereftalat) från Indien och Sydkorea

Antidumpningsförfarandet inleddes den 5 maj 2000 sedan två klagomål ingetts av DuPont Teijin Films (DTF), Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA and FAPACK SpA för gemenskapsindustrins räkning.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.6. Färgtelevisionsmottagare från Turkiet

Antidumpningsförfarandet inleddes den 15 juli 2000 sedan ett klagomål ingetts av Producers of European Televisions in Co-operation (Poetic) för gemenskapsindustrins räkning. Klagomålet stöddes av tillverkare som svarar för en större del av den totala gemenskapstillverkningen av färgtelevisionsmottagare.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.7. Växelnav för cyklar från Japan

Antidumpningsförfarandet inleddes den 27 juli 2000 sedan ett klagomål ingetts av Sram Deutschland GmbH för gemenskapsindustrins räkning. Frånsett Sram Deutschland GmbH, har endast en annan gemenskapstillverkare, Sturmey Archer Ltd., identifierats.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.8. Karbamid från Vitryssland, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumänien och Ukraina

Antidumpningsförfarandet inleddes den 21 oktober 2000 sedan ett klagomål ingetts av European Fertilisers Manufacturers Association (EFMA) för gemenskapsindustrins räkning. Totalt 10 företag stod bakom klagomålet.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.9. Ferromolybden från Kina

Antidumpningsförfarandet inleddes den 9 november 2000 sedan ett klagomål ingetts av Euro Alliages för gemenskapsindustrins räkning. Två tillverkare som svarade för 66 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning stod bakom klagomålet.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.10. Bearbetad monument- eller byggnadssten av granit från Kina och Indien

Antidumpningsförfarandet inleddes den 11 november 2000 sedan ett klagomål ingetts av European & International Federation of Natural Stone Industries (EURO-ROC) som företräder tillverkare som svarar för en betydande del av den sammanlagda gemenskapstillverkningen av viss bearbetad monument- eller byggnadssten av granit.

Undersökningen hade inte slutförts vid årets utgång.

3.2.11. Zinkoxid från Kina

Antidumpningsförfarandet inleddes den 20 december 2000 sedan ett klagomål ingetts av Eurométaux för gemenskapsindustrins räkning. Totalt 6 företag stod bakom klagomålet.

Utredningen hade inte slutförts vid årets utgång.

4. Provisoriska åtgärder

4.1. Översikt

Under 2000 infördes preliminära tullar i 48 förfaranden som gällde import från 18 olika länder. Som framgår av tabell 1 (jfr punkt 2) kan denna siffra jämföras med 17 under 1999 och 30 under 1998. Ökningen av antalet provisoriska åtgärder som införts under 2000 är en direkt följd av det stora antal undersökningar som inleddes under 1999.

En översikt över de preliminära tullar som infördes 2000 lämnas i bilaga D. I detta avsnitt av rapporten lämnas en kortfattad beskrivning av de enskilda fallen.

4.2. Enskilda fall (i kronologisk ordning)

4.2.1. Polyesterstapelfibrer från Australien, Indonesien och Thailand (antidumpningsförfarande)

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 21 januari 2000. Förfarandet inleddes parallellt med antisubventionsförfarandet beträffande samma produkt med ursprung i samma länder (se nedan) i april 1999 sedan ett klagomål ingetts av International Rayon and Synthetic Fibres Committee (CIRFS) för gemenskapsindustrins räkning.

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 april 1998 - 31 mars 1999) uppgick till cirka 578 000 ton. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till 38,2 miljoner euro.

Dumpning

På grund av det stora antalet exporterande tillverkare i Indonesien använde kommissionen stickprov för att undersöka dumpningen i detta land. Dumpning konstaterades för samtliga undersökta exporterande tillverkare i de tre berörda länderna genom att normalvärden jämfördes med exportpriser till gemenskapen per produkttyp. De preliminära dumpningsmarginaler som fastställdes varierade mellan 5,2 % och 36,6 %.

Skada och orsakssamband

Undersökningen visade att gemenskapsindustrin hade lidit väsentlig skada under perioden 1996 till mars 1999, särskilt i form av minskande kapacitet, försäljningsvolym, försäljningspriser, marknadsandelar, investeringar och sysselsättning. En vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal på 40 %, uttryckt i procent av gemenskapstillverkarnas försäljningspris, fastställdes under undersökningsperioden.

Även om andra faktorer, exempelvis lågprisimport från andra länder, kan ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin hade lidit, fann kommissionen att den betydande ökningen av importvolymen från dessa tre länder och deras betydande underskridande av gemenskapsindustrins priser hade väsentliga negativa konsekvenser för denna industris situation. Således ansågs att den dumpade importen från de berörda länderna, beaktad separat, hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

Gemenskapens intresse

Alla olika berörda intressen granskades, särskilt gemenskapsindustrins, importörernas och användarnas intressen. Kommissionen ansåg att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa åtgärder för att korrigera den skadevållande dumpningens snedvridande effekter, för att återupprätta sund konkurrens med rättvis prissättning och för att förhindra ytterligare skada för gemenskapsindustrin.

Åtgärder

I samtliga fall var skademarginalerna högre än de fastställda dumpningsmarginalerna och därför fastställdes de preliminära tullarna på grundval av de sistnämnda marginalerna. Den tull som infördes uppgick till mellan 5,2 % och 36,6 %. Med hänsyn till att provisoriska utjämningstullar baserade på exportstöd vid samma tidpunkt infördes mot Australien (se parallellt antisubventionsförfarande) justerades antidumpningstullen för Australien med utjämningstullen för att undvika att australiensiska polyesterstapelfibrer blev föremål för två åtgärder som avser samma situation.

4.2.2. Polyesterstapelfibrer från Australien, Indonesien och Taiwan (antisubventionsförfarande)

Den 21 januari 2000 införde kommissionen en provisorisk utjämningstull på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Australien och Taiwan och fortsatte undersökningen beträffande Indonesien utan att införa provisoriska åtgärder. Förfarandet inleddes i april 1999 sedan ett klagomål ingetts av International Rayon and Synthetic Fibres Committee (CIRFS) som företräder gemenskapstillverkaren som svarar för en betydande del av den sammanlagda gemenskapsproduktionen av polyesterstapelfibrer.

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 april 1998 - 31 mars 1999) uppgick till 578 967 ton. Värdet på den totala importen i de berörda länderna uppgick under samma period till 32,2 miljoner euro.

Subventionering

(a) Australien

Detta var den första antisubventionsundersökning som avser detta land. Det konstaterades att den exporterande tillverkaren mottog exportsubventioner enligt följande system: bidragssystemet för exportmarknadsutveckling, programmet för att främja internationell konkurrenskraft, programmet för att attrahera investeringar samt importkreditsystemet. Subventionen för den enda exporterande tillverkaren i Australien var 6 %.

(b) Indonesien

Detta var den första antisubventionsundersökningen beträffande import från detta land. Med tanke på det stora antalet exportörer tillämpades stickprov. Företagen utnyttjade BKPM- och BAPEKSTA-subventionssystemen. Storleken på de utjämningsbara subventionerna för de olika exportörerna i stickprovet varierade mellan 0,2 % och 1 % och låg därmed under den tröskel under vilken subventioneringen betraktas som försumbar. Det bör dock noteras att två företag som stod för en betydande del av exporten av den berörda produkten till gemenskapen inte samarbetade vid detta förfarande. I det slutgiltiga skedet av förfarandet undersöktes närmare och avgjordes hur dessa företag skulle behandlas och hur detta påverkade fastställandet av den landsomfattande subventionsmarginalen.

(c) Taiwan

Detta var den andra undersökningen beträffande Taiwan. Företagen hade konstaterats gynnas av följande subventioner: skatteavdrag och skattebefrielse, lån till förmånliga räntor på villkor som uppställts av Executive Yvans utvecklingsfond, importtullbefrielse och samfinansiering eller stödmedel. Storleken på subventionerna för de enskilda exportörerna varierade mellan 1,1 % och 1,5 %. Subventionsmarginalen för två av företagen låg under den miniminivå som gäller för Taiwan. Den vägda genomsnittliga subventionsmarginalen för hela landet låg ovanför den tillämpliga miniminivån på 1 %.

Skada och orsakssamband

Gemenskapsindustrin befanns ha lidit väsentlig skada under skadeundersökningsperioden, dvs. från januari 1996 till mars 1999, särskilt i form av minskande kapacitet, försäljningsvolym, försäljningspriser, marknadsandel, investeringar och sysselsättning. En vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal på 21 % för Australien och 6,1 % för Taiwan, uttryckt i procent av gemenskapstillverkarnas försäljningspris, konstaterades under undersökningsperioden.

Även om andra faktorer som exempelvis lågprisimport från andra länder kan ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin hade lidit, fastställde kommissionen att den markanta ökningen av importvolym från dessa tre länder och deras betydande underskridande av gemenskapsindustrins priser hade väsentliga negativa följder för denna industris situation. Det fastställdes följaktligen att den dumpade importen från de berörda länderna, beaktad separat, hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

Gemenskapens intresse

I detta skede av förfarandet ansågs det att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa utjämningsåtgärder.

Åtgärder

En provisorisk utjämningstull på 6 % infördes för den australiensiska exportören och den övriga tullen fastställdes till samma sats. För de taiwanesiska exportörerna infördes provisoriska utjämningstullar på 1,1-1,5 %, med minimitullsatser för två företag och en tullsats på 1,5 % för övriga.

4.2.3. Varmvalsade platta produkter av olegerat stål (kvartoplåt) från Indien, Kina och Rumänien

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 11 februari 2000. Förfarandet hade inletts i maj 1999 sedan ett klagomål ingetts av Europeiska järn- och stålindustriförbundet (Eurofer).

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 januari 1998 - 31 mars 1999) uppgick till cirka 7,2 miljoner ton. Värdet på den sammanlagda importen från de berörda länderna uppgick under samma period till 308 miljoner euro.

Dumpning

Flera kinesiska företag begärde rätt att behandlas som företag som bedriver verksamhet under marknadsekonomiska förhållanden, men eftersom inget av dessa företag uppfyllde samtliga kriterier beslutades att denna begäran skulle avslås. Normalvärdet baserade därför på ett jämförbart land. Indien valdes för detta ändamål. Samtliga kinesiska företag begärde också individuell behandling, dvs. att erhålla en individuell dumpningsmarginal baserad på deras egna exportpriser. Denna begäran måste också avslås eftersom inget av dessa företag uppfyllde samtliga fastställda kriterier.

Dumpningsmarginalerna fastställdes med utgångspunkt i en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Dumpning konstaterades beträffande samtliga exporterande tillverkare i de berörda länderna med dumpningsmarginaler vid gemenskapens gräns som varierade mellan 14,4 % och 52,6 %.

Skada och orsakssamband

Undersökningen visade att medan förbrukningen ökade med 5 % mellan 1995 och undersökningsperioden, ökade den dumpade importen från de berörda länderna exponentiellt. De ökade sin marknadsandel med 4,9 %.

Gemenskapsindustrin måste minska sin tillverkning och försäljning med en åtföljande ökning av lagren medan den dumpade importens prisunderskridande ökade kraftigt. Priser och lönsamhet föll kraftigt under undersökningsperiodens sista sex månader. Därför bedömdes att gemenskapsindustrin hade lidit väsentlig skada.

I ljuset av den markanta ökningen av volymerna av den dumpade importen med den åtföljande ökningen av prisunderskridandet och den markanta försämringen av gemenskapsindustrins situation, fastställdes att den dumpade importen hade spelat en avgörande roll för den väsentliga skada som gemenskapsindustrin hade lidit.

Gemenskapens intresse

I allmänhet kan tillverkning av råstål endast åtnjuta stabila priser för produkter i senare förädlingsled. Den brist på intresse som användarindustrierna visat, med nästan total avsaknad av samarbetsvilja, antyder att åtgärder endast skulle få en begränsad, obetydlig effekt på användarnas verksamheter. Det ansågs därför att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa åtgärder, särskilt som det fanns andra försörjningskällor som inte var föremål för åtgärder.

Åtgärder

Eftersom den fastställda dumpningsmarginalen var högre än skademarginalen för varje berört land baserades åtgärderna på den sistnämnda. Den tull som infördes uppgick till mellan 9,6 % och 21,8 %.

4.2.4. Rördelar av aducerat gjutjärn från Brasilien, Tjeckien, Japan, Kina, Sydkorea och Thailand

Den 29 februari 2000 införde kommissionen provisoriska antidumpningsåtgärder. Förfarandet inleddes i maj 1999 sedan ett klagomål ingetts av Defence Committee of Malleable Cast Iron Tube or Pipe Fittings Industry of the European Union.

Undersökningen inleddes ursprungligen också beträffande Kroatien och Jugoslavien, men dessa länders marknadsandelar befanns vara försumbara. Därför infördes inga provisoriska åtgärder gentemot dem.

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 april 1998 till 31 mars 1999) uppgick till cirka 61 000 ton. Värdet på den totala importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till cirka 32 miljoner euro.

Dumpning

Tre kinesiska exporterande tillverkare begärde att få behandlas som företag som bedriver verksamhet under marknadsekonomiska förhållanden. På grund av betydande statligt inflytande i verksamheterna avslog inte kommissionen denna begäran. Som det lämpligaste tredje landet med marknadsekonomi användes Thailand som jämförbart land för att fastställa normalvärdet för Kina.

De dumpningsmarginaler som preliminärt fastställts uppgick till 28,5 % för Brasilien, 49,4 % för Kina och 28,4 % för Tjeckien och varierade mellan 17,6 % och 28,3 % för Japan, mellan 11,8 % och 24,6 % för Sydkorea och mellan 6,3 % och 25,8 % för Thailand.

Skada och orsakssamband

Marknadsandelarna i gemenskapen för importen från de berörda länderna ökade från 20 % till 29 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Importvolymerna ökade med cirka 20 %. Det vägda genomsnittliga priset på importen från de berörda länderna minskade med cirka 5,5 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Under perioden mellan 1996 och undersökningsperioden uppgick emellertid prissänkningen till 10 %. För samtliga länder konstaterades därtill ett väsentligt prisunderskridande under undersökningsperioden.

Gemenskapsindustrins situation försämrades mellan 1995 och undersökningsperioden. Nästan samtliga ekonomiska indikatorer utvecklades negativt under den perioden. En anläggning lades ner 1995.

Analysen gav vid handen att importen från de berörda länderna orsakat den väsentliga skada som gemenskapsindustrin vållats. Gemenskapsindustrins försämrade situation sammanföll med den väsentliga ökningen av importvolymer och marknadsandelar för de berörda länderna och med deras prissänkningar, i synnerhet från och med 1996. Effekten av andra faktorer, som import från andra tredje länder eller substitutionseffekt genom användning av rördelar tillverkade av andra material granskades också men ansågs inte ha bidragit till den väsentliga skada som konstaterats.

Gemenskapens intresse

När det gäller importörerna visade undersökningen att de i genomsnitt går med vinst och att de i flera fall har alternativa leveranskällor och har ett brett produktsortiment förutom rördelarna. När det gäller användarna (gas- och vattendistributörer, rörmokare, installatörer av värmeanläggningar och installatörer av sanitetsporslin) konstaterades att antidumpningsåtgärdernas effekt skulle vara försumbar. Rördelarnas andel av de totala kostnaderna exempelvis vid en installation av gas i ett hushåll beräknades till cirka 1 %. Det slogs därför fast att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa antidumpningsåtgärder.

Åtgärder

Eftersom den fastställda skadenivån överskred de dumpningsmarginaler som preliminärt hade fastställts för flertalet företag fastställdes de preliminära tullarna huvudsakligen på grundval av dessa marginaler: 26,1 % för Brasilien, 49,4 % för Kina, 28,4 % för Tjeckien, mellan 17,6 % och 28,3 % för Japan, mellan 11,8 % och 24,6 % för Sydkorea och mellan 6,3 % och 25,8 % för Thailand.

Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Tjeckien erbjöd ett prisåtagande som kommissionen kunde godta eftersom det undanröjde dumpningens skadevållande effekt.

4.2.5. Karbamidammoniumnitratlösningar från Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland och Ukraina

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 24 mars 2000. Förfarandet inleddes i juni 1999 sedan ett klagomål ingetts av European Fertiliser Manufacturers Association för gemenskapsindustrins räkning.

Undersökningen bekräftade att den sammanlagda förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (1 juni 1998 - 31 maj 1999) uppgick till 3,3 miljoner ton. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till cirka 100,5 miljoner euro.

Undersökningen omfattade ursprungligen också Slovakien. Inga dumpningsmarginaler beräknades dock för Slovakien på grund av att den slovakiska importen inte hade någon väsentlig effekt på den skada som gemenskapsindustrin vållats.

Dumpning

När det gäller den ende exporterande tillverkaren i Litauen respektive Algeriet, fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av en jämförelse mellan ett konstruerat normalvärde och det vägda genomsnittliga exportpriset.

För de tre övriga länder som inte är marknadsekonomier, dvs. Ryssland, Vitryssland och Ukraina, fastställde kommissionen normalvärdet på grundval av uppgifter som erhållits från tillverkare i ett tredje land med marknadsekonomi, i detta fall Litauen. Detta normalvärde jämfördes med exportpriserna för vart och ett av dessa länder, som vanligen fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten vid försäljning till gemenskapen. Med hänsyn till att exportören i Ukraina inte var samarbetsvillig användes dock tillgängliga uppgifter, som i detta fall hämtades från Eurostat och uppgifterna i klagomålet.

Skada och orsakssamband

Situationen för gemenskapsindustrin som helhet förbättrades mellan 1995 och 1996/1997 samtidigt med att åtgärder infördes för import av karbamid och ammoniumnitrat med ursprung i Polen och Bulgarien. Mellan 1997 och undersökningsperioden försämrades dock situationen, vilket framgick av de ekonomiska indikatorernas ogynnsamma utveckling under undersökningsperioden.

Analysen gav preliminärt vid handen att import med ursprung i Slovakien inte vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada. När det gäller de övriga berörda länderna fastställdes att importen från dessa länder var orsak till den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit. Försämringen av gemenskapsindustrins situation sammanföll i tiden med den betydande ökningen av importvolymer och marknadsandelar för de berörda länderna och deras sjunkande priser, i synnerhet från och med 1997.

Gemenskapens intresse

Det fastställdes att om inga åtgärder skulle vidtas skulle den dumpade importens prissänkande verkningar fortsätta att motverka gemenskapsindustrins alla ansträngningar att återfå en tillfredsställande vinstmarginal. När det gäller importörer/handlare ansågs det, med tanke på nivån för och arten av de åtgärder som föreslagits, att importen skulle fortsätta, men till icke-skadevållande priser, även om det inte kunde uteslutas att dessa importörer skulle känna av vissa negativa effekter. När det gäller användarna (lantbrukare och lantbrukskooperativ) ansåg kommissionen att det vore högst osannolikt att eventuella antidumpningsåtgärder skulle få någon avgörande inverkan.

Åtgärder

De preliminära tullar som fastställdes för Algeriet (9,42 euro/ton), Litauen (5,19 euro/ton), Ryssland (15,46 euro/ton) och Ukraina (21,47 euro/ton) baserades på dumpningsmarginalerna eftersom dessa befanns vara lägre än skademarginalerna. För import från Vitryssland baserades tullen på skademarginalen (18,02 euro/ton).

4.2.6. Fästanordningar av rostfritt stål från Malaysia och Filippinerna (antisubventionsförfarande)

Kommissionen införde provisoriska utjämningstullar den 22 mars 2000. Förfarandet inleddes den 26 juni 1999 sedan ett klagomål ingetts av European Industrial Fasteners Institute. Undersökningen omfattade ursprungligen Thailand, Malaysia, Filippinerna och Singapore.

Eftersom den fortsatta undersökningen visade att subventionsmarginalen för Singapore och Thailand i dess helhet låg under miniminivån avslutades emellertid förfarandet för import med ursprung i dessa två länder utan åtgärd.

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 april 1998 - 31 mars 1999) uppgick till cirka 239 miljoner euro. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till cirka 19 miljoner euro.

Subventionering

När det gäller Malaysia konstaterades det i samband med undersökningen att företagen mottog utjämningsbara fördelar enligt systemen för pionjärstatus, befrielse från omsättningsskatt och importtullar för exportörer samt dubbla avdrag för företags kostnader för exportfrämjande. Undersökningen utmynnade i subventionsmarginaler som låg mellan 11,3 % och 3,7 %.

Beträffande Filippinerna visade undersökningen att den exporterande tillverkaren mottog fördelar enligt systemen för tillfällig inkomstskattebefrielse och befrielse från importtull på reservdelar. Subventionsmarginalen för den enda samarbetsvillige tillverkaren var 3,5 %.

Skada och orsakssamband

Importvolymen från de berörda länderna ökade mellan 1996 och undersökningsperioden (med 16 %) liksom deras andel av gemenskapsmarknaden (från 7,9 % 1996 till 12,4 % under undersökningsperioden). Priserna på denna import sjönk väsentligt under samma period (med 11 %).

Gemenskapsindustrin befanns ha vållats skada i form av kraftigt sjunkande priser till följd av prisunderskridandet med därav följande sänkt lönsamhet (-0,8 % under undersökningsperioden).

Undersökningen visade att importen från de berörda länderna vållat gemenskapsindustrin skada: försämringen av situationen för gemenskapsindustrin sammanföll med den markanta sänkningen av dess priser. Andra faktorer som granskades befanns inte bryta detta orsakssamband.

Gemenskapens intresse

Det befanns inte föreligga några skäl baserade på gemenskapens intresse att inte införa utjämningsåtgärder.

Åtgärder

För varje land var den sammanlagda subventionsmarginal som fastställdes lägre än skademarginalen. I den tullnivå som fastställdes för de malaysiska exporterande tillverkarna beaktades den sammanlagda inhemska subventioneringen plus den del av exportsubventionen som översteg den gällande antidumpningstullen. Utjämningstullen var sålunda 0 % för en exporterande tillverkare och 1,8 % för den andre (den övriga tullen fastställdes också till denna nivå), vilket låg under den totala subventionering som konstaterades. Utjämningstullen för den ende filippinska exporterande tillverkaren var liksom den övriga tullen 3,5 %.

4.2.7. Katodstrålerör för färgtelevisionsapparater från Indien, Malaysia, Kina och Sydkorea

Provisoriska antidumpningsåtgärder infördes den 27 april 2000. Förfarandet inleddes i juli 1999 sedan ett klagomål ingetts av Taskforce against Unfair Business in Europe (TUBE) som företrädde den ende tillverkaren i gemenskapen som inte var närstående exportörer i de berörda länderna.

Undersökningen bekräftade att den sammanlagda förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (1 juli 1998-30 juni 1999) uppgick till 3,4 miljoner enheter. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till 38,9 miljoner euro.

För samtliga länder förutom Litauen visade undersökningen att det förekom dumpning och att gemenskapsindustrin lidit skada, samt att det fanns ett orsakssamband mellan dessa två företeelser. Det kunde också visas att införandet av provisoriska åtgärder inte skulle strida mot gemenskapens intresse. När det gällde Litauen konstaterades att dumpningsmarginalerna låg under det lägsta tröskelvärde som anges i artikel 9.3 i grundförordningen.

Preliminära antidumpningstullar infördes därför på import av den berörda produkterna med ursprung i Indien (21,2 %), Malaysia (mellan 0 och 5,2 %), Kina (11 %) och Sydkorea (20,4 %).

4.2.8. Hårborstar från Kina, Sydkorea, Taiwan och Thailand

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 9 maj 2000. Förfarandet inleddes i augusti 1999 sedan ett klagomål ingivits av FEIBP (Fédération Européenne des Industries de la Brosserie et de la Pinceauterie) som företrädde gemenskapstillverkare som står för mer än 70 % av tillverkningen av hårborstar i gemenskapen.

Undersökningen bekräftade att den sammanlagda förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (juli 1998-juni 1999) uppgick till 107 miljoner enheter. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till 39 miljoner euro.

Dumpning

Dumpningsmarginalerna för Sydkorea och Taiwan fastställdes på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik i samma handelsled för varje typ för sig. Detta gav dumpningsmarginaler vid gemenskapens gräns som varierade mellan 5 % och 19,5 % för Sydkorea och uppgick till 3,1 % för Taiwan.

För de sju kinesiska samarbetsvilliga företag som beviljades individuell behandling beslutades det preliminärt att dumpningsmarginalerna skulle fastställas på grundval av stickprov med hänsyn till det avsevärda antal olika typer av hårborstar som exporteras från Kina och det stora antalet berörda företag. Stickprovet valdes ut på grundval av de fyra mest populära typer av hårborstar som såldes av de två största exportörerna och var tämligen representativt eftersom det omfattade drygt 70 % av de berörda företagen. Detta ledde till en enda dumpningsmarginal på 48,2 % vid gemenskapens gräns som tillämpades på samtliga sju samarbetsvilliga exporterande tillverkare.

När det gällde Thailand fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av tillgängliga uppgifter eftersom den enda kända exporterande tillverkaren inte ansågs vara samarbetsvillig. Dumpningsmarginalen för Thailand baserades på klagomålet och fastställdes till 48,4 %.

Skada och orsakssamband

Den väsentliga skada som gemenskapsindustrin vållats orsakades av importen från de fyra berörda länderna. Den försämrade situationen för gemenskapsindustrin sammanföll med den betydande ökningen av importvolym och marknadsandelar för de berörda länderna och med minskningen av deras priser, i synnerhet från 1997. Medan förbrukningen i gemenskapen ökade med cirka 33 % mellan 1996 och undersökningsperioden, sjönk gemenskapsindustrins försäljningsvolym med ca 5 % och volymen för den dumpade importen ökade med 46 %. Dessa motsatta tendenser ledde till att gemenskapsindustrin förlorade 7 procentenheter av sin marknadsandel.

Effekten av andra faktorer som import från andra tredje länder ansågs inte ha bidragit till den väsentliga skada som konstaterades.

Gemenskapens intresse

I detta skede av förfarandet ansågs att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa antidumpningstullar.

Gemenskapsindustrin hade visat sig vara livskraftig, hade försökt anpassa sitt produktsortiment till de förändrade marknadsvillkoren och hade potentiell kapacitet att tillgodose en stor del av gemenskapens marknad. Importörerna hade ett stort produktsortiment varav hårborstar endast utgjorde en liten del och kunde inköpas från gemenskapsindustrin, de berörda länderna och tredje länder. Det var inte sannolikt att den tull som betalades i sin helhet skulle föras över till konsumenterna.

Åtgärder

På grundval av detta infördes en preliminär antidumpningstull på 48,2 % för sju kinesiska företag medan det med tanke på den utbredda bristen på samarbetsvilja infördes en specifik övrig tull på 0,55 euro infördes för de kinesiska företag som inte samarbetat i undersökningen.

Tre koreanska företag ålades att betala en preliminär antidumpningstull som varierade mellan 5 % och 19,5 %, med en övrig tull på 42,6 % för de företag som inte varit samarbetsvilliga.

För ett taiwanesiskt företag infördes en preliminär antidumpningstull på 3,1 %, med en övrig tull på 11,9 % för alla andra företag.

När det slutligen gällde Thailand infördes med hänsyn till den bristande samarbetsviljan en preliminär tullsats på 48,4 % för hela landet.

4.2.9. Glycin från Kina

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 19 maj 2000. Förfarandet inleddes i augusti 1999 sedan ett klagomål ingetts av Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) som företrädde den enda tillverkaren av glycin i gemenskapen.

Undersökningen bekräftade att värdet på den sammanlagda importen med ursprung i det berörda landet uppgick till 5,9 miljoner euro under undersökningsperioden.

Dumpning

Trots att fem kinesiska företag begärde rätt att behandlas som företag som bedriver verksamhet under marknadsekonomiska förhållanden, kunde ingen av dem visa att de uppfyllde samtliga relevanta villkor. Därför måste normalvärdet fastställas genom hänvisning till ett jämförbart land med marknadsekonomi, i detta fall Ungern.

Den enda vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställdes för alla kinesiska exportörer, uttryckt i procent av exportpriset fritt gemenskapens gräns, uppgick till 45,9 %.

Skada och orsakssamband

Kommissionen konstaterade att gemenskapstillverkaren lidit väsentlig skada mellan 1996 och juni 1999, särskilt i form av en minskning av försäljningsvolym, marknadsandel, priser och sysselsättningsnivåer för den berörda produkten. En vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal, uttryckt i procent av gemenskapsstillverkarens försäljningspris, beräknades till 24,7 %.

Kommissionen konstaterade därutöver att de kinesiska exportörernas prisbeteende ledde till betydande ökningar av deras försäljningsvolym och marknadsandel på gemenskapsmarknaden på bekostnad av gemenskapstillverkarens produktion, försäljning och marknadsandel. Det fastställdes därför att dumpad import från Kina, beaktad separat, hade orsakat den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.

Gemenskapens intresse

Även om införandet av antidumpningsåtgärder möjligen skulle kunna få negativa effekter på industrin i senare handelsled, skulle den ende gemenskapstillverkaren riskera att försvinna om inga åtgärder vidtogs. Detta skulle minska konkurrensen och priserna skulle sannolikt stiga. Det bedömdes därför preliminärt att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa åtgärder.

Åtgärder

Skademarginalen befanns vara lägre än den fastställda dumpningsmarginalen och den preliminära tullen baserades därför på dumpningsmarginalen på 39,7 %. En fast tull på 910 euro/ton bedömdes vara den lämpligaste åtgärden under dessa förhållanden.

4.2.10. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan (antidumpningsförfarande)

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 25 maj 2000. Förfarandet inleddes i juni 1999 sedan ett klagomål ingetts av Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) som företrädde tillverkare som svarar för en betydande del av gemenskapens tillverkning av termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp.

Undersökningen bekräftade att den totala förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (1 juli 1998 - 30 juni 1999) uppgick till 203 450 ton. Värdet på den sammanlagda importen från Taiwan uppgick under samma period till 9,4 miljoner euro.

Dumpning

Normalvärdet baserades antingen på inhemska priser eller på konstruerade värden när inhemsk försäljning inte var representativ.

Exportpriser fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av den första oberoende kunden i gemenskapen. För båda exportörer jämfördes de genomsnittliga normalvärdena med priserna vid enskilda exporttransaktioner, för samtliga transaktioner under undersökningsperioden, eftersom en särskild inriktning konstaterades, dvs. all dumpning ägde rum under den andra halvan av undersökningsperioden.

Den preliminära dumpningsmarginal som konstaterades för de två samarbetsvilliga exporterande tillverkarna var 5,3 % respektive 9,1 %.

Skada och orsakssamband

Efter att ha undersökt alla faktorer som påverkade gemenskapsindustrin slog kommissionen fast att denna hade lidit väsentlig skada. Denna bedömning baserades på de exporterande tillverkarnas betydande prisunderskridande (i genomsnitt 12 %) tillsammans med ökningen av importen från Taiwan, såväl i absoluta tal som betraktat som marknadsandel, mellan 1995 och undersökningsperioden.

Under samma period noterade gemenskapsindustrin sjunkande investeringar (-35 %), sysselsättning (-5 %), kapacitetsutnyttjande (-16 %), försäljningspriser (-47 %), marknadsandel (-5 procentenheter), och lönsamhet (från en vinst på 14,9 % 1995 till en nettoförlust på 9,8 % under undersökningsperioden).

Mot bakgrund av den kraftiga ökningen av importvolymen från Taiwan och de betydande prissänkningarna och det stora prisunderskridandet för denna import, drog kommissionen slutsatsen att den dumpade importen från Taiwan vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada.

En importör hävdade att det i själva verket bara var en enda exportör från Taiwan som låg bakom det stora prisfallet och att det därmed bara var denna exportör som borde omfattas av åtgärder. Kommissionen kunde emellertid konstatera att båda de samarbetsvilliga exportörerna från Taiwan i betydande, om än varierande, utsträckning underskred gemenskapsindustrins priser och marknadens målpris. Detta argument avvisades således.

Gemenskapens intresse

I detta skede av förfarandet bedömde kommissionen att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa antidumpningsåtgärder.

Åtgärder

Två taiwanesiska exportörer samarbetade i undersökningen. Preliminära antidumpningstullar på 5,3 % och 9,1 % infördes för dessa två exportörer. Övrig antidumpningstull för de två taiwanesiska företag som inte var samarbetsvilliga fastställdes till 20 %, baserat på de högsta dumpningsmarginaler som konstaterats för båda de samarbetande företagen. Detta tillvägagångssätt bedömdes nödvändigt med hänsyn till den låga graden av samarbetsvilja (vilken motsvarade under 30 % av den taiwanesiska exporten av den berörda produkten till gemenskapen).

4.2.11. Termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp (SBS) från Taiwan (antisubventionsförfarande)

Kommissionen införde provisoriska utjämningsåtgärder den 25 maj 2000. Förfarandet inleddes i juni 1999 sedan ett klagomål ingetts av Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) som företrädde tillverkare som svarar för en betydande del av gemenskapens tillverkning av termoplastiskt gummi av styren-butadien-styrentyp.

Undersökningen bekräftade att den totala förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (1 juli 1998230 juni 1999) uppgick till 203 450 ton. Värdet på den totala importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till 9,4 miljoner euro.

Subventionering

Fyra system som påstods finnas tillgängliga för beviljande av utjämningsbara subventioner till exportörer i Taiwan undersöktes. Dessa system utgörs av skattelättnader och skattebefrielse, lån till förmånliga räntor, överavskrivning och importtullbefrielse. När det gäller systemet för överavskrivning konstaterades det att även om det har utnyttjats av åtminstone en exportör så var beloppet så litet att det var försumbart. För de andra tre systemen konstaterades att de gynnade de två exportörerna av den berörda produkten. Undersökningen visade därutöver att samtliga tre ordningar är utjämningsbara enligt förordning (EG) nr 2026/97 eftersom de innebär ett finansiellt bidrag från den taiwanesiska staten i form av uteblivna statliga intäkter och ger de berörda företagen en förmån genom att befria dem från vissa kostnader. Subventionerna är samtliga antingen knutna till utnyttjande av inhemska i stället för importerade produkter eller på annat sätt begränsade till vissa företag och är därför selektiva enligt grundförordningen.

När det gäller de totala förmåner som de två samarbetsvilliga taiwanesiska exportörerna mottog under undersökningsperioden konstaterades att en av dem mottagit subventioner på 1,6 % och den andre på 2,1 %.

Skada, orsakssamband och gemenskapens intresse

Bedömningarna om skada, orsakssamband och gemenskapens intresse återfinns under punkt 4.2.10.

Åtgärder

Två taiwanesiska exportörer samarbetade under undersökningen, En utjämningstull på 1 % infördes för en av exportörerna och en tullsats på 1,5 % infördes för den andre. Den övriga tull som skulle tillämpas på taiwanesiska företag som inte samarbetat fastställdes i enlighet med kommissionens princip att inte belöna bristande samarbetsvilja till 8,2 %.

4.2.12. Koks av stenkol i bitar med en diameter över 80 mm från Kina

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 15 juni 2000. Förfarandet inleddes i september 1999 sedan ett klagomål ingetts av EUCOKE-EEIG.

Undersökningen bekräftade att den totala förbrukningen inom gemenskapen under undersökningsperioden (1 juli 1998-30 juni 1999) uppgick till 1 372 862 ton. Volymen för den sammanlagda importen med ursprung i det berörda landet uppgick under samma period till 383 150 ton.

Dumpning

Ett företag begärde rätt att behandlas som ett företag som bedriver verksamhet under marknadsekonomiska förhållanden. Undersökningen visade emellertid att det berörda företaget inte uppfyllde de nödvändiga kriterierna. Följaktligen avvisades begäran och normalvärdet baserades på de uppgifter som erhållits från ett jämförbart tredje land. USA valdes som det lämpligaste tredje landet med marknadsekonomi och användes som jämförbart land för att fastställa normalvärdet.

Tre företag begärde individuell behandling. Ett företag samarbetade dock inte under förfarandet och de två övriga kunde inte visa på ett tillräckligt oberoende från staten. Deras begäran avvisades således.

Den preliminära dumpningsmarginalen för landet i dess helhet överskred 60 %.

Skada och orsakssamband

Undersökningen visade att gemenskapsindustrins situation försämrats när det gällde tillverkning, kapacitetsutnyttjande, produktionskostnader, lager, försäljningsvolymer och försäljningsvärde, marknadsandel samt lönsamhet. Denna försämring kunde hänföras till den effekt som den dumpade importen hade, vilken under samma period ökade (+ 63 %) och tog de marknadsandelar som gemenskapsindustrin förlorade (+10,6 procentenheter) genom låga priser, vilka väsentligt underskred de som gemenskapsindustrin tillämpade (29,5 %).

Samtliga övriga faktorer som granskades, som priser på råmaterial, förändringar av miljölagstiftning, påstådd överkapacitet i gemenskapen och import från andra tredje länder, befanns inte ha haft negativa effekter för gemenskapsindustrin.

Gemenskapens intresse

Det konstaterades att ett införande av åtgärder sannolikt inte skulle få större negativa effekter för de huvudsakliga användarna av koks med en diameter som överstiger 80 mm (gjuterier och tillverkare av stenull), samtidigt som det skulle göra det möjligt för gemenskapsindustrin att återhämta sig.

När det gäller gjuterier, vars lönsamhet varierade mellan 5,1 % och 22,1 %, konstaterades att koks med en diameter som överstiger 80 mm utgör en mycket liten del av dessas sammanlagda kostnader (2,3 % av de totala kostnaderna). I detta avseende skulle införandet av de föreslagna åtgärderna leda till en högsta ökning av gjuteriernas kostnader på mindre än 0,5 %.

Beträffande den största tillverkaren av stenull, Rockwool, vars lönsamhet uppgick till [mellan 7 % och 9 %] under 1998 [14], konstaterades att åtgärdernas negativa effekt sannolikt skulle bli begränsade eftersom koks med en diameter på över 80 mm endast utgjorde [mellan 2 % och 5 %] [15] av detta företags produktionskostnader. En preliminär antidumpningstull i enlighet med förslaget skulle i så fall högst innebära en genomsnittlig hypotetisk ökning av Rockwools produktionskostnader på cirka 1 %. Därutöver konstaterades att moderata prisökningar fördes vidare till kunderna.

[14] De faktiska uppgifterna har indexerats av konfidentialitetsskäl.

[15] Se föregående fotnot.

Om åtgärder däremot inte skulle införas skulle gemenskapsindustrins situation sannolikt försämras. Med hänsyn till de förluster som gemenskapsindustrin gjort, skulle detta på medellång sikt kunna leda till nedläggningar och bristande utbud på gemenskapsmarknaden.

Därför bedömdes att det låg i gemenskapens övergripande intresse att införa antidumpningsåtgärder.

Åtgärder

Eftersom den konstaterade dumpningsnivån överskred den nivå för undanröjande av skada som preliminärt hade fastställts, fastställdes den preliminära tullen på 45,1 % till nivån för den senare. Det bedömdes lämpligt att införa tullen i form av ett särskilt belopp på 33,7 euro/ton för att säkerställa att åtgärden blir effektiv och avskräcka från kringgående av åtgärden genom en sänkning av exportpriserna.

4.2.13. Polyesterstapelfibrer från Indien och Sydkorea

Kommissionen införde provisoriska åtgärder den 6 juli 2000. Två förfaranden inleddes i oktober och december 1999 sedan två klagomål inlämnats av International Rayon and Synthetic Fibres Committee (CIRFS) för gemenskapsindustrins räkning. Bakom klagomålet stod sammanlagt 8 företag som svarar för en betydande del av gemenskapens tillverkning av polyesterstapelfibrer.

Undersökningen bekräftade att den totala gemenskapsförbrukningen under undersökningsperioden (1 oktober 1998230 september 1999) uppgick till 588 466 ton. Värdet på den sammanlagda importen med ursprung i de berörda länderna uppgick under samma period till 68,8 miljoner euro.

Dumpning

Dumpning konstaterades för samtliga undersökta exporterande tillverkare i båda länderna genom att normalvärdena jämfördes med exportpriserna till gemenskapen för varje produkttyp för sig. För två koreanska exporterande tillverkare låg de fastställda dumpningsmarginalerna emellertid under miniminivån. De preliminära dumpningsmarginaler som fastställdes för samtliga övriga tillverkare varierade mellan 5,3 % och 36,5 %.

Skada och orsakssamband

Gemenskapsindustrin befanns ha vållats väsentlig skada under perioden 1996 till september 1999, särskilt i form av minskande kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel och sysselsättning. En vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal på 23 %, uttryckt i procent av gemenskapstillverkarens försäljningspris, fastställdes under undersökningsperioden.

Även om andra faktorer, i synnerhet lågprisimport från andra länder där antidumpningsåtgärder och utjämningsåtgärder redan hade införts, hade bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit, fann kommissionen att den betydande ökningen av importvolymen för dessa två länder och deras kraftiga underskridande av gemenskapsindustrins priser hade väsentliga negativa följder för industrins situation. Det bedömdes därför att dumpad import från de berörda länderna, beaktad separat, hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

Gemenskapens intresse

Alla olika berörda intressen granskades, särskilt gemenskapsindustrins, importörernas och konsumenternas. Kommissionen ansåg att det inte förelåg några tvingande skäl att inte införa åtgärder för att korrigera den skadevållande dumpningens snedvridande effekter, för att återupprätta en sund konkurrens med rättvis prissättning och för att förhindra ytterligare skada för gemenskapsindustrin.

Åtgärder

I samtliga fall var skademarginalerna högre än de fastställda dumpningsmarginalerna och därför fastställdes de preliminära tullarna på grundval av de sistnämnda marginalerna. Den tull som infördes uppgick till mellan 0 % och 36,5 %.

4.2.14. Ammoniumnitrat från Polen och Ukraina

Kommissionen införde preliminära antidumpningsåtgärder den 26 juli 2000. Förfarandet inleddes i oktober 1999 sedan ett klagomål ingetts av European Fertiliser Manufacturers Association för gemenskapsindustrins räkning.

Undersökningen omfattade ursprungligen också Litauen, vars dumpningsmarginaler befanns understiga miniminivån. Därför och i avvaktan på ytterligare undersökning föreslogs preliminärt att det inte skulle införas några tullar på denna import.

Den sammanlagda gemenskapsförbrukningen uppgick under undersökningsperioden (1 april 19982till 30 september 1999) till 7,1 miljoner ton. Värdet av den totala importen från Polen och Ukraina uppgick under samma period till 53 miljoner euro.

Dumpning

När det gäller de exporterande tillverkarna i Litauen och Polen fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset i samma handelsled. De preliminära dumpningsmarginaler som fastställdes för Polen varierade mellan 25,4 och 43,4 %, medan de för Litauen befanns ligga under miniminivån.

Eftersom Ukraina betraktas som ett land som inte har marknadsekonomi fastställde kommissionen normalvärdet på grundval av uppgifter från tillverkare i ett tredje land med marknadsekonomi, i detta fall Polen. När det gällde exportpriset och med hänsyn till att den ukrainska exportören inte var samarbetsvillig användes tillgängliga uppgifter vilket i detta fall var uppgifter hämtade från Eurostat och de siffror som angavs i klagomålet.

Skada och orsakssamband

Situationen för gemenskapsindustrin som helhet förbättrades mellan 1995 och 1996. Mellan 1996 och undersökningsperioden försämrades den dock avsevärt.

Genom analysen fastställdes provisoriskt att den väsentliga skada som gemenskapsindustrin hade lidit hade orsakats av import från de två berörda länderna. Försämringen av gemenskapsindustrins situation sammanföll i själva verket tidsmässigt med den kraftiga ökningen av importvolymer och marknadsandelar som konstaterats för de berörda länderna och med minskningen av deras priser, i synnerhet från och med 1996. Andra faktorer, som den minskade importen från andra tredje länder, ansågs inte ha bidragit till den väsentliga skada som konstaterats.

Gemenskapens intresse

Om inga åtgärder vidtogs skulle den dumpade importens prissänkande verkningar motverka gemenskapsindustrins alla ansträngningar att återfå en tillfredsställande vinstmarginal. När det gäller importörer/handlare ansågs det, med tank på arten av och nivån för de åtgärder som föreslogs, att importen skulle fortsätta, om än till icke skadevållande priser, även om det inte kunde uteslutas att dessa importörer skulle känna av vissa negativa effekter. När det gäller användarna (lantbrukare och lantbrukskooperativ) bedömde kommissionen att eventuella antidumpningsåtgärder sannolikt inte skulle ha någon avgörande effekt för dem.

Åtgärder

De preliminära tullar som fastställts för Polen (mellan 22,61 och 26,91 euro/ton) och Ukraina (33,25 euro/ton) baserades på skademarginalerna eftersom dessa konstaterats vara lägre än dumpningsmarginalerna.

4.2.15. Polyetentereftalat (PET) från Indien, Indonesien, Malaysia, Sydkorea, Taiwan och Thailand (antidumpningsförfarande)

Kommissionen införde provisoriska antidumpningsåtgärder den 5 augusti 2000. Förfarandet inleddes i november 1999, sedan Association of Plastic Manufacturers in Europe (A.P.M.E) inlämnat ett klagomål som företrädare för tillverkare som svarar för över 85 % av gemenskapstillverkningen. Samma dag inleddes ett