Offentliggörande av en ansökan om registrering av ett namn i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2022/C 87/06)

I enlighet med artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1) ges rätt att göra invändningar inom tre månader från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”Lenticchia di Onano”

EU-nr: PGI-IT-02651 – 15 december 2020

SUB ( ) SGB (X)

1. Namn [på SUB eller SGB]

”Lenticchia di Onano”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1. Produkttyp [se bilaga XI]

Klass 1.6 Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade

3.2. Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

Den skyddade geografiska beteckningen ”Lenticchia di Onano” avser frön av arten Lens esculenta M. som tillhör sorterna ”Lenticchia di Onano”, en lokal ekotyp, och Eston. Den odlas i det område som avgränsas i punkt 4. Den har följande egenskaper när den släpps ut för konsumtion:

Fysiska egenskaper

Form: platt linsform

Storlek: diameter på 3–8 mm

Färg: ljusbrun, grönaktig färg som varierar i intensitet och fläckighetsgrad (1–95 %) på ytan

Skal: slätt och tunt

Genomsnittlig vikt för100 frön: minst 4,50 g

Organoleptiska egenskaper

Linsen behöver inte blötläggas före tillagning och den förblir oförändrad även efter kokning med ett sammetslent, subtilt och krämigt innandöme.

Kemiska egenskaper

Total sockerhalt: mindre än 1,5 %

Järn: minst 6,5 mg/100 g

”Lenticchia di Onano” får inte ha några försämringar i färg eller utseende som kan äventyra dess egenskaper. Högst 2,0 % av linserna får vara spruckna, fläckiga, skadade av vivlar eller missfärgade. Högst 2,0 % av den torkade produkten får avvika från storlekskriteriet.

3.3. Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

3.4. Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

”Lenticchia di Onano” måste odlas i det område som avgränsas i punkt 4.

3.5. Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

Följande förpackningstyper är tillåtna:

— Påsar: 250 g till 5 kg

— Påsar packade i en skyddande atmosfär (kväve): 250 g till 5 kg

— Säckar: upp till 25 kg

3.6. Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

På förpackningarna ska, förutom EU-symbolen, logotypen SGB, tillhörande beteckningar och de uppgifter som krävs enligt lag, följande uppgifter anges med tydliga och läsliga bokstäver:

— ”Lenticchia di Onano” följt av akronymen I.G.P. [SGB] (Indicazione Geografica Protetta [Skyddad geografisk beteckning])

— Namn, företagsnamn och adress till producent och förpackare

Det är förbjudet att lägga till uppgifter som inte är uttryckligen föreskrivna. Det är dock tillåtet att använda varumärken under förutsättning att dessa inte är av lovordande karaktär och inte är ämnade att vilseleda konsumenterna. Det är också tillåtet att använda namnet på det företag från vars mark produkten kommer och andra sanningsenliga uppgifter som det finns belägg för och som är tillåtna enligt bestämmelser på EU-nivå eller på nationell eller regional nivå och som inte strider mot syftet med och innehållet i denna produktspecifikation.

Namnet ”Lenticchia di Onano” får inte översättas.

Logotyp

Det här är SGB-logotypen:

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Produktionsområdet för den skyddade geografiska beteckningen ”Lenticchia di Onano” omfattar hela det administrativa området för följande kommuner i provinsen Viterbo: Acquapendente, Gradoli, Grotte di Castro, Latera, Onano och San Lorenzo Nuovo.

5. Samband med det geografiska området

Ansökan om att ”Lenticchia di Onano” ska erkännas som SGB grundas på dess anseende.

”Lenticchia di Onano” kännetecknas av ett gott anseende såväl nationellt som internationellt, tack vare det avsevärda kommersiella erkännande som produkten fått.

Inom det produktionsområde som avses i punkt 4 har ”Lenticchia di Onano” alltid betraktats som en symbol för det lokala jordbruket och matkulturen. Den urgamla traditionen går tillbaka ända till etruskernas tid och de gynnsamma mark- och klimatförhållandena i området och den livfulla entreprenörsverksamheten har ökat produktens anseende och goda rykte.

Jordarna där ”Lenticchia di Onano” odlas är vulkaniska (Vulsini-vulkanen) och är i allmänhet lösa, utan särskilt mycket klippor och stenar, tillräckligt djupa och rika på kemiska grundämnen. Detta förstärker produktens organoleptiska egenskaper och gör det möjligt att erhålla frön med regelbunden form och utan de morfologiska avvikelser som är typiska för kompakt jord.

De här jordarna är naturligt rika på spårämnen, särskilt järn, vilket ger ett antal positiva effekter på grödan, bland annat låg total sockerhalt, fyllig smak och lång hållbarhetstid.

Produktens anseende på marknaden har ökat sedan slutet av 1800-talet, vilket bekräftas av de många utmärkelser som den fått såväl i Italien som utomlands.

Från slutet av 1800-talet till början av 1900-talet började produkten benämnas med namnet på sin ursprungsort Onano. Under den här perioden nådde linsernas anseende sin höjdpunkt. 1874 valde jordbruksdirektoratet och jordbruks-, industri- och handelsministeriet i det nyligen grundade kungariket Italien, med stöd från jordbrukskommittén i Viterbo, ut lenticchie dionane att delta i världsutställningen i Paris.

Linserna odlades för sin höga järnhalt och åts av lokalbefolkningen som ersättning för kött. Det finns belägg för att linsodling har bedrivits i Viterbo-området sedan medeltiden och fortsatt in i modern tid.

I kommunala skrifter från Onano från 1561 framgår dessa linsers betydelse genom de höga böter som ålades personer som stulit eller skadat plantor eller produkter. De producerades inte för odlarnas egen konsumtion och i början av 1600-talet var de lokala förvaltarna tvungna att sätta stopp för utländska köpmän som köpte upp alla linser på Onanos veckomarknad. Det skedde genom att de införde en högsta gräns för försäljning och export av linserna, nämligen 18 kg per person (brev från hertig Sforza till förvaltningsrådet i Onano, 1616).

Det finns många källor som hänvisar till historien för ”Lenticchia di Onano” mellan slutet av 1800-talet och början av 1900-talet då produkten började benämnas med namnet på sin ursprungsort, Onano. 1874 valde jordbruksdirektoratet och jordbruks-, industri- och handelsministeriet i det nyligen grundade kungariket Italien, med stöd från jordbrukskommittén i Viterbo, ut lenticchie dionane att delta i världsutställningen i Paris. Mellan 1910 och 1911 fanns ”Lenticchia di Onano” med på en mängd internationella utställningar och blev uppskattad i London, Paris och Buenos Aires, vann förstapriser, diplom och guldmedaljer för sin kvalitet.

1934 valdes ”Lenticchia di Onano” återigen ut bland de typiska produkterna från Alta Tuscia och fanns med på den nationella jordbruksmässan.

Domenico Orzi, rektor för jordbrukshögskolan i Viterbo, skrev följande i Tuscia Agricola: ”Vår skola kunde visa några fantastiska prover på ’Lenticchia di Onano’ i frukt- och grönsaksavdelningen. De här produkterna är typiska för provinsen Viterbo och har blivit mycket viktiga, vilket framgår av den genomsnittliga årsproduktionen som uppgår 600 ton för linser.”

Ytterligare belägg för erkännandet finns i Listino dei prezzi all’ingrosso praticati sulla piazza di Viterbo [Grossistprislista på Viterbos marknad], där det från och med år 1936 fanns en separat post så att man kunde göra åtskillnad mellan lenticchia comune [vanliga linser] och ”Lenticchia di Onano” [Onanolinser], som hade en kursnotering och en marknad som även i grossistledet var skild från den allmänna produkten.

Mellan 1950 och 1960 fortsatte ”Lenticchia di Onano” att vara eftertraktad och konsumerades främst i provinserna Viterbo och Rom, även om det också fanns efterfrågan från andra regioner och från utlandet.

Det faktum att ”Lenticchia di Onano” ingick i 1964 års avtal mellan Italien och Frankrike om skydd av beteckningar och ursprung för ett antal jordbruksbaserade livsmedel, och faktiskt var den enda posten under rubriken linser, visar att det fanns en utländsk marknad (Convention on the protection of appellations of origin, indications of source and designations of certain products (med protokoll och bilagor), undertecknat i Rom den 28 april 1964, registrerat för Frankrike den 27 januari 1970, i FN, fördragserien, vol. 712, nr 10233, New York 1972, s. 356).

Även om smaker och marknadsefterfrågan i hög grad påverkar produktionen av linser på nationell nivå, har ”Lenticchia di Onano” behållit sin marknadsandel, tack vare sin historia och sitt goda anseende. Detta framhölls också av Italiens nationella statistikinstitut (ISTAT) i dess årsbok för jordbruksstatistik, där produkten fortfarande ingick i tabellen över produkter/marknader och kvaliteter 1970 (ISTAT, Annuario di statistica agraria [Årsbok för jordbruksstatistik], vol. XVIII, Rom 1972, s. 242).

I tabeller över statistik och löpande priser skiljer man nuförtiden inte längre mellan priset på vanliga linser och andra linser som är kopplade till specifika ursprungsorter. Produkten får dock erkännande i reklamblad för produkter som ingår i ”kvalitetsprogram” kopplade till specialiteter i Lazio-området, vilka distribueras via marknadsföringskanaler hos de större italienska återförsäljarna och där ursprunget för ”Lenticchia di Onano” alltid anges för att skilja den från vanliga linser. Priset per kilo är också olika för de två linstyperna: mellan 7,20 till 11,00 euro/kg för ”Lenticchia di Onano”, jämfört med 2,30 till 4,50 euro/kg för de vanliga linserna.

”Lenticchia di Onano” är basingrediensen i många traditionella recept i området och uppskattas av kockar och matexperter tack vare sin distinkta smak och det faktum att den har kort koktid samtidigt som den håller formen. Den har sedan 1931 betraktats som en nischprodukt i vin- och matrecensioner eftersom den ”är ytterst välkänd och exporteras i stor omfattning” (Touring Club Italiano, Guida Gastronomica d’Italia [Gastronomisk guide till Italien, 1931) och den finns fortfarande med i de större guiderna avsedda att upptäcka smakerna i området (till exempel Tuscia a tavola [Mat i Tuscia] av Italo Arieti, 1996, eller Guide ai sapori e ai piaceri [Guider till kulinariska höjdpunkter och fritidsaktiviteter] för Rom och Lazio, eller Tuscia, utgivna av La Repubblica och L’Espresso, 2021). ”Lenticchia di Onano” finns med i Il Golosario. Guida alle cose buone d’Italia [Smakencyklopedin. Guide till Italiens smakupplevelser] av Paolo Massobrio (enda utgåvan, 2021), i Slow Food Revolution (Slow Food Editore, 2005) av Carlo Petrini och i Almanacco Slow Food. Prodotti e ricette per un anno [Slow Food-kalender. Produkter och recept för ett år] av Carlo Bogliotti (Slow Food Editore, 2021).

Den kan också återfinnas på restauranger i Rom där den av tradition kopplas till nyårsfirandet som ett gott omen och kan bringa välstånd.

”Lenticchia di Onano” är en av de typiska produkterna i Lazios regionala kök och är också välkänd utomlands, där den marknadsförs av kockar som är berömda för sin italienska mat. 2008 tipsade den amerikanska tidskriften Women’s Wear Daily (WWD), känd som en internationell modebibel, sina läsare om ”Lenticchia di Onano” som en specialitet för att hålla sig varm på vintern (https://wwd.com/fashion-news/fashion-features/in-season-winter-treats-1868335 – hämtad den 26 juni 2021).

Lasagne av ”Lenticchia di Onano” nämns i boken Making Artisan Pasta (Quarry Books, 2012) av Aliza Green, den kända kocken och matexperten från Philadelphia.

Den italiensk-australiensiska kocken Guy Grossi tog med ”Lenticchia di Onano” i sin kokbok Love Italy (Penguin Random House, 2013), för att han ville framhålla odlarnas ansträngningar för att hålla produktionen av dessa gamla linser levande.

Från Australien kommer också kocken Stefano ”Steve” Manfredi och han nämner ”Lenticchia di Onano” som en av Lazios mest uppskattade produkter och kallar den ”högt ansedd” (Stefano Manfredi’s Italian Food, Fairfax books, Crows Nest, 2013).

Gino D’Acampo, en napolitansk kock som med sina TV-program är ytterst populär i Storbritannien, ägnar ett stycke i sin kokbok åt historien om linserna från Onano: Gino’s Italian Coastal Escape. A Taste of Italy from the Aeolian Islands to Elba, (Hodder & Stoughton, 2017).

Det bör också nämna att det hålls en årlig festival för ”Lenticchia di Onano”. Den har ägt rum varje år sedan 1964, utom vid exceptionella omständigheter. Festivalen arrangeras av kommunen Onano som en del i firandet av Trifon den helige och äger rum i veckan runt den 15 augusti, Marie himmelfärdsdag.

Anseendet för namnet ”Lenticchia of Onano” bekräftas på internet med över 5 000 träffar på Google.

”Lenticchia di Onano” finns registrerat på regionen Lazios förteckning över traditionella jordbruksbaserade livsmedelsprodukter.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i denna förordning)

Den fullständiga produktspecifikationen finns på http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335”

Den kan också nås

direkt från startsidan på webbplatsen för ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukspolitik (www.politicheagricole.it). Klicka på ”Qualità” (uppe till höger på skärmen) och sedan på ”Prodotti DOP, IGP e STG” (till vänster på skärmen) och slutligen på ”Disciplinari di produzione all’esame dell’UE”.

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.