SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 22.01.2004 
KOM(2004) 28 slutlig 
  
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA E KONOMISKA OCH 
SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN 
om icke begärd kommersiell kommunikation eller så kallad skräppost 
 
 2    INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
Sammanfattning................................................................................................................. ......... 3 
Bakgrund och syfte............................................................................................................. ........ 5 
1. Skräppostproblemet...................................................................................................... 6 1.1. Problemets omfattning ................................................................................................. 6 1.2. Vad gör skräppost till ett problem? .............................................................................. 7 2. Reglerna om skräppost i korthet................................................................................... 8 2.1. Opt-in-systemet ........................................................................................................... .8  
2.2. Verkställighetsbestämmelser...................................................................................... 10 2.3. Övriga bestämmelser om skräppost ........................................................................... 11 3. Effektivt genomförande och verkst ällande i medlemsstaterna och genom 
myndigheter................................................................................................................ 12 
3.1. Inledning................................................................................................................. .... 12 
3.2. Effektiva korrigerande åtgärder och påföljder ........................................................... 15 3.3. Klagomålsmekanismer ............................................................................................... 16 3.4. Gränsöverskridande klagomål och verkställighetssamarbete inom EU..................... 17 
3.5. Samarbete med tredje land ......................................................................................... 18 3.6. Övervakning ............................................................................................................... 20 
4. Tekniska åtgärder och självr eglering inom näringslivet ............................................ 21 
4.1. Effektiv tillämpning av opt-in-systemet..................................................................... 21 4.2. Mekanismer för alternativ tvistlösning ...................................................................... 23 4.3. Tekniska frågor .......................................................................................................... 2 4 
5. Åtgärder för ökad medvetenhet.................................................................................. 25 5.1. Bakgrund .................................................................................................................. .. 25 
5.2. Föreslagna åtgärder .................................................................................................... 27 Slutsats 28 Tabell med de åtgärder som presenteras i meddelandet........................................................... 29 
 
 3    MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA E KONOMISKA OCH 
SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN 
om icke begärd kommersiell kommunikation eller så kallad skräppost 
 
(Text av betydelse för EES)  
 
SAMMANFATTNING  
Icke begärd kommersiell kommunikation via e- post, även kallad skräppost, har antagit 
oroväckande proportioner. Mer än 50 % av de n globala e-posttrafiken beräknas bestå av 
skräppost. Ännu mer oroväcka nde är hastigheten med vi lken denna andel ökar: 2001 
uppgick siffran till ”bara” 7 %. 
Skräppost är ett problem av flera skäl: integritetsskydd, vilseledning av konsumenter, 
skydd av minderåriga och den mänskliga värd igheten, extrakostn ader för företag, 
produktivitetsförlust. På ett mer allmänt plan undergräver skräpposten konsumenternas 
förtroende och hindrar därmed utveck lingen av e-handeln,  e-tjänster och 
informationssamhället.  
EU förutsåg denna fara och införde därför  i juli 2002, genom dire ktiv 2002/58/EG om 
integritet och elektroni sk kommunikation, principe n om samtyckesbaserad 
marknadsföring (opt-in) för e-post (inklus ive SMS- respektive MMS-meddelanden på 
mobiltelefon) samt kompletterande skyddsmeka nismer för konsumenter. Sista dagen för 
direktivets genomförande var den 31 okt ober 2003. Kommissionen har inlett 
överträdelseförfaranden mot en rad medl emsstater som inte har anmält sina 
genomförandeåtgärder. 
Att införa ny lagstiftning är ett första och viktigt steg, men det löser bara en del av 
problemet. I detta meddelande beskrivs de åt gärder som krävs för att komplettera EU-
reglerna och omsätta skräppostförbudet i praktiken. 
Det finns dock inga patentlösningar på skrä ppostproblemet. De åtgärder som beskrivs i 
detta meddelande är framför allt inriktad e på medlemsstaternas och myndigheternas 
verkställande av gällande regler, på te kniska lösningar och självreglering inom 
näringslivet och på ökad konsumentmedvetenhe t. Särskild uppmärksamhet riktas också 
mot den internationella dimensionen, efte rsom mycket skräppost kommer från länder 
utanför EU.  
Åtgärderna bygger visserligen på det sa mförstånd som uppnåddes under 2003 och som 
bekräftades vid en offentlig workshop i okt ober 2003, men det är också viktigt att enas 
om hur åtgärderna skall genomföras. Skrä ppostens ökning kan bara begränsas om alla 
drar sitt strå till stacken, dvs. både medl emsstater och myndigheter, liksom företag, 
konsumenter och användare av Intern et och elektronisk kommunikation. 
 
 4    En del åtgärder är förbundna med kännbara kos tnader, men det är pris et man måste betala 
om e-post och e-tjänster även i framtiden skall fungera som effektiva kommunikationsverktyg.  
Genomförandet av de åtgärder som beskrivs  i detta meddelande kommer att bidra till en 
avsevärd minskning av skräpposten, till gagn för informationssamhället och EU:s medborgare och ekonomier. 
Bakgrund och syfte 
Icke begärd kommersiel l kommunikation via e-post
1, dvs. skräppost, uppfattas nuförtiden 
allmänt som ett av de största problemen på Internet. Skräpposten ha r antagit oroväckande 
proportioner. Det finns risk at t e-post- och SMS-användare helt enkelt slutar använda 
mobila tjänster och e-post, som är en av de  mest omtyckta Internettillämpningarna, eller 
att de begränsar användningen på ett sätt so m de annars inte hade gjort. Skräpposten 
måste uppmärksammas mer, eftersom Inte rnet och annan elektronisk kommunikation 
(t.ex. bredband, trådlös kommunikation, mob ilkommunikation) på ett avgörande sätt 
förväntas bidra till produktivitetstil lväxten i de moderna ekonomierna. 
Det råder visserligen samf örstånd om att man måste ingripa innan den ökande 
skräpposten tillintetgör e-postens och andr a e-tjänsters fördelar för företag och 
medborgare, men det är inte lika klart hur sk räpposten bäst skall bekämpas. Framför allt 
finns det inga patentlösninga r på problemet. En effektiv bekämpning av skräpposten är 
bara möjlig om alla drar sitt strå till st acken, dvs. både medlemsstater och behöriga 
myndigheter, liksom företag, konsumenter och användare av Internet och elektronisk 
kommunikation. 
I detta meddelande beskrivs olika rättsliga, tekniska och medvetenhetsökande åtgärder på 
grundval av direktiv 2002/58/EG, där det fastst älls ett samtyckesbaserat opt-in-system 
för kommersiell kommunikation som medlemsstaterna skulle ha infört senast den 31 
oktober 20032. 
Åtgärderna är framför allt inriktade på ett effektivt genomförande och verkställande av 
direktivet i medlemsstaterna, tekniska lösni ngar, självregling inom näringslivet, ökad 
konsumentmedvetenhet och internationellt sama rbete. Den internationella dimensionen 
är särskilt viktig, eftersom mycket skrä ppost verkar komma från länder utanför EU, 
framför allt Nordamerika3.  
Åtgärderna bygger på det samförstånd so m uppnåddes under 2003 och som bekräftades 
vid en offentlig workshop i oktober 20034.  
                                                 
1 Meddelandet gäller inte icke begärd kommunikation utanför Internet, t.ex. icke begärd post. 
2 Se särskilt artikel 13 i direktiv 2002/58/EG om integritet och elektronisk kommunikation (se 
avsnitt 2 nedan). 
3 Att Förenta staterna, och i något mindre utsträckning även Kanada, är de främsta 
skräppostkällorna verkar exempelvis bekräf tas av de initiativ till en e-postlåda för 
skräppostklagomål som 2002 togs av franska ”Commission Nationale Informatique et Libertés” 
(CNIL) och belgiska ”Commission de la Protection de la Vie Privée” (CPVP). CPVP:s resultat 
återfinns på http://www.privacy.fgov.be/publications/spam_4-7-03_fr.pdf . CNIL:s rapport 
återfinns på http://www.cnil.fr/thematic/docs/internet/boite_a_spam.pdf . Se även UNCTAD, E-
Commerce and Developm ent Report 2003 , New York och Genève, 2003, s. 27. 
4 Inför denna workshop delades det ut ett diskussionsunderlag om skräppost. Diskussionsunderlaget 
byggde på tidigare diskussioner inom kommunikationskommittén (COCOM) och med artikel 29-
 
 5    Samförstånd på området är viktigt inte mins t för att det främst är upp till de berörda 
parterna att med kommissionens stöd genomföra åtgärderna till gagn för 
informationssamhället, näringslivet och användarna.  
Dokumentets struktur 
I dokumentet delas skräppostproblemet upp i o lika aspekter och föreslås särskilda 
åtgärder för varje aspekt. Där så är lämpligt beskrivs även lyckade exempel. 
De föreslagna åtgärderna är uppde lade enligt följande struktur: 
– Genomförande- och verkställighetsåtgärder för fram för allt stat och myndigheter, 
bland annat i fråga om korrigerande åtgärd er och påföljder, klagomålsmekanismer, 
gränsöverskridande klagomål, samarbete me d tredje land och övervakning (avsnitt 3). 
– Självreglering och tekniska åtgärder  för framför allt marknadsaktörer, bland annat i 
fråga om avtalsvillkor, yrkesetiska regl er, godtagbara mar knadsföringsmetoder, 
märkning, alternativa tv istlösningsmekanismer och teknis ka lösningar, exempelvis i 
fråga om filter och säkerhet (avsnitt 4). 
– Åtgärder för ökad medvetenhet  om förebyggande åtgärder, konsumentutbildning, 
och rapporteringsmekanismer, att ge nomföras av stat och myndigheter, 
marknadsaktörer, konsumentorganisationer och liknande organ (avsnitt 5). 
Åtgärderna sammanfattas i en tabell i slutet av meddelandet.  Åtgärderna har olika 
inbördes kopplingar och bör i mö jligaste mån genomföras parallel lt och på ett integrerat 
sätt. 
Längre ned redogörs för åtgärder na i detalj. Först analyser as dock begreppet skräppost 
som sådant (avsnitt 1) och påminns om de nya regler som gäller sedan den 31 oktober 
2003 (avsnitt 2). 
1. SKRÄPPOSTPROBLEMET  
Vad är skräppost?  
Begreppet skräppost används ofta utan att man gör klart för sig vad det egentligen betyder. Vad som avses 
är kort sagt icke begärd e-post, ofta i form av massutskick. Begreppet skräppost varken används eller 
definieras i det nya direktivet. I stället talas det om ”icke begärd kommunikation” via ”elektronisk post” 
”för direkt marknadsföring”, vilket i praktiken omfattar all slags skräppost. I detta meddelande används 
därför skräppost som sammanfattande begrepp för icke begärd kommersiell elektronisk post.  
Det bör påpekas att begreppet elektronisk post inte bara omfattar traditionell SMTP-baserad e-post utan 
också SMS, MMS och alla andra former av elektronisk kommunikation där avsändare och mottagare inte 
måste vara aktiva samtidigt (se avsnitt 2).  
1.1. Problemets omfattning 
Skräpposten har antagit oroväckande proporti oner. De statistiska uppgifterna skiftar 
visserligen, men den allmänna uppskattni ngen är att över 50 % av den globala e-
posttrafiken utgörs av skräppost. 
                                                                                                                                                 
arbetsgruppen för uppgiftsskydd. Med hjälp av en enkät samlades det in uppgifter från 
medlemmarna i COCOM och arbetsgruppen. Synpunkter kom också från en rad 
branschorganisationer och enskilda företag (allt från Internetleverantörer och operatörer av mobila 
och fasta kommunikationsnät, över masspostare och reklambyråer, till dator- och programtillverkare). 
 
 6    Ännu mer oroväckande är hastigheten med vilken denna andel ökar. Ännu 2001 
uppskattades skräpposten ”bara” stå för 7 % av den globala e- posttrafiken. 2002 hade 
andelen ökat till 29 %. Enligt prognoserna uppskattas skräppostens andel 2003 uppgå till 51 %. 
 
Figur 1: Skräppost som andel av all e-post på Internet 
Det kan råda avsevärda skillnader mellan olika användargrupper och olika regioner i 
världen. (Vid Europeiska kommissionen upps kattas exempelvis 30 % av den externa e-
posten bestå av skräppost.) Generellt är do ck de senaste EU-siffrorna inte mindre 
oroväckande än de globala siffrorna5. 
Skräppost via mobilnät, t.ex. i form av te xtmeddelanden mellan mobiltelefoner (SMS), 
verkar för närvarande vara ett mindre probl em, men nya tekniska lösningar, såsom e-post 
via mobiltelefoner, torde öka mängden skräppost. Att det rör sig om ett verkligt hot bekräftas av erfarenheterna i länder med utbredd I-mode-kommunikation (t.ex. Japan). 
                                                
 
5 Under september 2003 uppskattades skräppostens andel i EU uppgå till 49 %, jämfört med 
ungefär 54 % i hela världen under samma period (källa: Brightmail, 2003). 
 
 7    1.2. Vad gör skräppost till ett problem? 
Ur den enskilda användarens  synvinkel inkräktar skräpposte n på integriteten. Det är 
främst detta som de nya reglerna om skrä ppost i nästa avsnitt handlar om. Skräppost 
innehåller dessutom ofta vilseledande eller fö rsåtliga uppgifter. Avsikten bakom en stor 
del av skräpposten verkar  vara att lura konsumente rna genom sådana uppgifter6. Tyvärr 
svarar alldeles för många konsumenter på dessa skräppostmeddelanden
7. Dessutom 
kan meddelanden med pornografiskt innehåll vara stötande
8. Att städa brevlådan 
för att bli av med skrä ppost tar ofta mycket 
tid, och om det behövs filter eller annan programvara ökar dessutom användarkostnaderna. 
Skräpposten har nått en omfattning som 
också medför betydande kostnader för företagen. Direkta
 kostnader uppstår på 
grund av att de anställda måste städa i sina brevlådor och på så sätt blir mindre effektiva 
och produktiva. Företagens datoravdelningar lägger ned tid och pengar på att försöka 
lösa problemet. Internet- och e-postleve rantörer måste köpa mer bandbredd och 
lagringskapacitet för oönskad e- post. Det finns också risk a tt skräpposten ställer till med 
problem för den som tar emot meddelandet (t.ex. skadligt innehåll på anställdas datorer) 
eller bara helt aningslöst vidarebefordrar det (t.ex. felaktig svartlistning, skadat rykte). Det kan också uppstå indirekta
 kostnader: Vissa legitima kommersiella eller 
affärsrelaterade e-postmeddelanden kommer  inte fram på grund av den aktuella 
filtertekniken (så kallade falska positiva resultat) eller blir helt enkelt inte lästa för att de 
                                                 
6 Enligt en färsk rapport från FTC innehöll 22 % av den skräppost som analyserats felaktig 
information i rubriken. I 42 % av fallen var inform ationen i rubriken vilseledande och gav sken av 
att avsändaren stod i något affärsmässigt eller personligt förhållande till mottagaren. I 44 % av fallen var uppgifterna om avsändaren eller i rubriken felaktiga. I över hälften av all skräppost om 
finansiella frågor var uppgifterna om avsändaren e ller i rubriken felaktiga. 40 % av all skräppost 
visade tecken på osanningar i meddelandet. 90 % av skräpposten om investerings- och 
affärsmöjligheter innehöll påståenden 66 % av skräpposten innehöll felaktiga uppgifter om 
avsändaren, i rubriken eller i meddelandet. ( False Claims in Spam, A report by the FTC's Division 
of Marketing Practices , 30 april 2003, återfinns på 
http://www.ftc.gov/reports /spam/030429spamreport.pdf
). 
7 Enligt Pew Internet uppger 7 % av e-postanvändarna att de har gjort en beställning till följd av 
skräppost, och 33 % uppger att de har klickat på en länk i skräppostmeddelandet för att få mer 
information. Även om andelen konsumenter som lurats fortfarande är relativt låg, har problemet 
med konsumentbedrägerier nått helt nya nivåer på grund av de enastående stordriftsfördelar som bedragare kan uppnå med hjälp av vilseledande eller försåtlig skräppost. Se Spam - How It Is 
Hurting Email and Degrading Life on the Internet, October 2003 , rapport av Deborah Fallows för 
Pew Internet & American Life Project. Rappo rten återfinns på följande webbadress  
http://www.pewinternet.org/repor ts/pdfs/PIP_Spam_Report.pdf
. På FTC:s skräppostforum i april-
maj 2003 intygade en masspostare att han skulle gå med vinst även om svarskvoten skulle ligga 
under 0,0001 %. (Kommentarer av Timothy J. Muris, FTC:s ordförande, Federal Trade Commission, vid ett möte i Aspen, Colorado, den 19 augusti 2003, ”Cyberspace and the American 
Dream, The Progress and Freedom Foundation”). 
8 Skräpposten innehåller ibland också omotiverat våld eller uppmaningar till hets mot folkgrupp på 
grund av ras, kön, religion eller nationalitet. Är det någon som bryr sig?  
Antalet klagomål ger en fingervisning om användarnas irritation. På tre månader kom det 
in 325 000 meddelanden till den franska e-
postlådan för skräppostklagomål. Ett liknande försök i Belgien resulterade i 50 000 klagomål 
på 2,5 månader
1. FTC:s permanenta e- postlåda 
för skräppostklagomål (den så kallade UCE-databasen) fylldes i början av 2003 med 
130 000 meddelanden om dagen
1. 
 
 8    förknippas med skräppost. Skräppost används också i ökande omfattn ing för att sprida 
virus, vilket kan skapa stora kostnader för företagen. 
Det är svårt att mäta de kostnader som skräpposten orsakar, särskilt för enskilda 
användare, inte minst för att det delvis är sv årt att sätta ett ekonomiskt värde på skadan. 
Uppskattningarna är dock ge nerellt oroväckande. Bara i produktivitetsförluster 
uppskattar Ferris Research ex empelvis att de europeiska  företagens kostnader för 
skräppost 2002 uppgick till 2,5 miljarder euro9. Såsom redan nämnts har mängden 
skräppost ökat avsevärt sedan 2002. Program företaget MessageLabs Ltd uppskattade i 
juni 2003 de brittiska företagens kostnade r för skräppost till runt 3,2 miljarder pund 
sterling10. Beroende på vilken sektor som berörs  kan skräpposten få olika följder. Inom 
rättssektorn kan skräpposten få särskilt stora konsekvenser med tanke på hur 
konfidentiella och känsliga de behandlade uppgifterna är. 
En av skräppostens mest oroväckande fö ljder är att den undergräver användarnas 
förtroende och därmed hindrar utvecklingen av e-handeln och informationssamhället som 
helhet. Seriösa affärsidkares anseende i en sekt or kan ta stor skada, om man får intrycket 
av att ett återförsäljningsme dium utnyttjas av bedragare. De senaste siffrorna från 
Förenta staterna, som har mer erfarenhet av skräppost än EU, bekräftar att många 
människors förtroende för e-posten har mi nskat på grund av all skräppost de får11.  
Generellt förväntas Internet och annan elektronisk kommunikation – exempelvis 
bredband och trådlös kommunikation – på ett avgörande sätt bidra till 
produktivitetstillväxten i de moderna ekonomierna. Utan  ordentliga säkerhetsåtgärder 
kan en del av de funktioner som gör tjäns terna så attraktiva – exempelvis ständig 
uppkoppling och trådlös åtkomst – också bidra till en avsevärd ökning av den mängd skräppost som tas emot. Utvecklingens skuggsida är att en ökad spridning av dessa tjänster skulle kunna leda till en ökad mä ngd skräppost om det inte snabbt vidtas 
effektiva åtgärder. 
2. R
EGLERNA OM SKRÄPPOST I KORTHET  
2.1. Opt-in-systemet 
Enligt direktiv 2002/58/EG om integritet och elektronisk kommunikation (sista dag för 
genomförandet: 31 oktober 2003) skall medlem sstaterna förbjuda sändandet av icke 
begärda kommersiella e-postmeddelanden el ler andra elektroniska meddelanden såsom 
SMS- och MMS-meddelanden, om inte a bonnenten av de berörda elektroniska 
kommunikationstjänsterna i fö rväg har gett sitt samtycke (artikel 13.1 i direktivet)12. 
                                                 
9 Källa: Ferris Research, 2003. 
10 Denna siffra och andra uppskattningar nämns i ”'Spam'; Report of an Inquiry by the All Party 
Internet Group”, London, oktober 2003, s. 8. Rapporten återfinns på följande webbadress: 
http://www.apig.org.uk . 
11 Enligt ovannämnda undersökning som Pew Internet nyligen genomförde använder 25 % av de 
intervjuade personerna e-posten mindre för att de får så mycket skräppost.  
12 Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av 
personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), EGT L 201, 31.7.2002. 
 
 9    Detta är det så kallade opt-in-systemet som hittills bara har gällt för fax och automatisk 
uppringningsutrustning13. 
. 
Tre grundregler i det nya systemet: 
Regel nr 1 : Abonnenten måste i förväg ha gett sitt samtycke till e-postreklam. Ett begränsat undantag 
gäller för e-postmeddelanden (eller SMS-meddelanden) som av samma person skickas till en befintlig kund 
och som gäller likartade tjänster eller produkter. Systemet gäller abonnenter som är fysiska personer, men 
medlemsstaterna kan utvidga det till att även omfatta juridiska personer.  
Regel nr 2 : Det är förbjudet att dölja eller hemlighålla identiteten på den avsändare för vars räkning 
meddelandet skickas. 
Regel nr 3 : Alla e-postmeddelanden måste innehålla en giltig returadress så att man kan meddela att man 
inte längre vill ha utskicket (opt-out).  
All skräppost är dock inte förbjuden. Ett undant ag gäller, om kontak tuppgifter för e-post- 
eller SMS-meddelanden har lämnats i samband med en försäljning. Detta kallas ibland 
”soft opt-in”. Inom ett sådant befintligt  kundförhållande får det företag som fått 
uppgifterna från kunden använda dessa uppgifter för att marknadsföra sådana produkter 
eller tjänster som liknar dem som företaget redan har sålt till kunden. Detta undantag har 
harmoniserats på gemenskapsnivå, och medlemss taterna är skyldiga att tillämpa det. Det 
måste dock strikt begränsas så att man inte undergräver opt-in-syste met i praktiken. Även 
i så fall måste företaget emellertid redan då  uppgifterna samlas in för första gången 
klargöra att de kan komma att användas fö r direkt marknadsföring (och att de i 
förekommande kan komma att lämnas ut till tredje part i samma syfte). Företaget bör 
dessutom ge kunden möjlighet att ”kostnadsf ritt och enkelt” motsätta sig sådan 
användning. Vidare bör varje följande kommu nikation för direkt marknadsföring ge 
kunden möjlighet att enkelt och kostnadsfritt meddela att man inte önskar få fler 
meddelanden (opt-out). 
Opt-in-systemet är obligatoriskt för alla  e-post- och SMS-meddelanden för direkt 
marknadsföring som är riktade till enskilda  (fysiska) personer. Medlemsstaterna kan 
utvidga opt-in-systemet till att även om fatta kommunikationer till företag. De 
medlemsstater som redan tidigare hade infö rt ett opt-out-system för marknadsföring 
mellan företag, inklusive opt-out-register, kan behålla systemet. Ett system där man inom 
ramen för en e-posttjänst differentierar me llan abonnentgrupper kan medföra specifika 
problem för avsändaren när det gäller att ski lja mellan juridiska och fysiska personer.  
Oavsett mottagargrupp (juridiska eller fy siska personer) är meddelanden för direkt 
marknadsföring förbjudna enligt direktivet, om identiteten på avsändaren döljs eller 
hemlighålls. Sådana kommunikationer måste de ssutom innehålla en giltig adress till 
vilken mottagaren kan skicka en be gäran om att meddelandena skall upphöra14. 
Artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd, so m inrättades för att bistå kommissionen 
och som består av företrädare för EU:s data skyddsmyndigheter, är i färd med att närmare 
                                                 
13 För andra reklamsamtal på taltelefon än från automatisk uppringningsutrustning får 
medlemsstaterna välja mellan opt-in och opt-out. 
14 Artikel 13.4 i direktiv 2002/58/EG. 
 
 10    granska några av dessa lösningar för att bidr a till en enhetlig tillämpning av nationella 
bestämmelser enligt direktiv 2002/58/EG15. 
Genom samförstånd i dessa fr ågor undviker man olika tolkni ngar som skulle skada den 
inre marknadens funktion. Andra frågor i sa mband med skräppost har tagits upp i tidigare 
dokument från arbetsgruppen16.  
2.2. Verkställighetsbestämmelser 
Bestämmelserna om rättslig prövning, an svar och sanktioner i det allmänna 
uppgiftsskyddsdirektivet 95/46/EG är också ti llämpliga på bestämmelserna i direktivet 
om integritet och elektronisk kommunikati on, inbegripet bestämmelserna om skräppost17.  
Kort sagt måste medlemsstaterna se till att det finns sanktioner och möjlighet till rättslig 
prövning om bestämmelserna inte följs. Var oc h en måste ha rätt att föra talan inför 
domstol om kränkningar av de  rättigheter som skyddas av de n nationella lagstiftningen. 
Denna rättsliga prövning får vi sserligen inte påverka möjlighe ten att (eventuellt först) 
utnyttja något administrativt förfarande, men de t finns inga harmoniserade krav på att det 
skall finnas sådana administrativa förfara nden. Var och en som lidit skada till följd av 
olaga behandling av personuppgifter eller en otil låten gärning måste ha  rätt till ersättning. 
Om någon överträder bestämmelserna, måste ma n kunna tillgripa sanktioner för att se till 
att direktivet genomförs fullt ut. 
Direktivets särart innebär med andra ord a tt medlemsstaterna visserligen har ett visst 
handlingsutrymme när det gäller valet av åtgä rder för att genomföra direktivet, även i 
fråga om korrigerande åtgärder och påföljder, men att de måste se till att bestämmelserna 
om skräppost ”genomförs fullt ut”.  
                                                 
15 I enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2002/58/EG jämförd med artikel 30 i direktiv 95/46/EG. 
16 Se exempelvis yttrande 7/2000 om Europeiska kommissionens förslag till Europaparlamentets och 
rådets direktiv om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation av den 12 juli 2000; rekommendation 2/2001 om vissa minimikrav för 
insamling av personuppgifter på Internet inom Europeiska unionen; okontrollerad insamling av 
personuppgifter diskuteras i arbetsdokumentet av den 21 november 2000 om ”Skydd av privatlivet på Internet - Ett integrerat förhållningssätt till dataskydd på Internet”. Dokumenten 
återfinns på följande webbadress:  
http://europa.eu.int/comm/internal_market/privacy/workingroup_en.htm
 
17 Artikel 15 i direktiv 2002/58/ EG innehåller en hänvisning till kapitel III i direktiv 95/46/EG, som 
gäller rättslig prövning, ansvar och sanktioner:  Artikel 22 – Rättslig prövning  
Medlemsstaterna skall - utan att det påverkar möjligheten att utnyttja något administrativt 
förfarande, till exempel vid den tillsynsmyndighet som avses i artikel 28, som kan användas innan ett ärende anhängiggörs hos en rättslig instans - föreskriva att var och en har rätt att föra talan 
inför domstol om sådana kränkningar av rättigheter som skyddas av den nationella lagstiftning 
Artikel 23 – Ansvar  1. Medlemsstaterna skall föreskriva att var och en som lidit skada till följd av en otillåten 
behandling av personuppgifter eller av någon an nan åtgärd som är oförenlig med de nationella 
bestämmelser som antagits till följd av detta direktiv, har rätt till ersättning av den registeransvarige för den skada som han har lidit.  
2. Den registeransvarige kan helt eller delvis undgå  detta ansvar om han bevisar att han inte är 
ansvarig för den händelse som orsakade skadan.  Artikel 24 – Sanktioner  
Medlemsstaterna skall anta lämpliga bestämmelser för att säkerställa att detta direktiv genomförs 
fullständigt och skall särskilt besluta om de sanktio ner som skall användas vid överträdelse av de 
bestämmelser som antagits för att genomföra detta direktiv. 
 
 11    Såsom det brukar vara när det gäller direktiv  är det i första ha nd medlemsstaterna som 
ansvarar för verkställandet, inte kommissionen.  
Det är alltså inte kommissionens uppgift att åtala eller bötfälla dem som bryter mot 
direktivets bestämmelser om rättigheter och skyldigheter18. 
2.3. Övriga bestämmelser om skräppost 
I samband med skräppostandet sker ofta okont rollerad insamling av e-post-relevanta 
uppgifter, dvs. automatisk insamling av person uppgifter på offentliga platser på Internet, 
t.ex. webbplatser och chattlinjer. Enligt det allmänna uppgiftsskyddsdirektivet 95/46/EG 
är sådan insamling förbjuden, oavsett om den sker automatiskt med hjälp av ett program 
eller inte19. 
Bedräglig och försåtlig skräppost är särskilt  obehaglig. Enligt befintliga EU-regler om 
vilseledande reklam och otillbörliga affärsmetoder är sådana affärsmetoder redan förbjudna (t.ex. direktiv 84/450/ EEG om vilseledande reklam)
20. För allvarligare fall 
föreskrivs i nationell lagstiftning dessutom strängare, även straffrättsliga, påföljder. 
Vissa slag av skräppost kan vara ännu me r stötande, exempelvis meddelanden med 
pornografiskt innehåll eller omo tiverat våld, särskilt om de t är barn som utsätts för 
dem21. Visserligen behöver innehållet som sådant  inte vara otillåtet, även om det kan 
vara skadligt, men enligt nationell lagstiftn ing är urskiljningslös spridning bland vuxna 
och barn normalt förbjuden, ibland med hot om relativt stränga straff. Skräppostens 
innehåll kan också vara otil låtet, såsom uppmaning till he ts mot folkgrupp på grund av 
ras, kön, religion eller nationa litet. I den mån sådana meddelanden används för direkt 
marknadsföring – vilket ofta är fallet – omfattas de under alla  omständigheter av 
skräppostförbudet, liksom andra slag av skräppost.  
Enligt artikel 6 a direktivet om elektronisk handel skall ”det ko mmersiella meddelandet” 
vara klart identifierbart som sådant (direktiv  2000/31/EG om vissa rättsliga aspekter på 
informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden)22.  
                                                 
18 I motsats till exempelvis Förenta staternas ”Federal Trade Commission”. 
19 Se även det arbetsdokument som utarbetats av artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd och 
som gäller ”Skydd av privatlivet på Internet - Ett integrerat förhållningssätt till dataskydd på 
Internet” (dokument nr WP 37, antaget den 21 november 2000).  
20 Rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagar och andra författningar om vilseledande reklam, EGT L 250, 19.9.1984, s. 17–20. 
Kommissionen lade nyligen fram ett förslag om ändring av direktivet om vilseledande reklam 
[KOM(2003) 356 slutlig]. 
21 Den 24 september 1998 antog rådet rekommenda tionen om utvecklingen av konkurrenskraften 
hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande 
av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten (98/560/EG). Rekomme ndationen var det första rättsliga instrumentet 
på EU-nivå som gällde audiovisuella tjänster s och informationstjänsters innehåll och som 
omfattade alla former av tillhandahållande, från radio/TV till Internet. 
22 Europaparlamentets och rådets direktiv av den 8 juni 2000, EGT L 178, 17.7.2000. I allmänhet 
måste ett ”kommersiellt meddelande” följa gällande regler i den medlemsstat där 
tjänsteleverantören är etablerad. Detta gäller dock inte frågan om huruvida icke begärd kommunikation via e-post är tillåten (se artikel 3 i direktivet om elektronisk handel och bilagan 
till det direktivet). I de (begränsade) fall där fy siska personer inte skyddas mot skräppost genom 
direktiv 2002/58/EG (t.ex. fysiska personer som inte är abonnenter) måste medlemsstaterna enligt direktivet om elektronisk handel se till att tjänsteleverantörer som sänder icke begärda 
 
 12    I skräppostandets kölvatten begås också brot t som hackning och identitetsstöld för att 
göra det möjligt att skicka skräppost eller få tillg ång till databaser, adresser eller datorer. 
Sådan verksamhet kommer till stor del att omfattas av rambeslutet om angrepp mot informationssystem och på så sätt beläggas med straffrättsliga påföljder. Rambeslutet, om vilket det i februari 2003 uppnåddes polit isk enighet och som bygger på ett förslag 
från kommissionen, torde snart bli officiellt antaget
23. Redan i dag kan olaga intrång på 
servrar eller datorer eller missbruk av datore r i många medlemsstater åtalas som brott.  
3. EFFEKTIVT GENOMFÖRANDE OCH VERKSTÄLLANDE I MEDLEMSSTATERNA OCH 
GENOM MYNDIGHETER  
I detta avsnitt om effektivt genomförande och verkställande föreslås åtgärder för framför 
allt stat och myndigheter i fråga om  korrigerande åtgärder och påföljder, 
klagomålsmekanismer, gränsöverskridande klagomål, samarbete med tredje land och övervakning. 
Inledningsvis bör påpekas att en rad medlemsstat er ännu inte har infö rlivat direktivet om 
integritet och elektronisk ko mmunikation, som även omfattar bestämmelser om skräppost 
och som är ett led i ett nytt och mer allm änt regelverk för elektronisk kommunikation
24. 
Europaparlamentet uttryckte nyligen sin oro över denna försening25. Eftersom direktivet 
om integritet och elektronisk kommunikation senast skulle ha in förlivats den 31 oktober 
2003, inledde kommissionen i november 2003 överträdelseförfaranden mot flera 
medlemsstater som inte hade anmält några genomförandeåtgärder26. 
3.1. Inledning 
Lagstiftning kan delvis förhindra skräppost me n är inte tillräcklig. Alla medlemsstater 
måste prioritera opt-in-systemets verkställande. Vid sidan om tillräcklig personal och tillräckliga resurser betyder det att man behöver lämpliga verkställighetsmekanismer, 
även när det gäller verkställighet över gränse rna. Samarbetet med länder utanför EU är 
också viktigt. Lika viktigt är det att övervaka verkställandet, åtminstone för att fastställa 
prioriteringar. 
Följande faktorer torde påverka verkst ällighetsmekanismernas effektivitet: 
– Möjligheten att se till att lagstiftningen följs  med hjälp av effektiva böter eller andra 
påföljder. En rad tillsynsmyndigheter sakna r uppenbarligen fortfarande (effektiva) 
befogenheter att ingripa.  
                                                                                                                                                
 
kommersiella meddelanden per e-post regelbundet konsulterar och respekterar de opt-out-register 
där fysiska personer som inte önskar erhålla sådana kommersiella meddelanden kan registrera sig (se artikel 7 i direktivet om elektronisk handel). 
23 Förslag till rådets rambeslut om angrepp mot informationssystem, KOM(2002) 173 slutlig av den 
19 april 2002. 
24 Se även nionde rapporten om genomförandet av  EU:s lagstiftning på telekommunikationsområdet, 
som återfinns på följande webbadress:  
http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/all_about/implementation_enforcement/annualreports/9threport/index_en.htm 
25 Betydelsen av ett fullständigt, effektivt och sn abbt genomförande av det nya regelverket för 
elektronisk kommunikation, inklusive detta direk tiv, har kommissionen lyft fram i sitt meddelande 
”Elektronisk kommunikation: Vägen till den kunskapsbaserade ekonomin” (KOM(2003) 65 av 
den 11 februari 2003). 
26 De formella underrättelserna skickades den 25 november 2003 (se IP/03/1663). 
 
 13    – Vilka slags klagomålsmekanismer och korri gerande åtgärder som enskilda personer 
och företag kan åberopa.  
– Behovet av klarhet och samordning i fr åga om de natione lla myndigheternas 
skyldigheter på området, eftersom de delvis överlappar varandra.  
– Graden av medvetenhet bland användarna om vilka rättigheter de har och hur de kan 
göras gällande. Användarna måste informeras  om var de skall klaga, vad som kommer 
i fråga för en undersökning, vilka verkställi ghetsåtgärder som eventuellt kommer att 
vidtas och vilka upplysningar som krävs fö r att myndigheterna skall kunna inleda en 
undersökning. 
– Samordning och samarbete mellan medlemsst aterna och mellan medlemsstaterna och 
tredje land för att avgöra vilket lands lagsti ftning som skall gälla i ett specifikt fall.  
– Tillgängliga resurser för spårning av de skräppostare inom eller utanför EU som döljer 
sin identitet eller använder  andra användares identitet, adresser eller servrar.  
Vad som gäller för bestämmelserna om skräppost i fråga om verkställighet förklaras 
närmare i avsnitt 2.2. Hittills har skräppostpr oblemet hanterats på mycket olika sätt27. 
Visserligen innebär ett EU-dir ektiv som rättsligt instrument att medlemsstaterna har ett 
visst handlingsutrymme när det gäller dire ktivets genomförande, men oberoende av 
vilken metod som tillämpas måste de se till att bestämmelserna verkligen efterlevs. 
                                                 
27 Det bör noteras att klagomål ofta också gäller skräppostrelaterade frågor, såsom rätten att få 
tillgång till personuppgifter och rätten att mo tsätta sig behandling av uppgifter. 
 
 14    . 
Skillnader mellan medlemsstaterna 
Det är inte samma myndighet i alla medlemsstater som ser till att bestämmelserna om skräppost 
efterlevs. I de flesta länder är det främst dataskyddsmyndigheten som övervakar efterlevnaden. I 
några länder är det däremot den nationella tillsynsmyndigheten för elektronisk kommunikation 
som har denna uppgift. I vissa länder är det i stället främst konsumentskyddsmyndigheter, 
exempelvis konsumentombudsmannen, som ser till a tt reglerna följs. Ofta är flera myndigheter 
inblandade. Dessutom är skräppost ofta liktydig med vilseledande budskap och bedrägeri. (I en 
minoritet av medlemsstaterna som saknar konsumentskyddsmyndighet är det upp till 
konsumentorganisationer eller konsumenterna själva att se till att bestämmelserna följs.) 
Skräppostandet är ofta kopplat till överträdelse av dataskyddsbestämmelser, t.ex. okontrollerad 
insamling av personuppgifter, eller IT-brottslighe t, t.ex. olaga intrång i datorer eller servrar. 
Efterlevnaden av de relevanta bestämmelserna övervakas eventuellt inte av samma myndighet, 
särskilt inte när det gäller grän söverskridande överträdelser.  
Utom i några få medlemsstater leder klagomål inte nödvändigtvis till en undersökning. Med viss 
framgång knyts ibland kontakter innan något förfarande inleds, exempelvis genom att man ger 
företag riktlinjer och vägledningar. Ibland är det konsumenten själv som förväntas ta kontakt 
med företaget innan ett klagomål lämnas in. Vissa länder (t.ex. Förenade kungariket) har infört 
självreglering som första åtgärdsfas. I en rad lä nder har näringslivet redan infört självreglerande 
klagomålsmekanismer. Även myndigheterna agerar ofta på eget initiativ. Att en myndighet är 
inkopplad innebär normalt inte att man inte längre kan gå direkt till domstol.  
Inte alla dataskyddsmyndigheter har behörighet att vidta åtgärder mot juridiska personer. De har 
(än så länge) inte heller alltid möjlighet att tillgri pa sanktioner. I stället måste de väcka talan vid 
domstol. I Frankrike såg sig dataskyddsmyndigheten föranledd att lägga fram några utvalda fall 
för de rättsliga myndigheterna, utan någon större framgång. Ett liknande fall i Belgien ledde till 
ett meningsutbyte med de misstänkta avsändarna. Gränsöverskridande fall har lämnats till 
myndigheterna i de berörda medlemsstaterna eller till amerikanska FTC.  
Ett välavvägt tillvägagångssätt som omfattar både lagstiftning, verk ställighetsåtgärder 
och självreglering anses allmänt vara den bäst a metoden för att omsätta opt-in-systemet i 
praktiken. Medlemsstaterna uppman as undersöka hur effektiva deras 
verkställighetsmekanismer är, särskilt mot bakgrund av nedan föreslagna åtgärder (se avsnitten 3.2–3.6).  
Medlemsstaterna uppmanas också ta fram  nationella strategier för att få 
dataskyddsmyndigheter, konsumentskyddsmyndigheter och nationella tillsynsmyndigheter för e-kommunikation att samarbeta så att man undviker dubbelarbete 
och överlappning av verksamheter. 
För att underlätta och samor dna utbyte av information om och lyckade exempel på 
effektiva åtgärder som vidtagits för att se till att reglerna följs (t.ex. när det gäller 
klagomål, korrigerande åtgärder, påföljder  och internationellt samarbete) har 
kommissionen, med medlemsstat ernas och dataskyddsmyndighe ternas stöd, tillsatt en 
informell och nätbaserad skräppostgrupp . Gruppen kommer också att underlätta och 
samordna arbetet på andra åtgärdsområden som tas upp i detta meddelande, exempelvis i 
fråga om ökad medvetenhet och tekniska lösningar. 
För att man skall kunna vidta lämpliga åtgärder kommer de dokument som bygger på 
diskussioner i gruppen generellt att överlämnas till kommunikationskommittén 
(COCOM), inrättad inom ramen för regelver ket för elektroniska kommunikationsnät och 
kommunikationstjänster, och/eller till artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd. 
 
 15    Gruppen kan bland annat komma att utar beta benchmarkingkriterier för olika 
åtgärdsförslag. 
Gruppen består bland annat av företrädar e för behöriga nationella förvaltningar, 
dataskyddsmyndigheter och kommissionen. Gruppe n kommer att utreda hur man kan få 
andra berörda part er att medverka. 
3.2. Effektiva korrigerande åtgärder och påföljder 
3.2.1.  Bakgrund 
För närvarande utgörs de korrigerande åtgärd erna mest av böter och förelägganden om 
att man skall upphöra med den olaga databeha ndlingen, ibland också blockering av de 
berörda webbplatserna. I några medlemsstater  är dessa förelägganden kopplade till böter 
(t.ex. om föreläggandet inte beaktas). Alla m yndigheter har dock inte behörighet för alla 
slag av skräppostrelaterade överträdelser och har heller  inte tillgå ng till samma 
instrument. Fallen hänskjuts of ta till rättsliga m yndigheter. Alla medlemsstater har inte 
infört rättsliga påföljder för överträdelser. 
Alla medlemsstater har inte infört korrige rande åtgärder och böter/påföljder i sin 
förvaltningsrätt respektive straffrätt. De straffrättsliga påföljder na varierar. I vissa 
medlemsstater kan det utdömas fängelses traff. Dessutom kan man normalt begära 
civilrättsligt skadestånd.  
Visserligen görs det ofta skil lnad mellan lindriga och allvar liga brott (t.ex. skräppostande 
i stor skala, vilseledande reklam och bedräg eri), men påföljderna varierar avsevärt mellan 
medlemsstaterna.  
I många fall leder skräppostandet också ti ll korrigerande åtgärd er enligt allmän 
dataskyddslagstiftning (t.ex. överträdelser när de t gäller anmälningsplikt, rätt till tillgång 
och skyldighet att utnämna en företrädare i en medlemsstat) eller särskild lagstiftning 
(t.ex. vilseledande reklam och bedrägerier). Innan opt-in-systemet infördes tillämpades 
olika rättsliga åtgärder för att få bukt me d vissa slag av skräppost (t.ex. massutskick, 
olaga användning av personuppgifter, nätstörn ingar, missbruk av e-postadresser, 
bedrägeri och feltolkning av avtal). 
Enligt den allmänna uppfattningen räcker rätts lig prövning inte för att se till att reglerna 
följs. Normalt kan dataskyddsmyndigheter, konsumentskyddsmyndigheter och nationella tillsynsmyndigheter fastställa böt er, men beloppen varierar. De  flesta medlemsstater där 
detta ännu inte är möjligt öve rväger att införa böter. För en så dynamisk sektor som 
denna verkar administrativa sanktioner vara lämpligare än rättslig prövning. 
Dataskyddsmyndigheter, konsumentskyddsmyndigheter och nationella tillsynsmyndigheter begagnar sig ofta av kompletterande inst rument för att se till att 
reglerna följs. Administrativa förfaranden kan vara både billiga och snabba (enligt 
uppgift från den italienska dataskydd smyndigheten exempelvis 50 dagar).  
3.2.2.  Föreslagna åtgärder 
Först och främst uppmanar kommissionen de medlemsstater som ännu inte har gjort det 
att omgående införliva direktivet med sin lagstiftning, i synnerhe t bestämmelserna om 
skräppost. Vid behov är kommissionen bere dd att bistå medlemsstaterna i detta. 
 
 16    Medlemsstaterna uppmanas undersöka hur e ffektiva deras system för korrigerande 
åtgärder och påföljder är nä r det gäller överträde lser. De uppmanas vidare att införa 
lämpliga skadeståndsmöjligheter för dem som drabbas. 
De medlemsstater och behöriga myndigheter som saknar administra tiva förfaranden bör 
överväga att införa sådana förfaranden mot skräppost för att på e tt snabbt, billigt och 
effektivt sätt se till att opt-in-systemet följs.  
Kommissionen kommer att förvissa sig om att de nationella genomförandeåtgärderna 
leder till kännbara sanktioner, vid behov även ekonomiska och straffrättsliga, om 
marknadsaktörerna inte uppf yller sina skyldigheter.  
I detta sammanhang kommer kommissionen oc kså att undersöka i vilken mån de 
behöriga myndigheterna kan undersöka och ingripa. 
3.3. Klagomålsmekanismer 
3.3.1.  Bakgrund 
För att man skall kunna se till att reglerna följs måste det finnas lämpliga 
klagomålsmekanismer. En rad dataskydds myndigheter har infört e-postlådor dit 
användarna kan vidarebefordra skräppost, och myndigheterna har åtagit sig att vidta 
åtgärder i specifika fall. 
Vissa medlemsstater genomför hellre normala  administrativa förfaranden eller tar vid 
nätstörningar kontakt med Inte rnetleverantörerna eller pr ivata grupper för stöd vid 
datorhaveri ( Computer Emergency Response Team , CERT). Andra medlemsstater 
tillämpar hellre mer traditionella förfar anden (civilrättsliga skadeståndsmål eller 
administrativa förfaranden). Ibland lämpar sig sam- eller självreglering bättre än direkta 
verkställighetsåtgärder.  
Lyckade exempel 
Frankrike och Belgien har sedan slutet av 2002 haft särskilda e-postlådor för skräppostklagomål och fått 
mycket intressanta resultat. Rapporterna om dessa initiativ är offentliga28. Frankrike kommer troligtvis att 
ha en permanent sådan e-postlåda inom ramen för de ny a regler som införs för att genomföra direktivet om 
integritet och elektronisk kommunikation. Förenta staternas Federal Trade Commission  har en liknande 
postlåda som används för åtal enligt gällande lagar i fråga om otillbörliga och försåtliga affärsmetoder29. 
En fördel med e-postlådor för skräppostklagom ål är att de uppmuntrar konsumenterna att 
rapportera överträdelser, vilket  gör det lättare att se till att gällande lagstiftning följs. 
Man får dessutom viktiga statistiska uppgifter  som ger en god överblick över hur stora ett 
lands eller en regions problem är och hur de är  beskaffade, vilket i sin tur gör det lättare 
för myndigheterna att se vilka verkställi ghetsåtgärder som måste prioriteras eller 
                                                 
28 Den franska dataskyddsmyndighetens ( Commission National Informatique et Libertés , CNIL) 
rapport av den 24 oktober 2002 återfinns på följande webbadress:  
http://www.cnil.fr/frame.htm?h ttp://www.cnil.fr/thematic/inter net/spam/spam_sommaire.htm  
 Den belgiska dataskyddsmyndighetens ( Commission de Protection de la Vie Privée ) rapport från 
juli 2003 återfinns på följande webbadress: http://www.privacy.fgov.be/publications/spam_4-7-
03_fr.pdf . 
29 Se exempelvis http://www.ftc.gov/bcp/conline/pu bs/online/inbox.pdf. Oönskade eller försåtliga 
meddelanden kan vidarebefordras till följande webbadress: uce@ftc.gov. 
 
 17    anpassas. De kan dessutom läggas till gr und för förebyggande åtgärder. Den franska 
dataskyddsmyndigheten CNIL har exempelvis a nvänt uppgifterna från sitt initiativ med 
en e-postlåda för skräppostklagomål för att ta  fram förebyggande informationspaket för 
användare och reklambyråer som använder direkt marknadsföring, dvs. masspostare. 
Hur väl en e-postlåda för skräppostklagomål lämpar sig för att övervaka och mäta 
skräppostens spridning och omfattning beror fö rstås på hur effektivt och snabbt man kan 
undersöka klagomålen.  
Visserligen finns det ett utbr ett intresse för att lära sig av andra medlemsstaters 
erfarenheter av e-postlådor för skräppostklagomå l, men bara få medlemsstater planerar 
eller överväger att själva använda sådana e-postlådor.  Som skäl anges oftast att man 
redan kan klaga med hjälp av e-post, vanligtv is på myndighetens webbplats, att det för en 
sådan e-postlåda krävs ytterligare personal och utrustning eller att man först måste ändra 
befintliga rättsliga förfaranden.  
3.3.2.  Föreslagna åtgärder 
Medlemsstaterna och de behöriga myndighe terna bör undersöka hur effektivt deras 
rättssystem är när det gäller ha nteringen av klagomål från användarna. Rättssystemen bör 
vid behov anpassas.  
Medlemsstaterna och de behöriga myndighetern a uppmanas införa särskilda e-postlådor 
för skräppostklagomål kompletterade med informationskampanjer.  
Dessa särskilda e-postlådor måste vara utform ade så att de möjliggör enkel sökning och 
analys, ökar förståelsen av problemet  och gör det lättar e att prioritera 
verkställighetsåtgärder.  
Kommissionen kommer att underlätta spridni ngen av de erfarenheter som görs med 
sådana e-postlådor. 
3.4. Gränsöverskridande klagomål och v erkställighetssamarbete inom EU 
3.4.1.  Bakgrund 
En effektiv hantering av gränsöverskridan de klagomål är ett led i ett effektivt 
konsumentskydd på området. För en effektiv ha ndläggning av klagomål  från användare i 
en medlemsstat när det gäller sk räppost från en annan medlemsstat är det mycket viktigt 
att man, oberoende av förutsättni ngarna, kan koppla de olika nationella 
klagomålsmekanismerna till varandra (se punkt  3.5 för samarbete med tredje land). 
Formella förfaranden för handläggning av gränsöverskridande klagomål saknas för 
närvarande i en rad medlemsstater. För närvar ande löser man detta bland annat genom att 
hålla kontakt med den andra medlemsstaten s relevanta myndighet och eventuellt 
hänskjuta klagomålet till den relevanta myndi gheten i den medlemsstat där skräpposten 
har sitt ursprung.  
För närvarande utbyter de europeiska da taskyddsmyndigheterna (även myndigheterna i 
EES- och kandidatländerna) information om gr änsöverskridande klagomål med hjälp av 
den arbetsgrupp för handläggning av klagom ål som inrättades inom ramen för de 
europeiska dataskyddschefernas konferens.  
 
 18    Den kan åberopas när det gäller gränsöverskridande klagomål  om skräppost, bland annat 
för att utreda vilken lag som är tillämplig i ett visst fall. Inte alla dataskyddsmyndigheter 
ser emellertid till att bestämmelserna om skräppost följs. 
På konsumentskyddsområdet föreslog kommissionen nyligen en förordning om 
konsumentskyddssamarbete genom upprättande av ett nät mellan konsumentskyddsmyndigheterna för att ha ntera gränsöverskridande problem
30. 
Förordningen gäller förfaranden för ömsesidigt  bistånd och fördjupat praktiskt samarbete 
mellan nationella myndigheter. Enligt förslage t skall systemet omfatta skräppost som är 
vilseledande eller försåtlig eller som bryt er mot andra konsumentskyddsregler, men inte 
all skräppost som förbjuds genom dire ktivet om integritet och elektronisk 
kommunikation. Förordningen diskuteras för närvarande i rådet och parlamentet.  
3.4.2.  Föreslagna åtgärder 
Medlemsstaterna och de behöriga myndighe terna uppmanas undersöka hur effektiva 
deras förfaranden för handläggning av gräns överskridande klagomål är (t.ex. avtal om 
ömsesidigt bistånd). 
Samordning mellan de behöriga nationella m yndigheterna uppmuntras. Med detta avses 
bland annat samordning och utbyte av information mellan de myndigheter som 
verkställer nya bestämmelser och mellan dem och andra myndigheter med ansvar för 
specifika slag av skräppost (t.ex. skräppost med bedrägligt eller pornografiskt innehåll 
eller skräppost om olaga försä ljning av hälsovå rdsprodukter).  
Rådet och parlamentet uppmanas att så snart som möjligt enas om den föreslagna 
förordningen om konsumentskyddssama rbete för att se  till att EU:s 
konsumentskyddsmyndigheter är rustade för kampen mot bedräglig och försåtlig 
skräppost. De uppmanas också överväga en  eventuell utvidgning av förordningens 
räckvidd till att även omfatta direktivet om  integritet och elek tronisk kommunikation. 
Medlemsstaterna uppmanas undersöka hur ma n kan undanröja befintliga hinder mot 
informationsutbyte och samarbete och vad det finns för möjligheter att kräva åtgärder 
från myndigheter i andra medlem sstater. I praktiken skulle det eventuellt vara bra med en 
samordningsmekanism (se dataskyddsmyndi gheternas ovannämnda initiativ) för 
samarbete mellan de nationella tillsynsmyndighe terna när det gäller verkställande av 
lagar över gränserna. Ett nä tverk till stöd för samarbetet skulle kunna bygga på 
kommissionens befintliga progr am, exempelvis IDA-programmet31. 
Kommissionen avser att underlä tta och främja de behörig a nationella myndigheternas 
samarbete, bland annat med hjälp av den ny ligen tillsatta informella och nätbaserade 
skräppostgruppen. Kommissionen har i samarb ete med medlemsstaterna och nationella 
verkställighetsmyndigheter börja t undersöka vilka konkreta åt gärder som krävs för att 
förbättra handläggningen av gränsöverskridande klagomål. Diskussionerna med de 
nationella myndigheterna kommer a tt fortsätta under hela 2004. 
                                                 
30 KOM(2003) 443 slutlig. 
31 Information om IDA-programmet återfinns på följande webbadress: 
http://europa.eu.int/comm/enterprise/ida/index.htm  
 
 19    3.5. Samarbete med tredje land 
3.5.1.  Bakgrund 
De nya reglerna är tillämpliga på beha ndling av personuppgifter i samband med att 
allmänt tillgängliga elektroniska kommunika tionstjänster tillhandahålls i allmänna 
kommunikationsnät i EU (och EES). Till följ d av detta gäller artikel 13 i direktiv 
2002/58/EG (opt-in-regeln) för al l skräppost som tas emot på el ler skickas från nät i EU 
(och EES). Det innebär att även meddelanden från tredje land måste följa EU-reglerna, 
liksom meddelanden med ursprung i EU som skickas till tredje land. 
När det gäller meddelanden från tredje land kommer det förstås att vara mycket svårare 
att se till att regeln följs än  när det gäller meddelanden från EU. Likväl är detta viktigt, 
eftersom en stor mängd skräppost kommer från länder utanför EU. 
Det kommer visserligen att krävas en blan dning av olika instrument (bland annat 
förebyggande åtgärder, filter, självreglering, avtal och internationellt samarbete), men 
detta avsnitt handlar främst om internationel lt samarbete. Det internationella samarbetet 
måste främst syfta till att få länderna utanför EU att anta effektiv lagstiftning. Det andra 
målet är att samarbeta med tredje land för att se till att reglerna verkligen följs.  
Det finns inte mycket erfarenhet av att ge nomdriva gällande opt-in- respektive opt-out-
regler när det gäller meddelanden från länder utanför EU. Bortsett från att skräppost är ett 
relativt nytt fenomen, möter arbetet i första ha nd följande hinder: det är  svårt eller ytterst 
mödosamt att identifiera skräppostens avsända re; det saknas (lämpliga) mekanismer för 
internationellt samarbete; en del myndighe ter har inte tillr äckliga befogenheter i 
internationella frågor.  
När det gäller bedräglig  eller försåtlig skräppost innehåller  kommissionens förslag till en 
förordning om konsumentskyddssamarbete också bestämmelser om samarbete med tredje land för att se till att regl erna följs. Organisationen för ekonomiskt samarbete och 
utveckling (OECD) antog 2003 en rekommend ation för att skydda konsumenterna mot 
bedrägliga och försåtliga grän söverskridande affärsmetoder
32. 
3.5.2.  Föreslagna åtgärder 
En rad medlemsstater medverkar redan akti vt i multilaterala fora såsom OECD, där 
arbetet i fråga om skräppost redan har börja t. Ett aktivt deltaga nde i detta arbete 
uppmuntras särskilt för att hitta lö sningar på internationell nivå. 
Kommissionen kommer att arrangera en OE CD-workshop om skräppost i februari 2004 
som syftar till att öka förståelsen av skrä ppostproblemet och bidra till lösningar på 
internationell nivå. Workshopens resultat  kommer att ligga till grund för konkreta 
uppföljningsåtgärder på OECD-nivå. Kommi ssionen diskuterar för närvarande dessa 
uppföljningsåtgärder med medlemsstaterna.  
                                                 
32 OECD Guidelines for Protecting Consumers fr om Fraudulent and D eceptive Commercial 
Practices Across Borders  (”OECD:s riktlinjer för att skydda konsumenterna mot bedrägliga och 
försåtliga gränsöverskridande affärsmetoder”), OECD, 2003. 
 
 20    Åtgärderna omfattar bland annat arbete inom OE CD för att främja effektiv lagstiftning på 
internationell nivå, ökad medvetenhet, te kniska lösningar, självreglering och 
internationellt samarbete för a tt se till att reglerna följs. 
På FN-nivå framhålls i deklarationen från världstoppmötet om informationssamhället 
(Genève, 10–12 december 2003) och i den tillhö rande handlingsplanen att skräppost bör 
bekämpas på lämplig nationell och inte rnationell nivå. Kommissionen kommer att 
undersöka hur man bäst kan fö lja upp resultaten från 2003 år s världstoppmöte i EU, med 
hänsyn tagen till toppmötet i Tunis 2005.  
Medlemsstaterna och de behöriga myndighetern a uppmanas att stärka respektive inleda 
bilateralt samarbete med tredje land. Till detta hör inte bara främjande av effektiv 
lagstiftning utan också samarbete när det gäller reglernas genom drivande, vid behov 
genom polissamarbete och rättsligt samarbete.  
Myndigheterna uppmuntras också att samarbeta me d den privata sektorn, inte minst med 
Internet- och e-postlev erantörer, för att spåra skräppos tare – förutsa tt att det finns 
lämpliga rättsliga garantier. 
Kommissionen kommer även fortsättningsvis att engagera sig i internationella fora, bland 
annat inom OECD och i den workshop som ko mmissionen arrangerar i Bryssel i februari 
2004. Kommissionen kommer att fortsätta att hålla  bilaterala möten och föra diskussioner 
med länder utanför EU, bland annat för att få dem att vidta effektiva åtgärder mot 
skräppost, särskilt när det gäller de mest obe hagliga formerna av skräppost, och för att 
främja samarbete när det gäller reglernas genomdrivande. 
Kommissionen har i samarbete med medlemsstaterna och nationella 
verkställighetsmyndigheter börjat undersöka hu r man bäst sörjer för internationellt 
samarbete, särskilt när det gäller handläggni ng av klagomål om skräppost från tredje 
land. Arbetet med de nationella myndighetern a kommer att fortsätta under hela 2004. 
3.6. Övervakning 
3.6.1.  Bakgrund 
För att kunna bedöma hur opt-in-systemet fungera r i praktiken och för att lösa specifika 
problem med hjälp av lämpliga åtgärder behöve r medlemsstaterna objek tiva och aktuella 
uppgifter om skräppostens utveckling, om klagomål från användarna och om de 
svårigheter som tjänstelevera ntörerna möter. Det handlar bland annat om följande 
informationskällor och informationsslag: utvecklingen när det gäller skräppostens 
karaktär, ursprung och volym av den skrä ppost som upptäcks av leverantörer av 
filterprogram, av tjänsteleverantörer och inom ramen för nationella (tillsyns-) initiativ samt, i förekommande fall, statistiska uppgift er från e-postlådor för skräppostklagomål. 
OECD började 2003 att mäta skräppostens omfa ttning på internationell nivå och kommer 
att fortsätta sitt arbete under 2004. 
Enligt artikel 18 i direktivet om integritet  och elektronisk komm unikation skall det 2006 
utarbetas en rapport om direktivets tillämpni ng och dess inverkan på ekonomiska aktörer 
och konsumenter, särskilt med avseende på icke begärda kommunika tioner. För att kunna 
utarbeta denna rapport kommer kom missionen att behöva uppgifter från 
medlemsstaterna, bland a nnat relevant statistik. 
 
 21    3.6.2.  Föreslagna åtgärder 
Medlemsstaterna bör se  till att de får den information och de statistiska uppgifter de 
behöver för att se till att reglerna följs, i förekommande fall i samarbete med näringslivet 
och med hänsyn till OECD:s pågående mätning av skräppostens omfattning. 
Kommissionen kommer att utnyt tja den nyligen tillsatta informella och nätbaserade 
skräppostgruppen för att underlä tta och samordna utbyte av information om lyckade 
exempel, skräppostens utveckling och statistiska uppgifter om skräppost.  
4. TEKNISKA ÅTGÄRDER OCH SJÄLVREGLERING INOM NÄRINGSLIVET  
I detta avsnitt föreslås självregleringsåtgär der och tekniska lösningar för framför allt 
marknadsaktörer, bland annat i fråga om avtalsvillkor, yrkesetiska regler, godtagbara marknadsföringsmetoder, märkning och alte rnativa tvistlösningsmekanismer. Avsnittet 
handlar också om tekniska lösningar, exempelvis i fråga om filter och nätsäkerhet.  
4.1. Effektiv tillämpning  av opt-in-systemet 
4.1.1.  Bakgrund 
Alla berörda parter måste engagera sig i ka mpen mot skräppost. Näringslivet kan spela 
en särskild roll genom a tt göra opt-in-systemet till normal praxis inom sin 
affärsverksamhet. Detta gäller inte bara slutanvändarnas affärsvillkor utan också 
relationerna till andra företag. 
I många fall finns det behov av bättre samo rdning genom branschorganisationer och av 
medverkan från branschspecifika sj älvregleringsorgan och konsument- och 
användarorganisationer, inkl usive dataskyddsmyndigheter och andra behöriga nationella 
myndigheter.  
Lyckade exempel 
Sedan 2002 arrangerar exempelvis den nederländska  plattformen för elektronisk handel ett forum för 
”grundläggande principer för e-handeln”, där olika branscher (masspostare och Internetleverantörer) möter 
den nederländska konsumentorganisationen. Syftet är att omsätta opt-in-principen i praktiken. Den 
praktiska tillämpningen provas i samarbete med dataskyddsmyndigheten33.  
Avtal kan bidra till kampen mot skräppost, fö rutsatt att enskilda pe rsoners rättigheter 
skyddas. Många Internet- och e- postleverantörer har i sina ku ndavtal redan infört villkor 
enligt vilka det är förbjudet att använda tjän sterna för att sända skräppost. De förbjuder 
sändandet av icke begärd e-post el ler masspost från sina e-postkonton34. 
De lösningar som Internetleverantörerna hitt ills har använt i sina kundavtal torde avvika 
från lösningarna i det nya direktivet och ti llhörande nationell införlivandelagstiftning.  
                                                 
33 Se http://www.ecp.nl/projecten.php#32 . 
34 Enligt vissa av dessa villkor är man skyldig att med alla medel förhindra otillbörlig användning av 
tjänsterna i fråga. Andra villkor innehåller en hänvisning till befintliga yrkesetiska regler för masspost eller till självregleringsprinciper (t.ex. nätvett). 
 
 22    Inom ramen för kundtjänster måste man mer aktivt slå ett slag för filter genom att 
informera om skräppostfilter och genom att ge användarna möjlighet att välja 
filtertjänster eller filterfunktioner. 
Samma sak gäller när Internetleverantörer eller mobiloperatörer sluter avtal med tredje 
part, i synnerhet när det gä ller reklambyråer som använder direkt marknadsföring. Detta 
gäller inte bara direkta relationer med tjäns teföretag. Det gäller också de operatörer med 
vilka en tjänsteleverantör har slutit samtrafiks avtal, t.ex. i samband med mobila tjänster. 
Det nya opt-in-systemet påverkar också flera områden för direkt marknadsföring, 
exempelvis 
- metoderna för insamling av e-postadresse r och andra elektroni ska kontaktuppgifter 
(såsom nämnts ovan är okontrollerad insamlin g av e-postadresser inte förenlig med 
gemenskapslagstiftningen), 
- anpassningen av befintliga listor,  - förbudet mot användning av upp gifter utan samtycke och mot försäljning av olagliga 
listor.  
4.1.2.  Föreslagna åtgärder 
Medverkan från näringslivet och självreglering, eller ä nnu hellre samreglering, bör 
främjas, särskilt på områden där det eventuellt inte räcker med lagstiftning och 
myndigheternas verkställande av gällande regler. Alla berörda parter bör  dra sitt strå till 
stacken, även konsument- oc h användarorganisationer. 
Tjänsteleverantörernas avtalsvillkor ge ntemot abonnenter och affärspartner 
Näringslivet måste först och främst undersöka om deras befintliga avtal är förenliga med 
de nya reglerna och anpassa dem vid behov.  
Detta gäller anpassningen av abonnenternas avtalsvillkor. Inte bara Internet- och e-
postleverantörer berörs av dett a utan också leverantörer av mobila tjänster. Utöver detta 
skulle man inom ramen för sina kundtjänste r som tillval kunna tillhandahålla information 
om filter och om filterprogram eller filtertjä nster (se avsnitt 4.3). Äv en bestämmelserna i 
avtal med affärspartner (t.ex. mobil samtrafik och mervärdestjänster) bör vara utformade 
så att marknadsföringsmetoderna är förenlig a med opt-in-principen och att eventuella 
överträdelser är förenade med lämpliga påföljder. 
Masspostarnas metoder 
För det andra måste reklambyråer som använder direkt marknadsföring, dvs. 
masspostare, eventuellt anpassa sina metode r till opt-in-systemet. Masspostarna skulle 
bland annat kunna enas om särskilda lagenl iga metoder för insamling av personuppgifter 
(t.ex. dubbel eller bekräftad opt-in).  
 
 23    Yrkesetiska regler 
För det tredje har olika bran schorganisationer redan meddelat en rad initiativ, exempelvis 
antagandet av yrkesetiska regler oc h spridning av god marknadsföringssed35. 
Kommissionen ställer sig bakom idén med nätbaserade europatäckande yrkesetiska 
regler för direkt markna dsföring. Alla yrkesetiska regler och alla andra 
självregleringsinitiativ och avtal måste fö lja opt-in-reglerna. I detta hänseende kan 
medverkan från den behöriga tillsynsmyndighe ten vara värdefull. Det bör mot denna 
bakgrund påminnas om att artikel 29-arbet sgruppen för uppgiftsskydd kan godkänna EU-
täckande yrkesetiska regler (se artikel 30 i det allmänna uppgiftsskyddsdirektivet 
95/46/EG). 
Ofta fungerar självregle ringslösningar bara om det finns en struktur för övervakning av 
att de överenskomna reglerna följ s, inklusive effektiva sanktioner. 
Märkning 
För att öka medvetenheten bland användarna ka n man för det fjärde använda hjälpmedel 
såsom synlig märkning (kvalitetsmärkning), särs kilt i de fall där en betrodd tredje part 
övervakar och intygar att marknadsaktöre rna följer de yrkesetiska reglerna.  
Synlig märkning hjälper användarna att se v ilka Internetleverantörer, e-postleverantörer 
och andra branschaktörer som följer EU:s re gler eller sådana yrkesetiska regler som 
bygger på dessa. Märkningen skulle också kunna  göra filtersystemen mer effektiva. 
Man skulle också kunna märka de använda rdatabaser och e-postmeddelanden som 
bygger på opt-in (t.ex. genom att skriva ”ADV”  i rubriken på meddelanden med reklam).  
Genom en sådan märkning blir det kommersiel la meddelandet också klart identifierbart 
som sådant för mottagaren i enlighet med direk tivet om elektronisk handel (se artikel 6 a 
i direktiv 2000/31/EG, se även avsnitt 2 ovan). 
4.2. Mekanismer för alternativ tvistlösning 
4.2.1.  Bakgrund 
När det gäller kränkning av integriteten genom  exempelvis icke begärd e-post, kan en 
utomrättslig prövning bidra till en bättre ef terlevnad av de nya reglerna. Både på 
nationell nivå och EU-nivå har det tagits olika initiativ till alternativ lösning av tvister i 
fråga om transaktioner och kommunikatione r på nätet. Kommissionen antog 1998 och 
2001 rekommendationer om alternativ tvistlös ning och formulerade principerna för ett 
sådant system. Flera initiativ är på gång när det gäller konsumentskyddsrelaterade system 
för alternativ tvistlösning (t.ex. EEJ-NET)36. I artikel 17 i direktivet om elektronisk 
handel uppmuntras utvecklingen av sådana mekanismer. 
Utomrättsliga förfaranden finns redan i en ra d länder, ibland i la gstadgad form, men de 
skiljer sig åt i flera avseenden, bland annat i fråga om tillämpningsområde (exempelvis 
                                                 
35 Europeiska federationen för direkt marknadsföri ng (FEDMA) har meddelat att den på nätet tänker 
lägga ut särskilda yrkesetiska 
36 Mer information finns på 
http://europa.eu.int/comm/consumers/redress/out_of_court/index_en.htm  
 
 24    branschspecifikt för dire kt marknadsföring och e-pos treklam), ”behörighet”, 
befogenheter och sanktioner (exempelvis skadestånd) och myndighetsmedverkan 
(exempelvis dataskyddsmyndigheter och organ för reklamnormer). 
För att mekanismerna skall vara tillräckligt effektiva måste vissa förutsättningar vara 
uppfyllda, exempelvis i fråga om organisa tion, stöd för verksamheten och beslutens 
genomdrivande. För införandet av sådana me kanismer krävs också att myndigheter och 
näringsliv samarbetar. 
4.2.2.  Föreslagna åtgärder 
Framtagande och användning av effektiva sj älvreglerande klagomålsmekanismer och 
mekanismer för alternativ tvistlösning uppm untras. De bör i möjligaste mån bygga på 
befintliga initiativ (t.ex. EEJ-NET). Särskilt när det är svårt att få till stånd ett 
internationellt samarbete kan sådana förfaranden vara till stor nytta. 
4.3. Tekniska frågor 
4.3.1.  Bakgrund 
På den tekniska fronten tillämpas olika lösningar i kampen mot skräppost. 
Internetorganen (t.ex. RIPE och IETF ) ser allvarligt på skräppostproblemet37. Initiativ 
som gäller ett längre tidsperspektiv, t.ex. nya tekniska standarder för e-post, omfattas inte 
av detta dokument. Internet- och e-postlev erantörer blockerar ofta inkommande e-
postmeddelanden från servrar som används för a tt skicka ut skräppost (svartlistning) tills 
skräppostens avsändare har iden tifierats och hindrats från att använda servern. Dessutom 
kan den enskilda användaren, på sin terminal utrustning, eller e-postl everantören, på sin 
server, använda filterprogram.  
Emellertid ger inte alla filtermetoder och filterlösningar användaren samma slags 
kontroll. De ger inte heller samma säkerhet när det gäller uppgiftsskydd oc h integritet, 
exempelvis konfidentialiteten vi d kommunikation. Eventuellt är de heller inte anpassade 
till det nya opt-in-system som gäller för marknadsföringskommunikation i EU-länderna 
(samtyckesbaserad masspost och  annan e-post för marknadsföring). Genom en bättre 
differentiering mellan legitim reklam (t.ex. re klam som bygger på opt-in) och skräppost 
är det eventuellt också möjligt att utveckla effektivare filter. 
Visserligen ger de nya bestämmelserna om skräppost användaren bättre skydd och e-
postleverantören större säkerhet, när de på begäran vidtar åtgärder mot skräppostare, men 
filtret kan ibland också sålla bort legitim e-pos t (så kallade falska positiva resultat) eller 
släppa igenom skräppost (falsk a negativa resultat). I vissa fa ll kan det därför finnas risk 
att en avsändare eller en tilltänkt mottagare vidtar rättsliga åtgärder mot Internet- eller e-
postleverantören. En rad Intern et- och e-postleverantörer erbj uder därför sina användare 
filtret som tillval och kräver att användaren ger sitt tillstånd innan filtret aktiveras. 
                                                 
37 RIPE:s ( Réseaux IP Européens ) arbetsgrupp för bekämpning av skräppost har exempelvis varit 
aktiv sedan 1998 [se dokumentet Good Practice for combating Unsolicited Bulk Email  (”god 
praxis i kampen mot icke begärd masspost”), som återfinns på RIPE:s webbplats http://www.ripe.net]. Nyligen inrättade IRTF ( Internet Research Task Force ) en forskningsgrupp 
för bekämpning av skräppost (se http://www.irt f.org/charters/asrg.html). Gruppen kommer 
eventuellt att ta fram vissa tekniska lösningar som utgångspunkt för standardiseringsarbetet inom IETF ( Internet Engineering Task Force ). 
 
 25    Filtertekniken mot skräppost leder också till andra frågor, som dock ligger utanför ramen 
för detta meddelande, exempelvis frågan om f ilter kontra yttrandefrihet eller filter kontra 
Internet- och e-postleverantöre rs avtalsenliga skyldighet att vidarebe fordra sina kunders 
e-postmeddelanden. 
Eftersom det för mobila tjänster används andra affärsmodeller än för fasta 
Internettjänster, krävs det för mobila tjänst er eventuellt andra filterlösningar. Den 
viktigaste skillnaden är att det inom ramen fö r mobila tjänster krävs en avgift för varje 
meddelande, vilket gör skräppost mer kostsamt. Vissa nya tjänster innebär dock att avgiften tas ut vid mottagandet, vilket gör  att skräpposten ökar mottagarens kostnader. 
Dessutom kan e-post numera också levereras till mobila terminaler. För att hjälpa de drabbade abonnenterna att få bukt med skrä pposten skulle man kunna erbjuda dem filter 
och förtittsmöjligheter. 
Uppmärksamhet bör också ägnas åt öppna reläer . Öppna reläer är SMTP-servrar som kan 
användas för vidarebefordran av e-post från avsändare som inte är lokala användare på 
servern. Tidigare var de flesta reläer öppna, men sådana rel äer kan relativt enkelt 
utnyttjas av skräppostare. Genom enkla förebyggande åtgärder kan man minska 
möjligheterna för sådant missbruk. Samma sak gäller för öppna mellanservrar, dvs. 
servrar som via sina program är direktkopplade till Internet. 
4.3.2.  Föreslagna åtgärder 
Medlemsstaterna och de behöriga myndighe terna uppmanas klargöra de rättsliga 
villkoren för användandet av olika filter i det egna landet, inklusive krav på 
integritetsskydd. 
Filterleverantörer måste se till att deras system är förenliga med opt-in-systemet och 
andra krav i EU:s lagstiftning, inte minst kr aven på konfidentialitet vid kommunikation.  
Användarna bör ges möjlighet att själva be stämma hur den inkommande skräpposten 
skall hanteras. Filterleverantörer bör tänka på vilka följder falska positiva och falska 
negativa resultat, och vissa former av innehå llsbaserad filtrering, kan få för användarna 
och vilka ansvarsfrågor detta kan leda till. 
Filterleverantörer bör i samarbete med de be rörda parterna utveckla filter som känner 
igen sådan e-postreklam som uppfyller gemens kapslagstiftningens krav när det gäller 
godkända marknadsföringsmetoder, inkl usive kvalitetsmärkning och liknande. 
E-postleverantörer (och i förekommande fall le verantörer av mobila tjänster) bör som 
tillval erbjuda sina kunder filtertjänster el ler filterfunktioner och information om de 
filtertjänster och filterpr odukter som slutanvändaren kan få av tredje part. 
E-postservrarnas ägare bör se ti ll att deras servrar är vederb örligen skyddade och inte kan 
användas som öppna reläer (utom i motiv erade fall). Samma sak gäller för öppna 
mellanservrar. 
5. ÅTGÄRDER FÖR ÖKAD MEDVETENHET  
Detta avsnitt handlar om ökad medvetenhe t och gäller bland annat förebyggande 
åtgärder, ökad konsumentmedvetenhet och rapportering. 
 
 26    5.1. Bakgrund 
Medlemsstaterna skulle senast den 31 oktober 2003 ha införlivat det nya opt-in-systemet 
för icke begärd e-post med sin nationella la gstiftning. Det nya systemet har visserligen 
fått relativt stor uppmärksamhet i pressen, men bland marknadsaktörer och medborgare 
råder fortfarande osäkerhet om vad opt-in egentligen innebär i praktiken38. 
Det nya systemet bygger på att användaren sj älv skall kunna bestämma om han eller hon 
vill ha kommersiell kommunikation eller inte . För detta måste användaren dock veta 
vilka grundläggande regler som gäller för icke begärd kommunikation och vem man 
anmäler problem till. 
Lyckade exempel 
Den brittiska dataskyddsmyndigheten (Information Co mmissioner) offentliggjorde  några veckor före 
ikraftträdandet av de nya bestämmelser som antagits för att genomföra direktivet en vägledning om de nya 
brittiska reglerna, där ett särskilt avsnitt ägnas åt reklam med elektroniska medel. Vidare meddelades att 
blanketter för klagomål skulle lägga s ut på nätet och finnas tillgängliga i dataskyddsmyndighetens lokaler 
med nödvändiga närmare uppgifter, när reglerna väl trätt i kraft39. 
Användarna måste också vara medvetna om  de risker som är förknippade med 
utlämnandet av personuppgifter på Inte rnet (t.ex. på webbsidor eller i 
diskussionsgrupper) och anpassa  sitt betee nde därefter. 
Sist men inte minst bör de veta vilka filte r som finns på marknaden och vad tjänste- och 
programleverantörer (t.ex. Internet- och e-postleverantörer) kan göra för dem. 
Lyckade exempel 
Den franska dataskyddsmyndigheten CNIL har på si n webbplats lagt ut omfattande information om 
skräppostrelaterade frågor, bland annat om erfarenheter na av e-postlådan för skräppostklagomål, fall som 
anmälts till de rättsliga myndigheterna (se nedan), grundläggande tips för hur man kan förebygga 
skräppost, information om vem man kan anmäla skräppost till och hänvisningar till relevanta 
användarorganisationer.  
Åtgärder för att informera om det nya opt-i n-systemet har visserligen vidtagits eller 
planeras i de flesta medlemsstater, men de t råder stora skillnader i fråga om tidpunkt, 
innehåll, målgrupp och medverkande parter. Nå gra medlemsstater vänt ar tills lagarna har 
antagits. Efter varje offentligt samråd om  genomförandet av di rektiv 2002/58/EG har 
medvetenheten ökat något. 
Beroende på befogenheterna är olika m yndigheter ansvariga för dessa insatser i 
medlemsstaterna (exempelvis datask yddsmyndigheter, tillsynsmyndigheter, 
konsumentskyddsmyndigheter eller ombudsmän) . De olika behöriga myndigheternas 
verksamheter samordnas (ännu) inte i alla me dlemsstater. Till dem som är inblandade hör 
                                                 
38 Bakgrundsinformation om reglerna för icke begärd kommunikation enligt direktiv 2002/58/EG 
återfinns på följande webbadress:  
http://europa.eu.int/information_society/topics/ ecomm/all_about/todays_framework/privacy_prote
ction/index_en.htm#unsolicited  
39 Se 
http://www.dti.gov.uk/industries/ecommunications /directive_on_privacy_electronic_communicati
ons_2002/58/EC.html#guidance   
 
 27    Skräppost och handlingsplanen för ett 
säkrare Internet 
Kommissionen har inom ramen för 
handlingsprogrammet för ett säkrare Internet offentliggjort en ansökningsomgång för att få förslag till projekt mot skräppost på olika 
områden, t.ex. ökad medvetenhet. Projekt 
som väljs ut vid ansökningsomgångens första utvärdering skulle kunna inledas i maj 2004.
 
Kommissionen är i färd med att utarbeta ett förslag till ett uppföljningsprogram, Safer 
Internet plus , för att finansiera ytterligare 
åtgärder mot olagligt och skadligt innehåll samt oönskat innehåll såsom skräppost. 
http://www.europa.eu.int/in formation_society/pro
grammes/iap/call/index_en.htm  ofta branschorganisationer, konsument- oc h användarorganisationer och ibland till och 
med ministerier. 
Även vissa sektorer inom näringslivet har gjort insatser för at t öka medvetenheten på 
nationell, europeisk eller global nivå, och även här är skillnaderna stora. Till exempel: – Praktiska vägledningar för masspostare el ler informationskampanjer med särskild 
inriktning på kommunikationssektorn.  
– Allmän vägledning för kunderna om yrkese tiska regler, klagomålsmekanismer och 
filter.  
– Plattformar/arbetsgrupper för framtag ande av god sed för kommersiell 
kommunikation. 
. 
5.2. Föreslagna åtgärder 
För att det verkligen skall bli klart vad som är rätt och fel när det gäller kommersiell e-
post krävs det på kort sikt omfattande och ihållande insatser i samtliga medlemsstater 
både när det gäller förebyggande och rätt sliga åtgärder. Det bör finnas praktisk 
information om förebyggande åtgärder, god tagbara marknadsföringsmetoder samt 
tekniska och rättsliga lösningar för användaren. 
Alla parter uppmanas medverka i de åtgärder  som vidtas för att ök a medvetenheten, både 
medlemsstater och behöriga myndigheter,  liksom företag och konsument- och 
användarorganisationer. Där så  ännu inte har skett uppmanas medlemsstater och behöriga 
myndigheter att inleda eller främja 
informationskampanjer i början av 2004.  
När det gäller innehåll bör de åtgärder som 
är inriktade på företag och/eller 
konsumenter omfatta följande: 
– En grundläggande men allmänt spridd 
förståelse av de nya reglerna och 
rättigheterna. 
– Praktisk information om godtagbara 
marknadsföringsmetoder inom ramen 
för opt-in-systemet, inklusive 
klargörande om legitim insamling av 
personuppgifter. 
– Praktisk information för konsumenter 
om hur man undviker skräppost (t.ex. 
om utlämnande av personuppgifter). 
– Praktisk information för konsumenter om de produkter och tjänster som kan användas 
för att undvika skräppost (t.ex. fi lter och säkerhetsfunktioner). 
– Information om vad man kan göra om ma n drabbas av skrä ppost, bland annat 
information om klagomålsmekanismer och, i förekommande fall, system för alternativ 
tvistlösning.  
Målgrupper för åtgärderna är 
 
 28    a) företag som medverkar i elle r använder direkt marknadsföring, 
b) konsumenter som abonnerar på e-posttjä nster, inklusive SMS-tjänster, och 
c) e-postleverantörer och levera ntörer av mobila tjänster. 
Informationen bör spridas genom flera olika kanaler (inte bara på nätet), så att man 
verkligen når alla målgrupper. Det är därf ör viktigt att även få näringslivet och 
konsumentorganisationer att medverka. De  olika initiativen bör samordnas. 
De ovannämnda åtgärderna bör också ha ndla om effektiva yrkesetiska regler, 
klagomålsmekanismer, kvalitetsmärkning och, i förekommande fall, system för 
certifiering. 
Kommissionen tillhandahåller redan grundlägga nde information om opt-in-systemet på 
Europa-webbplatsen40. Där kommer det också att finna s länkar med information om 
nationella genomförandefrågor och, i den mån uppgifterna finns tillgän gliga, siffror och 
trender i fråga om skräppost. Kommissionen kommer också att utnyttja euroinfocentrena 
för att sprida information om de nya reglerna. 
SLUTSATS  
Skräppost är i dag ett av de största problemen på Internet. Åtgärder mot skräppost måste 
vidtas på flera olika fronter och, vid sidan om  ett effektivt verkställande av reglerna och 
internationellt samarbete, också inriktas på  tekniska lösningar och självreglering inom 
näringslivet samt ökad konsumentmedvetenhet.  De åtgärder som presenteras i detta 
meddelande sammanfattas i nedanstående tabell. 
Kommissionen kommer visserligen att stödja dessa ansträngningar i möjligaste mån, men 
det är i första hand EU:s medlemsstater, behöriga myndigheter, nä ringsliv, konsumenter, 
Internetanvändare och använda re av elektroniska kommunika tionstjänster som måste ta 
sitt ansvar, både på nationell och på internationell nivå. 
Genom att parallellt och på  ett integrerat sätt genomfö ra de olika åtgärder som 
presenteras i detta meddelande, och som får brett stöd av berörda parter, kan man bidra 
till att avsevärt minska mängden av den sk räppost som för närv arande äventyrar e-
postens och annan elektronisk kommunikati ons fördelar för samhället och ekonomin. 
Kommissionen kommer att över vaka åtgärdernas genomföra nde under 2004, bland annat 
med hjälp av den informella skräppostgruppe n. Kommissionen kommer se nast i slutet av 
2004 att undersöka om det behövs ytterl igare eller korrigerande åtgärder. 
                                                 
40 http://europa.eu.int/information_society/topics/e comm/highlights/current_spotlights/spam/index_en.htm  
 
 29    TABELL MED DE ÅTGÄRDER SOM PRESENTERAS I MEDDELANDET  
I nedanstående tabell sammanfattas de åtgärder  som presenteras i meddelandet. Kommissionens 
åtgärder är uppförda för sig. Såsom redan nämn ts är åtgärderna kopplade till varandra på olika 
sätt och bör i möjligaste mån genomföras parallellt och på ett integrerat sätt.  
I – Effektivt genomförande och verkställa nde i medlemsstaterna och genom behöriga 
myndigheter 
Först och främst bör medlemsstaterna omgående införliva direktivet om integritet och elektronisk 
kommunikation med sin lagstiftning, i synnerhet bestämmelserna om icke begärd kommunikation. 
Medlemsstaterna och de behöriga myndigheterna bör undersöka hur effektiva deras 
verkställighetsmekanismer är i fråga om korrigerande åtgärder och påföljder, klagomålsmekanismer, EU-
samarbete, samarbete med tredje land och övervakning. Medlemsstaterna bör också ta fram nationella 
strategier för att få dataskyddsmyndigheter,  konsumentskyddsmyndigheter och nationella 
tillsynsmyndigheter att samarbeta så att man undviker dubbelarbete och överlappning av verksamheter.  
Medlemsstaternas och de behöriga myndigheternas viktigaste åtgärder: 
a) Effektiva korrigerande åtgärder och påföljder 
- Att se till att de drabbade kan kräva rimligt skadestånd och att det finns kännbara sanktioner, vid behov 
även ekonomiska och straffrättsliga sanktioner. 
- Att överväga införandet av administrativa förfaranden för att se till att de nya reglerna följs i de 
medlemsstater där sådana förfaranden ännu saknas.  
- Att ge de behöriga myndigheterna den behörighe t som krävs för undersökningar och ingripanden. 
b) Klagomålsmekanismer 
- Att införa lämpliga klagomålsmekanismer, bland annat en särskild e-postlåda för användarklagomål.  
- Att samordna de berörda nationella myndigheternas åtgärder. 
c) Gränsöverskridande klagomål oc h verkställighetssamarbete inom EU 
- Att tillämpa en befintlig, eller vid behov nyskapad, samordningsmekanism för samarbete mellan de 
nationella tillsynsmyndigheterna när det gäller verkställande av lagar över gränserna (informationsutbyte, 
ömsesidigt bistånd) inom EU. Rå det och parlamentet uppmanas mot denna bakgrund, och särskilt när det 
gäller bedräglig och försåtlig skräppost, att så snart som möjligt enas om den föreslagna förordningen om 
konsumentskyddssamarbete och att undersöka huruvida förordningen även skall omfatta direktivet om 
integritet och elektronisk kommunikation.  
d) Samarbete med tredje land 
- Att aktivt medverka i multilaterala fora (exempelvis OECD) för att hitta lösningar på internationell nivå.  
- Att stärka respektive inleda bilateralt samarbete med tredje land. 
- Att tillsammans med kommissionen undersöka vilka initiativ som kan tas för att förbättra det 
internationella samarbetet. 
- Att samarbeta med den privata sektorn när det gäller att spåra skräppostare, förutsatt att det finns lämpliga 
rättsliga garantier.  
e) Övervakning 
- Att se till att de får den information och de statistiska uppgifter de behöver för att se till att reglerna följs, 
i förekommande fall i samarbete med näringslivet och med hänsyn till OECD:s pågående mätningar. 
. 
 
 30     
II – Självreglering och tekniska åtgärder inom näringslivet 
Marknadsaktörerna (exempelvis Internet- och e-postleverantörer, mobiloperatörer, programföretag och 
masspostare) bör sträva efter att göra opt-in-systemet till normal praxis, i samarbete med konsument- och 
användarorganisationer och behöriga myndigheter. Åt gärderna bör bland annat inriktas på följande: 
a) Självreglering 
- Att utvärdera, och vid behov anpassa, tjänsteleverantörernas (Internet- och e-postleverantörer, 
mobiloperatörer) avtalsvillkor gentemot abonnenter och företagspartner, och att informera kunderna om 
filter och eventuellt att som tillval erbjuda dem filterprogram eller filtertjänster.  
- Att anpassa metoderna för direkt marknadsföring till opt-in-systemet, och att eventuellt enas om särskilda 
lagenliga metoder för insamling av personuppgifter (t.ex. dubbel eller bekräftad opt-in). 
- Att utarbeta och sprida effektiva yrkesetiska regler  (t.ex. FEDMA-initiativet), som är förenliga med opt-
in-systemet, där så är lämpligt i samarbete med ar tikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd eller behöriga 
nationella myndigheter. 
- Att överväga en märkning av de e-postmeddelanden och databaser som bygger på opt-in så att 
användarna (och filtren) lättare kan känna igen dem som sådana, i enlighet med direktivet om elektronisk 
handel. 
- Att använda, eller vid behov ta fram, effektiva sj älvreglerande klagomålsmekanismer och mekanismer för 
alternativ tvistlösning, som i möjligaste mån bygger på befintliga initiativ (t.ex. EEJ-NET).  
b) Klagomålsmekanismer 
- (Filterleverantörer) Att se till att deras system är förenliga med opt-in-systemet och andra krav i EU:s 
lagstiftning, inte minst kraven på konfidentialitet vid kommunikation. Medlemsstaterna och de behöriga 
myndigheterna uppmanas klargöra de rättsliga villkoren för användandet av olika filter i det egna landet, 
inklusive krav på integritetsskydd.  
- (Filterleverantörer) Att tänka på vilka följder falska positiva och falska negativa resultat, och vissa former 
av innehållsbaserad filtrering, kan få för användar na och vilka ansvarsfrågor detta kan leda till. 
Användarna bör ges möjlighet att själva bestämma hur den inkommande skräpposten skall hanteras.  
- (Filterleverantörer) Att i samarbete med de berörda parterna utveckla filter som känner igen legitim e-
postreklam (dvs. reklam som uppfyller gemenskaps lagstiftningens krav när det gäller godkända 
marknadsföringsmetoder), exempelvis kvalitetsmärkta meddelanden. 
- (E-postleverantörer och i förekommande fall leverantörer av mobila tjänster) Att som tillval erbjuda sina 
kunder filtertjänster eller filterfunktioner och inform ation om de filtertjänster och filterprodukter som 
slutanvändaren kan få av tredje part. 
- (E-postservrarnas ägare) Att se till att deras servrar är vederbörligen skyddade och inte kan användas som 
öppna reläer (utom i motiv erade fall). Samma sak gälle r för öppna mellanservrar.  
. 
 
 31    III – Åtgärder för ökad medvetenhet att vidtas av medlemsstater, näringslivet och 
konsument- och användarorganisationer 
Där så ännu inte har skett uppmanas medlemsstater och behöriga myndigheter att inleda eller främja 
informationskampanjer i början av 2004. 
Alla parter, medlemsstater, behöriga myndigheter, företag och konsument- och användarorganisationer, bör 
aktivt tillhandahålla praktisk information om förebyggande åtgärder, godtagbara marknadsföringsmetoder 
samt tekniska och rättsliga lösningar för användarna, och bland annat göra följande: 
- Inrikta åtgärderna på a) företag som medverkar i eller använder direkt marknadsföring, b) konsumenter 
som abonnerar på e-posttjänster, inklusive SMS-tjänster, och c) e-postleverantörer och leverantörer av 
mobila tjänster. 
- Se till att företag och/eller konsumenter får 
- en grundläggande men allmänt spridd förståelse av de nya reglerna och rättigheterna, 
- praktisk information om godtagbara marknadsföringsmetoder inom ramen för opt-in-systemet, inklusive 
klargörande om legitim insamling av personuppgifter, 
- praktisk information för konsumenter om hur man undviker skräppost (t.ex. utlämnande av 
personuppgifter),  
- praktisk information för konsumenter om de produkter och tjänster som kan användas för att undvika 
skräppost (t.ex. filter och säkerhetsfunktioner), 
- information om vad man kan göra om man drabbas av skräppost, bland annat information om 
klagomålsmekanismer och, i förekommande fall, system för alternativ tvistlösning. 
- Hänvisa till effektiva yrkesetiska regler, klagomål smekanismer, kvalitetsmärkning och, i förekommande 
fall, system för certifiering. 
- Sprida informationen genom flera olika kanaler, via nätet och på andra vägar, så att man verkligen når 
alla målgrupper.  
Det är därför viktigt att även få näringslivet och konsumentorganisationer att medverka. De olika 
initiativen bör samordnas.  
. 
 
 32    IV – Åtgärder att vidtas av kommissionen 
Kommissionen kommer att övervaka ovannämnda åtgärders genomförande under 2004, bland annat med 
hjälp av den informella skräppostgruppen, och kommer senast i slutet av 2004 att undersöka om det behövs 
ytterligare eller korrigerande åtgärder. 
Kommissionen kommer även fortsättningsvis att noga följa direktivets genomförande. Kommissionen 
kommer bland annat att förvissa sig om att de nationella genomförandeåtgärderna leder till kännbara 
sanktioner, vid behov även ekonomiska och straffrättsliga, om de relevanta kraven inte uppfylls. 
(Kommissionen inledde i november 2003 överträdelseförfaranden mot en rad medlemsstater som inte hade 
anmält några genomförandeåtgärder.) Vid behov är kommissionen beredd att bistå medlemsstaterna i detta.  
Kommissionen har, med medlemsstaternas och dataskyddsmyndigheternas stöd, tillsatt en informell och 
nätbaserad skräppostgrupp. Gruppen kommer att underlä tta genomförandet av verkställighetsåtgärder (t.ex. 
klagomål, korrigerande åtgärder, påföljder och internationellt samarbete) och andra åtgärder som 
presenteras i detta meddelande.  
Kommissionen kommer att uppmana artikel 29-arbetsgruppen för uppgiftsskydd att så snart som möjligt 
yttra sig om några av de lösningar som beskrivs i direktivet om integritet och elektronisk kommunikation 
för att bidra till en enhetlig tillämpning av nationella åtgärder enligt direktivet.  
Kommissionen har i samarbete med medlemsstaterna och nationella verkställighetsmyndigheter börjat 
undersöka hur man bäst sörjer för verkställande av lagar över gränserna inom och utanför EU. Arbetet med 
de nationella myndigheterna kommer att fortsätta under hela 2004.  
Kommissionen ställer sig bakom idén med nätbaserade europatäckande yrkesetiska regler för direkt 
marknadsföring och stöder i förekommande fall att de godkänns av artikel 29-arbetsgruppen för 
uppgiftsskydd. 
Kommissionen kommer att arrangera en OECD-workshop  om skräppost i februari 2004 och kommer att 
diskutera uppföljningsåtgärder med medlemsstaterna, bland annat arbete inom OECD för att främja 
effektiv lagstiftning på internationell nivå, ökad medvetenhet, tekniska lösningar, självreglering och 
internationellt samarbete för att se till att reglerna följs. 
Kommissionen kommer också att undersöka hur man bäst kan följa upp resultaten från 2003 års 
världstoppmöte om informationssamhället i EU, med hänsyn tagen till toppmötet i Tunis 2005.  
Kommissionen har inom ramen för handlingsprogrammet för ett säkrare Internet offentliggjort en 
ansökningsomgång för att få förslag till projekt mot skräppost på olika områden. Kommissionen är i färd 
med att utarbeta ett förslag till ett uppföljningsprogramprogram, Safer Internet plus, för att finansiera 
ytterligare åtgärder mot bland annat skräppost.  
Kommissionen kommer att fortsätta att tillhandahålla grundläggande information om opt-in-systemet på 
Europa-webbplatsen.  
Där kommer det också att finnas länkar med informa tion om nationella genomförandefrågor och, i den mån 
uppgifterna finns tillgängliga, siffror och trender i fråga om skräppost. Kommissionen kommer också att 
utnyttja euroinfocentrerna för att sprida information om de nya reglerna.