Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om ändring av beslut nr 574/2007/EG för att öka medfinansieringssatsen för fonden för yttre gränser för vissa medlemsstater som drabbats eller hotas av allvarliga svårigheter med avseende på deras finansiella stabilitet /* COM/2012/0527 final - 2012/0253 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET · Bakgrund och syfte Den ihållande finansiella och ekonomiska krisen innebär att belastningen på de nationella ekonomiska resurserna ökar i takt med att medlemsstaterna stramar åt sina budgetar. I detta sammanhang är det särskilt viktigt att sörja för ett smidigt genomförande av de program som antagits inom ramen för de fyra fonder som inrättats som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” (nedan kallade ”fonderna”), som ett sätt att skjuta till kapital till ekonomin. Det är dock ofta svårt att genomföra programmen på grund av likviditetsproblem till följd av budgetåtstramningar, ofta med kraftiga nedskärningar i utgifterna och därmed ökade problem under en ihållande kris. Detta gäller särskilt de medlemsstater som allra mest har påverkats av den pågående krisen och genom ett program fått stöd från Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) eller Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) eller i form av bilaterala lån för euroländerna eller från betalningsbalansmekanismen för länder utanför euroområdet. Hittills har sex länder – däribland Grekland, som i form av bilaterala lån fick ekonomiskt stöd även före inrättandet av EFSM – begärt ekonomiskt stöd genom de olika stödmekanismerna och kommit överens med kommissionen om ett makroekonomiskt anpassningsprogram. Dessa sex länder är Ungern, Rumänien, Lettland (inom ramen för betalningsbalansmekanismen), Portugal, Grekland och Irland (inom ramen för EFSM, EFSF eller bilateralt). Det bör noteras att programmet för Ungern löpte ut 2010 och programmet för Lettland i början av 2012. För att se till att de medlemsstater som omfattas av en ekonomisk stödmekanism (eller andra medlemsstater som kan komma att beröras av ett sådant stöd i framtiden) fortsätter att genomföra de program som antagits inom ramen för fonderna och betala ut medel till projekt, innehåller detta förslag bestämmelser som gör det möjligt för kommissionen att öka unionens medfinansieringssats för dessa länder under den period då de får ekonomiskt stöd genom en stödmekanism inom ramen för något finansieringsinstrument. Detta kommer att ge medlemsstaterna ytterligare ekonomiska resurser och underlätta det fortsatta genomförandet av programmen på fältet. · Allmän bakgrund Det råder inget tvivel om att den allt djupare finansiella krisen i vissa medlemsstater har en betydande effekt på den reala ekonomin bland annat med tanke på den ackumulerade skulden och de svårigheter som regeringarna har att låna pengar på marknaden till rimliga kostnader. Kommissionen har aktivt lagt fram förslag till hur den pågående finanskrisen och dess socioekonomiska effekter kan hanteras på bästa sätt. Tre av kommissionens förslag på detta område har antagits. Det första går ut på en ändring av förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden för att höja unionens bidrag som betalas ut i form av mellanliggande betalningar och slutbetalningar med upp till 10 procentenheter jämfört med de nuvarande gränserna (förordning (EU) nr 1311/2011 av den 13 december 2011). Det andra förslaget går ut på en ändring av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, i syfte att höja fondens stödsats till upp till 95 % i de områden som är stödberättigande inom ramen för konvergensmål, de yttersta randområdena och de mindre Egeiska öarna och upp till 85 % i andra regioner (förordning (EU) nr 1312/2011 av den 19 december 2011). Det tredje förslaget går ut på en ändring av förordning (EG) nr 1198/2006 om Europeiska fiskerifonden för att möjliggöra en höjning av unionens bidrag som betalas ut i form av mellanliggande betalningar och slutbetalningar med upp till 10 procentenheter jämfört med de nuvarande gränserna (förordning (EU) nr 387/2012 av den 19 april 2012). · Gällande bestämmelser I artikel 16 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av fonden för yttre gränser för perioden 2007–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” fastställs att unionens medfinansieringssats för stödåtgärder i princip inte får överstiga 50 %. I artikel 16 föreskrivs också att EU:s andel får ökas till 75 % om den berörda medlemsstaten omfattas av Sammanhållningsfonden eller om verksamheten gäller särskilda prioriteringar i de strategiska riktlinjerna. · Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Förslaget är förenligt med andra förslag och initiativ som antagits av Europeiska kommissionen som svar på finanskrisen. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR · Samråd med berörda parter Det har inte skett något samråd med externa berörda parter. · Extern experthjälp Någon extern experthjälp har inte behövts. · Konsekvensbedömning Förslaget kommer att göra det möjligt för kommissionen att tillämpa högre medfinansieringssatser för de länder som omfattas av en av stödmekanismerna. Någon tilläggsbudget behövs inte eftersom det totala årliga nationella anslaget från fonderna för länderna och programmen under programperioden 2007–2013 inte kommer att ändras. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER · Sammanfattning av förslaget Det föreslås att artikel 16 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG ska ändras så att unionens medfinansieringssats för programmen inom ramen för fonden för yttre gränser i de berörda medlemsstaterna kan höjas med 20 procentenheter, under förutsättning att medlemsstaterna omfattas av en av stödmekanismerna. När det har fattats beslut om att bevilja en medlemsstat ekonomiskt stöd inom ramen för en av stödmekanismerna får medlemsstaten till kommissionen lämna in ett utkast till årligt program eller ett utkast till reviderat årligt program med tillämpning av den höjda medfinansieringssatsen. För att ha rätt att tillämpa den höjda medfinansieringssatsen måste en medlemsstat omfattas av någon av stödmekanismerna när de lämnar in sitt utkast till årligt program eller utkast till reviderat årligt program. När en åtgärd inom ramen för ett särskilt årligt program har medfinansierats enligt unionens höjda medfinansieringssats, gäller detta fram till slutet av den period under vilken utgifter berättigar till stöd från det berörda årliga programmet, oavsett om medlemsstaten fortfarande omfattas av en av stödmekanismerna eller ej. · Rättslig grund Den rättsliga grunden är Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG av den 23 maj 2007 om inrättande av fonden för yttre gränser för perioden 2007–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”. I beslutet, som bygger på principen att kommissionen och medlemsstaterna delar på ansvaret för förvaltningen, fastställs programplaneringsförfarandet och rutinerna för förvaltning, även ekonomisk förvaltning, övervakning, ekonomisk kontroll och utvärdering av projekten. · Subsidiaritetsprincipen Förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen eftersom det syftar till att via fonderna ge ökat stöd till vissa medlemsstater som har drabbats av allvarliga svårigheter särskilt med avseende på den ekonomiska och finansiella stabiliteten och vars situation håller på att försämras när det gäller underskott och skuldsättning eller minskad ekonomisk tillväxt, vilket avspeglar strukturella problem i den berörda medlemsstaten och det ekonomiska och finansiella världsläget. Det är därför nödvändigt att på EU-nivå inrätta en tillfällig mekanism som gör det möjligt för Europeiska unionen att medfinansiera attesterade utgifter inom ramen för fonderna, med hjälp av en högre medfinansieringssats. · Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Förslaget är proportionerligt eftersom det är ett viktigt steg mot att ge ökat stöd från fonderna till medlemsstater som har drabbats av svårigheter eller allvarligt hotas av stora svårigheter till följd av exceptionella händelser utanför deras kontroll och som omfattas av villkoren i rådets förordning (EU) nr 407/2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EFSM), eller av samma skäl får ekonomiskt stöd från den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) eller den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM), eller som har drabbats av svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter avseende betalningsbalansen och som omfattas av villkoren i rådets förordning (EG) nr 332/2002. Detta skulle också gälla för Grekland, som har fått ekonomiskt stöd i enlighet med ett visst avtal som ingåtts utanför stödmekanismerna inom ramen för ett borgenärsavtal och akten om euroområdets lånefacilitet. · Val av regleringsform Föreslagen regleringsform: Beslut. Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Kommissionen har undersökt det handlingsutrymme som regelverket medger och anser att det, mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts hittills, är nödvändigt att föreslå att beslutet ändras. Syftet med denna översyn är att underlätta medfinansieringen av åtgärder för att på så sätt påskynda både genomförandet av investeringarna och deras effekter på den reala ekonomin. 4. BUDGETKONSEKVENSER Åtagandebemyndigandena påverkas inte eftersom det inte föreslås några ändringar av de maximibelopp för stöd från fonderna som föreskrivs i de årliga programmen för programperioden 2007–2013. Förslaget visar kommissionens beredvillighet att bistå medlemsstaterna i deras ansträngningar för att ta sig ur finanskrisen. Ändringarna kommer att ge de berörda medlemsstaterna de medel som behövs för att stödja projekt och ekonomisk återhämtning. 2012/0253 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om ändring av beslut nr 574/2007/EG för att öka medfinansieringssatsen för fonden för yttre gränser för vissa medlemsstater som drabbats eller hotas av allvarliga svårigheter med avseende på deras finansiella stabilitet EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) I Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG av den 23 maj 2007[1] inrättas fonden för de yttre gränserna för perioden 2007–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar” och fastställs unionens olika medfinansieringssatser för åtgärder som får stöd av fonden. (2) Den globala finanskrisen och konjunkturnedgången, som saknar motstycke, har allvarligt skadat den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten och medfört en kraftig försämring av de finansiella, ekonomiska och sociala förhållandena i flera medlemsstater. Vissa medlemsstater har drabbats eller hotas av allvarliga svårigheter, framför allt när det gäller deras ekonomiska och finansiella stabilitet, vilket leder till att deras situation i fråga om underskott och skuldnivåer försämras och att den ekonomiska tillväxten hotas. Detta accentueras av det ekonomiska och finansiella världsläget. (3) Även om viktiga satsningar redan har gjorts för att motverka de negativa verkningarna av finanskrisen har den lett till kännbara effekter på den reala ekonomin, arbetsmarknaden och i samhället i stort. Belastningen på de nationella ekonomiska resurserna ökar och mer bör göras för att minska dessa påfrestningar genom att maximera och optimera användningen av unionsmedlen. (4) I rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans[2] föreskrivs att rådet ska bevilja medelfristigt ekonomiskt stöd om en medlemsstat som inte har antagit euron har svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter beträffande sin betalningsbalans. (5) Rumänien beviljades sådant ekonomiskt stöd genom rådets beslut 2009/459/EG[3]. (6) Den 9 maj 2010 antog rådet ett omfattande åtgärdspaket med a) en rådsförordning om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism[4] som bygger på artikel 122.2 i fördraget och b) Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten, genom vilken finansiellt stöd tillhandahålls till medlemsstater i euroområdet som har drabbats av svårigheter till följd av exceptionella omständigheter bortom deras kontroll, i syfte att trygga den finansiella stabiliteten i euroområdet som helhet och i medlemsstaterna i euroområdet. (7) Irland och Portugal beviljades finansiellt stöd genom den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen enligt rådets genomförandebeslut nr 2011/77/EU[5] respektive 2011/344/EU[6]. De har också fått medel från Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten. (8) Borgenärsavtalet och låneavtalet för Grekland, som ingicks den 8 maj 2010, trädde i kraft den 11 maj 2010. Den 12 mars 2012 avbröt finansministrarna i de 17 medlemsstaterna i euroområdet detta första program och godkände ett andra program för finansiellt stöd till Grekland. Det beslutades att det finansiella instrumentet för detta andra program skulle vara Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten, som också ska betala ut det återstående belopp som euroområdet bidrar med inom ramen för det första programmet. (9) Den 2 februari 2012 undertecknade finansministrarna i de 17 medlemsstaterna i euroområdet fördraget om inrättande av Europeiska stabilitetsmekanismen. Enligt det fördraget, som är en uppföljning av Europeiska rådets beslut 2011/199/EU av den 25 mars 2011 om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta[7], kommer Europeiska stabilitetsmekanismen när den träder i kraft i mitten av 2012 att bli den främsta tillhandahållaren av ekonomiskt stöd till medlemsstaterna i euroområdet. Europeiska stabilitetsmekanismen bör därför tas i beaktande redan i detta beslut. (10) I sina slutsatser av den 23 och 24 juni 2011 välkomnade Europeiska rådet kommissionens avsikt att stärka synergierna mellan låneprogrammet för Grekland och unionens fonder, och stödde insatserna för att öka Greklands kapacitet att absorbera unionsmedel i syfte att stimulera tillväxt och sysselsättning genom en ny inriktning för att förbättra konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen. Europeiska rådet välkomnade och stödde dessutom kommissionens utarbetande, tillsammans med medlemsstaterna, av ett övergripande program för tekniskt bistånd till Grekland. Den här ändringen av beslut nr 574/2007/EG bidrar till de ansträngningar som gjorts för att öka synergieffekterna. (11) Med hänsyn till de exceptionella omständigheterna ändrades förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden genom förordning (EU) nr 1311/2011 för att möjliggöra en höjning av den medfinansieringssats som tillämpas inom ramen för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden för medlemsstater som har drabbats av allvarliga svårigheter med avseende på den finansiella stabiliteten[8]. En liknande lösning valdes för samma medlemsstater inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (förordning (EU) nr 1312/2011 om ändring av förordning (EG) nr 1698/2005)[9] och inom ramen för Europeiska fiskerifonden (förordning (EU) nr 387/2012 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1198/2006)[10]. På samma sätt bör dessa medlemsstater stödjas inom ramen för de fyra fonder som inrättats för perioden 2007–2013 som en del av det allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”, dvs. fonden för yttre gränser, Europeiska återvändandefonden, Europeiska flyktingfonden och Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare (nedan kallade fonderna). (12) Fonderna är centrala verktyg för att hjälpa medlemsstaterna att ta sig an viktiga utmaningar inom området för migration, asyl och yttre gränser, t.ex. utarbetandet av en övergripande EU-invandringspolitik för att öka konkurrenskraften och den sociala sammanhållningen i unionen och upprättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem. (13) För att underlätta förvaltningen av EU-finansieringen på området migration, asyl och yttre gränser och förbättra tillgången till finansiering för medlemsstaterna när det gäller genomförandet av deras årliga program inom ramen för fonderna är det tillfälligt nödvändigt, och utan att det berör den kommande programperioden 2014–2020, att sörja för en ökning av unionens samfinansieringssats inom ramen för fonderna med ett belopp som motsvarar tjugo procentenheter över de medfinansieringssatser som för närvarande tillämpas för de medlemsstater som drabbats av allvarliga svårigheter med avseende på den finansiella stabiliteten. Detta innebär att fondernas årliga nationella anslag i enlighet med de grundläggande rättsakterna kommer att förbli oförändrade, medan den nationella medfinansieringen kommer att minskas i motsvarande mån. Pågående årliga program måste revideras för att återspegla ändringar till följd av tillämpningen av den höjda EU-medfinansieringssatsen. (14) En medlemsstat som vill dra nytta av den höjda medfinansieringssatsen ska lämna in en skriftlig förklaring till kommissionen tillsammans med utkastet till årligt program eller utkastet till reviderat årligt program. I förklaringen bör den berörda medlemsstaten lämna en hänvisning till det relevanta rådsbeslutet eller till alla relevanta beslut om att medlemsstaten får dra nytta av den höjda EU-medfinansieringssatsen. (15) Den kris utan motstycke som drabbat de internationella finansmarknaderna har tillsammans med konjunkturnedgången allvarligt skadat den finansiella stabiliteten i flera medlemsstater. Det behövs snabba åtgärder för att motverka effekterna på ekonomin som helhet, och detta beslut bör därför träda i kraft så snart som möjligt. (16) Beslut nr 574/2007/EG bör därför ändras i enlighet med detta. När det hänvisas till artikel 16 i beslut nr 574/2007/EG eller den procentandel för unionens bidrag som fastställs i beslutet bör detta tolkas som en hänvisning till den ändrade artikel 16 och den – eventuellt höjda – procentandelen för unionens bidrag. (17) När det gäller Island och Norge utgör detta beslut en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket, vilka omfattas av de områden som avses i artiklarna 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som ingicks av Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[11]. (18) När det gäller Schweiz utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG om ingående av det avtalet på Europeiska gemenskapens vägnar[12]. (19) När det gäller Liechtenstein utgör detta beslut, i enlighet med det protokoll som undertecknats av Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU om ingåendet av protokollet på unionens vägnar[13]. (20) Enligt det protokoll om Danmarks ställning som fogats till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt deltar inte Danmark i rådets antagande av åtgärder enligt avdelning V, kapitel 3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med undantag för ”åtgärder för att bestämma de tredje länder vars medborgare är skyldiga att ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser eller […] åtgärder som avser en enhetlig utformning av viseringar”. Detta beslut bygger på Schengenregelverket och enligt artikel 4 i protokollet om Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska Danmark fatta beslut inom en tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om ett förslag eller initiativ om utbyggnad av Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om det ska genomföra beslutet i sin nationella lagstiftning. (21) Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket, och rådets senare beslut 2004/926/EG av den 22 december 2004 om att vissa bestämmelser i Schengenregelverket skall börja tillämpas på Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket. (22) Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Irland. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 16 i beslut nr 574/2007/EG ska punkt 4 ersättas med följande: ”4. Unionens bidrag till understödda projekt, när det gäller åtgärder som genomförs i medlemsstaterna enligt artikel 4, får inte överstiga 50 % av totalkostnaden för en särskild åtgärd. Denna andel får ökas till 75 % för projekt som gäller särskilda prioriteringar i de strategiska riktlinjer som avses i artikel 20. Unionens bidrag ska ökas till 75 % i medlemsstater som omfattas av Sammanhållningsfonden. Unionens bidrag får höjas med 20 procentenheter under förutsättning att den berörda medlemsstaten uppfyller ett av följande villkor vid inlämnandet av utkastet till årligt program i enlighet med artikel 23.3 i detta beslut eller utkastet till reviderat årligt program i enlighet med artikel 23 i kommissionens beslut 2008/456/EG *: a) Medelfristigt ekonomiskt stöd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002**. b) Ekonomiskt stöd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010*** eller ekonomiskt stöd har ställts till dess förfogande av andra medlemsstater i euroområdet före ikraftträdandet av den förordningen. c) Ekonomiskt stöd har ställts till dess förfogande i enlighet med den mellanstatliga överenskommelsen om upprättandet av Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten eller fördraget om inrättande av Europeiska stabilitetsmekanismen. Den berörda medlemsstaten ska lämna in en skriftlig förklaring till kommissionen tillsammans med utkastet till årligt program eller utkastet till reviderat årligt program där medlemsstaten bekräftar att den uppfyller något av de villkor som anges i punkterna a, b eller c i fjärde stycket. Medfinansieringen av ett projekt enligt den höjda medfinansieringssatsen får fortsätta oavsett om något av de villkor som anges i punkterna a, b eller c i fjärde stycket fortfarande är uppfyllda eller inte under genomförandet av det berörda årliga programmet. ________ * EUT L 167, 27.6.2008, s. 1. ** EGT L 53, 23.2.2002, s. 1. *** EUT L 118, 12.5.2010, s. 1.” Artikel 2 Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Artikel 3 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdat i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande [1] EUT L 144, 6.6.2007, s. 22. [2] EGT L 53, 23.2.2002, s. 1. [3] EUT L 150, 13.6.2009, s. 8. Beslutet ändrades senast genom beslut 2010/183/EU (EUT L 83, 30.3.2010, s. 19). [4] EUT L 118, 12.5.2010, s. 1. [5] EUT L 30, 4.2.2011, s. 34. [6] EUT L 159, 17.6.2011, s. 88. [7] EUT L 91, 6.4.2011, s. 1. [8] EUT L 337, 20.12.20011, s. 5. [9] EUT L 339, 21.2.2011, s. 1. [10] EUT L 129, 16.5.2012, s. 7. [11] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31. [12] EUT L 53, 27.2.2008, s. 1. [13] EUT L 160, 18.6.2011, s. 19.