P6_TA(2005)0079

Den gemensamma organisationen av marknaden för socker

Europaparlamentets resoluton om den kommande reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker [1],

- med beaktande av kommissionens meddelanden till rådet och Europaparlamentet om genomförande av en hållbar jordbruksmodell för Europa och särskilt reformen av sockersektorn (KOM(2003)0554 [2] och KOM(2004)0499),

- med beaktande av konsekvensanalyserna rörande olika vägar att reformera EU:s sockerordning (SEK (2003)1022),

- med beaktande av förhandlingarna med AVS-staterna som det hänvisas till i protokoll nr 3 om AVSsocker till bilaga V till AVS-EG-partnerskapsavtalet [3], den särskilda tullkvot till förmån för Indien som det hänvisas till i rådets beslut 2001/870/EG av den 3 december 2001 om ingående av avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Indien [4], förordning (EG) nr 2501/2001 om gemenskapens ordning med allmänna tullförmåner [5] och förordning (EG) 416/2001 om utsträckningen av tullfriheten utan någon kvantitativ begränsning till produkter med ursprung i de minst utvecklade länderna [6],

- med beaktande av den gemensamma parlamentariska AVS-EG-församlingens resolutioner om socker av den 1 november 2001 [7] och av den 21 mars 2002 [8],

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2007/2000 av den 18 september 2000 om särskilda handelsåtgärder för länder och territorier som deltar i eller är knutna till Europeiska unionens stabiliseringsoch associeringsprocess [9],

- med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2563/2000 av den 20 november 2000 om ändring av förordning (EG) nr 2007/2000 genom att låta f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Förbundsrepubliken Jugoslavien omfattas av de särskilda handelsåtgärder som gäller för länder och territorier som deltar i eller är knutna till Europeiska unionens stabiliserings- och associeringsprocess [10].

- med beaktande av kommissionens föreslagna översyn av ordningen med allmänna tullförmåner (KOM (2004)0461 [11] och KOM(2004)0699) [12],

- med beaktande av artikel 299.2 i EG-fördraget,

- med beaktande av artikel 108.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Enligt Europeiska unionens åtaganden inom ramen för Doha-utvecklingsrundan krävs att tullavgifterna minskar samt att stödåtgärderna till produktion och export minskar. Dessa åtaganden samt behovet av att modernisera hela sektorn och öka dess konkurrenskraft kräver en reform av den gemensamma organisationen av marknaden för socker.

B. Resultatet av överklagandet av WTO-panelens beslut kommer att påverka hur kraftig minskningen av kvoterna blir, vilket gör det nödvändigt att överväga framtiden för C-socker.

C. Enligt preferensavtalen med AVS-länderna och Indien har EU åtagit sig att importera en fastställd mängd socker från dessa länder till garanterade priser.

D. Tillämpat i nuvarande skick kommer "Allt utom vapen"-initiativet att leda till ett kraftigt inflöde av socker på EU-marknaden, särskilt via en olaglig triangelhandel som består i att socker först köps upp till världsmarknadspris för att sedan återexporteras till Europa. Det är i det närmaste omöjligt att spåra dessa transaktioner och denna import hotar själva samstämdheten och jämvikten hos den gemensamma organisationen av marknaden. Samtidigt skadar detta bedrägeri de europeiska skattebetalarna.

E. "Allt utom vapen"-initiativet ger trots sina generösa målsättningar ingen garanti för ekonomisk och social utveckling i de minst utvecklade länderna, eftersom den förväntade ökningen av triangelhandeln bara kommer att gynna de tredjeländer som redan är konkurrenskraftiga. Denna handel är ur ekonomisk synpunkt förrädisk beträffande socker, eftersom all ökad export av socker från de minst utvecklade länderna leder till att EU-priset sjunker, vilket står i strid med de minst utvecklade ländernas intressen.

F. De minst utvecklade länderna efterfrågar därför ett nytt regelverk för "Allt utom vapen"-initiativet. Dessutom löper den fleråriga ordningen med allmänna tullförmåner ut den 31 december 2005.

G. Rådets förordningar (EG) nr 2007/2000 och nr 2563/2000 gav länderna på västra Balkan fri och obegränsad tillgång till Europeiska unionens marknad för socker. Detta har lett till en aldrig förut skådad ökning av importen av socker från dessa länder, i synnerhet genom olaglig triangelhandel där socker som först inhandlats till världsmarknadspris återexporteras till Europeiska unionen.

H. Eftersom det är tänkbart att länderna på västra Balkan kommer att ansluta sig till EU i framtiden är det varken önskvärt eller förnuftigt att skapa en ekonomiskt olönsam överkapacitet för tillverkning av socker genom att främja särbehandlingsåtgärder.

I. Den gemensamma jordbrukspolitiken syftar bland annat till att gynna ett multifunktionellt jordbruk över hela EU:s territorium. Denna politik skall bidra till att garantera jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, vilket påpekas i konstitutionen för Europa och i Lissabonstrategin. I Lissabonstrategin betonas vidare kvantitativ och kvalitativ förbättring av sysselsättningen och ökad social sammanhållning. I enlighet med Europeiska rådets resolutioner från Luxemburg ( 12- 13 december 1997) och från Berlin ( 24- 25 mars 1999) skall jordbruk även i fortsättningen idkas i hela Europa, även i missgynnade områden.

J. Synnerligen viktig är Europeiska rådets resolution från Bryssel ( 24- 25 oktober 2002), vilken fastslår att reformer måste genomföras på ett sådant sätt att specifika problem i missgynnade områden beaktas. Man bör samtidigt sträva efter att varaktigt upprätthålla en konkurrenskraftig europeisk produktion.

K. Det är viktigt att trygga behoven hos de producenter som är bosatta i de missgynnade regionerna i Europeiska unionen i enlighet med Europeiska rådets slutsatser från Bryssel.

L. Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker måste garantera en prisnivå som möjliggör en skälig inkomst för såväl gemenskapsproducenterna som leverantörerna i AVS-länderna och i de minst utvecklade länderna.

M. Den allmänna inriktningen på kommissionens meddelanden rubbar jämvikten på marknaden för socker, vilket skadar både gemenskapsproducenterna, leverantörerna i de minst utvecklade länderna och AVSproducenterna. Dessutom finns det risk för att betodlingarna, sockerindustrin och den därtill hörande näringsverksamheten försvinner från många av EU:s regioner.

N. De pris- och kvotsänkningar som planeras av kommissionen kommer att leda till ett kraftigt inkomstbortfall för aktörerna på marknaden för socker, inbegripet betodlarna. Konsumenterna kommer dock med all sannolikhet inte att gagnas av dessa sänkningar. Vid tidigare reformer har det nämligen visat sig att prissänkningar på råvarorna inte har medfört lägre priser på konsumtionsprodukterna.

O. Rörsockret spelar en mycket dominerande socioekonomisk roll i vissa yttersta randområden. Rörsockret är oerhört viktigt för jordbrukarnas inkomst och kan inte ersättas i dessa regioner, som redan nu missgynnas av särskilda och varaktiga strukturella problem, vilka erkänns i fördragen.

P. Den ökade produktionen av socker i vissa ledande rörsockerproducerande länder har allvarliga följder för miljön, såsom skövling av regnskog, erosion samt exploatering av naturtillgångar, vatten, jord m.m.

Reformens interna aspekter

1. Europaparlamentet understryker att sockernäringens aktörer behöver tillräcklig framförhållning för att kunna genomföra de investeringar som krävs för att öka konkurrenskraften. Parlamentet anser därför att det är nödvändigt att kommissionen redan nu närmare anger vad som planeras för tiden efter 2008. Parlamentet föreslår att reformen av den gemensamma organisationen av marknaden inte skall ändras före utgången av 2012.

2. Europaparlamentet gläds åt att kommissionen har tagit fram en övergripande bedömning av konsekvenserna av de olika tänkbara reformerna, men beklagar att man i det dokumentet inte diskuterar vilka direkta konsekvenser reformförslaget har för de olika medlemsstaterna och för de olika sockerproduktionsområdena, t.ex. när det gäller sysselsättningen inom sektorn.

3. Europaparlamentet begär att kommissionen utan dröjsmål genomför en detaljerad konsekvensbedömning som tar fasta på de socioekonomiska följderna av dessa reformer för såväl sockerbetsproducenterna som arbetstagarna i sektorn. I bedömningen bör hänsyn även tas till reformernas följder för utflyttningen från vissa landsbygdsområden i EU. Kommissionen uppmanas att utvidga sin konsekvensbedömning till att även omfatta reformens eventuella konsekvenser för spannmålsmarknaden.

4. Europaparlamentet noterar att kommissionens föreslagna prissänkning på socker är mer långtgående än vad som krävs för att anpassa priserna till WTO:s bestämmelser. Parlamentet kräver därför att prissänkningen begränsas till det absolut nödvändiga för att uppnå och upprätthålla en hållbar, effektiv och stark produktion av socker inom EU, i enlighet med WTO:s bestämmelser. Parlamentet anser att samma princip skall styra minskningen av kvoterna och att den samlade effekten av sänkta priser och minskade kvoter äventyrar sektorns livskraft både i de mest sårbara och i de mest konkurrenskraftiga regionerna.

5. Europaparlamentet avvisar kommissionens förslag att öka kvoterna för isoglukos eftersom detta skulle göra det nödvändigt att ytterligare minska sockerkvoterna.

6. Europaparlamentet anser att det aktuella referensprissystem som föreslås av kommissionen inte är användbart och att det inte kommer att leda till marknadsstabilitet. Därför föreslår parlamentet att det nuvarande prisstödssystemet bibehålls som ett skyddsnät för att förhindra allvarlig obalans på marknaden för socker.

7. Europaparlamentet beklagar att frågan om äganderätterna till kvoterna ännu i dag inte är rättsligt avgjord. Kommissionen uppmanas att slå fast att kvoterna ägs av de enskilda bet- och sockerrörsodlarna.

8. Europaparlamentet anser att det system för kvotöverföring som föreslås av kommissionen inte är förenligt med målen med att skapa konkurrenskraft, sysselsättning och solidaritet på gemenskapsnivå. Parlamentet förkastar systemet eftersom det hotar dem som är svagast, bl.a. genom att orsaka en överföring av arbetstillfällen och en oacceptabel utlokalisering av produktionsverksamhet.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga att inrätta en särskild EU-förvaltad fond som gör det möjligt för dem som så önskar att lämna systemet på rimliga villkor genom att de under en begränsad tidsperiod får sälja kvoter till EU till ett fördelaktigt och gradvis minskande pris. Dessa kvoter bör därefter omedelbart avskaffas. Parlamentet föreslår ett budgetmässigt neutralt finansieringssystem som passar branschaktörerna och marknaden.

10. Europaparlamentet anser att kvoterna utgör ett lämpligt redskap för att uppnå en normal utveckling av produktionen i hela gemenskapsområdet, och att de bör användas i detta syfte. Parlamentet föreslår att man i lagförslaget inför begreppet minimikvot för produktion och att man låter denna kvot fortsätta att gälla inom en medlemsstat.

11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att dra tillbaka det förslag som tillåter överföring av kvoter mellan medlemsstater.

12. Europaparlamentet understryker att de nya medlemsländerna har anslutit sig till EU på grundval av åtaganden som det krävs stora ansträngningar för att uppfylla. Parlamentet föreslår att kommissionen överväger en metod som gör att dessa länder inte drabbas i alltför stor omfattning av åtgärderna för att minska kvoterna. I detta sammanhang vill Parlamentet uppmärksamma de skillnader som finns när det gäller sätten att fastställa B-kvoten för de nya medlemsstaterna. Parlamentet välkomnar kommissionens förslag att bevilja full ersättning för betodlare i de nya medlemsstaterna.

13. Europaparlamentet framhåller att reformen måste vara förenlig med WTO:s bestämmelser samtidigt som den bör skapa balans på gemenskapens marknad för socker, upprätthålla produktionen och skydda lantbrukarnas levnadsstandard.

14. Europaparlamentet anser inte att den förväntade minskningen eller avskaffandet av exportbidragen bör utnyttjas för besparingar till gemenskapsbudgeten utan att dessa medel bör komma sektorn till godo så att antingen lantbrukarna kan få bättre kompensation för sina inkomstbortfall eller andra åtgärder kan vidtas för marknadsbalansens skull.

15. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vid utarbetandet av sitt lagförslag ta hänsyn till resultaten från WTO-panelen. Parlamentet hoppas i detta sammanhang att lagförslaget innehåller lösningar när det gäller framtiden för C-socker. Kommissionen uppmanas bl.a. att så snart som möjligt försöka utveckla alternativa avsättningsområden för socker, så att det skapas nya marknadsmöjligheter för gemenskapsproduktionen, inte minst med tanke på de möjligheter som uppkommit genom utvecklingen av biobränslen. Kommissionen uppmanas dessutom att beakta de ekonomiska och ekologiska aspekterna av en eventuell användning av socker som biobränsle.

16. Europaparlamentet kräver att sociala och miljömässiga standarder skall gälla för produktionen av socker både som livsmedel och som bränsle. Dessa standarder omfattar åtminstone tvärvillkorens miljöstandarder samt en utökad växtföljd som gör att jordbrukaren bidrar till en återhämtning av marken, vilket främjar ett multifunktionellt jordbruk även inom sockerproduktionen.

17. Europaparlamentet anser att det förväntade inkomstbortfallet inte kompenseras tillräckligt. Parlamentet föreslår, vid en sådan begränsad prissänkning som avses i punkt 4, att kommissionens ursprungliga totalanslag behålls och att de specifikt tilldelas plantageägare och betodlare, så att dessa kan få en så god kompensation som möjligt. Kommissionen uppmanas även att, vid beräkningen av kompensationen för prissänkningar, ta hänsyn till de gällande härledda priserna i de länder där dessa priser tillämpas.

18. Europaparlamentet vill att en del av den fond som nämns i punkt 8, eller av annan särskild fond, skall gå till ersättning till jordbrukare, som kompensation för förlusten av leveransrättigheter i syfte att omstrukturera verksamheten. Parlamentet kräver samtidigt sociala trygghetsåtgärder för arbetstagare som drabbas av att sockerföretag läggs ned.

19. Europaparlamentet välkomnar kommissionens åtagande till förmån för en särskild behandling för yttersta randområden. Parlamentet beklagar dock att avsättningsstödet slopas. Parlamentet kräver att denna mekanism återinförs och att intäktsbortfallet kompenseras i sin helhet, så att de yttersta randområdenas särskilda problem verkligen beaktas.

20. Europaparlamentet önskar att kommissionen ingående utvärderar produktionssituationen i unionens missgynnade områden och vidtar nödvändiga åtgärder för att undvika att odlingen av sockerbetor försvinner från dessa områden till följd av reformen.

21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att noggrant övervaka de sociala följderna av en eventuell nedläggning av fabriker på grund av den förestående reformen av sockerpolitiken samt vidta lämpliga åtgärder om de sociala åtgärdspaketen är otillräckliga.

Reformens externa aspekter

22. Europaparlamentet erinrar om att EU:s kapacitet att förvalta utbudet av socker på marknaden spelar en avgörande roll för jämvikten och hållbarheten hos den gemensamma organisationen av marknaden för socker.

23. Europaparlamentet begär enträget att kommissionen hörsammar de önskemål som framförts av AVSländerna och de minst utvecklade länderna genom att man överväger att införa ett system för reglering av "Allt utom vapen"-initiativet, som gör det möjligt för EU att behålla sin förmåga att styra utbudet och som förhindrar att man betraktar nivån på gemenskapsproduktionen som den anpassningsvariabel som åläggs genom det nya WTO. Parlamentet föreslår att det i detta system skapas instrument för kvantitativ kontroll med en importkvotering som skulle kunna omvärderas regelbundet utifrån "Allt utom vapen"-initiativets verkliga inverkan på dessa länders utveckling, särskilt när det gäller lokal sysselsättning och produktion. Parlamentet föreslår att dessa kvoter fördelas på en nivå som möjliggör en fortsatt produktion av andra produkter som är avsedda att garantera det berörda landets livsmedelsförsörjning.

24. Europaparlamentet begär att kommissionen i sitt lagförslag gör det omöjligt att exportera socker från tredje länder till EU inom ramen för en triangelhandel via de minst utvecklade länderna.

25. Europaparlamentet kräver att samma sociala och miljömässiga standarder skall gälla för produktionen av importerat socker som för produktionen av socker i EU. Om leverantörsländerna inte respekterar dessa standarder, kräver parlamentet att en avgift skall läggas på det importerade sockret. Denna avgift skall gå till en ny EU-fond som skall upprättas i syfte att främja ett människovärdigt och miljövänligt jordbruk i de utvecklingsländer som levererar socker.

26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att snarast införa kvoter för länderna på västra Balkan, utgående från officiellt bekräftade historiska data, och på ett sätt som garanterar att dessa kvoter inte kommer att överskrida den volym som säkerställer nettobalansen mellan den inhemska produktionen och konsumtionen och därmed inte tillåter återexport av socker till EU.

27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att förbättra det kontrollsystem som införts för att se till att ursprungsreglerna respekteras, särskilt med tanke på att det ökade tillträdet till den europeiska marknaden via initiativet "Allt utom vapen" kan skapa prisskillnader som kan locka till bedrägliga förfaranden.

28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utan dröjsmål föreslå lämpliga uppföljningsåtgärder för att bistå de AVS-länder som är mycket beroende av sockerexport till EU att stärka sin konkurrenskraft och förbättra sin förmåga att diversifiera sin ekonomiska bas.

29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att EU:s förhandlingsposition i de pågående WTO-förhandlingarna omfattar den pågående reformen, så att kommande multilaterala åtaganden inte kräver en ny reform som gör att producenterna måste betala två gånger.

30. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att särskilt beakta reformens verkningar i Brasilien där produktionen och förädlingen av socker kontrolleras av ett fåtal individer, vilket är till skada för alla dem som arbetar på sockerfälten och i sockerfabrikerna. Parlamentet anser att EU har ett moraliskt ansvar att garantera att reformerna inte främjar den ohållbara metod för att producera socker som tillämpas i Brasilien, en metod som helt kontrolleras av storgodsägare.

31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att förhandla om en sammankoppling av reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker i Europa med liknande reformer av sockermarknadsorganisationer i andra länder, särskilt i Förenta staterna.

32. Europaparlamentet kräver att kommissionen skall utnyttja alla möjligheter att inom ramen för WTO träffa internationella överenskommelser om produktionskontroll och priskontroll av socker.

***

33. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament samt till regeringarna och parlamenten i AVS-staterna och i de minst utvecklade länderna.

[1] EGT L 178, 30.6.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 39/2004 (EUT L 6, 10.1.2004, s. 16).

[2] EUT C 96, 21.4.2004, s. 17.

[3] EGT L 195, 1.8.2000, s. 46.

[4] EGT L 325, 8.12.2001, s. 21.

[5] EGT L 346, 31.12.2001, s. 1.

[6] EGT L 60, 1.3.2001, s. 43.

[7] EGT C 78, 2.4.2002, s. 79.

[8] EGT C 231, 27.9.2002, s. 49.

[9] EGT L 240, 23.9.2000, s. 1.

[10] EGT L 295, 23.11.2000, s. 1.

[11] EUT C 242, 29.9.2004, s. 8.

[12] EUT C 52, 2.3.2005, s. 47.

--------------------------------------------------