ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
P6_TA(2005)0070

Parlamentets budgetberäkning för en ändringsbudget (2005)

Europaparlamentets resolution om Europaparlamentets budgetberäkning för Europeiska unionens ändringsbudget för budgetåret 2005 (lönejustering) (2005/2034(BUD))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 272 i EG-fördraget och artikel 177 i Euratom-fördraget,

- med beaktande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget [1], särskilt artiklarna 37 och 38 i denna,

- med beaktande av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2005, slutgiltigt antagen den 16 december 2004 [2],

- med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet [3],

- med beaktande artikel 69 och bilaga IV i arbetsordningen,

- med beaktande av det preliminära förslaget till budgetberäkning som antogs av presidiet den 7 mars 2005,

- med beaktande av betänkandet från budgetutskottet (A6-0048/2005), och av följande skäl:

A. 2004 års lönejustering för personalen blev lägre än förväntat.

B. Budgetmyndigheten bad institutionerna att lägga fram beräkningar för att justera sina administrativa utgifter som ett resultat av lönejusteringen.

C. De ekonomiska behoven för fastigheter i parlamentets budget för 2005 är lägre än vad man tidigare beräknat.

1. Europaparlamentet antar budgetberäkningen för en ändringsbudget för budgetåret 2005 vilken bifogas de texter som antogs den 10 mars 2005, för att beakta den justering, som blivit lägre än förväntat, av personalens löner och pensioner under 2004.

2. Europaparlamentet konstaterar att det finns ett potentiellt överskott i parlamentets budget för 2005. Parlamentet ber sin generalsekreterare att se över situationen i juli 2005 och att, om nödvändigt, inför presidiet lägga fram ett förslag om ett preliminärt förslag till budgetberäkning för en ändringsbudget för att undvika att anslag bortfaller vid utgången av året.

3. Europaparlamentet ber sin generalsekreterare att lägga fram ett förslag till reviderad långsiktig planering av parlamentets fastighetspolitik.

4. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution och budgetberäkningen, som bifogas de texter som antogs den 10 mars 2005, till rådet och kommissionen.

[1] EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

[2] EUT L 60, 8.3.2005.

[3] EGT C 172, 18.6.1999, s. 1. Avtalet ändrat genom beslut 2003/429/EG (EUT L 147, 14.6.2003, s. 25).

--------------------------------------------------
Resolution om Europeiska kol- och stålgemenskapens bokslut per den 31 december 1997 samt om revisionsrättens årsrapport avseende EKSG för budgetåret 1997, med kommissionens svar

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av EKSG:s ekonomiska rapport för räkenskapsåret 1997 ((EGT C 255, 13.8.1998, s. 3.)), och särskilt EKSG:s balansräkning och inkomst- och utgiftsredovisning per den 31 december 1997,

- med beaktande av Europeiska revisionsrättens rapport om EKSG:s bokslut per den 31 december 1997 ((EGT C 255, 13.8.1998, s. 28.)) och rapporten om den bokföringsmässiga och ekonomiska förvaltningen av Europeiska kol- och stålgemenskapen (C4-0055/99) ((EGT C 352, 18.11.1998, s. 1.)),

- med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet (A4-0132/99), och av följande skäl:

A. Revisionsrätten har funnit att EKSG:s bokslut per den 31 december 1997 ger en rättvisande bild av resultatet av EKSG:s verksamhet under det budgetår som avslutades vid detta datum.

B. Revisionsrätten har avgivit en positiv revisionsförklaring vad gäller tillförlitligheten hos EKSG:s räkenskaper och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.

C. Med tanke på att Parisfördraget löper ut 2002 har EKSG:s verksamhet redan börjat trappas ner, och dess soliditet låg på 28,3 procent vid utgången av 1997, vilket innebär att man har kommit ett steg närmare målet för år 2002 som fastställts till 100 procent. Detta har åstadkommits genom bland annat en ökning av garantifonden och en minskad utestående lånevolym.

D. Förberedelser pågår för att se till att intäkterna från utestående reserver, när fördraget löper ut 2002, används till en forskningsfond för sektorer med anknytning till kol- och stålindustrin.

1. Parlamentet noterar revisionsrättens iakttagelser och kommissionens svar, och är tillfredsställt med att revisionsrättens rapport inte innehåller någon kritik och att revisionsrätten har gett ett positivt förslag till revisionsförklaring,

2. noterar att kommissionen, när EKSG närmar sig sitt femtioårsjubileum år 2002, fortfarande sköter EKSG:s ekonomiska förvaltning med försiktighet, har lyckats behålla erfaren personal och avsätter tillräckliga resurser för kvalitetskontroll fram till avvecklingen,

3. noterar revisionsrättens uttalande att EKSG:s soliditet borde övervakas fram till utgången av Parisfördraget, och även därefter, så att amorteringar och räntor på den resterande upplåningen kan täckas,

4. är medvetet om att en strategi för att avyttra EKSG:s byggnader runt om i världen genomförs för närvarande, i och med att Washingtonbyggnaden avyttrades 1997, och kräver att byggnaderna i Canberra, Lissabon, Windhoek och Milano avyttras inom kort,

5. anser att frågor som har varit av intresse de senaste åren har tagits upp efter hand, såsom utlåning till Eurotunnel, EKSG:s finansiering av den danska Stora Bält-förbindelsen, uppfyllande av villkor för räntesubventioner som syftar till att skapa sysselsättning samt effektivitet i rapportering om och övervakning av uppgörelser om övergripande lån.
Beslut om beviljande av ansvarsfrihet för budgetåret 1996 - Avsnitten IV - domstolen -V - revisionsrätten - VI - del B: Regionkommittén

Europaparlamentet utfärdar detta beslut

- med beaktande av artikel 203.10 i Fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av artikel 22.2 och 22.3 i budgetförordningen,

- med beaktande av inkomst- och utgiftsredovisningen och balansräkningen för budgetåret 1996 (SEK(97)0402) - (C4-0197/97),

- med beaktande av revisionsrättens rapport om budgetåret 1996 (C4-0599/97) ((EGT C 348, 18.11.1997.)),

- med beaktande av budgetkontrollutskottets betänkande (A4-0289/98).

Vad gäller EG-domstolen

1. Parlamentet påpekar att budgetberäkningen, framför allt vad avser anslaget under artikel 270, inte präglades av önskvärd tillförlitlighet; uppmanar därför EG-domstolen att förbättra det förberedande arbetet, särskilt de finansiella prognoserna, vad gäller anslagen och motiveringarna till de olika budgetposterna,

Vad gäller revisionsrätten

2. föreslår att revisionsrätten ger den ledamot som inom revisionsrätten är ansvarig för administrativa frågor i uppdrag att systematiskt inkludera revisionsrätten i alla sektorsövergripande revisioner, detta från och med budgetåret 1997,

Vad gäller Regionkommittén

3. beklagar att informationen i inkomst- och utgiftsredovisningen och balansräkningen för avsnitt VI-b i den allmänna budgeten är särskilt ofullständig; uppmanar Regionkommittén att tillse att framställningen av uppgifterna avseende genomförandet av de anslag den bär ansvaret för är öppen, noggrann och fullständig,

4. beklagar de oegentligheter som uppdagades i revisionsrättens årsrapport; noterar interimsrapporten som Regionkommittén överlämnade till den myndighet som beviljar ansvarsfrihet om återbetalningen av de belopp som felaktigt betalats ut och om de administrativa och rättsliga åtgärder som vidtagits eller planerats; uppmanar revisionsrätten att kontrollera att samtliga ovannämnda åtgärder är motiverade och effektiva,

5. uttrycker sin oro över den brist på en samstämmig personalpolitik i Regionkommittén som flera gånger gett upphov till att personalen väckt talan inför förstainstansrätten och att denna fattat beslut; anser därför att det är nödvändigt att undersöka denna fråga grundligare inom ramen för 1999 års budgetförfarande ((Jfr dok. PE 226.669.)),

6. beviljar protokollföraren i EG-domstolen och generalsekreterarna för revisionsrätten och Regionkommittén ansvarsfrihet för genomförandet av deras respektive budget för budgetåret 1996,

7. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra detta beslut till berörda institutioner och rådgivande organ och att tillse att det publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie L.
(15)

Denna förordning bör inte tillämpas på luftfartyg som används för humanitära ändamål, sök- och räddningsinsatser, katastrofhjälp eller medicinska ändamål, eftersom flygningar som genomförs under sådana omständigheter är av undantagskaraktär och därför inte alltid kan planeras på samma sätt som reguljära flygningar. På grund av verksamhetens natur är det inte alltid möjligt för dem att motsvara kraven enligt denna förordning, eftersom dessa kan utgöra en onödig börda. Denna förordning bör tillämpas på luftfartyg som används inom civil luftfart och som utför kommersiella flygtransporter. Den bör inte tillämpas på militära luftfartyg eller luftfartyg som används för tull-, polis- och brandbekämpningsinsatser. För att skapa lika villkor på EU:s inre marknad för luftfart och för att främja utvecklingen av marknaden för hållbara flygbränslen och den nödvändiga infrastrukturen för dessa i hela EU bör den omfatta all kommersiell flygtrafik som bedrivs från flygplatser belägna på EU:s territorium. För att bevara flygförbindelser till nytta för människor, företag och regioner i EU och ge den nödvändiga flexibiliteten för att bränsleleverantörer ska kunna tillhandahålla och flygbolag tanka hållbara flygbränslen så kostnadseffektivt som möjligt, och för att undvika att lägga onödiga bördor på lufttransporter vid små flygplatser , bör det samtidigt införas en flexibilitetsmekanism, inklusive ”book and claim”-element, under en övergångsperiod . För att förhindra otillbörlig snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden bör, efter övergångsperioden, de krav som fastställs i denna förordning på lång sikt tillämpas lika på alla unionsflygplatser och alla kommersiella luftfartygsoperatörer som startar eller landar på en unionsflygplats.
C 445/233

P9_TA(2020)0354

Övergångsbestämmelser för stöd från Ejflu och från EGFJ under 2021 och 2022 ***I

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 16 december 2020 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av vissa övergångsbestämmelser för stöd från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) under år 2021, om ändring av förordningarna (EU) nr 228/2013, (EU) nr 229/2013 och (EU) nr 1308/2013 vad gäller resurser och resursfördelning under år 2021 och om ändring av förordningarna (EU) nr 1305/2013, (EU) nr 1306/2013 och (EU) nr 1307/2013 vad gäller deras resurser och tillämpning under år 2021 (COM(2019)0581 – C9-0162/2019 – 2019/0254(COD))

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

(2021/C 445/40)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2019)0581),

— med beaktande av artiklarna 294.2 och 43.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C9-0162/2019),

— med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

— med beaktande av revisionsrättens yttrande av den 26 februari 2020 (1),

— med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 7 maj 2020 (2),

— efter att ha hört Regionkommittén,

— med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 74.4 i arbetsordningen och informationen från rådet om godkännande av parlamentets ståndpunkt, i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

— med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen,

— med beaktande av yttrandet från utskottet för regional utveckling,

— med beaktande av skrivelsen från budgetutskottet,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A9-0101/2020).

1. Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen.

2. Europaparlamentet godkänner sitt uttalande, som bifogas denna resolution.

3. Europaparlamentet godkänner Europaparlamentets och rådets gemensamma uttalanden som bifogas denna resolution.

4. Europaparlamentet tar del av kommissionens uttalanden, som bifogas denna resolution.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på nytt lägga fram ärendet för parlamentet om den ersätter, väsentligt ändrar eller har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag.

6. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

(1) EUT C 109, 1.4.2020, s. 1.

(2) EUT C 232, 14.7.2020, s. 29.
(2a)

Enligt 2019 års slutliga rapport inom ramen för ”Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States” (studie och rapporter om mervärdesskattegapet i EU-28) (3a) , som utarbetats för kommissionen, uppgick mervärdesskattegapet, dvs. skillnaden mellan förväntade intäkter från mervärdesskatt och det faktiskt insamlade beloppet, i unionen till 137,5 miljarder EUR 2017, vilket motsvarar en förlust på 11,2 % av de totala förväntade intäkterna från mervärdesskatt och 267 EUR i förlorade intäkter per person i unionen. Det finns dock stora skillnader mellan medlemsstaterna, med mervärdesskattegap som varierar från 0,6 % upp till 35,5 %. Detta visar på behovet av mer transnationellt samarbete för att bättre bekämpa mervärdesskattebedrägeri inom e-handeln i synnerhet, men också mervärdesskattebedrägeri mer generellt (inklusive karusellbedrägeri).
(20)

Medlemsstatskomponenten bör särskilt utformas så att det blir möjligt att använda medel under delad förvaltning för en unionsgaranti. Denna möjlighet skulle öka det mervärde som unionens budgetgaranti ger genom att den görs tillgänglig för ett bredare urval av finansiella mottagare och projekt och olika medel används för att uppnå målen för fonderna under delad förvaltning , samtidigt som en enhetlig riskhantering av ansvarsförbindelserna säkerställs genom att ▌den garanti som kommissionen gett under indirekt förvaltning tillämpas. Unionen bör garantera de finansierings- och investeringstransaktioner som planeras enligt de garantiavtal som ingås mellan kommissionen och genomförandepartner inom medlemsstatskomponenten. Avsättningen för garantin bör komma från fonder under delad förvaltning enligt en avsättningsnivå som fastställs av kommissionen och beskrivs i den överenskommelse om medverkan som medlemsstaten undertecknat, på grundval av transaktionernas art och de förväntade förlusterna. Medlemsstaten bör bära förluster utöver de förväntade förlusterna genom att ställa en rygg-mot-rygg-garanti till förmån för unionen. Sådana arrangemang bör ingås i en enda överenskommelse om medverkan med varje medlemsstat som väljer en sådan lösning. Överenskommelsen om medverkan bör omfatta den eller de särskilda garantiavtal som ska genomföras inom den berörda medlemsstaten, liksom eventuella regionala öronmärkningar, på grundval av InvestEU-fondens fondbestämmelser. Fastställandet av avsättningsnivån i varje enskilt fall kräver ett undantag från artikel 211.1 i förordning (EU, Euratom) nr 2018/1046 (10) (budgetförordningen). Utformningen innebär också en enda uppsättning regler för budgetgarantier för vilka avsättningar görs med centralt förvaltade medel eller medel under delad förvaltning, vilket gör det lättare att kombinera dessa.
Artikel 17

Förvaltningen av olika fisken och fiskeflottor

2. Om det Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas genom ersättning för definitivt upphörande med fiskeverksamhet, ska förutsatt att följande villkor vara uppfyllda: [Ändr. 139]

a) Upphörandet föreskrivs som ett verktyg i en handlingsplan enligt artikel 22.4 i förordning (EU) nr 1380/2013.

aa) Upphörandet leder till en permanent minskning av fiskekapaciteten eftersom det stöd som erhålls inte återinvesteras i flottan. [Ändr. 140]

b) Upphörandet uppnås genom skrotning av fiskefartyget eller genom omställning och ombyggnad till annan verksamhet än kommersiellt fiske som är i linje med målen för den gemensamma fiskeripolitiken och de fleråriga planerna.

c) Fiskefartyget är registrerat som aktivt och har bedrivit fiske till havs under minst 120 90 dagar under vart och ett av de två kalenderår som föregår det år då ansökan om stöd lämnas in. [Ändr. 141]

d) Motsvarande fiskekapacitet har permanent strukits från registret över unionens fiskeflotta, och fiskelicenser och fisketillstånd har också dragits in permanent, i enlighet med artikel 22.5 och 22.6 i förordning (EU) nr 1380/2013.

e) Stödmottagaren får inte registrera ett nytt fiskefartyg inom fem års tid efter att ha mottagit sådant stöd.

Fiskare, inbegripet ägare till fiskefartyg och besättningsmedlemmar, som under minst 90 dagar per år under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in, har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg som berörs av det definitiva upphörandet, kan också dra nytta av det stöd som avses i punkt 1. De berörda fiskarna ska upphöra med all fiskeverksamhet. Stödmottagaren ska till den behöriga myndigheten lämna in bevis för att fiskeverksamheten har upphört helt och hållet. Ersättningen ska återbetalas av fiskaren tidsproportionellt om fiskaren återgår till fiskeverksamhet inom mindre än två år från den dag då ansökan om stöd lämnades in. [Ändr. 143]
(39)

I enlighet med [reference to be updated as appropriate according to a new Decision on OCTs artikel 94 i rådets beslut 2013/755/EU (24)] är enskilda personer och enheter i utomeuropeiska länder eller territorier berättigade till finansiering, med förbehåll för programmets regler och mål och eventuella ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. De begränsningar som uppkommer genom att dessa länder och territorier är så avlägset belägna bör tas i beaktande vid genomförandet av programmet och deras deltagande i programmet övervakas och regelbundet utvärderas.
(6)

Detta direktiv bör omfatta en rad olika områden, exempelvis dataskydd, finansiella tjänster, resor och turism, energi, telekommunikationer och, miljö och hälsa . Det bör omfatta överträdelser av unionslagstiftning som skyddar dels konsumenters kollektiva intressen – oavsett om de berörda personerna betecknas som konsumenter eller som resenärer, användare, kunder, icke-professionella investerare, icke-professionella kunder eller något annat i den relevanta unionslagstiftningen –, dels registrerades kollektiva intressen i den mening som avses i den allmänna dataskyddsförordningen . För att säkerställa lämpliga åtgärder vid överträdelser av unionslagstiftningen, vilka är under snabb utveckling både till form och omfattning, bör man varje gång det antas en ny unionsrättsakt som är relevant för skyddet av konsumenternas kollektiva intressen överväga att ändra bilagan till detta direktiv för att föra in den rättsakten under direktivets tillämpningsområde. [Ändr. 5]
(20)

Medlemsstatskomponenten bör särskilt utformas så att det blir möjligt att använda medel under delad förvaltning för en unionsgaranti. Denna möjlighet skulle öka det mervärde som unionens budgetgaranti ger genom att den görs tillgänglig för ett bredare urval av finansiella mottagare och projekt och olika medel används för att uppnå målen för fonderna under delad förvaltning, samtidigt som en enhetlig riskhantering av ansvarsförbindelserna säkerställs genom att ▌den garanti som kommissionens gett under indirekt förvaltning tillämpas . Unionen bör garantera de finansierings- och investeringstransaktioner som planeras enligt de garantiavtal som ingås mellan kommissionen och genomförandepartner inom medlemsstatskomponenten. Avsättningen för garantin bör komma från fonder under delad förvaltning enligt en avsättningsnivå som fastställs av kommissionen i överenskommelse med medlemsstaten på grundval av transaktionernas art och de förväntade förlusterna. Medlemsstaten och/eller genomförandepartnerna eller privata investerare bör bära förluster utöver de förväntade förlusterna genom att ställa en rygg-mot-rygg-garanti till förmån för unionen. Sådana arrangemang bör ingås i ett enda bidragsavtal med varje medlemsstat som väljer en sådan lösning. Bidragsavtalet bör omfatta den eller de särskilda garantiavtal som ska genomföras inom den berörda medlemsstaten. Fastställandet av avsättningsnivån i varje enskilt fall kräver ett undantag från artikel 211.1 i förordning (EU, Euratom) nr XXXX (budgetförordningen). Utformningen innebär också en enda uppsättning regler för budgetgarantier för vilka avsättningar görs med centralt förvaltade medel eller medel under delad förvaltning, vilket gör det lättare att kombinera dessa.
19.

de enhetliga rättsreglerna (CIV): enhetliga rättsregler för avtalet om internationell transport av resande på järnväg (Contract for International Carriage of Passengers and Luggage by Rail, CIV), enligt tillägg A till fördraget om internationell järnvägstrafik (Convention concerning International Carriage by Rail, Cotif).
4. Varje medlemsstat ska fastställa vägledande nationella energieffektivitetsbidrag i riktning mot unionens mål för 2030 som avses i artikel 1.1, i enlighet med artiklarna [4] och [6] i förordning (EU) XX/20XX [Governance of the Energy Union]. Medlemsstaterna ska, när de fastställer sina nationella vägledande energieffektivitetsbidrag, ta hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst [1 321 ] Mtoe primärenergi och högst [987] Mtoe slutlig energi. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bidrag till kommissionen som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, i enlighet med det förfarande som fastställs i artiklarna [3] och [7]–[11] i förordning (EU) XX/20XX [Governance of the Energy Union].”.

4. Varje medlemsstat ska fastställa vägledande nationella energieffektivitetsmål i riktning mot unionens mål för 2030 som avses i artikel 1.1 och i enlighet med artiklarna [4] och [6] i förordning (EU) XX/20XX [Governance of the Energy Union]. Medlemsstaterna ska, när de fastställer sina nationella vägledande energieffektivitetsbidrag, ta hänsyn till att unionens energianvändning 2030 får vara högst [1 321 ] Mtoe primärenergi och högst [987] Mtoe slutlig energi. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bidrag till kommissionen som en del av sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, i enlighet med det förfarande som fastställs i artiklarna [3] och [7]–[11] i förordning (EU) XX/20XX [Governance of the Energy Union].”.
(9)

Det tillvägagångssätt med årliga bindande nationella gränser som valts i Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (19) bör fortsätta under perioden 2021–2030 med en utsläppsbana som börjar 2018 och utgår från de genomsnittliga växthusgasutsläppen 2016–2018 eller den årliga utsläppstilldelningen för 2020, beroende på vilket värde som är lägst, och når sin slutpunkt vid varje medlemsstats 2030-gräns. För att tidiga insatser ska belönas och medlemsstater med lägre investeringskapacitet stödjas får medlemsstater vars BNP per capita ligger under EU-genomsnittet och som under åren 2013–2020 har lägre utsläpp än sina årliga utsläppstilldelningar för perioden 2013–2020, såsom dessa anges i beslut nr 406/2009/EG, under vissa villkor begära ytterligare tilldelningar från en reserv. En kompletterande justering av tilldelningen 2021 medges för medlemsstater som både har en positiv gräns enligt beslut 406/2009/EG och ökande utsläppstilldelningar mellan 2017 och 2020 enligt besluten 2013/162/EU och 2013/634/EU för att ta hänsyn till deras möjligheter att öka utsläppen under dessa år. Europeiska rådet beslutade att tillgången till och utnyttjandet av befintliga flexibilitetsinstrument inom sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet bör utökas väsentligt för att se till att den samlade unionsansträngningen är kostnadseffektiv och att utsläppen per capita konvergerar fram till 2030.