Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 95/53/EG om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet och rådets direktiv 1999/29/EG om främmande ämnen och produkter i djurfoder"

(2000/C 367/03)

Den 27 april 2000 beslutade kommissionen att i enlighet med artiklarna 152 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som ansvarade för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 26 juli 2000. Föredragande var Leif E. Nielsen.

Vid sin 375:e plenarsession den 20-21 september 2000 (sammanträdet den 20 september) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 101 röster för och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Syftet med direktiv 95/53/EG om fastställande av principerna för organisationen av offentlig kontroll på djurfoderområdet(1) är att harmonisera de officiella kontroller som utförs av medlemsstaterna. Direktivet har varit i kraft sedan 1 maj 1998 och innehåller ett antal bestämmelser gällande genomförande av kontroller, samarbete mellan medlemsstaterna, införande av skyddsåtgärder vid överträdelser och årliga kontrollprogram. Direktivet fastställer dessutom att kommissionen skall underrättas om relevanta rapporter (påbörjades i april 2000) och att den varje år skall lägga fram en övergripande rapport (från och med oktober 2000), samt ett förslag till rekommendation gällande ett samordnat kontrollprogram inom EU.

1.2. Efter att man upptäckt dioxin i citruspressmassa som importerats till EU lade kommissionen 1998 fram ett förslag till ändring av direktivet(2) så att kommissionen kan genomföra kontroll på plats både i medlemsstater och i tredje land, och vid allvarlig risk vidta säkerhetsåtgärder för produkter som kommer från tredje land. Dessutom gör förslaget det möjligt för kommissionen att kräva att medlemsstaterna inför specifika målinriktade kontrollprogram, som ett komplement till det årliga allmänna kontrollprogrammet.

1.3. Det aktuella förslaget utgör en del av uppföljningsprogrammet efter dioxinkrisen i maj 1999 och innebär en ytterligare åtstramning av lagstiftningen. Det gör det möjligt att övervaka föroreningar och genomföra specifika kontrollprogram. I ljuset av de erfarenheter som gjorts fastställs särskilda villkor för godkännande eller registrering av verksamheter eller näringsidkare som hanterar produkter som utgör en risk.

1.4. Förslaget innebär mer specifikt att:

- Medlemsstaterna skall fastställa nationella beredskapsplaner för att hantera krissituationer då man påvisat att produkter för djurfoder utgör en allvarlig risk för folkhälsan, djurs hälsa eller miljön. Kommissionen godkänner planerna och deras effektivitet kommer regelbundet att kontrolleras genom blindsimulationer.

- Då ett problem förmodas utgöra en risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön skall kommissionen omedelbart stoppa, eller fastställa särskilda villkor för, avsättningen av aktuella produkter på den europeiska marknaden eller i tredje land. Varje enskild medlemsstat kan inom 30 dagar hänskjuta beslutet till rådet som med kvalificerad majoritet inom 30 dagar kan ta ett annat beslut. En medlemsstat kan vidta motsvarande tillfälliga skyddsåtgärder då den utan resultat har uppmanat kommissionen att agera. I sådana fall föreläggs frågan inom 10 arbetsdagar Ständiga foderkommittén som avger ett yttrande gällande utvidgning, ändring eller upphävande av beslutet.

- Dekontaminering, återbearbetning eller destruktion får inte skada människors eller djurs hälsa eller miljön. Om kontamineringen har spridits till livsmedelskedjan skall de aktuella partierna spåras och nödvändiga åtgärder vidtas för att förhindra alla sorters skador. Dessutom måste kommissionen informeras så att den kan förse övriga medlemsstater med relevant information.

- Informationsutbyte skall ske enligt den procedur som gäller vid risker kopplade till livsmedel, vilken är baserad på systemet för snabbt informationsutbyte om allmän produktsäkerhet(3). I avvaktan på en översyn och eventuella åtgärder till följd av vitboken om livsmedelssäkerhet används det nuvarande systemet för snabbt informationsutbyte.

- Åtgärderna vidare skall registreras i den årliga rapporten till kommissionen.

- Medlemsstaterna skall när frekvensen av en viss fara eller dekontaminering ökar sammanställa en tillfällig rapport som skall skickas till kommissionen och frågan skall sedan behandlas i Ständiga foderkommittén för att lämpliga åtgärder skall kunna vidtas.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Förslaget skall ses tillsammans med kommissionens vitbok om livsmedelssäkerhet(4). Vitboken beskriver de övergripande principerna för livsmedelssäkerhet och ger en överblick över de förslag som kommissionen planerar att presentera den kommande tiden beträffande samordnat agerande på alla stadier i livsmedelskedjan, från "gård till bord". Översikten omfattar olika förslag om djurfoder inklusive det som behandlas i detta yttrande.

2.2. Som ESK har påpekat i tidigare yttranden(5) stöder ESK vitbokens strategi vad gäller framtida kontrollåtgärder, inklusive samspelet mellan EU och de nationella kontrollinstanserna, vilket konkretiseras i det aktuella förslaget.

2.3. Som ESK har påpekat skall framtida kontroll först och främst säkerställas genom fortsatt obligatorisk, godkänd egenkontroll inom verksamheterna, som kan upptäcka föroreningskällor snabbare och effektivare än vad som är möjligt för nationella myndigheter. Därför bör man i mycket högre grad satsa på HACCP-principen tillsammans med godkännande eller certifiering av verksamheternas egenkontroll, liksom kvalitetsgarantier och uppgiftsregistrering för enskilda partier. Detta skall göra det möjligt att upptäcka föroreningskällor på ett tidigare stadium och effektivare än vad som har varit fallet fram till nu.

2.4. Det kan konstateras att kombinationen av egenkontroll och offentlig kontroll inte fungerade som den skulle i samband med fallen av dioxinförgiftning och det efterföljande fallet av slam i djurfoder. Det behövs därför ytterligare åtgärder.

2.5. Det är också ett faktum att dioxinkrisen behandlades dåligt och att samordningen mellan relevanta myndigheter var otillräcklig. Kommissionen kunde bara vidta åtgärder om det var troligt att kontamineringen kom från produkter av animalisk härkomst. Kommissionen fick kännedom om kontamineringen först mycket sent och det var inte tillräckligt med nationella åtgärder. I samband med upptäckten av slam i djurfoder hade kommissionen ingen skyldighet eller möjlighet att i en varning informera de andra medlemsstater som berördes.

2.6. Erfarenheten visar således att det är nödvändigt att förbättra procedurerna gällande skyddsåtgärder och informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen när produkter inte uppfyller de krav som fastställts eller då det finns risker för människors eller djurs hälsa eller miljön. Kommissionen måste också ha möjlighet att stoppa handel med och export från den medlemsstat som berörs (eller särskilda regioner) och/eller fastställa särskilda villkor för de aktuella produkterna eller ämnena. I ovan nämnda fall fick de andra medlemsstaterna i huvudsak information i frågan via media. Det är mycket viktigt att sådan information kommer via gemenskapens system för snabbt informationsutbyte (Rapex)(6) eller motsvarande system.

2.7. Förslaget illustrerar problemet med att skapa proportion mellan medlemsstaternas och EU:s kompetensområden. Enligt ESK måste EU:s kompetens på det här området utvidgas med hänsyn till den inre marknadens funktion och för att skydda människors och djurs hälsa och miljön. Förslaget gör det möjligt för kommissionen eller en annan medlemsstat att agera direkt i krissituationer. Därefter kan Ständiga foderkommittén behandla frågan och eventuellt ändra beslutet.

2.8. Den modell som föreslås svarar till synes mot proceduren för hur man skall agera i samband med att en smittsam djursjukdom bryter ut. Procedurerna bör därför helst vara lika för alla former av ingrepp, om det så rör sig om djurfoder, livsmedel, hälsoproblem i fabriken, miljömässiga förhållanden, inklusive marknadsföring av farliga ämnen och material osv. Systemet skulle samtidigt begränsas till att gälla omständigheter då det finns en allvarlig risk för människors och djurs hälsa eller miljön. Procedurerna bör dessutom göras så enkla som möjligt och man bör säkerställa att kontrollen är tillräckligt effektiv och att den hanteras på samma sätt i medlemsstaterna.

2.9. I ljuset av ovanstående stöder ESK innehållet i kommissionens förslag, men anser samtidigt att den rättsliga situationen bör förtydligas. För tillfället finns det 62 EU-rättsakter som rör djurfoder, med tillhörande ändringar. Denna stora mängd bestämmelser bör så snart det ges tillfälle kodifieras på ett mer tillgängligt sätt, särskilt i samband med ny lagstiftning. De ständiga "sidoskotten" och många korsande bestämmelser gör det svårt för nationella myndigheter och inrättningar att få en fullständig överblick över den rättsliga situationen.

2.10. I samband med fallet gällande slam i djurfoder och kommissionens förslag om slam(7) bör kommissionen, för att undvika osäkerhet kring denna term, klargöra den definition som ges för olika sorters slam.

2.11. Enligt förslaget är medlemsstaterna skyldiga att sammanställa en tillfällig rapport så snart som frekvensen för en viss kontaminering eller fara ökar. Informationen skall därefter tas upp i Ständiga foderkommittéen så att man kan vidta lämpliga åtgärder. Som nämns ovan är ESK beredd att stödja detta "varningssystem" under förutsättning att det inte ifrågasätter de vetenskapliga grunderna eller har orimligt stor inverkan på de verksamheter som berörs i form av dålig publicitet eller eventuella missförstånd.

2.12. ESK skulle dessutom med hänsyn till reglernas överskådlighet vilja upprepa att konsoliderade texter åtminstone alltid skall vara tillgängliga på Celex.

3. Slutsatser

ESK stöder kommissionens förslag med förbehåll för följande kommentarer:

- procedurerna för kommissionens ingreppsmöljigheter skall så långt det går harmoniseras,

- lagstiftning om djurfoder skall konsolideras i en mer översiktlig form,

- den definition som ges för olika sorters "slam" bör förtydligas,

- viktig information skall förmedlas via ett system som motsvarar Rapex-systemet,

- "varningssystemet" får inte leda till osäkerhet vad gäller den vetenskapliga eller rättsliga grunden för anmälan om kontaminering eller fara.

Bryssel den 20 september 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) EGT L 265, 8.11.1995, s. 17.

(2) KOM(98) 602 slutlig, EGT C 346, 14.11.1998.

(3) Direktiv 92/59/EEG om produktsäkerhet, EGT L 228, 11.8.1992.

(4) KOM(1999) 719, 12.1.2000.

(5) CES 361/2000, EGT C 140, 18.5.2000, CES 362/2000, EGT C 140, 18.5.2000 och CES 585/2000, EGT C 204, 18.7.2000.

(6) Artikel 8, rådets direktiv 92/59/EEG, EGT L 228, 11.8.1992.

(7) KOM(1999) 654 slutlig, EGT C 89, 28.3.1999, s. 70.