KOMMISSIONENS INTERIMSRAPPORT TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om en första bedömning av genomförandet av rådets direktiv 96/16/EG om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter (enligt artikel 8 i direktiv 96/16/EG)

Förord

Denna interimsrapport har utarbetats i enlighet med artikel 8 i rådets direktiv 96/16/EG av den 19 mars 1996 om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter [1].

[1] EGT L 78, 28.3.1996, s. 27.

* Del 1: Inledning.

* Del 2: Allmänna principer i lagstiftningen om statistik för mjölk och mjölkprodukter.

* Del 3: Beskrivning av insamlingen av statistiska uppgifter om proteinhalten i mjölk och de viktigaste mjölkprodukterna (artikel 4.2 i direktiv 96/16/EG). Den innehåller en beskrivning av frågan, uppnådda resultat och de svårigheter som uppstått.

* Del 4: Metodfrågor och tekniska frågor knutna till tillämpningen av den nya lagstiftningen för mjölk. Den omfattar en beskrivning av tekniska problem vid tillämpningen av lagstiftningen och förslag till lösningar.

* Del 5: Slutsatser.

1. Inledning

På gemenskapsnivå regleras statistiken för mjölk och mjölkprodukter av rådets direktiv 96/16/EG av den 19 mars 1996 om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter, och av kommissionens beslut 97/80/EG av den 18 december 1996 [2] om tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 96/16/EG.

[2] EGT L 24, 25.1.1997, s. 26.

I artikel 8 i rådets direktiv 96/16/EG av den 19 mars 1996 föreskrivs att kommissionen senast den 1 juli 1999 skall avge en rapport till rådet om de erfarenheter som vunnits vid genomförandet av direktivet. Vid detta tillfälle skall kommissionen också framlägga resultaten av den analys som i förekommande fall avses i artikel 4.2 jämte förslag till definitiv period.

Det bör understrykas, att den aktuella lagstiftningen inte tillämpats tillräckligt länge för att några definitiva slutsatser skall kunna dras av de erfarenheter som hittills vunnits. Därför gör kommissionen i denna interimsrapport endast en första analys. Den anser, att sedan den aktuella lagstiftningen tillämpats ytterligare en period, bör all den information ha erhållits som krävs för att en utförligare rapport skall kunna framläggas den 31 december 2002 om de erfarenheter som vunnits i förekommande fall kompletterad med förslag till en definitiv period.

I artikel 4.2 i rådets direktiv 96/16 EG föreskrivs en analys av möjligheterna att utvidga den årliga statistiska information som avses i artikel 4.1 b om proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna. Därför har medlemsstaterna under de tre år som gått sedan rådets direktiv 96/16/EG trädde i kraft, utfört inledande undersökningar eller studier för att uppnå detta mål. Enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 7 i rådets direktiv 96/16/EG, upprättar kommissionen ett arbetsprogram för vart och ett av dessa tre år.

Tanken var, att denna interimsrapport skulle överlämnas från kommissionen till rådet senast den 1 juli 1999. Den kunde emellertid inte lämnas vid denna tidpunkt av främst följande två skäl:

* Kommissionen hade vid denna tidpunkt inte tillgång till uppgifter från tillämpningen under det tredje året av den berörda lagstiftningen, eftersom denna föreskrev att medlemsstaterna skulle lämna årliga uppgifter från det gångna året till Eurostat den 30 juni 1999.

* Dessutom organiserades under 1999 ett särskilt möte med arbetsgruppen för mjölkstatistik för att undersöka de viktigaste problem som påträffats vid tillämpningen av beslut 97/80/EG, vilket skulle kunna påverka vissa av de frågor, som skulle tas upp i den rapport, som skulle lämnas till rådet.

2. allmänt tillvägagångssätt

2.1. Statistik om användningen av mjölk (insats/innehåll i mjölkprodukterna)

I tidigare lagstiftning om mjölkstatistik [3] föreskrevs för de viktigaste mjölkprodukterna, att utöver sifferuppgifter om de kvantiteter, som producerats av varje produkt, skulle data lämnas för fetthalt och insatser av "helmjölk", "skummjölk" och "vassle" som råvaror. I praktiken tillämpades denna bestämmelse emellertid inte korrekt. Medan sifferuppgifterna om den producerade volymen av olika mjölkprodukter var relativt fullständiga, fanns det fortfarande betydande luckor i de uppgifter om råvaror, som medlemsstaterna skickade in. Situationen var bättre när det gäller insatsvaror av helmjölk och skummjölk framförallt efter några år som följd av tillmötesgående från medlemsstaterna. Däremot var uppgifterna om fetthalt och insats av vassle mycket ofullständiga och svåra att använda på ett systematiskt sätt.

[3] Rådets direktiv 72/280/EEG, EGT L 179, 7.8.1972, s. 2 (om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra av mjölk och mjölkprodukter); kommissionens beslut 72/356/EEG, EGT L 246, 30.10.1972, s. 1 (om bestämmelser om genomförandet av de statistiska undersökningarna av mjölk och mjölkprodukter).

I början av 1990-talet, och efter flera möten mellan kommissionens avdelningar och medlemsstaterna, ville representanter för de sistnämnda frångå den kvantifieringsmetod, som baseras på "helmjölk/skummjölk", eftersom den ansågs föråldrad och inte avspeglade mejeriernas verkliga situation och framställningsförfarandet för olika mjölkprodukter. Flera alternativ föreslogs och diskuterades, bl. a. "fett/proteinmetoden", som kunde accepteras som alternativ av kommissionen. Inget av de diskuterade förslagen kunde emellertid godtas av en majoritet av medlemsstaterna. Efter långa diskussioner inom Eurostats arbetsgrupper och rådet nåddes en kompromiss, så att rådets direktiv 96/16/EG av den 19 mars 1996 om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter kunde antas. I detta föreskrivs att uppgifter även fortsättningsvis skall lämnas in om fetthalt och insatsråvarorna "helmjölk/skummjölk", samt att kravet på uppgifter om vassle skall bortfalla. En överenskommelse nåddes emellertid om att undersöka möjligheten av att utvidga den årliga statistiska informationen om de viktigaste mjölkprodukternas proteinhalt på grundval av inledande undersökningar eller studier som genomförs av medlemsstaterna under tre år efter det att rådets direktiv 96/16/EG trätt i kraft.

Intresset för insamlingen av statistiska uppgifter om olika insatser/halter i de viktigaste mjölkprodukterna ligger på två plan:

Först och främst gäller det att skapa balans mellan tillgång på och förbrukning av mjölk, såväl i mejerierna som i jordbruksföretagen. Användning av "helmjölk/skummjölksmetoden" innebär att denna balans upprättas genom att som basvolym i balansräkningarna prioritera volymen av de råvaror som används vid framställningen av olika mjölkprodukter. Ett alternativt tillvägagångssätt vore att grunda denna balansräkning för mjölkförbrukningen på variablerna "fett/protein", som prioriterar produkternas innehåll av fett och proteiner (deras viktigaste komponenter), antingen i de färdiga produkterna eller i de ingående råvarorna.

För att kunna fullgöra sina uppgifter när det gäller tillämpningen av fördraget och gemenskapens bestämmelser, som reglerar den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter, har kommissionen behov av aktuella uppgifter för att den regelbundet skall kunna övervaka utvecklingen på marknaden för mjölkprodukter, särskilt när det gäller höjning av värdet för olika komponenter i mjölken och de strukturella förändringar vid framställningsförfarandet, som genomförs i mejerierna. Fettets betydelse minskar vid förädlingen av mjölken, medan proteinets ökar. Detta gäller inte bara för insamlingen av mjölk och de priser, som betalas till producenterna utan avspeglar även strukturen i de framställda produkterna. Den statistiska informationen om såväl de använda råvarorna som mjölkens komponenter kommer att ge kommissionen möjlighet att följa dessa tendenser och alltefter omständigheterna anpassa de beslut som krävs för att förvalta marknaden för mjölk och mjölkprodukter.

Resultatet av insamlingen av uppgifter om protein beskrivs i detalj i den tredje delen av denna interimsrapport. När det gäller fetthalten konstaterar kommissionen, att insändandet av uppgifter från medlemsstaterna har förbättrats väsentligt, medan situationen för helmjölk/skummjölk som råvaror fortfarande bör förbättras.

De erfarenheter som hittills vunnits på detta område visar positiva resultat för fetthalten från och med andra året som direktiv 96/16/EG tillämpades. Under 1998 kunde flertalet medlemsstater lämna sifferuppgifter om fett i olika mjölkprodukter. Detta framsteg är så mycket mera påtagligt, som ingen medlemsstat hade lämnat dessa uppgifter 1996. Det verkar emellertid som om viktiga metodiska skillnader mellan medlemsstaterna kvarstår, eftersom vissa medlemsstater levererar fetthaltsuppgifter per färdig produkt, medan andra verkar mäta fetthalten på ingångsnivå (fetthalten i de råvaror som används vid framställningen av de olika produkterna).

Beträffande insatsvarorna helmjölk och skummjölk måste konstateras, att vissa medlemsstater inte meddelar dessa uppgifter sedan den nya lagstiftningen om mjölkstatistik trädde i kraft, medan bibehållandet av dessa uppgifter uttryckligt föreskrivs i direktivet, för att en jämförelse med den alternativa "fett/proteinmetoden" skall bli möjlig. Syftet var just att undersöka dessa alternativa kvantiteters lämplighet under den treåriga övergångsperioden. Undersökningen av vissa poster visar, att de tabeller som lämnats in av vissa medlemsstater är sammanhängande, medan det återstår att i detalj kontrollera den metodik som tillämpats och relevansen i de använda koefficienterna.

Oberoende av vilken strategi som till slut kommer att väljas, visar de analyser, som hittills gjorts, tydligt behovet av att fördjupa diskussionerna om den använda metodiken för att förbättra kvalitet och sammanhang i statistiken över mjölk och mjölkprodukter, framförallt när det gäller frågan om insatsvaror och innehåll i de färdiga produkterna.

2.2. Mätning av brutto- eller nettoflöden

I allmänhet kan mjölkstatistik upprättas på två sätt:

- Den första metoden tar hänsyn till alla de kvantiteter som produceras i mejerierna, oavsett deras slutanvändning (bruttometoden). I detta fall innehåller uppgifterna inte endast de volymer som producerats för slutkonsumtion utan även de produktkvantiteter, som utnyttjats antingen i samma mejeri eller i ett annat som ingående råvara vid tillverkningen av andra produkter. Härav följer en dubbel redovisning beroende på de kvantiteter som åter utnyttjas inom kedjan.

- Nettometoden söker undvika denna dubbla redovisning genom att ta hänsyn endast till kvantiteter avsedda för slutförbrukning, dvs. användning utanför mjölkkedjan. I denna metod betraktas samtliga mejerier i ett land som ett enda mejeri (nationellt mejeri).

Den metod som för närvarande används inom mjölkstatistiken följer begreppet för nationellt mejeri, dvs. all återanvändning räknas bort. Enligt artikel 4.1 i direktiv 96/16/EG, bör frågeformulär för statistiska undersökningar upprättas av nationella statistiska myndigheter, för att undvika dubbel redovisning.

I artikel 5.2 i rådets direktiv 96/16/EG krävs att medlemsstaterna årligen förser kommissionen med uppgifter i form av metodrapporter om allt som gör det möjligt att bedöma noggrannheten i de resultat som inlämnas särskilt de metoder, som tillämpas för att undvika dubbel redovisning.

I tekniska diskussioner om tillämpningen av direktiv 96/16/EG i arbetsgruppen för mjölkstatistik inom Ständiga kommittén för jordbruksstatistik har flera representanter för medlemsstaterna understrukit svårigheten att undvika dubbelregistrering, utan att för den skull vilja sätta ifråga begreppet nationellt mejeri. Vissa medlemsstater anser att problemet med dubbel redovisning är särskilt svårt att lösa när "helmjölk/skummjölksmetoden" används, och förordar därför en förändring till ett system som grundar sig på mjölkens komponenter (fett/proteiner). Flertalet medlemsstater, som är medvetna om de svårigheter denna problematik skapar, föredrar "helmjölk/skummjölksmetoden". De understryker emellertid nödvändigheten av att kunna arbeta med tekniska koefficienter och skattningar. En modifiering av det system med "nettoflöden", som nu tillämpas, i riktning mot en bruttometod med klart särskiljande av återanvändning inom kedjan, bör studeras i framtiden.

Å andra sidan kan det ifrågasättas i vilken utsträckning ett system grundat på komponenter (fett och protein) skulle kunna avhjälpa problemen med dubbel redovisning och brutto- eller nettometoden. Svaret på denna fråga kommer att avgöra en ändring av det system för nettoflöden som nu tillämpas till förmån för en bruttometod, där återanvändningen hålls klart åtskild.

2.3. Andra synpunkter

Det finns också andra ändringar i den nya lagstiftningen i jämförelse med den tidigare (rådets direktiv 72/280/EEG av den 31 juli 1972):

* Veckostatistiken har avskaffats för att lätta statistikbelastningen på kedjan och för att medlemsstaterna lättare skulle kunna hålla tidsramarna för insändande av månads-, års- och treårsstatistik. Dessutom har månadsstatistiken för produktion av kasein och kaseinater avskaffats liksom statistiken för vassle som insatsråvara vid produktionen.

* Området för statistiska undersökningar har också ändrats för att bättre anpassas till systemet med mjölkkvoter. Det är därför som definitionen på mejerier har reviderats, och som statistiken nu följer begreppet "produktionsplats" i stället för "mejeriernas säten" som tillämpades i tidigare lagstiftning.

* Förteckningen över olika mjölkprodukter och definitionen av dessa har anpassats till den aktuella situationen och till de nya informationsbehoven.

* Slutligen har skyldigheten att lämna regional statistik över mjölkproduktionen avskaffats.

3. Insamling av statistiska uppgifter om mjölkens och de huvudsakliga mjölkprodukternas proteinhalt

3.1. Beskrivning av frågan

Som nämnts redan i inledningen till denna interimsrapport, föreskrivs i artikel 4.2 i rådets direktiv 96/16/EG en undersökning av möjligheterna att utvidga den årliga statistiska informationen till att omfatta proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna. Därför är medlemsstaterna skyldiga att under tre år från det att direktivet trätt i kraft göra orienterande undersökningar eller studier för att uppnå detta mål. I samma artikel föreskrivs att kommissionen skall upprätta ett arbetsprogram för vart och ett av de tre åren.

Det första arbetsprogrammet (1997), som finns i bilaga III till kommissionens beslut 97/80/EG [4], innehåller bl. a. en tabell över de viktigaste mjölkprodukterna. Medlemsstaterna anmodas att för var och en av dessa produkter lämna uppgifter om den producerade kvantiteten, de kvantiteter protein från komjölk, som utnyttjats för framställningen av den berörda produkten, och de kvantiteter protein från komjölk, som fanns i produkten. I arbetsprogrammet föreskrevs även en rapport om förhållandet mellan proteinhalten vid framställningen och proteinhalten i de färdiga mejeriprodukterna.

[4] Kommissionens beslut 97/80/EG av den 18 december 1996 om tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 96/16/EG om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter.

Det andra arbetsprogrammet (1998), som återges i bilagan till kommissionens beslut 98/325/EG [5], innehåller en tabell över mjölkprodukter som reducerats till 13 produkter, och som kräver information om producerade kvantiteter, insatsmängder och proteinhalter. Dessutom krävs däri en beskrivning av de metoder som använts för insamling av den information som återges i tabellen, och särskilt användningen av koefficienter, skattningar och olika uppgiftskällor.

[5] Kommissionens beslut 98/325/EG av den 24 april 1998 om arbetsprogrammet för 1998 beträffande proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna, EGT L 142, 14.5.1998, s. 39.

Det tredje arbetsprogrammet (1999) återges i bilagan till kommissionens beslut 1999/309/EG [6]. Samma uppgifter krävs, men tabellen över mjölkprodukter upptar nu 15 produkter.

[6] Kommissionens beslut 1999/309/EG av den 23 april 1999 om arbetsprogrammet för 1999 beträffande proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna, EGT L 119, 7.5.1999, s. 54.

3.2. Uppnådda resultat

Det stora flertalet medlemsstater har lämnat den begärda tabellen för åren 1996, 1997 och 1998. Av resultaten från 1999 års arbetsprogram har ännu inte alla inkommit, då denna interimsrapport skrivs.

I allmänhet har mer eller mindre kompletta, men tillförlitliga uppgifter skickats till Eurostat, men vissa medlemsstater har i sina rapporter meddelat att en del av uppgifterna inte kan lämnas på grund av brist på tekniska hjälpmedel eller mänskliga resurser. Flertalet medlemsstater har utnyttjat beräkningsmetoder grundade på olika teoretiska hypoteser. Vissa metoder ger jämförbara resultat, men å andra sidan kan man också konstatera stora skillnader mellan medlemsstaterna. Sedan alla resultat från det tredje arbetsprogrammet för år 1999 inkommit, kommer analysen av de arbetsprogram som avser protein att presenteras på följande sätt:

* Genom en sammanställningstabell över de uppgifter, som skickats in under de tre åren, samt relativa skillnader mellan dessa [7];

[7] En första tabell av detta slag upprättades efter det första år som arbetsprogrammet tillämpades på protein.

* Genom en fullständig sammanställning över de metoder för beräkning eller mätning av proteinet i de viktigaste mjölkprodukterna, som tillämpas i de olika medlemsstaterna [8];

[8] En första sammanställning av metoderna för skattning och mätning i de sex medlemsstaterna har redan gjorts av Eurostat och skickades till ledamöterna i arbetsgruppen för mjölkstatistik inför dess första möte den 18-19 december 1998.

* Genom en sammanställning över de problem som påträffats i medlemsstaterna när det gäller mätning av proteinhalten, och ett eventuellt genomförande av ett system för insamling av statistisk information om proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna.

3.3. De tekniska studiernas framåtskridande

För att studera möjligheterna att införa ett system för statistiska studier över proteinhalten i produkter från mejeriindustrin har Tapas (en teknisk åtgärdsplan för förbättring av jordbruksstatistiken) verkställts under 1997 och 1998.

Dessutom har medlemsstaterna regelbundet lämnat kommissionen en lägesrapport över sitt arbete med årsrapporterna.

Delegationerna har slutligen fått möjlighet att angripa vissa metodproblem vid möten med arbetsgruppen för mjölkstatistik under åren 1997, 1998 och 1999.

I allmänhet har det statistikarbete som medlemsstaterna påbörjat inte kunnat undanröja alla de hinder som togs upp i de förberedande diskussionerna om införande av ett lämpligt system för att leverera statistiska uppgifter.

På grundval av rapporter från medlemsstaterna förefaller det inte som om företagen kunnat anpassa sig till utvecklingen på de marknader där proteinet kommer att spela en viktig roll. Deras intresse för frågan är högst varierande och relaterat till deras storlek och specialisering.

De hinder mot att införa ett sådant system, till vilka de statistiska myndigheterna hänvisat, kan i huvudsak hänföras till tre kategorier: (a) tekniska svårigheter att mäta proteinhalten i vissa mjölkprodukter, (b) brist på intresse i vissa företag för att exakt mäta halten i slutprodukterna, eftersom den inte är någon avgörande faktor för produktens möjligheter på marknaden, och (c) höga kostnader för att införa ett särskilt system för att samla in information om proteinet.

Dessa svårigheter, som nu åberopas av de statistiska myndigheterna i flertalet medlemsstater, förefaller följaktligen vara knutna till en ojämn spridning av mätmetoder inom mejeriindustrin och till överväganden om kostnadseffektivitet.

"Proteinmetoden" tilldrar sig emellertid ett stort intresse såväl från en stor del av mejeriindustrin som från flera medlemsstaters jordbruksministerier.

3.4. Utveckling av regelsystemet

Codex Alimentarius-kommissionen har antagit internationella normer som fastställer en standardisering av proteinhalten i konserverad mjölk. Detta beslut får medlemsstaterna, särskilt Frankrike, Belgien, Nederländerna, Danmark, Tyskland och Irland, att enträget försvara legalisering av en standardisering av proteinet.

Kommissionen har redan antagit förordningar om tillämpningsföreskrifter till förordning (EG) nr 1255/1999 om metoder för att analysera och utvärdera kvaliteten på mjölk och mjölkprodukter. Metoderna är internationellt godkända och lagenligt tillämpbara.

4. metodik och tekniska frågor om tillämpningen av lagstiftningen om mjölkstatistik

4.1. Inledning

De tabeller som skall upprättas varje månad, varje år och vart tredje år enligt rådets direktiv 96/16/EG, skall utformas i enlighet med de metoder som anges i kommissionens beslut 97/80/EG om tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 96/16/EG om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter.

Kommissionen har begärt att medlemsstaterna skall beskriva hur de tillämpar dessa metoder nationellt. Därför skall medlemsstaterna enligt artikel 5 i rådets direktiv 96/16/EG om mjölkstatistik årligen skicka en rapport om de metoder som tillämpas.

I juli 1999 hölls ett särskilt möte i Luxemburg med arbetsgruppen för mjölkstatistik inom Ständiga kommittén för jordbruksstatistik. Huvudsyftet med detta möte var att upprätta en förteckning över de metodproblem, som påträffats vid tillämpningen av rådets direktiv 96/16/EG och kommissionens beslut 97/80/EG, samt att diskutera möjliga lösningar. Från slutet av sommaren 1999 har dessutom de metodiska svårigheterna kunnat preciseras bättre genom olika bilaterala kontakter med experter i arbetsgruppen för mjölkstatistik.

4.2. Svårigheter vid tillämpningen av beslut 97/80/EG

Vissa svårigheter vid tillämpningen av lagstiftningen rörande mjölkstatistik har kartlagts, men med hänsyn till att området är komplicerat återstår en rad tekniska frågor att klarlägga. Bland dessa kan några konkreta fall nämnas:

* Definitionen av smör har ändrats i den nya lagstiftningen genom att posten "Andra mjölkprodukter av mjölkfett" lagts till före biprodukter på listan. Det finns därför ett brott i de kronologiska serierna som måste behandlas korrekt.

* Samma problem uppstår vid mjölkpulver, där produktsortimentet kompletterats genom att posten "Andra pulverprodukter" lagts till.

* Den emellanåt otillräckliga tillförlitligheten i de använda omräkningskoefficienterna, t. ex. för mjölk, smör och vassle.

* Det i en del medlemsstater emellanåt föga sammanhängande och varierande förhållandet mellan insatskoefficienterna för helmjölk och skummjölk.

* I vissa fall, och i brist på fullständiga uppgifter om fetthalten samt om ingående helmjölk och skummjölk, är det svårt att göra en balansräkning över användningen av mjölk, och att göra en jämförande utvärdering av å ena sidan "fett/proteinmetoden" och av å den andra "helmjölk/skummjölksmetoden" [9].

[9] Kommissionen skulle även godkänna de skattningar medlemsstaterna levererat.

* Ändringarna av treårsuppgifterna framtvingar ändringar i vissa statistiktabeller för att få jämförbarhet mellan serier som utgår från de två lagstiftningarna.

I protokollet från mötet om metodfrågor [10] i juli 1999 med arbetsgruppen för mjölkstatistik ställdes krav på medlemsstaterna att förse Eurostat med en lista över andra metodproblem som påträffats vid tillämpningen av lagstiftningen.

[10] Ett första sammanfattande protokoll sändes till medlemsstaterna veckan efter sammanträdet den 8-9 juli 1999. Det slutliga protokollet sändes till medlemsstaterna den 4 oktober 1999.

4.3. Försenad insändning

När det gäller försenad inlämning av mjölkstatistiken, föreskrivs i lagstiftningen att månadsuppgifter skall inlämnas senast 45 dagar efter den månad de avser. Års- och treårsuppgifter skall inlämnas i juni respektive september året efter det år de avser. Syftet är att databaserna skall kunna aktualiseras snabbt och att snabb, harmoniserad och tillförlitlig information på europeisk nivå skall levereras med kortast möjliga dröjsmål.

Eurostat har gjort en analys av medelantalet dagar för insändning av månadsuppgifter från medlemsstaterna och Efta-länderna under 1997/1998 och t.o.m. september 1999. Enligt denna levererar en tredjedel av länderna uppgifterna regelbundet och i tid. För vissa länder måste emellertid konstateras en betydande försening på 60-80 dagar utöver den gräns på 45 dagar, som föreskrivs i lagstiftningen. Det bör erinras om att medlemsstaterna, då lagstiftningen reviderades, gick med på att förbättra det otillfredsställande läget vid inlämnande av månads- och årsstatistiken, om veckostatistiken avvecklades.

I stort sett har emellertid en förbättring skett efter 1996 i jämförelse med tidigare år. Vissa medlemsstater bör dock anstränga sig ytterligare. Förseningarna för års- och treårsuppgifter är förhållandevis mindre.

4.4. Återanvändning i mjölkindustrin

När det gäller upprättande av månads-, års- och treårstabeller är de årliga metodrapporterna av värde endast om de innehåller tillräckligt med uppgifter inte endast om de frågeformulär, som använts och metoderna för överföring av uppgifter till gemenskapens frågeformulär, utan även om de metoder som tillämpats för att undvika dubbel redovisning och följaktligen hur återanvändning beaktats. Korrekt kunskap om och behandling av återanvändningen är en första förutsättning för den eftersträvade balansräkningen mellan tillgång och användning enligt konceptet för nationellt mejeri.

Kunskap om återanvändningen inom kedjan skulle i hög grad underlätta utvärderingen av uppgifterna samt deras tillförlitlighet och jämförbarhet. För närvarande måste det konstateras, att hänsynen till återanvändning orsakar stora problem i mjölkstatistiken. En genomgång av de metodrapporter som inlämnats av medlemsstaterna visar skillnader i deras behandling: antingen har uppgifterna erhållits direkt ur de frågeformulär som lämnats till mejerierna, eller också har de sökta resultaten nåtts genom en mer teoretisk beräkning med hjälp av koefficienter och skattningar. Dessutom skulle kunskap om återanvändningen göra det möjligt att avsevärt förbättra kvaliteten på balansräkningarna över mjölkproduktsförsörjningen.

Om de mål, som fastställs i gällande lagstiftning skall nås, och balansräkningar över tillgång till och användning av mjölk upprättas, gäller emellertid i allmänhet principen att statistiken framställs enligt konceptet för nationellt mejeri, dvs. att dubbel redovisning beroende på återanvändning undviks. I princip kan detta ske genom att "nettometoden" används direkt, eller att "bruttometoden" används men att återanvändningen dras ifrån.

Under mötena med arbetsgruppen för mjölkstatistik uttalade sig vissa medlemsstater för en "bruttometod", dvs. att den totala produktionen av mjölkprodukter mäts och medtas återanvändningen, och att denna i fortsättningen särskiljs med hänsyn till dess användning för att undvika dubbel redovisning när balansräkningar över mjölkanvändningen upprättas. Denna metod skulle dessutom få den fördelen att den bättre harmoniserar mjölkstatistiken enligt rådets direktiv 96/16/EG med försörjningsbalanserna för olika mjölkprodukter och statistiken över yttre handel med mjölkprodukter. Frågan kommer att diskuteras ytterligare vid kommande möten med arbetsgruppen för mjölkstatistik. De metodiska svårigheterna vid tillämpningen av nuvarande lagstiftning bör så småningom kunna lösas i takt med de resultat som nås.

5. Slutsatser

I stort sett kan genomförandet av rådets direktiv 96/16/EG enligt tillämpningsbestämmelserna i kommissionens beslut 97/80/EG fortsätta enligt de allmänna linjer som beskrivs i början av denna rapport, under förutsättning av att nödvändiga tolkningar görs på metodplanet för en korrekt överföring av uppgifter.

Beträffande utvidgningen av den årliga statistiken över protein, är den erfarenhet, som vunnits och de pilotstudier, som hittills genomförts i medlemsstaterna, inte tillräckliga för att kommissionen skall kunna utarbeta nya förslag till en definitiv period:

* Det är å ena sidan ännu inte möjligt att ur insamlade uppgifter om proteinhalten grunda balansräkningar över mjölkens utnyttjande. Metoderna för mätning eller skattning lämnar inte tillräckligt tillförlitliga resultat, och de ger för närvarande inte en harmoniserad statistik.

* Kommissionen beklagar å andra sidan att disponibla uppgifter om "helmjölk/skummjölksmetoden" inte under observationsperioden om tre år möjliggör en tillfredsställande jämförelse på metodplanet med "fett/proteinmetoden" trots de uttryckliga bestämmelserna i direktivet från 1996.

För att bevara de erfarenheter som vunnits vid proteinmätningen och förse kommissionen med mer exakta och fullständiga uppgifter för att den i förekommande fall skall kunna utarbeta ett förslag till en definitiv period, anser kommissionen det önskvärt att medlemsstaterna i nära samarbete med kommissionen fullföljer och fördjupar sina erfarenheter på detta område. Det utbyte av metoder, som arbetsgruppen för mjölkstatistik inlett i ämnet, bör fortsätta, för att förbättra harmoniseringen av dessa och tillvarata positiva erfarenheter i vissa medlemsstater.

Om utvecklingen följaktligen går mot att proteinet ges ökad betydelse i produktsortimentet, bör "fett/proteinmetoden" få en starkare ställning i statistiken.

Beträffande de övriga synpunkterna på tillämpningen av rådets direktiv 96/16/EG ger kommissionen följande rekommendationer:

1. Det krävs att metodarbetet fördjupas inom sektorn för statistik över mjölk och mjölkprodukter. Eurostat kommer i mån av tillgång till finansiering att organisera ytterligare möten för att bättre definiera de problem medlemsstaterna mött vid tillämpningen av den nya lagstiftningen. Dessutom kommer Eurostat att intensifiera de bilaterala kontakterna med medlemsstaternas experter i tekniska frågor. En "Tillämpningshandbok" över aktuell lagstiftning skulle bli till nytta, inte endast för statistikproducenterna i de nationella statistikmyndigheterna och Eurostat utan också för användarna [11].

[11] Dessutom kommer en tillämpningshandbok att bli ett värdefullt hjälpmedel för det tekniska arbete som skall genomföras med de länder som kandiderar för anslutning.

2. Eurostat skulle, inom de gränser som sätts av sekretessen, kunna upprätta en förteckning över den genomsnittliga in- och utgående proteinhalten i de viktigaste mjölkprodukterna i Europa, som i sin tur skulle kunna utnyttjas vid en allmän beräkning av tillgång till och användning av protein. Förteckningen skulle utarbetas på grundval av de årliga uppgifter för protein, som medlemsstaterna lämnar inom ramen för de arbetsprogram, som föreskrivs i det berörda direktivet.

3. Övergång till en "bruttometod" för mjölkstatistik med klart särskiljande av återanvändning skulle ge bättre kvalitet på balansräkningarna över tillgång på och användning av mjölk, så att dubbelredovisning undviks och balansräkningar upprättas enligt det allmänna synsätt, som präglar gällande lagstiftning dvs. enligt konceptet för nationellt mejeri.

4. Kommissionen vidhåller kravet på att fristerna för insändande av månads-, års- och treårsuppgifter enligt lagstiftningen bättre iakttas, eftersom avvecklingen av veckostatistiken, månadsstatistiken över produktionen av kasein och kaseinater, statistiken över ingående kvantiteter vassle, samt den leverans av regional statistik som föreskrivs i tidigare lagstiftning, skulle underlätta medlemsstaternas arbetsbörda och medverka till att öka respekten för fristerna för insändande av andra tabeller för mjölkstatistik.

5. Om förslagen 1-3 ovan utvecklas, kommer de att genomföras under iakttagande av sekretess, dvs. Eurostat och medlemsstaterna skall strikt tillämpa de rättigheter och skyldigheter, som gäller för sekretess. Det måste dock understrykas, att den ökande mängden sekretessbelagda uppgifter på längre sikt kan göra dem så oåtkomliga, att det blir omöjligt att upprätta europeiska serier. Denna fråga är värd särskild uppmärksamhet från medlemsstaternas sida, och kommer att finnas med på dagordningen vid de expertmöten med medlemsstaterna som kommissionen förbereder.