I detta kapitel belyser vi de områden där det finns stor potential för att undanröja ytterligare hinder enligt kommissionens förberedande arbete tillsammans med intressenterna (undersökning, samråd och workshoppar). Här beskrivs hur kommissionen kan bidra positivt genom egna insatser och genom att stödja andra viktiga aktörer.

Varje avsnitt innehåller en kort beskrivning av problemen och de illustreras med exempel och/eller bra lösningar (du hittar en mer detaljerad beskrivning av dem i det åtföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar). Kapitlet innehåller också en snabb genomgång av de åtgärder som kommissionen eller nationella institutioner håller på att vidta. När så är möjligt föreslår vi också nya åtgärder som kommissionen ska vidta eller som vi rekommenderar för medlemsstaterna och andra berörda.

3.1.Fördjupat samarbete och utbyte

För att nya initiativ från kommissionen ska kunna få full önskad positiv effekt i gränsområdena måste det till fördjupade och effektiva mekanismer för det gränsöverskridande samarbetet. Oavsett om dessa mekanismer införs på institutionell nivå eller ej måste de avspegla principen om styrning på flera nivåer i EU:s beslutsfattande. Det finns redan ett antal sådana mekanismer.

Bra lösning: På mellanstatlig nivå har Nordiska ministerrådet och Beneluxunionen infört processer för att identifiera och ta itu med bilaterala gränshinder. På regional nivå har Oberrheinkonferensen och Greater Copenhagen and Skåne Committee utvecklat institutionaliserade metoder för att identifiera lokala hinder och ta fram lösningar.

Kommissionen uppmanar medlemsstaterna och regionerna att fortsätta att hålla regelbundna samtal om gränsfrågor. Medlemsstaterna och regionerna bör ägna mer uppmärksamhet åt grundläggande europeiska integrationsbegrepp, som ömsesidigt erkännande och anpassning av regler och förfaranden. De uppmanas att ta vara på möjligheterna att ingå avtal och konventioner fullt ut. De fyra makroregionala strategierna kan t.ex. vara en lämplig ram för gränsöverskridande institutionellt samarbete. När samarbete uttryckligen krävs enligt EU-lagstiftningen, vilket t.ex. är fallet i många miljörättsakter, bör detta också användas fullt ut.

Åtgärd: För att stödja processen och se till att bra lösningar sprids, kommer kommissionen att skapa ett EU-omfattande professionellt nätverk online där berörda parter kan lägga fram och diskutera rättsliga och administrativa gränsfrågor. Nätverket kommer att använda Futurium – en befintlig webbplattform som kommissionen har skapat – och det kommer att modereras av kommissionen via kontaktpunkten för gränserna.

Åtgärd: Dessutom kommer kommissionen att inleda en öppen inbjudan att lämna förslag till pilotprojekt före utgången av 2017. Inbjudan kommer att rikta sig till myndigheter som vill lösa ett eller flera rättsliga eller administrativa problem som är specifika för gränsområden. Projekten kan t.ex. handla om att förbättra kompatibiliteten mellan administrativa system, underlätta rörlighet för arbetskraft genom bättre möjligheter att få kvalifikationer erkända, eller harmonisera rättsliga normer. Projekten kommer att ge underlag för fortsatta undersökningar av innovativa sätt att lösa gränsfrågor. Resultatet ska sammanfattas i ett slutligt kompendium som kommer att få stor spridning och som ska användas för att öka medvetenheten och kapaciteten hos de viktigaste aktörerna. Inbjudan att lämna förslag ska vara öppen för alla offentliga organ som vill engagera sig för att hitta lösningar på gränsfrågor inom sitt kompetensområde. Upp till 20 pilotprojekt kommer att väljas ut på grund av att de har ett stort demonstrationsvärde och stor replikerbarhet.

3.2.Förbättra lagstiftningsprocessen

Många av gränsområdenas svårigheter kan förklaras av skillnaderna mellan olika regelverk i de nationella rättsliga och administrativa systemen. Även när det finns en rättslig EU-ram har medlemsstaterna en viss grad av flexibilitet och självbestämmande över hur de införlivar EU-lagstiftningen i sina nationella system. Ofta har vissa standardnivåer som föreskrivs i EU-lagstiftningen införlivats med olika skärpa i olika medlemsstater. När två olika system sedan möts vid de inre gränserna kan detta skapa svårigheter och ibland även rättslig osäkerhet, vilket leder till merkostnader.

I sitt paket om bättre lagstiftning som antogs 2015 föreslog kommissionen åtgärder för att se till att alternativen tar hänsyn till territoriella aspekter. Detta kan man framför allt åstadkomma med grundliga konsekvensbedömningar av lagstiftning som innehåller territoriella inslag.

Bra lösning: Ett oberoende organ (Institute for Transnational and Euregional Cross-Border Cooperation and Mobility vid universitetet i Maastricht) gör gränsöverskridande konsekvensbedömningar av kommande nationell lagstiftning och EU-lagstiftning baserat på ett arbetsprogram som har utarbetats tillsammans med nationella, regionala och lokala berörda parter vid Nederländernas gränser mot Tyskland och Belgien.