[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 11.9.2008

KOM(2008)561 slutlig

KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT

LÄGESRAPPORT OM DEN EUROPEISKA RYMDPOLITIKEN

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 4

2. Rymdtillämpningar 4

2.1. Program för satellitbaserad radionavigation: Galileo och Egnos 4

2.2. Jordobservation: GMES 6

2.3. Säkerhet och försvar 8

3. Grunderna för rymdverksamheten 9

3.1. Naturvetenskap och teknik 9

3.2. Tillträde till rymden 10

3.3. Utforskning av solsystemet, internationell rymdstation, bemannade rymdfärder 10

4. En konkurrenskraftig europeisk rymdindustri 11

5. Styrning 12

5.1. Institutionella och finansiella ramar 12

5.2. Det europeiska rymdprogrammet 12

5.3. Internationella förbindelser 13

6. Framtidsfrågor 13

6.1. FN:s etiska regler för verksamhet i yttre rymden 13

6.2. Rymdinfrastrukturens säkerhet och situationsmedvetenhet på rymdområdet 14

ANNEX Elements for a European Strategy for International Relations in Space 15

I. Background 15

II. Principles 16

III. Objectives 17

IV. Methodology 17

1. INLEDNING

Efter rymdrådets resolution som antogs i maj 2007 ges i denna rapport en översiktlig beskrivning av de viktigaste framsteg som gjorts under det första året för tillämpningen av den europeiska rymdpolitiken, som utformades av Europeiska kommissionen i samarbete med Europeiska rymdorganisationens (ESA:s) generaldirektör (KOM(2007) 212). Behovet av att fastställa en europeisk rymdpolitik har även erkänts av EU:s stats- och regeringschefer. EU:s och ESA:s medlemsstater framhöll att politiken i första hand bör inriktas på det fortsatta genomförandet av programmen Galileo och GMES, utarbetandet av en strategi för internationella relationer i rymden och behovet av att utveckla ändamålsenliga instrument och finansieringsordningar för gemenskapens rymdverksamhet, och i andra hand samordningen och synergieffekterna, ur ett användarperspektiv, av militär respektive civil rymdverksamhet i form av rymdprogram och rymdteknik. I rapporten beskrivs såväl de viktiga framsteg som gjorts sedan maj 2007 och de kommande åtgärder som prioriteras för nästa period.

2. RYMDTILLÄMPNINGAR

2.1. Program för satellitbaserad radionavigation: Galileo och Egnos

Galileo och Egnos[1] är europeiska investeringar i väsentlig europeisk infrastruktur för sådana viktiga tillämpningar som gränskontroll, transportstyrning och logistik, finansiella transaktioner och övervakning av central energi- och kommunikationsinfrastruktur. I slutet av 2007 antog rådet sina slutsatser om omprofilering av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen och om programmens utveckling i framtiden, inklusive styrnings- och upphandlingsaspekterna, på grundval av heltäckande offentlig EU-finansiering av uppbyggnadsfasen .

Styrning

Den offentliga styrningen av programmen ska grunda sig på principen om en strikt ansvarsfördelning mellan Europeiska kommissionen, tillsynsmyndigheten för det europeiska GNSS-systemet och ESA. Europeiska kommissionen kommer att ansvara för den övergripande styrningen av programmen i egenskap av förvaltare av de europeiska GNSS-programmen. ESA kommer att inneha rollerna som offentlig upphandlare med sikte på fullständig driftskapacitet för Galileo och som utvecklare av programmen. Tillsynsmyndigheten ska i enlighet med kommissionens riktlinjer utföra vissa uppgifter i anslutning till programmen. Dessutom kommer det att inrättas en ny interinstitutionell panel för Galileo, med företrädare för rådet, Europaparlamentet och kommissionen, som ska följa programmen.

Programmens genomförande

Viktiga tekniska framsteg har gjorts när det gäller utvecklingsfasen för Galileo liksom fasen för dess validering i omloppsbanan. Uppskjutningen av Galileos andra experimentsatellit GIOVE-B den 27 april 2008 blev en framgång. Den ska fungera tillsammans med den första experimentsatelliten GIOVE-A, och är försedd med central ny teknik som ska testas i rymden och som behövs för att Galileo-systemen ska kunna fungera, bl.a. som det mest exakta atomur som någonsin sänts upp i rymden.

De kompletterande gemenskapsmedel[2] som anslagits för genomförandet av programmen Galileo och Egnos är 3405 miljoner euro för perioden 1 januari 2007–31 december 2013. De första fyra fungerande Galileosatelliterna kommer att sändas upp under 2010 och då kommer även den nödvändiga infrastrukturen för markkontroll att vara installerad.

I linje med den reviderade förordningen om satellitnavigeringsprogrammen[3] utlyste kommissionen och ESA den 1 juli 2008 en ansökningsomgång för upphandling av de återstående 26 satelliterna tillsammans med infrastrukturen för markkontroll. Målet är att fullständig driftskapacitet för Galileo (30 satelliter med markstationer) ska vara uppnådd 2013.

Samtidigt tas Egnos-infrastrukturen successivt i drift. Egnossystemet är en infrastruktur för övervakning och korrigering av signaler som sänds ut av de befintliga globala satellitnavigeringssystemen, för att göra dem anpassade för säkerhetskritiska navigeringstillämpningar. Överföringen av Egnos tillgångar från ESA till Europeiska gemenskapen ska äga rum i början på 2009.

Internationellt samarbete

Europeiska kommissionen och ESA har inlett internationellt samarbetet för att säkra nödvändig tillgång till resurser (frekvenser, teknik, tillgång till markstationer) för uppbyggnad av Egnos och Galileos infrastrukturer.

Viktiga utmaningar:

( Fullbordande av valideringsfasen i rymden genom att de fyra första reguljära Galileosatelliterna färdigställs och skjuts upp 2010.

( Genomförande av rådets slutsatser från 2007 om omprofilering av Galileo, inklusive styrningsarrangemangen och relevanta avtal med ESA.

( Fullföljande av ansökningsomgången för upphandling av de återstående 26 Galileosatelliter som ska tas i bruk, med infrastruktur för markkontroll.

( Åtföljande lagstiftning och politiska åtgärder med avseende på faktorer som skadeståndsansvar och exportkontroll, tillgång till offentligt reglerade tjänster och genomförande av programmets driftsfas.

( Fortsätta att främja tillämpningar som till fullo utnyttjar Egnos och i framtiden Galileos tjänster, bl.a. intelligenta transportsystem. Kommissionen kommer att föreslå en relevant handlingsplan och en europeisk plan för radionavigation på grundval av grönboken om satellitnavigationstillämpningar, som publicerades i december 2006.

2.2. Jordobservation: GMES

GMES – det europeiska initiativet för global övervakning för miljö och säkerhet – genomförs nu successivt, med målet att riktade jordobservationstjänster ska täcka EU-medborgarnas behov på områdena miljö, säkerhet, katastrofhantering och klimatförändring.

Tjänster

GMES förutsätter integration av data från rymdbaserad jordobservation och in situ-jordobservation till fungerande europeiska tillämpningar. För tre användarinriktade GMES-tjänster inom katastrofhantering, markövervakning och havsövervakning kommer det preoperativa skedet att ha uppnåtts vid utgången av 2008. Arbetet har också inletts med att kartlägga användarkrav på säkerhetstjänster och utveckla ytterligare en pilottjänst inom atmosfärövervakning, och med att utreda hur GMES kan bidra till att motverka klimatförändringar .

För att vi ska kunna ta itu med klimatförändring och andra miljöfrågor behövs mer forskning som kan ge kunskap om dessa företeelser och förmåga att bedöma tillförlitliga data från olika källor, bl.a. satelliter. Fortlöpande och oavbruten inhämtning och analys av högkvalitativa satellitdata om viktiga klimatvariabler ( essential climate variables, ECV ) stöds genom Eumetsats och ESA:s relevanta program. Ett klimatförändringsinitiativ från ESA håller på att utarbetas inför mötet i november 2008 i ESA:s ministerråd. Initiativet syftar till att konsolidera och bevara dess arkiv med jordobservationsdata från 30 år, så att de kan ställas till klimatforskningscentrens förfogande för en ny analys av dessa data.

Under åren 2008–2010, under GMES preoperativa fas, har en samordnad insamling av data för GMES-tjänsterna under den perioden säkerställts genom ett gemenskapsbidrag till ESA på 48 miljoner euro. Eumetsat har även beslutit att alla data och produkter från dess satelliter som är i drift och från dess arkiv kostnadsfritt ska ställas till GMES förfogande under denna period.

Totalt har för perioden 2002–2009 100 miljoner euro avsatts till ESA:s enhet för GMES-tjänster, för uppbyggnad av tjänsterna. Genom sjunde ramprogrammets tema rymdforskning stöds utvecklingen och konsolideringen av GMES-tjänsterna med 35 miljoner euro 2007 och 70 miljoner euro 2008.

Progamplanering och institutioner

Rymdrådets möte i maj 2007 konstaterade att GMES nu efter tio år av FoU-finansiering behöver få en egen fast grund att stå på för att kunna erbjuda långsiktiga tjänster.

Dess långsiktiga överlevnad kräver ändamålsenliga administrativa och institutionella ramar. GMES baserar sig på flera sammanlänkade komponenter (tjänstekomponenten, rymdkomponenten, in situ-komponenten) som producerar data och information för användare och för vidare behandling i tjänstesektorn längre ned i användarkedjan. Kommissionen planerar att föreslå ändamålsenliga styr- och finansieringssystem i ett meddelande till rådet och Europaparlamentet hösten 2008.

GMES jordbaserade infrastruktur är en tillgång som innehas av medlemsstaterna och deras lokala eller regionala myndigheter. Man kommer därför att be dessa myndigheter åta sig att fortsätta tillhandahålla data. En arbetsgrupp för in situ-observationer, som består av företrädare för medlemsstaterna och stöds av Europeiska miljöbyrån har inrättats med uppgift att hantera frågor som gäller samordning av infrastrukturen i EU och harmonisering av utbytet av data.

Utvecklingen av rymdkomponenten

ESA ansvarar för samordningen av alla europeiska bidrag till GMES rymdkomponent med utgångspunkt i användarnas behov. ESA kommer att genomföra utvecklingen av ett satellitsystem ( Sentinels ) med dess marksegment genom ESA:s GMES-rymdkomponentprogram.

Gemenskapsbidraget till ESA:s GMES-rymdkomponentprogram grundar sig på ett avtal mellan gemenskapen och ESA, och gemenskapen bidrar med 419 miljoner euro till den totala kostnaden på 3120 miljoner euro för rymdkomponentens segment 1. En ändring förväntas införas i avtalet för att täcka det förutsedda gemenskapsbidraget på ytterligare 205 miljoner euro för segment 2. Detta kommer att underställas ESA:s ministerrådsmöte i november för godkännande.

Internationellt samarbete

På det meteorologiska området har det redan visats att EU, för att säkerställa tillgången till ett brett spektrum av data globalt, måste hitta en bra avvägning mellan en oberoende jordobservationskapacitet och ett samarbete med länder utanför EU, särskilt inom samordning av infrastruktur för jordobservation och inom utbyte av data. När det gäller multilateralt samarbete är EU redan mycket aktivt inom GEOSS-projektet[4] och GMES betraktas som det viktigaste europeiska bidraget till detta internationella projekt.

I december 2007 inleddes Lissabonprocessen om GMES och Afrika som svar på en begäran från Afrikanska unionen om att ta hänsyn till afrikanska användarkrav i GMES-tjänsterna.

Viktiga utmaningar:

( Upprätthålla ett starkt samband mellan kartläggningen av användarkrav och den fortsatta utvecklingen av tjänster och infrastruktur på ett kostnadseffektivt sätt.

( Stärka samordningen och det gemensamma engagemanget från alla berörda parters sida, särskilt medlemsstaternas, för in situ-infrastrukturen.

( Utverka ett åtagande från ESA:s medlemsstater och Europeiska gemenskapen för finansiering av GMES-rymdkomponentens segment 2.

( Vidareutveckla programplanerings- och finansieringsramen och den institutionella ramen för styrning av GMES som helhet och dess tjänster och rymd- och in situ-komponenter. Dessa ramar kommer att göra det möjligt att långsiktigt säkerställa driften.

2.3. Säkerhet och försvar

EU:s rymdkapacitet tillhandahåller i dag viktiga informationsverktyg för att tackla olika utmaningar inom miljö, ekonomi och säkerhet på det globala såväl som det regionala planet. Oberoende tillgång till information från rymden är alltså en strategisk tillgång för EU . EU måste ytterligare stärka sin förmåga att möta dessa utmaningar, bland annat på säkerhets- och försvarsområdet , både genom förbättrad samordning och genom utveckling av egen kapacitet.

Betydelsen för EU av egen rymdkapacitet och egna strategiska tillgångar betonades i den höga representantens och Europeiska kommissionens rapport 2008 om klimatförändringens konsekvenser för den internationella säkerheten . Rymdprogram som GMES och Galileo har samtidigt kapacitet för olika användningsområden och kan förutom för civila säkerhetssyften även användas för militära syften .

Inom ramen för befintliga EU-principer och institutionell behörighet arbetar Europeiska kommissionen och Europeiska unionens råds generalsekretariat för närvarande med att kartlägga relevanta användarkrav för GMES säkerhetstjänster , i samarbete med potentiella användare och politiska beslutsfattare samt med leverantörer och utvecklare av data. Efter en workshop anordnad av Europeiska unionens institut för säkerhetsstudier i Paris i juni 2007 ansågs följande nyckelområden intressanta att undersöka: gränsövervakning[5] , havsövervakning och stöd till EU:s yttre åtgärder . En horisontell åtgärd för informationssäkerhet håller på att genomföras som föreberedelse för genomförandeplanen för utbyte av data på säkerhetsområdet.

Med hänsyn till den komplexa kapacitet och kompetens som behövs för att tillhandahålla säkerhetsrelaterade data och tjänster har ett antal försöks- och pilotprojekt redan genomförts eller inletts inom ramen för gemenskapens forskningsprogram och ESA:s GMES-tjänster, med deltagande även från EU:s satellitcentrums sida. Ett exempel på detta är havsövervakningsprojektet Limes[6], som även svarar mot EU:s havspolitiska behov.

För att uppnå bättre samordning mellan civil rymdverksamhet och säkerhets- och försvarsrelaterad rymdverksamhet har Europeiska kommissionens avdelningar och Europeiska unionens råds generalsekretariat inlett en strukturerad dialog där även Europeiska försvarsbyrån och EU:s satellitcentrum deltar. Syftet är att utbyta information och optimera synergieffekterna av de olika aktörernas verksamhet och program inom ramen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken och annan EU-politik.

Viktiga utmaningar:

( Fortsätta med den strukturerade dialogen mellan EU:s relevanta institutioner och organ i syfte att skapa synergieffekter mellan de olika aktörernas verksamhet och program.

( Fortsätta kartlägga användarkrav för GMES säkerhetstjänster, och engagera potentiella användare, politiska beslutsfattare, producenter av data och systemutvecklare i detta, och samtidigt fortsätta med försöks- och pilotprojekt inom ramen för relevanta program.

3. GRUNDERNA FÖR RYMDVERKSAMHETEN

3.1. Naturvetenskap och teknik

EU, ESA och deras medlemsstater har uppmärksammat behovet av att fortsätta investera kraftigt för att upprätthålla sitt ledarskap inom rymdrelaterad naturvetenskap och teknik . Detta återspeglas i relevanta ESA-program och i EU:s forskningsprogram (sjunde ramprogrammet).

Sjunde ramprogrammet omfattar särskilt en ökad satsning på forskning inom rymdrelaterad vetenskap och teknik för att stärka grunden för rymdverksamheten. Samordningen av EU:s sjunde ramprogram och ESA:s teknikprogram har stärkts väsentligt under det gångna året.

Europa har bibehållit sin höga ambitionsnivå inom innovation och har kartlagt den viktigaste tekniken och sett till att finansiera den. Samtidigt har man i Europa noggrant övervakat tekniköverföringar, såväl av säkerhetsskäl som av kommersiella skäl. Europeiska kommissionen, ESA och EDA bedriver ett nära samarbete på detta område. Ett gemensamt evenemang anordnas den 9 september 2008 för att höja den politiska medvetenheten när det gäller att fastställa en harmoniserad strategi som är gemensam för hela Europa för central teknik som gör Europa oberoende på rymdområdet. ESA kommer att föreslå sitt ministerråd i november 2008 ett programelement om central rymdteknik, europeiskt strategiskt oberoende och konkurrenskraft för Europas industri.

ESA:s obligatoriska naturvetenskapsprogram kompletterar dess första tjugoåriga långtidsprogram som inleddes 1984 under benämningen Horizon 2000. I början av 2009 skjuts såväl rymdobservatoriet Herschel som rymdfarkosten Planck upp av en Ariane 5-bärraket. Ett flertal forskningssatelliter och rymdteleskop, bl.a. Newton och Integral[7], har sänts upp inom ramen för programmet.

Viktiga utmaningar:

( Upprätthålla åtaganden och investeringar i rymdrelaterad naturvetenskap och teknik.

( Fastställa en harmoniserad, gemensam europeisk strategi för teknik som är nödvändig för en oberoende europeisk rymdteknik. ESA kommer att förelägga sitt ministerrådsmöte 2008 ett programförslag som gäller dessa frågor.

3.2. Tillträde till rymden

Oberoende, tillförlitligt och kostnadseffektivt tillträde till rymden är av största vikt för genomförande av den europeiska rymdpolitiken.

Successivt kommer ett flexibelt utbud av bärraketer att erbjudas genom en enda operatör från den europeiska rymdhamnen i Guyana, med ESA:s bärraket Vega och den ryska bärraketen Sojuz vid sidan av Ariane 5. Dessutom skjuts flera europeiska satelliter av medelstorlek upp med hjälp av ryska bärraketer från rymdhamnen i Baikonour.

Under 2006–2007 sände Arianespace sammanlagt upp 22 telesatelliter i rymden genom elva framgångsrika uppskjutningar med Ariane 5, och svarade således för ca 80 % av alla kommersiella satellituppskjutningar 2007. Sju uppskjutningar planeras under 2008.

Viktiga utmaningar:

( Att kunna upprätthålla Arianespaces ställning som den viktigaste uppskjutningstjänsten på marknaden är mot bakgrund av den nuvarande ogynnsamma växelkursen mellan dollarn och euron är en betydande utmaning för Europa. Det är nödvändigt att ta itu med denna fråga under 2008.

( ESA bör utarbeta scenarion för nästa generation av bärraketer.

3.3. Utforskning av solsystemet, internationell rymdstation, bemannade rymdfärder

ESA och ett antal medlemsstater har spelat en nyckelroll vid fastställandet av en internationell rymdforskningsstrategi och utarbetandet av ett ramverk för internationell samordning av nationer som deltar i bemannade rymdfärder genom den internationella samordningsgruppen för utforskningen av rymden ( International Space Exploration Coordination Group , ISECG) Flera viktiga europeiska rymduppdrag har genomförts eller förbereds för närvarande.

ESA:s initiativ ExoMars har i stor utsträckning utvecklats till ett högpresterande projekt för utforskning av Mars[8]. Samarbetsavtal har slutits mellan ESA och NASA för att öka projektets stabilitet och vetenskapliga värde. Samtidigt har även ett avtal slutits med den ryska federala rymdbyrån om samarbete med ett ryskt projekt som syftar till att hämta jordprover från Phobos, en av Mars månar.

Programmet för den internationella rymdstationen (ISS) ska fram till 2010 ha nått det stadium då rymdstationen är färdigmonterad, och den planeras ha en besättning på sex personer i maj 2009. Rymdstationen erbjuder unika möjligheter till grundforskning och tillämpad forskning. Den europeiska medverkan i den framgångsrika uppskjutningen av Node2[9] i oktober 2007, laboratoriet Columbus i februari 2008, den automatiska transferfarkosten (ATV-1) Jules Verne i mars 2008 och närvaron av europeisk besättning ger Europa en synlig roll i detta projekt. Dessa framgångar har bekräftat Europas förmåga att lämna ett betydande bidrag till den internationella rymdforskningen och även öka sin andel i ISS, som nu är 8 %. Nu är tiden inne att skörda frukterna av långtidsinvesteringarna till gagn för vetenskapliga framsteg och för att förbereda utforskningen av solsystemet. Men utforskningen av rymden är mycket resurskrävande och måste därför vara ett internationellt åtagande.

Viktiga utmaningar:

( De betydande resurser som behövs för utforskning av rymden kräver ett starkt åtagande från Europas sida att fastställa sitt bidrag och sammanföra sina resurser för att kunna erbjuda ett sammanhållet och effektivt europeiskt bidrag till det internationella initiativet.

( Europeiska kommissionen har för avsikt att föra en politisk debatt för bedöma vilket bidrag EU kan lämna till detta projekt.

4. EN KONKURRENSKRAFTIG EUROPEISK RYMDINDUSTRI

Den kommersiella rymdmarknaden har skapat en betydande värdekedja inom härledda tjänster men har också producerat samhällsekonomiska och indirekta vinster. Det behövs dock offentliga åtaganden för att skapa en kritisk massa som kan dra till sig ytterligare offentliga och privata investeringar. De europeiska initiativen Galileo och GMES kommer att skapa viktiga tillfällen för användarinriktade tillämpningar och tjänster och bidra till uppkomsten av nya europeiska marknader längre ned i förädlingsledet .

De europeiska användarnas föränderliga behov förutsätter att integrerade rymdsystem byggs upp, där satellit- och markbaserad telekommunikation, positionsbestämning och övervakning integreras sömlöst på områden av strategisk, ekonomisk och samhällelig betydelse. Utvecklingen av GMES- och Galileo-tjänster och integreringen av dessa i satellitkommunikationen har fått stöd ur gemenskapens ramprogram för FoTU. ESA håller på att utarbeta ett förslag till ett program för att främja integrering av tillämpningar, för att systematiskt stödja användning av integrerad rymdteknik i ett brett spektrum av operativa tjänster.

Från den europeiska rymdpolitikens sida har man framhållit behovet av en industripolitik som tar hänsyn till rymdsektorns särdrag. Regelverket är av avgörande betydelse inom all industripolitik. Europeiska kommissionen har inlett ett samrådsförfarande med industrin för att kartlägga dess behov av reglering eller avreglering på rymdområdet. Dessutom har kommissionen uppdragit åt Europeiska standardiseringskommittén (CEN) att göra en bedömning av framtida standardiseringsbehov i rymdsektorn och utarbeta ett förslag till standardiseringsprogram för rymden. I en genomförbarhetsstudie som lades fram i juni 2008 presenterades de sektorer där en ingående behovsanalys kommer att genomföras.

Med hänsyn till den dokumenterade erfarenheten inom satellitkommunikation är ESA alltmer framgångsrik med att engagera partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn i sina utvecklingsprogram, inklusive offerter gällande nyttolaster vid rymduppdrag från intresserade privata satellitoperatörer.

Viktiga utmaningar:

( Stödja fortsatt integrering av satellitbaserade och jordbaserade observationstjänster, navigations- och kommunikationstjänster för att stärka marknaderna för tillämpningar och tjänster längre ned i förädlingskedjan.

( Vidareutveckla en industripolitik där det tas hänsyn till rymdsektorns särdrag, och stimulera innovation och konkurrens samtidigt som industrin ges stöd för att kunna klara av cykliska variationer i efterfrågan när det gäller att kunna investera i teknik och garantera att central teknik upprätthålls.

( Fullfölja pågående behovsanalys i fråga om reglering respektive avreglering i rymdsektorn, och i fråga framtida standardiseringskrav. Utarbeta ett standardiseringsprogram.

5. STYRNING

5.1. Institutionella och finansiella ramar

Ramavtalet mellan Europeiska gemenskapen och ESA trädde i kraft 2004 och förlängdes 2008 med fyra år till 2012. Avtalets ändamålsenlighet kommer att granskas fortlöpande.

De institutionella ramarna bör även fortsättningsvis omfatta verksamhet där medlemsstaterna deltar frivilligt i mellanstatliga former, med tilläggsanslag från varje deltagares forskningsbudget och enligt behovet gemenskapens driftsbudget.

Europeiska kommissionen utlyste en ansökningsomgång om en expertundersökning för att analysera de ramvillkor som har betydelse för den europeiska rymdsektorn. Denna analys ska framför allt fokuseras på finansieringsinstrument och finansieringsordningar som behövs för långtidsverksamhet på rymdområdet i Europa, och viktiga regleringsfrågor som har betydelse för den europeiska rymdsektorn.

Viktiga utmaningar:

( EU och ESA bör bedriva ett närmare och effektivare samarbete på grundval av ramavtalet, och samtidigt undersöka behovet av och metoderna för framtida justeringar.

( Arbeta med de framtida ramarna (programplanerings- och finansieringsram, institutionell ram) för styrning av den europeiska rymdverksamheten.

( Se till att långsiktigt säkerställa tjänsterna genom gemenskapsfinansiering av rymdtillämpningar.

5.2. Det europeiska rymdprogrammet

De första komponenterna i ett europeiskt rymdprogram, som bör omfatta all betydande europeisk och nationell programverksamhet, lades fram av Europeiska kommissionen och ESA i samband med den europeiska rymdpolitiken i april 2007.

Det europeiska rymdprogrammet är den praktiska tillämpningen av den europeiska rymdpolitiken, vars framgång förutsätter en samordnad europeisk strategi för rymdverksamheten. Det europeiska rymdprogrammet kommer att vidareutvecklas under 2009 genom högnivågruppen för rymdpolitiken, på grundval av rekommendationer från en särskilt tillsatt arbetsgrupp bestående av representanter för medlemsstaterna.

5.3. Internationella förbindelser

Med huvudsyftet att förbättra öppenheten och samordningen bland berörda parter inom den europeiska rymdpolitiken har det gemensamma sekretariatet för gemenskapen och ESA i samarbete med medlemsstaterna och Eumetsat utarbetat dokumentet Elements for a European Strategy for International Relations in Space (”byggstenar för en europeisk strategi för internationella förbindelser i rymden”), som bifogas.

I detta dokument framhålls europeiska rymdintressenters behov av och önskan om att tala med en röst på den internationella arenan . Syftet är att fastställa gemensamma principer och tillhandahålla ett verktyg för att berörda parter i den europeiska rymdpolitiken ska kunna dela och utbyta information om sin verksamhet och sina prioriteringar och samordna sina insatser . I dokumentets sägs det att det internationella samarbetet i rymden måste stå i samklang med prioriteringarna för EU:s yttre politik , t.ex. så att rymdsystemens möjligheter används för att skapa hållbar utveckling, särskilt i Afrika. Det internationella samarbetet måste dessutom bidra till det praktiska genomförandet av de europeiska rymdprogrammen.

Viktiga utmaningar:

( Ytterligare utveckla öppenheten och informationsutbytet om och samordningen av EU:s och ESA:s, deras medlemsstaters och Eumetsats internationella samarbete på rymdområdet, i linje med ”Byggstenar för en strategi för internationella förbindelser”.

( Fortsätta att utarbeta en heltäckande strategi för internationella förbindelser inom ramen för den europeiska rymdpolitiken, inklusive särskilda strategier för GMES och Galileo.

( Ytterligare stärka samstämmigheten mellan den europeiska rymdpolitiken, det internationella samarbetet i rymden och EU:s yttre politik.

6. FRAMTIDSFRÅGOR

6.1. FN:s etiska regler för verksamhet i yttre rymden

Med hänsyn till rymdverksamhetens globala karaktär och betydelsen av långsiktighet i rymdverksamheten och dess infrastrukturer har EU utarbetat ett utkast, som relevanta FN-organ anmodas ta ställning till, till etiska regler/riktlinjer för verksamhet i yttre rymden, som grundar sig på principen om fri tillgång till rymden för fredlig utforskning och användning, upprätthållande av säkerhet och integritet för satelliter i omlopp samt staters rätt till ett legitimt självförsvar.

Viktiga utmaningar:

( Fortsätta EU:s insatser för att stärka grunden för rymdverksamhetens och rymdsegmentets hållbarhet inom FN.

6.2. Rymdinfrastrukturens säkerhet och situationsmedvetenhet på rymdområdet

Varje störning i de rymdbaserade systemens tillgänglighet eller funktion skulle i dag kunna få betydande konsekvenser för säkerhet, trygghet och ekonomisk verksamhet. Det är därför mycket viktigt att kunna förstå och övervaka alla rymdföremål, själva rymdmiljön och eventuella hot och risker för rymdsystemen – att ha situationsmedvetenhet i fråga om rymden. Än har Europa inte en egen, oberoende kapacitet, utan är delvis beroende av USA:s data för att övervaka alla rymdföremål.

ESA håller därför på att utarbeta ett förslag till ett program för att skapa en europeisk kapacitet för situationsmedvetenhet i fråga om rymden. Vägledning om behoven och kraven för ett sådant system har tagits emot från användargrupper som företräder bl.a. civila användare, militären, driftsansvariga, försäkringsbolag, forskare och andra institutioner. Europeiska försvarsbyrån har inrättat en projektgrupp som fram till 2009 ska fastställa krav för situationsmedvetenhet i fråga om rymden ur den europeiska säkerhets- och försvarspolitikens synvinkel.

Enligt ESA:s förslag skulle ett sådant system grunda sig på befintliga europeiska markbaserade tillgångar och samarbete med tillgängliga rymdsegment, kompletterat med installation av ny markbaserad infrastruktur och med datacentra och rymdbaserade föregångstjänster. ESA diskuterar för närvarande med sina medlemsstater resultaten av en undersökning om styrning av situationsmedvetenhet avseende rymden och en datapolitik för detta. Europeiska unionens råds generalsekretariat, Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater kommer att engageras i diskussionen, även vad gäller internationella insatser i detta sammanhang.

Viktiga utmaningar:

( ESA och Europeiska kommissionen kommer att fortsätta med att kartlägga potentiella hot mot de rymdbaserade systemens funktion och sätt att övervaka dem, för att kunna skapa en europeisk kapacitet för situationsmedvetenhet i fråga om rymden, på grundval av ett programförslag från ESA.

ANNEX Elements for a European Strategy for International Relations in Space

I. BACKGROUND

Europe must remain a leader in space systems and an indispensable international partner providing first class contributions to global initiatives and exerting leadership in selected domains in accordance with European interests and values.

The European Space Policy has identified that, in order for Europe to respond to global challenges and to play a global role, the strategic mission of space activities in Europe must be to seek:

- to develop and exploit space applications serving Europe's public policy objectives and the needs of European enterprises and citizens, including in the field of environment, development and global climate change;

- to meet Europe's security and defence needs as regards space;

- to ensure a strong and competitive space industry which fosters innovation, growth and the development and delivery of sustainable, high quality, cost-effective services;

- to contribute to the knowledge-based society by investing strongly in space-based science, and playing a significant role in the international exploration endeavour; and

- to secure unrestricted access to new and critical technologies, systems and capabilities in order to ensure independent European space applications.

The impact assessment done by the European Commission [10] for the European Space Policy concluded that cooperation with key international partners is indispensable to the delivery of many of these objectives. Further refinement of the International Strategy will make use of the analyses performed annually by ESA on the global space sector and on the European space sector in the global context.

Optimal results in such cooperation can be achieved through an improved coordination of international cooperation activities across Europe and the sharing of resources in the best way.

International cooperation, embedded in the EU’s external relations, can also serve as a market-opener for the promotion of European technology and services in the space field and in this way reinforce this strategic industrial sector. In addition, it can support the promotion of the values as they have developed for Europe through projects focused on environmental protection, climate change, sustainable development, education, access to knowledge/data for support of the infrastructure of developing countries, and humanitarian actions.

The May 2007 Space Council Resolution on the European Space Policy, invited ‘…the European Commission, the ESA Director General and the Member States to develop and pursue a joint strategy and establish a coordination mechanism on international relations. This strategy should be consistent with Member State activities and is aimed at strengthening Europe’s role in the global space field and at benefiting from international cooperation, notably with respect to issues listed in Annex 3 [to the Resolution].’

The present European Strategy for International Relations in Space shall provide for a tool to enable stakeholders under the European Space Policy to coordinate actions and share information and resources and to define their relevant priorities in terms of actions and international partners and their respective roles.

II. Principles

( International cooperation on space is not a goal in itself. The fundamental principle underlying cooperation is that it must serve the interests of Europe while enabling it to contribute to global initiatives . It must contribute to the implementation of European Policy objectives, for example in the areas of environment, transport and agriculture, in coherence with European values.

( It must equally contribute to the practical implementation of European space programmes , through the optimisation of the available technical and financial resources.

( It needs to be coherent with and support the implementation of the EU external and trade policy priorities through greater systematic integration of space based applications and services into European foreign policies, whether at EU level, or nationally in coordination.

( It must seek to enhance the European space industry competitiveness in order to give the EU autonomous and independent decision making and policy implementation capabilities. Depending on the specific objective, and given the availability of European resources and capacities, a right balance has to be found in each case between cooperation and the sharing of resources among international partners, on the one side, and the creation and enhancement of autonomous European capacities , on the other side, through the development of European space based and space related assets and infrastructure, including technologies.

( Europe can cooperate in a substantial way with a limited number of parties. While dialogue and exchange of information could involve all partners with a substantial interest in space, practical international cooperation at a European level has to follow priorities set on the basis of the principle of mutual benefit and driven by political, programmatic and budgetary considerations.

( In pursuing international cooperation objectives and activities, European stakeholders are committed to fully comply with UN Treaties and Conventions, specifically those designed to address activities in outer space.

III. Objectives

The priority objectives of the European Strategy for International Relations in Space are to:

( Create synergies and complementarities between European services (notably GMES and GALILEO ), their international dimension , and key strategic policy objectives and demands of the European Union. Ensure EU autonomous capacity as well as interoperability, cooperation and exchange with global, regional and national services run by relevant international partners.

( Reinforce the contribution of Europe to global initiatives , such as through the development of GMES as European contribution to worldwide efforts in establishing a Global Earth Observation System of Systems (GEOSS), as well as through the Global Exploration Strategy (GES) Group. Make full use of the potential of European space systems for the relevant EU policies on addressing Global challenges , notably sustainable development, humanitarian aid and climate change .

( Define a coherent European data policy in view of cooperation with international partners on the use of space based applications and services and relevant data exchange, to maximise the public interest.

( Contribute to innovation through international cooperation in space science , space related research, space based applications and space exploration , including enabling Europe to participate in ambitious programmes the cost of which is too great for any one space power. Seek to create synergies and coherence between different technology and research programs.

IV. METHODOLOGY

Coordination mechanism

( The European Commission, ESA, EUMETSAT and Member States will exchange information and consult each other on ongoing and planned major international cooperation activities related to space. The High-level Space Policy Group (HSPG) is to give general guidance on the coordination of international relations.

( The EC-ESA Joint Secretariat will provide for the necessary practical coordination, annual update, and access to the provided information, including through the setting-up of an e-information-network for international relations[11] . All stakeholders will inform partners through the Joint Secretariat / e-network about their major cooperation activities (e.g. conclusion or revision of important cooperation agreements or projects). Member States will receive regular progress reports at HSPG or Space Policy Expert Group meetings.

( In full coherence with the general targets set by this strategy, the European Commission and ESA will undertake a regular analysis in order to define their individual programmatic needs for concrete international cooperation actions, based also on relevant existing and planned specific strategy and programme documents.

( The coordination mechanism will rely on the existing structures for international relations within EU and ESA, notably the relevant geographical or thematic EU Council groups and the ESA International Relations Committee (IRC) with their established responsibilities. Established competencies of the EU Council and Presidency in representing and coordinating EU positions in international relations in general, together with the European Commission, will be fully respected.

( Europe will be in a better position to achieve its jointly formulated objectives when coordinating actions and speaking with one voice on the international scene. The coordination of dialogue and cooperation on space with international partners will be based on an agreed set of priorities in terms of partners and activities, and the respective roles. The EU will take the lead in the overall representation of applications programmes for its policies (in particular GALILEO / EGNOS, GMES and joint EU-Africa Partnership on Science, Information Society and Space[12]), while the European Space Agency will take the lead in the overall representation of Europe on programmes in the areas of science, exploration, launchers, technology and human spaceflight, each in consultation with the other and with Member States and, as appropriate, other relevant European partners such as EUMETSAT.

Coordination in a multilateral context

( EU and ESA Member States will increase their coordination in the framework of international organisations and multilateral space cooperation , including the relevant UN bodies. Together with the ESA Executive and the European Commission, they aim at an improved and consistent coordination of their positions prior to international meetings. The ESA Executive and the European Commission will propose those topics for which a common European position could be envisaged. Key thematic areas for such coordination could include:

- The peaceful use of outer space.

- The mitigation of space debris, the protection of space infrastructure and potential hazards from space.

- nuclear power sources

- disaster management

- GNSS

- International space law

Prior to UNCOPUOS meetings, ESA and the European Commission will organise a coordination session with participating ESA and EU Member States to decide on such common positions.

( Where appropriate, the European Commission and the EU Council Secretariat will consult ESA on EU initiatives on space related issues within the UN framework, notably the General Assembly and its First Committee (Disarmament and International Security).

Coordinated Space Dialogue with international partners

( The European Commission and the European Space Agency will jointly represent Europe in a structured space dialogue and cooperation with the strategic partners, U.S. and Russia . They will ensure a shared co-leadership on the different topics, in line with their political, programmatic and financial responsibilities. They will be accompanied by EUMETSAT where appropriate. Dialogues with other international partners could be envisaged, following a proper assessment of needs and benefits, notably in terms of the development of a mutually beneficial cooperation, and the identification of other potential strategic partners.

( The European Commission and ESA will coordinate their dialogue and cooperation activities on space with other established and emerging space powers , and provide regular information to each other, and to the HSPG. Particular attention should be paid to countries covered by the European Neighbourhood Policy.

( The implementation of the joint EU-Africa Partnership on Science, Information Society and Space will require the establishment of a Space Applications Working Group to be set up by the EC and the African Union Commission, with ESA and EUMETSAT participation. Priority actions and projects will be based on requirements laid down by African stakeholders, through the African Union Commission. The first such priority identified in the Lisbon Declaration of December 2007 is the preparation of an Action Plan on GMES and Africa. EU and ESA Member states will be invited to play an active role, including through their national policy instruments.

[1] European Geostationary Navigation Overlay Service .

[2] Finansiering av utvecklingsfasen och IOV-fasen har ordnats inom ramen för finansieringsmekanismen för det transeuropeiska transportnätet.

[3] Förordning (EG) nr 683/2008, EUT L 196, 24.7.2008.

[4] GEOSS: det globala systemet av jordobservationssystem.

[5] Även med tanke på inrättande av ett europeiskt gränsövervakningssystem (Eurosur).

[6] Land and Sea Integrated Monitoring for Environment and Security.

[7] Huvudsyftet är att samla in kunskaper om de föremål som producerar antimateria och att upptäcka det länge eftersökta ”kosmiska nätet”.

[8] Det första uppdraget inom ESA:s utforskningsprogram Aurora.

[9] Den knyter samman laboratorierna Destiny (USA), Columbus (ESA) och Kibo (Japan), och kallas därför numera ”Harmony”.

[10] COM (2007) 506 / supported by an external expert study.

[11] Consisting of a network of e-mail contact points coordinated by the Joint Secretariat.

[12] endorsed by the December 2007 EU-Africa Summit in Lisbon in the framework of the EU-Africa Joint Strategy and Action Plan