Konungariket Danmarks initiativ inför antagande av rådets beslut om utredning och lagföring av krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten m.m.

(2002/C 223/09)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30 och 31 samt artikel 34.2 c i detta,

med beaktande av Konungariket Danmarks initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) De internationella tribunalerna för f.d. Jugoslavien och för Rwanda utreder, lagför och dömer sedan 1995 när det gäller kränkningar av folkrätten i samband med krig, folkmord och brott mot mänskligheten.

(2) I Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998 - som undertecknats av samtliga Europeiska unionens medlemsstater - fastställs att de mest allvarliga brotten som angår hela det internationella samfundet, i synnerhet folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, inte får förbli ostraffade och att en effektiv lagföring av dem måste säkras genom åtgärder på det nationella planet och ett förstärkt internationellt samarbete.

(3) I Romstadgan erinras om att det åligger varje stat att utöva straffrättslig jurisdiktion över dem som har gjort sig skyldiga till sådana internationella brott.

(4) I Romstadgan understryks att den Internationella brottmålsdomstol som upprättades i enlighet med denna stadga skall komplettera nationell straffrättslig jurisdiktion.

(5) Undersökning, lagföring och utbyte av information med avseende på folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser skall även i fortsättningen vara de nationella myndigheternas ansvar, om inte annat framgår av folkrätten.

(6) Medlemsstaterna konfronteras regelbundet med personer som har varit inblandade i sådana brott och söker en tillflyktsort inom Europeiska unionens gränser.

(7) En effektiv utredning och lagföring av dessa brott på det nationella planet är i hög grad beroende av ett nära samarbete mellan berörda nationella myndigheter med ansvar för brottsbekämpning och utlänningsfrågor.

(8) För att dessa brott skall kunna utredas och lagföras effektivt förutsätts vidare att myndigheterna i de stater som är parter i Romstadgan, inbegripet Europeiska unionens medlemsstater, har ett nära samarbete över gränserna.

(9) Medlemsstaterna har genom rådets gemensamma åtgärd 98/428/RIF(1) inrättat ett europeiskt rättsligt nätverk i syfte att inrätta nationella kontaktpunkter som skall underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna, särskilt vad avser kampen mot grova brott.

(10) Rådet antog den 13 juni 2002 ett beslut om inrättande av ett europeiskt nätverk av kontaktpunkter med avseende på personer som har gjort sig skyldiga till folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser(2).

(11) Medlemsstaterna har i rådets gemensamma ståndpunkt 2001/443/GUSP av den 11 juni 2001 om den internationella brottmålsdomstolen(3) uttryckt att de allvarliga brott som faller under Internationella brottmålsdomstolens behörighet berör alla medlemsstater, som är fast beslutna att samarbeta för att bekämpa sådana brott och för att se till att straffriheten för förövarna av dessa upphör,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta beslut är att stärka medlemsstaternas möjligheter att utreda och lagföra personer som har begått eller medverkat till krigsförbrytelser eller liknande allvarliga brott, däri inbegripet terrorism.

Artikel 2

Samarbete mellan myndigheter med ansvar för utlänningsfrågor och myndigheter med ansvar för brottsbekämpning

1. För att uppnå det i artikel 1 angivna syftet skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att de brottsbekämpande myndigheterna i nödvändig utsträckning får delta i handläggningen av ansökningar om uppehållstillstånd. Medlemsstaterna skall i det sammanhanget genomföra ett system enligt vilket utlänningsmyndigheterna är skyldiga att informera de brottsbekämpande myndigheterna när det i samband med handläggningen av ett ärende om uppehållstillstånd konstateras omständigheter som ger anledning till misstanke om att den sökande har begått sådana gärningar som anges i artikel 1 och som kan leda till lagföring i en medlemsstat eller inför internationella tribunaler.

2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att berörda nationella myndigheter med ansvar för brottsbekämpning respektive migrationsfrågor har möjlighet att utbyta den information som är nödvändig för att effektivt kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna bestämmelse.

Artikel 3

Undersökning och lagföring

1. Om det uppstår misstanke om att en person som har ansökt om uppehållstillstånd har planerat, främjat eller medverkat till krigsförbrytelser eller liknande allvarliga brott, skall medlemsstaterna i överensstämmelse med nationell lagstiftning se till att gärningarna i fråga utreds och, när det finns skäl för det, lagförs.

2. Medlemsstaterna skall bistå varandra med utredningen och lagföringen av dessa ärenden i överensstämmelse med tillämpliga internationella avtal och nationell lagstiftning.

3. Om utlänningsmyndigheterna under handläggningen av ett ärende som gäller uppehållstillstånd konstaterar omständigheter som ger anledning till misstanke om att sökanden har medverkat till sådana gärningar som anges i artikel 1 och det framgår att den sökande tidigare har ansökt om uppehållstillstånd i en annan medlemsstat, kan de brottsbekämpande myndigheterna vända sig till de behöriga brottsbekämpande myndigheterna i den andra medlemsstaten för att inhämta relevant information, däri inbegripet information från utlänningsmyndigheterna. Informationsutbyte enligt denna bestämmelse skall ske i överensstämmelse med tillämpliga internationella avtal och nationell lagstiftning.

4. Om de brottsbekämpande myndigheterna i en medlemsstat konstaterar att en person som är misstänkt för att ha begått sådana gärningar som anges i artikel 1 befinner sig i en annan medlemsstat, skall de informera de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten om misstanken och grunden för denna. Informationen skall ges i enlighet med tillämpliga internationella avtal och nationell lagstiftning.

Artikel 4

Struktur

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att myndigheter med ansvar för brottsbekämpning respektive utlänningsfrågor förfogar över de resurser och den struktur som krävs för att på ett säkert och effektivt sätt utreda och lagföra de brott som anges i artikel 1. Medlemsstaterna skall i det sammanhanget överväga behovet av att upprätta eller utse specialiserade enheter som särskilt skall ha i uppdrag att ansvara för undersökning och lagföring av de ärendena.

Artikel 5

Samordning och regelbundna möten

1. Medlemsstaterna skall samordna insatserna kontinuerligt. Medlemsstaterna skall i största möjliga utsträckning utnyttja det samarbete som bedrivs inom det europeiska rättsliga nätverket i enlighet med rådets gemensamma åtgärd 98/428/RIF.

2. Medlemsstaterna skall utse nationella samordnare för undersökning av krigsförbrytelser. På ordförandeskapets initiativ skall de nationella samordnarna mötas regelbundet i samband med mötena inom det europeiska rättsliga nätverket för att utbyta information om erfarenheter, praxis och metoder. Alltefter omständigheterna bör även företrädare för Internationella tribunalen för f.d. Jugoslavien respektive för Rwanda samt för Internationella brottmålsdomstolen inbjudas att delta i dessa möten.

Artikel 6

Genomförande

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta beslut senast den [...](4).

Artikel 7

Ikraftträdande

Detta beslut får verkan samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den ...

På rådets vägnar

Ordförande

...

(1) EGT L 191, 7.7.1998, s. 4.

(2) EGT L ...

(3) EGT L 155, 12.6.2001, s. 19.

(4) Två år efter det att beslutet antas.