Konungariket Danmarks initiativ inför antagandet av rådets rambeslut om kampen mot korruption inom den privata sektorn

(2002/C 184/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA RAMBESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, artikel 31 e och artikel 34.2 b i detta,

med beaktande av Konungariket Danmarks initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) I takt med globaliseringen har det under de senaste åren skett en ökning av den gränsöverskridande handeln med varor och tjänster. Mot denna bakgrund är det inte endast ett nationellt problem om det förekommer korruption inom den privata sektorn i en medlemsstat utan även ett gränsöverskridande problem som mest effektivt bekämpas med en gemensam EU-åtgärd.

(2) Rådet godkände den 26 maj 1997 en konvention om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i(1). En rad medlemsstater har emellertid ännu inte ratificerat denna konvention.

(3) Den 22 december 1998 antog rådet även gemensam åtgärd 98/742/RIF om korruption inom den privata sektorn(2). I samband med antagandet av den gemensamma åtgärden avgav rådet också en förklaring varav det framgår att rådet är enigt om att den gemensamma åtgärden utgör det första steget på EU-nivå i kampen mot sådan korruption och att det kommer att genomföras ytterligare åtgärder i ett senare skede mot bakgrund av resultatet av den utvärdering som skall ske i enlighet med artikel 7.2 i den gemensamma åtgärden. Det föreligger ännu inte någon rapport om medlemsstaternas införlivande av den gemensamma åtgärden med nationell lagstiftning.

(4) Enligt artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen är det unionens mål att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa och att detta mål skall uppnås genom förebyggande och bekämpande av brottslighet, vare sig denna är organiserad eller ej, inklusive korruption.

(5) Enligt punkt 48 i slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors den 15-16 oktober 1999 är korruption en sektor med särskild betydelse när det gäller fastställande av minimibestämmelser för vad som utgör en straffbar handling i medlemsstaterna och de påföljder som skall tillämpas.

(6) En OECD-konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser antogs vid en förhandlingskonferens den 21 november 1997, och Europarådet har också antagit en straffrättslig konvention om korruption som öppnades för undertecknande den 27 januari 1999. Till denna konvention fogas ett avtal om inrättande av en grupp av stater mot korruption (GRECO). Dessutom har det inletts förhandlingar om en FN-konvention om kampen mot korruption.

(7) Medlemsstaterna fäster särskild vikt vid kampen mot korruption inom såväl den offentliga som den privata sektorn eftersom de anser att korruption inom båda dessa sektorer utgör ett hot mot rättssamhället, liksom att det snedvrider konkurrensen och hindrar en sund ekonomisk utveckling.

(8) Målet med detta rambeslut är i synnerhet att se till att såväl aktiv som passiv korruption inom den privata sektorn är straffbart i alla medlemsstaterna, att även juridiska personer kan ställas till ansvar för dessa brott och att påföljderna för brotten är effektiva, proportionerliga och avskräckande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I detta rambeslut avses med

- konventionen om korruption: Konventionen av den 26 maj 1997 om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i,

- Europarådets konvention mot korruption: Europarådets straffrättsliga konvention av den 27 januari 1999 mot korruption,

- juridisk person: var och en som enligt gällande nationell lagstiftning har denna status, utom stater och andra offentliga organ, vid utövandet av offentliga maktbefogenheter samt offentliga internationella organisationer.

Artikel 2

Aktiv och passiv korruption inom den privata sektorn

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att följande gärningar är straffbara när de begås avsiktligt och när de begås i samband med kommersiell verksamhet.

a) Att direkt eller genom en mellanhand lova, erbjuda eller ge en person som i någon egenskap leder eller arbetar för ett företag inom den privata sektorn en otillbörlig förmån, oavsett art, för egen räkning eller för tredje mans räkning, för att denna person i strid med sina skyldigheter skall utföra eller underlåta att utföra en handling.

b) Att i någon ledningsposition eller som anställd i ett företag inom den privata sektorn direkt eller genom en mellanhand, för egen räkning eller för tredje mans räkning, begära eller ta emot en otillbörlig förmån, oavsett art, eller acceptera ett löfte om en sådan förmån, för att i strid med sina skyldigheter utföra eller underlåta att utföra en handling.

Artikel 3

Anstiftan, medhjälp, främjande och försök

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga anstiftan, medhjälp, främjande av och försök till de handlingar som anges i artikel 2.

Artikel 4

Skyldigheter avseende konventioner

1. De medlemsstater som ännu inte har ratificerat konventionen om korruption skall förplikta sig att göra detta senast ett år efter detta rambesluts ikraftträdande.

2. De medlemsstater som ännu inte har ratificerat Europarådets konvention mot korruption skall förplikta sig att göra detta senast ett år efter detta rambesluts ikraftträdande.

Artikel 5

Påföljder

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de gärningar som avses i artiklarna 2 och 3 beläggs med ett maximalt straff på minst ett till tre års fängelse.

2. Dessutom skall varje medlemsstat vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det är möjligt, när särskilda omständigheter talar för detta, exempelvis när det är fråga om upprepade överträdelser,

a) att i samband med en fällande dom för de gärningar som anges i artiklarna 2 och 3 tillfälligt frånta en fysisk person rätten att fortsätta att bedriva verksamhet, eller att bedriva den under vissa former, om de ådagalagda omständigheterna visar att det finns en uppenbar risk att ställningen eller verksamheten kan missbrukas,

b) att tillfälligt frånta en fysisk person rätten att stifta, vara direktör för eller styrelsemedlem i ett bolag med begränsat ansvar, eller ett bolag för vilket det krävs särskilt officiellt godkännande, om de ådagalagda omständigheterna visar att det finns en uppenbar risk att ställningen eller verksamheten kan missbrukas.

Artikel 6

Juridiska personers ansvar

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att juridiska personer skall kunna hållas ansvariga för brott som avses i artiklarna 2 och 3 och som begås till förmån för dessa juridiska personer av någon person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och har en ledande ställning inom den juridiska personens organisation grundad på

a) befogenhet att företräda den juridiska personen, eller

b) befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, eller

c) befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen.

2. Förutom de fall som redan angivits i punkt 1 skall varje medlemsstat vidta de åtgärder som är nödvändiga för att juridiska personer skall kunna hållas ansvariga när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna juridiska person begå ett brott som anges i artiklarna 2 och 3.

3. Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2 skall inte utesluta lagföring av fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till de brott som avses i artiklarna 2 och 3.

Artikel 7

Påföljder för juridiska personer

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att en juridisk person som förklarats ansvarig i enlighet med artikel 6.1 skall kunna bli föremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder, som innefattar bötesstraff eller administrativa avgifter och eventuellt andra påföljder, såsom

a) fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd,

b) tillfälligt eller permanent näringsförbud,

c) rättslig övervakning, eller

d) rättsligt beslut om upplösning av verksamheten.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att en juridisk person som förklarats ansvarig i enlighet med artikel 6.2 skall kunna bli föremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder eller åtgärder.

Artikel 8

Behörighet

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande de brott som avses i artiklarna 2 och 3 när

a) brottet har begåtts helt eller delvis inom medlemsstatens territorium,

b) gärningsmannen är medborgare eller stadigvarande bosatt i medlemsstaten, eller

c) brottet har begåtts till förmån för en juridisk person som har sitt säte inom medlemsstatens territorium.

2. En medlemsstat får besluta att den inte kommer att tillämpa eller endast i särskilda fall eller under särskilda omständigheter kommer att tillämpa bestämmelserna om behörighet i punkt 1 b och c när brottet har begåtts utanför dess territorium.

3. En medlemsstat som enligt nationell lagstiftning ännu inte utlämnar sina egna medborgare skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande de brott som avses i artiklarna 2 och 3 när brottet har begåtts av dess egna medborgare utanför dess territorium.

4. Medlemsstater som beslutar att tillämpa bestämmelserna i punkt 2 skall underrätta generalsekretariatet för Europeiska unionens råd (nedan kallad rådets generalsekretariat) och Europeiska gemenskapernas kommission (nedan kallad kommissionen) om detta, i lämpliga fall med uppgift om i vilka särskilda fall eller under vilka särskilda omständigheter som beslutet gäller.

Artikel 9

Upphävande

Gemensam åtgärd 98/742/RIF skall upphöra att gälla.

Artikel 10

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta rambeslut senast den [...](3).

2. Medlemsstaterna skall senast samma dag till rådets generalsekretariat och till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser genom vilka skyldigheterna enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning. På grundval av en rapport som utarbetats med hjälp av denna information och en skriftlig rapport från kommissionen skall rådet före den [...](4) bedöma om medlemsstaterna har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta rambeslut.

Artikel 11

Ikraftträdande

Detta rambeslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas Officiella tidningen.

Utfärdat i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C 195, 25.6.1997, s. 2.

(2) EGT L 358, 31.12.1998, s. 2.

(3) Ett datum skall införas som ligger två år efter dagen för detta rambesluts antagande.

(4) Ett datum skall införas som ligger tre månader efter det att tidsfristen för genomförandet av rambeslutet har löpt ut.