SV Europeiska unionens officiella tidning C 318/121

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Grönbok – Från utmaningar till möjligheter: Mot ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation”

KOM(2011) 48 slutlig

2011/C 318/20

Föredragande: Gerd WOLF

Medföredragande: Erik SVENSSON

Den 9 februari 2011 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Grönbok – Från utmaningar till möjligheter: Mot ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation”

KOM(2011) 48 slutlig.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 23 juni 2011.

Vid sin 473:e plenarsession den 13–14 juli 2011 (sammanträdet den 13 juli 2011) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 122 röster för och 5 nedlagda röster.

1. Sammanfattning och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén välkomnar kommissionens grönbok och de målsättningar som formulerats i denna, bekräftar de yttranden som kommittén antagit i denna fråga och rekommenderar, också med hänvisning till rapporten från expertgruppen för preliminär utvärdering av sjunde ramprogrammet, att kommissionen särskilt bör

1.1.1 utveckla en integrerad strategi för forskning och innovation genom ytterligare strukturella åtgärder inom kommissionen och dess rådgivande organ, samtidigt som man bevarar deras individuella identitet och specifika arbetsvillkor,

1.1.2 slutligen utöka den framtida budgeten för forskning och innovation till en nivå i den övergripande EU-budgeten som faktiskt också återspeglar den betydelse som denna verksamhet förklarats ha, dess avgörande ställning inom Europa 2020-strategin samt den stimulerande och integrerande hävstångseffekt som den har på medlemsstaternas nödvändiga stödpolitik,

1.1.3 förenkla de administrativa förfaranden som krävs, tillämpa större flexibilitet och hastighet i beslutsprocessen och anpassa kommissionstjänstemännens mandat och expertis i enlighet med detta,

1.1.4 fokusera på gränsöverskridande uppgifter som, genom att de slår samman resurser och sakkunskaper över gränserna, ger ett europeiskt mervärde, framför allt den samordnade forskningen,

1.1.5 inrikta strukturfonder på hittills underrepresenterade regioner för att bygga upp den kompetensbas och de strukturer som behövs där och förbättra kopplingarna mellan strukturfonderna och ramprogrammet,

1.1.6 stödja utvecklingen av ”viktig grundläggande teknik”, utan vilken utmaningen med den globala konkurrensen inte kan mötas och utan vilken inte heller de centrala samhälleliga temana kan hanteras med framgång,

1.1.7 låta Europeiska forskningsrådet disponera över 20 % av den sammanlagda budgeten i det framtida åttonde ramprogrammet,

1.1.8 stödja uppbyggnad och underhåll av stora infrastrukturer för forskning och utveckling (Esfri-förteckningen),

1.1.9 stödja innovationer i deras fulla omfattning, inklusive sociala, ekonomiska innovationer samt innovationer på arbetsplatser och inom den ”kreativa industrin”,

1.1.10 förbättra stödbestämmelserna för små och medelstora företag och mikroföretag, så att de lättare får tillgång till och kan delta i stödprogrammen och deras instrument,

1.1.11 inrätta och stärka en ram för riskkapital och möjliggöra enkel tillgång till detta kapital, i synnerhet för små och medelstora företag, och i detta syfte också vidareutveckla och anpassa finansieringsfaciliteten med riskdelning,

1.1.12 se över systemet för statligt stöd samt konkurrens- och upphandlingslagstiftningen mot bakgrund av deras effekt på innovationsprocessen som helhet, på utvecklingen av specialiserad expertis och på offentlig-privata partnerskap.

1.2 Vidare vädjar kommittén till medlemsstaterna att även i tider av budgetåtstramningar fullgöra sin mycket viktiga uppgift i Europa 2020-strategin och investera mer i utbildning (framför allt universiteten), forskning, utveckling och innovation, för att slutligen uppnå och helst till och med överträffa det välbekanta mål på 3 % som förankrades redan i Lissabonstrategin.

2. Sammanfattning av kommissionens meddelande

2.1 Syftet med denna grönbok är att stimulera den offentliga diskussionen om huvudpunkterna i EU:s framtida program för finansiering av forskning och innovation.

2.2 Kommissionen avser att eftersträva förbättringar på följande områden:

— Att tydliggöra mål och hur de överförs till åtgärder.

— Att förenkla.

— Att öka mervärdet, förbättra hävstångseffekten och undvika dubbelarbete och fragmentering.

— Att underlätta deltagande.

— Att bredda deltagande i EU-program – ökad tillgänglighet.

— Att se till att EU-stödet ger ökad konkurrenskraft och samhällspåverkan.

2.3 Kommissionen vill utveckla en gemensam strategi som omfattar all relevant EU-finansiering av forskning och innovation som för närvarande ges genom det sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration, ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation samt sådana europeiska innovationsinitiativ som Europeiska institutet för innovation och teknik.

2.4 I grönboken ställs 27 specifika frågor, som tar upp följande tematiska områden:

— Att arbeta tillsammans för att uppnå målen för Europa 2020.

— Att lösa samhällsproblem.

— Att förstärka konkurrenskraften.

— Att förstärka Europas vetenskapliga bas och det europeiska forskningsområdet.

2.5 Den aktuella finansieringen av dessa delar av programmet under den innevarande programperioden (2007–2013) inkluderar

— Det sjunde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling: 53,3 miljarder euro.

— Ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation: 3,6 miljarder euro.

— EIT – Europeiska institutet för innovation och teknik: 309 miljoner euro.

— Sammanhållningspolitiken: omkring 86 miljarder euro (nästan 25 % av strukturfondernas sammanlagda budget).

3. Allmänna kommentarer

3.1 Mot bakgrund av rådets beslut av den 26 november 2010 och den 4 februari 2011 och de tidigare yttranden från kommittén som omnämns nedan välkomnar och stöder kommittén den grönbok som lagts fram av kommissionen och avsikten att hela arsenalen av EU-instrument för forskning och innovation ska samverka i en gemensam strategisk ram. Ett program för EU-stöd som motsvarar dessa mål, som väger tungt och är effektivt är en avgörande förutsättning för att man ska kunna stärka Europas konkurrensförmåga, värna om dess välfärd och sociala landvinningar och klara av de stora samhälleliga utmaningarna.

3.2 Detta innebär dock framför allt att en tillräcklig och lämplig andel av EU:s sammanlagda budget i framtiden bör ägnas åt dessa prioriterade målsättningar! Den framtida budgeten för forskning och innovation måste utökas till en nivå i den övergripande EU-budgeten som faktiskt också återspeglar den betydelse som denna verksamhet förklarats ha och dess betydelse inom Europa 2020-strategin samt den stimulerande och integrerande hävstångseffekt som den har på medlemsstaternas i lika höga grad nödvändiga stödpolitik.

3.3 Redan i titeln på kommitténs förberedande yttrande ”Att frigöra och stärka Europas potential forskning, utveckling och innovation” (1), som antogs 2007, definierade kommittén Europa 2020-strategins huvuduppgift. Just därför måste en gemensam strategi för EU-finansiering av forskning och innovation utvecklas.

3.4 Detta innebär dock inte att dessa båda kategorier blandas ihop eller att en av dem underordnas den andra. Det handlar snarare om att se till att forskning och innovation, tack vare en gemensam strategi, så effektivt som möjligt ömsesidigt stöder och korsbefruktar varandra.

3.5 På grundval av denna premiss stöder kommittén även de målsättningar som nämns i punkt 2.5.

3.6 Under de senaste åren har kommittén också lagt fram andra viktiga yttranden om dessa målsättningar och de komplexa frågor som hänger samman med dem. Bland dessa yttranden återfinns följande:

— Grönbok – Europeiska området för forskningsverksamhet: Nya utsikter (2)

— ”Samarbete och kunskapsöverföring mellan forskningsorganisationer, näringslivet samt små och medelstora företag – en viktig förutsättning för innovation” (3)

— ”Gemenskapens rättsliga ram för en europeisk forskningsinfrastruktur (ERI)” (4)

— ”Gemensam programplanering för forskning: Samverkan för att bemöta gemensamma utmaningar mer effektivt” (5)

— En strategisk europeisk ram för internationellt vetenskapligt och tekniskt samarbete (6)

— Nya horisonter för IKT – en strategi för framtida och ny teknik i Europa (7)

— Översyn av gemenskapens innovationspolitik i en värld i förändring (8)

— ”Att investera i utvecklingen av teknik med låga koldioxidutsläpp” (9)

— ”Förberedelser för framtiden: Att utveckla en gemensam strategi för viktig möjliggörande teknik i EU” (10)

— ”Förenklat genomförande av ramprogrammen för forskning” (11)

— ”Flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin – Innovationsunionen” (12).

— ”Innovativa arbetsplatser: en källa till produktivitet och arbetstillfällen av hög kvalitet” (13)

— ”Preliminär utvärdering av sjunde ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (14)”

Dessa yttranden innehöll redan konkreta rekommendationer i fråga om de flesta av de mål och frågor som nämns i grönboken. Kommittén hänvisar därför uttryckligen till dessa tidigare yttranden, bekräftar deras innehåll och förklarar att de ska betraktas som en del av det här yttrandet. Med hänvisning till rapporten från expertgruppen för preliminär utvärdering av sjunde ramprogrammet (15), följer här också några kommentarer som upprepar eller kompletterar de uttalanden som gjordes i dessa tidigare yttranden.

3.7 Den lista över frågor som inkluderas i grönboken och som tas upp här i avsnitt 4 ger intrycket att kommissionen överväger att radikalt ändra de aktuella ekonomiska rutinerna och prioriteringarna. Kommittén hänvisar till sitt yttrande om ”Förenklat genomförande av ramprogrammen för forskning” och understryker bestämt sin rekommendation att den mycket viktiga kontinuiteten och stabiliteten hos befintliga framgångsrika europeiska finansieringsinstrument (med särskilt tonvikt på forskningssamarbete) i huvudsak ska upprätthållas (16) och stärkas och inte undergrävas av alltför stora förändringar.

3.7.1 I stället bör den gemensamma strategin framför allt säkras genom ytterligare strukturella åtgärder inom kommissionen och dess rådgivande organ. I detta syfte borde bland annat åtgärderna inom det befintliga ramprogrammet för forskning, några delar av ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation och Europeiska institutet för teknik och innovation slås samman när det gäller program och administration.

3.7.2 Som kommittén upprepade gånger har betonat förutsätter detta dessutom att de kommissionstjänstemän, men även de aktörer inom de byråer som arbetar för kommissionen, som ansvarar för de olika programmen är internationellt erkända experter inom det relevanta området på basis av egna meriter, och har tillräckligt manöverutrymme i beslutsfattandet och tillräcklig möjlighet att ta initiativ för att kunna använda sin expertis och sitt omdöme för att se till att denna gemensamma strategi blir framgångsrik (17). Detta mål kan inte uppnås – och definitivt inte enbart – genom snäva och stelbenta regler (18), utan fordrar snarare stabila men samtidigt flexibla system i kombination med expertis och erfarenhet.

3.7.3 Kommittén har upprepade gånger betonat innovationens avgörande betydelse för Europa 2020-strategin. Men den upprepar även att innovationer inte nödvändigtvis är ett resultat av en linjär process, dvs. först forskning och sedan innovation, utan att innovationer skapas i en komplex process genom nätverk och samverkan utifrån olika utgångspunkter (19) och även involverar sociala och samhälleliga aspekter. Detta gäller särskilt för tjänsteinnovationer, som oftast drivs av nya konsumentbehov, och för företag inom den sociala ekonomin, som svarar mot behov i samhället. Det gäller också för t.ex. arbetsplatsinnovationer (20), som utvecklas eller förhandlas fram mellan arbetsmarknadsparterna, men även för innovationer på området design och kreativitet. EU:s handikappstrategi 2010–2020 (kommissionens meddelande) är ännu ett exempel på ett viktigt område för innovation för offentliga eller kommersiella tjänsteleverantörer som sörjer för tillgång till produkter och tjänster så att även personer med funktionshinder kan vara fullt integrerade i det europeiska samhället.

3.7.4 Kommittén påpekar också att forskning och vetenskap är centrala kulturella faktorer som präglat Europas utveckling efter upplysningen. Även om de är en viktig förutsättning för innovation, måste de också erkännas, bevaras och stödjas som en egen kategori av den europeiska civilisationen och kulturen. Innovationen får inte inordnas under forskningen och inte heller får forskningen inordnas under innovationen (21). Detta skulle innebära en kulturell utarmning av grundläggande europeiska värderingar.

3.7.5 En viktig skillnad mellan forskning och innovation är de olika ”grundläggande regler” som är tillämpliga på intressenter och arbetsmiljöer (”kulturer”) inom vetenskap och forskning å ena sidan och inom innovation å andra sidan. I denna fråga hänvisar vi till yttrandet ”Samarbete och kunskapsöverföring mellan forskningsorganisationer, näringslivet samt små och medelstora företag – en viktig förutsättning för innovation” (22). I den gemensamma strategin måste man därför söka efter lösningar som respekterar dessa skillnader, som passar dem och ändå gör det möjligt att stödja hela innovationsprocessen.

3.7.6 Det är framför allt detta som gör det särskilt viktigt med en bra kontakt och utbyte av personal och sakkunskaper mellan dessa båda kategorier och som motiverar stöd. Kommittén hänvisar till sitt yttrande om ”Den preliminära utvärderingen” (23), där den tar upp de tre stödpelare som planeras, nämligen: ”Vetenskap för vetenskap – forskarna fastställer dagordningen”, ”Vetenskap för konkurrenskraft – industrin fastställer dagordningen” och ”Vetenskap för samhället – det civila samhällets aktörer fastställer dagordningen”.

3.8 Med hänvisning till sina tidigare kommentarer om kommissionens upprepade svepande uttalanden om fragmenteringen av den europeiska forskningen och utvecklingen, medger kommittén att det kan finnas exempel på en sådan fragmentering, men dessa speglar inte den allmänna situationen. Därför upprepar kommittén (24) att det ”länge har funnits europeiska, och i många fall till och med globala, kopplingar och samarbetsnät, där gränserna hela tiden finjusteras och förskjuts i spänningsfältet mellan samarbete och konkurrens. Detta är viktiga processer där aktörerna och deras organisationer organiserar sig själva”. Kommissionen bör slutligen ge ett lämpligt erkännande till dessa snarare än att bortse från dem, särskilt eftersom ramprogrammen för forskning och utveckling (särskilt forskningssamarbete) å sin sida avsevärt har bidragit till dessa resultat.

3.9 Kommittén rekommenderar dessutom att mer uppmärksamhet och stöd riktas mot inrättandet av europeiska kluster för forskning och innovation i världsklass. Dessa representerar ett attraktivt självförstärkande nätverk av universitet, forskningsinstitut och företag, inklusive den produktiva kopplingen mellan just de specialiserade företag som har etablerats där. Vi vill i detta sammanhang återigen framhålla att det också inom EU måste finnas fler universitet i världsklass, och vi vädjar framför allt till medlemsstaterna att agera mer beslutsamt på detta område.

3.10 Kommittén upprepar sin rekommendation – framför allt också till medlemsstaterna – att underlätta startande av nya företag, förbättra deras uthållighet och chanser på marknaden och att skapa de nödvändiga förutsättningarna för detta (se också punkt 4.7.1). Mindre byråkrati och tillräckligt riskkapital är här avgörande faktorer. Medan man på europeisk nivå gjort en bra ansats med finansieringsfaciliteten med riskdelning – som inrättats av kommissionen och Europeiska investeringsbanken gemensamt – krävs det ändå att man tydligt förbättrar framför allt små och medelstora företags tillgång till ett tillräckligt riskkapital.

4. Särskilda kommentarer

Detta avsnitt behandlar några av de 27 frågor som kommissionen har ställt. De upprepas inte här men de tas implicit upp nedan.

4.1 De som använder EU:s finansieringsinstrument behöver en välstrukturerad innehållsförteckning och en uttömmande handbok, både i skriftlig form och på internet. För att uppnå maximal kontinuitet bör dessutom en lämplig balans säkras mellan å ena sidan beprövade, testade och framgångsrika instrument och underliggande principer och å andra sidan ett så litet antal nya strategier som möjligt.

4.2 Balansen mellan en enhetlig uppsättning regler och behovet av flexibilitet, inklusive hänsyn till specifika krav, kräver förutom en harmonisering av reglerna ett fullständigt erkännande av nationella förfaranden i den gemensamma strategiska ramen för forskning och innovation. När det gäller kommissionens arbetsrutiner hänvisar kommittén till punkt 3.7.2. Tjänstemän bör, under perioder då erfarenhet inhämtas av nya strategier, ges tillräckligt manöverutrymme för att kunna använda de undantag/särskilda regler/avvikelser (24) som ännu inte har definierats, i den mån som erfarenhet först behöver inhämtas på detta område (25). Kommittén hänvisar i samband med detta till yttrandet om ”Förenklat genomförande” (26), där vi rekommenderar att man följer ett tillvägagångssätt som är grundat på förtroende och att man tillåter en högre feltolerans.

4.3 Med tanke på det nödvändiga nationella och regionala stödet till forskning och innovation genom medlemsstaterna och deras reformprogram borde EU-medlen i första hand inriktas på gränsöverskridande samarbete, framför allt samordnad forskning. Denna skapar ett tydligt europeiskt mervärde genom att sakkunskaper och resurser från olika medlemsstater slås samman över gränserna. Den har en hävstångseffekt på medlemsstaternas stödpolitik och främjar den europeiska integrationen.

4.4 Eftersom spetskompetens måste förbli ledstjärnan för FoU även i 2020-strategin, bör strukturfonderna vara mer riktade mot ännu underrepresenterade regioner för att bygga upp en kompetensbas och de strukturer som brådskande behövs där. I linje med detta stöder kommittén kommissionens uttalande: ”På lång sikt kan spetskompetens av världsklass bara frodas i ett system som ger alla forskare i EU möjlighet att utvecklas i riktning mot världsklass och slutligen konkurrera om topptjänster. Medlemsstaterna måste därför driva på modernisering av sin offentliga vetenskapliga bas och se till att det finns offentlig finansiering. EU-finansieringen, t.ex. genom sammanhållningsfonderna, bör bidra till att bygga upp spetskompetensen där det är lämpligt.”

4.5 För att uppnå samverkanseffekter med strukturfonderna och bästa möjliga samordning med medlemsstaternas stödpolitik, är det avgörande med effektiva länkar (27) mellan den framtida gemensamma strategiska ramen för finansiering av forskning och innovation och den framtida gemensamma strategiska ramen för sammanhållning (fråga 8). ”Smart specialisering” bör vara den ledande principen för utformningen av regionala strategier.

4.6 För att bättre främja hela innovationsprocessen anser kommittén att reglerna om statligt stöd, budgetar, upphandling och konkurrens, som kan utgöra hinder för detta mål, måste ses över grundligt i samarbete med relevanta intressenter (se fråga 19) (28). Skälet till detta är balansen och/eller den eventuella konflikten mellan konkurrenslagstiftningen och främjandet av innovation. Därför bör lagstiftning om konkurrens, statligt stöd och offentlig upphandling inte utarbetas och genomföras på ett sådant sätt att det blir ett hinder för innovation. Det kan även finnas behov av reformer. Innovationer behöver ibland också skydd, för att hindra att de köps upp av konkurrenter som vill blockera innovationsprocessen.

4.6.1 Innovationsprocessen från offentligt finansierad forskning till marknadsföring kräver, där det är tillämpligt, långsiktiga och etablerade partnerskap, vilket är svårt att uppnå med de aktuella reglerna (t.ex. öppenhet, immaterialrätt, regler om statligt stöd och offentlig upphandling) (fråga 20). Nya strategier och regler borde eftersträvas på detta område så att man löser den eventuella konflikten mellan ”mer innovation” och ”mer offentlighet och mer rättvis konkurrens”. Eftersom pionjärforskning och grundforskning i allmänhet inte påverkas av denna intressekonflikt skulle en tillräcklig andel av detta slags forskning kunna ge ett avgörande bidrag mot detta mål (se även punkt 4.7.3).

4.7 Ytterligare en central fråga som kommissionen ställer gäller fördelningen av finansieringen mellan

— små och medelstora företag, företag inom den sociala ekonomin och stora företag,

— grundforskning och forskning riktad mot samhälleliga mål,

— forskning och den efterföljande innovationsprocessen,

— innovationer inom teknik, tjänster, samhälle och företag,

— top down och bottom up.

I den mån kommittén inte tagit ställning till detta tidigare lägger vi här fram följande förslag:

4.7.1 Av många olika skäl kräver små och medelstora företag – särskilt mindre företag – särskild hänsyn när man fastställer vilka tematiska områden som ska finansieras och vilka instrument som ska användas (29).

— Små och medelstora företag ska ha möjlighet att ansluta sig till program under en viss period som passar för företaget (såsom vid de aktuella åtgärderna för framtida och ny teknik (FET)).

— Man borde ägna unga företag och mikroföretag (färre än 10 anställda) med stor innovationspotential särskild uppmärksamhet och erbjuda dem lättare tillträdesvillkor.

— Medel bör användas för att stödja innovationsprocesserna som helhet (särskilt viktigt för entreprenörer).

— Ökat fokus bör läggas på tjänsteinnovationer.

— Moderatorer/förmedlare kommer att behövas för att hjälpa mindre företag att dra nytta av och få lättare tillgång till innovationsprogrammen. I detta sammanhang skulle ”Enterprise Europe Network” kunna spela en viktig roll.

— Företag inom den sociala ekonomin måste inkluderas när finansieringsmodeller utformas.

4.7.2 De stora genombrotten mot i grunden ny kunskap – och mot de därav följande moderna innovationerna såsom internet, GPS, magnetisk resonanstomografi, laser, datorer, nanoteknik och så vidare – var en följd av grundforskning och efterföljande tillämpad forskning. Grundforskning och tillämpad forskning är de centrala grogrunderna för framtida innovation (30). Kommittén har också behandlat frågan om hur dessa ”grogrunder” kan nå de organisationer som kan nära och utveckla innovationerna (31).

4.7.3 Därför rekommenderar EESK att man i det framtida åttonde ramprogrammet utökar de åtgärder som får stöd genom Europeiska forskningsrådet till en andel på minst 20 % av det sammanlagda stödet och att grundläggande frågor i de andra delarna av programmet tillmäts tillräcklig vikt. Europeiska forskningsrådet har visat sig fungera mycket bra när det handlar om att främja nya idéer och avancerad forskning. Rådet borde i sina framtida förfaranden också ta större hänsyn till karriäraspekter när det gäller de unga forskarna, så att dessa stannar kvar inom eller återvänder till den europeiska forskningen.

4.7.4 Samarbetsforskning är – som kärnan i det nuvarande samarbetsprogrammet (32) – den främsta pelaren i det aktuella sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling (och dess föregångare) och har uppvisat utmärkta resultat. Det är det centrala finansieringsinstrumentet för att förena forskningsaktiviteter i medlemsstaterna och för att förhindra fragmentering. Dess betydelse i den framtida gemensamma strategiska ramen bör därför ovillkorligen upprätthållas och stärkas (33). Detta är desto mera sant eftersom det framför allt är forskningssamarbetet är inriktat på att lösa de stora samhälleliga utmaningarna (frågorna 9 och 11) och dessutom i hög grad bidrar till att utveckla den centrala teknik som är avgörande för Europas globala konkurrenskraft.

4.7.5 Rent allmänt borde stödet till bottom up-projekt (se även 4.7.10) ges en större roll (frågorna 9 och 10), så att man lämnar större utrymme till innovativa idéer som inte anges i den tematiska listan eller inte utvecklas av de befintliga industrierna (se också punkt 3.7.6 – ”industrin fastställer dagordningen”). Flygplanet uppfanns nämligen inte av varvsindustrin!

4.7.6 Medan top down-strategier bygger på ett strategiskt perspektiv från de ledande beslutsfattarnas sida som baseras på deras aktuella kunskap, använder bottom up-strategier den kreativa potentialen hos forskare, ingenjörer och andra aktörer (”TRANS stakeholders”) som arbetar direkt med de objekt som ska undersökas eller förbättras. Även när det gäller de centrala samhälleliga utmaningarna borde större tonvikt läggas vid idéer och förslag som kommer från det bredare kunskapssamfundet snarare än bara vid direktiv ovanifrån. ”… Innovationspolitiken bör (…) riktas till organisatoriska och arbetstagarbaserade innovationer på arbetsplatserna …” (34)

4.7.7 Balansen mellan bottom up och top down kräver en större differentiering: Även inom specificerade tematiska områden (t.ex. viktig teknik eller stora samhälleliga utmaningar) krävs tillräckligt många bottom up-processer för att ge tillräckligt utrymme för nya idéer till lösningar (dvs. de som inte föreslagits top down). Dessutom behöver också helt nya strategier få en chans att lösa frågor och problem som kanske inte omedelbart har erkänts. Medan sådana strategier redan har kunnat sättas i verket inom programmet ”Idéer”, bör de också ges avsevärt större utrymme inom samarbetsforskningen, såsom för närvarande exempelvis sker med framgång i programmet ”Framtida eller ny teknik” inom temat IKT. För att detta ska fungera krävs större flexibilitet och manöverutrymme för tjänstemännen i fråga.

4.7.8 När det gäller europeisk infrastruktur för forskning och utveckling (Esfri-förteckningen) upprepar kommittén sin rekommendation (35) om att denna ska stödjas genom bidrag till konstruktion och underhåll. Programmet ”Människor” som till exempel inkluderar Marie Curie-åtgärderna (fråga 23) har också tveklöst visat sitt värde och bör därför behållas i sin helhet eller till och med utvidgas.

4.7.9 När det gäller de viktiga problemen med en gemensam europeisk ekonomisk politik, valutapolitik och finanspolitik, som för närvarande är en viktig fråga i den politiska debatten, och de makroekonomiska frågeställningar som hänger samman med dem, rekommenderar kommittén att forskningen kring detta tillmäts tillräcklig vikt i stödprogrammen.

4.7.10 När det gäller de frågor som går bortom FoU (fråga 17) rekommenderar kommittén framför allt att man tillvaratar erfarenheterna av de instrument som just har inrättats för detta syfte, men att man inte skapar ännu fler nya instrument (36). När det gäller indikatorer och innovationspartnerskap, se yttrandet om ”Innovationsunionen” (37). Beträffande kapitalisering hänvisar kommittén till samma yttrande (38).

Bryssel den 13 juli 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) EUT C 325, 30.12.2006, s. 16.

(2) EUT C 44, 16.2.2008, s. 1.

(3) EUT C 218, 11.9.2009, s. 8.

(4) EUT C 182, 4.8.2009, s. 40.

(5) EUT C 228, 22.9.2009, s. 56.

(6) EUT C 306, 16.12.2009, s. 13.

(7) EUT C 255, 22.9.2010, s. 54.

(8) EUT C 354, 28.12.2010, s. 80.

(9) EUT C 21, 21.1.2011, s. 49.

(10) EUT C 48, 15.2.2011, s. 112.

(11) EUT C 48, 15.2.2011, s. 129.

(12) EUT C 132, 3.5.2011, s. 39.

(13) EUT C 132, 3.5.2011, s. 22.

(14) EUT C 218, 23.7.2011, s. 87.

(15) http://ec.europa.eu/research/evaluations.

(16) EUT C 48, 15.2.2011, s. 129, punkt 3.12.

(17) EUT C 48, 15.2.2011, s. 129, punkt 3.10.

(18) EUT C 256, 27.10.2007, s. 17, punkt 6.4.

(19) Se fotnot 12.

(20) EUT C 132, 3.5.2011, s. 22.

(21) Se fotnot 12.

(22) EUT C 218, 11.9.2009, s. 8, punkt 4.1 till punkt 4.4.

(23) EUT C 218, 23.7.2011, s. 87.

(24) Se fotnot 12.

(25) EUT C 256, 27.10.2007, s. 17, punkt 6.4.

(26) Se fotnot 11, punkt 3.6.

(27) Se även punkt 3.7.1.

(28) EUT C 218, 11.9.2009, s. 8, punkt 4.8.

(29) Se fotnot 12, punkt 4.10.

(30) EUT C 354, 28.12.2010, s. 80, punkt 3.2.3.

(31) Se fotnot 43.

(32) Trots detta skulle nya begrepp kunna användas i det kommande förslaget till det åttonde ramprogrammet för forskning och utveckling för att hänvisa till de åtgärder som hittills har beskrivits som ”forskningssamarbete” och ”samarbete”.

(33) Se även punkt 4.3 här.

(34) EUT C 132, 3.5.2011, s. 5.

(35) Se EESK:s yttrande om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin – Innovationsunionen”, EUT C 132, 3.5.2011, punkt 3.8.4.

(36) Se dessutom fotnot nr 12.

(37) Se fotnot 12, punkterna 4.2 och 4.4.

(38) Se fotnot 12, punkt 4.8.