SV Europeiska unionens officiella tidning C 308/23

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2007/C 308/09)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006. Invändningar måste komma in till kommissionen senast sex månader efter dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTNING

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”PRESUNTO DE CAMPO MAIOR E ELVAS” och ”PALETA DE CAMPO MAIOR E ELVAS”

EG-nr: PT/PGI/005/0438/24.11.2004

SUB ( ) SGB ( X )

I denna sammanfattning anges de viktigaste uppgifterna i produktspecifikationen i informationssyfte.

1. Behörig myndighet i medlemsstaten

Namn: Gabinete de Planeamento e Políticas Adress: Rua Padre António Vieira, n.o 1, 8o P-1099-073 Lisboa Tfn: (351) 213 81 93 00 Fax: (351) 213 87 66 35 E-post: gppaa@gppaa.min-agricultura.pt

2. Grupp:

Namn: ACPA — Associação de Criadores de Porco Alentejano Adress: Rua Armação de Pêra, n.o 7 P-7670-259 Ourique Tfn: (351) 286 51 80 30 Fax: (351) 286 51 80 37 E-post: acpaourique@mail.telepac.pt Sammansättning: Producenter/bearbetningsföretag ( X ) Annan ( )

3. Produkttyp:

Klass 1.2: Köttprodukter (värmebehandlade, saltade, rökta osv.)

4. Produktspecifikation

(Sammanfattning av kraven enligt artikel 4.2 i förordning (EG) nr 510/2006)

4.1. Beteckning: ”Presunto de Campo Maior e Elvas” och ”Paleta de Campo Maior e Elvas”

4.2. Beskrivning: Presunto och paleta som framställts av skinka respektive bog av svin av Alentejana-ras (med undantag av avelsdjur) som uppfötts enligt särskilda regler och slaktats vid en ålder av mellan 12 och 24 månader. Djuren ska vara införda i den portugisiska stamboken för svin i avdelningen för djur av Alentejana-ras och köttet ska efter slakten ha saltats, eftersaltats, torkats/mognadslagrats, lagrats, styckats och förpackats enligt särskilda, väl definierade, regler. Presunto framställs av djurens bakben, styckade vid ländbenet, och paleta av svinets framben. Både presunto och paleta består av muskler som är anatomiskt avgränsade, eftersom de omges av ett skikt fett.

Form och utseende: presunto är en avlång styckningsdetalj med kil- eller spetsformad avslutning, medan paleta har rundad form med spetsformig avslutning. I båda fallen är klövar och svål bevarade. För presunto överstiger vikten 5 kilo och paleta väger över 3,5 kilo. Efter styckning är delarna röda, oljiga till utseendet, glänsande och marmorerade. Konsistensen är flexibel och slät med litet fiberinnerhåll. Fettet är glänsande och pärlemorskiftande med behaglig smak. Styckningsdetaljernas smak är aningen salt, beständig och behaglig och doften får sin tilltalande karaktär av de ekollon som djuren livnärt sig på. Produkterna skiljer sig tydligt från presuntos do Alentejo genom att de är smalare och mer avlånga samt har mer saltsmak och mörkare färg.

4.3. Geografiskt område: Det geografiska området för köttproduktionen, där djuren avlas, uppföds, göds, slaktas och styckas är naturligt avgränsat genom ekvegetationens belägenhet och förekomsten av anläggningar som kan utnyttja denna för en uppfödning av montanheira-typ enligt de särskilda reglerna för slakten, styckningen och tillskärningen av skinka och bog av djur av Porco Alentejano-ras. Det geografiska området omfattar följande kommuner och socknar: Abrantes, Alandroal, Alcácer do Sal (utom socknen Santa Maria do Castelo), Alcoutim, Aljezur (socknarna Odeceixe, Bordeira, Rogil och Aljezur), Aljustrel, Almodôvar, Alter do Chão, Alvito, Arraiolos, Arronches, Avis, Barrancos, Beja, Borba, Campo Maior, Castelo Branco, Castelo de Vide, Castro Marim (socknarna Odeleite e Azinhal), Castro Verde, Chamusca, Coruche, Crato, Cuba, Elvas (utom socknen Caia e S. Pedro), Estremoz, Évora, Ferreira do Alentejo, Fronteira, Gavião, Grândola (utom socknen Melides), Idanha-a-Nova, Lagos (socknen Bensafrim), Loulé (socknarna Ameixial, Salir, Alte, Benafim och Querença), Marvão, Mértola, Monchique (socknarna Monchique, Marmelete och Alferce), Monforte, Montemor-o-Novo, Mora, Moura, Mourão, Nisa, Odemira (utom socknarna Vila Nova de Mil Fontes och S. Teotónio), Ourique, Penamacor, Ponte de Sôr, Portalegre, Portel, Redondo, Reguengos de Monsaraz, Sabugal, Santiago do Cacém (utom socknen Santo André), Sardoal, São Brás de Alportel, Serpa, Sines, Silves (socknarna S. Marcos, S. Bartolomeu de Messines och Silves), Sousel, Tavira, (socknen Cachopo), Vendas Novas, Viana do Alentejo, Vidigueira, Vila Velha de Ródão och Vila Viçosa.

Det geografiska området för beredningen (produktion, styckning, skivning och förpackning) är naturligt begränsat till kommunerna Campo Maior och Elvas, eftersom dessas mikroklimat avviker väsentligt från det övriga Alentejo-området genom att det är mer kontinentalt (mycket heta och torra somrar och mycket kalla och torra vintrar) vilket kräver väsentliga skillnader i tillskärningen av produkterna och tiderna för saltning, mognadslagring och efterföljande lagring. Dessa skillnader leder till påtagliga förändringar av slutprodukternas organoleptiska egenskaper. Både presunto och paleta får därigenom en tunnare och mer långsträckt form. Efter styckningen är deras konsistens mindre mör och saftig, deras smak är mindre fin och lätt salt och doften mindre mild, men bitter och ihållande.

4.4. Bevis på ursprung: Svin av alentejana-ras måste obligatoriskt avlas och uppfödas på registrerade och kontrollerade anläggningar. Vid födelsen registreras djuren i respektive stambok. Slakt, styckning, beredning, skivningen och förpackning får endast utföras i särskilda anläggningar inom de geografiska områdena som godkänts och står under tillsyn av kontrollorganet. Före godkännandet kontrolleras produktions- och beredningsförhållandena, särskilt i fråga om råmaterialets ursprung, framställning och egenskaper samt förhållandena vid beredning, tillskärning, skivning och förpackning och slutproduktens egenskaper. Det finns specifikationer och kontrollmetoder som täcker hela produktionskedjan och alla dem som medverkar i den.

Ett fullständigt system för spårbarhet har inrättats av producenterna själva och gör det möjligt att identifiera varje fas i produktionscykeln, från råvara till slutprodukt (da Mesa ao Montado – ”från bordet tillbaka till ekbacken”), och medger en koppling mellan registreringsnumret för de hela styckningsdetaljerna eller de förpackade skivorna och djurens öronmärkning.

När produktionsprocessen är avslutad är det endast de produkter som har uppfyllt alla krav i produktspecifikationen och genomgått lämpliga och dokumenterade kontroller, däribland kontroller, laboratorieanalyser och provning av testpanel, som kan tilldelas certifieringsmärket, logotypen och beteckningen ”Presunto de Campo Maior e Elvas–IGP” eller ”Paleta de Campo Maior e Elvas–IGP”.

4.5. Framställningsmetod: Svin av Alentejana-ras uppföds inom ramen för ett extensivt eller delvis extensivt lantbruk, till större delen på friland med minst 40 stenekar eller korkekar per hektar och med en djurtäthet av högst ett svin per hektar ekmark. Till större delen används befintligt foder på betesplatsen enligt ett extensivt system: svinen livnär sig på stubb och andra spannmålsrester, gräs, baljväxter (t.ex. ärter och vicker) samt även på små däggdjur och fåglar, ägg, reptiler, mollusker, ringmaskar osv. vilket är naturligt för allätare. Det är endast vid födoämnesbrist på fältet som djuren får tilläggsfoder som inte kommer från regionen. Det ska ha lämplig sammansättning och får utgöra högst 30 % av utfodringen. Uppfödningen avslutas alltid med 60 till 90 dagar med montanheira-foder (ekollon och annat foder från ekmarken), och under denna tid ska deras vikt obligatoriskt ökas med minst 45 kilo till följd av detta foderintag. Svinen slaktas vid mellan 12 och 24 månaders ålder, och endast slaktkroppar på minst 90 kilo godkänns. Skinkor och bogar märks individuellt med numrerade identifikationsmärken. Efter renskärning måste skinkorna väga minst 7,5 och bogarna 5 kilo, inräknat klöv. Beroende på produkternas vikt kan det tillåtas att överflödigt underhudsfett skärs bort. Beredningen av produkterna sker med autentiska lokala metoder som bygger på en obruten tradition och omfattar styckning, saltning, sköljning, eftersaltning (för dehydratisering), torkning/mognadslagring och efterföljande lagring. Under denna process får produkterna långsamt och gradvis den form och färg och den arom och konsistens som gör dem så unika.

Skinka och bog från Campo Maior och Elvas får saluföras hela, i stycken eller skivade och med eller utan ben. Tillskärningen och/eller skivningen av styckena och urbeningen får endast ske i lokaler inom det avgränsade geografiska produktionsområdet, där det av tradition har utvecklats speciella färdigheter för att ge varje stycke dess speciella form, delikata arom och sammansatta smak. Urvalet av styckena för tillskärning och skivning görs med hänsyn till optimal mognadsgrad av lokala specialister och föregås av organoleptisk provning av kunniga professionella provare som med lämpliga instrument gör en ingående sensoriell analys av produkten och bedömer dess lämplighet för tillskärning. För att nå en hög ekonomisk avkastning på produkterna är det helt nödvändigt att finstyckningen görs av välutbildade specialister som kan utnyttja all muskelmassa i varje stycke och skära upp ytterst fina skivor så att alla organoleptiska kvaliteter utvecklas till sin fulla potential. Fettet på styckena – som har sin egen speciella smak, arom, färg och lyster – försämras lätt när det exponeras för luft och höga temperaturer. Av dessa skäl måste momenten utföras på anläggningar som är lämpliga såväl i mikrobiologiskt avseende som med hänsyn till temperatur och luftfuktighet, så att produktens delikata smak inte påverkas negativt och för att den ska kunna förpackas omedelbart utan alltför lång luftexponering. Till detta kommer att produktionsmomenten åtföljs av organoleptiska provningar som också de utförs av särskilt utbildad personal. Syftet är hela tiden att säkra fullständig spårbarhet för produkten, inte beröva den dess speciella egenskaper – särskilt i sensoriellt avseende – så att konsumenterna vilseleds utan får tillgång till produkter som framställts med genuina metoder och beretts i sitt ursprungsområde samt att möjliggöra kontroll under hela produktionscykeln.

4.6. Samband: Skinka och bog från Campo Maior och Elvas framställs i en region med karg jordmån och ett klimat med utpräglat heta och torra somrar och kalla och torra vintrar. Den växtlighet som kan utstå dessa förhållanden och också ge ekonomisk avkastning är stenekar och korkekar och deras undervegetation. Svin av alentejana-ras är det djur som bäst kan utnyttja de befintliga naturförhållandena, eftersom dessa förutsättningar medger att de uppföds på friland och till större delen livnär sig på naturliga produkter från själva den särpräglade betesmarken (särskilt gräs, ollon, spannmål och baljväxter samt små djur) med ett specifikt uppfödningssystem som går under namnet montanheira.

Det är detta uppfödningssystem och detta naturliga foder som ger dessa svins kött dess särskilda kvalitetsegenskaper, såväl för muskelmassan som för fettet.

På grund av de speciella klimatförhållandena i Campo Maior och i Elvas har ett särskilt kunnande utvecklats när det gäller naturlig torkning av styckningsdelar av dessa svin utan rökning eller främmande tillsatser, med undantag av vanligt salt, och som leder till en på flera sätt särpräglad produkt, bland annat i följande avseenden:

Finstyckningen och renskärningen av styckena.

Tiden för saltningen.

Varaktigheten av de olika produktionsmomenten.

Både presunto och paleta får därigenom en tunnare och mer långsträckt form. Efter styckningen är deras konsistens mindre mör och saftig, deras smak är mindre fin och lätt salt och doften mindre mild.

Produkterna präglas av att kommunerna Elvas och Campo Maior befinner sig mer i inlandet och har mer av fastlandsklimat än övriga områden på Alentejoslätten. Därför blir de finare och mer långsträckta, saltare och mörkare än de mjukare produkterna från de sistnämnda områdena.

Sambandet mellan produkten och det geografiska området bygger även på följande förhållanden:

Historia: Utöver riklig vittnesbörd, som härrör sig till flera århundraden före Kristi födelse, om förekomsten av svin och deras betydelse i kosthållningen har under de senaste fyra århundradena stridigheter låtit tala om sig mellan lantbruksarbetare och uppfödare till följd av konflikten mellan svinuppfödningens negativa inverkan på odlingsmarken och dess positiva bidrag till befolkningens livsmedelsresurser. Det finns inte någon kommun i Alto Alentejo som inte har skickat petitioner till kungen och parlamentet och begärt deras skydd. I Elvas och Arronches löpte till exempel så många svin runt på städernas gator så att kungen förbjöd förekomsten av svin innanför stadsmurarna. När därför flera familjer förhindrades från att föda upp svin, vilket varit deras levebröd i åratal, sände de i sin tur petitioner om motsatsen, i så starka ordalag och så stor omfattning att kungen befallde att man skulle återgå till de tidigare förhållandena Också personer som hade undertecknat petitioner för att beklaga sig över svinen sade senare att bristen på svin bringade de fattiga i ruin. Campo Maior blev portugisiskt område först under kung Dinis regeringstid, efter Alcanises-fördraget (på 1200-talet). Elvas, som enligt traditionen ska ha grundats av romarna, erövrades för första gången från morerna 1166 men införlivades först 1229 definitivt med Portugals territorium. I båda fallen rör det sig om gränsorter, där de spanska influenserna gör sig mer gällande, vilket också visar sig i att produktionen av skinka och bog sker i något annorlunda form än på annat håll i Alentejo.

Jordmån och klimat: Den karga jordmånen och det utpräglat heta och torra klimatet kan endast utstås av stenek och korkek och deras undervegetation som medger ekonomiskt utbyte, också genom att de är karaktäristiska inslag i den särskilda form av betesmark (montado) som är förutsättningen för den speciella köttproduktionen. Campo Maior och Elvas har ett specifikt mikroklimat med ytterst låg årlig nederbörd (617 mm), stort antal soltimmar (2 979) och maximitemperaturer som under sommaren lätt når 33–34 grader och under vintern sjunker till 4–5 grader, vilket är typiskt för fastlandsklimatet och ger utmärkta förutsättningar för torkningen av skinka och bog.

Befolkning: I det geografiska området finns särskilda traditioner för sättet att äta dessa produkter, som aldrig tillagas. I Campo Maior och Elvas är det vanligt att äta skinka och bog som skurits upp för hand i ytterst fina skivor tillsammans med ett gott vin från regionen under slutet av eftermiddagen som aperitif till en sen middag. Förr var det bara vid festliga tillfällen och vid storfrämmande som man åt ”Presuntos” eller ”Paletas” från Campo Maior och Elvas.

4.7. Kontrollorgan:

Namn: Agricert — Certificação de Produtos Alimentares, Lda Adress: Av. de Badajoz, n.o 3 P-7350-903 Elvas Tfn: (351) 268 62 50 26 Fax: (351) 268 62 65 46 E-post: agricert@agricert.pt

Kontrollorganet AGRICERT uppfyller norm 45011:2001

4.8. Märkning: Följande uppgifter ska alltid anges: ”Presunto de Campo Maior e Elvas–IGP” eller ”Paleta de Campo Maior e Elvas–IGP” och gemenskapslogotyp. Kontrollmärket ska också finnas med i märkningen. På detta ska följande anges: produktens namn och beteckning, kontrollorganets namn samt ett löpnummer (den numeriska eller alfanumeriska kod som gör det möjligt att spåra produkten). Följande brännmärke förekommer på svålen till ”Presunto de Campo Maior e Elvas” och ”Paleta de Campo Maior e Elvas”: