Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Handlingsplan för den inre marknaden"

(98/C 157/12)

Den 30 september 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.2 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om "Handlingsplan för den inre marknaden".

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 4 mars 1998. Föredragande var Flavio Pasotti.

Vid sin 353:e plenarsession den 25-26 mars 1998 (sammanträdet den 25 mars 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 76 röster för, 5 emot och 2 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Kommittén välkomnar, men är samtidigt också oroad över, kommissionens publicering av uppgifter om hur långt den inre marknaden har framskridit på basis av den första versionen av resultattavlan för den inre marknaden (som presenterades vid Europeiska rådet i Luxemburg i december 1997).

1.2. I sitt tidigare yttrande i frågan () har Kommittén redan framhållit hur viktigt det är för förvekligandet av den inre marknaden att de överenskomna reglerna blir noggrant och korrekt integrerade i medlemsstaternas lagstiftning, att förfaranden för effektiv tillämpning av reglerna utformas genom att alla berörda parter förses med enkla och effektiva instrument som kan tillgripas om reglerna inte iakttas, att alla berörda medborgare får så fullständig information som möjligt.

1.3. Dessa aspekters betydelse bekräftades när handlingsplanens strategiska mål utsågs och förstärktes när handlingsplanen antogs av Europeiska rådet i Amsterdam.

1.4. Resultattavlan, som kommissionen avser att publicera en gång i halvåret, omfattar för första gången lättförståelig och viktig information för att kunna bedöma dessa aspekter och att fastställa vad som återstår att göra för att den inre marknaden skall vara så fulländad som möjligt vid tidsgränsen 1999.

1.5. I initiativet för att samla in och att regelbundet göra information tillgänglig om varje medlemsstats åligganden är en av de viktigare aspekterna att öka insynen i relationerna mellan de europeiska parterna. Om man kan utforma lämpliga kanaler för att offentliggöra resultaten bör detta sporra medlemsstaterna att tävla mot varandra när det gäller att göra den inre marknadens fördelar tillgängliga för medborgarna. Det är emellertid för tidigt att mäta effekten av denna möjliga stimulans. Det som kommittén uppfattar som oroande med avseende på resultattavlan i kommissionens första rapport är att det så tydligt avslöjas (se nedan) att medlemsstaterna ligger efter tidsschemat i fråga om de åtgärder som de är ålagda att genomföra för att främja ett fullbordande av inre marknaden.

2. Resultattavla för den inre marknaden

Det aktuella yttrandet behandlar resultattavlan för den inre marknaden, men kommittén följer dock genom sin egen observationsgrupp för den inre marknaden och utarbetandet av särskilda yttranden alla åtgärder som rör förverkligandet av den inre marknaden.

2.1. Direktivens genomförande

2.1.1. Resultattavlans första sammanfattande indikator när det gäller framstegen på den inre marknaden gäller antalet direktiv om den inre marknaden som genomförts av alla medlemsstater. Den 1 november 1997 hade i genomsnitt mer än en fjärdedel av de åtgärder som berör den inre marknaden ännu inte genomförts av alla medlemsländer. Även om man bara beaktar grunddirektiven (det vill säga de direktiv som inte ändrar ett föregående direktiv) förändras inte resultatet särskilt mycket. Skillnaderna i genomförandegrad är också stora. De avspeglar faktorer som är viktiga för den inre marknadens förverkligande, vilka också utgör en stor del av informationsmängden. I synnerhet framhålls transportområdet, där 60 % av direktiven ännu inte genomförts, inom offentlig upphandling återstår 55 % och när det gäller intellektuell äganderätt 50 %.

2.1.2. För att komma till rätta med detta problem begärde man i handlingsplanen att medlemsstaterna före den 1 oktober 1997 skulle utforma en tidsplan för genomförande av alla direktiv. Av resultattavlans information kan man utläsa att regelverket för den inre marknaden kommer att vara komplett vid tidsgränsen den 1 januari 1999 om varje medlemsstat respekterar gemenskapsprogrammen.

2.1.3. I anslutning till denna bedömning framhåller kommittén dock att resultattavlan visar att ingen medlemsstat har presenterat någon komplett tidsplan, utan mer än 15 % av anmälningarna saknas. Dessutom är medlemsstaternas målsättningar oerhört ambitiösa om de jämförs med den överföringstid som noterats fram till idag. Om man i vissa fall lägger ihop direktivens föreskrivna genomsnittliga förseningstid på cirka två år uppgår hela processen till cirka fyra år. En sådan försening skulle inverka menligt på de förhoppningar som fästs vid att inre marknaden skall fullbordas ordentligt. Kommittén hoppas att kommissionens andra resultatrapport skall ange klart och tydligt om man uppfattar att medlemsstaterna har en vilja att uppfylla sina förpliktelser i tid.

2.2. Effektiv tillämpning av lagstiftningen och lösning på problemen

2.2.1. Att verkligen göra den inre marknadens fördelar tillgängliga för medborgarna betyder dock inte bara att man går vidare med nödvändiga rättsliga förändringar för att integrera den inre marknadens bestämmelser i den nationella lagstiftningen. Nästan alla medlemsstater har utformat, och informerat kommissionen om, sina egna samordnings- och informationscentra för den inre marknaden för företag och medborgare och utmaningen är nu, enligt kommissionen, att se till att informationen verkligen når ut till medborgarna. Det framgår dock av resultattavlans del för tillämpning av lagar och problemlösning att få länder har åstadkommit lika mycket när det gäller strukturer och förfaranden för tillämpning av den inre marknadens regler.

2.2.2. Kommittén fäster stor vikt vid den sistnämnda punkten och anser att den är ett mått på medlemsstaternas ansträngningar - som dock fortfarande inte är tillräckliga - för att lösa de problem som medborgarna och företagen stöter på när de utnyttjar den inre marknadens möjligheter.

2.2.3. Likaledes delar kommittén kommissionens åsikt att det är viktigt att medlemsstaterna följer upp anmälningarna genom att samordna de egna informationscentrumen i ett funktionellt nätverk där man i första hand kan lösa problemen bilateralt.

2.2.4. När det gäller de fall som kräver kommissionens ingripande enligt artikel 169 i fördraget är det oroväckande att medlemsstaternas genomsnittliga svarstid när det gäller de anmälningar som gjorts mot dem i medeltal är dubbelt så lång som de 60 dagar som föreskrivs i överträdelseförfarandena. I detta avseende är det nödvändigt att följa fördraget noggrant.

2.2.5. I medborgarnas och företagens ögon beror medlemsstaternas politiska trovärdighet när det gäller att förverkliga den inre marknaden också på deras möjligheter att finna snabba och konkreta lösningar på den inre marknadens problem. Ju mindre marknadens aktörer är desto större är dessa problem, vilket också framhållits i kommitténs yttrande om kommissionens meddelande "Den inre marknadens följder och effektivitet".

2.2.6. Med tanke på detta har resultatet från undersökningen gjort ett starkt intryck på kommittén. Cirka hälften av de små och medelstora företag som har varit tvungna att lägga fram en formell anmälan har inte gjort det eftersom de inte kände till förfarandena eller tyckte att det var alltför dyrt eller komplicerat, medan den andel som ansåg att arbetsinsatsen var för stor i förhållande till det förväntade resultatet överstiger 80 %.

2.2.7. Med hänsyn till detta finns det behov av ökad insyn vid förverkligandet av den inre marknaden, vilket till en del kan ske genom åtgärderna för att informera medborgarna genom initiativet Citizens first. Detta initiativ räcker dock inte enbart till för att skynda på medlemsstaternas administrativa förändringar.

2.2.8. Kommittén noterar det förslag till rådets förordning () som ger kommissionen möjlighet att ingripa för att säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas i den medlemsstat där rätten för fri rörlighet för varor har kränkts. Sådana åtgärder skall slå vakt om arbetstagarnas och fackföreningarnas rättigheter.

2.3. Handlingsplanens genomförande

2.3.1. Strategiskt mål 1: Att göra reglerna mer effektiva

2.3.1.1. Kommittén betraktar det som särskilt oroande att man inte gjort några framsteg i fråga om de brett upplagda åtgärder som angetts som nödvändiga för fullbordandet av inre marknaden - såsom offentlig upphandling och på området för europeiska standarder. Vi vill be kommissionen att avge en fylligare redogörelse för hur sådana aspekter utvecklas, i den andra resultatrapporten.

2.3.2. Strategiskt mål 2: Att hantera de viktigaste orsakerna till snedvridning av konkurrensen

2.3.2.1. Frågor om skattepolitiken är ett invecklat och känsligt problem, men är av största vikt när man talar om störningar på marknaden. Handlingsprogrammets föreskrivna åtgärder inom detta område är tillsammans med konkurrensreglerna koncentrerade till dessa frågor.

2.3.2.2. När skadlig skattekonkurrens införs mellan medlemsstaterna i en konkurrensutsatt miljö minskar man manöverutrymmet för medlemsstaterna när det gäller att anpassa de egna skattesystemen, vilket får allvarliga effekter på skattesystemens samordning inom gemenskapen.

2.3.2.3. Kommittén ser mycket positivt på de åtgärder som ingår i slutsatserna från rådet (Ekofin) den 1 december 1997 () om medlemsstaternas uppförandekodex när det gäller skadlig skattekonkurrens. Dessa åtgärder syftar till att utforma en gemensam minimilösning när det gäller problemet med beskattning av kapitalinkomster och källskatt på ränteinkomster.

2.3.2.4. Att handlingsplanens åtgärder som rör indirekt beskattning är betydelsefulla bekräftas av resultatet från undersökningen där företag, oberoende av storlek, framhåller att reglerna för mervärdesskatt är mycket invecklade och utgör ett av de största kvarvarande hindren för fri rörlighet för varor och tjänster.

2.3.2.5. Aktörernas enighet när det gäller den inre marknaden är en avgörande faktor för dess framgång, men kommittén måste också när det gäller frågan om skatteharmonisering betona att det finns stora möjligheter att omvandla medlemsstaternas åligganden till positiv handling.

2.3.2.6. När det gäller statligt stöd, där resultattavlan anger att utvecklingen nästan är avslutad, påpekar kommittén rent generellt att det från arbetsmarknadens parters och andra intressegruppers synvinkel inte alls verkar övertygande att basera tabellen på hur läget för handlingsplanens genomförande ser ut, eftersom bedömningen enbart grundar sig på de administrativa förfarandenas genomförande och utesluter alla hänvisningar till efterföljande steg.

2.3.3. Strategiskt mål 3: Att avskaffa sektoriella hinder för marknadsintegration

2.3.3.1. Några viktiga hinder återstår, av vilka ett antal sedan länge kräver särskilda insatser, till exempel utformningen av stadgan för europabolag. I synnerhet när det gäller utformningen av lämpliga regler för konkurrensskydd på den inre marknaden återstår mycket att göra, särskilt vad gäller viktiga frågor som telekommunikationer och flygplatser.

2.3.3.2. Kommissionens meddelande från 1995 om betalningsförseningar, som när resultattavlans tidsgräns gick ut i december 1997 ännu inte lett till att något förslag till direktiv antagits, fäster inte tillräcklig vikt vid det allvarliga problemet med betalningstider, vilket kommittén påpekade i sitt yttrande av den 30 juni 1993 ().

2.3.4. Strategiskt mål 4: Att säkerställa att den inre marknaden är till nytta för samtliga medborgare

2.3.4.1. När det gäller medborgarnas rörlighet finns det fortfarande mycket kvar att önska när det gäller gränskontrollernas fullständiga avskaffande, rätten att bosätta sig permanent och arbeta i vilket medlemsland som helst.

2.3.4.2. Till följd av Amsterdamfördraget, som dock ännu inte ratificerats, är det nödvändigt att se över de åtgärder som nämns i handlingsplanen.

2.3.4.3. Kommittén vill att kommissionen skall utarbeta ett meddelande om rörlighet för medborgarna och om problem i samband med detta.

2.3.4.4. Förslaget till direktiv, som omfattas av handlingsplanen, om att fullborda regelverket när det gäller pensionssystem måste prioriteras.

2.3.4.5. Både när det gäller dessa frågor och andra som behandlas i det aktuella yttrandet önskar kommittén, liksom i sitt särskilda yttrande i frågan, att EU:s olika institutioner skall utnyttja de bidrag som föreningar och stiftelser kan lämna när det gäller att förverkliga gemenskapspolitiken.

2.3.5. Den inre marknadens internationella dimension

2.3.5.1. Naturligtvis kan den inre marknaden inte beaktas skild från sitt sammanhang, utan måste ses mot bakgrund av det omfattande ekonomiska och sociala sammanhang inom vilket unionen utvecklas. Förverkligandet av den inre marknaden har stor betydelse när det gäller gemenskapens utvidgningsprocess, relationerna med Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och, mer generellt, när det gäller de andra globala marknadsaktörerna.

2.3.5.2. Kommittén föreslår alltså att dessa frågor - som för övrigt tas upp speciellt i handlingsplanen - behandlas särskilt i de följande versionerna av resultattavlan.

3. Utvidgning av resultattavlans möjligheter

3.1. Kommittén bekräftar att man är intresserad av resultattavlans information och ser positivt på att kommissionen har beslutat att komplettera denna med en undersökning och en sektoriell rapport som, i viss utsträckning, utvidgar analysområdet efter förväntningar och behov hos den inre marknadens aktörer. Dessutom anser ESK att man måste betona att bedömning av ett så omfattande och krävande program som handlingsplanen inte kan begränsas till enbart kvantitativa aspekter.

3.2. Även om den kvantitativa informationen är nödvändig är den dock inte tillräcklig för att bedöma de föreskrivna åtgärdernas effektivitet. Det är i själva verket uppenbart - och informationen om möjligheterna att säkerställa tillämpning av reglerna är ytterligare bevis för detta - att man endast genom en fördjupad analys av den inre marknadens aktörer, vare sig de är företag, arbetstagare eller konsumenter, kan få en klar bild av graden av engagemang hos de aktörer som i olika utsträckning har åtagit sig att förverkliga den inre marknaden, det vill säga rådet, kommissionen och medlemsstaterna.

3.3. Sedan arbetet började med den egna observationsgruppen för den inre marknaden har kommittén vid de två offentliga utfrågningarna med arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer 1994 och 1997 prioriterat ett synsätt när det gäller bedömningar som sammanfattningsvis skulle kunna kallas nedifrån-och-upp-synsätt. Detta synsätt är avsett att komplettera kommissionens uppifrån-och-ner-synsätt. På grund av sin speciella karaktär har kommittén en särskild ställning när det gäller att slå vakt om behoven hos den inre marknadens aktörer och kontrollera de konkreta effekterna av de åtgärder som vidtagits på politisk nivå. Dessa två aspekter tillsammans bidrar dessutom till att en tillförlitlig miljö skapas, vilket är en förutsättning för att integrationsprocessen skall kunna fullbordas. I kommitténs yttrande "Att förhindra uppkomsten av nya handelshinder på den inre marknaden" framhåller man att kommissionens resultattavlor för direktivens genomförande bör inkludera ett test av "faktisk eliminering av hinder".

3.4. Kommittén avser att behålla detta förhållningssätt även i framtiden, med egna oberoende kontroller för att bedöma kvalitativa aspekter, till exempel hur väl medlemsstaternas, rådets och kommissionens åtgärder täcker de aktuella områdena. Dessutom skall framsteg i form av förenkling av reglerna och ökad insyn samt effekterna på de ekonomiska och sysselsättningsmässiga tillväxtmöjligheterna kontrolleras.

Bland de förbättringar som med fördel skulle kunna införas i kommissionens utvärderingsrapporter rekommenderar kommittén följande:

- Komplettering av resultattavlans indikatorer med mer detaljerade uppgifter om den relativa utvecklingen, på europeisk och nationell nivå, med avseende på tekniska bestämmelser, standarder och patent; med uppgift om hur stor procentandel av de offentliga marknader som öppnats för konkurrens som i praktiken erövrats av utrikes intressen.

- Presentation - parallellt med resultattavlan - av data om inre marknadens ekonomiska och sociala utveckling, särskilt med avseende på hur den ekonomiska tillväxten framskrider, på sysselsättningsutvecklingen, på den personliga rörligheten, på handelsutbytet inom och utanför gemenskapen samt på investeringar över nationsgränserna.

Bryssel, den 25 mars 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet - Utkast till handlingsplan för den inre marknaden, EGT C 287, 22.9.1997.

() Förslag till rådets förordning (EG) om införande av en ingripandemekanism för kommissionen för att undanröja vissa handelshinder.

() EGT C 2, 6.1.1998.

() EGT C 249, 13.9.1993.