SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 6.6.2012  
SWD(2012) 167 final 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till Europaparlamtentets och rådets direktiv 
om inrättande av ett ramverk för återhämtnin g och rekonstruktion av kreditinstitut och 
värdepappersföretag samt ändring av råde ts direktiv 77/91/EEG och 82/891/EG, 
direktiv 2001/24/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG och 2010/55/EG samt 
förordning (EU) nr 1093/2010 
{COM(2012) 280 final} 
{SWD(2012) 166 final}  
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
Förslag till Europaparlamtentets och rådets direktiv 
om inrättande av ett ramverk för återhämtning och rekonstruktion av kreditinstitut 
och värdepappersföretag samt ändring av rådets direktiv 77/91/EEG och 
82/891/EG, direktiv 2001/24/EG, 2 004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG och 
2010/55/EG samt förordning (EU) nr 1093/2010 
1. P ROBLEMFORMULERING  
Under finanskrisen utsattes myndigheternas fö rmåga att hantera kris er på det nationella 
planet och i gränsöverskridande situationer fö r hård prövning. Det blev snabbt tydligt att 
vare sig myndigheterna eller bankerna var vä l förberedda. Beredskapsplaneringen för 
finansiella krisscenarier var otillräcklig. A lla medlemsstater hade inte behörighet att 
ingripa, stabilisera och omorganisera en fallerande bank på ett tidigt stadium. Myndigheter i många medlemsstater hade inte adekvata redskap och befogenheter för att 
hantera en bankkris. Eftersom stora, ömsesi digt beroende bankers fallissemang skulle 
kunna ha väsentlig skadat det finansiella syst emet hade myndigheterna inget annat val än 
att använda skattebetalarnas pengar för att rädda bankerna. 
Samtidigt som verksamheten i gränsöverskridande banker har blivit kraftigt integrerad i 
så stor grad att affärsområden och intern etjänster är intimt sammanvävda över de 
geografiska gränserna mellan medlemsstaterna har emellertid myndigheternas behörighet 
att ingripa förblivit nationell. Om en gr änsöverskridande bank hamnar på obestånd 
inriktar sig följaktligen tillsynsmyndighe ter och övriga (rekonstruktions-) myndigheter 
enbart på verksamhet inom deras egna  territorier. Detta kan försvåra ett 
gränsöverskridande samarbete och leda till ineffektiva och eventuellt konkurrerande 
rekonstruktionsstrategier, med s uboptimala resultat på EU-nivå. 
Den privata sektorn hade i bästa fall endast  fonderat begränsade medel i förväg (”ex 
ante”) för att finansiera rekonstruktions åtgärder under den finansiella krisen. 
Offentliga ingripanden kostar skattebetalare betydande summor och utgör till och med ett 
hot mot vissa medlemsstaters offentliga fina nser. Mellan oktober 2008 och oktober 2011 
godkände kommissionen 4,5 biljoner euro (motsvarande 37 % av BNP i EU) i statliga stödåtgärder till finansiella institut, varav 1,6 biljoner euro (motsvar ande 13 % av BNP i 
EU) användes under perioden 2008. Garantier och likviditetsåtgärder utgör 1,2 biljoner 
euro eller omkring 9,8 % av EU:s BNP. Resten  gick till rekapita liseringsåtgärder och 
åtgärder som avser osäkra tillgångar vilka to talt uppgick till 409 milja rder euro (3,3 % av 
 
SV 3   SV BNP i EU)1. Budgetåtaganden och utgifter på denna nivå är inte hållbara ur 
finanspolitiskt perspektiv och lägger  tunga bördor på nuvarande och framtida 
generationer. Krisen, som började i finanssekt orn, pressade vidare ned EU:s ekonomi i en 
allvarlig recession, där BNP i EU 2009 mins kade med 4,2 % eller 0,7 biljoner euro.  
2. S UBSIDIARITETSANALYS  
Trots att banksektorn är högt in tegrerad inom EU är systemen för att hantera bankkriser 
fortfarande nationellt baserade och otillräckliga för at hanter a gränsöverskridande institut 
i svårigheter. Samordningen under sådana om ständigheter blir sannolikt komplicerad och 
de mål som de olika myndigheterna eftersträv ar kan skilja sig åt . Om myndigheterna har 
begränsade alternativ till sitt förfogande för att rekonstruera banker ökar detta riskerna 
för överdrivet risktagande och skapar förv äntningar på att stora, komplexa och 
sammanflätade banker återigen kan komma att behöva offentliga stödinsatser i händelse av problem. I kristider kan därför endast åtgärder på EU-nivå garantera att kreditinstitut är föremål för konsekventa in satser som säkerställer lika konkurrensvillkor och främjar 
ytterligare integration på  den inre marknaden.  
Det krävs inga EU-åtgärder fö r att välja rekonstruktionsm yndigheter och förfaranden för 
bankrekonstruktion. Medlemsstater na kan fatta dessa beslut. 
3. S
YFTET MED EU: S INITIATIV  
Den allmänna målsättningen är att bibehålla fi nansiell stabilitet och förtroende för banker 
samt att undvika smittorisk. Förslaget syftar till att minimera förluster för samhället i 
stort, särskilt för skattebetalarna, samt minska överdrivet risktagande. Det föreslagna 
ramverket syftar också till att stärka den in re marknaden för banktjänster och samtidigt 
bevara likvärdiga konkurrensvillkor. 
4. P RIORITERADE STRATEGIALTERNATIV OCH DERAS FÖRVÄNTADE RESULTAT  
Förberedande och förebyggande åtgärder: 
Den främsta målsättningen med ramverket för återhämtning i och rekonstruktion av 
banker är att säkerställa att bankkriser så långt möjligt undviks och att banker har 
beredskap för en negativ utveckling. I detta syfte har följande alte rnativ undersökts och 
valts. 
Överenskommelser om frivilligt koncernint ernt finansiellt stöd kommer att göra det 
möjligt för finanskoncerner att överföra tillgångar mellan enhe ter när en medlem i en 
koncern drabbas av finansiella svårigheter. Detta  skulle kunna hjälpa till att förhindra att 
de finansiella problemen i delar av koncernen blir alltför allvarliga och på så sätt vara till gagn för koncernen som helhet. Att överföra tillgångar från friska enheter skulle 
emellertid kunna minska dess likvidite t och kapital och därigenom försvaga 
skuldinnehavares och insättares  ställning. Överföringarna bö r därför endast genomföras 
om de inte äventyrar stödgivarens likvidite t eller solvens. Tillsynsmyndigheter skulle 
                                                
 
1 Källa: Europeiska kommissionen, resultattavla för statligt stöd, uppdatering hösten 2011 
[COM(2011) 848] 
 
SV 4   SV kunna ge sitt samtycke till ramverket, vilket skulle ge ett skydd ti ll samtliga intressenter. 
I vissa situationer skulle tillsynsmyndigheter till och med kunna uppmana banker som 
ingår i samma frivilliga överenskommelse  om koncernstöd att hjälpa en annan 
bolagsenhet i samma koncern. Denna möjlighet a tt optimera allokeringen av tillgångar i 
nödsituationer skulle kunna stärka den inre marknaden. 
Banker och myndigheter kommer att bli skyldi ga att utarbeta beredskapsplaner för 
nödsituationer. Rekonstruktionsplaner som tag its fram av banker skulle kunna hjälpa 
tillsynsmyndigheter att identifiera lämpliga åtgärd er för att återställa  banksolvens på ett 
tidigt stadium. Rekonstruktionsplaner skulle oc kså hjälpa bankerna själva att se över sin 
verksamhet och sina risker, samt att vidt a de åtgärder som krävs i problematiska 
situationer. Rekonstruktionsplaner som utar betas av myndigheterna skulle göra det 
möjligt att handla snabbare, effektivare och me d större genomslagskraft, vilket skulle 
medföra en betydande minskning av (de so ciala) kostnaderna av bankkriser. Om 
avvecklingsmyndigheter är medvetna om hur de effektivt kan rekonstruera eller avveckla 
banker eller bankgrupper på obestånd på ett or dnat sätt är det mycket sannolikare att 
insatserna blir framgångsrika. 
Avvecklingsmyndigheter kommer att få ytterlig are befogenheter så att de kan begära 
förändringar av bankers drifts- och företags struktur och begränsa bankernas exponering 
och verksamhet. Detta syftar till att ga rantera att banker kan rekonstrueras vid 
fallissemang. Det skulle bidra till att avskaffa implicit statligt stöd (räddningar) för de banker som är för komplexa, för stora eller för viktiga för att tillåtas gå omkull. På så sätt 
skulle det överdrivna risktagandet minska och bankerna tvingas handla mer försiktigt. 
Om banker kan rekonstrueras är det inte längre den enda lösningen att uteslutande lita på 
skattepengar för att rädda dem, eftersom e tt ordnat fallissemang (managed failue) blir 
möjligt. Om man avskaffar de implicita statlig a garantierna kommer emellertid bankernas 
lånekostnader sannolikt att öka. Avvecklings myndigheternas ökade befogenheter skulle 
dessutom visserligen skydda det allmännas intresse, men kan samtidigt begränsa 
aktieägarnas och företagsförvaltningens grund läggande rättigheter at t bedriva verksamhet 
på det sätt som bäst passar deras mål och a ffärsstrategi. Allt som görs för att undanröja 
hinder för rekonstruktion måste därför stå i pr oportion till kreditinstitutets systemvikt och 
till de sannolika effekterna på den finansiella stabiliteten om institutet skulle gå omkull. Åtgärderna bör vara icke-diskriminer ande och i allmänhetens intresse. 
Tidigt ingripande 
De befintliga ramarna för tidigt ingripa nde från tillsynsmyndighe ter sida kommer att 
vidareutvecklas. Tillsynsmyndigheter kommer att kunna ingripa ännu tidigare (redan vid 
ett sannolikt brott mot kapitalkravsdirektivet
2, i stället för vid ett faktiskt brott, som det är 
i dag) och kommer att förses med ett utökat so rtiment av verktyg och befogenheter. På så 
sätt kan de förebygga att bankers problem förvärras ytterligare. 
Ett utökat, harmoniserat sortim ent av verktyg för tidigt in gripande kan förebygga eller 
styra upp problem på tillsyns nivå och därmed göra kris hanteringen i EU mycket 
effektivare. Åtgärder som att begära avyttri ng av viss verksamhet s kulle kunna minska de 
alltför stora risker som instituten samlat på sig avsevärt, och därmed förebygga deras 
fallissemang. Genom att förordna en särskild förvaltare skulle m yndigheterna omedelbart 
                                                 
2 Direktiv 2006/48/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut och direktiv 
2006/49/EG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut. 
 
SV 5   SV kunna stoppa vanskötsel av banker och vidta åtgärder för att förh indra en fortsatt 
försämring. 
Oom alla tillsynsmyndigheter får en större  och mer samstämmig uppsättning verktyg 
förbättras samarbetet mellan dem, och de får möjlighet att vidta viktiga åtgärder som i dag inte kan vidtas i alla medlemsst ater där multinatione lla bankkoncerner är 
verksamma. 
Vissa sådana verktyg kan emellertid begränsa  företagsförvaltningens  frihet (t.ex. genom 
att begränsa verksamheten eller ersätta styrelsen med särskilda förvaltare) och 
aktieägarnas rättigheter (t.ex. genom att upphäva  utdelning). Sådana åtgärder kan därför 
endast införas i kombination med skyddsklausuler som förebygger deras missbruk, garanterar allmänhetens intresse och se r till att åtgärderna är proportionella. 
I syfte att göra det möjligt för bankerna att öka sitt kapital i nödsituationer ska 
lagstiftningen ändras så att bo lagsstämman får befogenhet att redan innan en kris besluta 
att en bolagsstämma kan sammankallas me d förkortat varsel om behovet av 
kapitaltillskott uppstår. 
Upplösning 
Genom införandet av en minimiuppsättni ng av särskilda rekonstruktionsverktyg för 
banker (t.ex. försäljning av verksamhetsgrena r, avskiljande av til lgångar, brobanker) i 
alla medlemsstater får myndigheterna betyd ligt bättre förutsättningar att uppnå en 
framgångsrik och effektiv rekonstruktion (org aniserat och vältimat fallissemang) och 
därmed att upprätthålla viktiga finans tjänsters kontinuitet och stabiliteten i 
finanssystemet som helhet.  Till skillnad från normala insolvensförfaranden skulle ett 
särskilt rekonstruktionsförfarande för banke r ge myndigheterna möjlighet att tillämpa 
metoder som är bättre lämpade för bankverksamhetens behov och möjliggör en bättre balans mellan prioriteringar för de olika berö rda parterna (rekonstrukt ion är till spararnas 
fördel, tjänsternas kontinuitet och, i sista hand, finansiell stabilitet). 
En kompletterande mekanism skulle göra det möjlig att skriva ned bankernas skulder 
eller delvis omvandla dem till kapital ( bail-in ). Det kan vara av fö rdel i fall där andra 
verktyg inte räcker för att rekonstruera e tt stort, komplext och ömsesidigt beroende 
institut så att den finansie lla stabiliteten och skatte betalarnas pengar skyddas. 
Ramverket för rekonstruktion av banker kommer att minska eller undanröja de implicita 
statliga garantierna för de stör sta och viktigaste bankernas sk ulder. Som en naturlig följd 
av detta förväntas bankernas lånekostnade r öka en aning. Med andra ord kommer de 
kostnader som tidigare burits av skattebetala rna nu att bäras av ba nkens berörda parter 
(borgenärer och ägare). En ökning av bankern as lånekostnader kan leda till en lätt 
minskning av BNP. 
Villkoren för tillämpningen av rekonstruktionsverktygen och 
rekonstruktionsbefogenheterna måste vara såda na att myndigheterna kan agera innan en 
bank går i konkurs, så att de realistiska chanserna för en framgångsrik och effektiv 
rekonstruktion ökar. Ett ordnat fallissemang, där bankens förvaltning och aktieägare i 
första hand bär förlusterna, skulle ocks å det överdrivna riskta gandet. Samtidigt kan 
rekonstruktionsåtgärder inskränka aktieäg arnas och borgenärernas grundläggande 
 
SV 6   SV rättigheter. De skulle därför bara tillä mpas i exceptionella fall och i allmänhetens 
intresse. 
Samarbete över gränserna 
Samarbetet mellan myndigheter ska instit utionaliseras och formaliseras. Olika 
möjligheter har diskuterats, som att ge  EU-myndigheter rekonstruktionsbefogenheter 
eller att inrätta en EU-myndighet för rekonstruktion av ba nker. Det alternativ som fått 
mest stöd är att ordna samarbetet genom avvecklingskollegier. Avvecklingskollegier 
skulle garntera att nationella myndighete r informerar varandra om nödsituationer, 
diskuterar dessa och beslutar om gemens amma eller samordnade insatser om en 
multinationell bank skulle gå omkull. Europeiska bankmyndighetens (EBA) deltagande i avvecklingskollegierna skulle ytterligare garantera att alla  medlemsstater och berörda 
parter beaktas och att splittr ing av inre marknaden undviks. 
Finansiering 
Gemensamt beräknade fonder för rekonstruktion i förväg ( ex ante ) och 
insättningsgarantisystem som finansie ras av branschen kommer att öka 
rekonstruktionsinsatsernas framgång och ge  skattebetalarna ytterligare skydd. 
Insättningsgarantisystem och rekonstrukti onsfonder har olika omfång, men om de 
utformas i kombination leder detta till en ra d synergier. Stordrifts fördelar skulle uppstå 
eftersom rekonstruktion minskar risken för spridning av negativa effekter och optimal 
beräkning av rekonstruktionsfonderna mi nskar insättningsgarantisystemens 
finansieringskrav. 
Utgående från modellberäkningar skul le den optimala målstorleken för 
insättningsgarantisystem och rekonstruktions fonder ligga på minst 1 % av de täckta 
insättningarna i EU-banker. Fonder för rekonstr uktion i förväg skulle eventuellt kunna 
samlas i insättningsgarantisystem, men i så fall skulle dessa system behöva kunna 
finansiera rekonstruktioner. Om en medlemsstat  inte tillåter insätt ningsgarantisystem att 
finansiera rekonstruktioner skul le en separat fond behövas. 
Inom ramen för denna strategi diskuterad es även andra möjligheter som att inrätta 
nationella rekonstruktionsfonder som är strängt skilda från  rekonstruktionsfonderna på 
EU-nivå, men detta förkastades. 
Övergripande konsekvenser 
Den föreslagna ramen för krishantering på EU-nivå ska bidra till  större finansiell 
stabilitet, minska överdrivet risktagande, s kydda insättarna och vita la banktjänster och 
spara samhällets pengar. Dessutom ska det skydda och ytterligare utveckla den inre 
marknaden för finansiella tjänster. 
Ramen förväntas ha positiva samhällseffekter, i första hand genom att minska 
sannolikheten för en kris inom hela ba nkväsendet och en därmed förknippad BNP-
nedgång, och i andra hand genom att förhindra a tt skattepengar återigen används för att 
rädda banker i framtida bankkriser. Om kriser inträffar ska deras kostnader i första hand 
bäras av bankernas aktieägare och borgenärer. 
 
SV 7   SV Ramverkets kostnader kan bestå av den potentiella ökningen av bankernas 
finansieringskostnader till följd av avska ffandet av implicit statligt stöd respektive 
kostnaderna för inrättandet av rekonstrukt ionsfonder. Banker kan låta kunder eller 
aktieägare betala dessa öka de kostnader genom sänkta insättningsräntor, höjda 
utlåningsräntor och bankavgifter eller mi nskade utdelningar. Emellertid kan 
konkurrensen göra att bankerna inte fullt ut kan övervältra kostnaderna. 
Ökade lånekostnader kan minska BNP, medan de n finansiella sektorns  stabilitet och den 
minskade risken för att samhället måste stå för kapitaltillskott för banker i svårigheter skulle ha positiva effekter på BNP. De nya kapitalkraven i Basel III (som minskar sannolikheten för bankkriser) förväntas årlige n ge nettofördelar motsvarande 0,14 % av 
EU:s BNP. De gemensamt beräknade insättningsgarantisystemen och rekonstruktionsfonderna förväntas ha årliga positiva nettoeffekter motsvarande 0,2-0,3 % 
av EU:s BNP. Skuldnedskrivningsverktyget ( bail-in ) skulle kunna ge årliga ekonomiska 
fördelar motsvarande 0,3-0,6 % av EU:s BN P. Sammanlagt förväntas dessa åtgärder 
årligen generera kumulativa nettofördela r motsvarande 0,7-1,0 % av EU:s BNP. 
De alternativ som föredras medför ingen be tydande administrativ börda. Vissa element i 
detta förslag kan tyckas medföra administra tiva bördor, men utgående från de offentliga 
samråden får de anses vara oväsentliga. 
Förslaget har granskats för at t kontroller att dess bestämmels er är helt förenliga med 
Europeiska unionens stadga om de grundl äggande rättighetern a, och i synnerhet 
äganderätten (artikel 17) och rätt en till ett effektivt rättsmedel  och till en opartisk domstol 
(artikel 47). Dessa rättigheter får inskränkas om det är nödvä ndigt och faktiskt motiveras 
av allmänintresset så som det erkänns av  EU, eller av behovet att skydda andras 
rättigheter och friheter. 
Konsekvenser för EU:s budget 
Detta förslag innebär att EBA i) deltar i a vvecklingskollegier, medl ar och fattar beslut 
vid tvister och ii) utvecklar cirka 23 tekniska st andarder och 5 riktlinjer. Näsan alla dessa 
tekniska standarder förväntas kunna lägga s fram under 2014 och 2015, främst i samband 
med riktlinjer. . 
Eftersom EBA kommer att behöva utveckla  sakkunskap inom ett helt nytt område 
beräknas det att 5 fast anställda och 6 tillf älligt anställda kommer att behövas under 2014 
och 2015 för att utarbeta de tekniska standa rderna och riktlinjerna. Uppskattningarna 
överensstämmer även i stort med andra förs lag, som kräver liknande uppgifter som i 
detta förslag. 
Detta förslag påverkar inte miljön. 
5. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Eftersom bankkonkurser är oförutsebara och målet är att undvika dem om möjligt kan 
man inte planera en övervakning av bankrek onstruktioner utgående från hur verkliga 
bankkonkurser hanteras. Däremot kan ma n övervaka förberedelse- och 
förebyggandefasen, och i synnerhet utarbe tandet av rekonstruktionsplaner och 
myndigheternas åtgärder enligt dessa planer . Denna uppgift skulle kunna övertas av 
 
SV 8   SV Europeiska bankmyndigheten. Införlivandet av  eventuell ny EU-lagstiftning kommer att 
övervakas i enlighet med fördraget om  Europeiska unionens funktionssätt.