Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Ny socialpolitisk dagordning"

(2001/C 14/16)

I ett brev av den 26 juli 2000 begärde rådets (sysselsättning och social politik) ordförande Martine Aubry att Ekonomiska och sociala kommittén utarbetar ett yttrande om "Ny socialpolitisk dagordning".

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för det förberedande arbetet i ärendet, antog sitt yttrande den 3 oktober 2000. Föredragande var Jean-Michel Bloch-Lainé.

Vid sin 376:e plenarsession den 19 oktober 2000 antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

INLEDNING

1. Kommissionen översände den 28 juni ett meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en ny socialpolitisk dagordning. Det franska rådsordförandeskapet har bett ESK utarbeta ett yttrande om dagordningen.

2. ESK mottog denna remiss med glädje med tanke på hur viktiga frågorna i dokumentet är. Om åtgärderna i dagordningen genomförs kommer detta att utgöra en viktig milstolpe i arbetet för att bygga upp Europa, särskilt i två avseenden:

- För det första fastslås i nyskapande termer hur viktig socialpolitiken är. Den ses inte bara som ett verksamhetsområde vid sidan av och underkastad den ekonomiska politiken, utan som en faktor för produktiv effektivitet och styrka.

- För det andra definieras målsättningar, en metod och en tidsplan, även detta på ett nyskapande sätt. Ett projekt av detta slag berör själva kärnan i ESK:s uppgift som remissorgan. ESK skulle för övrigt inte ha avböjt om kommissionen önskat vända sig till kommittén i ett tidigare skede av arbetet.

3. ESK bedömer att det perspektiv som en social dagordning öppnar är en väsentlig frammarsch som oundvikligen stöter på hinder. Det vore värdefullt att redan från starten och under färden välja rätt riktningar, gå framåt i en realistisk takt samt undvika mångtydigheter, missförstånd och oenighet som kan motverka, stoppa eller dödsdöma processen.

4. ESK bedömer att kommitténs viktigaste uppgift i detta skede inte är att uttala sig om kommissionens meddelande ämne för ämne, åtgärd för åtgärd; det är tid för detta senare. ESK föredrar för närvarande att avge ett kortfattat yttrande som å ena sidan tar upp en allmän bedömning och å andra sidan lägger fram några förslag.

Följaktligen

- lägger bedömningen tonvikten på ett entydigt stöd för den socialpolitiska dagordningen,

- avser förslagen att på vissa punkter i dokumentet ge bättre balans.

I. ENTYDIGT STÖD

1. Allmänna synpunkter

1.1. Kommissionens dokument uppvisar tydliga spår av slutsatserna från toppmötet i Lissabon. ESK bemödar sig sedan länge om att hävda och förstärka socialpolitikens roll som en produktionsfaktor. Därför är det glädjande att dokumentet är tillägnat denna ledande princip och att meddelandet som främsta mål har uppställt ömsesidig förstärkning mellan den ekonomiska politiken och socialpolitiken. ESK samtycker till angreppssättet att betrakta social sammanhållning och investeringar för ökat välbefinnande och i mänskligt kapital som verksamma och hållbara resurser för det kollektiva och konkurrenskraften. Kommittén välkomnar tonvikten på forskning av hög kvalitet, som är grundläggande för Europas framtid och identitet.

2. Öppen samordningsmetod

2.1. ESK understöder den öppna samordningsmetoden som redan har visat sig verksam, särskilt inom sysselsättningspolitiken (Luxemburgprocessen) och i de förberedande arbetena med att inrätta en kommitté för social trygghet. Det är viktigt att denna metod inbegriper alla berörda aktörer med utgångspunkt i att deltagandet i skälig omfattning är strukturerat och ansvarstagande. Den öppna samordningsmetoden får inte reserveras för sakkunniga, utan måste, som det positivt nog rekommenderas i förslaget, sträva efter att optimera bidragen från aktörer som verkar i det civila samhällets organisationsliv. ESK är redo att arbeta i denna riktning, t.ex. genom att stödja pågående arbeten om social trygghet och social utslagning. Vad gäller social utslagning anser ESK för övrigt att kommissionen i högre grad kunde satsa på att utveckla nydanande och konkreta initiativ och metoder på gräsrotsnivå. Initiativen och metoderna kunde utgöra förebilden och bygga på åtgärder som vidtas gemensamt med berörda aktörer och utvecklas i nätverk(1).

2.2. ESK stöder fullt ut målsättningarna i avsnittet om sysselsättning och kvalitet i arbetet. För att kunna genomföra åtgärder på detta område krävs ömsesidigt erkända kvantitativa och kvalitativa indikatorer. ESK har redan tidigare talat för att arbetsmarknadens parter på ett mer effektivt sätt skall få delta i utvecklingen av nationella planer. Kommittén stöder innehållet i dokumentet i detta avseende och likaså tonvikten på den regionala och lokala dimensionen.

3. Den sociala dialogen

3.1. Det är välkommet att kommissionen fäster stor vikt vid den sociala dialogen som ett sätt att modernisera avtalsförhållanden, anpassa arbetsorganisationen och skapa en fungerande balans mellan flexibilitet och trygghet. (I detta sammanhang stöder ESK planerna på att starta en diskussionsgrupp om framtiden för arbetsmarknadsrelationerna.) Frågan är väsentlig med avseende på temat "Att förutse och hantera förändringar". ESK ser positivt på tanken att be arbetsmarknadsparterna, helt självständigt. utveckla egna initiativ inom sina ansvarsområden.

4. Rättsliga och icke-rättsliga instrument - det organiserade civila samhällets roll

4.1. ESK konstaterar att frågan om rättsliga och icke-rättsliga gemenskapsinstrument behandlas på ett välavvägt sätt i dokumentet, vilket är en tillgång. Det är positivt att kommissionen i nära samarbete med det civila samhället vill säkerställa utvecklingen av och respekten för de grundläggande sociala rättigheterna. ESK noterar med tillfredsställelse att kommissionen för fram förslag till bestämmelser i syfte att bekämpa diskriminering, och kommittén ser fram emot ett nära förestående antagande av stadgan om grundläggande rättigheter.

4.2. Ett annat relevant angreppssätt är förslaget att kodifiera och förenkla bestämmelserna om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och att följa upp denna åtgärd med ett meddelande om en ny gemenskapsstrategi på området.

4.3. Kommittén noterar ytterligare ett exempel på ett välavvägt angreppssätt i frågan, som innebär en stor utmaning, nämligen den kompletterande sjukförsäkringen.

5. Att förbereda utvidgningen och främja internationellt samarbete

5.1. ESK stöder fullt ut kommissionen i dess strävan att förbereda utvidgningen under balanserade omständigheter beträffande ekonomisk och social utveckling. Övergångs- och reformprocessen har redan pågått i kandidatländerna sedan slutet av 80-talet, och i de flesta fall har denna lett till kraftigt ökad arbetslöshet och till en oroande försämring av den sociala tryggheten och hälsoläget. En av de största utmaningarna i utvidgningsprocessen är att socialpolitiken i kandidatländerna skall uppnå gemenskapens nivå. I detta sammanhang välkomnar ESK att rådet (sysselsättning och sociala frågor) den 9 mars 1999 åtog sig att förstärka inslaget av sysselsättningsfrågor och socialpolitik i Phare-programmet. Det står dock klart att en hållbar övergång till anslutning kräver att kandidatländernas arbetsmarknadsparter och det civila samhället i sin helhet deltar på ett strukturerat och engagerat sätt. Kommissionens försök att främja den sociala dialogen och samhällsdialogen i dessa länder måste följas av en mobilisering av alla berörda aktörer. ESK kan fortsätta att spela en nyckelroll i sammanhanget genom de olika gemensamma rådgivande kommittéerna, genom kandidatländernas ekonomiska och sociala råd och genom de nätverk för utbyte, sakkunskap och möten som ESK stöder. Den metod som föreslås i dagordningen för en socialpolitik och de enskilda åtgärder som planerats går helt i denna riktning. Under tiden måste det internationella samarbetet gynnas i enlighet med kommissionens förslag, och ILO:s konventioner ratificeras. Detta skall ske genom utvecklingsstrategier och nära samarbete mellan kandidatländerna och EU. Samtidigt bör man undanröja de byråkratiska hindren inom EU för ratificering av vissa av ILO:s konventioner (särskilt konvention 170 om kemiska produkter från 1990) där medlemsstaterna och EU har delad behörighet.

II. FÖRSLAG

En av de största svårigheterna när det gäller insatser av den typ som det remitterade dokumentet avser är att finna en dynamisk jämvikt. Kommissionens meddelande vinnlägger sig om detta på ett sätt som förtjänar att understrykas och välkomnas.

ESK vill bidra till att värna om denna jämvikt i metoderna och formulerar i det följande några förslag i anslutning till detta.

1. Utvidgningsfrågan kunde behandlas på ett något djupare plan när det handlar om att de nya och framtida kandidatländerna på kort tid skall utveckla sina sociala system. Om man vill undvika att medborgarna i dessa länder upplever övergången till marknadsekonomi för ekonomisk investering på bekostnad av social investering, är det viktigt att omvandlingen åtföljs av betydande satsningar på utbildning som ökar möjligheten att få arbete.

2. Det är motiverat att i högre grad betona jämvikten när det gäller den ömsesidiga förstärkningen mellan det ekonomiska och det sociala. Detta innebär i enlighet med vad kommissionen understryker "att trygga ett positivt och dynamiskt samspel mellan ekonomisk politik, sysselsättningspolitik och socialpolitik samt att få till stånd en politisk överenskommelse som skall mobilisera de viktigaste aktörerna att tillsammans arbeta mot det nya strategiska målet"(2). Detta skall utvärderas på kort och medellång sikt.

3. Angående hälso- och säkerhetsproblematiken kunde större tonvikt läggas på vikten av förebyggande åtgärder och kontinuerlig utbildning.

4. Det förmodas allmänt att Europa inom den närmaste framtiden kommer att ta emot ett ökat antal invandrare. Dessa framtidsutsikter innebär både en stor insats och en stor utmaning. Insatsen ligger i att den demografiska vitaliteten och de europeiska ekonomiernas produktionskapacitet förstärks genom tillskott av personer utifrån. Utmaningen ligger i förmågan att på ett så harmoniskt sätt som möjligt inlemma personer från skilda kulturer i våra samhällen. Integrationen av denna mångfald av kulturer är till sin natur ett svårt problem. Den måste förberedas noggrant och i god tid på socialpolitikens område, särskilt när det gäller tillgången till arbete, yrkesutbildning och socialskyddssystem. Detta föregripande arbete förtjänar större uppmärksamhet.

5. ESK konstaterar med tillfredsställelse att riktlinjer för sysselsättning nu dras upp som är mer exakta, engagerade och ansvarskrävande än tidigare. Syftet är att öka sysselsättningen bland äldre arbetstagare(3); annars uppnås inte målet från rådets möte i Lissabon att höja den övergripande sysselsättningsgraden så nära 70 % som möjligt till 2010. Detta kräver även ett bredare deltagande för att åstadkomma en mentalitetsförändring och ökad medvetenhet såväl bland företag som bland anställda. Därför föreslår ESK att kommissionen i samverkan med medlemsstaterna skall stödja en bred informations- och upplysningskampanj med syfte att peka på den positiva roll som de äldre arbetstagarna kan spela inom företag och tjänster såväl inom den privata som den offentliga sektorn. Denna kampanj kunde efterföljas av särskilda instrument som involverar de offentliga myndigheterna och arbetsmarknadsparterna, vilket redan sker i flera medlemsstater.

6. Det är positivt att också hälsa och säkerhet på arbetet är föremål för en av riktlinjerna för sysselsättning. Det vore värdefullt om en sådan riktlinje kunde få stöd av exempel på god praxis enligt modellen benchmarking, som stöd för aktuella riktlinjer. Denna riktlinje bör enligt ESK:s åsikt efterföljas av informationsåtgärder, kampanjer för att öka medvetandet, fortbildning och benchmarking utgående från de bästa exemplen, särskilt god praxis bland arbetsmarknadens parter(4). ESK beklagar dock att hälsa och säkerhet på arbetsplatsen inte i högre grad lyfts fram i den nya socialpolitiska dagordningen.

7. När det gäller de roller som tilldelats det civila samhället anser ESK att det i dokumentet inte ges tillräckligt utrymme för organisationer. Under ofta svåra villkor och utan större medel bedriver dessa en viktig verksamhet avseende social sammanhållning och utslagning, särskilt på regional och lokal nivå. De mobiliserar handlingskraft och uppfinningsförmåga. De skapar sociala band grundade på solidaritetsformer som varken offentliga myndigheter eller vinstdrivande företag kan erbjuda.

8. ESK anser att stadgan om de grundläggande rättigheterna inte får inskränka sig till att bli en högtidlig deklaration, utan måste ge uttryck för ett äkta politiskt, socialt och medborgerligt engagemang. Kommittén menar i synnerhet att stadgan skall innebära en process som inbjuder till öppenhet och deltagande på gemenskapsnivå och att det civila samhället skall kunna uttala sig inom denna process och se till att rättigheterna och skyldigheterna i stadgan efterlevs och tillämpas fullt ut. På det institutionella planet anser ESK att kommittén företräder det civila samhället på EU-nivå och att ESK därför inom ramen för ett integrations- och granskningsförfarande formellt skulle tilldelas en rådgivande roll som motsvarar kommitténs uppgifter(5).

III. SLUTSATSER

Det är sannolikt för att inte säga troligt att antagandet av en ny social dagordning kommer att innebära mer än en etapp, dvs. en vändpunkt i det europeiska bygget. Kommissionens dokument tyder på detta. ESK önskar nu och i framtiden bidra till att göra den nya vägen så synlig och fruktsam som möjligt.

Bryssel den 19 oktober 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Se ESK:s yttrande om "Att motverka social utslagning".

(2) KOM(2000) 379 slutlig, tredje stycket i förordet.

(3) ESK:s yttrande på eget initiativ om "Äldre arbetstagare".

(4) ESK:s yttrande på get initiativ om "Hälsa och säkerhet på arbetsplatsen - tillämpningen av gemenskapsåtgärder och nya risker", EGT C 51, 23.2.2000.

ESK:s yttrande om "Riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2001".

(5) ESK:s yttrande på eget initiativ om "Mot en stadga om grundläggande rättigheter i EU".