A4-0311/95

Resolution om det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt 1995-1997 (KOM(95)0134 - C4-0160/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt 1995-1997 (KOM(95)0134- C4-0160/94),

- med beaktande av sin resolution av den 3 maj 1994 om grönboken om Europeisk socialpolitik - valmöjligheter för unionen ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 78.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 januari 1995 om vitboken om Europeisk socialpolitik - «En väg framåt för unionen» ((EGT nr C 43, 20.2.1995, s. 63.)),

- med beaktande av gemenskapens stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare,

- med beaktande av rådets resolution av den 6 december 1994 om vissa aspekter inför en socialpolitik för Europeiska unionen: ett bidrag till ett ekonomiskt och socialt närmande inom unionen ((EGT nr C 368, 23.12.1994, s. 6.)),

- med beaktande av avtalet om socialpolitik, inom ramen för ovan nämnda protokoll om socialpolitik i EG-fördraget,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för socialfrågor och sysselsättning och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd, utskottet för kvinnors rättigheter, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media samt utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4-0311/95), och med beaktande av följande:

A. Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen erbjuder en ny bas för en socialpolitik som omfattas av bestämmelserna i protokollet om socialpolitik som fogats till EG-fördraget.

B. Mot bakgrund av rådets sammanträde för «socialfrågor» och dess misslyckande med att anta handlingsprogrammet för att bekämpa social utslagning och främja solidaritet - varigenom den svåra situation som de 52 miljoner av unionens medborgare som lever under existensminimum befinner sig i ignorerades - och mot bakgrund av rådets avvisande av beslutet om gemenskapsstöd till åtgärder till förmån för äldre (vid slutet av 1994 fanns det 70 miljoner människor över 60 år i unionen), måste en ny debatt på Europanivå om dessa stora sociala frågor omedelbart inledas i syfte att klargöra behovet av nya åtgärder på unionsnivå inklusive de möjligheter som ges av regeringskonferensen 1996, den årliga budgetproceduren och det nya gemenskapsinitiativet INTEGRA.

C. Det finns, i enlighet med bestämmelserna i sociala stadgan, behov av åtgärder på gemenskapsnivå inom socialpolitiken.

D. Principerna om subsidiaritet och social sammanhållning möjliggör en utveckling som innebär ekonomiska och sociala förbättringar för unionens medborgare, särskilt i samband med den inre marknaden där unionen har förpliktat sig att utveckla sociala stödåtgärder.

E. Yrkesutbildningen bör inriktas mot de områden som bedöms utgöra framtidens arbetsmarknad.

F. Unionen har egna, särskilda sociala mål såsom: fri rörlighet för arbetstagare, befrämjande av en social minimistandard , sociala mått på övergången till och uppnåendet av en ekonomisk och monetär union, ett ekonomiskt och socialt närmande mellan medlemsstaterna liksom internationella aspekter på socialpolitik.

G. Unionen måste tillse att ytterligare framsteg görs för att verkligen uppnå verklig jämställdhet mellan män och kvinnor.

H. Unionen måste bekämpa tendensen till ett delat samhälle som splittrar befolkningen i en aktiv del som producerar välstånd och en växande arbetslös och socialt utslagen del.

I. Överenskommelser om en särskild politik och särskilda åtgärder måste slutas mellan arbetsmarknadens parter på europeisk, nationell och lokal nivå, mellan medlemsstaterna, unionens institutioner, lokala och regionala myndigheter och den icke-statliga sektorn.

J. Arbetsmarknadspolitik och socialpolitik är intimt förknippade, vilket tydligt anges i det första kapitlet i det sociala handlingsprogrammet, och de måste bedrivas i en nära samordning med genomförandet av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.

K. Förekomsten av höga arbetsnormer utgör en förutsättning för den inre marknadens funktion.

L. Informationssamhället påverkar organisationen av arbetet och arbetsuppgifterna i mycket hög grad och för med sig en ny arbetskultur vilket innebär att det finns en risk att de sociala skillnaderna ökar.

M. De problem och möjligheter som uppstår till följd av att ekonomin blir allt mer internationell och global tvingar unionen att vidta åtgärder för att begränsa social dumpning och genomdriva sociala minimiåtgärder för att skydda arbetstagarna och främja jämställdhet mellan män och kvinnor.

N. Konsolideringen av EU:s sociallagstiftning har medfört att genomförandeåtgärder har kommit att åtnjuta större betydelse.

O. Vederbörlig uppmärksamhet bör ägnas sysselsättningseffekterna av förändringar i de nationella skatte- och socialförsäkringssystemen.

P. Företrädare för de små och medelstora företagen måste också inkluderas som en formell arbetsmarknadspart vid alla relevanta förhandlingar inom den sociala dialogen.

Del I - Sysselsättning

1. Europaparlamentet erkänner de ansträngningar kommissionen gjort för att utveckla en europeisk infallsvinkel på sysselsättningspolitiken och anser att det som krävs inte är nya åtgärder utan genomförande och övervakning av den process som inleddes av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och som kulminerade i beslutet i Essen att medlemsstaterna skall vidta åtgärder på fem nyckelområden för sysselsättningspolitiken samt vederbörligen genomföra de initiativ som redan tagits,

2. anser att det viktigaste initiativet som skall genomföras är förfarandet för övervakning av sysselsättning som skall kontrollera medlemsstaternas fleråriga program som upprättats i enlighet med Europeiska rådets beslut i Essen; föreslår, att det, för ett sådant förfarande skall fungera, skall finnas överenskommelser och enighet om funktionssätt, respekt för tidsfrister, lämpliga system för uppföljning och, i synnerhet, fleråriga program att övervaka; är besviket över att ett antal medlemsstater ännu inte har antagit sina program men rekommenderar ändå att kommissionen under 1995 tillämpar förfarandet på bästa möjliga sätt,

3. stöder kommissionens ansträngningar att främja samarbete mellan aktörer vars politik inverkar på sysselsättningen, i synnerhet aktörer som vanligtvis inte har samarbetat tidigare; stöder, i synnerhet, samarbete på statistikområdet samt observation och undersökning av sysselsättningstendenser, eftersom det är nödvändigt för utvecklingen av ett förfarande för övervakning av sysselsättning som syftar till att ställa upp kvantitativa mål,

4. anser att Europeiska socialfonden, det enda verkliga instrumentet för europeisk sysselsättningspolitik som hjälper i synnerhet unga människor och långtidsarbetslösa att få arbeten, bör utnyttjas med avseende på hela dess potential att skapa arbetstillfällen och att dess verksamhet skall anpassas till besluten i Essen och medlemsstaternas fleråriga program; föreslår i detta avseende att den årliga processen för granskning av strukturfonderna bör behandlas på motsvarande sätt som förfarandet för övervakning av sysselsättningen med strängare kontroller av medlemsstater som inte utnyttjar medel från Europeiska socialfonden i enlighet med överenskomna mål för sysselsättningen; uppmanar till en översyn av strukturfondernas funktion för att inkludera en bättre anpassning av infrastrukturprojekt i syfte att främja sysselsättningen och lägga större vikt vid investeringar i humankapital,

5. konstaterar att kommissionen har för avsikt att uppmuntra företag att komma in med förslag på sysselsättningsskapande åtgärder, men anser det även vara av vikt att lyssna till de förslag som kommer från arbetstagarnas organisationer,

6. anser att det skulle gagna insynen i Europeiska socialfonden och synen på Europeiska unionen i alla medlemsstater om dessa, i enlighet med föreskrifterna, klart anger Europeiska socialfondens medverkan samt bidragets andel av i utbildningsbidragen och vid varje tillfälle under iakttagande av den praxis som utvecklats för Europeiska regionala utvecklingsfonden och sammanhållningsfonden,

Del II - Utbildning och yrkesutbildning

7. begär att kommissionen närmare skall ange vilken typ av åtgärder som dess program syftar till, särskilt med tanke på integrationen av unga människor på arbetsmarknaden, kvalitetsutbildning och främjandet av livslångt lärande; välkomnar kommissionens avsikt att utöka erkännandet av examina och kvalifikationer till de yrken som inte redan omfattas av befintlig lagstiftning; fordrar att kommissionen lägger fram de berörda förslagen så snart som möjligt,

8. påminner i detta sammanhang om principerna som fastställts i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, särskilt behovet av gemensamma långsiktiga mål, och förespråkar en undersökning av nya metoder för att uppnå ovannämnda målsättning; anser att kommissionen bör lägga fram förslag eller överenskommelser om utbildningsprogram som omfattar hela Europa i större skala än de nuvarande utbildningsprogrammen samt att utbildningsinsatser i medlemsstaterna bör kompletteras med åtgärder på europeisk nivå,

9. anser att den kommande rapporten om införandet av rekommendation 93/404/EEG kommer att ge arbetsmarknadens parter på europeisk nivå möjlighet att främja en debatt om och ta ställning till antagandet av en europeisk överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter om rätten till utbildning,

10. anser att yrkesutbildning inte bara skall ses som ett sätt att öka konkurrenskraften på marknader som redan är mättade, utan att yrkesutbildningen snarare bör inriktas mot de områden som bedöms utgöra framtidens arbetsmarknad och ses som ett svar på nya behov av och källor till sysselsättning,

11. anser att EU:s utbildningsprogram, som Leonardo och Europeiska regionala utvecklingsfonden i allmänhet, nära bör följa utvecklingen i informationssamhället i syfte att erbjuda relevant utbildning; uppmanar dessutom kommissionen att genom kommunikation tillhandahålla ett ramverk för att bidra till att minska de sociala följderna som införandet av informationsmotorvägarna har på sysselsättningen för utsatta grupper,

12. insisterar på att åtgärder bör vidtas, för att ge kvinnor och ungdomar, vilka utgör en viktig resurs för en konkurrenskraftig ekonomi, ökad tillgång till kvalificerade arbeten, och för att initiera program syfte med att förena arbete och familjeliv för män och kvinnor; yrkesutbildning och livslångt lärande bör sålunda gynnas och särskild vikt läggas vid behovet av samarbete mellan alla berörda parter,

13. begär att gemenskapsprogrammen (Leonardo, Sokrates, Ungdom för Europa) demokratiseras så långt det är möjligt och att de skall vara öppna för de personer och kategorier som har störst behov härav, eventuellt genom tillämpning av positiv särbehandling,

Del III - Arbetsförhållanden och sociala miniminormer

14. uppmanar kommissionen att integrera följande åtgärder i det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt, så att effektiva lagstiftningsförslag kan utarbetas, antingen genom lagstiftning eller genom den europeiska sociala dialogen:

a) om arbetsmarknadens parter inte lyckas uppnå ett europeiskt kollektivavtal, ett ramdirektiv beträffande åtgärder rörande atypiska arbetsförhållanden (inklusive flexibel sysselsättning och hemarbete) som innefattar en rad klart fastställda rättigheter för de berörda samt garanterar att de jämställs arbetsrättsligt med dem som arbetar heltid,

b) ett avtalat ramverk för arbetsmiljön som också omfattar ett lämpligt subventionerat Safety Action for Europe (SAFE)-program som fungerar som arbetsmiljöfond,

c) ett direktiv om miniminormer och förfaranden vid arbetsplatsinspektioner samt inrättandet av en grupp höga ansvariga för yrkesinspektionen, för arbetsgivarnas ansvarighetsförsäkring eller liknande organ, för att effektivt övervaka medlemsstaternas tillvägagångssätt,

15. välkomnar kommissionens föresats att lösa de problem som kan uppstå vid överföringen av pensionsrättigheter för människor som flyttar inom Europeiska unionen; uppmanar kommissionen att undersöka och lägga fram förslag kring problemen med pensionsrättigheter förvärvade genom anställning,

16. avseende individuella åtgärder och med hänsyn till resultatet av dialogen mellan Europaparlaments utskott för socialfrågor och sysselsättning och kommissionen:

a) välkomnar kommissionens beslut att lägga fram ett meddelande om information och samråd i nationella företag med fler än 50 anställda, vilket kommer att granska möjligheterna att nå framsteg i de sex ännu ej behandlade förslagen om arbetstagarnas delaktighet i företagens angelägenheter,

b) välkomnar kommissionens avsikt att klargöra och utveckla de åtgärder som föreslås i det sociala handlingsprogrammet, i synnerhet vad avser den fria rörligheten för arbetstagare från tredje länder,

c) välkomnar kommissionens avsikt att under 1996 tillsammans med Europaparlamentet delta i en gemensam utfrågning för att ytterligare undersöka behovet av att införa en arbetsklausul i kontrakt för offentlig upphandling,

d) välkomnar kommissionens avsikt att tillsammans med arbetsmarknadens parter undersöka åtgärder för att stärka eller införa lagstiftningsinstrument i medlemsstaterna för att garantera rätten att organisera sig fackligt och förhandla om kollektivavtal,

e) förväntar sig att detta samarbete kommer att resultera i förslag till tvingande åtgärder på dessa områden,

17. ber kommissionen undersöka möjligheten att införa tvingande åtgärder om skydd för distansarbetare, arbetstagares privatliv, semesterlön och sjukersättning, anställdas i internationella företag värdeskapande, socialt skydd av arbetstagare och deras familjer boende i gränstrakter, i synnerhet om de pensionerats och om skydd för arbetstagare mot uppsägning,

Del IV - Jämställdhet mellan kvinnor och män

18. poängterar den strukturella miss i det sociala handlingsprogrammet som inte respekterat «mainstreaming»-principen, enligt vilken alla åtgärder inom socialpolitiken skall utvärderas efter vilken effekt de har för män och kvinnor, och anmodar kommissionen att tillämpa denna princip när den utvärderar genomförandet av sitt sociala handlingsprogram,

19. anser att flexiblare arbetstider bör införas för att göra det möjligt för män och kvinnor att kombinera arbete och familj; anser också att kvinnors förutsättningar att få arbete avsevärt förbättras genom tillgång till ändamålsenlig barnomsorg till rimliga priser och anmodar därför medlemsstaterna att genomföra 1993 års rekommendation om barnomsorg, men uppmanar kommissionen, om detta genomförande är otillräckligt, efter diskussioner med arbetsmarknadens parter och medlemsstaterna, att överväga ett juridiskt bindande instrument; uppmanar också kommissionen att biträda vid antagandet genom det sociala protokollet om förslagen om atypiskt arbete, föräldraledighet och omvänd bevisbörda,

20. är djupt oroat för de följder utslaget från Europeiska gemenskapernas domstol i fallet Kalanke kan ha för kvinnor då domen tolkas på ett felaktigt sätt; uppmanar därför kommissionen att föreslå en klargörande ändring i direktiv 76/207/EEC så att åtgärder för att främja sysselsättningen av kvinnor också i fortsättningen är tillåtna,

21. välkomnar idén om en uppförandekodex för genomförande av principen om lika lön för lika arbete, men förväntar sig att kommissionen skall beakta parlamentets åsikter om uppförandekodexen och promemorian om lika lön och insisterar på att frågan om lika lön skall följas upp fortlöpande, varvid i synnerhet utvecklingen av en utvärdering av könsneutrala arbetsutvärderingar samt utvecklings- och klassifieringssystem skall beaktas, och att kommissionen undersöker lämpliga åtgärder för att eliminera skillnaderna mellan kvinnors och mäns inkomster och att kommissionen beaktar åtgärder av ett mera tvingande slag om de förstnämnda åtgärderna skulle visa sig vara resultatslösa,

22. uppmanar kommissionen att vid genomförandet av det fjärde handlingsprogrammet om säkerhet, hygien och hälsoskydd i arbetslivet behandla kvinnor som en arbetskraftskategori som har specifika behov i fråga om arbetsmiljö, med särskilt beaktande av uppkomsten av nya hälso- och säkerhetsrisker,

23. kräver en omprövning av i hur hög grad de nationella skatte- och socialförsäkringssystemen kan ändras så att kvinnor och män garanteras sina egna individuella rättigheter i stället för rättigheter som är beroende av deras partner och begär att kommissionen utan dröjsmål börjar förbereda det meddelande i denna fråga som planeras för mitten av år 1996,

24. betonar att det är viktigt att man håller ett uppföljningsseminarium för att utvärdera resultatet av FN:s kvinnokonferens. Vid detta seminarium bör icke-statliga organisationer, medlemsstaternas regeringar och Europaparlamentet uppmanas att göra upp en handlingsplan för att genomföra konferensens slutsatser,

25. välkomnar godkännandet av gemenskapens fjärde handlingsprogram för lika möjligheter för män och kvinnor på medellång sikt, men beklagar försöket att minska anslaget till budgeten med hälften,

Del V - Socialt skydd, handikappade personer, rasism, främlingsfientlighet och antisemitism samt integration av invandrare och etniska minoriteter

26. förväntar sig ett meddelande om skapande av en särskild rättslig grund inom ramen för fördraget som konsoliderar principerna för socialpolitiken på gemenskapsnivå,

27. uppmanar kommissionen att föreslå att det nya fördrag som blir resultatet av 1996 års regeringskonferens skall innehålla en särskild klausul om principen om likabehandling, som förbjuder all diskriminering, oberoende av ras, kön, sexuell läggning, religion, språk, ålder eller handikapp,

28. ber kommissionen att så snart som möjligt göra en värdering av de framsteg som gjorts angående den av kommissionen rekommenderade minimiinkomsten och utöva påtryckningar på alla medlemsstater för att alla arbetslösa medborgare, eller alla medborgare som uppnått pensionsåldern men inte är pensionsberättigade eller inte förfogar över andra medel för sitt uppehälle, ges nödvändiga medel för att göra en skälig levnadsstandard möjlig och garantera rätt till social omsorg och läkarvård i enlighet med sina behov,

29. kommissionen bör utfärda ett direktiv om harmonisering av system för humanitär och teknisk hjälp till personer med särskilda behov i medlemsstaterna så att de reella hindren för dessa personers (arbetstagare eller vanliga medborgare) fria rörlighet inom Europeiska unionen avlägsnas (på grundval av artikel 48 och 49 i EG-fördraget och artikel 8a i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen); kommissionen bör också utöva påtryckningar för att Helios II-programmet i sin ändrade form skall fortgå, samtidigt som den bör tillse att alla nödvändiga ändringar i programmet görs så att programmet blir mera resultatgivande (till exempel bör det europeiska forumet för personer med särskilda behov frikopplas från kommissionen). Parallellt med detta bör kommissionen planera och finansiera en upplysningskampanj (inom ramen för Helios II eller inom ramen för något annat initiativ); kampanjen skall föras i alla medlemsstater i syfte att bekämpa fördomar mot personer med särskilda behov,

30. ber kommissionen utfärda ett meddelande om stärkande av medlemsstaternas rättsliga medel för kampen mot rasism och främlingsfientlighet i vilket ett rättsligt bindande instrument tydligt bör omnämnas,

31. ber kommissionen utfärda ett direktiv om likabehandling av arbetstagare från tredje länder som arbetar legalt i unionen, i överensstämmelse med artikel 2.3 fjärde strecksatsen i avtalet om socialpolitik,

32. uppmanar kommissionen att som föreslås i det sociala handlingsprogrammet vidta åtgärder beträffande arbetstagares fria rörlighet och ändring av förordning nr (EEG) 1408/71 om social trygghet för kringflyttande arbetstagare; uppmanar till speciell uppmärksamhet beträffande avskaffandet av den existerande diskrimineringen av gränsarbetare vad avser social trygghet och beskattning,

Del VI - Fattigdom och social utslagning, de äldre

33. kräver att handlingsprogrammet för kampen mot fattigdom antas snarast, och att alla resurser utnyttjas som avsatts för detta program i budgeten, samt att ett riktat initiativ för att härbärgera de hemlösa respektive människor som lever under dåliga boendeförhållanden utvecklas, hit hör även främjande av kontakter och samarbete mellan politiska institutioner för bostadsbyggande och utnyttjande av alla resurser för förstärkning av åtgärderna för vidareutbildning och utbildning av långtidsarbetslösa, och andra socialt utslagna grupper för att dessa skall kunna återgå till arbetslivet,

34. begär att ett meddelande läggs fram om:

a) framgångar och motgångar vid tidigare EU-åtgärder mot fattigdom ägnat att bidra till utformning av politiken,

b) ytterligare uppgifter om genomförbarheten om kravet på minimilöner kopplat till en process för social integrering,

c) åtgärder som skapar finansiella incitament för företag att skapa arbetsplatser eller erbjuda en lämplig yrkesutbildning,

d) skapande av möjligheter till social integrering mot bakgrund av de bidrag som lämnas av arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer, samt regionala och kommunala myndigheter,

35. kräver att kommissionen utarbetar en fullständig, objektiv och aktuell rapport om fattigdomen i Europa i samarbete med de berörda och deras organisationer, samt med hänsyn till årsrapporten från centret för övervakning av nationella åtgärder för bekämpning av social utslagning; kräver dessutom att kommissionen inför ett förfarande som undersöker vilken effekt lagförslag och stödprogram har på de svagaste i vårt samhälle,

36. kräver också att kommissionen behandlar det allvarliga problemet med social utslagning på Europanivå inom ramen för alla unionens program, såsom föreslogs i kommissionens vitbok om europeisk arbetsmarknads- och socialpolitik - «En väg framåt för unionen»,

37. fordrar att kommissionen lägger fram en rapport om befolkningsutvecklingen och familjernas situation i unionen samt en rapport om uppföljningen av rådets förklaring av den 6 november 1993 med anledning av slutet på europeiska året för äldre människor och solidaritet mellan generationer (1993), och det snabba antagandet av åtgärdsprogrammet och följdåtgärderna för att uppmärksamma den europeiska allmänheten inte bara på den allvarliga demografiska obalansen inom gemenskapens hela område, i varje medlemsstat och mellan medlemsstaterna, utan också på dess socioekonomiska konsekvenser,

38. anser att det är viktigt att väcka debatt om återverkningarna av social utslagning på barn, speciellt när det gäller deras dagliga föda,

39. förväntar sig mot bakgrund av de möjligheter som regeringskonferensen 1996 erbjuder att man kommer att överväga olika sätt att stärka den rättsliga grunden och den institutionella basen för att kunna utarbeta en socialpolitik av europeisk dimension, särskilt behovet av göra kampen mot fattigdom och utslagning till ett prioriterat mål för unionen och att motsvarande åtgärder på detta viktiga område avgörs genom majoritetsbeslut,

Del VII - Internationell dimension

40. uppmanar kommissionen att fortsätta sina strävanden med målsättningen att i internationella avtal införa socialklausuler på grundval av de viktigaste ILO-konventionerna, framförallt de om barnarbete (nummer 5 och 138), de om förbud mot tvångsarbete (nummer 29 och 105), fackliga rättigheter och kollektivförhandlingar (nummer 87 och 98), och den om förbud mot diskriminering (nummer 111),

41. förstår att dessa ansträngningar i synnerhet måste göras inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO),

42. uppmanar kommissionen att i syfte att minska risken för social dumpning utarbeta en rapport om företeelsen «omlokalisering» av företag utanför unionen, samt att eftersträva ett harmoniserat erkännande av de internationella konventionerna om arbete mellan de konkurrerande staterna och unionen,

43. uppmanar kommissionen att göra allt för att garantera att arbetsmarknadens parter oinskränkt deltar i alla processer, i synnerhet de som sker i länderna i Central- och Östeuropa, uppmanar dessutom att de erfarenheter som Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen i Turin vunnit i Central- och Östeuropa används för liknande utbildningsprojekt i Medelhavsområdet,

Del VIII - Tillämpning av Europeiska unionens lagstiftning på det socialpolitiska området

44. beklagar att de genomförandeåtgärder som kommissionen föreslagit huvudsakligen gäller framtida sociallagstiftning i Europeiska unionen; är bekymrat över de begränsade effekter dessa förslag kan få med hänsyn till den nuvarande blockeringen av lagstiftning,

45. kritiserar den ostrukturerade utvecklingen av skilda organ som behandlar olika aspekter av hälsa och säkerhet i arbetslivet,

46. kräver att en operativ ram för samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna skapas; betraktar inrättandet av nationella kontaktorgan för varje del av unionens sociallagstiftning endast som ett steg i rätt riktning,

47. anser att arbetsmarknadens parter och andra aktörer i samhället spelar en allt viktigare roll i säkerställandet av ett riktigt införlivande och ett riktigt genomförande av unionens lagar; uppmanar kommissionen att stödja denna nya roll på grundval av bestämmelserna i avtalet om socialpolitik,

48. anser att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt små och medelstora företags samt mycket små företags (inklusive hantverkssektorns) deltagande och behov under genomförandeprocessen; uppmanar därför kommissionen att tillhandahålla nödvändigt tekniskt och ekonomiskt stöd, i synnerhet genom det förestående Safe-programmet,

49. är övertygat om att en genomförandestrategi kräver ökade ansträngningar, både på gemenskapsnivå och på nationell nivå, för att man skall kunna producera, distribuera och tillämpa relevant kunskap på ett riktigt och socialt effektiv sätt.

Del IX - Folkhälsa

50. uppmanar kommissionen att

a) i sitt program om hälsoskyddsindikatorer lägga fram förslag på lämplig harmonisering av hälsodefinitioner och hälsodata, upprätta ett organ för övervakning av smittsamma sjukdomar i Europa samt ange kriterierna för en miniminivå på det hälsoskydd som varje medlemsstat måste garantera sina medborgare,

b) utarbeta förslag som bidrar till ett rationellt nyttjande av läkemedel och utveckla nya vårdformer som syftar till att höja patienternas livskvalitet, särskilt för äldre som är beroende av hjälp,

c) lägga fram riktlinjer om hälsoskyddsåtgärder i den övriga gemenskapspolitiken,

d) under lämpliga omständigheter lägga fram handlingsprogram för ovanliga sjukdomar, sjukdomar som har samband med miljöförstöring, avsiktliga och oavsiktliga skador och olyckor,

e) i det medelfristiga handlingsprogrammet föra in nya initiativ för bekämpning av hjärt- och kärlsjukdomar, diabetes och Alzheimers sjukdom, trygga säkerheten vid blodtransfusioner och självförsörjning vad gäller blodtillgång samt erbjuda tillgång till hälso- och sjukvård för varje medborgare som färdas inom Europeiska unionen,

f) undersöka i vilken grad de nödprogram för socialhjälp, som provats i några medlemsstater i syfte att stödja socialt utslagna, kan utsträckas till att omfatta hela unionen,

g) undersöka möjligheten att på europeisk nivå upprätta en kontroll av miniminormer för transporter av organ,

Slutsatser

51. kräver att Europaparlamentet görs mer delaktigt i förslag som har samband med det sociala protokollet,

52. anser att den förestående regeringskonferensen bör skapa en särskild rättslig grund för socialpolitiken som inte förutsätter enhällighet i rådet; beklagar det fragmentariska sätt på vilket EU:s socialpolitik har utvecklats under åren till följd av den allt för vanliga tillämpningen av artikel 235 som tillåter en minoritet att blockera majoriteten,

53. uttrycker en önskan om att kommissionen i sitt arbetsprogram inför 1996 lägger fram lagstiftningsinitiativ om uppsägning av enskilda arbetstagare, dataskydd för arbetstagare, semesterlön och sjuklön, arbetstidsdirektiv för de sektor som undantas i arbetstidsdirektivet samt åtgärder för en social dialog,

54. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till Europeiska rådet, rådet, kommissionen, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, medlemsstaternas regeringar och parlament samt till arbetsmarknadens parter i Europa.