Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående, på Europeiska unionens vägnar, av Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp /* COM/2014/0638 final - 2014/0297 (NLE) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Personer som är blinda, synsvaga eller inte kan läsa tryckt text (nedan kallat läshandikapp) måste få samma tillgång till böcker och trycksaker som andra för att fullt ut och på ett effektivt sätt kunna delta i samhällslivet. Enligt Världshälsoorganisationen (WHO) är 285 miljoner människor i världen synskadade: 39 miljoner är blinda och 246 miljoner är synsvaga[1]. Enligt synskadades världsunion (World Blind Union) finns endast 5 % av alla publicerade böcker i Europa i format som är tillgängliga för synskadade och i utvecklingsländerna, där cirka 90 % av de synskadade lever, är denna siffra så låg som 1 %[2]. Böcker i format som är tillgängligt (nedan kallat exemplar i tillgängligt format) framställs och distribueras nu normalt på nationell nivå genom specialiserade organ, t.ex. bibliotek för blinda, antingen på licens eller inom ramen för inskränkningar eller undantag i upphovsrätten. Avsaknaden av ett internationellt regelverk som möjliggör gränsöverskridande utbyte av exemplar i tillgängligt format som är framställda inom ramen för inskränkningar eller undantag leder till dubbelarbete vid framställningen, även i länder med samma språk. Detta är ett problem eftersom kostnaderna för framställningen är höga och de organisationer som erbjuder tjänster till blinda har begränsade resurser. EU är sedan januari 2011 bundet av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Häri ingår rätten till tillgång till information (artikel 21) och rätten för personer med funktionshinder att delta i det kulturella livet på samma villkor som andra (artikel 30). Konventionen har blivit en integrerad del av EU:s rättsordning. Tjugofem medlemsstater är parter i konventionen och tre länder håller på att slutföra ratificeringen. Under 2009 inleddes förhandlingar i Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (Wipo) om ett internationellt fördrag om införande av inskränkningar och undantag från upphovsrätten till förmån för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp, med målsättningen att underlätta gränsöverskridande utbyte av böcker i tillgängligt format. Den 26 november 2012 antog rådet ett beslut om bemyndigande för kommissionen att delta i dessa förhandlingar på Europeiska unionens vägnar[3]. Wipos förhandlingar slutfördes vid den diplomatkonferens som hölls i Marrakech den 17–28 juni 2013 och Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp (nedan kallat fördraget) antogs den 27 juni 2013. I fördraget fastställs internationella regler som säkerställer att det finns inskränkningar i och undantag från upphovsrätten på nationell nivå till förmån för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp och som ger utrymme för gränsöverskridande utbyte av exemplar i tillgängligt format av offentliggjorda verk som framställts inom ramen för ett undantag eller inskränkning i upphovsrätten i någon av de fördragsslutande parterna. Rådet godkände undertecknandet av fördraget på Europeiska unionens vägnar[4] den 14 april 2014. Genom detta förslag till rådets beslut begär kommissionen rådets godkännande att, efter Europaparlamentets godkännande, ingå fördraget på Europeiska unionens vägnar. 2. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER 2.1 Fördragets bestämmelser Fördraget rör personer som är blinda, synsvaga eller har perceptions- eller lässvårigheter, eller på annat sätt, på grund av fysisk funktionsnedsättning, inte kan hålla eller hantera en bok, eller fokusera eller röra ögonen i den utsträckning som normalt sett krävs för att kunna läsa (nedan kallade berättigade personer). Enligt fördraget ska varje fördragsslutande part i sin nationella upphovsrättslagstiftning införa en inskränkning av eller undantag från rätten till mångfaldigande, spridning och tillgängliggörande för allmänheten för att underlätta tillgången till exemplar av verk i tillgängligt format för de berättigade personerna[5]. De fördragsslutande parterna får besluta att begränsa sådana inskränkningar eller undantag till fall där exemplar i tillgängligt format inte är kommersiellt tillgängliga på rimliga villkor för de berättigade personerna på deras territorium. I fördraget definieras ”verk” som litterära och konstnärliga verk i den mening som avses i artikel 2.1 i Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk (nedan kallad Bernkonventionen), i form av text, anteckning och/eller därtill hörande illustrationer, oberoende av om de publiceras i tryckt form eller på annat sätt görs tillgängliga för allmänheten oavsett medium. Enligt en överenskommen förklaring omfattar detta även ljudböcker. Ett ”exemplar i tillgängligt format” är ett exemplar som i fråga om framställningsmetod och form avviker från det format i vilket verket offentliggjorts och som gör att de berättigade personerna kan få tillgång till verket lika bekvämt som personer med fullgod syn. Exemplaret i tillgängligt format ska användas uteslutande av de berättigade personerna och måste respektera integriteten hos det ursprungliga verket. Exemplar i tillgängligt format som framställts genom inskränkning av eller undantag från upphovsrätten får exporteras av ”godkända organ”. Med sådana organ avses offentliga institutioner eller andra organ som på ideell grund tillhandahåller utbildning, undervisning, anpassad läsning eller tillgång till information för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp. Dessa organ måste se till att de endast sprider tillgängliga format till berättigade personer, att de försvårar mångfaldigande, spridning och tillgängliggörande av otillåtna exemplar och att de visar vederbörlig omsorg när de hanterar och för register över exemplaren. De fördragsslutande parterna får endast tillåta export av exemplar i tillgängligt format om de ser till att relevanta inskränkningar i eller undantag från rätten till mångfaldigande, spridning och tillgängliggörande till allmänheten omfattas av ”trestegstestet”. Detta innebär att de antingen är part i Wipos fördrag om upphovsrätt eller att de i annat fall måste se till att de relevanta inskränkningarna eller undantagen är begränsade till vissa särskilda fall som inte strider mot det normala utnyttjandet av verket och inte oskäligt inkräktar på rättighetshavarens legitima intressen. Det klargörs i fördraget att i den mån en fördragsslutande part tillåter en berättigad person eller ett godkänt organ att framställa ett exemplar av ett verk i tillgängligt format, bör den också tillåta att sådana exemplar importeras. De fördragsslutande parterna är skyldiga att vidta lämpliga åtgärder, om så krävs, för att säkerställa att när de tillhandahåller tillfredsställande rättsligt skydd och effektiva rättsmedel mot kringgående av verkningsfulla tekniska åtgärder, ska detta rättsliga skydd inte hindra de berättigade personerna från att utnyttja de inskränkningar och undantag som föreskrivs i fördraget. Genom fördraget åläggs även de fördragsslutande parterna att skydda de berättigade personernas personliga integritet och att samarbeta för att underlätta det gränsöverskridande utbytet av exemplar i tillgängligt format. Wipo planerar att inrätta en informationskontaktpunkt för att hjälpa godkända organ att identifiera varandra i syfte att samarbeta. Fördraget uppmuntrar också godkända organ att informera berörda parter och allmänheten om sina strategier och metoder. I fördraget bekräftas att de fördragsslutande parterna själva får besluta om lämplig metod att genomföra fördraget i sin egen lagstiftning och rättspraxis. De måste emellertid följa gällande internationella förpliktelser enligt Bernkonventionen, avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter och Wipos fördrag om upphovsrätt. I fördraget erkänns att de fördragsslutande parterna får behålla eller införa andra inskränkningar och undantag som inte omfattas av fördraget till förmån för de berättigade personerna och personer med andra funktionshinder. Artiklarna 13–22 innehåller administrativa och förfarandemässiga bestämmelser som i mångt och mycket liknar bestämmelserna i Wipos andra fördrag om upphovsrätt. Fördraget kommer att träda i kraft när det ratificerats av 20 fördragsslutande parter. Europeiska unionen får bli part i fördraget efter att under diplomatkonferensen i Marrakech ha avgett en förklaring om att den har befogenhet i frågor som omfattas av detta fördrag och har egen för medlemsstaterna bindande lagstiftning för sådana frågor samt att den vederbörligen har bemyndigats, i enlighet med dess interna förfaranden, att bli part i fördraget. Europeiska unionen undertecknade diplomatkonferensens slutakt den 28 juni 2013 och den undertecknade fördraget den 30 april 2014 i Genève. 2.2 Rättslig grund Mot bakgrund av fördragets syfte liksom rådets beslut 2014/221/EU om bemyndigande att underteckna fördraget bör rådets beslut om ingående av fördraget grundas på artiklarna 114, 207 och 218.6 a v i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Fördragets centrala bestämmelser (artiklarna 5, 6 och 9) syftar till att säkerställa ett gränsöverskridande utbyte av exemplar i tillgängligt format mellan de fördragsslutande parterna, även mellan EU och tredjeländer. Detta utbyte omfattas av EUF-fördragets bestämmelse om den gemensamma handelspolitiken. Upphovsmännens rättigheter påverkas av de undantag och inskränkningar som föreskrivs i fördraget (rätten till mångfaldigande, rätten till spridning och rätten till överföring till allmänheten, inbegripet rätten till tillgängliggörande) har harmoniserats på EU-nivå genom artiklarna 2–4 i direktiv 2001/29/EG om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället[6]. En uttömmande förteckning över undantag eller inskränkningar i dessa rättigheter återfinns i artikel 5.2 och 5.3 i det direktivet. I skäl 32 klargörs det att medlemsstaterna inte får införa andra eller ytterligare undantag från dessa rättigheter i sin nationella lagstiftning. Undantagen eller inskränkningarna bör tillämpas i enlighet med artikel 5.5 (”trestegstestet”), vilket även understryks i skäl 44. Artikel 5.3 b i direktiv 2001/29/EG ger möjlighet att införa ett frivilligt undantag från eller inskränkning i upphovsmannens rättigheter, till förmån för funktionshindrade, för användningar som har direkt samband med funktionshindret och är av icke-kommersiell natur, i den utsträckning som krävs med hänsyn till funktionshindret i fråga. I motsats till fördraget är denna artikel inte begränsad till något visst funktionshinder och medlemsstaterna kan välja om de vill tillämpa denna inskränkning eller detta undantag. Det är fast rättspraxis att den frihet som medlemsstaterna har när de använder sig av något av undantagen eller inskränkningarna enligt artikel 5 direktiv 2001/29/EG måste utövas inom de gränser som sätts av EU:s lagstiftning[7]. Slutligen föreskriver artikel 6 i direktiv 2001/29/EG ett omfattande rättsligt skydd för tekniska åtgärder som används av rättsinnehavare och artikel 6.4 föreskriver att medlemsstaterna i avsaknad av frivilliga avtal måste säkerställa att personer som har rätt att utnyttja vissa undantag eller inskränkningar kan utnyttja dessa undantag när tekniska skyddsåtgärder har vidtagits. Artiklarna 3, 4, 7, 10 och 11 i fördraget påverkar dessa bestämmelser i unionsrätten. Till följd av detta anses a) att gränsöverskridande utbyte av exemplar i tillgängligt format med tredjeländer är ett dominerande inslag i fördraget, och att de relevanta artiklarna därför omfattas av den gemensamma handelspolitiken (artikel 207 i EUF-fördraget), och b) att fördragets artiklar om obligatoriska undantag eller inskränkningar omfattas av EU-lagstiftningen, påverkar eller förändrar tillämpningsområdet för de gemensamma bestämmelserna, nämligen dem i direktiv 2001/29/EG och under alla omständigheter omfattas av ett område som redan i stor utsträckning regleras av unionsbestämmelser (artikel 114 i EUF-fördraget)[8]. Kommissionen lägger därför fram ett förslag till ett beslut av rådet om ingående av fördraget. I enlighet med artikel 218.6 a v i EUF-fördraget ska Europaparlamentet ge sitt godkännande innan beslutet antas. 2014/0297 (NLE) Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående, på Europeiska unionens vägnar, av Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 207 jämförda med artikel 218.6 a v, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets godkännande[9], och av följande skäl: (1) Sedan den 22 januari 2011 har Europeiska unionen, enligt rådets beslut 2010/48/EG[10], varit bunden av Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, vars bestämmelser har blivit en integrerad del av unionens rättsordning. (2) Den 26 november 2012 bemyndigade rådet kommissionen att, på Europeiska unionen vägnar, förhandla om ett internationellt avtal inom Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten om förbättrad tillgång till böcker för personer med läshandikapp. (3) Förhandlingarna slutfördes framgångsrikt vid den diplomatkonferens som hölls i Marrakech den 17–28 juni 2013. Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp (nedan kallat Marrakechfördraget) antogs den 27 juni 2013. (4) I enlighet med rådets beslut 2014/221/EU[11] undertecknades Marrakechfördraget, på Europeiska unionens vägnar vad gäller frågor som omfattas av unionens befogenhet, den 30 april 2014, med förbehåll för att det ingås vid en senare tidpunkt. (5) I Marrakechfördraget fastställs internationella regler som säkerställer att det finns inskränkningar i och undantag från upphovsrätten på nationell nivå till förmån för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp. De relevanta bestämmelserna om upphovsrätt har harmoniserats genom unionslagstiftning, eftersom de påverkar den inre marknadens funktion. Fördraget kommer också att möjliggöra ett gränsöverskridande utbyte av exemplar av publicerade verk som framställts i ett tillgängligt format med inskränkningar av eller undantag i upphovsrätten, och omfattas därmed även av det handelspolitiska området. Fördraget kommer att underlätta tillgången till publicerade verk för de berättigade personerna i och utanför Europeiska unionen. (6) Marrakechfördraget bör godkännas på Europeiska unionens vägnar. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp godkänns härmed på Europeiska unionens vägnar. Texten till Marrakechfördraget åtföljer detta beslut. Artikel 2 Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha befogenhet att på Europeiska unionens vägnar deponera det ratifikationsinstrument som föreskrivs i artikel 19 i Marrakechfördraget för att uttrycka unionens samtycke till att bli bunden av fördraget. Artikel 3 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande [1] Faktablad nr 282, juni 2012; http://www.who.int. [2] http://www.worldblindunion.org. [3] Rådets beslut om Europeiska unionens deltagande i förhandlingar om ett internationellt avtal inom Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten om förbättrad tillgång till böcker för personer med läshandikapp, 16259/12 EU RESTRICTED. [4] Rådets beslut 2014/221/EU av den 14 april 2014 om undertecknande, på Europeiska unionens vägnar, av Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp (EUT L 115, 17.4.2014, s. 1). [5] De fördragsslutande parterna får även föreskriva en inskränkning i eller ett undantag från rätten till offentligt framförande och, enligt bifogad överenskommen förklaring, till rätten till översättning i den utsträckning det är tillåtet enligt Bernkonventionen. [6] EUT L 167, 22.6.2001, s. 10. [7] Se t.ex. mål C-145/10, Eva Maria Painer, punkt 104. [8] Se mål C-114/12, kommissionen mot rådet, dom av den 4 september 2014. [9] EUT C , , s. . [10] Rådets beslut 2010/48/EG av den 26 november 2009 om ingående från Europeiska gemenskapens sida av Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. (EUT L 23, 27.1.2010, s. 35.) [11] Rådets beslut 2014/221/EU av den 14 april 2014 om undertecknande, på Europeiska unionens vägnar, av Marrakechfördraget om att underlätta tillgången till publicerade verk för personer som är blinda, synsvaga eller har annat läshandikapp. (EUT L 115, 17.4.2014, s. 1.)