(I) En videoinspelning av presskonferensen finns på http://www.salzburg.com/nachrichten/salzburg/politik/sn/artikel/finanzskandal-in-salzburg-340-mill-verlust-durch-spekulationen-38965/.

(II) Från mötet mellan kommissionen och STAT den 26 september 2016, Kommissionen: ”I april 2014 anmälde ni en ökning av skulden med cirka 1,2 miljarder euro, vilket betyder att STAT uppskattade delstaten Salzburgs skuld till ca 2,3 miljarder euro. I sin balansräkning redovisade dock delstaten Salzburg endast ungefär 1,4 miljarder euro i skulder. Hur kunde STAT göra denna uppskattning utan att känna till siffrorna?” STAT: ”Vi hade fått information om Rechtsträgerfinanzierung från det österrikiska federala finansieringsorganet och vi vet att Wohnbaufonds mottog en del av beloppen via Rechtsträgerfinanzierung. Vi har använt de uppgifter som tillhandahölls av det federala finansieringsorganet och inte de uppgifter som tillhandahölls av delstaten Salzburg.” Kommissionen: ”Omfattar dessa siffror endast skulden för delstaten Salzburgs som en institutionell enhet, eller inkluderade de också skulderna för andra enheter som utgör ’staten Salzburg’ i nationalräkenskaperna?” STAT: ”Dessa 2,3 miljarder euro omfattade även Wohnbaufonds skuld. Kommissionen: ”Var är Wohnbaufonds klassificerad i nationalräkenskaperna? Hur behandlas de lån som tillhandahålls av det österrikiska federala finansieringsorganet och genom regeringskansliet (central budget) förs vidare till Wohnbaufonds (extrabudgetär enhet) i nationalräkenskaperna?” STAT: ”Wohnbaufonds klassificeras i den offentliga sektorn och de belopp som tillhandahålls via Rechtsträgerfinanzierung allokeras direkt till Wohnbaufonds.” STAT: ”De uppgifter som lämnas av de rapporterande enheterna kontrolleras mot de uppgifter som kommer från det österrikiska federala finansieringsorganet och om dessa uppgifter inte överensstämmer justerar vi dem för att återspegla det österrikiska federala finansieringsorganets sida.” Kommissionen: ”Och för de aktuella åren, 2002–2012, noterade STAT vid något tillfälle att det förekom avvikelser av betydelse mellan de uppgifter som rapporterades av det federala finansieringsorganet och uppgifterna från delstaten Salzburg?” STAT: ”Ja, alltid.”

(III) På frågan om vilka STAT:s befogenheter är i fråga om riktigheten och fullständigheten hos de uppgifter som rapporteras av enheterna svarade STAT, vid mötet mellan kommissionen och STAT den 26 september 2016, följande: ”Det finns en rättslig skyldighet att tillhandahålla de begärda uppgifterna, och STAT sammanställer nationalräkenskapsdata bland annat på grundval av dessa uppgifter. Tidsfristen för inlämnande av uppgifter till STAT är i slutet av maj och till och med mitten av juli är det möjligt att klargöra olösta frågor med uppgiftslämnarna eller uppdatera överföringarna av uppgifter. Om det råder osäkerhet om de överförda uppgifterna är det möjligt att stämma av med enheterna och använda uppgifter från tidigare år. Till och med den 16 september kan de rapporterande enheterna tillhandahålla uppdateringar av data och ge ytterligare förklaringar. STAT har också möjlighet att ändra uppgifterna, även om man inte har befogenhet att kräva ändringar i uppgifterna av enheterna. (…) Gebarungsstatistik (dvs. statistiken över offentliga finanser) bidrar till sammanställningen av nationalräkenskaper. Delstatsregeringarna kan sammanställa data på grundval av sina regler/förfaranden, men detta påverkar inte de nationella räkenskaperna som sammanställs på grundval av ENS och faller under STAT:s ansvar. Förbundsländerna kan uttrycka tvivel gällande vissa sammanställningsresultat, vilket också återspeglas i diskussionerna om den nationella stabilitetspakten, men detta påverkar inte STAT:s sammanställning.”

(IV) Under mötena med delstaten Salzburgs regeringskansli frågade kommissionen om det var möjligt att underrapporteringen kunde ha börjat även tidigare än 2010. Delstaten Salzburgs regeringskansli svarade: ”Vi har inte denna information, eftersom vi inte har kunnat upparbeta tidigare räkenskaper. Den federala revisionsrätten har bett oss att korrigera de tidigare räkenskaperna. Rent praktiskt är det dock inte möjligt (…)” och därför ”(…) kan vi inte utesluta orapporterade skulder för åren före 2010.” På frågan om när de dolda bankkontona i delstaten Salzburg bildades svarade dessutom delstaten Salzburgs regeringskansli: ”Sedan 2003.” Slutligen, på frågan om RH funnit indikationer på dessa dolda bankkonton, svarade delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”Även om [chefen för budgetenheten] kunde förmodas ha lämnat alla de uppgifter som begärts för åren 2007 och 2008 för den revision som slutfördes [av RH] under 2009, var detta inte fallet för uppföljningsrevisionen under 2011. För denna revision tillhandahöll [chefen för budgetenheten] inte alla upplysningar som begärdes. Därför kan man dra slutsatsen att det inte fanns någon dold redovisning före 2007.”

(V) När LRH:s chef under mötet med LRH ombads att uttala sig om införandet av en sådan bestämmelse i lagen om statsbudgeten, förklarade denne följande: ”För delstatsregeringen i Salzburg är den spekulativa delen av portföljen nu avslutad. [Budgetenhetens chef] ansvarade för (…) införandet av artikel IV i statsbudgetlagen 2006. [Budgetenhetens chef] ville detta och vid denna tidpunkt gjorde Landtag allt [chefen för budgetenheten] ville göra. Delstaten Salzburgs regeringskansliet gick också med på detta. Tack vare denna förändring var det möjligt att använda de finansiella tillgångarna i Landeswohnbaufonds för att genomföra transaktioner med derivat. [Finanzreferent vid tidpunkten] inrättade Versorgungs- und Unterstützungsfonds (VuF), främst för skatteändamål. Det var möjligt att samla in pengar i den här fonden för att generera inkomster utan att betala skatter för dessa inkomster. Transaktioner av detta slag hade dock påbörjats redan år 2002.”

(VI) När de ombads att lämna synpunkter på de utökade befogenheter som beviljats budgetenhetens chef under året förklarade delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”[Chefen för budgetenheten] hade ett högt anseende i Österrike. [Chefen för budgetenheten] var medlem i VR-kommittén och högt uppskattad. Det ifrågasattes aldrig varför hon erhållit ett sådant inflytande.”

(VII) Som svar på frågan om beslutet att inte låta budgetenheten rapportera till redovisningsenheten uppgav delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”Under 2003 och 2004 fanns det problem mellan enheterna 8/02 och 8/04 gällande de begärda uppgifter som enhet 8/02 ska tillhandahålla som är nödvändiga för att genomföra en adekvat redovisning i enheten 8/04. Bakgrunden till dessa problem var inrättandet av en ny extrabudgetär fond, den s.k. ”VuF” (en pensionsfond) år 2003. Enhet 8/04 begärde specifika uppgifter om den nya fonden för att korrekt registrera de relaterade transaktionerna i redovisningssystemet. Finanzreferent fattade då beslutet att ansvaret för denna fond skulle vara helt i händerna på enhet 8/02, och enhet 8/04 skulle inte blanda sig i VuF och inte begära någon information om den. Alla redovisningsrelaterade frågor skulle hanteras av enhet 8/02 eller på uppdrag av enhet 8/02. I en intern promemoria (Aktenvermerk) daterad den 14 februari 2008 uppges att fyra ögon-principen inte iakttogs i denna situation. I promemorian klargjordes att denna princip måste iakttas i framtiden och att enhet 8/04 – tidigare avdelning 14 – ansvarar för övervakningen av genomförandet av betalningar. Interna kostnader och intäkter, dvs. betalningar mellan den centrala budgeten och fonden (Innenumsätze), var fortfarande undantagna från fyra ögon-principen. Promemorian korrigerade den föregående skrivelsen av den 2 februari 2004. År 2002 var redovisningsenheten i delstaten Salzburg en oberoende avdelning. I samband med en omorganisation flyttades avdelningen 14 till avdelning 8 och fick status som en enhet (8/04) inom avdelning 8. Faktum är att VuF:s räkenskaper inte redovisades eller övervakades av redovisningsenheten mellan 2004 och 2008.”

(VIII) Delstaten Salzburgs regeringskansli uppgav i mötet med kommissionen den 28 september 2016 följande: ”VuF:s framgång var mycket uppskattad. Resultaten från denna fond gjorde det möjligt att överföra ett betydande belopp till budgeten varje år.”

(IX) Delstaten Salzburgs regeringskansli angav i mötet med kommissionen den 28 september 2016 följande: ”Ovan nämnda meddelande från 2004 var nödvändigt eftersom verksamheterna uppnått en viss dynamik, med kortsiktiga och snabba transaktioner. För denna typ av transaktioner var det nödvändigt att fatta snabba beslut, vilket gjorde att vi var tvungna att fatta ett sådant beslut (promemorian från 2004).”

(X) När vid ett möte med kommissionen den 28 september 2016 den tidigare direktören för redovisningsavdelningen i delstaten Salzburgs regeringskansli (tillika chef för LRH under åren 2007–2012) tillfrågades om sina allmänna farhågor om swapp-operationerna gav han följande svar: ”De första swapp-operationerna genomfördes förmodligen under 2003. Enheten 8/04 ville rekonstruera de relaterade kassaflödena. Detta var emellertid omöjligt på grund av komplexiteten i dessa transaktioner och på grund av bristande kompetens hos den personal som arbetade inom enhet 8/04 – det var mycket svårt att kontrollera dessa verksamheter och extremt tidskrävande. Enhet 8/02 framförde klagomål uppåt i hierarkin om att affärsprocesserna skulle hindras till följd av de frågor som ställdes av enhet 8/04. Stormiga möten ägde rum med Finanzreferent och direktören för finansdepartementet. Finanzreferent – (…) – beslutade således att VuF:s framgång skulle prioriteras och det ansågs därför vara ytterst viktigt att enhet 8/02 kunde arbeta effektivt. Det beslutades därför att enhet 8/04 inte skulle hindra verksamheten i enhet 8/02 med frågor. Detta och den nya uppgiftsfördelningen mellan enhet 8/02 och enhet 8/04 var också satt i skriftlig form i ovannämnda promemoria av den 2 februari 2004.” Den f.d. direktören för redovisningsavdelningen uppgav vidare: ”Trots sina försök att stå emot en sådan situation tvingades enhet 8/04 acceptera att en separat enhet, dvs. VuF, existerade, som var undantagen från övervakning från enhet 8/04. I denna separata redovisningsenhet genomfördes investeringar, och frågor om dessa operationer betraktades som icke önskvärda. Att förklara dessa operationer ansågs vara alltför tidskrävande för enhet 8/02. Jag förstår att det fanns ett antal transaktioner som kunde betraktas som interna transaktioner. Enhet 8/02 gjorde även investeringar. När beslutet hade fattats år 2004 att enhet 8/04 inte skulle behandla dessa transaktioner var vi dock tvungna att sluta be om ytterligare information om dem.”

(XI) Enligt delstaten Salzburgs regeringskansli kontrollerades den huvudsakliga redovisningsverksamheten av chefen för budgetenheten och personalen vid redovisningsenheten utförde alltid hennes order, även om hon inte formellt var chef för redovisningsenheten. Vidare förklarades det att chefen för budgetenheten också själv hade möjlighet att arbeta i bokföringssystemet.

(XII) På frågan om det hade förekommit interna direktiv för att utesluta budgetenheten från att granskas av internrevisionen, svarade regeringskansliet: ”(…) Enligt [dess] kännedom, fanns inget särskilt direktiv enligt vilket enhet 8/02 inte behövde granskas. I själva verket hade inte ”internrevisionen” till uppgift att granska hela regeringskansliet i delstaten Salzburg från 1999 och framåt.”

(XIII) Utdrag ur den inledande förklaring som gavs av chefen för LRH under mötet med kommissionen den 27 september 2016: ”I och med genomförandet av ”Landesrechnungshofgesetz” har LRH sedan 1993 varit organiserad som en oberoende och högsta revisionsenhet. LRH följer rättsstatsprincipen även om Landtag också förbehåller sig rätten att begära att särskilda revisioner. Lokala myndigheter kan också peka på specifika områden som LRH bör övervaka. Målen för den revision som kan utföras av LRH definieras i kapitel 6 i ”Landesrechnungshofgesetz”. Huvudområden för revision är bland annat den ekonomiska förvaltningen och Salzburgs delstatsregerings och dess fonders, stiftelsers, företags eller andra enheters efterlevnad (”Gebarung”), mottagarna av statligt stöd och den ekonomiska förvaltningen och efterlevnaden hos myndigheter i lokala enheter med en befolkning på mindre än 10 000 invånare. Ansvaret för myndigheter i lokala enheter med 10 000 eller fler invånare ligger hos RH. När det gäller ”Gebarung” granskar LRH framför allt om det kan säkerställas att lagstiftningen efterlevs eller om beräkningarna är korrekt gjorda och/eller dess ekonomiska effektivitet och ändamålsenlighet. För enheter i vilka Salzburgs statsregering innehar mer än 25 procent av kapitalet är en revision möjlig. Alla institutioner eller individer som mottar offentlig stöd är potentiella mål för övervakning. Det står dock LRH fritt att besluta om huruvida en enhet ska bli föremål för revision eller inte. LRH tar i sina rapporter upp viktigaste resultat, förslag och rekommendationer. En ytterligare granskning av om förslagen och rekommendationerna har genomförts av de berörda enheterna kan utföras. Det finns ingen möjlighet att framtvinga genomförandet av förslag och rekommendationer. LRH:s makt ligger i offentliggörandet av dess rapporter. LRH är oberoende och det förekommer inga ömsesidiga kontroller mellan RH och LRH (se även artikel 127.1 i Österrikes grundlag som fastställer att LRH inte är underställd RH). De finansiella rapporterna för delstatsregeringen i Salzburg hade inte granskats av revisorer med tydlig behörighet förrän den 1 april 2012. Detta innebär att LRH inte var skyldig att utföra revisioner, men att den kunde besluta att utföra revisioner under särskilda omständigheter. Mellan 2005 och 2008 fanns ett initiativ för att genomföra frivilliga revisioner eftersom det inte fanns några tydliga regler för ett sådant förfarande. Under 2009 påbörjade LRH den första egeninitierade granskningen av de finansiella rapporterna för delstatsregeringen i Salzburg för rapporteringsåret 2008. Det fanns emellertid inget tydligt revisionsförfarande och [det] saknades rättsliga bestämmelser för denna [slags] revision, och dessutom var den tillgängliga kunskapen för att granska räkenskaperna begränsad. De finansiella rapporterna för 2009 och 2010 granskades inom ramen för samma begränsningar. Finansdepartementet självt var aldrig föremål för en ingående granskning av LRH under perioden 2002–2012. Detta var också en följd av samordningen mellan RH och LRH. RH har rätt att granska delstatsregeringen i Salzburg och har också rätt att ta emot och granska de finansiella rapporterna (se artikel 18 och 20 i ”Landesrechnungsgesetz” från 1930, senast ändrad den 30 augusti 2010). Under alla dessa år var [chefen för budgetenheten] involverad både i handel och redovisning och ingen kontrollerade riktigt vad hon gjorde. Under 2010 utvecklade LRH ett revisionsförfarande och diskussioner påbörjades med parlamentet för att skapa en rättslig grund för obligatorisk revision. Rechnungsabschluss 2011 var den första obligatoriska revisionen som utfördes av LRH för delstatens Salzburgs räkning. Det fanns en samordning mellan RH och LRH. I princip handlade det om att eftersom LRH kände till att RH utförde revisionerna för delstaten Salzburg, gjorde man dem inte.”

(XIV) På frågan om vad som var föremål för revision av LRH vid tidpunkten för händelserna i fråga, gav den tidigare chefen för LRH följande förklaring: ”LRH hade endast ett begränsat antal personal och resurser. För perioden 2008–2011 analyserades ”Rechnungsabschluss” av LRH. Uppgifterna överfördes till LRH i slutet av mars eller i början av april. LRH hade skyldighet att lämna en rapport till parlamentet inom fyra veckor. Vi hade två revisorer som granskade uppgifterna och efter det var vi tvungna att vänta på synpunkterna från finansdepartementet. Dessa två revisorer har endast fyra eller fem veckor på sig att utföra sina kontroller. Det betyder att vi endast kan utföra slumpmässiga kontroller; enbart kontroller mellan åren, och att vi måste koncentrera oss på strukturella brister. Parlamentet var medvetet om att den analys som utförts av LRH inte var jämförbar med en redovisningsbyrås arbete och att denna analys inte kunde likställas med ett intyg. Enligt förordningen om LRH tillåts bara revisioner och därmed har dessa ekonomiska analyser kallats ”revisioner”. Vi har inte kunnat analysera hela portföljen för delstatsregeringen i Salzburg. Detta var också en del av avtalet med R. i samband med samordningen av revisionsprojekten.”

(XV) Den nuvarande chefen för LRH har förklarat följande: ”Det centrala är att LRH vid tidpunkten hade en brist på kunskap om hur sådana transaktioner skulle granskas.”

(XVI) Under mötet med regeringskansliet i delstaten Salzburg frågade kommissionen den före detta chefen för LRH om den slutsats som drogs i rapporterna från LRH för åren 2008–2011, att ”de kontroller som utfördes av LRH visade att räkenskaperna och årsredovisningarna var korrekt och fullständig utförda” och att ”[k]assabehållningen är korrekt och styrkt med kontoutdrag”, innebar att en korskontroll av kontoutdrag faktiskt hade gjorts, och underströk att sådana slutsatser normalt endast tillfogas när en intern eller extern revision har utförts. Den tidigare chefen för LRH gav följande svar: ”Vi utförde ingen sådan dubbelkontroll.”

(XVII) Under mötet med regeringskansliet tillfrågades också den före detta chefen för LRH av kommissionen om sin tidigare roll som direktör för redovisningsavdelningen inom delstaten Salzburgs regeringskansli. Mer konkret frågade kommissionen varför han – mot bakgrund av sin erfarenhet av den ekonomiska förvaltningen av delstaten Salzburg och sina allmänna farhågor – beslutade att utföra en ekonomisk analys snarare än en revision i samband med revisionerna utförda av LRH 2008–2011 av den ekonomiska förvaltningen i delstaten Salzburg. Den f.d. chefen för LRH förklarade att ”(…) i samarbete med ordföranden för Salzburg Landtag beslutade man att undvika en diskussion om mindre viktiga uppgifter och tillhandahålla analyser som visar de finansiella rapporternas viktigaste utveckling.”

(XVIII) Kommissionen begärde under utredningen svar på frågan om vem som var ansvarig för de finansiella frågorna i Landeswohnbaufonds, dvs. vilken person som faktiskt hade utfört transaktionerna och skött redovisningen på uppdrag av Landeswohnbaufond. Regeringskansliet i delstaten Salzburg svarade: ”[chefen för budgetenheten]”

(XIX) Kommissionen begärde under utredningen svar på frågan om hur det i praktiken var möjligt att följa fyra ögon-principen i en enhet med endast tre anställda. Regeringskansliet i delstaten Salzburg gav följande svar: ”(…) direktören för avdelning 8 [finansdepartementet] hade även befogenhet att underteckna” och ”[f]yra ögon-principen kunde givetvis inte garanteras”, samt att ”[m]ånga signaturer förfalskades dessutom”.

(XX) När kommissionen under utredningen begärde att få veta om dolda konton redan hade skapats under åren 2002 och 2003 svarade en företrädare från RH: ”Ingen information om dolda bankkonton var känd under de två revisionerna av de ’regionala finansieringsinstrumenten’ som ägde rum under 2009 och 2012. Det var först under den revision som ledde till rapporten i oktober 2013 som bankkonton granskades.” Delstaten Salzburgs regeringskansli tillade följande till RH:s förklaring: ”Allt framgick i ’Voranschlagsunwirksamen Gebarung’ och RH antog att swapp- och derivattransaktionerna hörde samman med underliggande transaktioner. Dessutom lade [chefen för budgetenheten] fram förfalskade protokoll för RH.”

(XXI) När kommissionen under utredningen begärde information om Finanzbeirats uppgifter förklarade delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”Finanzbeirat hade till uppgift att rapportera till den person i delstatsregeringen som ansvarade för ekonomiska frågor (dvs. Finanzreferent).” Och vidare att: ”Riktlinjerna undertecknades av ’Finanzreferent’ i början av år 2006. Därefter utarbetade [chefen för budgetenheten] rapporterna för Finanzbeirat. De rapporter som lämnades av [chefen för budgetenheten] omfattade dock inte alla transaktioner. Denna felrapportering till Finanzbeirat inleddes runt åren 2005–2006.” När regeringskansliet ombads kommentera hur det kunde vara möjligt att den revision som utfördes av RH under 2011–2012 inte fann några motsägelser i de finansiella rapporterna, uppgav delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”De indikatorer som hade sänts till RH av [chefen för budgetenheten] var alla felaktiga.”

(XXII) När kommissionen under utredningen begärde att få veta när de orapporterade bankkontona skapades svarade delstaten Salzburgs regeringskansli: ”Sedan år 2003”.

(XXIII) När kommissionen under utredningen frågade vad Voranschlagsunwirksame Gebarung omfattar och varför denna del av Gebarung inte kontrollerades, gav LRH följande förklaring: ”I denna del av budgeten redovisas normalt sett inte övergångsposter. Ingen misstänkte att även saldon togs upp i denna del. ’Voranschlagsunwirksame Gebarung’ genomgår nu en ordentlig översyn.”

(XXIV) När kommissionen under utredningen frågade vad som registrerades i de dolda bankkontona svarade regeringskansliet i delstaten Salzburg följande: ”(…) Clearingkonton användes i vissa fall för finansiella transaktioner, med både utflöden och inflöden (…). För dessa bankkonton fanns ingen information om skulden tillgänglig. Denna information skapades med hjälp av de banker som deltog. Vi sände skrivelser till bankerna för att få klarhet i kontona. Av svaren på dessa skrivelser kunde vi generera skuldstocken. (…).”

(XXV) När kommissionen under utredningen frågade varför de betydande förändringarna i Voranschlagsunwirksamen Gebarung aldrig övervakades,gav delstaten Salzburgs regeringskansli följande svar: ”Poolningen av uppgifter och tillgången på personal för att kontrollera all denna information ledde till [en situation av] ’ogenomtränglighet’.” Den f.d. chefen för redovisningsenheten och för LRH förklarade: ”Redovisningsenheten och den regionala revisionsrätten, som vid tidpunkten leddes av mig, lyfte frågor om de stora belopp som registrerats i ’Voranschlagsunwirksamen Gebarung’. [Chefen för budgetenheten] förklarade dock att beloppen hörde samman med ränteswappar som hade slutits. Om en ränteswapp exempelvis slutits för ett belopp på 10 miljoner euro (fast till rörligt) kommer de belopp som anges i ’Voranschlagsunwirksamen Gebarung’ att uppgå till 20 miljoner euro (10 miljoner för fast och 10 miljoner för rörligt) utan någon inverkan på inkomster och utgifter (kassaflöden).”

(XXVI) När kommissionen under utredningen frågade om RH inte funnit några indikationer på att det fanns dolda bankkonton svarade delstaten Salzburgs regeringskansli följande ”Även om [chefen för budgetenheten] kunde förmodas ha lämnat alla uppgifter som begärts för åren 2007 och 2008 för den revision som avslutades [av RH] under 2009, var detta inte fallet för uppföljningsgranskningen under 2011. För denna revision tillhandahöll [chefen för budgetenheten] inte alla upplysningar som begärdes. (…).”

(XXVII) När kommissionen under utredningen frågade om även den ränta som avser de orapporterade lånen inte hade redovisats förklarade delstaten Salzburgs regeringskansli: ”Räntan rapporterades inte eftersom dessa lån redovisades netto.”

(XXVIII) När kommissionen under utredningen frågade om den österrikiska centralbanken under konsolideringsprocesserna använde en rådatakälla och en output från samma rådata även om två olika rådatakällor fanns tillgängliga, svarade den österrikiska centralbanken: ”Ja”.

(XXIX) När kommissionen under utredningen frågade vilka åtgärder som vidtas och vilken information som utbyts med LRH om uppgifterna om utlåning från det österrikiska federala finansieringsorganet inte överensstämmer med de uppgifter som rapporterats av de tyska förbundsländerna, svarade det österrikiska federala finansieringsorganet följande: ”Denna information som skickas till LRH är en del av det bokslutsarbete som utförs av LRH. I detta sammanhang är LRH:s roll att utföra dubbelkontroller, och inte det österrikiska federala finansieringsorganets, vilket innebär att vi inte dubbelkontrollerar uppgifterna. Vi har heller inte mottagit någon återkoppling från LRH om att det fanns skillnader i uppgifterna.”

(XXX) När kommissionen under utredningen undrade vilken typ av information LRH erhållit från det österrikiska federala finansieringsorganet och hur uppgifterna använts, förklarade en företrädare för LRH: ”Det österrikiska federala finansieringsorganet fick de finansiella rapporterna från delstaten Salzburg så de skulle ha kontrollerat dem. (…).”

(XXXI) På frågan om när [chefen för budgetenheten] genomförde ränteswappar svarade den tidigare chefen för LRH och den tidigare direktören för redovisningsavdelningen följande: ”Alla visste att dessa komplexa swapptransaktioner genomfördes, det vill säga RH och delstatsparlamentet.”

(XXXII) Under kommissionens utredning den 28 september 2016 angav delstaten Salzburgs statskontor följande: ”I juli 2012 undersökte chefen för avdelning 8 [finansdepartementet] vissa finansiella positioner och vissa transaktioner annullerades.”

(XXXIII) När kommissionen under utredningen frågade om RH kunde ge information om pågående revisioner till STAT förklarade RH att ”RH utför sina revisioner i enlighet med nationella och internationella standarder. När det gäller förfarandet för att sammanställa rapporter tas varje rapport först fram och diskuterats internt. Därefter ges de granskade institutionerna möjlighet att inom tre månader lämna synpunkter på de förslag RH lämnat i sin rapport. Dessa synpunkter beaktas och inkluderas i slutrapporterna och kommenteras på nytt av RH. Så var även fallet när det gäller uppföljningen av RH:s rapport om delstaten Salzburg. Den slutrapport som offentliggjordes den 6 december 2012 innehöll svaren och synpunkterna från delstaten Salzburg. Delstaten Salzburgs synpunkter innehöll inte något som pekade på de uppgifter som senare avslöjades på den presskonferens som hölls av delstaten Salzburgs regeringskansli den 6 december 2012. Efter att dessa frågor uppenbarats inledde RH en ny revision, som ledde till RH:s rapport i oktober 2013.”

(XXXIV) När kommissionen under utredningen ställde frågor om de förfaranden som tillämpas av RH mellan slutförandet av en rapport och dess offentliggörande, förklarade RH följande: ”Den granskade institutionen får rapporten samma dag som den offentliggörs. De parter som främst berörs får rapporten några dagar tidigare.” Dessutom förklarade LRH följande: ”Hela förfarandet är starkt reglerat. Exempelvis har den granskade enheten tre månader på sig att lämna synpunkter. Den preliminära rapporten överlämnades till ’Amt der Salzburger Landesregierung’ för synpunkter före augusti 2012. Inga synpunkter lämnades av ’Amt der Salzburger Landesregierung’, även om de kände till att det fanns problem. Vissa personer kände till problemet men beslutade att inte underrätta RH.”

(XXXV) Under kommissionens utredning den 28 september 2016 förklarade delstaten Salzburgs regeringskansli följande: ”Det var först i oktober 2012 som [finansdepartementets direktör] vid ett möte i Finanzbeirat informerade oss om att den portfölj vi granskade i själva verket bara var en del av delstaten Salzburgs totala portföljen” och att ”[d]e indikatorer som hade skickats till Finanzbeirat av [chefen för budgetenheten] alla var felaktiga.”

(XXXVI) När kommissionen under utredningen ville ha svar på varför frågan om felrapportering förblev en intern fråga för delstaten Salzburgs regeringskansli mellan maj 2012 och den 6 december 2012 och i synnerhet varför RH, LRH och den österrikiska statistikbyrån inte informerades, gav delstaten Salzburgs regeringskansli följande förklaring: ”[finansdepartementets direktör] ingrep inte i de transaktioner som hade utförts av [chefen för budgetenheten]. [finansdepartementets direktör] anställde i stället [en f.d. anställd i Deutsche Bank] som hade den erfarenhet som krävdes. Det var först när [den f.d. anställda vid Deutsche Bank] fått en överblick över transaktionerna – detta skedde under andra halvan av oktober 2012 – som vissa problem blev tydliga. Man beslutade därför att hitta en lösning på dessa problem.”

(XXXVII) När samma fråga ställdes till delstaten Salzburgs regeringskansli, dvs. varför felrapporteringen förblev en intern angelägenhet för delstaten Salzburgs regeringskansli mellan maj 2012 och den 6 december 2012, svarade den f.d. chefen för LRH följande: ”I egenskap av chef för LRH tog jag inte emot någon officiell information, även om jag hörde vissa rykten. Från och med september var [chefen för budgetenheten] sjuk och regeringskansliet letade efter en ny person att anställa. Den 1 september fick regeringskansliet möjlighet att rekrytera en ny anställd. I november 2012 fick [chefen för budgetenheten] frågan [av Finanzreferent och finansdepartementets direktör, i min närvaro] om delstaten Salzburg hade genomfört några riskabla transaktioner, och [chefen för budgetenheten] gav ett negativt svar. [Chefen för budgetenheten] upprepade detta i kammaren under budgetdiskussionerna.”

(XXXVIII) I ett inledningsanförande till mötet med kommissionen den 26 september 2016 nämnde STAT bland annat följande: ” (…) efter att STAT blev medveten om eventuella problem med uppgifterna i delstaten Salzburg (presskonferensen den 6 december 2012) var det mycket svårt att få träffa de relevanta personerna i delstaten Salzburg för att klargöra situationen och för att få de uppgifter som krävs från delstaten Salzburg.”

(XXXIX) När kommissionen under utredningen undrade om STAT tog upp presskonferensen den 6 december 2012 i den elektroniska brevväxlingen med delstaten Salzburg inom samband med underskottsmeddelandet i april 2013, förklarade STAT: ”Vi nämnde inget om detta i e-posten under de första månaderna av 2013. Vi fick kontakt med delstaten Salzburg först efter meddelandet i april 2013 (…).”

(XL) När kommissionen under utredningen frågade STAT om när man först insåg att det förekom felaktigheter i de data som delstaten Salzburg överfört och hur STAT underrättades om detta, gav STAT följande förklaring: ”Vi läste tidningarna den 6 december 2012. I detta sammanhang hade vi ett första möte med företrädare för delstaten Salzburg i maj 2013. Därefter insåg vi att det kan ha funnits problem med rapporteringen av derivat och förfarandet vid alltför stora skulder (rapportering av lån). Slutligen, i oktober 2013, konstaterade vi att cirka 2,1 miljarder euro i skulder inte hade rapporterats av delstaten Salzburg i dess balansräkning tidigare. Angående detta hade vi också ett möte – vilket ni redan känner till – med Eurostat. Före oktober 2013 hade delstaten Salzburg inte officiellt underrättat STAT, och vi fick inga uppdaterade uppgifter (korrigeringar) från dem. De lämnade endast de kvartalsvisa uppgifterna om skuldsättning enligt nuvarande rapporteringsskyldigheter utan några ytterligare kommentarer. RH rapporterade heller aldrig något till STAT.”

(XLI) I inledningsanförandet till mötet med kommissionen den 26 september 2016 förklarade STAT bland annat följande: ”(…) det första mötet [med delstaten Salzburg] ägde rum den 7 maj 2013. (…) Under detta möte försäkrade [chefen för finansdepartementet] för STAT att de nödvändiga uppgifterna skulle överlämnas till STAT senast i augusti 2013.”

(XLII) I inledningsanförandet till mötet med kommissionen den 26 september 2016 nämnde STAT bland annat följande: ”(…), delstaten Salzburg överförde endast flöden (inga stockar) till STAT i augusti 2013. STAT använde denna information för att sammanställa övergångstabellerna för rapporteringen inom den nationella stabilitetspakten (6–7 september 2013). Vid den tidpunkten hade delstaten Salzburg rätt att kommentera de ’uppskattningar’ som genomförts gällande Salzburgs data. För detta ändamål överfördes övergångstabellerna om underskott och skulder till Salzburg den 17 september 2013.”

(XLIII) Under mötet med STAT, den 26 september 2016 uppgav RH:s ombud, som i juli 2013 var anställd av STAT, följande: ”Eftersom slutliga årliga uppgifter om delstaten Salzburgs avslutade konton för år 2012 inte var tillgängliga för nationalräkenskapssystemet ENS, använde STAT kvartalsvisa uppgifter för att sammanställa nationalräkenskaperna (…).”