SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Brussels den 9 oktober 2008 
SEK(2008)2572 
  
KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT 
Konsekvensanalys som åtföljer 
utkastet till förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
 
om ändring av direktiv 2000/46/EG om rätten att starta och driva affärsverksamhet i 
institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet 
SAMMANFATTNINGEN AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN  
 
{KOM(2008)627 slutlig} 
{SEK(2008)2573} 
 
SV 2   SV 1. INLEDNING  
Direktiv 2000/46/EG om rätten att starta och dr iva affärsverksamhet i institut för elektroniska 
pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (nedan kallat direktivet om elektroniska pengar)1 
antogs i ljuset av alla de nya typer av förs kottsbetalade betalningsin strument som dök upp på 
marknaden. Syftet var att fastställa en tydlig rä ttslig ram för att stärka den inre marknaden och 
stimulera konkurrensen och samtidigt säkerställa  en tillräckligt omfattande tillsyn av denna 
verksamhet.  
Elektroniska pengar definieras i direktivet om  elektroniska pengar som ett ”penningvärde i 
form av en fordran på utgivaren i) som lagras på en elektronisk produkt, ii) som lagras på en 
elektronisk produkt, som givits ut  mot erhållande av medel som värdemässigt inte understiger 
det penningvärde som givits ut, iii) som godkä nns som betalningsmedel av andra företag än 
utgivaren”. 
Syftet med direktivet om elek troniska pengar var att skapa in stitut för elektroniska pengar, 
som omfattades av mindre omfattande tillsynsregler än kreditinstitut, och därmed göra det möjligt att ge ut elektroniska pengar på marknaden.  
2. F
RÅGOR OM FÖRFARANDE SAMT SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER  
I januari 2005 inledde kommissionen en utvä rdering på grundval av bestämmelserna om 
översyn i artikel 11 i direktivet om elektroni ska pengar. I juli 2006 antog kommissionen ett 
arbetsdokument om översynen av direktivet om  elektroniska pengar med utgångspunkt från 
utvärderingen. I rapporten betonades behovet av  en översyn av det nuvarande direktivet 
eftersom vissa av bestämmelserna verkade ha  skapat en ovilja att utnyttja marknaden för 
elektroniska pengar. I rapporten föreslog kommi ssionen också att man skulle vänta med att 
vidta ytterligare åtgärder tills direktivet om be taltjänster hade antagits, så att de invecklade 
förhandlingarna om betaltjänster skulle kunna slutföras.  
Flera förberedande samråd har hållits innan denna konsekvensanal ys utarbetades. Bland annat 
har man under 2007 och 2008 haft regelbundna  samtal med medlemsstaterna, ECB, 
finansiella institut, konsumentorganisationer oc h mobiloperatörer, främst via de befintliga 
rådgivande kommittéerna på områ det detaljistbetalningar – PSGEG2 och PSMG3. Vidare hölls 
ett särskilt möte med företrädare för bransc hen för elektroniska pengar den 25 januari 2008 
och ett särskilt bilateralt möte med ECB den 30 april 2008. I februari 2008 inrättades en intern 
arbetsgrupp, som bestod av företrädare för generalsekretariatet  och GD Konkurrens, GD 
Informationssamhället och medier och GD Ekonomi och finans, i syfte att diskutera 
konsekvensanalysen.  
                                                 
1 EGT L 275, 27.10.2000, s.39. 
2 Payment Systems Government Experts Group (PSGEG) är ett samrådsorgan som består av 
regeringsexperter från EES-medlemsstaterna, i regel hämtade från nationella finansministerier och 
centralbanker, samt företrädare fö r ECB som är med som observatörer, som alla har expertkunskaper 
om betalningsområdet. PSGEG:s uppgift är att bistå kommissionen med råd och vägledning. 
3 Payment Systems Market Group (PSMG) är ett samrådsorgan som består av marknadsexperter, i regel 
hämtade från banker, företag, detaljister och samm anslutningar som företräder berörda parter, till 
exempel små och medelstora företag och kons umenter, som alla har expertkunskaper om 
betalningsområdet. PSMG:s uppgift är att bistå kommissionen med råd och vägledning. 
 
SV 3   SV 3. PROBLEMFORMULERING  
De problem som fastställdes i utvärderin gen och samrådsförfarandet består av två 
huvudsakliga delproblem. Det första delproblemet är den otydliga definitionen av 
elektroniska pengar och di rektivets tillämpningsområde , vilket har medfört ett osäkert 
rättsläge och inneburit att marknadens utveckling har hämmat s. Det andra delproblemet är den 
otillräckliga rättsliga ramen . Det sistnämnda gäller bland a nnat tillsynsregler, undantag och 
regler för gränsöverskridande verksamhet samt  tillämpning av reglerna om förhindrande av 
penningtvätt på tjänster kring elektroniska pengar. Den bris tande rättsliga konsekvensen 
kommer att tillta när direktivet om betaltjä nster antas (nov ember 2009), eftersom vissa av 
bestämmelserna i det direktivet inte är före nliga med direktivet om  elektroniska pengar. 
Dessa problem har lett till ett begränsat utnyttjande av marknaden  för elektroniska pengar 
i Europa, uttryckt som mängden utgivna elektroni ska pengar och antalet marknadsaktörer. I 
augusti 2007 uppgick mängden utestående elektroni ska pengar till 1 miljar d euro, vilket kan 
jämföras med 637 miljarder euro i kontanter i omlopp. 
3.1. Bristande rättssäkerhet och direktivets tillämpningsområde hämmar 
utvecklingen på marknaden 
I samband med översynen angav vissa berörda pa rter att det nuvarande direktivet brister i 
rättssäkerhet på grund av att både definiti onen av elektroniska pengar och direktivets 
tillämpningsområde är otydliga. 
3.1.1.  Definitionen av elektroni ska pengar är otydlig 
”Elektroniska pengar” måste enligt definitionen ”lagras på  en elektronisk produkt”. 
Definitionen anses därför vara tekniskt begränsad till endast en typ av elektroniska pengar (främst kortbaserade) och omfattar alltså inte  de olika förskottsbetalade produkterna på 
marknaden (t.ex. ”serverbaserade” elektroniska pengar). Den nuvarande definitionen blir även problematisk i de fall då det lagrade värdet är  lägre är det belopp som användaren har betalat 
till utgivaren – sådana produkter kan i princi p inte räknas som elektroniska pengar.  
3.1.2.  Tillämpningsområdet för direktivet om elektroniska pengar hindrar nya aktörers 
tillträde till marknaden  
Om direktivet tillämpades även  på mobiloperatörer och utgiva re av elektroniska värdebevis 
skulle det bli en betydande ökning av både an talet marknadsaktörer och mängden utestående 
elektroniska pengar, eftersom de ssa aktörer skulle kunna utforma nya tjänster. Enligt berörda 
parter som deltagit i samråden leder de otydlig a reglerna till att utv ecklingen på dessa två 
marknader hämmas.  
3.1.3.  Alltför snäv definition av verksamhet inom institut  för elektroniska pengar 
Enligt artikel 4 i direktivet om elektronisk a pengar får verksamheten inom institut för 
elektroniska pengar endast best å i utgivning av elektroniska pe ngar och närliggande tjänster. 
Detta går i stick i stäv mot den icke-exklusivite t som gäller för betalningsinstitut, vilka får 
bedriva verksamhet som inte avser betaltjänster (inom till exempel detaljhandel eller telekom). Enligt direktivet om elektroniska pe ngar måste institut av ”hybridkaraktär”, till 
exempel telekomoperatörer och detaljister, de la upp sin verksamhet i separata juridiska 
personer, vilket kan bli både dyrt och ineffektivt. 
 
SV 4   SV 3.1.4.  Möjlighet till inlösen 
Enligt artikel 3 i direktivet om elektroniska pengar kan en inne havare av elektroniska pengar 
under giltighetsperioden begära att utgivaren lö ser in dem till det nominella beloppet i sedlar 
och mynt eller genom överföri ng till ett konto utan andra avgifter än de som är strikt 
nödvändiga för utförandet av denna operation. Möjlig heten till inlösen infördes i direktivet 
om elektroniska pengar för a tt skydda konsumenterna och se till att de när som helst kan få 
pengarna tillbaka. Inlösen verkar vara ett prob lem för mobilnätsoperatörer och utgivare av 
elektroniska värdebevis. Mobiloperatörer kan in te dela upp kundernas förskottsbetalade medel 
i medel för mobila tjänster re spektive elektroniska pengar.  
3.2. En inkonsekvent rättslig ram 
Direktivet om elektroniska pengar anses generel lt ha gett aktörer som inte är banker möjlighet 
att komma in på marknaden för elektroniska pengar, men av översynsrapporten framgår det 
att höga kapitalkrav och vissa be gränsningar och krav i direktiv et om elektroniska pengar har 
lett till att utvecklingen av marknaden för elektroniska pengar hämmas. Antagandet av 
direktivet om betaltjänster, som håller på att införlivas i de nationella lagstiftningarna, kommer att göra den övergripande rättsliga ra men ännu mer komplex och inkonsekvent och 
kommer så småningom att leda till att betaln ingsinstitut och institut för elektroniska pengar 
inte kan konkurrera på lika villkor. 
3.2.1.  Tillsynsregler 
Syftet med tillsynsreglerna är att garantera att institut för elektroniska pengar bedriver en sund 
och ansvarsfull verksamhet. Genom översynsförfara ndet blev det tydligt att vissa krav inte är 
proportionerliga mot de risker som är specifika fö r institut för elektronisk a pengar, vilket blir 
extra tydligt om man tittar på reglernas kumul ativa effekter. Följande problem kännetecknar 
tillsynsreglerna: 
• Flera berörda parter anser att det nuvarande inledande kapitalkravet på 1 miljon euro  är 
för högt och oproportionerligt mot de risker som karakteriserar tjänsten. Ett så högt 
startkapital är ett hinder för mindre företag som vill ansöka om auktorisation som institut 
för elektroniska pengar. 
• Kravet på en kapitalbas på 2 %  verkar inte i sig självt ha utgjort ett problem för 
auktoriserade institut för elektroniska pengar,  men kombinationen med andra aspekter av 
direktivet om elektroniska pe ngar (gällande t.ex. startkapital, invest eringsbegränsningar 
och begränsning av verksamhet) ha r lett till höjda röster om a tt tillsynssystemet generellt är 
för omfattande. 
• Investeringsbegränsningar , som innebär att institut fö r elektroniska pengar måste ha 
investeringar som uppgår till ett belopp som inte understiger in stitutets skulder hänförliga 
till utestående elektroniska pe ngar. Bank- och kreditkortsskul der anses inte vara sådana 
investeringar. Det har visat sig att de nuvara nde begränsningarna i fr åga om investeringar 
har inneburit striktare kapitalkrav för växande  företag än för kreditinstitut i enlighet med 
kapitalkravsdirektivet.  
 
SV 5   SV 3.2.2.  Inkonsekvent tillämpning av vissa bestämmelser 
3.2.2.1.  Inkonsekvent tillämpning av undantag 
Enligt direktivet om elektroniska pengar får medlemsstaterna helt eller delvis avstå från att 
tillämpa auktorisationsvillkoren på  mindre institut för elektroniska  pengar i syfte att underlätta 
inträde på marknaden och främja innovation. På så  sätt behöver de nya aktörerna inte omfattas 
av hela det tillämpliga regelverket om auktor isation. Utnyttjandet av denna möjlighet har inte 
varit konsekvent mellan medlemsstaterna – fyra av dem har inte utnyttjat möjligheten att bevilja undantag över huvud taget. Följden kan bli en snedvridning av konkurrensen på 
nationell nivå.  
3.2.2.2.  Gränsöverskridande verksamhet 
Tack vare reglerna om gränsöverskridande verk samhet kan ett institut för elektroniska pengar 
bedriva den verksamhet som har beviljats au ktorisation i hemmedlemsstaten även i andra 
medlemsstater, utan ytterligare hinder. I artike l 2 i direktivet om elektroniska pengar hänvisas 
dock till vissa artiklar i kapitalkravsdirektiv et om auktorisation av filialer i andra 
medlemsstater och tillåtna verksamheter. Vissa av  de berörda parterna anser att de ytterligare 
krav som somliga medlemsstater ställer gör läget mer komplicerat och i det långa loppet 
hindrar institut för elektroniska pengar at t starta filialer i andra medlemsstater.  
3.2.2.3.  Regler om förhindrande av penningtvätt 
I direktivet om elektroniska pengar finns in ga särskilda bestämmelser för bekämpning av 
penningtvätt. I direktiv 2005/60/ EG om bekämpning av penningtvätt införs dock förenklade 
regler för kundkontroll när det gäller elektr oniska pengar. Ur konsumentsynpunkt är dessa 
”know your customer”-regler både betungande  och opraktiska. Ur företagssynpunkt kan 
reglerna och de kostnader de medför bli en av sevärd utmaning när det gäller den här typen av 
tjänster. 
4. M
ÅLET  
Det allmänna målet  med översynen av direktivet om elektroniska pengar är att främja 
framväxten av en verklig inre  marknad för tjänster kring el ektroniska pengar inom EU. Att 
bidra till att utforma och införa nya, innovativ a och säkra tjänster krin g elektroniska pengar. 
Att ge nya aktörer tillträde till marknaden och främja en genuin och effektiv konkurrens 
mellan samtliga marknadsaktörer, vilket kommer att innebära stora fördelar för hela EU-ekonomin.  
För att uppnå det allmänna målet fastställde man två operativa mål
: Att förtydliga definitionen 
av och tillämpningsområdet i fråga om tjänster kring elektroniska pengar och institut för elektroniska pengar samt att sä kerställa att regler na är konsekventa med direktivet om 
betaltjänster, och på så sätt åstadkomma lika v illkor för alla marknadsaktörer. På medellång 
sikt skulle detta innebära at t man uppnår de specifika målen
, som syftar till att öka 
rättssäkerheten för alla tjänsteleverantörer, skapa en enhetlig rättslig ram och främja 
utvecklingen av nya och innovativa tjänster.  
 
SV 6   SV 5. POLITISKA ALTERNATIV OCH POLITISKA INSTRUMENT  
En rad olika lösningar har övervägts för att ta  itu med de problem so m kännetecknar tjänster 
kring elektroniska pengar och för att nå de upps tällda målen. De två största problemen, enligt 
vad som anges i kapitel tre,  hänger samman med följande: 
1. Definitionen av elektronis ka pengar och tillämpningsområdet för direktivet om 
elektroniska pengar (delproblem ett). 
2. De rättsliga ramarnas bris ter (dvs. tillsynsregler, undantag och regler mot 
peningtvätt). 
Efter en inledande bedömning av de politiska al ternativen i förhållande till de politiska målen 
delades de politiska alternativen  in i konkreta paketlösningar, som är förslag på olika vägar att 
gå. Följande paket utvärderades:  
• Paket 1: Att behålla direktivet om elektron iska pengar som det är (dvs. inte vidta 
några nya åtgärder) 
Detta är utgångsscenariot. Det här alternativ et innehåller inget lagstiftningsförslag.  
• Paket 2: Att utarbeta en kort vägledni ng om direktivets tillämpningsområde och 
definitionen av elektroniska pengar 
Enligt detta alternativ, som inte är rättsligt bi ndande, skulle det utarbetas en vägledning som 
förtydligar direktivets tillämpningsområde och definitionen av institut för elektroniska pengar. 
• Paket 3: Att göra direktivet  överensstämmande med direktivet om betaltjänster och 
tillämpa tillsynsreglerna för betalningsinstit ut på institut för elektroniska pengar 
Detta alternativ skulle medf öra ett regelverk som är kons ekvent med direktivet om 
betaltjänster och att de tillsynsregler som gäller betalningsinstitut tillämpas även på institut för 
elektroniska pengar. Detta sku lle kunna uppnås genom ändring av  direktivet om elektroniska 
pengar eller direktivet om betaltjänster. 
• Paket 4: Att göra direktivet  överensstämmande med direktivet om betaltjänster och 
tillämpa specifika tillsynsregler på institut för elektroniska pengar  
Det här alternativet är i det närmaste identisk t med det föregående, förutom att man här skulle 
införa specifika tillsynsregler för institut fö r elektroniska pengar. Detta skulle kunna uppnås 
genom ändring av direktivet om elektroniska pengar eller direktivet om betaltjänster. 
• Paket 5: Att upphäva direktivet om elektroniska pengar 
Enligt det här alternativet s kulle direktivet om elektroni ska pengar upphöra att gälla.  
6. DE OLIKA PAKETENS KONSEKVENSER  
På grundval av utvärderingen anser vi att det lämpligaste  är att rikta in sig på 
överensstämmelse med direktivet om betaltjänster, i enlighet med paket 3 och 4 . Man räknar 
med att båda dessa paket skulle få positiva konsekvenser när det gäller utnyttjandet av 
 
SV 7   SV marknaden för elektroniska pengar uttryckt so m mängden elektroniska pengar i omlopp (kan 
öka till 10 miljarder euro) och an talet institut (upp till 120 inst itut för elektroniska pengar). 
Den största fördelen med paket 4 är att särskilda tillsynsregler in förs som står i proportion till 
de risker som är specifika för institut för elektroniska pengar och att marknadsövervakningen 
och efterlevnaden av tillsynskrav en garanteras genom att de befintliga rapportkraven för 
institut för elektroniska pengar bibehålls. Nackdelen är att den administrativa bördan skulle 
öka, även om den skulle vara proportionerlig mot målet.  
Fördelen med paket 3, det vill säga att tillämpa tillsynsreglerna för betalningsinstitut på 
institut för elektroniska pengar, är att den administrativa bördan skulle minska, eftersom några 
rapporter inte skulle behöva lämnas in. Den störst a nackdelen är att det sk ulle göra det svårare 
att övervaka marknaden. Tillsynsreglerna i fråga är dessutom indirekt kopplade till riskerna 
för institut för elektroniska pengar via betalningsvolym eftersom elektroniska pengar används för att genomföra beta lningstransaktioner. 
Paket 1 (att inte vidta några åt gärder) eller paket 2 (att utarbeta  en kort vägledning) skulle 
medföra att det komplicerade rege lverket består efter det att di rektivet om betaltjänster har 
införlivats 2009 och skulle hindra marknadens utveckling. Paket 5 (att upphäva direktivet) 
skulle förenkla regelverket, men leda till br istande rättssäkerhet och hindra utvecklingen av 
nya tjänster kring elektroniska pengar.  
7. U
TVÄRDERING OCH ÖVERVAKNING  
En första preliminär utvärdering skulle kunna  göras i samband med den första översynen av 
direktivet om betaltjänster, tre år efter de t att den införlivats. Senast fem år efter 
genomförandet kommer kommissionen sedan att lägga fram en utvärderingsrapport om 
lagstiftningsinitiativet.  
En fullständig utvärdering av den nya lagstif tningen kommer med andra ord att göras för att 
bland annat bedöma dess effektivitet när det gäller att uppnå de mål som redovisats i denna 
konsekvensanalys och avgöra om det behövs några nya åtgärder eller ändringar. 
Kommissionen kommer även att överväga att införliv a direktivet i direktivet om betaltjänster.