MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om skydd av djur vid transport

1. Bakgrund

Transporter är det mest kontroversiella området av djurskyddet. Det första direktivet om skydd av djur vid transport antogs 1977. I dag utgör rådets direktiv 91/628/EEG [1], ändrat genom direktiv 95/29/EG [2], den gällande gemenskapsrättsliga ramen.

[1] EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

[2] EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

I december 2000 antog kommissionen en rapport [3] till rådet och Europaparlamentet om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter genomförandet av rådets direktiv 95/29/EG.

[3] KOM(2000) 809 slutlig, 6.12.2000.

Rapporten lades fram för rådet (jordbruk och fiske) som i juni 2001 uttalade sitt stöd för slutsatserna i form av en särskild resolution [4]. I november 2001 antog Europaparlamentet en resolution [5] om rapporten.

[4] Rådets resolution av den 19 juni 2001 om skydd av djur vid transport (EGT C 273, 28.9.2001, s. 1).

[5] Europaparlamentets resolution av den 13 november 2001 om kommissionens rapport om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter genomförandet av rådets direktiv 95/29/EG om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport (KOM(2000) 809 - C5-0189/2001 - 2001/2085(COS)) - A5-0347/2001.

Hösten 2002 genomförde kommissionen ett omfattande samråd med bl.a. ett möte med de viktigaste intressegrupperna och ett samråd med allmänheten via Internet. Båda målgrupperna stödde huvudlinjerna i detta förslag till åtgärder.

Kommissionen rekommenderade i sin rapport ett antal åtgärder och arbetet med vissa av dem har redan inletts (se tabell 1). Merparten av rekommendationerna kan dock endast vidtas genom att gällande lagstiftning ändras.

Vidare bör det framhållas att det finns ett antal gemenskapsbestämmelser för vägtransportsektorn som harmoniserar vissa aspekter av social- och arbetsrättslagstiftningen [6], i synnerhet körtider och viloperioder för förare.

[6] Rådets förordning (EEG) nr 3820/85 (EGT L 370, 31.12.1985, s. 1) och rådets förordning (EEG) nr 3821/85 (EGT L 370, 31.12.1985, s. 8), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2135/98 (EGT L 274, 9.10.1998, s. 1).

Tabell 1 - Åtgärder som kommissionen har vidtagit för skydd av djur vid transport (2000/2001)

>Plats för tabell>

Rapporten innehåller följande nya inslag för framtida lagstiftning:

- Fastställande av ett harmoniserat format för transportörens tillstånd.

- Upprättande av särskilda förfaranden för att underlätta kontroller och adekvat uppföljning vid överträdelser.

- Införande av en ingående definition av djur som inte är i skick att transporteras och av medlemsstaternas inspektionsrapporter.

- Fastställande av särskilda åtgärder för transport av hästdjur.

- Förbättrade kvalifikationer hos den personal som hanterar djur.

- Översyn på vetenskaplig grund av en rad grundprinciper i direktivet.

I samband med mul- och klövsjukeepidemin i EU under 2001 visade det sig att djurtransporter bidrog till spridningen av sjukdomen. Uppgifter visade att det fanns ett samband mellan vissa sjukdomsutbrott och att man hade använt sig av en mellanstation. Kommissionen vidtog därför tidsbegränsade åtgärder för att begränsa användningen av mellanstationer. Den föreslog också ett antal ändringar av motsvarande rådslagstiftning [7] för att skärpa djurhälsokraven för användningen av mellanstationer. Dessa ändringar antogs i juni 2003 [8]. Det bör vidare framhållas att djurtransporterna kommer att ställas i ett nytt perspektiv när den inre marknaden utvidgas till de central- och östeuropeiska länderna.

[7] Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1255/97 när det gäller användning av mellanstationer, KOM(2002) 414 slutlig, 19.6.2002.

[8] Rådets förordning (EG) nr 1040/2003 av den 11 juni 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1255/97 när det gäller användning av mellanstationer (EUT L 151, 19.6.2003, s. 21).

2. Samråd med berörda parter

Kommissionen anordnade samrådet med berörda parter på två sätt, nämligen

a) dels i form av ett möte med de största organisationerna den 20 november 2002,

b) dels i form av ett samråd med allmänheten via Internet den 2-15 december 2002.

Båda var en klar framgång, vilket visar på allmänhetens stora intresse för djurskydd (över 4000 svar).

Vid samrådet via Internet uttalade en överväldigande majoritet sitt fulla stöd (50-84 %) för alla åtgärder som kommissionen föreslagit. Resultaten av samrådet beskrivs närmare på den webbplats som administreras av Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd [9].

[9] Se: http://europa.eu.int/yourvoice/results/ 240/index_sv.htm

Man ansåg generellt att förbättringar krävs på området och framförde överlag sitt stöd för kommissionens initiativ på detta område. Alla berörda parter var eniga om sambandet mellan djurskydd, säkra livsmedel och djurhälsofrågor.

Djurskyddsorganisationerna förespråkade en generell begränsning av transporttiden till åtta timmar för djur som inte används till avel, främst därför att de ansåg att detta skulle vara enkelt att genomföra. De ansåg också att myndigheterna bör inrikta sina inspektioner på långväga transporter och djurmarknader.

3. Kommissionens förslag

Genom kommissionens förslag upphävs all gällande gemenskapslagstiftning om skydd av djur vid transport. Förslaget omfattar också kraven i kommissionens förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 411/98 avseende ventilation i vägfordon som transporterar djurbesättningar på långa resor [10].

[10] Se ovan, tabell 1.

Omarbetningen har skett i enlighet med rekommendationerna från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande, och de ekonomiska konsekvenserna av de föreslagna åtgärderna har granskats noggrant. Förslaget tar också hänsyn till resultaten av samrådet med berörda parter.

På senare år har det vidare visat sig att det krävs djurskyddsregler för djurmarknader. Djurskyddskrav behövs också för fartyg som används för djurtransport. Båda dessa områden behandlas i detta förslag.

Kommissionens förslag har följande mål:

- Skärpta krav för transportörer som utför långväga transporter.

- Nya regler om transporttider och utrymme.

- Krav på att personal skall ha bättre utbildning, vilket även skall gälla personal på marknader och uppsamlingsplatser.

- Förbud mot transport av mycket unga djur och definitioner av när djur inte är i skick att transporteras.

- Skärpta regler för transport av hästdjur.

- Nya tekniska krav på vägfordon.

- Särskilda krav för alla fartyg som används för djurtransport och avgår från hamnar inom EU.

- Större ansvar för transportörer och andra aktörer som deltar vid djurtransporter.

- Betoning på behöriga myndigheters uppgift att övervaka transporter och stärkt samarbete mellan berörda enheter.

- Skärpta regler för kontroll och bättre genomförande.

En rad åtgärder i kommissionens förslag har till syfte att förebygga sjukdomsspridning, t.ex. de skärpta reglerna för transportörer vid långväga transporter.

3.1 Yttrandet från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande

Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande (nedan kallad den vetenskapliga kommittén) antog den 11 mars 2002 ett yttrande om skydd av djur vid transport [11].

[11] Se: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/ out71_en.pdf

Forskarna var eniga om att djurens tillstånd, trots en viss grad av anpassning beroende på djurart och omständigheter, tenderar att försämras ju längre transporterna är. Transporterna bör därför vara så korta som möjligt och förhållandena kring transporterna bör vara sådana att stressfaktorerna begränsas till ett minimum. Utöver de faktorer som kan leda till att immunsystemet försvagas innebär transporterna ofta att djur från olika besättningar blandas, vilket ökar risken för sjukdomsspridning.

Kommissionen har granskat den vetenskapliga kommitténs rekommendationer mycket noga. Kommissionen anser att slutsatserna i rapporten måste betraktas mot bakgrund av praktiska erfarenheter och genomförbarheten. Det är mycket viktigt att djurskyddslagstiftningen tillämpas korrekt för att den nuvarande situationen skall kunna förbättras. Det är också nödvändigt att noggrant överväga om den vetenskapliga kommitténs rekommendationer verkligen kan genomföras i ett enda slag. Kommissionen anser att det bästa sättet att klart förbättra djurskyddet på kort till medellång sikt är att genomföra huvuddragen i rekommendationerna i etapper. Kommissionens mål med förslaget är därför att garantera att den höga standard som forskarna rekommenderar uppnås genom att adekvata rättsinstrument införs som gör att behöriga myndigheter på ett bättre sätt kan kontrollera och se till att reglerna efterlevs.

Kommissionen konstaterar också att det finns ett stort behov av ökade kunskaper om djurskydd i samband med transporter och vill därför stödja ytterligare forskning om djurhälsa och djurskydd, i synnerhet om de mest känsliga aspekterna i samband med transport.

Resurser kommer att anslås till studier av vilken betydelse transporttiden har och hur denna inverkar på olika djurarters och djurkategoriers metabolism. När de föreslagna tidsinvervallerna har genomförts kommer erfarenheterna från detta att leda till ökade kunskaper om de vetenskapliga aspekterna av djurtransport, vilket kan fungera som en utgångspunkt när Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet utarbetar ytterligare vetenskapliga råd. Sådana vetenskapliga råd skulle kunna ligga till grund för ytterligare förbättringar av förhållandena kring transporter, inklusive transporttiderna. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet kommer att ombes att lämna ytterligare vetenskapliga råd om ventilationskrav för djurtransporter.

Framhållas bör också att kommissionen inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning har finansierat ett forskningsprojekt om transport av nötkreatur (CATRA-projektet). Mer information om det projektet finns på följande webbplats: http://www.lt.slu.se/catra/ .

Transporttider

Efter en viss tid försämras förutsättningarna för djurens välbefinnande om djuren inte får ett minimum av vila, foder och vatten. Det är därför nödvändigt att fastställa efter hur lång tid djuren måste få vila, vatten och foder.

Behovet av vila, foder och vatten varierar för olika djur. Som regel brukar dock fullvuxna idisslare på grund av sin särskilda fysiologi bättre kunna stå emot brist på foder och vatten än hästar och svin. Ungdjur behöver, eftersom de är så bräckliga, strängare tidsbegränsningar än fullvuxna djur.

Utrymme (golvyta och höjd)

Det utrymme som ett djur har att röra sig på under transporten är en av de viktigaste faktorerna för välbefinnandet.

Det minimiutrymme som tilldelas avgörs inte bara av djurets kroppsstorlek. När detta utrymme fastställs måste även djurets behov av vila, vatten och foder beaktas. För att ventilationen skall vara adekvat kan utrymmet ibland behöva vara större.

Utrymmet bör vara så stort att djuren själva kan sörja för foder och vatten och ordentlig vila.

Hästar som transporteras i individuella bås eller boxar upplever betydligt mindre problem än de som transporteras i grupp.

Minimihöjden bör vara sådan att djuren kan stå upp i naturlig ställning och tillförsäkras tillräcklig ventilation.

Ungdjur

Ungdjur är särskilt känsliga. Om ungdjuren dessutom avvänjs strax före transport är avsaknaden av modern en ytterligare stressfaktor i samband med transporten. Den vetenskapliga kommittén rekommenderade därför att smågrisar under fyra veckor, lamm under en vecka och kalvar under två veckor inte bör transporteras.

Utbildning

Hur djuren behandlas har direkt inverkan på deras välbefinnande. Dålig behandling eller vårdslöshet beror ofta på bristande kunskaper om djurs behov, vilket kan avhjälpas genom att de personer som hanterar och transporterar djuren får utbildning.

Den vetenskapliga kommittén ansåg att ett rättsligt krav på ett utbildningsbevis efter en fullgjord godkänd kurs är ett bra sätt att ta itu med denna fråga.

Inspektioner

Inspektion före avfärd och urvalet av vilka djur som skall transporteras är mycket viktiga aspekter. Djur som exempelvis visar tecken på sjukdom, skador eller fysiska problem bör inte anses vara i skick för transport.

Journalföring vid inspektionerna är också mycket viktigt.

I- och urlastning samt hantering

Ilastningen är det moment under transporten som orsakar mest stress. Kontakter mellan djur från olika besättningar kan leda till att infektionssjukdomar överförs.

Den vetenskapliga kommittén rekommenderade att djuren inte bör lastas ur vid mellanstationer, förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.

Andra problem för djurens välbefinnande som tas upp gäller vissa tekniska krav, bl.a. rampernas lutning och tjudring av djur under transporten.

3.2 Marknader och uppsamlingsplatser

Marknader och uppsamlingsplatser är centrala knutpunkter för handeln med husdjur och utgör i dag en väsentlig del av transportprocessen.

Kommissionen har fått rapporter om fel hantering och direkt djurplågeri på vissa marknadsplatser.

I- och urlastningen av djuren ger upphov till ytterligare stress. När de vistas på marknaderna får de ibland dessutom inte tillräckligt mycket vila, foder och vatten. Om djuren gör uppehåll på marknader eller uppsamlingsplatser kan detta därmed leda till att deras situation försämras, i synnerhet om djuren lastas om för långväga transporter. Om djur samlas in och blandas i nya grupper destabiliseras den första sociala strukturen, vilket leder till ytterligare stress. Samlas djur från olika besättningar skapar detta också gynnsamma förutsättningar för sjukdomsöverföring.

3.3 Fartyg för djurtransport

Sjögående fartyg för djurtransport är ett problemområde. Dessa fartyg transporterar ett stort antal djur (lastkapaciteten varierar från 400 till 2000 djur). Sjötransporten börjar när djuren har hämtats från platser som ibland ligger mycket långt ifrån avgångshamnen och sedan har transporterats på väg. Sjötransporten kan ta flera dagar i hårt väder och en strikt planering är nödvändig för att oväntade incidenter eller förseningar skall kunna undvikas eller åtgärdas om de ändå skulle inträffa.

4. Socio-ekonomiska data

4.1 Ekonomi och djurtransporter

Djurtransporten är en del av animalieproduktionen. Djuren måste transporteras för att den ojämna fördelningen när det gäller tillgång och efterfrågan skall kunna regleras. Geografiska och historiska faktorer ligger till grund för dessa situationer och dessa varierar mellan regionerna och beroende på säsong och år. Det finns en rad olika tekniska och ekonomiska orsaker till handeln.

Antalet djur som omfattas av handeln mellan medlemsstaterna är mycket lägre än det antal som slaktas (se tabell 2).

Tabell 2 - Handeln med levande djur och slakt inom EU (år 2000)

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat

Det minskade antalet slakterier på grund av stordriftsfördelar, högre hygienstandard och den inre marknaden har emellertid bidragit till att uppsamlingsområdet har blivit större.

4.2 Transportsätt i EU

Vid 90-99 % av all handel med levande djur inom EU transporteras djuren på väg. Vägtransporter är flexibla och används därför av många olika företag i olika sammanhang.

Luft-, järnvägs- och sjötransport utförs däremot bara av ett fåtal specialiserade företag. Dessa transporter avgår bara från vissa platser (flygplatser, hamnar och järnvägsstationer), vilket gör kontrollerna före avgången enklare, men eftersom de ofta används för långväga transporter av stora sändningar tar ilastningen längre tid och särskilda åtgärder krävs.

Vid 1-8 % av handeln inom EU sker transporten till sjöss. För exporten till tredje land kan den motsvara upp till 60 % av handeln. Sjötransporterna är alltså mycket viktiga för vissa medlemsstater. Numera sker nästan ingen djurtransport med järnväg. Lufttransport används främst för djur med högt marknadsvärde vid transkontinental transport.

4.3 Översikt över handeln med levande djur [12]

[12] I dessa avsnitt är uppgifterna om antal djur hämtade från Animosystemet, medan uppgifterna om antal ton kommer från Eurostat, om inte något annat anges.

Handeln med levande djur är svår att analysera. Djurtransporter registreras inte systematiskt: transporter inom landet måste inte rapporteras.

Vid transporter mellan medlemsstaterna krävs veterinärkontroller och dessa transporter registreras i Animosystemet [13]. Vid handel mellan medlemsstaterna är företagen skyldiga att lämna vissa uppgifter som överförs till Eurostat. I branschen [14] uppskattas att merparten av djurtransporterna inom EU sker inom länderna.

[13] Animo är ett datasystem som veterinärmyndigheterna är uppkopplade till. Syftet är främst att underlätta informationsutbytet mellan behöriga myndigheter i de regioner där ett hälsointyg eller en handling som medföljer djuren och animaliska produkter har utfärdats och de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten.

[14] Studie av UECBV (European Livestock and Meat Trading Union) Transport et bien-être des animaux - Etude de René Laporte Consultant - Avril 2002.

Handeln med levande djur med deltagande av EU:s medlemsstater uppgick 1996-2000 till i genomsnitt 2 miljoner ton per år. Omkring 80 % av denna handel skedde inom EU (1 789 000 ton under 2000 eller 83 %), medan exporten till tredje land utgjorde ca 10 % och resten import från tredje land. Nästan all handel med levande djur avsåg lantbrukets djur: nötkreatur (46-59 %) [15], svin (21-30 %), fjäderfä (7-17 %), hästar, får och getter (vardera 5 %).

[15] Siffervariationerna i detta avsnitt återspeglar de olika siffrorna mellan 1996-2000.

Typen av handel varierade beroende på djurart (se tabell 4). Den största delen av handeln inom EU och exporten till tredje land gällde nötkreatur under 2000. Handeln med svin skedde nästan uteslutande inom EU. Den största delen av handeln med får och getter skedde inom EU, men viss import förekom. Hästar importerades huvudsakligen.

4.4 Nötkreatur

Under 2000 uppgick handeln med nötkreatur inom EU till omkring 3 miljoner djur. Merparten av de djur som transporterades var djur för gödning och resten var slaktdjur och avelsdjur. 288 482 djur var kalvar under 15 dagar. (Alla uppgifter i detta stycke kommer från Animo.)

Tabell 3 - Nötkreatur: huvudsakliga handelsflöden under 2000

>Plats för tabell>

4.5 Svin

Under 2000 uppgick handeln med svin inom EU till omkring 11 miljoner djur, varav över 4 miljoner (4 139 608) var smågrisar [16].

[16] Uppgifter från Eurostat om svin under 50 kg, ej avsedda för avel.

Tabell 4 - Svin: huvudsakliga handelsflöden under 2000

>Plats för tabell>

4.6 Får och getter

Under 2000 uppgick handeln med får och getter inom EU till omkring 2,5 miljoner djur. Handeln med getter var försumbar jämfört med handeln med får.

Tabell 5 - Får och getter: huvudsakliga handelsflöden under 2000

>Plats för tabell>

4.7 Hästdjur

Under 2000 uppgick handeln med hästdjur inom EU till omkring 65 000 djur. 27 430 var slakthästar [17]. Under samma tid importerade EU 113 470 slakthästar.

[17] Uppgifter från Eurostat.

Tabell 6 - Handeln med slakthästar under 2000 (antal djur)

>Plats för tabell>

Källa: Eurostat