Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om export och import av farliga kemikalier

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Inledning

Rotterdamkonventionen om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel (PIC-förfarandet) ingicks 1998, och undertecknades av Europeiska gemenskapen den 11 september 1998. Konventionen träder i kraft den nittionde dagen efter det att det femtionde ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumentet deponerats.

Syftet med denna förordning är att genomföra konventionens bestämmelser i gemenskapen. Parallellt med detta förslag lämnas ett förslag till rådets beslut om gemenskapens ratificering av konventionen.

2. Konventionen

Konventionen är ett viktigt steg för att förbättra den internationella regleringen av farliga kemikalier. Syftet är att främja delat ansvar och gemensamma ansträngningar mellan parter i den internationella handeln med sådana kemikalier, i syfte att skydda människors hälsa och miljön från potentiell skada, och för att bidra till en miljövänlig användning av sådana kemikalier.

Den grundas i huvudsak på de icke-bindande London Guidelines for the Exchange of Information on Chemicals in International Trade, ändrade 1989, och FAO:s (Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisation) International Code of Conduct on the Distribution and Use of Pesticides, ändrad 1990. Genom dessa bestämmelser inrättades ett frivilligt PIC-förfarande som tillämpas av mer än 160 länder. Europeiska gemenskapen tillämpar dessa förfaranden, och det frivilliga förfarandet blev obligatoriskt för medlemsstaterna genom rådets förordning (EEG) nr 2455/92. För att konventionens bestämmelser skall kunna tillämpas redan innan konventionen träder i kraft intogs de frivilliga reglerna, med nödvändiga ändringar, i en resolution om provisoriska överenskommelser som antogs vid en ministerkonferens i september 1998 (dvs. samtidigt som konventionen öppnades för undertecknande). Europeiska gemenskapen tillämpar detta övergångssystem till fullo.

Konventionen gäller kemiska ämnen, för sig eller i blandning eller preparat, i form av bekämpningsmedel (inbegripet mycket farliga beredningar av bekämpningsmedel) eller industriella kemikalier som av hälso- eller miljöskäl har förbjudits eller underkastats stränga restriktioner genom slutgiltig lag eller författning. Vissa grupper omfattas inte, t.ex. radioaktivt material, avfall, läkemedel, livsmedel och livsmedelstillsatser. Inte heller omfattas kemikalier i små kvantiteter för forskning och analys eller för personligt bruk.

Konventionen bygger på principen att kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner och som återfinns i bilaga III till konventionen bara får exporteras med den importerande partens förhandsgodkännande sedan information lämnats (Prior Informed Consent, nedan förkortat PIC). Genom konventionen inrättas ett förfarande för hur man skall gå till väga för att få ett formellt beslut från de importerande länderna om huruvida de har för avsikt att ta emot import av vissa kemikalier, och hur detta beslut skall vidarebefordras. Konventionen innehåller också bestämmelser om hur man skall se till att de exporterande länderna respekterar besluten. För närvarande omfattas 31 kemikalier av PIC-förfarandet, men ytterligare ämnen kan upptas i bilagan på det sätt som anges i konventionen.

Processen inleds med att en part anmäler till sekretariatet de slutgiltiga lagar eller författningar som innebär förbud eller stränga restriktioner för en kemikalie som omfattas av konventionen. När minst två parter från olika regioner (regionerna kommer att definieras av partskonferensen) har gjort en sådan anmälan skall anmälan utredas av ett underorgan, undersökningskommittén för kemikalier, bestående av experter i kemikaliehantering utsedda av parternas regeringar. Om kriterierna är uppfyllda utarbetar kommittén ett utkast till riktlinjer för beslut, och rekommenderar partskonferensen att kemikalien skall underkastas PIC-förfarandet. Partskonferensen fattar därefter beslut i frågan. Riktlinjerna för beslut, som är ett dokument som innehåller den information parterna behöver för att fatta underbyggda beslut om godkännande av import eller villkor för import, skall därefter vidarebefordras till parterna. Sekretariatet skall var sjätte månad informera parterna om inkomna svar (genom s.k. PIC-cirkulär). De exporterande parterna åtar sig att se till att deras exportörer respekterar importbesluten.

Konventionens andra grundsten är informationsutbytet mellan parterna om potentiellt farliga kemikalier som kan komma att exporteras eller importeras.

De bärande bestämmelserna här gäller exportanmälan: part som tänker exportera en kemikalie som är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner inom partens territorium skall i förväg informera den importerande parten om exporten. Detta skall ske före den första exporten och därefter årligen, fram till dess att kemikalien upptas i PIC-förfarandet och den importerande parten har lämnat ett svar om import av kemikalien, och detta svar har vidarebefordrats till parterna. Den exporterande partens lagstiftning skall också innehålla märkningsbestämmelser som innebär att kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet vid export förses med tillräcklig information om vilka risker och faror för människors hälsa eller miljön kemikalien kan medföra. Motsvarande krav får införas för export av kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner på hemmamarknaden.

Konventionen innehåller vidare bestämmelser om tekniskt bistånd parterna emellan. Parter med en mera avancerad kemikaliereglering bör ge tekniskt bistånd, inbegripet utbildning, till andra parter (t.ex. utvecklingsländer) för att hjälpa dem att utveckla sin infrastruktur och kapacitet för kemikaliehantering.

Fram till den 1 september 2001 hade 73 parter undertecknat och 16 parter ratificerat konventionen. Den förväntas träda i kraft 2003.

3. Befintlig gemenskapslagstiftning

Gemenskapsbestämmelserna om export och import av vissa farliga kemikalier återfinns i rådets förordning (EEG) nr 2455/92 [1], senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2247/98 [2].

[1] EGT L 251, 29.8.1992, s. 13.

[2] EGT L 282, 20.10.1998, s. 12.

Förordning (EEG) nr 2455/92 har tre huvudsyften:

- Att införa ett gemensamt exportanmälningssystem för export till tredje land av vissa kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen på grund av deras verkningar på människors hälsa och på miljön. Systemet bygger på att en enda anmälan görs till det importerande landet, och att ett exportreferensnummer används vid all export (även vid det första exporttillfället).

- Att för gemenskapens del genomföra UNEP:s och FAO:s frivilliga PIC-förfarande för import från och export till tredje land av kemikalier som omfattas av PIC-förfarandena, och göra förfarandena obligatoriska för gemenskapen.

- Att se till att farliga kemikalier och preparat som exporteras till tredje land märks och förpackas på samma sätt som vid handel inom gemenskapen.

4. Tillämpning av vissa bestämmelser i konventionen före ikraftträdandet

Europeiska kemiindustrirådet (CEFIC) och den europeiska branschorganisationen för kemikaliehandlare (European Association of Chemical Distributors, FECC) har åtagit sig att tillämpa vissa av konventionens bestämmelser frivilligt innan konventionen träder i kraft. Bestämmelserna om exportanmälan tillämpas med vissa anpassningar. Åtagandet påverkar inte förordning (EEG) nr 2455/92, och upphör när föreliggande förordning träder i kraft.

Åtagandet började tillämpas den 1 april 2001.

5. De nya reglerna

Motiv och mål

Den föreslagna förordningen genomför konventionens bestämmelser för gemenskapens del och ersätter förordning (EEG) nr 2455/92, som kommer att upphävas.

Många av konventionens principer blev obligatoriska redan genom förordning (EEG) nr 2455/92, och genomförandet av konventionen kräver endast smärre justeringar av befintliga förfaranden.

Vissa bestämmelser måste dock ändras för att tillgodose konventionens strängare regler, t.ex. om tidsfrister och periodicitet för exportanmälningar och informationens omfattning. Förslagets bestämmelser om tekniskt bistånd för kapacitetsuppbyggnad motsvarar konventionens bestämmelser om förpliktelser för de parter som har mera avancerade reglerings- och hanteringssystem.

Förslaget innebär att de provisoriska bestämmelser som gäller fram till konventionens ikraftträdande blir obligatoriska för gemenskapen. Förslaget medger vidare att vissa av dessa provisoriska bestämmelser kan tillämpas gentemot länder som inte är parter i konventionen efter det att konventionen trätt i kraft.

Förordningen kommer att gå längre än konventionen i vissa avseenden. Kommissionen anser att den skyddsnivå för miljö och människors hälsa som nuvarande lagstiftning ger inte får försämras, och en del av bestämmelserna i den befintliga förordningen måste därför bevaras och förstärkas. Parterna får enligt artikel 15.4 i konventionen införa bestämmelser som är strängare än konventionens. Sådana bestämmelser får dock inte strida mot konventionen eller internationell rätt.

Kommissionen föreslår sålunda ett vidare tillämpningsområde för förordningen. Detta kommer främst att få betydelse för vilka exportanmälningar från Europeiska gemenskapen som vidarebefordras direkt till tredje land. T.ex. bör den särskilda kategorin för kemikalier som inte får användas av konsumenter eller som därvid är underkastade stränga restriktioner finnas kvar. Detta gäller inte bara kemikalier, utan även preparat som innehåller sådana kemikalier (om preparatet, som en följd av förekomsten av kemikalien, enligt gemenskapslagstiftningen måste märkas). Vidare bör exportanmälan krävas för artiklar som innehåller vissa kemikalier som inte har reagerat och som kan komma att släppas ut vid användning eller bortskaffande.

För att undvika att kemikalier som förbjuds eller underkastas stränga restriktioner genom konventionen kommer till ett land mot landets vilja, på grund av att landet inte lämnat något svar på en exportanmälan eller inte lämnat något importsvar för det internationella PIC-förfarandet, bör exportörer åläggas att skaffa sig ett uttryckligt medgivande från det importerande landet innan kemikalien exporteras. Vidare bör export helt förbjudas av vissa kemikalier och artiklar som givit upphov till särskilda betänkligheter och som inte får användas i gemenskapen, men varav alla nödvändigtvis inte omfattas av förordningens förfaranden om exportanmälning eller uttryckligt medgivande.

Befintliga regler om exportanmälan för kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner samt om förpackning och märkning vid export av farliga kemikalier bör, med vissa ändringar bl.a. för att reglerna skall anpassas till konventionen, fortsätta att gälla vid all export, oavsett om det importerande landet avser att tillträda konventionen eller inte. Vidare bör gemenskapen utvidga konventionens bestämmelser om informationsutbyte och tekniskt bistånd till att omfatta alla länder, i synnerhet för att göra det lättare för dem att genomföra konventionen.

Metoden bekräftar gemenskapens vilja att främja en god kontroll på internationell nivå av handel och användning av farliga kemikalier, enligt principen att gemenskapen bör skydda människors hälsa och miljön även utanför gemenskapens gränser.

Rättslig grund

Konventionen tjänar flera syften, men den viktigaste målsättningen och de viktigaste bestämmelserna gäller regler och förfaranden för internationell handel med vissa farliga kemikalier. Den rättsliga grunden till detta förslag till förordning är sålunda fördragets artikel 133, om den gemensamma handelspolitiken. Förordningen har betydelse för Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

6. Förordningens innehåll

Förordningen ersätter helt förordning (EEG) nr 2455/92, som därmed upphävs. Många av den nya förordningens bestämmelser grundas dock på den tidigare förordningen.

Nedan följer en sammanfattning av förslaget.

Artikel 1

Förordningens mål anges; dessa överensstämmer med konventionens övergripande mål.

Artikel 2

Här anges förordningens tillämpningsområde, och vilka kemikalier (för sig eller i preparat) som omfattas. Förordningen gäller vissa farliga kemikalier som omfattas av förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats enligt konventionen, vissa farliga kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen och alla kemikalier som exporteras vad avser förpackning och märkning. Undantagen överensstämmer i stort sett med konventionens. Vissa förtydliganden görs med anledning av befintlig gemenskapslagstiftning.

Den viktigaste avvikelsen från konventionen gäller läkemedel för människor och djur. Alla läkemedel bör inte undantas, eftersom vissa läkemedel (t.ex. desinficeringsmedel, parasiticider och andra biocider) kan tänkas omfattas av definitionen av bekämpningsmedel i FAO:s förhållningsregler. Denna definition kan betraktas som giltig även för konventionen, som saknar definition av begreppet. Konventionens undantag av kemikalier som importeras av en enskild för personligt bruk finns inte heller i förordningen, eftersom det förefaller svårt att genomdriva en sådan bestämmelse i praktiken.

Artikel 3

I denna artikel definieras olika begrepp som används i förordningen. Vissa definitioner har tagits från konventionen, med vissa nödvändiga anpassningar. Nedan redovisas de viktigaste förändringarna.

Konventionen har bara två kategorier av kemikalier: bekämpningsmedel (inbegripet mycket farliga beredningar av bekämpningsmedel) och industriella kemikalier. Av öppenhets- och insynsskäl har kommissionen valt att ytterligare differentiera kategorierna i förordningen genom att införa två underkategorier. Därför föreslås att kategorin bekämpningsmedel delas upp i två underkategorier: växtskyddsmedel respektive övriga, inbegripet biocider. Distinktionen avspeglar uppdelningen i gemenskapslagstiftningen, där olika bestämmelser gäller för olika typer av bekämpningsmedel. Även industriella kemikalier bör alltså delas upp i två underkategorier: kemikalier för yrkesbruk respektive kemikalier som kan användas av allmänheten. Detta överensstämmer med uppläggningen i förordning (EEG) nr 2455/92, och med gemenskapens förhandlingsposition under förhandlingarna om konventionen.

Uppdelningen i underkategorier antyder att förordningen kommer att omfatta fler kemikalier än vad som hade varit fallet om konventionens kategorier använts. Detta beror på följande: en kemikalie som t.ex. är underkastad stränga restriktioner i gemenskapen i egenskap av växtskyddsmedel omfattas inte av konventionen om kemikalien också har en viktig användning som biocid, eftersom en kemikalie enligt konventionen anses vara "underkastad stränga restriktioner" endast om dess användning "så gott som helt har förbjudits" inom kategorin bekämpningsmedel som helhet. Kommissionen anser att denna begränsning underminerar målsättningen att skydda människors hälsa och miljön i det importerande landet. Tredje länder måste få så mycket information som möjligt om kemikalier som givit upphov till sådana betänkligheter att förbud eller stränga restriktioner kommit att införas inom gemenskapen.

I praktiken innebär detta tillvägagångssätt att alla kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen i någon underkategori måste exportanmälas vid export till länder utanför gemenskapen. Kommissionen anser dock inte att tillvägagångssättet även bör omfatta PIC-anmälningar (dvs. anmälan av gemenskapslagstiftning till PIC-sekretariatet för upptagande av kemikalien i det internationella PIC-förfarandet), eftersom detta kan ge upphov till förvirring och göra de internationella förfarandena ohanterliga. Anmälan till sekretariatet kommer sålunda att begränsas till ämnen som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner enligt konventionen.

Av samma skäl bör exportanmälningsplikten utvidgas till kemikalier som omfattas av det internationella förfarandet, eftersom dessa per definition är farliga kemikalier och importerande land sålunda bör varnas (om det inte redan medgivit import).

Dessutom går förordningen längre än konventionen genom introducerandet av begreppet "artiklar" innehållande vissa kemikalier. De importerande länderna måste göras uppmärksamma på de hälso- och miljöproblem som kan orsakas av behandlade material och andra färdiga produkter som innehåller kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner för dessa ändamål, särskilt när kemikalierna kan komma att släppas ut vid användning eller bortskaffande. Förordningens alla bestämmelser kan dock inte gälla alla sådana artiklar; det skulle innebära en avsevärd administration, och skulle kunna verka förvirrande för exportörer och andra länder. Artiklar föreslås därför bara omfattas av exportanmälningsförfarandet om de innehåller kemikalier som inte har reagerat och som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen och omfattas av det internationella PIC-förfarandet eller för vilka gemenskapen skall lämna en PIC-anmälan. Artiklar som innehåller särskilt problematiska kemikalier bör dock inte få exporteras.

Artikel 4

Denna artikel om utsedda nationella myndigheter överensstämmer med motsvarande lagrum i konventionen. I stora drag stämmer den även överens med den befintliga förordningen och med hur läget i praktiken ser ut i gemenskapen.

Artikel 5

Artikeln gäller gemenskapens deltagande i konventionen. Liksom artikel 4 stämmer den överens med den befintliga förordningen och befintlig praxis. Kommissionens roll som gemensam utsedd myndighet för gemenskapen i samband med konventionen förtydligas.

Artikel 6

Här definitieras vilka kemikalier som är export- eller PIC-anmälningspliktiga, eller som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Exportanmälan skall ske för kemikalier som gemenskapen förbjudit eller underkastat stränga restriktioner i en eller flera kategorier eller underkategorier för användning, och för alla kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Dessa kemikalier anges i del 1 i bilaga I till förordningen. PIC-anmälan är dock endast obligatorisk för kemikalier som gemenskapen förbjudit eller underkastat stränga restriktioner i en eller flera kategorier av användning. Dessa kemikalier anges i del 2 i bilaga I. Kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet (som ingick i bilaga II till förordning (EEG) nr 2455/92) anges i del 3 i bilaga I. Av öppenhetsskäl innehåller bilaga I fler detaljer än tidigare, och kommer att finnas tillgänglig på Internet.

De flesta förbud och stränga restriktioner som läggs på kemikalier i EU har sin rättsliga grund i direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat, eller direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används. Båda dessa direktiv har ofta ändrats för att införa nya kontroller för farliga kemikalier. Annan viktig lagstiftning, t.ex. direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, och direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, är också viktiga referenspunkter.

Artikel 7

I denna artikel fastställs förfarandet för exportanmälan och tidsfristerna. Artikeln grundas på motsvarande bestämmelser i förordning (EEG) nr 2455/92, men har anpassats med beaktande av konventionen. Förfarandet gäller all export (alltså oavsett om det importerande landet är part i konventionen eller ej) av farliga kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen, oavsett kategori eller underkategori för användning, och alla kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Dessa kemikalier kommer att anges i del 1 i bilaga I. Anmälan skall innehålla den information som anges i bilaga III. Kommissionen kommer att ansvara för att anmälningarna skickas till de importerande länderna.

Den viktigaste förändringen jämfört med förordning (EEG) nr 255/92 är att alla exportörer nu måste göra en exportanmälan före den första exporten av en kemikalie varje år, i stället för som tidigare före den första exporten av kemikalien till landet. Detta krav går utöver vad som följer av konventionens bestämmelser: enligt konventionen räcker det med en årlig exportanmälan på nationell nivå från varje part. Kommissionen kommer dock bara att vidarebefordra den första kemikalieexportörens exportanmälan varje kalenderår till det importerande landet. Det importerande landet kan sedan få ytterligare information om andra exportörer, men först efter begäran. De exportreferensnummer för varje export som användes enligt förordning (EEG) nr 2455/92 behövs inte längre. Det nya förfarandet (som redan används frivilligt av FECC och CEFIC) kommer alltså att förenkla och påskynda handläggningen.

Det kommer att finnas ett centraliserat register för alla anmälningar på kommissionens EDEXIM-bas, och denna information kommer att finnas tillgänglig på Internet (information om enskilda exportörer kommer inte att offentliggöras).

Den utsedda nationella myndigheten i medlemsstaten får medge undantag från kravet på exportanmälan om exporten av en kemikalie sammanhänger med en nödsituation där varje dröjsmål kan äventyra människors hälsa eller miljön i det importerande landet.

I artikeln anges vidare under vilka omständigheter exportanmälan inte behöver göras, t.ex. om kemikalien finns med i bilaga III till konventionen och därmed omfattas av det internationella PIC-förfarandet, och den importerande konventionsparten har lämnat ett importsvar (om inte annat anges i importsvaret).

Slutligen anges i artikeln att medlemsstaterna får ta ut en administrativ avgift för kostnaderna för exportanmälningsförfarandet. Denna bestämmelse finns varken i förordning (EEG) nr 2455/92 eller konventionen. Den är dock helt i linje med gemenskapens övriga kemikalielagstiftning.

Artikel 8

Bestämmelserna om handläggningen av exportanmälningar från tredje land motsvarar i stort sett bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2455/92. Kommissionen kommer att ha en viktig uppgift i att offentliggöra informationen i sin databas och på begäran vidarebefordra material till medlemsstaterna.

Artikel 9

Artikeln innehåller nya bestämmelser om regelbundna rapporter om exportkvantiteterna. Exportörerna måste t.ex. tillhandahålla medlemsstaterna årliga rapporter om vilka mängder som exporterats varje år till varje destinationsland, och vilka importörer som är mottagare. Detta krav går utöver konventionens krav, men motsvarar industrins frivilliga åtaganden. Vidare skall gemenskapens importörer tillhandahålla information om kemikalier som importeras till gemenskapen.

Medlemsstaterna skall på grundval av den information som exportörerna lämnat sammanställa en övergripande rapport på nationell nivå i enlighet med bilaga IV till förordningen. Rapporten skall sedan vidarebefordras till kommissionen. Kommissionen skall sammanfatta informationen på gemenskapsnivå och offentliggöra en icke-konfidentiell version.

Kommissionen tror att detta rapporteringsförfarande kommer att öka öppenheten och insynen, och leda till en bättre övervakning och kontroll. Det kommer också att bli lättare att bedöma systemets effekt och effektivitet. Rapporterna kommer vidare att göra det lättare att tillhandahålla de importerande länderna den information de behöver för att avgöra vilka åtgärder de behöver vidta. Samtidigt kan dock kommersiell information hållas konfidentiell.

Artikel 10

Artikeln rör internationella exportanmälningar av kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner enligt konventionen, s.k. PIC-anmälningar. Bestämmelserna grundas i huvudsak på motsvarande bestämmelse i förordning (EEG) nr 2455/92, med viss anpassning till konventionen.

Kommissionen skall till konventionssekretariatet anmäla slutgiltig gemenskapslagstiftning som innebär att PIC-anmälan skall göras för en kemikalie, dvs. när den förbjudits eller underkastats stränga restriktioner i gemenskapen inom en eller flera av konventionens användningskategorier. Anmälan skall åtföljas av den information som anges i bilaga II. Dessa kemikalier kommer att anges i både del 1 och 2 i bilaga I.

Information om andra konventionsparters lagstiftningsåtgärder skall utvärderas och åtgärdas i enlighet med relevant gemenskapsförfarande.

Artikel 11

Till uppfyllande av kravet på informationsutbyte i artikel 14.1 c i konventionen skall kommissionen informera PIC-sekretariatet om gemenskapslagstiftning som innebär att en kemikalie förbjuds eller underkastas stränga restriktioner i gemenskapen och därmed kommer att omfattas av exportanmälningsförfarandet i artikel 7, även om någon PIC-anmälan enligt artikel 10 inte behöver göras.

Artikel 12

Denna artikel gäller skyldigheter vid kemikalieimport. Den innehåller bl.a. bestämmelser om hanteringen av riktlinjer för beslut från PIC-sekretariatet om kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet (som anges i bilaga III till konventionen), och om ett gemensamt beslutsförfarande för import av den berörda kemikalien. Artikeln grundas på motsvarande bestämmelser i förordning (EEG) nr 2455/92, men har anpassats med beaktande av konventionen. Även här kommer kommissionen att spela en central roll i samarbetet mellan medlemsstaterna. För att konventionens tidsfrister för beslut skall kunna hållas kommer det rådgivande kommittéförfarandet att användas (se artikel 24.2).

I vissa fall kan informationen i riktlinjerna för beslut bedömas så att nödvändiga gemenskapsåtgärder kan vidtas beträffande kemikalien.

Artikel 13

Utöver exportanmälningsplikten gäller vissa förpliktelser vid export. Det rör sig om två huvudförpliktelser.

Den första gäller främst förfaranden för kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet (del 3 i bilaga I) och för hur man skall se till att de importerande parternas importbeslut respekteras. Dessa bestämmelser grundas på det förfarande som fastställs i konventionen, med vissa strängare krav. Artikeln innehåller bestämmelser om öppenhet och insyn och om kommissionens och medlemsstaternas skyldighet att sprida information för att bidra till att besluten efterlevs.

Konventionens bestämmelser om oförändrade villkor (status quo-bestämmelserna) har inte tagits med. Detta innebär att kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet inte skall exporteras till parter eller andra länder som inte uttryckligen medgivit import. Inte heller kemikalier som inte omfattas av det internationella PIC-förfarandet, men som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen och för vilka PIC-anmälan skall göras, får exporteras utan det importerande landets uttryckliga medgivande. Detta är tänkt att förhindra att export genomförs på grundval av att det importerande landet inte lämnat något importsvar eller på annat sätt av någon anledning underlåtit att reagera på en exportanmälan.

Den andra förpliktelsen avser mera allmänna skyldigheter. Dessa går utöver befintliga regler och vad som anges i konventionen. Kontrollerna i fabriker och vid EU:s gränser att kommer att underlättas genom att alla kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner tilldelas KN-nummer. Med beaktande av förordningens mål införs vissa minimikrav när det gäller exporterade kemikaliers livslängd och bekämpningsmedels renhetsspecifikationer, förpackning, lagring och stabilitet; avsikten är att minimera riskerna vid användning i utvecklingsländer.

Artikel 14

Exportanmälningsförfarandet i artikel 7 skall även omfatta kemikalier i oreagerad form i artiklar, om kemikalierna omfattas av det internationella förfarandet eller är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen och skall PIC-anmälas. Kemikalier och artiklar som givit upphov till särskilda betänkligheter (t.ex. kvicksilverhaltig tvål) och som inte får användas i gemenskapen får inte exporteras. Dessa skall efter beslut av rådet anges i bilaga V.

Artikel 15

Artikeln handlar om information om transitering av kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Konventionens bestämmelser har utvecklats något. Efter hand som uppgifter om de parter som behöver information och vilken typ av information de behöver blir tillgängliga kommer uppgifterna att anges i bilaga VI.

Artikel 16

Exporterade kemikalier skall åtföljas av viss information. Artikeln överensstämmer i stort med motsvarande bestämmelser i förordning (EEG) nr 2455/92, med vissa ändringar i enlighet med konventionen och vissa andra anpassningar.

Huvudstadgandet är att alla farliga kemikalier avsedda för export skall förpackas och märkas i enlighet med gemenskapslagstiftningen om inte annat följer av det importerande landets lagstiftning eller internationella normer. Detta gäller även om kemikalien inte är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner i gemenskapen, eller om kemikalien omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Detta motsvarar bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2455/92, men går utöver konventionens strikta krav. Dessutom skall alla farliga kemikalier åtföljas av säkerhetsdatablad i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Enligt konventionen gäller detta bara PIC-kemikalier. Informationen till användarna förbättras genom att märkningen numera skall ange sista förbrukningsdag för kemikalien (om det är av vikt, vilket är fallet t.ex. för bekämpningsmedel). Informationen i märkningen och säkerhetsdatabladet skall i möjligaste mån vara på det importerande landets språk.

Artikel 17

Denna nya bestämmelse betonar medlemsstaternas tullmyndigheters skyldigheter vid förordningens genomförande. Tullen kommer givetvis att ha en mycket viktig roll när det gäller att se till att reglerna följs.

Artikel 18

Innehåller standardbestämmelser om påföljder vid överträdelser.

Artikel 19

Artikeln motsvarar konventionens bestämmelser om informationsutbyte, men utvidgar bestämmelserna till alla länder. Den innehåller vidare bestämmelser (som motsvarar konventionens) om vilken information som inte skall betraktas som konfidentiell vid utbytet.

Nytt är däremot kommissionens och medlemsstaternas deltagande i det informationsnätverk för kapacitetsuppbyggnad som inrättats av Mellanstatligt forum för kemikaliesäkerhet (IFCS). Nätverket har ännu inte inrättats, men kommissionen ger sitt fulla stöd till initiativet och tror att det kan bidra i betydande mån till att förbättra hanteringen av kemikalier i utvecklingsländer och länder med övergångsekonomi. Därmed bidrar det till att ett av konventionens viktigaste målsättningar kan uppfyllas.

Artikel 20

Denna artikel hänger nära samman med artikel 19. Den är i stora drag grundad på konventionen och fastställer kommissionens och medlemsstaternas allmänna skyldighet att ge tekniskt bistånd till utvecklingsländer och länder med övergångsekonomi, och att finna särskilda aktivitetsområden som kan hjälpa sådana länder att tillämpa konventionen. De icke-statliga organisationernas viktiga roll påpekas också.

Artikel 21

Artikel 21 handlar om övervakning och rapportering inom gemenskapen beträffande förordningens tillämpning, och överensstämmer i stort med motsvarande bestämmelse i förordning (EEG) nr 2455/92.

Både medlemsstaterna och kommissionen skall bevaka utvecklingen. Kommissionen skall på grundval av information från medlemsstaterna och dess egen kontrollverksamhet regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om förordningens tillämpning.

Artikel 22

Artikeln anger vilka förfaranden som skall följas vid uppdatering av alla bilagor utom bilaga V, och hör ihop med artikel 24.

En kemikalie kan förtecknas i del 1 i bilaga I om ett förbud eller stränga restriktioner rörande kemikalien påverkar någon av de underkategorier för användning som anges i förordningen. En kemikalie kan förtecknas i del 2 i bilaga I om ett förbud eller stränga restriktioner rörande kemikalien påverkar någon av kategorierna för användning.

Beslut om förteckning av en kemikalie i del 1 eller 2 i bilaga I skall fattas utan onödigt dröjsmål efter det att lagstiftningen införts. Det föreskrivande förfarande som avses i artikel 24.3 skall tillämpas.

Alla andra förändringar i bilaga I och bilagorna II-IV och VI (många sådana ändringar kan vara följdändringar orsakade av ändringar i konventionen) skall beslutas med tillämpning av det rådgivande förfarandet. Man vill på så sätt undvika onödig byråkrati och få ett snabbare och mera lätthanterligt förfarande.

Artikel 23

Enligt denna nya bestämmelse skall tekniska riktlinjer utarbetas för att underlätta tillämpningen av förordningen. Liknande dokument har använts för tillämpningen av förordning (EEG) nr 244/92 och annan senare kemikalielagstiftning, t.ex. direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden.

Artikel 24

I denna artikel anges vilka kommittéförfaranden som skall användas. Någon ny kommitté kommer inte att inrättas, utan kommissionen kommer att biträdas av den kommitté som inrättas i enlighet med artikel 29 i rådets direktiv 67/548/EEG.

Artiklarna 25 och 26

Artiklarna återger standardbestämmelser om upphävandet av förordning (EEG) nr 2455/92 och om föreliggande förordnings ikraftträdande.

Bilagor

Bilaga I består av tre förteckningar. Den första innehåller kemikalier för vilka exportanmälan skall ske: kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen i en eller flera av de underkategorier som omfattas av förordningen, och kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Den andra innehåller kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen i en eller flera kategorier för användning, och för vilka PIC-anmälan därmed skall göras till konventionens sekretariat. Den tredje förteckningen innehåller kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet, och som anges i bilaga III till konventionen.

För kemikalierna i den första förteckningen skall exportanmälan enligt artikel 7 göras. För kemikalierna i den andra förteckningen skall PIC-anmälan enligt artikel 10 göras. De får enligt artikel 13 dessutom bara exporteras med det importerande landets uttryckliga medgivande; detta gäller även enligt artikel 14.1 artiklar innehållande sådana kemikalier som inte reagerat. Kemikalierna i den tredje förteckningen omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Enligt artikel 13 måste det importerande landets importbeslut beträffande sådana kemikalier följas och uttryckligt medgivande inhämtas. Om de är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen inom någon av konventionens användningkategorier, skall enligt artikel 14.1 uttryckligt medgivande inhämtas vid export av artiklar som innehåller sådana kemikalier som inte reagerat.

I bilaga II anges vilken information kommissionen skall lämna när den anmäler lagstiftning till PIC-sekretariatet i enlighet med artikel 10. Denna bilaga motsvarar bilaga I till konventionen.

Bilaga III anger den information som en exportör skall lämna tillsammans med exportanmälan i enlighet med artikel 7. Förteckningen grundas på bilaga III till förordning (EEG) nr 2455/92, och har anpassats till konventionens bilaga V.

I bilaga IV anges vilken information som medlemsstaterna årligen skall lämna till kommissionen i enlighet med artikel 9; det gäller kvantitet och destination för export av de kemikalier som anges i bilaga I.

I bilaga V anges vilka kemikalier och artiklar som är förbjudna i gemenskapen och som inte får exporteras enligt artikel 14.2.

I bilaga VI anges vilka parter som behöver information om transitering av kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet. Informationen införs efter hand som den blir tillgänglig (jfr artikel 15).

Det behövs ingen bilaga som motsvarar bilaga II i förordning (EEG) nr 2455/92 (med en förteckning över importbeslut i enlighet med det internationella PIC-förfarandet, rapporterade av sekretariatet), eftersom motsvarande bestämmelser i föreliggande förordning (se artikel 13) hänvisar direkt till denna information, vidarebefordrad i enlighet med konventionens bestämmelser, t.ex. i form av PIC-cirkulär. Denna information är även tillgänglig på sekretariatets webbplats.

7. Externa samråd

Under de senaste två-tre åren har samråd skett med många parter, bl.a. inom ramen för de utsedda nationella myndigheternas ordinarie möten i enlighet med förordning (EEG) nr 2455/92. Bland de tillfrågade återfinns berörda parter, t.ex. branschen och icke-statliga organisationer, och medlemsstater. De har alla haft möjlighet att yttra sig och komma med kommentarer. Föreliggande förslag beaktar inkomna synpunkter.

8. Bedömning

Det är svårt att göra en exakt bedömning av vilken inverkan förslaget kommer att få. Förordningens bestämmelser är i vissa avseenden strängare än konventionens. Många av de bestämmelser som går utöver konventionens är dock inte nya, utan kommer från befintlig gemenskapslagstiftning eller tillämpas redan av branschen genom ensidiga åtaganden.

Del 1 i bilaga I innehåller i nuläget ca 70 kemikalier eller grupper av kemikalier (totalt ca 300 kemikalier) som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen eller omfattas av det internationella PIC-förfarandet, och för vilka exportanmälan alltså måste göras. I del 1 finns ca 20 kemikalier eller grupper av kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen i minst en av konventionens kategorier för användning; lagar och författningar förknippade med dessa måste alltså bli föremål för en PIC-anmälan (dessa anges även i del 2). I del 1 finns vidare 31 kemikalier eller grupper av kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet (dessa finns även i del 3). Del 1 och del 3 överlappar delvis varandra: alla kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet finns på båda listorna. Av dessa är 19 kemikalier eller grupper av kemikalier förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen. I allmänhet behövs ingen exportanmälan för kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet om den importerande parten har lämnat ett importsvar (om inte annat anges i importsvaret).

Antalet kemikalier i förteckningarna kommer att öka med tiden, kanske avsevärt, men de kommer ändå bara att representera en bråkdel av alla kemikalier som finns. Man bör också komma ihåg att flera av de kemikalier som i gemenskapen är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i någon av konventionens användningskategorier inte längre tillverkas här, och därmed inte kommer att ge upphov till några exportanmälningar. Från det att förordning (EEG) nr 2455/92, i vilken 39 grupper av kemikalier anges som förbjudna eller underkastade stränga restriktioner, trädde i kraft fram till mars 2001 hade sammanlagt 344 exportanmälningar gjorts. Dessa avsåg bara 14 av de 39 grupperna, och de allra flesta rörde kvicksilverföreningar.

Antalet anmälningar kommer att öka eftersom varje exportör enligt förslaget måste lämna en exportanmälan varje år, men antalet går inte att uppskatta i nuläget. Förordningen omfattar fler kemikaliekategorier och även vissa artiklar; detta kan innebära ett väsentligt ökat antal exportanmälningar. Detta uppvägs av att förfarandet har förenklats genom att exportörerna inte behöver söka upp och använda exportreferensnummer.

Förslaget förväntas inte medföra någon betydande ökning av gemenskapsexportörernas ekonomiska eller administrativa börda. Små och medelstora företag kommer troligen inte att beröras, eftersom de vanligen inte sysslar med tillverkning av kemikalier som omfattas av förordningen. Förordningen kommer att leda till att antalet kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet ökar långsammare än tidigare, eftersom bara sådan gemenskapslagstiftning som innebär förbud eller stränga restriktioner inom en eller flera av konventionens kategorier för användning kommer att anmälas till sekretariatet. Dessa anmälningar leder inte nödvändigtvis till att kemikalien kommer att omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Den processen är inte på något sätt att betrakta som automatisk, eftersom konventionen innehåller flera säkerhetsklausuler. Även om kemikalien införs i bilagan, och detta leder till negativa importbeslut från andra länder måste ett sådant förbud enligt konventionen tillämpas på all import och inhemsk tillverkning för att undvika diskriminering. Dessa åtgärder kan komma att skapa efterfrågan på alternativa kemikalier, och gemenskapens exportörer har goda möjligheter att möta en sådan efterfrågan. Sammantaget lär alltså förordningen inte innebära någon konkurrensnackdel för gemenskapens exportörer.

Det nya kravet på att inhämta det importerande landets uttryckliga medgivande för vissa kemikalier kommer sannolikt inte att ha några större negativa konsekvenser för exportörer i allmänhet. Antalet berörda kemikalier motsvarar det antal för vilka PIC-anmälan skall göras eller det antal som omfattas av det internationella PIC-förfarandet, och är lägre än antalet för vilka exportanmälan skall göras. Denna ytterligare börda förefaller berättigad i förhållande till det förbättrade skyddet för människors hälsa och miljö, särskilt i länder som inte lämnar importsvar enligt PIC-förfarandet och därmed lättare råkar ut för oönskad import. Den övergripande effekten på artiklar bör bli högst begränsad, eftersom marknadsföring och användning av kemikalierna redan är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner i gemenskapen; följaktligen tillverkas inte många artiklar för export. Exportförbudet för ett begränsat antal kemikalier och artiklar som givit upphov till särskilda betänkligheter bör inte i någon större utsträckning påverka gemenskapsexportörerna. Förbudet kommer dock att vara en viktig signal till andra länder, särskilt utvecklingsländer.

Den administrativa bördan för medlemsstaterna och kommissionen kommer att öka i fråga om antal exportanmälningar som måste hanteras. Det är på det här stadiet svårt att kvantifiera ökningen; den kan bedömas först när systemet är i funktion.

Mot kostnaderna skall vägas fördelarna. De importerande länderna, särskilt utvecklingsländerna, måste bli medvetna om riskerna med farliga kemikalier och lära sig hur man förebygger skador på människor och miljö. Den föreslagna förordningen innebär inte bara att gemenskapen fullgör sina åtaganden enligt konventionen; genom att den går utöver konventionen kommer förordningen också att i betydande grad leda till bättre tillgång på information om farliga kemikalier och bättre skydd mot farliga kemikalier för befolkning och miljö världen över. Detta är ett mycket viktigt mål för gemenskapen.

2002/0026 (ACC)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om export och import av farliga kemikalier

(text av betydelse för EES)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [3],

[3] EGT C

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [4],

[4] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [5], och

[5] EGT C

av följande skäl:

(1) Genom rådets förordning (EEG) nr 2455/92 av den 23 juli 1992 om export och import av vissa farliga kemikalier [6], infördes bl.a. ett gemensamt system för anmälning och information vid export till tredje land av kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen på grund av deras inverkan på människors hälsa och miljön. Genom förordningen blev vidare det internationella förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats (PIC-förfarandet) obligatoriskt. Detta förfarande inrättades genom de icke-bindande London Guidelines for the Exchange of Information on Chemicals in International Trade, ändrade 1989, som ingår i Förenta nationernas miljöprogram (UNEP) och International Code of Conduct on the Distribution and Use of Pesticides, ändrad 1990, upprättad av Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO).

[6] EGT L 251, 29.8.1992, s. 13. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2247/98 (EGT L 282, 20.10.1998, s. 12).

(2) Gemenskapen undertecknade den 11 september 1998 Rotterdamkonventionen om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel (PIC-konventionen). Samtidigt antogs en resolution om provisoriska överenskommelser. Resolutionen finns i diplomatkonferensens slutakt, och innehåller bestämmelser om ett provisoriskt PIC-förfarande grundat på konventionstexten.

(3) Gemenskapen bör vidta åtgärder för att tillämpa konventionen och, under tiden fram till det att konventionen träder i kraft, det provisoriska PIC-förfarandet, dock utan att det på något sätt medför en sänkning av den skyddsnivå för miljön och allmänheten i importerande länder som fastställs i förordning (EEG) nr 2455/92.

(4) Det är också nödvändigt och lämpligt att, med samma målsättning, införa strängare bestämmelser än konventionen i vissa fall. Enligt artikel 15.4 i konventionen får parterna vidta strängare åtgärder för att skydda människors hälsa och miljön än vad som föreskrivs i konventionen, under förutsättning att åtgärderna är förenliga med konventionen och följer internationell rätt.

(5) När det gäller gemenskapens deltagande i konventionen är det av högsta vikt att gemenskapens kontakter med sekretariatet, konventionsparterna och andra länder sker genom en och samma kontaktpunkt. Kommissionen bör vara denna kontaktpunkt.

(6) Export av farliga kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen bör även i fortsättningen omfattas av ett gemensamt exportanmälningsförfarande. Farliga kemikalier, oavsett om de förekommer som ett särskilt ämne eller som ett preparat, som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen vid användning som växtskyddsmedel, som annan form av bekämpningsmedel eller industriella kemikalier för yrkesmässig eller för allmänhetens användning, bör därför omfattas av samma regler för exportanmälan som gäller för sådana farliga kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i någon av konventionens användningskategorier, dvs. kemikalier för användning som bekämpningsmedel eller för industriellt bruk. Samma regler bör gälla kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Detta exportanmälningsförfarande bör gälla all export från gemenskapen till tredje land, även när det är fråga om länder som inte är konventionsparter eller som inte tillämpar konventionen. Medlemsstaterna bör få ta ut en administrativ avgift för att täcka kostnaderna för förfarandet.

(7) För att förordningens verkan och effektivitet skall kunna bedömas och utvärderas bör exportörer och importörer åläggas att tillhandahålla information om vilka kemikaliekvantiteter som förekommer i den internationella handel som omfattas av denna förordning.

(8) Gemenskapens anmälningar till konventionssekretariatet av gemenskapslagstiftning om förbud mot eller stränga restriktioner för en kemikalie för upptagande av kemikalien i det internationella PIC-förfarandet, bör göras av kommissionen och avse de fall som uppfyller konventionens kriterier i detta avseende. Vid behov bör ytterligare information till stöd för anmälningen kunna inhämtas.

(9) I de fall gemenskapslagstiftning inte behöver anmälas, eftersom den inte uppfyller kriterierna, bör konventionssekretariatet och andra konventionsparter ändå informeras i syfte att främja ett informationsutbyte.

(10) Gemenskapen bör också fatta beslut om import till gemenskapen av kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Sådana beslut måste grundas på gemenskapslagstiftningen. Vid behov bör det utarbetas förslag till ändringar i gemenskapslagstiftningen.

(11) Det behövs ett förfarande för att kunna informera medlemsstaterna och exportörer om importerande länders beslut angående kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Det måste även kontrolleras att exportörerna följer dessa beslut. För att undvika att oönskad export genomförs, t.ex. på grund av att ett importerande land inte fattat något importbeslut eller underlåtit att vidta åtgärder efter en exportanmälan, bör kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen och som uppfyller konventionens kriterier, eller som omfattas av det internationella PIC-förfarandet, bara få exporteras med det importerande landets uttryckliga medgivande. Detta bör gälla även när det är fråga om länder som inte är konventionsparter.

(12) Det är också viktigt att exporterade kemikalier har en lagringsbarhet som är tillräcklig för att de skall kunna användas effektivt och säkert. Särskilt när det gäller bekämpningsmedel och i synnerhet vid export av sådana medel till utvecklingsländer är det viktigt att lagringsanvisningar lämnas och att lämpliga förpackningar och lämplig storlek på behållare används för att undvika att lager med utgångna produkter uppkommer.

(13) Artiklar som innehåller kemikalier omfattas inte av konventionen. Exportanmälan bör också krävas för artiklar som innehåller kemikalier som kan komma att släppas ut vid användning eller bortskaffande och som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen inom minst en av konventionens användningskategorier eller som omfattas av det internationella PIC-förfarandet. Vissa kemikalier och artiklar som innehåller kemikalier som inte omfattas av konventionen men som givit upphov till särskilda betänkligheter bör inte få exporteras alls. Rådet bör besluta med kvalificerad majoritet om vilka kemikalier som skall omfattas av denna strikta kontroll.

(14) Enligt konventionen bör information om transitering av kemikalier som omfattas av det internationella PIC-förfarandet tillhandahållas de konventionsparter som begär det.

(15) Gemenskapens bestämmelser om förpackning och märkning och annan säkerhetsinformation bör också omfatta alla farliga kemikalier avsedda för export till alla andra länder, utom när bestämmelserna inte är förenliga med särskilda krav i det importerande landet eller internationella standarder.

(16) Medlemsstaternas tullmyndigheter har en viktig roll när det gäller att säkerställa en effektiv övervakning och tillämpning av bestämmelserna och de bör arbeta på ett målinriktat och samordnat sätt. Medlemsstaterna bör införa påföljder för överträdelser av bestämmelserna.

(17) Informationsutbyte, delat ansvar och samarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna och med tredje länder bör främjas i syfte att säkerställa en sund kemikaliehantering, även om de tredje länderna inte är konventionsparter. Särskilt bör tekniskt bistånd till utvecklingsländerna och länder med övergångsekonomi ges direkt av kommissionen och medlemsstaterna, eller indirekt via stöd till projekt som drivs av icke-statliga organisationer. Detta gäller särskilt bistånd avsett att göra det lättare för länderna att genomföra konventionen.

(18) Tillämpningen av förfarandena bör kontrolleras regelbundet för att denna skall bli effektiv. Medlemsstaterna bör därför rapportera regelbundet till kommissionen, som i sin tur bör rapportera regelbundet till Europaparlamentet och rådet.

(19) De åtgärder som behövs för att genomföra denna förordning är sådana åtgärder med allmän räckvidd som avses i artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [7]. Åtgärderna bör därför vidtas med tillämpning av det rådgivande förfarandet i artikel 3 respektive det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i det beslutet.

[7] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(20) Förordning (EEG) nr 2455/92 bör därför upphävas och ersättas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Mål

1. Målet med denna förordning är att

a) genomföra Rotterdamkonventionen om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel,

b) främja delat ansvar och samarbete mellan parter i den internationella handeln med farliga kemikalier, för att skydda människors hälsa och miljön från potentiell skada,

c) bidra till en miljövänlig användning av sådana kemikalier.

Dessa mål skall uppnås genom att informationsutbytet angående sådana kemikaliers egenskaper underlättas, genom att ett gemenskapsförfarande för beslut om import och export av sådana kemikalier inrättas, samt genom att de på så sätt fattade besluten sprids till parterna och, i lämpliga fall, till andra länder.

2. Målet med denna förordning är vidare att bestämmelserna i rådets direktiv 67/548/EEG [8] och Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG [9] om klassificering, förpackning och märkning vid utsläppande på marknaden i Europeiska gemenskapen av kemikalier farliga för människor eller miljön, även skall gälla vid export av sådana kemikalier från medlemsstaterna till andra parter eller andra länder, om inte dessa bestämmelserna strider mot särskilda krav som uppställs av dessa parter eller länder.

[8] EGT L 196, 16.8.1967, s. 1.

[9] EGT L 200, 30.7.1999, s. 1.

Artikel 2 Tillämpningsområde

1. Denna förordning gäller

a) vissa farliga kemikalier som omfattas av förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats enligt Rotterdamkonventionen,

b) vissa farliga kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner i gemenskapen,

c) alla kemikalier som exporteras vad avser deras klassificering, förpackning och märkning.

2. Denna förordning gäller inte

a) narkotiska droger eller psykotropiska preparat som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 3677/90 [10],

[10] EGT L 357, 20.12.1990, s. 1.

b) radioaktivt material och radioaktiva ämnen som omfattas av rådets direktiv 96/29/Euratom [11],

[11] EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

c) avfall som omfattas av rådets direktiv 75/442/EEG [12] och 91/689/EEG [13],

[12] EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

[13] EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.

d) kemiska vapen som omfattas av rådets förordning (EG) nr 1334/2000 [14],

[14] EGT L 159, 30.6.2000, s. 1.

e) livsmedel och livsmedelstillsatser som omfattas av rådets direktiv 89/397/EEG [15],

[15] EGT L 186, 30.6.1989, s. 23.

f) foderråvaror som omfattas av rådets direktiv 96/25/EG [16],

[16] EGT L 125, 23.5.1996, s. 35.

g) genetiskt modifierade organismer som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG [17],

[17] EGT L 106, 17.4.2001, s. 1.

h) farmaceutiska specialiteter och veterinärmedicinska läkemedel som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG [18] eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG [19] med undantag av desinfektionsmedel, insekticider och parasiticider,

[18] EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

[19] EGT L 311, 28.11.2001, s. 1.

i) kemikalier i kvantiteter som sannolikt inte påverkar människors hälsa eller miljön under förutsättning att de importerats i forsknings- eller analyssyfte.

Artikel 3 Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kemikalie: ett ämne enligt definitionen i direktiv 67/548/EEG, för sig eller i preparat, tillverkat eller utvunnet från naturen, med undantag för levande organismer. Definitionen omfattar två kategorier: bekämpningsmedel (inbegripet mycket farliga beredningar av bekämpningsmedel) och industriella kemikalier.

2. preparat: blandning eller lösning som består av minst två ämnen enligt definitionen i direktiv 1999/45/EG om preparatet enligt gemenskapslagstiftningen skall märkas på grund av förekomsten av något av dessa ämnen.

3. artikel: färdig produkt som innehåller en kemikalie, vars användning i produkten är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner enligt gemenskapslagstiftningen.

4. bekämpningsmedel: avser bekämpningsmedel i någon av följande två underkategorier:

a) Bekämpningsmedel som används som växtskyddsmedel och omfattas av rådets direktiv 91/414/EEG [20].

[20] EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

b) Andra bekämpningsmedel och särskilt biocidprodukter som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG [21].

[21] EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

5. industriella kemikalier: avser industriella kemikalier i någon av följande två underkategorier:

a) Kemikalier för yrkesmässig användning.

b) Kemikalier som kan användas av allmänheten.

6. kemikalie för vilken exportanmälan skall ske: kemikalie som i gemenskapen är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner inom minst en kategori eller underkategori eller kemikalie som omfattas av PIC-förfarandet och som anges i del 1 i bilaga I.

7. kemikalie för vilken PIC-anmälan skall ske: kemikalie som i gemenskapen är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner inom minst en kategori. Dessa kemikalier anges i del 2 i bilaga I.

8. kemikalie som omfattas av PIC-förfarandet: kemikalie som anges i bilaga III till konventionen eller, före konventionens ikraftträdande, som omfattas av det provisoriska PIC-förfarandet. Dessa kemikalier anges i del 3 i bilaga I till denna förordning.

9. förbjuden kemikalie:

a) En kemikalie vars användning har förbjudits genom en slutgiltig lag eller författning på gemenskapsnivå inom en eller flera kategorier eller underkategorier i syfte att skydda människors hälsa eller miljön.

b) En kemikalie som inte godkänts för första användning eller som dragits tillbaka av industrin, antingen från gemenskapsmarknaden eller från vidare behandling i ett anmälnings-, registrerings- eller godkännandeförfarande, och som givit upphov till betänkligheter angående kemikaliens inverkan på människors hälsa eller miljön.

10. kemikalie underkastad stränga restriktioner:

a) En kemikalie som, vad nästan all användning beträffar, inom en eller flera kategorier eller underkategorier har förbjudits genom en slutgiltig lag eller författning i syfte att skydda människors hälsa eller miljön, men som fortfarande får användas för bestämda ändamål.

b) En kemikalie som, vad nästan all användning beträffar, inte godkänts eller som dragits tillbaka av industrin, antingen från gemenskapsmarknaden eller från vidare behandling i ett anmälnings-, registrerings- eller godkännandeförfarande, och som givit upphov till betänkligheter angående kemikaliens inverkan på människors hälsa eller miljön.

11. slutgiltig lag eller författning: lag eller annan författning vars syfte är att förbjuda en kemikalie eller underkasta den stränga restriktioner.

12. konventionen: Rotterdamkonventionen av den 10 september 1998 om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel.

13. PIC-förfarandet: det förfarande med förhandsgodkännande sedan information lämnats som fastställs i konventionen.

14. mycket farlig beredning av bekämpningsmedel: en kemikalie som beretts för användning som bekämpningsmedel och som vid användning ger upphov till allvarliga hälso- eller miljöeffekter som kan konstateras inom kort tid efter en enstaka eller mångfaldig exponering.

15. export:

a) Slutlig eller temporär export av en kemikalie som omfattas av artikel 23.2 i fördraget.

b) Återexport av en kemikalie som inte omfattas av a och som genomgår annat tullförfarande än transiteringsförfarande.

16. import: fysisk införsel i gemenskapens tullområde av en kemikalie som genomgår annat tullförfarande än transiteringsförfarande.

17. exportör: fysisk eller juridisk person på vars vägnar en tulldeklaration avges, dvs. den person som vid tidpunkten för deklarationens godtagande har ett avtal med mottagaren i en part eller i något annat land, och har befogenhet att besluta om att föra ut kemikalien ur gemenskapens tullområde. Om inget exportavtal ingåtts, eller om avtalsinnehavaren inte agerar för egen räkning, skall den som har befogenhet att besluta om utförsel av kemikalien ur gemenskapens tullområde anses som exportör.

18. importör: fysisk eller juridisk person som vid tidpunkten för importen till gemenskapens tullområde är kemikaliens mottagare.

19. konventionspart: stat eller regional organisation för ekonomisk integration som har åtagit sig att följa konventionen och för vilken konventionen har trätt i kraft,

20. part:

a) Part i konventionen.

b) Land som inte har ratificerat konventionen men som deltar i PIC-förfarandet.

c) Före konventionens ikraftträdande: land som deltar i det provisoriska PIC-förfarande som inrättades genom resolutionen om provisoriska överenskommelser som antogs i Rotterdam den 11 september 1998.

21. annat land: land som inte är part enligt definitionen i punkt 20.

22. partskonferensen: det organ som inrättas genom artikel 18 i konventionen för att utföra vissa uppgifter i samband med konventionens tillämpning.

23. undersökningskommittén för kemikalier: det biträdande organ som i enlighet med artikel 18.6 i konventionen inrättats av partskonferensen eller, före konventionens ikraftträdande, den provisoriska undersökningskommitté för kemikalier som inrättats genom resolutionen om provisoriska överenskommelser.

24. sekretariatet: det sekretariat som inrättas genom konventionen eller, före konventionens ikraftträdande, det sekretariat som inrättas genom resolutionen om provisoriska överenskommelser.

25. riktlinjer för beslut: tekniskt dokument utarbetat av undersökningskommittén för kemikalier för en kemikalie som omfattas av PIC-förfarandet.

Artikel 4 Utseende av nationella myndigheter

Varje medlemsstat skall utse en eller flera myndigheter, nedan kallade "utsedd nationell myndighet" eller "utsedda nationella myndigheter", som skall utföra de administrativa uppgifter som föreskrivs i denna förordning.

Medlemsstaterna skall senast tre månader efter det att förordningen trätt i kraft underrätta kommissionen om vilka myndigheter som utsetts.

Artikel 5 Gemenskapens deltagande i konventionen

Kommissionen skall agera på samtliga utsedda nationella myndigheters vägnar som en enda och gemensam utsedd myndighet vid fullgörandet av de uppgifter som konventionen kräver. Kommissionen skall arbeta i nära samarbete med medlemsstaternas utsedda nationella myndigheter.

Kommissionen skall särskilt samordna gemenskapens bidrag i alla frågor som rör konventionen, förberedelserna inför partskonferensen, undersökningskommittén för kemikalier och andra underställda organ. Ett nätverk med rapportörer från medlemsstaterna skall inrättas på lämpligt sätt för utarbetande av tekniska dokument, t.ex. riktlinjer för beslut.

Kommissionen och medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att gemenskapen skall företrädas på ett lämpligt sätt i de organ som tillämpar konventionen. Det skall särskilt eftersträvas att kommissionen får en plats i de underställda organ som inrättas genom konventionen.

Artikel 6 Kemikalier som omfattas av exportanmälan, som uppfyller kraven för PIC-anmälan och som omfattas av PIC-förfarandet1. De kemikalier som omfattas av förordningens bestämmelser om exportanmälan, PIC-anmälan respektive PIC-förfarandet skall anges i bilaga I.

2. Kemikalierna i bilaga I skall ingå i en eller flera av de tre kategorier som anges som del 1, del 2 och del 3 i bilaga I:

För kemikalier som anges i del 1 skall exportanmälan enligt artikel 7 göras, med detaljerad information om ämnets identitet, vilka kategorier eller underkategorier restriktionerna gäller och typ av restriktion samt annan lämplig information, särskilt om eventuella undantag från kravet på exportanmälan.

För kemikalier som anges i del 2 skall exportanmälan enligt artikel 7 och PIC-anmälan enligt artikel 10 göras, med detaljerad information om ämnets identitet och användningskategorier.

För kemikalier som anges i del 3 och som omfattas av PIC-förfarandet skall uppgifter om användningskategori och annan lämplig information, särskilt om krav beträffande exportanmälan anges.

3. Förteckningarna skall vara tillgängliga för allmänheten via Internet.

Artikel 7 Exportanmälan till parter och andra länder

1. När en kemikalie som anges i del 1 i bilaga I skall exporteras från gemenskapen till en part eller till ett annat land för första gången sedan kemikalien kom att omfattas av denna förordning, skall exportören anmäla detta till den utsedda nationella myndigheten i den medlemsstat där exportören är etablerad senast 30 dagar före exporten. Därefter skall den första exporten av kemikalien varje kalenderår anmälas till den utsedda nationella myndigheten senast åtta dagar före exporten. Anmälan skall uppfylla de krav som anges i bilaga III.

Den utsedda nationella myndigheten skall kontrollera att anmälan innehåller de uppgifter som anges i bilaga III, och snarast vidarebefordra den till kommissionen.

Kommissionen skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de behöriga myndigheterna i den importerande parten eller det importerande landet underrättas om den första planerade exporten av kemikalien minst 15 dagar i förväg och därefter före den första exporten av kemikalien varje kalenderår. Detta gäller oavsett hur kemikalien är tänkt att användas i den importerande parten eller det importerande landet.

Alla exportanmälningar skall registreras i kommissionens databas och en uppdaterad förteckning för varje kalenderår över berörda kemikalier och importerande parter och andra länder skall hållas tillgänglig för allmänheten, och på lämpligt sätt distribueras till medlemsstaternas utsedda nationella myndigheter.

2. Om kommissionen inte inom trettio dagar efter avsändandet av den första exportanmälan efter det att kemikalien förtecknats i del 1 i bilaga I fått en bekräftelse från den importerande parten eller det importerande landet på att anmälan mottagits, skall kommissionen skicka en andra anmälan. Kommissionen skall göra rimliga ansträngningar för att se till att den andra anmälan når den behöriga myndigheten i den importerande parten eller det importerande landet.

3. En ny exportanmälan enligt punkt 1 skall lämnas för export som sker efter ändringar av gemenskapslagstiftningen om utsläppande på marknaden, användning eller märkning av de berörda ämnena, samt när det aktuella preparatets sammansättning har ändrats på ett sådant sätt att preparatets märkning ändras. Den nya anmälan skall uppfylla kraven i bilaga III och det skall framgå att det är en ändring av en tidigare anmälan.

4. Den utsedda nationella myndigheten i den exporterande medlemsstaten får i samråd med kommissionen medge undantag helt eller delvis från ovanstående bestämmelser om exporten av en kemikalie sammanhänger med en nödsituation där varje dröjsmål kan äventyra människors hälsa eller miljön i den importerande parten eller det andra landet.

5. De skyldigheter som anges i punkterna 1-3 upphör när

a) kemikalien har blivit en kemikalie som omfattas av PIC-förfarandet, och

b) det importerande landet är en konventionspart som har lämnat ett svar i enlighet med artikel 10.2 i konventionen till sekretariatet om huruvida landet kommer att godkänna import av kemikalien, och

c) kommissionen har fått denna information från sekretariatet och vidarebefordrat den till medlemsstaterna,

Den bestämmelsen gäller inte om det importerande landet är en konventionspart som t.ex. genom sitt importbeslut uttryckligen kräver att exporterande parter gör kontinuerlig exportanmälan.

Skyldigheterna i punkterna 1-3 upphör också om

a) den behöriga myndigheten i den importerande parten eller det andra landet har gjort ett undantag från kravet att den skall underrättas före export av kemikalien, och

b) kommissionen har fått denna information från sekretariatet eller den behöriga myndigheten i den importerande parten eller det andra landet, och har vidarebefordrat informationen till medlemsstaterna och gjort den tillgänglig på Internet.

6. Kommissionen, medlemsstaternas utsedda nationella myndigheter och exportörer skall på begäran tillhandahålla importerande parter och andra länder tillgänglig ytterligare information om exporterade kemikalier.

7. Medlemsstaterna får ta ut en administrativ avgift av exportören för exportanmälan, som skall motsvara vad det kostar medlemsstaten att utföra de uppgifter som följer av denna artikel.

Artikel 8 Exportanmälningar från parter

1. Exportanmälningar som kommissionen får från en parts utsedda nationella myndigheter angående export till gemenskapen av kemikalier vars tillverkning, användning, hantering, förbrukning, transport eller försäljning är förbjuden eller underkastad stränga restriktioner enligt partens lagstiftning, skall finnas tillgängliga via kommissionens databas på Internet.

Kommissionen skall bekräfta att den mottagit den första exportanmälan för varje kemikalie från respektive part.

De utsedda nationella myndigheterna i medlemsstaterna skall på begäran få en kopia av anmälan och all tillgänglig information.

2. Om en medlemsstats utsedda nationella myndigheter mottar en exportanmälan från en parts utsedda nationella myndigheter, direkt eller indirekt, skall anmälan och all tillgänglig information vidarebefordras till kommissionen.

Artikel 9 Information om handeln med kemikalier

1. Den som exporterar en kemikalie som anges i bilaga I skall under det första kvartalet varje år informera den utsedda nationella myndigheten i den medlemsstat där exportören bedriver sin verksamhet om hur stora kvantiteter av kemikalien (som ämne för sig eller i ett preparat) som skickats till respektive part eller annat land under föregående år. Informationen skall åtföljas av en förteckning med namn och adress över de importörer som kemikalierna skickades till under samma period.

Importörer i gemenskapen skall tillhandahålla samma information för de kvantiteter som importeras till gemenskapen.

2. På begäran av kommissionen eller den utsedda nationella myndigheten skall exportören eller importören tillhandahålla sådan ytterligare information om kemikalien som behövs för tillämpningen av denna förordning.

3. Medlemsstaterna skall årligen tillhandahålla kommissionen samlad information i enlighet med bilaga IV. Kommissionen skall sammanfatta informationen på gemenskapsnivå och offentliggöra icke-konfidentiell information via sin databas på Internet.

Artikel 10 Deltagande i anmälningsförfarandet för kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner enligt konventionen1. Om så inte skett före denna förordning har trätt i kraft skall kommissionen skriftligen underrätta sekretariatet om vilka kemikalier som är anmälningspliktiga enligt PIC-förfarandet.

2. Kommissionen skall underrätta sekretariatet när kemikalier blir anmälningspliktiga enligt PIC-förfarandet och anges i del 2 i bilaga I. Anmälan skall ske så snart som möjligt efter det att en slutgiltig lag eller annan författning angående förbud eller stränga restriktioner för kemikalien har antagits på gemenskapsnivå, dock senast 90 dagar efter det att den slutgiltiga lagen eller författningen skall börja tillämpas.

Anmälan skall innehålla all den relevanta information som krävs enligt bilaga II.

3. Kommissionen skall vid fastställandet av prioriteringarna för anmälningarna beakta huruvida kemikalien redan är förtecknad i del 3 i bilaga I, i vilken utsträckning informationskraven i bilaga II kan uppfyllas och hur allvarliga riskerna med kemikalien är, särskilt för utvecklingsländer.

Om en kemikalie enligt kriterierna skall omfattas av PIC-förfarandet men informationen inte innehåller alla de uppgifter som anges i bilaga II, skall kända exportörer och importörer på kommissionens begäran tillhandahålla all den relevanta information de har tillgång till, även information från nationella eller internationella program för kemikaliekontroll.

4. Om en slutgiltig lag eller författning som anmälts i enlighet med punkterna 1 eller 2 ändras skall kommissionen skriftligen underrätta sekretariatet så snart som möjligt efter det att den nya slutgiltiga lagen eller författningen antagits, dock senast 60 dagar efter det att den skall börja tillämpas.

Kommissionen skall tillhandahålla all relevant information som inte fanns tillgänglig när den ursprungliga anmälan i enlighet med punkterna 1 eller 2 gjordes.

5. På begäran av en part eller av sekretariatet skall kommissionen i möjligaste mån tillhandahålla ytterligare information om kemikalien eller lagen eller författningen. Medlemsstaterna skall på begäran bistå kommissionen i den utsträckning som behövs för att samla in informationen.

6. Kommissionen skall omedelbart vidarebefordra till medlemsstaterna information från sekretariatet om kemikalier som anmälts av annan part som förbjudna eller underkastade stränga restriktioner.

Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna bedöma behovet av åtgärder på gemenskapsnivå för att undvika oacceptabla risker för människors hälsa eller miljön i gemenskapen.

7. Medlemsstaterna skall inte anmäla slutgiltiga lagar eller författningar till sekretariatet.

Artikel 11 Information till sekretariatet om kemikalier som är förbjudna eller underkastade stränga restriktioner men för vilka PIC-anmälan inte skall göras

När en kemikalie förtecknas enbart i del 1 i bilaga I skall kommissionen tillhandahålla sekretariatet information om de lagar och författningar som ledde till att kemikalien upptogs i förteckningen, så att sekretariatet skall kunna sprida denna information på lämpligt sätt till övriga konventionsparter.

Artikel 12 Skyldigheter vid import av kemikalier

1. När kommissionen får riktlinjer för beslut från sekretariatet skall dessa omedelbart vidarebefordras till medlemsstaterna. Kommissionens beslut om import till gemenskapen av den berörda kemikalien, i form av ett slutligt importsvar eller ett interimssvar på gemenskapens vägnar, skall fattas i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning och med tillämpning av det förfarande som avses i artikel 24.2. Beslutet skall därefter vidarebefordras till sekretariatet så snart som möjligt, dock senast nio månader efter det att sekretariatet skickat riktlinjerna för beslut. Om ytterligare restriktioner införs eller restriktionerna ändras för en kemikalie i gemenskapslagstiftningen skall kommissionen ändra importbeslutet med tillämpning av samma förfarande, och vidarebefordra beslutet till sekretariatet.

2. Ett importbeslut enligt punkt 1 skall avse den eller de kategorier som anges för kemikalien i riktlinjerna för beslut.

3. När kommissionen vidarebefordrar ett importbeslut till sekretariatet skall det åtföljas av en beskrivning av de lagar eller administrativa bestämmelser som ligger till grund för det.

4. De utsedda nationella myndigheterna i gemenskapen skall inom sina respektive ansvarsområden göra de importbeslut som avses i punkt 1 tillgängliga för de berörda, i enlighet med de lagar eller administrativa bestämmelser som gäller för myndigheten.

5. I lämpliga fall skall kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna bedöma behovet av åtgärder på gemenskapsnivå för att undvika oacceptabla risker för människors hälsa eller miljön i gemenskapen och i samband med det beakta informationen i riktlinjerna för beslut.

Artikel 13 Andra skyldigheter vid export av kemikalier än exportanmälningsplikten

1. När kommissionen får information i form av cirkulär eller på annat sätt från sekretariatet om kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet och om importerande parters beslut om importvillkor för dessa kemikalier, skall kommissionen omedelbart vidarebefordra informationen till medlemsstaterna och europeiska branschorganisationer. Kommissionen skall också omedelbart vidarebefordra information till medlemsstaterna om fall där något svar inte har lämnats in. Kommissionen skall hålla all information om importbeslut tillgänglig i sin databas via Internet, och skall ge informationen till den som begär det.

2. Kommissionen skall tilldela var och en av de kemikalier som anges i bilaga I ett klassificeringsnummer i Europeiska gemenskapens Kombinerade nomenklatur. Dessa nummer skall anpassas när Världstullorganisationen gör ändringar beträffande de berörda kemikalierna i Harmoniserade systemets nomenklatur.

3. Medlemsstaterna skall vidarebefordra de svar de får från kommissionen i enlighet med punkt 1 till berörda inom sin jurisdiktion.

4. Exportörerna skall följa besluten i importsvaren senast sex månader efter det att sekretariatet först informerat kommissionen om svaret i enlighet med punkt 1.

5. Kommissionen och medlemsstaterna skall på begäran och på lämpligt sätt ge råd till importerande parter och bistå dem med att skaffa ytterligare information som kan hjälpa dem att lämna ett svar till sekretariatet beträffande import av en bestämd kemikalie.

6. Kemikalier som anges i del 2 eller 3 i bilaga I får bara exporteras

a) om exportören har sökt och erhållit ett uttryckligt medgivande för importen genom de utsedda nationella myndigheterna i sitt land respektive i den importerande parten eller genom lämplig myndighet i annat importerande land, eller

b) om det, i fråga om kemikalier som anges i del 3 i bilaga I, anges i det senaste cirkuläret utgivet av sekretariatet i enlighet med punkt 1 att den importerande parten gett sitt medgivande till importen.

7. Kemikalier får inte exporteras senare än sex månader före sista förbrukningsdag, där sådan anges eller kan härledas från tillverkningsdagen, om detta inte är ogenomförbart på grund av kemikaliens egenskaper. Exportörer av bekämpningsmedel skall minimera risken för att lager av utgångna produkter skapas genom att förpacka bekämpningsmedlet i behållare av optimal storlek och på ett optimalt sätt.

8. Exportörer av bekämpningsmedel skall även se till att märkningen innehåller lagringsanvisningar och uppgifter om lagringsstabilitet vid de klimatförhållanden som råder i den importerande parten eller det importerande landet. De skall vidare se till att exporterade bekämpningsmedel uppfyller gemenskapslagstiftningens renhetsspecifikationer.

Artikel 14 Kontroll av export av vissa kemikalier och artiklar som innehåller kemikalier

1. Exportanmälan i enlighet med artikel 7 skall göras för artiklar som innehåller kemikalier i oreagerad form, som anges i del 2 eller 3 i bilaga I.

2. Kemikalier och artiklar som anges i bilaga V och som inte får användas i gemenskapen får inte exporteras.

Artikel 15 Information om transitering

1. Konventionsparter som behöver information om transitering av kemikalier som omfattas av PIC-förfarandet och den information som de konventionsparter som anmält ett sådant behov till sekretariatet behöver skall anges i bilaga VI.

2. När en kemikalie som anges i del 3 i bilaga I skall transporteras genom en i bilaga VI angiven konventionsparts territorium skall exportören i möjligaste mån tillhandahålla den utsedda nationella myndigheten i den medlemsstat där exportören är etablerad den information som konventionsparten enligt bilaga VI behöver; detta skall göras minst 30 dagar före den första transiteringen och minst åtta dagar före varje följande transitering.

3. Den utsedda nationella myndigheten i medlemsstaten skall till kommissionen vidarebefordra den information som exportören tillhandahållit i enlighet med punkt 2 tillsammans med all tillgänglig ytterligare information.

4. Kommissionen skall vidarebefordra den information som lämnats i enlighet med punkt 3 till den utsedda nationella myndigheten i de konventionsparter som begärt informationen tillsammans med all ytterligare information minst 15 dagar före den första transiteringen och före varje följande transitering.

Artikel 16 Information som skall åtfölja exporterade kemikalier

1. Kemikalier avsedda för export skall omfattas av de regler för förpackning och märkning som fastställts i eller följer av direktiv 67/548/EEG, direktiv 1999/45/EG, direktiv 91/414/EEG och direktiv 98/8/EG, och annan särskild gemenskapslagstiftning. Detta påverkar dock inte den importerande partens eller det andra landets särskilda krav eller internationella standarder.

2. Sista förbrukningsdag och tillverkningsdatum skall i lämpliga fall anges på märkningen på de kemikalier som avses i punkt 1 eller som anges i bilaga I och vid behov skall sista förbrukningsdag anges för olika klimatzoner.

3. De kemikalier som avses i punkt 1 skall vid export åtföljas av ett säkerhetsdatablad i enlighet med kommissionens direktiv 91/155/EEG [22] Exportören skall skicka säkerhetsdatabladet till alla importörer.

[22] EGT L 76, 22.3.1991, s. 35.

4. Informationen på märkningen och i säkerhetsdatabladet skall i möjligaste mån lämnas på de officiella språken eller på ett eller flera av de viktigaste språken i destinationslandet eller i det område där kemikalien skall användas.

Artikel 17 Skyldigheter för medlemsstaternas tullmyndigheter

Varje medlemsstat skall ge ett begränsat antal tullkontor ansvaret för kontrollen av import och export av kemikalier som anges i bilaga I.

Kommissionen och medlemsstaterna skall arbeta på ett målinriktat och samordnat sätt när de kontrollerar att exportörerna följer bestämmelserna i denna förordning.

De rapporter om tillämpningen av förfarandena som medlemsstaterna enligt artikel 21.1 skall lämna skall innehålla närmare uppgifter om medlemsstatens tullmyndighets verksamhet i detta avseende.

Artikel 18 Påföljder

Medlemsstaterna skall bestämma vilka påföljder som skall tillämpas vid överträdelse av denna förordning, och vidta nödvändiga åtgärder för att se till att förordningen tillämpas korrekt. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla åtgärderna till kommissionen inom sex månader efter det att denna förordning antagits och eventuella ändringar skall anmälas så snart som möjligt efter antagandet.

Artikel 19 Informationsutbyte

1. Kommissionen och medlemsstaterna skall på lämpligt sätt underlätta tillhandahållande av vetenskaplig, teknisk, ekonomisk och juridisk information om de kemikalier som omfattas av denna förordning, inbegripet information om toxikologi, ekotoxikologi och säkerhet.

Kommissionen skall, vid behov med medlemsstaternas bistånd, på lämpligt sätt se till att

a) offentlig information om lagar och andra författningar som berör konventionen tillhandahålls, och

b) parter och andra länder tillhandahålls information, direkt eller via sekretariatet, om lagar och andra författningar som avsevärt begränsar en eller flera användningar av en kemikalie.

2. Kommissionen och medlemsstaterna skall på överenskommet sätt skydda konfidentiell information som erhållits från annan part.

3. Om inte annat följer av direktiv 90/313/EEG [23] avseende rätten att ta del av miljöinformation, skall följande information inte anses som konfidentiell när det gäller informationsöverföring inom ramen för denna förordning:

[23] EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.

a) Information som förekommer i bilagorna II och III.

b) Information som förekommer i de säkerhetsdatablad som avses i artikel 16.3.

c) Sista förbrukningsdag för kemikalien.

d) Kemikaliens tillverkningsdag.

e) Information om säkerhetsåtgärder, inbegripet riskklassificering, risktyp och säkerhetsråd.

f) Sammanfattande resultat av toxikologiska och ekotoxikologiska tester.

Kommissionen och medlemsstaterna skall delta aktivt i det informationsnätverk för kapacitetsuppbyggnad som inrättats av Mellanstatligt forum för kemikaliesäkerhet (IFCS), genom att tillhandahålla information om de projekt de stöder eller finansierar i syfte att förbättra kemikaliehanteringen i utvecklingsländer och länder med övergångsekonomi.

Kommissionen skall regelbundet göra en sammanställning av dessa verksamheter på grundval av bidrag från medlemsstaterna.

Artikel 20 Tekniskt bistånd

Med hänsyn till särskilt de behov som utvecklingsländer och länder med övergångsekonomi har skall kommissionen i samarbete med medlemsstaternas utsedda nationella myndigheter främja tekniskt bistånd, bl.a. i form av utbildning, till utvecklingen av den infrastruktur, kapacitet och sakkunskap som krävs för att kunna hantera kemikalier korrekt under kemikaliens hela livscykel.

Tekniskt bistånd skall främjas, särskilt för att ge sådana länder en möjlighet att tillämpa konventionen, genom tillhandahållande av teknisk information om kemikalier, främjande av expertutbyte, stöd till inrättande eller drift av utsedda nationella myndigheter, tillhandahållande av teknisk expertis för identifiering av farliga beredningar av bekämpningsmedel samt för utarbetande av anmälningar till sekretariatet.

Kommissionen och medlemsstaterna skall också överväga att stödja icke-statliga organisationer.

Artikel 21 Övervakning och rapportering

1. Medlemsstaterna skall regelbundet informera kommissionen om tillämpningen av de förfaranden som anges i denna förordning, däribland tullkontroller, överträdelser, påföljder eller avhjälpande insatser.

2. Kommissionen skall regelbundet sammanställa en rapport om fullgörandet av de uppgifter som kommissionen enligt denna förordning ansvarar för och skall integrera den i en sammanfattande rapport tillsammans med en sammanställning av den information från medlemsstaterna som avses i punkt 1. En sammanfattning av rapporten skall offentliggöras på Internet och vidarebefordras till Europaparlamentet och rådet.

3. I fråga om den information som lämnas enligt punkterna 1 och 2 skall medlemsstaterna och kommissionen iaktta de skyldigheter som gäller för skyddet av konfidentiella data och äganderätten.

Artikel 22 Aktualisering av bilagorna

1. Kommissionen skall regelbundet se över kemikalieförteckningen i bilaga I med beaktande av gemenskapslagstiftningens och konventionens utveckling.

2. Vid bedömningen av huruvida en slutgiltig lag eller annan författning i gemenskapslagstiftningen utgör ett förbud eller en sträng restriktion skall föreskriftens konsekvenser bedömas med utgångspunkt i underkategorierna till kategorierna bekämpningsmedel och industriella kemikalier. Om lagen eller författningen innebär ett förbud eller stränga restriktioner för en kemikalie inom någon av underkategorierna skall kemikalien förtecknas i del 1 i bilaga I.

Vid bedömningen av huruvida en slutgiltig lag eller annan författning i gemenskapslagstiftningen utgör ett förbud eller en sträng restriktion som innebär att PIC-anmälan skall göras för kemikalien i enlighet med artikel 10, skall föreskriftens konsekvenser bedömas med utgångspunkt i kategorierna bekämpningsmedel och industriella kemikalier. Om lagen eller författningen innebär ett förbud eller stränga restriktioner för användningen av en kemikalie inom någon av kategorierna skall kemikalien även förtecknas i del 2 i bilaga I.

3. Kommissionen skall besluta om att en kemikalie skall anges i bilaga I, eller om ändring av befintliga uppgifter om kemikalien i bilagan, utan onödigt dröjsmål.

4. Beslut i enlighet med punkt 2 om förteckning av en kemikalie i del 1 eller 2 i bilaga I med anledning av lag eller författning i gemenskapslagstiftningen skall fattas med tillämpning av det förfarande som avses i artikel 24.3.

5. Andra ändringar i bilaga I, inbegripet ändring av uppgifter i bilagan, och ändring av bilagorna II-IV och VI skall ske med tillämpning av det förfarande som avses i artikel 24.2.

Artikel 23 Tekniska riktlinjer

Kommissionen skall med tillämpning av det förfarande som avses i artikel 24.2 utarbeta tekniska riktlinjer för förordningens praktiska tillämpning.

Dessa tekniska riktlinjer skall offentliggöras i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 24 Kommittéförfarande

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättas genom artikel 29 i rådets direktiv 67/548/EEG.

2. När det hänvisas till denna punkt skall det rådgivande förfarande som anges i artikel 3 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med iakttagande av artikel 7 i det beslutet.

3. När det hänvisas till denna punkt skall det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med iakttagande av artikel 7 i det beslutet.

Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 25 Upphävande

Förordning (EEG) nr 2455/92 upphör härmed att gälla.

Artikel 26 Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2003.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA 1

DEL 1. KEMIKALIER FÖR VILKA EXPORTANMÄLAN SKALL GÖRAS

(artikel 7 i förordningen)

Om en kemikalie som anges i denna del av bilagan också omfattas av PIC-förfarandet behöver någon exportanmälan i enlighet med artikel 7.1-3 i förordningen inte göras om de krav som anges i artikel 7.5 b och c är uppfyllda. Dessa kemikalier markeras i förteckningen med

, och återfinns för enkelhetens skull även i del 3.

Kemikalier som anges i denna del som omfattas av PIC-förfarandet på grund av den slutgiltiga gemenskapslagstiftningens natur återfinns även i del 2. Dessa kemikalier markeras i förteckningen med +.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

* Underkategori: p(1) - bekämpningsmedel i gruppen växtskyddsmedel, p(2) - andra bekämpningsmedel, inbegripet biocider, i(1) - industriella kemikalier för yrkesbruk, i(2) - industriella kemikalier för användning av allmänheten.

** Begränsningar av användningen: sr - stränga restriktioner, b - förbud (för denna underkategori) enligt gemenskapslagstiftningen.

CAS = Chemical Abstracts Service

Kemikalie som helt eller delvis omfattas av PIC-förfarandet.

+ Kemikalie för vilken PIC-anmälan skall göras.

DEL 2. KEMIKALIER FÖR VILKA PIC-ANMÄLAN SKALL GÖRAS

(artikel 10 i förordningen)

I förteckningen anges de kemikalier för vilka PIC-anmälan skall göras. Generellt sett anges inte kemikalier som redan omfattas av PIC-förfarandet. Dessa kemikalier anges i del 3.

>Plats för tabell>

* Kategori: p - bekämpningsmedel, i - industriella kemikalier.

** Begränsningar av användningen: sr - stränga restriktioner, b - förbud (för denna kategori).

CAS = Chemical Abstracts Service

Kemikalie som helt eller delvis omfattas av det internationella PIC-förfarandet.

DEL 3. KEMIKALIER SOM OMFATTAS AV PIC-FÖRFARANDET ENLIGT ROTTERDAMKONVENTIONEN

(artiklarna 12 och 13 i förordningen)

(Kategoriangivelsen gäller konventionen)

>Plats för tabell>

BILAGA II

ANMÄLAN TILL SEKRETARIATET AV KEMIKALIER SOM ÄR FÖRBJUDNA ELLER UNDERKASTADE STRÄNGA RESTRIKTIONER

Information som skall lämnas vid anmälan enligt artikel 10

Anmälan skall innehålla följande:

1. Egenskaper, identifiering och användningsområden:

a) Trivialnamn.

b) Namn enligt internationellt erkänd terminologi (t.ex. från International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC)), om sådan finns.

c) Handelsnamn och namn på preparat

d) Kodnummer: Nummer enligt Chemicals Abstract Service (CAS-nummer), tullkod i Harmoniserade systemet och andra nummer.

e) Upplysningar om riskklassificering om kemikalien omfattas av klassificeringskrav.

f) Kemikaliens användningsområden

i EU,

i importlandet.

g) Fysikalisk-kemiska, toxikologiska och ekotoxikologiska egenskaper.

2. Slutgiltig lag eller författning:

a) Information som är specifik för den slutgiltiga lagen eller författningen:

i) Sammanfattning av den slutgiltiga lagen eller författningen.

ii) Hänvisning till den slutgiltiga lagen eller författningen.

iii) Datum då den slutgiltiga lagen eller författningen träder i kraft.

iv) Uppgift om huruvida den slutgiltiga lagen eller författningen infördes på grundval av en risk- eller faroutvärdering och om så är fallet information om utvärderingen med hänvisning till relevanta dokument.

v) Orsaker till införandet av den slutgiltiga lagen eller författningen som gäller människors hälsa, inbegripet konsumenters och arbetstagares hälsa, eller miljön.

vi) Sammanfattning av de faror och risker som kemikalien utgör för människors hälsa, inbegripet konsumenters och arbetstagares hälsa, eller miljön och den slutgiltiga lagens eller författningens förväntade effekt.

b) Kategori eller kategorier som den slutgiltiga lagen eller författningen gäller, samt för varje kategori följande uppgifter:

i) Användningsområden som förbjuds genom den slutgiltiga lagen eller författningen.

ii) Användningsområden som fortfarande tillåts.

iii) Uppskattning, där en sådan finns, av vilka kvantiteter kemikalien som produceras, importeras, exporteras och används.

c) Indikationer, i möjligaste mån, på hur den slutgiltiga lagen eller författningen kan komma att påverka andra stater och regioner.

d) Annan relevant information, t.ex.

i) en bedömning av den slutgiltiga lagens eller författningens socioekonomiska effekter

ii) information om alternativ och deras relativa risker, där sådan finns tillgänglig, t.ex.

- integrerade sjukdomsbekämpningsstrategier,

- industriella metoder och processer, inbegripet renare teknologi.

BILAGA III

EXPORTANMÄLAN

Information som skall lämnas vid anmälan enligt artikel 7

1. Identifikationsuppgifter för det ämne som skall exporteras:

a) Benämning i IUPAC:s (International Union of Pure and Applied Chemistry) nomenklatur.

b) Andra benämningar (trivialnamn, handelsnamn, förkortning).

c) EG-nummer och CAS-nummer.

d) CUS-nummer och KN-nummer.

e) De viktigaste föroreningarna i ämnet, om dessa är av särskild betydelse.

2. Identifikationsuppgifter för det preparat som skall exporteras:

a) Handelsnamn eller beteckning.

b) För de ämnen som anges i bilaga 1: halt i procent och uppgifter enligt 1.

3. Information om exporten:

a) Destinationsland.

b) Ursprungsland.

c) Beräknat datum för årets första export.

d) Avsedd användning i destinationslandet (om känd).

e) Namn och adress och andra viktiga uppgifter om importören eller det importerande företaget.

f) Namn och adress och andra viktiga uppgifter om exportören eller det exporterande företaget.

4. Utsedda nationella myndigheter:

a) Namn, adress, telefon- och faxnummer eller e-postadress till den utsedda myndighet i Europeiska unionen som kan ge ytterligare information.

b) Namn, adress, telefon- och faxnummer eller e-postadress till den utsedda myndigheten i importlandet.

5. Upplysningar om vilka försiktighetsåtgärder som bör vidtas, även faro- och riskkategorier samt säkerhetsråd.

6. En sammanfattning av de fysikalisk-kemiska, toxikologiska och ekotoxikologiska egenskaperna.

7. Kemikaliens användning i Europeiska unionen:

a) De användningar och kategorier eller underkategorier som kontrollåtgärden (förbud eller stränga restriktioner) avser.

b) Användningar av kemikalien som inte omfattas av förbudet eller stränga restriktioner.

(Kategorier och underkategorier för användning definieras i bilaga I.)

c) Uppskattning, där en sådan finns, av vilka kvantiteter av kemikalien som produceras, importeras, exporteras och används.

8. Information om försiktighetsåtgärder som kan minska exponering och utsläpp av kemikalien.

9. En sammanfattning av restriktionerna och anledningen till dem.

En sammanfattning av den information som anges i bilaga II punkt 2 a, c och d.

Ytterligare information från den exporterande parten som anses nödvändig eller, på begäran av den importerande parten, den ytterligare information som anges i bilaga II.

BILAGA IV

INFORMATION SOM MEDLEMSSTATERNAS UTSEDDA NATIONELLA MYNDIGHETER TILLHANDAHÅLLER KOMMISSIONEN I ENLIGHET MED ARTIKEL 9

1. En sammanfattning av exportkvantiteterna för föregående år för de kemikalier (i form av ämne eller beredning) som anges i bilaga I.

a) Exportår.

b) En tabell enligt mallen nedan med en sammanfattning av exportkvantiteterna för kemikalier (i form av ämne eller beredning).

>Plats för tabell>

2. Förteckning över importörer.

>Plats för tabell>

BILAGA V

KEMIKALIER OCH ARTIKLAR SOM INTE FÅR EXPORTERAS

(artikel 14 i förordningen)

Beskrivning av kemikalien eller artikeln som inte får exporteras // Eventuell ytterligare information (t.ex. kemikaliens namn, EG-nr eller CAS-nr)

Kvicksilverhaltig tvål eller såpa utgörande kosmetiska preparat

// KN-nr 3401 11 00, 3401 19 00, 3401 20 10, 3401 20 90, 3401 30 00

//

//

BILAGA VI

KONVENTIONSPARTER SOM BEHÖVER INFORMATION OM TRANSITERING AV KEMIKALIER SOM OMFATTAS AV PIC-FÖRFARANDET

(artikel 15 i förordningen)

Land

//

Informationsbehov

//

//