Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 94/58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk" () (97/C 206/07)

Den 17 oktober 1996 beslutade rådet i enlighet med artikel 84 i EG-fördraget att begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 9 april 1997. Föredragande var Eduardo Chagas.

Vid sin 345:e plenarsession den 23-24 april 1997 (sammanträdet den 23 april 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 123 röster för, 1 mot och 3 nedlagda.

1. Bakgrund

1.1. Rådets direktiv 94/58/EG () om minimikrav på utbildning för sjöfolk grundade sig på Internationella sjöfartsorganisationens STCW ()-konvention från 1978.

1.2. Direktivet omfattade också krav på besättningens språkkunskaper och gjorde det möjligt för hamnstatskontrollen att inspektera kommunikationen mellan besättningsmedlemmarna och om utbildningsnivån motsvarar normerna i STCW-konventionen, särskilt på passagerarfartyg.

1.3. I sitt yttrande om förslaget till direktiv noterade Ekonomiska och sociala kommittén att den föreslagna texten skulle ändras strax efter det att den antagits, eftersom översynsförfarandet för 1978 års STCW-konvention förväntades avslutas inom Internationella sjöfartsorganisationen under 1995.

2. Översynen av 1978 års STCW-konvention

2.1. Den mänskliga faktorn anses vanligtvis ligga bakom 80 % av olyckorna till sjöss och är en viktig fråga på de internationella organisationernas dagordning. Som en del av sitt arbete avseende den mänskliga faktorn reviderade Internationella sjöfartsorganisationen 1978 års STCW-konvention.

2.2. Internationella sjöfartsorganisationens cirkulär med riktlinjer för den reviderade STCW-konventionen påpekar att man under slutet av 80-talet insåg att 1978 års STCW-konvention inte uppfyllde sitt syfte, vilket var att upprätta enhetliga internationella miniminormer, och höll på att förlora sin trovärdighet. Det huvudsakliga skälet till detta var att konventionen saknade precisa normer och ofta använde sig av uttrycket "till förvaltningens belåtenhet", vilket ledde till mycket skilda tolkningar av normerna och en uppfattning att man inte kunde lita på STCW-certifikaten.

2.3. Internationella sjöfartsorganisationens cirkulär noterade också att kraven på kunskap och tjänstgöring till sjöss i STCW-konventionen inte definierade den kunskap och kompetens som skulle inhämtas. Man hävdade att fortbildningens effektivitet ombord undergrävdes av följande:

- Ett minskat antal besättningsmedlemmar.

- Kortare tider i hamn.

- Oftare förekommande besättningsbyten.

- Olika besättningsbakgrund på grund av en multinationell bemanning.

2.4. Internationella sjöfartsorganisationens cirkulär erinrade dessutom om att det hade skett förändringar i världsflottans struktur och att utbudet av sjöfolk hade skiftat från de traditionella sjöfararnationerna sedan STCW-konventionen antogs. Man påpekade också att det skett förändringar av den traditionella fartygsorganisationen och av besättningens arbetsuppgifter och ansvar. Man ansåg även det vara nödvändigt att ta sig an de olycksorsaker som var relaterade till människans agerande.

2.5. Översynens huvudsakliga syfte var följande:

- Att överföra alla tekniska bestämmelser till en samlad kod.

- Att klargöra den kunskap och kompetens som krävs och att ta hänsyn till moderna utbildningsmetoder.

- Att kräva att förvaltningarna behåller den direkta kontrollen över och godkänner kvalifikationerna hos de befälhavare, vakthavande befäl och den radiopersonal som de ger tillstånd att tjänstgöra ombord på fartyg som för landets flagg.

- Att göra konventionens avtalsslutande parter ansvariga gentemot varandra, genom Internationella sjöfartsorganisationen, när det gäller att på ett korrekt sätt genomföra konventionen och kvaliteten på deras utbildning och certifiering.

- Att ändringarna skall träda i kraft för konventionens samtliga avtalsslutande parter så snart som möjligt.

2.6. Det huvudsakliga syftet var sammanfattningsvis att se till att STCW-konventionen hölls à jour och fastställde garanterade enhetliga miniminormer för kompetens.

2.7. Den reviderade STCW-konventionen består av följande:

- De ursprungliga artiklarna från 1978 års STCW-konvention (utan ändringar).

- Reglerna (som har genomgått en kraftig översyn).

- Del A i STCW-koden (som är obligatorisk).

- Del B i STCW-koden (som är en rekommendation och syftar till att ge ytterligare vägledning när de obligatoriska bestämmelserna skall tolkas).

- Ett antal resolutioner från STCW-konferensen.

2.8. STCW-konventionen är utformad på följande sätt:

- Kapitel I - Allmänna bestämmelser.

- Kapitel II - Befälhavare och däcksavdelning.

- Kapitel III - Maskinavdelningen.

- Kapitel IV - Radiokommunikation och radiopersonal.

- Kapitel V - Särskilda utbildningskrav för personal på vissa typer av fartyg.

- Kapitel VI - Nödsituationer, arbetarskydd, medicinsk vård och överlevnadsfunktioner.

- Kapitel VII - Alternativ certifiering.

- Kapitel VIII - Vakthållning.

2.9. I syfte att klargöra sammanhanget mellan de alternativa certifieringsbestämmelserna i kapitel VII och bestämmelserna i kapitlen II, III och IV, har man fastställt följande sju funktioner:

- Navigation.

- Lasthantering och stuvning.

- Kontroll av fartygens drift och vård av personer ombord.

- Marin maskinteknik.

- Elektrisk, elektronisk och kontrollteknik.

- Underhåll och reparationer.

- Radiokommunikation.

2.10. Den reviderade STCW-konventionen gör också en åtskillnad mellan följande tre ansvarsnivåer:

- Ledningsnivån - som innebär den ansvarsnivå som associeras med tjänstgöring som befälhavare, maskinchef och förste maskinist. Denna ansvarsnivå innebär att personen skall garantera att alla funktioner inom det fastställda ansvarsområdet utförs på ett korrekt sätt.

- Driftsnivån - som innebär den ansvarsnivå som associeras med tjänstgöring som vakthavande befäl på bryggan eller i maskinrummet, som jourhavande maskinist i periodvis obemannat maskinrum eller som radiooperatör. Denna ansvarsnivå innebär att personen skall upprätthålla en direkt kontroll över all verksamhet inom det fastställda ansvarsområdet under ledning av den person som tjänstgör i ledningsnivån för detta ansvarsområde.

- Underhållsnivå - som innebär den ansvarsnivå som associeras med de arbetsuppgifter som utförs under ledning av den person som tjänstgör på lednings- eller driftsnivå.

2.11. De olika funktionerna på de tre ansvarsnivåerna fastställs i del A i STCW-koden i ett antal detaljerade tabeller som beskriver följande:

- Kompetens.

- Kunskap, förståelse och skicklighet.

- Metoder för att visa kompetens

- Kriterier för att utvärdera kompetens.

2.12. Den reviderade STCW-konventionen är därför ett mycket mer komplext instrument än den tidigare konventionen och varje del hänger samman med övriga delar.

Kommittén vill påminna om att när direktiv 94/58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk antogs, stipulerade artikel 9.3 a att kommissionen skall föreslå ett antal kriterier för erkännandet av de certifikat som utfärdas av utbildningsinstitut eller förvaltningar. Dessa kriterier skulle därefter fastslås av rådet före den 1 juli 1995 i enlighet med villkoren i fördraget. Detta har nu skett i artikel 9.3 a i det ändrade direktivet.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén anser att man inte bör göra något som skulle kunna undergräva den reviderade STCW-konventionens integritet och möjligheten att tillämpa den på internationell nivå. Kommittén anser att den reviderade STCW-konventionen är ett komplext instrument som endast kan läsas i sin helhet.

3.2. Kommittén anser att ett europeiskt direktiv som föreskriver införande av den reviderade STCW-konventionen skulle kunna komplettera denna konvention förutsatt att följande punkter uppfylls:

- Direktivet får inte innebära någon onödig överlappning av bestämmelserna och inte kräva en ofta förekommande översyn.

- Direktivet får inte skapa en rättslig osäkerhet eller konflikt mellan de internationella och nationella förpliktelser som måste uppfyllas av de medlemsstater som också är avtalsslutande parter i Internationella sjöfartsorganisationen.

- Direktivet måste ligga helt i linje med kommissionens åtaganden, vilka anges i meddelandet om sjösäkerhet [KOM(93) 66 slutlig ()].

- Direktivet får inte inverka negativt på de syften som Internationella sjöfartsorganisationen uttalade när den reviderade STCW-konventionen antogs.

- Direktivet får inte innehålla några bestämmelser som kan tolkas som att man tillåter arrangemang för vakthållning som strider mot villkoren i den reviderade konventionen.

3.3. Kommittén anser att det ändrade direktivet helt och hållet måste återspegla förtydligandet av den reviderade STCW-konventionens övergångsbestämmelser och datumen för att genomföra de olika krav som man kommit överens om inom Internationella sjöfartsorganisationen.

3.4. Det ändrade direktivet inför med all rätt en ny artikel 51 som behandlar tjänstgöringsduglighet och integrerar minimikraven om vila i 1995 års STCW-konventions kapitel VII. Kommittén kan emellertid inte bortse från att ILO nyligen har antagit sin nya konvention 180 om arbetstid för sjöfolk. I sinom tid - och efter att konvention 180 liksom de till denna fogade resolutionerna trätt i kraft - bör kommissionen kanske utarbeta ett enda dokument som behandlar både IMO:s och ILO:s normer, så att ingen förvirring skall uppstå om vilka åtgärder medlems-staterna skall vidta.

3.5. Det ändrade direktivet omfattar enbart vissa av bestämmelserna i den reviderade STCW-konventionens bilaga och återger inte del A och del B i Internationella sjöfartsorganisationens STCW-kod. Det framgår inte heller helt klart om direktivet avser att till fullo låta de internationella förpliktelser träda i kraft som åligger de medlemsstater som också är avtalsslutande parter i STCW-konventionen eller om direktivet är ett komplement och således föreskriver kompletterande europeiska åtaganden.

3.6. Inledningsvis stipulerar förslaget till direktiv följande: "Bestämmelserna i den reviderade STCW-konventionen bör så snart som möjligt på ett adekvat sätt återspeglas i direktivet för att säkerställa att medlemsstaterna agerar i överensstämmelse med sina internationella förpliktelser". Detta syfte uppnås ej med direktivets nuvarande utformning.

3.7. Den reviderade STCW-konventionen kräver att vakthavande befäl på chefsnivå har kunskap om den nationella lagstiftningen (flaggstatens lagstiftning). I motiveringen till kommissionens förslag (punkt 16) föreslås att medlemsstaten kan uppfylla detta krav genom att distribuera en sammanfattning av de viktigaste lagreglerna och någon form av skriftligt prov som skall avläggas och överlämnas till förvaltningen. Kommittén är tveksam till om detta överensstämmer med den reviderade STCW-konventionen, eftersom det inte kommer att vara möjligt att garantera att ett adekvat kontrollförfarande tillämpas och att kvalitetsnormerna uppnås. Kommittén befarar att en dylik vägledning kan strida mot både andan och bokstaven i den reviderade STCW-konventionen.

3.8. Ekonomiska och sociala kommittén noterar att Internationella sjöfartsorganisationen har godkänt att kommittén för sjösäkerhet skall anta ett antal ändringar av den reviderade STCW-konventionen vid sitt 69:e sammanträde som planerats till maj 1997. ESK instämmer i att det måste införas lämpliga mekanismer för att garantera att det ändrade direktivet skall föreskriva medlemsstaternas internationella åtaganden som norm. De föreslagna ändringarna är följande:

- Ett tillägg till regel V/2 (obligatoriska minimibestämmelser för utbildningen och behörigheterna för befälhavare, befäl, manskap och annan personal på roropassagerarfartyg) i form av ett tillägg till regel V/2.3.

- En ny regel V/3 (obligatoriska minimibestämmelser för utbildningen och behörigheterna för befälhavare, befäl, manskap och annan personal på andra fartyg än roropassagerarfartyg).

- En del av den nuvarande texten i avsnitt A-V/2 i del A i STCW-koden ersätts (obligatoriska minimibestämmelser för utbildningen och behörigheterna för befälhavare, befäl, manskap och annan personal på roropassagerarfartyg).

- Ett tillägg genom ett nytt femte stycke i avsnitt A-V/2.5 i del A i STCW-koden (krishantering och utbildning i mänskligt beteende).

- Ett tillägg genom ett nytt avsnitt A-V/3 i del A i STCW-koden (obligatoriska minimibestämmelser för utbildningen och behörigheterna för befälhavare, befäl, manskap och annan personal på andra fartyg än roropassagerarfartyg).

3.9. De krav som anges i förslaget till ny artikel 9.3 a överensstämmer med kraven i regel I/10 i den reviderade STCW-konventionen, såtillvida att STCW-regeln kräver att den behöriga förvaltningen, med hjälp av alla nödvändiga åtgärder (vilket kan omfatta kontroll av faciliteter och förfaranden) skall se till att alla villkor uppfylls när det gäller kompetensnormer, utfärdande och intygande av certifikat samt registerföring. ESK rekommenderar att en sådan kontroll verkligen sker, genom stickprovskontroller, och/eller när det kan finnas anledning till en dylik kontroll.

3.9.1. Kommittén samtycker till denna bestämmelse. Följande aspekter måste dock noga beaktas:

- En sådan obligatorisk bestämmelse måste vara praktisk genomförbar eftersom den innebär kontroll av enstaka sjöfartskollegor.

- Respekten för en dylik åtgärd när sjöfolk från tredje land tjänstgör ombord på fartyg som för EU-flagg och nödvändigheten av en sådan bestämmelse när det gäller samtliga sjöfarare från tredje land, med hänsyn till villkoren i reglerna I/7 och I/8 i den reviderade STCW-konventionen.

- Det ändrade direktivet måste omfatta bestämmelser för en lämplig kontroll och för att bestämmelserna verkligen tillämpas.

3.9.2. Med hänsyn till ovanstående föreslår kommittén att kriterierna för att inspektera maritima utbildningsinstitut i tredje land som anges i artikel 9.3 a, punkterna 2 och 3 bör behållas. Man bör dock undersöka om punkterna 2 och 3 utformas på ett bättre sätt om de omvandlas till rekommenderande riktlinjer, förutsatt att detta inte undergräver målen med att garantera en harmoniserad och kvalificerad utbildnings- och certifieringsverksamhet.

3.10. Kommittén vill ånyo peka på de kommentarer som framfördes i punkt 1.4 i yttrandet () om införandet av andra relevanta internationella instrument när det gäller utbildning av sjöfolk. Detta omfattar även ILO-konventionerna 53 (vakthavande befäls kompetenscertifikat) (1936), 74 (certifiering av matroser) (1946), 69 (certifiering av fartygskockar) (1946) och 164 (hälsoskydd och läkarvård för sjöfolk) (1987), eftersom majoriteten av EU:s medlemsstater har ratificerat dessa ILOkonventioner.

3.11. Kommittén noterar slutligen att varken direktiv 94/58/EG, 1978 eller 1995 års STCW-konventioner är tillämpliga på fiskefartyg och att en parallell konvention antagits av Internationella sjöfartsorganisationen (STCW-F-konventionen). Kommittén anmodar kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att ratificera den nya konventionen, så att man kan garantera ett harmoniserat synsätt inom EU när det gäller normer för utbildning och certifiering av fiskefartygsbesättningar.

4. Särskilda kommentarer

4.1. Det ändrade direktivet skulle på ett klart och entydigt sätt kunna fastställa principen att det inte på något sätt strider mot de skyldigheter som de medlemsstater som är avtalsslutande parter i STCW-konventionen har till Internationella sjöfartsorganisationen. Kommittén rekommenderar att man därför lägger till en klausul som uttryckligen framhåller detta till artiklarna i det ändrade direktivet.

4.2. Kommittén rekommenderar också att det ändrade direktivet även bör innehålla en bestämmelse som uteslutande syftar till att det ändrade direktivet upprättar en europeisk minimistandard och att det står medlemsstaterna fritt att tillämpa strängare nationella kompetenskrav. Även om en dylik bestämmelse antyds i direktivets artikel 2, anser kommittén att en klausul som uttryckligen framhåller detta bör införas i det ändrade direktivets ingress.

4.3. Kommittén vill även föreslå att man gör följande tillägg till det ändrade direktivets inledning:

"Översynen av 1978 års STCW-konvention har skett med tyst medgivande såsom stadgas i konventionens artikel XII och detta medför direkta skyldigheter för de medlemsstater som är avtalsslutande parter enligt konventionen."

4.4. Det ändrade direktivet har inte reviderat artikel 8 i rådets direktiv 94/58/EG. Artikel 8.1 stämmer dock ej överens med de nya regeln V-13c i Internationella sjöfartsorganisationens SOLAS ()-konvention, som träder i kraft den 1 juli 1997. Den nya regeln i Internationella sjöfartsorganisationens SOLAS-konvention (kapitel 5 - "bemanning") föreskriver:

"På alla passagerarfartyg för vilka kapitel 1 är tillämpligt för att garantera en effektiv insats från besättningen i säkerhetsfrågor skall ett arbetsspråk fastställas och anges i fartygets loggbok. Rederiet eller befälhavaren, beroende på vilket som är mest lämpligt, skall bestämma vilket språk som är lämpligt arbetsspråk. Det skall krävas av varje sjöfarare att denne skall förstå, och när så krävs, ge order och instruktioner samt rapportera till överordnade på detta språk. Om arbetsspråket inte är ett officiellt språk i flaggstaten, skall alla planer och förteckningar som skall anslås även omfatta en översättning till arbetsspråket."

4.5. Kommittén noterar att Internationella sjöfartsorganisationens SOLAS-konferens, som antog det nya SOLAS-villkoret, också antog en konferensresolution (nr 10) som efterlyser att ett dylikt krav skall utvidgas till att omfatta samtliga fartyg. Kommittén rekommenderar därför att kommissionen tar detta tillfälle i akt och antar en bestämmelse som föreskriver att det skall finnas ett enda arbetsspråk på samtliga fartyg som för europeisk flagg och på samtliga fartyg som anlöper europeiska hamnar, oavsett flagg, på samma sätt som när det gällde passagerarfartyg när direktivet antogs.

4.6. Det ändrade direktivet bör också innehålla de huvudsakliga definitioner som anges i artikel II i 1978 års STCW-konvention. Det ändrade direktivets artikel 4, som motsvarar regel I/1 i den reviderade STCW-konventionen (definitioner och förtydligande) utelämnar definitionen av "månad" och innehåller en reviderad definition av "godkänd". Kommittén rekommenderar att man lägger till definitionen av "månad" och att definitionen av "godkänd" bringas i överensstämmelse med definitionen i den reviderade STCW-konventionen.

4.7. Artikel 5 a, punkt 4, begränsar medlemsstaternas rättigheter att göra egna bedömningar och fatta egna beslut beträffande definitionen av kustnära resor och de normer som åläggs dem genom att kräva att godkännandet skall ske i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13. Kommittén noterar att artikel 5 a inte omfattar de motsvarande bestämmelserna i STCW:s regel I/3, punkt 5, som föreskriver att "ingenting i denna regel (beträffande kustnära resor) skall på något sätt begränsa någon stats lagstiftning, oavsett om denna stat är avtalsslutande part enligt konventionen eller ej".

4.8. I artikel 5 b, som motsvaras av regel I/5 i den reviderade STCW-konventionen (nationella bestämmelser) har "den stat som är avtalsslutande part enligt konventionen" ersatts av "medlemsstat" under punkt 4. Detta ändrar textens innebörd och skulle kunna tolkas som att en medlemsstat inte behöver samarbeta med tredje land när företag som är lokaliserade till EU inte uppfyller bestämmelsen. Denna bestämmelse stämmer inte överens med bestämmelserna i den reviderade STCW-konventionen, och kommittén rekommenderar att den bör ses över i linje med den reviderade STCW-konventionens bestämmelser.

4.9. Artikel 5 d motsvarar regel I/9. Punkt 4.2 i det ändrade direktivet innebär ett åtagande att medlemsstaterna skall tillhandahålla information till icke-medlemsstater och rederier under förutsättning att det finns en ömsesidig överenskommelse, vilket ej är fallet i den reviderade STCW-konventionen. Kommittén anser att detta ej är nödvändigt och rekommenderar att texten ändras för att återspegla de åtaganden som anges i den reviderade STCW-konventionen.

4.10. Kommittén noterar att punkt 1.5.3 i artikel 9.3 a skulle kunna tolkas som ett krav att alla utländska besättningsmedlemmar skall ha genomgått en godkänd simulatorkurs i automatisk radarplottingsutrustning. Kommittén anser att man bör förtydliga denna bestämmelse så att den begränsas till de vakthavande befäl som tjänstgör på bryggan.

4.11. Kommittén anser att det råder en viss tvetydighet i fråga om kriterierna för godkännandet av maritima utbildningsinstitut, eftersom bestämmelsen kan tolkas som ett krav på att de maritima utbildningsinstituten måste kunna tillhandahålla vissa förläggningsutrymmen (avsnitt 2, punkt 2.1.1 i artikel 9.3 a). Många utbildningsanordnare har inte några egna utrymmen för förläggning, och detta har inte heller något att göra med det sätt på vilket utbildningsprogrammen och kurserna genomförs. Kommittén anser därför detta krav vara onödigt och rekommenderar att den potentiella tvetydigheten undanröjs.

4.12. I avsnitt 2 i artikel 9.3 a, punkt 2.6 och 2.7, åläggs utbildningsinstituten att förse medlemsstaten med datakopior av de egna registren. Kommittén anser det vara rimligt att man även godtar alternativa metoder för att uppfylla detta krav, genom att tillåta att uppgifter tillhandahålls i skriftlig form.

4.13. Kommittén noterar att det ändrade direktivet inte omfattar några bestämmelser som motsvarar bestämmelserna i regel I/13 i den reviderade STCW-konventionen (genomförande av prov). Kommittén är fast övertygad om att vakthållningsbestämmelserna bör ingå i det ändrade direktivet och att kommissionen bör ta detta tillfälle i akt för att garantera att vakthållning på egen hand under dygnets mörka timmar inte får ske på fartyg som för europeisk flagg eller framförs i europeiska vatten av fartyg som för tredje lands flagg. I sin resolution om säkerhet till sjöss () anmodade Europaparlamentet kommissionen att också sträva i denna riktning.

4.14. Kommittén vill föreslå att innehållet i kapitel 1, punkt 1, i det ändrade direktivets bilaga (hänvisningar till del A och B i STCW-koden) hellre bör innefattas i en artikel i det ändrade direktivet. Kanske i artikel 1, i syfte att skapa en större tydlighet.

Bryssel den 23 april 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT nr C 367, 5.12.1996, s. 1.

() EGT nr L 319, 12.12.1994, s. 28; EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 10.

() Internationell konvention om normer för utbildning, certifiering och vakthållning för sjöfolk.

() EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 47.

() Internationella konventionen för sjösäkerhet.

() EGT nr C 47, 19.2.1996, s. 27.