Förslag RÅDETS BESLUT om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen ("ULT")

(framlagt av kommissionen)

Innehåll

FÖRSTA DELEN: ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR ASSOCIERINGEN AV DE UTOMEUROPEISKA LÄNDERNA OCH TERRITORIERNA MED EG

Kapitel 1: Riktlinjer

Artikel 1 Syfte, mål och principer

Artikel 2 Grundläggande principer

Artikel 3 De minst utvecklade länderna och territorierna

Kapitel 2: Institutionell ram: Trilateralt partnerskap och bilateral förvaltning

Artikel 4 Trilateralt partnerskap

Artikel 5 Gemensamma församlingen AVS-EG

Artikel 6 Bilateral förvaltning

Kapitel 3: Aktörer

Artikel 7 Principer

Artikel 8 De olika aktörerna

Artikel 9 Aktörernas uppgifter

ANDRA DELEN: OMRÅDEN FÖR SAMARBETET MELLAN ULT OCH EG

Artikel 10 Områden

Artikel 11 Produktionssektorer

Artikel 12 Utveckling av handeln

Artikel 13 Handel med tjänster

Artikel 14 Handelsrelaterade områden

Artikel 15 Sociala frågor

Artikel 16 Regionalt samarbete och regional integration

Artikel 17 Kulturellt och socialt samarbete

TREDJE DELEN: INSTRUMENT FÖR SAMARBETET MELLAN EG OCH ULT

Avdelning I. Samarbete för utvecklingsfinansiering

Kapitel 1: Allmänna bestämmelser

Artikel 18 Mål

Artikel 19 Principer

Artikel 20 Riktlinjer

Artikel 21 Tillämpningsområde

Artikel 22 Finansieringsberättigade enheter och organ

Artikel 23 Programplanering och genomförande

Artikel 24 EUF-ULT-kommittén

Kapitel 2: Resurser som ställs till ländernas och territoriernas förfogande

Artikel 25 Finansiellt stöd

Kapitel 3: Stöd till investeringar inom den privata sektorn

Artikel 26 Främjande av investeringar

Artikel 27 Investeringsstöd samt finansiering av investeringar

Kapitel 4: Tilläggsstöd vid fluktuationer i exportinkomster

Artikel 28 Tilläggsstöd

Kapitel 5: Stöd till andra samarbetsaktörer

Artikel 29 Mål och finansiering

Kapitel 6: Stöd till humanitärt bistånd och katastrofbistånd

Artikel 30 Mål och medel

Kapitel 7: Förfaranden för genomförande

Artikel 31 Tekniskt bistånd

Artikel 32 Finansiell kontroll

Kapitel 8: Övergången från tidigare Europeiska utvecklingsfonder till den nionde Europeiska utvecklingsfonden

Artikel 33 Genomförande av tidigare Europeiska utvecklingsfonder och övergångsperiod

Avdelning II: Ekonomiskt samarbete och handelssamarbete

Artikel 34 Mål

Kapitel 1: Regler för handel med varor

Artikel 35 Fritt tillträde för ursprungsprodukter

Artikel 36 Omlastning av produkter som inte har ursprung i ULT men som omsätts fritt där

Artikel 37 Förbud mot kvantitativa begränsningar och åtgärder med motsvarande verkan

Artikel 38 Farligt, ofarligt och radioaktivt avfall

Artikel 39 Åtgärder som skall vidtas av ULT

Artikel 40 Övervakningsklausul

Artikel 41 Skyddsåtgärder

Kapitel 2: Handel med tjänster

Artikel 42 Mål

Artikel 43 Allmänna principer för etablering och tillhandahållande av tjänster

Artikel 44 Senare ändringar

Artikel 45 Sjötransport

Kapitel 3: Handelsrelaterade områden

Artikel 46 Löpande betalningar och kapitalrörelser

Artikel 47 Konkurrenspolitik

Artikel 48 Skydd för immateriella rättigheter

Artikel 49 Standardisering och certifiering

Artikel 50 Handel och miljö

Artikel 51 Handel och arbetsrättsliga normer

Artikel 52 Konsumentpolitik och skydd av konsumenters hälsa

Kapitel 4: Valutafrågor och skattefrågor

Artikel 53 Undantagsbestämmelser på skatteområdet

Artikel 54 Skatte- och tullregler för kontrakt som finansieras av EG

Artikel 55 Beskattning av inkomster från sparande

FJÄRDE DELEN: REGLER SOM SKALL TILLÄMPAS PÅ PERSONER

Artikel 56 Kvalifikationskrav för vissa yrkesgrupper

Artikel 57 Yrkesutbildning

Artikel 58 Gemenskapsprogram som är öppna för ULT

Artikel 59 Euroinfokontaktcenter (EICC)

Artikel 60 Unionsmedborgarskap

FEMTE DELEN: SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 61 Ändrad status

Artikel 62 Översyn

Artikel 63 Ikraftträdande

Artikel 64 Offentliggörande

Bilagor

Bilaga IA // Förteckning över de länder och territorier som avses i artikel 1

Bilaga IB // Förteckning över de utomeuropeiska länder och territorier som betraktas som minst utvecklade och som avses i artikel 3.3

Bilaga IIA // Gemenskapens finansiella stöd: 9:e EUF

Bilaga IIB // Gemenskapens finansiella stöd: Europeiska investeringsbanken (EIB) - Lån ur bankens egna medel

Bilaga IIC // Gemenskapens finansiella stöd: Det av EIB förvaltade investeringsanslaget

Bilaga IID // Gemenskapens finansiella stöd: Tilläggsstöd vid kortvariga fluktuationer i exportinkomster

Bilaga IIE // Gemenskapens finansiella stöd: Budgetstöd till utvecklingsländerna

Bilaga IIF // Gemenskapens finansiella stöd: Gemenskapsprogram som är öppna för de utomeuropeiska länderna och territorierna

Bilaga III // Om definition av begreppet "ursprungsprodukter" och om metoder för administrativt samarbete

Bilaga 1 till BILAGA III // Inledande anmärkningar till förteckningen i bilaga 2 till BILAGA III

Bilaga 2 till BILAGA III // Förteckning över den bearbetning eller behandling av icke-ursprungsmaterial som krävs för att den tillverkade produkten skall få ursprungsstatus

Bilaga 3 till BILAGA III // Formulär för varucertifikat EUR.1

Bilaga 4 till BILAGA III // Fakturadeklaration

Bilaga 5A till BILAGA III // Leverantörsdeklaration för produkter som har förmånsursprungsstatus

Bilaga 5 B till BILAGA III // Leverantörsdeklaration för produkter som inte har förmånsursprungsstatus

Bilaga 6 till BILAGA III // Informationscertifikat

Bilaga 7 till BILAGA III // Formulär för ansökan om undantag

Bilaga IV // Villkor för införsel till gemenskapen av produkter som inte har sit ursprung i ett utomeuropeiskt land eller territorium men befinner sig I fri omsättning i det utomeuropeiska landet eller territoriet, och metoder för administrativt samarbete

Bilaga 1 till BILAGA IV // Formulär för omlastningscertifikat EXP.1

Bilaga V // Transport av farligt avfall och radioaktivt avfall

Bilaga VI // Euroinfokontakcentrer (EICC)

MOTIVERING

ULT 2000

Förslag till rådets beslut "ULT"

1. bakgrund

Rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen [1], ändrat genom beslut 97/803/EG av den 24 november 1997 [2] och förlängt genom beslut 2000/169/EG av den 28 februari 2000 [3], gäller till och med den 28 februari 2001.

[1] EGT L 263, 19,9,1991, s. 1.

[2] EGT L 329, 29.1.1997, s. 50.

[3] EGT L 55, 29.2.2000, s. 67.

Det förslag till beslut som här bifogas är avsett att ersätta det ovannämnda beslutet från och med den 1 mars 2001.

Huvudlinjerna för detta beslut drogs upp redan i den förklaring nr 36 om utomeuropeiska länder och territorier som genom regeringskonferensen bifogades slutakten till Amsterdamfördraget. Där jämförs utvecklingen i gemenskapen och de utomeuropeiska länderna och territorierna (nedan även kallade "ULT" eller "länderna och territorierna") sedan 1957, och rådet uppmanas "att, i enlighet med artikel 136 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, före februari år 2000 göra en översyn av associeringsordningen, med fyra mål i sikte nämligen

- att på ett effektivare sätt främja den ekonomiska och sociala utvecklingen av ULT,

- att utveckla de ekonomiska förbindelserna mellan ULT och Europeiska unionen,

- att i större utsträckning beakta de enskilda ULT:s olikheter och särdrag, bland annat när det gäller etableringsfriheten,

- att säkerställa att finansieringsorganets effektivitet förbättras".

Mot bakgrund av denna förklaring är det föreliggande förslaget grundat på framför allt följande texter och arbeten:

-Den resolution som antogs enhälligt av Europaparlamentet den 11 februari 1999 på grundval av ett initiativbetänkande från utskottet för utveckling och samarbete.

-I kommissionens meddelande KOM (1999) 163 slutlig av den 20 maj 1999 om reflektioner kring ställningen för de utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med EG och riktlinjer för "ULT 2000", i vilket kommissionen beskriver länderna och territorierna och deras status med avseende på gemenskapsrätten, diskuteras den grundläggande frågan om associering av dessa länder och territorier med EG och presenteras riktlinjer inför år 2000.

-Samråd med de fyra länder till vilka de tjugo länderna och territorierna är knutna.

-I synnerhet det omfattande samråd som hölls i Bryssel den 29-30 april 1999 med de högsta myndigheterna i de tjugo länderna och territorierna, inom ramen för partnerskapet mellan kommissionen, berörd medlemsstat och landet eller territoriet.

2. Uppläggning

Förslaget grundar sig, i fråga om vissa tankar och formuleringar, på texten till avtalet mellan EG och Sydafrika och till Cotonou-avtalet med AVS-staterna.

Liksom i Cotonou-avtalet är texten koncentrerad (67 artiklar i stället för 242 i rådets förra beslut), medan många bestämmelser i stället utvecklas närmare i bilagorna.

3. Beslutets struktur

Textens struktur är enkel och uppdelad i fem delar:

I. Första delen: Allmänna bestämmelser

Efter en sammanfattning av de principer och mål som anges i fördragets fjärde del (artiklarna 182-187), läggs tonvikten på olikheterna mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna och särskilt på situationen i de minst utvecklade länderna och territorierna.

Vidare erinras om institutionerna i det trilaterala partnerskapet, vid vilka länderna och territorierna fäster stort avseende.

II. Andra delen: Samarbetsområden

Nytt här är att samarbetet för utvecklingsfinansiering (liksom i Cotonou-avtalet) även omfattar handel med tjänster och handelsrelaterade områden, i syfte att underlätta länderna och territoriernas anpassning till förändringarna i världsekonomin.

III. Tredje delen: Samarbetsinstrument

A. - Avdelning I. Samarbete för utvecklingsfinansiering

De globala beloppen har genom det interna avtalet rörande den nionde Europeiska utvecklingsfonden fastställts på samma gång som medlen från denna fond för AVS.

Fyra typer av resurser :

-Programanslag (för ULT och för regionalt samarbete).

-Investeringsanslag.

-Tilläggsstöd vid fluktuationer i exportinkomsterna, katastrofbistånd och flyktingstöd, kompletterande medelsanvisningar till de bäst presterande utomeuropeiska länderna och territorierna (= Cotonou).

-Lån ur Europeiska investeringsbankens (EIB) egna medel.

Slutligen nämns uttryckligen en femte resurs (ur budgeten), nämligen rätten att omfattas när det gäller generella åtgärder som finansieras från budgetposter som är tillgängliga för utvecklingsländerna (katastrofbistånd, aids, osv.).

Europaparlamentet (11 februari 1999) och ULT med stöd av sina medlemsländer (30 april 1999) har uttryckt önskemål om

-en särskild fond för ULT i budgeten,

-en förvaltning av samma typ som den som tillämpas för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).

Eftersom budgetplanen för perioden 2000-2006 redan är fastställd, kan lösningen med en särskild ULT-fond inte förverkligas före 2007.

Däremot föreslås redan nu ett ERUF-inspirerat förfarande för genomförande av programanslaget (nionde Europeiska utvecklingsfonden), vilket innebär en stor förändring.

1. Denna nyhet beror framför allt på att man har beaktat de mycket kritiska synpunkter som framfördes vid partnerskapssammanträdet i april 1999 när det gällde genomförandet av tidigare associeringsbeslut. De nya "tillvägagångssätten", som inspirerats av ERUF-förfarandena, kommer att göras till föremål för en rad särskilda föranstaltningar för genomförande av "ULT"-beslutet, för vilka de principiella riktlinjerna fastställs genom det här förslaget. Dessa genomförandeåtgärder bör särskilt beakta den omstrukturering av Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser inom kommissionen som för närvarande pågår.

Denna ansats grundar sig på principerna om partnerskap, komplementaritet och subsidiaritet:

-Den genomförs på grundval av de mål, strategier och prioriteringar för utvecklingen som fastställs av de behöriga myndigheterna i de utomeuropeiska länderna och territorierna.

-Den är flexibel och anpassad till situationen i varje land eller territorium.

De behöriga myndigheterna i länderna och territorierna skall utarbeta ett förslag till samlat programplaneringsdokument (SPD) och överlämna det till kommissionen. Sedan samrådsförfarandena genomförts skall det samlade programplaneringsdokumentet antas genom ett enda finansieringsbeslut av den särskilda EUF-ULT-kommittén.

Ansvaret för genomförandet av det samlade programplaneringsdokumentet vilar på det berörda landet eller territoriet. Allmänna genomförandebestämmelser skall fastställas av kommissionen och bifogas varje samlat programplaneringsdokument.

För att gemenskapsinsatsens effektivitet skall kunna bedömas föreskrivs en rad granskningar och utvärderingar i förväg, efter halva tiden och i efterhand. Det är i första hand det berörda landet eller territoriet som skall ansvara för den finansiella kontrollen av insatsen, men kommissionen har möjlighet att använda tvångsmedel om det berörda landet eller territoriet inte klarar den uppgiften.

2. Den metod som föreslås innebär vidare att följande två nyheter införs :

-Ett återbetalningspliktigt stöd från en stödform med beteckningen "investeringsanslaget" för att främja ekonomiskt livskraftiga företag, huvudsakligen inom den privata sektorn, men även företag inom den offentliga sektorn som stöder utvecklingen inom den privata sektorn.

-Ett tilläggsstöd vid fluktuationer i exportinkomsterna. Stödet utgår om vissa villkor samtidigt är uppfyllda.

B. - Avdelning II. Ekonomiskt samarbete och handelssamarbete

Handel med varor och tjänster, handelsrelaterade områden.

1. I fråga om produkter föreslås i huvudsak följande:

a) Liksom sedan 1991, fullständigt fritt tillträde till EG-marknaden (till skillnad från vad som gäller för AVS-staterna) för produkter med ursprung i ULT, bortsett från de särskilda bestämmelser som gäller för två särskilt känsliga sektorer inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (ris och socker).

Detta är unikt bland alla gemenskapens avtal. Ursprungskumulationen mellan AVS och ULT har därmed fått stor betydelse, eftersom den omfattar två olika system för marknadstillträde, vilket har lett till att AVS-produkter har införts via ULT. Den princip om begränsad ursprungskumulation som rådet efter långa diskussioner beslutade om i slutet av 1997 för två känsliga produkter (ris och socker) har därför bibehållits. Dessutom föreslås att man inom den begränsade mängden ris (160 000 ton) reserverar en viss kvot för de minst utvecklade utomeuropeiska länderna och territorierna och att en tullkvot öppnas för smör.

Genom dessa ändringar tas hänsyn till de erfarenheter som vunnits sedan beslut 91/482/EEG antogs. Det har i själva verket visat sig svårt att upprätthålla en balanserad avvägning mellan principen om fritt tillträde till gemenskapens marknad för produkter från de utomeuropeiska länderna och territorierna, å ena sidan, och målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, å andra sidan. I vissa fall har kommissionen och rådet nödgats införa skyddsåtgärder, vilket i sin tur lett till ett stort antal överklaganden hos domstolen eller förstainstansrätten (mer än 30 mål hittills).

Enligt kommissionens mening skulle en långsiktig lösning på problemet kunna vara att man i stället för att hålla fast vid ett system som på förhand är helt fritt, men som är behäftat med det osäkerhetsmomentet att exceptionella skyddsåtgärder kan komma att vidtas, beviljar tillträde till marknaden på vissa i förväg fastställda villkor. En sådan ansats skulle framför allt innebära att aktörerna garanteras stabilitet och förutsägbarhet när det gäller villkoren för marknadstillträde.

Än så länge kan ULT bibehålla sina tullar (icke diskriminerande och enligt regeln om mest gynnad nationsbehandling, utom vad gäller övriga utvecklingsländer). Detta skulle kunna bli föremål för gemensamma överväganden i samband med de förhandlingar om upprättande av regionala frihandelsavtal som förutses i Cotonou-avtalet, särskilt med avseende på förbindelserna mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna och vissa av gemenskapens yttersta randområden.

b) Förutom den begränsning av kumulationen som beslöts 1997 har ursprungsreglerna inte ändrats sedan 1985. I enlighet med vad Europeiska rådet föreslog vid sitt möte i Essen genomförs en allmän harmonisering av reglerna om ursprung som medför förmånsbehandling. Det rör sig huvudsakligen om en ny, förenklad uppställning och en modernisering till följd av den tekniska utvecklingen.

I ett fåtal fall innebär de föreslagna ändringarna förenklingar (deklaration på fakturan gäller som ursprungsbevis), men även vissa skärpningar (minsta bearbetning och behandling) i syfte att gynna aktörer som faktiskt bidrar till den lokala utvecklingen.

Minsta bearbetning och behandling ger inte ULT-ursprung och undantas dessutom från kumulationen. Med beaktande av målen avseende lokal utveckling och harmonisering av ursprungsregler aktualiseras och kompletteras förteckningen över vad som räknas som minsta bearbetning och behandling.

Slutligen föreslås att även förfarandet för teknisk uppdatering av ursprungsreglerna anpassas till det förfarande som i tullkodexen fastställts för andra förmånsordningar.

c) Vidare beviljas fritt tillträde till EG-marknaden för icke- ursprungsprodukter som övergått i fri omsättning i ULT, efter uppbörd på plats av EG-tullar (förfarandet är sedan 1991 känt som omlastning eller "transhipment").

Detta är en form av utvecklingshjälp som infördes 1991. Den är unik för de utomeuropeiska länderna och territorierna och innebär att det sker en budgetöverföring till förmån för ländernas eller territoriernas budget (utebliven inkomst i EG-budgeten). Vissa länder och territorier har dock misstänkts för att återbetala en del av tullen till aktören eller ge denne transportbidrag för att kompensera det geografiska avståndet till EU-marknaden. Därför har en klausul om "statligt stöd" lagts till, enligt vilken kommissionen, efter yttrande från en kommitté, undantagsvis på begäran av de utomeuropeiska länderna och territorierna kan tillåta statligt stöd eller stöd från landet eller territoriet.

2. När det gäller handel med tjänster är huvudpunkten, förutom det som redan nämnts i samband med samarbetet för utvecklingsfinansiering, reglerna för etablering och för tillhandahållande av tjänster:

-Gemenskapen får inte diskriminera mellan utomeuropeiska länder och territorier.

-De utomeuropeiska länderna och territorierna får inte diskriminera mellan medlemsstater.

-De utomeuropeiska länderna och territorierna får ge sina invånare företräde. Bestämmelsen om föregående godkännande från kommissionen är struken. Denna mycket efterlängtade princip kan ses som en naturlig följd av ländernas och territoriernas rätt att bibehålla tullar på EG-produkter.

Liksom tidigare får gemenskapen inte tillämpa diskriminering mot medborgare och företag från de utomeuropeiska länderna och territorierna på sin marknad, nu med tillägget att denna "nationella behandling" endast beviljas länderna och territorierna inom ramen för de åtaganden som gjorts inom GATS. Detta görs för att undvika att gemenskapen skall tvingas utvidga denna mycket förmånliga behandling till alla sektorer och till alla WTO-medlemmar. För att även göra det möjligt för de länder och territorier som gjort åtaganden inom GATS att undvika att ställas inför samma krav, förklaras uttryckligen att förbudet mot diskriminering av bolag, medborgare och företag från EG på de utomeuropeiska ländernas och territoriernas marknader inte skall påverka sådana eventuella GATS-åtaganden.

När det gäller handel med tjänster skulle dessa nya hänvisningar till GATS göra beslutet förenligt med WTO-reglerna. En avvikelse i viss mån sker visserligen därigenom från principen om icke-diskriminering i fördraget (artikel 183.5), men enligt samma artikel i fördraget skall denna princip tillämpas med förbehåll för särskilda bestämmelser som antagits av rådet. Rådet har emellertid redan godkänt undantag från principen om icke-diskriminering till förmån för de utomeuropeiska länderna och territorierna, och tillåtit dem att gynna sina egna medborgare (se tredje strecksatsen ovan).

I fråga om handel med varor föreskrivs i fördraget att tullar skall avskaffas i förbindelserna mellan ULT och EG, med samtidigt tillåts de utomeuropeiska länderna och territorierna att uppbära de tullar som är nödvändiga för deras utveckling och industrialisering eller som har till syfte att öka statsinkomsterna.

Frågan om associeringens förenlighet med WTO-reglerna är av särskilt intresse, eftersom gemenskapen dels har bekräftat sin solidaritet med de utomeuropeiska länderna och territorierna, dels framhållit den vikt gemenskapen fäster vid de åtaganden som gjorts inom ramen för WTO. Frågan måste alltså granskas utifrån båda dessa perspektiv.

Även om de utomeuropeiska länderna och territorierna skulle kunna avstå från att uppbära de tullar de har rätt till enligt fördraget, är det inte lämpligt att utan vidare införa ömsesidighet inom ramen för detta förslag. Ur politisk synvinkel, om än inte rättslig (jmf. domstolens domar) kan de utomeuropeiska länderna och territorierna göra anspråk på en minst lika förmånlig behandling som AVS-staterna. Med tanke på att alla de utomeuropeiska länderna och territorierna dessutom är små sårbara öar, är det lämpligt att vänta till slutet av den förberedande perioden enligt Cotonou-avtalet innan man tar itu med frågan om ömsesidighet i handelsförbindelserna mellan ULT och EG.

Vid en sådan översyn bör utvecklingen av handelsordningen mellan EG och AVS beaktas. Ett inlemmande i de framtida avtalen om ekonomiskt partnerskap mellan AVS-stater och EG skulle kunna vara en möjlighet för en del av de utomeuropeiska länderna och territorierna, men långt ifrån för alla. Denna möjlighet skulle dock kräva en ändring av beslutet.

IV. Fjärde delen: Enskilda personers rättigheter

Här rör det sig om dels angelägenheter som är specifika för de utomeuropeiska länderna och territorierna och som är en följd av olika rättsfall, dels "interna" områden som öppnades för medborgare i de utomeuropeiska länderna och territorierna redan 1991, såsom vissa gemenskapsprogram (t.ex. : Erasmus - Sokrates), euroinfokontaktcenter, unionsmedborgarskap för de invånare som åtnjuter fullt medborgarskap i en medlemsstat, osv.

V. Femte delen: Slutbestämmelser

Med hänsyn till de betydande ändringar när det gäller associeringen som kan förväntas från och med 2006 på grund av övergången till finansiering över budgeten, liksom till de förändringar vid ungefär samma tidpunkt som kan förutses med anknytning till de förväntade förhandlingarna om frihandelsavtal mellan EG och AVS, föreslås att beslutet skall gälla fram till och med den 31 december 2007, den tidpunkt när den nionde EUF upphör att gälla.

Slutligen har en översynsklausul lagts till för att på förhand fastställa att reglerna om handel och tjänster på sikt skall fås att överensstämma med WTO-reglerna (jmf. III ovan).

Med anledning av ovanstående föreslår kommissionen att rådet antar det bifogade beslutet.

Förslag RÅDETS BESLUT om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen ("ULT")

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, nedan kallat "fördraget", särskilt artikel 187 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [4], och

[4] ...

av följande skäl:

(1) 1. Rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 rörande associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna (nedan även kallade "ULT" eller "länderna och territorierna") med Europeiska ekonomiska gemenskapen [5], ändrat genom rådets beslut 97/803/EG av den 24 november 1997 [6] och förlängt genom beslut 2000/169/EG av den 25 februari 2000 [7] är giltigt fram till och med den 28 februari 2001. I artikel 240.4 i beslutet föreskrivs att rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen skall fastställa de föreskrifter som skall gälla för den efterföljande tillämpningen av de principer som anges i artiklarna 182-186 i fördraget.

[5] EGT L 263, 19.9.1991, s. 1.

[6] EGT L 329, 29.11.1997, s. 50.

[7] EGT L 55, 29.2.2000, s. 67.

(2) 2. I förklaring 36 om utomeuropeiska länder och territorier, vilken bifogats Amsterdamkonferensens slutakt, uppmanas rådet att på grundval av artikel 187 i fördraget göra en översyn av associeringsordningen för ULT, med fyra mål i sikte, nämligen

-att på ett effektivare sätt främja den ekonomiska och sociala utvecklingen av ULT,

-att utveckla de ekonomiska förbindelserna mellan ULT och Europeiska unionen,

-att i större utsträckning beakta de enskilda ULT:s olikheter och särdrag, bland annat när det gäller etableringsfriheten,

-att säkerställa att finansieringsorganets effektivitet förbättras.

(3) 3. Europaparlamentet antog den 11 februari 1999 en resolution om förbindelserna mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT), AVS-länderna och regionerna i gemenskapens yttersta randområden [8] på grundval av ett betänkande från utskottet för utveckling och samarbete [9].

[8] EP 276.723.

[9] EP 228.210 av den 1 december 1998.

(4) 4. I sitt meddelande av den 20 maj 1999 "Reflektioner kring ställningen för de utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med EG och riktlinjer för 'ULT 2000'" [10], har kommissionen analyserat vad som kännetecknat associeringen av dessa länder och territorier med EG sedan 1957 och hur denna associering utvecklats, erinrat om de grundläggande principerna och de aktuella villkoren för associeringen och dragit upp olika alternativ till riktlinjer för associeringen för perioden från och med den 1 mars 2000.

[10] KOM(1999) 163 slutlig av den 20 maj 1999, volymerna I och II.

(5) 5. I enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i beslut 91/482/EEG har de behöriga myndigheterna i de utomeuropeiska länderna och territorierna, bland annat i samband med ett partnerskapssammanträde den 29 och 30 april 1999 med kommissionen, de fyra medlemsstater till vilka de utomeuropeiska länderna och territorierna är knutna och de 20 berörda länderna och territorierna, meddelat kommissionen vilka ändringar eller kompletteringar de önskar inför framtiden.

(6) 6. I artikel 182 andra stycket i fördraget anges två syften med associeringen mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna och gemenskapen, nämligen dels att "främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i dessa länder", dels att "upprätta nära ekonomiska förbindelser mellan dem och gemenskapen som helhet".

(7) 7. I artikel 182 tredje stycket i fördraget anges också att denna associering skall "i första hand främja invånarnas intressen och välstånd för att på så sätt föra dem mot den ekonomiska, sociala och kulturella utveckling som de eftersträvar".

(8) 8. I artikel 183 i fördraget räknas målen för associeringen upp, vilka i huvudsak gäller handel, medlemsstaternas finansiella stöd till utvecklingen av länderna och territorierna samt individens rättigheter.

(9) 9. De utomeuropeiska länderna och territorierna är inte länder utanför gemenskapen, men de är inte heller en del av den inre marknaden och skall när det gäller handel uppfylla de krav som fastställts i fråga om tredje land, bland annat i fråga om ursprungsregler, sanitära och fytosanitära regler och skyddsåtgärder, vilket bekräftats av Europeiska gemenskapernas domstol.

(10) 10. När rådet beslutar om bestämmelser enligt artikel 187 i fördraget skall det i allmänhet samtidigt ta hänsyn till de principer som anges i fjärde delen i fördraget och andra principer i gemenskapsrätten [11]. Dessutom måste det ta hänsyn till erfarenheterna från tillämpningen av den handelsordning som föreskrivs i beslut 91/482/EEG.

[11] Domstolens dom av den 8 februari 2000, mål C-17/98, domskäl 38.

(11) 11. Denna handelsordning - som innefattar både regler om tullfritt tillträde till gemenskapen för produkter med ursprung i ULT och ursprungsregler som medger ursprungskumulation med produkter med ursprung i AVS-staterna, vilka omfattas av en annan ordning, och i gemenskapen - vållar eller riskerar att vålla allvarliga störningar på vissa marknader som enligt den gemensamma jordbrukspolitiken omfattas av en gemensam organisation av marknaden, särskilt dem för ris och socker. Sådana störningar har vid flera tillfällen föranlett kommissionen och rådet att vidta skyddsåtgärder.

(12) 12. När det gäller rissektorn har de ändringar som infördes vid revideringen av beslutet efter halva giltighetstiden [12], och som innebär att möjligheten till ursprungskumulation begränsats, medfört att man för produkter med ursprung i ULT kunnat behålla ett tillträde till gemenskapens marknad som är förenligt med målet om jämvikt på denna marknad.

[12] Rådets beslut 97/803/EG (EGT L 329, 29.11.1997, s. 50).

(13) 13. Ländernas och territoriernas export till gemenskapen av produkter som framställts av socker med ursprung i AVS-staterna eller gemenskapen har däremot avsett en marknad där det finns ett betydande överskott, vilket lett till en mera betydande minskning av gemenskapsproducenternas kvoter och, följaktligen, av deras garanterade inkomster.

(14) 14. Överskottssituationen på marknaden innebär att all ytterligare import medför störningar på marknaden och får konsekvenser för gemenskapsproducenterna och gemenskapens budget. För övrigt är det inte möjligt att förutse när denna situation kan lindras och ytterligare import bli möjlig utan risk för störningar.

(15) 15. Denna export av produkter som genomgått mindre bearbetning eller behandling vilken tillför ett ringa mervärde men för närvarande räcker till för att inom sockersektorn ge produkterna status som produkter med ursprung i ULT, kan för övrigt inte bidra i mer än ringa utsträckning till dessa länders och territoriers utveckling, vilken med all säkerhet inte står i proportion till de störningar som denna export vållar för de berörda sektorerna i gemenskapen.

(16) 16. Av dessa skäl är det nödvändigt att anta ursprungsregler som innebär att ursprunget för socker inte kan kumuleras mellan AVS-staterna, ULT och gemenskapen.

(17) 17. Det bör föreskrivas att sådana gemenskapsprodukter för vilka bidrag ges för att främja exporten av dem till länder utanför gemenskapen inte kan återimporteras med hjälp av förfarandet för ursprungskumulation.

(18) 18. Alla de ursprungsregler som gäller för de utomeuropeiska länderna och territorierna bör vidare moderniseras i syfte att beakta tekniska framsteg och gemenskapens strategi för harmonisering av dessa regler, vilket ligger i de berörda ekonomiska aktörernas och offentliga förvaltningarnas intresse. I samma syfte är det nödvändigt att förenkla förfarandet så att det i framtiden blir lättare att göra nödvändiga tekniska anpassningar av dessa regler.

(19) 19. De utomeuropeiska länderna och territorierna utgör inte en del av gemenskapens territorium, och sekundärrätten till fördraget är därmed inte, utom i de fall detta uttryckligen anges, tillämplig på dessa länder och territorier. Däremot skall medborgarna i och produkter från de utomeuropeiska länderna och territorierna inom gemenskapen följa gällande gemenskapsregler.

(20) 20. Medborgarna i de utomeuropeiska länderna och territorierna är i allmänhet medborgare i unionen och skall därför omfattas av de fördelar och förpliktelser som detta medborgarskap innebär, utom i de fall särskilda bestämmelser fastställts beträffande dem.

(21) 21. För att samarbetet skall kunna effektiviseras och förenklas och som ett erkännande av förvaltningsförmågan hos myndigheterna i dessa länder och territorier finns det skäl att genom tillämpning av förfaranden vilka har bestämmelserna för strukturfonderna som förebild införa en högre grad av gemensam förvaltning av de finansiella resurser som tilldelas länderna och territorierna.

(22) 22. Dessa förfaranden bör i detta syfte bl.a. innebära att de utomeuropeiska länderna och territorierna får huvudansvaret för programplanering och genomförande av samarbetet, vilket i huvudsak kommer att ske i enlighet med dessa länders och territoriers territoriella bestämmelser. Samtidigt bör det bekräftas att gemenskapen, i synnerhet kommissionen, skall stödja uppföljningen, utvärderingen och granskningen av programplanerade åtgärder.

(23) 23. Den globala utvecklingen går mot en allt större liberalisering av handeln och detta berör såväl gemenskapen, som är de utomeuropeiska ländernas och territoriernas viktigaste handelspartner, som dessa länders och territoriers AVS-grannar och andra ekonomiska partner. Tullnivåerna spelar en allt mindre roll när det gäller marknadstillträde, medan handeln med tjänster och tjänsterelaterade områden får en allt större betydelse i förbindelserna mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna och deras ekonomiska partner. Det finns därför skäl att, samtidigt som den gällande handelsordningen bibehålls i sina huvuddrag, främja dessa förbindelser och underlätta en gradvis integrering av de länder och territorier som så önskar i den regionala ekonomin och i världsekonomin genom att hjälpa dem att stärka sin förmåga att verka inom alla dessa nya områden.

(24) 24. Detta beslut bör inte påverka de åtaganden som gjorts av vissa utomeuropeiska länder och territorier eller på deras vägnar inom ramen för WTO. Den stora vikt som rådet fäster vid de åtaganden som gjorts inom ramen för WTO och vid konsekvens mellan dessa åtaganden och detta beslut bör också beaktas.

(25) 25. Enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter bör de åtgärder som behövs för genomförandet av detta beslut antas enligt förvaltningsförfarandet i artikel 4 i nämnda beslut. Eftersom det i detta fall rör sig om att genomföra den nionde Europeiska utvecklingsfonden bör röstvikterna och majoriteten fastställas enligt artikel 21 i det interna avtal vilket ingåtts mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapens bistånd inom ramen för finansprotokollet till partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig [13], nedan kallat "det interna avtalet".

[13] Dok. 10688/00 AVS 114 slutlig. 313 ULT 21 - EGT L ..., .... s. ..

(26) 26. De åtgärder som krävs för att genomföra artikel 27 andra stycket bör antas enligt det rådgivande förfarande som föreskrivs i artikel 3 i beslut 1999/468/EG.

(27) 27. De åtgärder som krävs för att genomföra bilaga III bör antas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 249 i förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen [14].

[14] EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

(28) 28. I enlighet med rådets beslut 1999/95/EG av den 31 december 1998 [15] skall euron vara valuta för Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte.

[15] EGT L 30, 4.2.1999.

(29) 29. Samtliga ovanstående överväganden motiverar en nyskapande ansats från rådets sida vilken måste präglas både av konsekvens och av anpassning till de olika förutsättningar som gäller. En ny associeringsstatus med beteckningen "ULT" kan utgöra denna ansats.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

FÖRSTA DELEN

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR ASSOCIERINGEN AV DE UTOMEUROPEISKA LÄNDERNA OCH TERRITORIERNA MED EG

Kapitel 1

Riktlinjer

Artikel 1

Syfte, mål och principer

1. Syftet med de utomeuropeiska ländernas och territoriernas associering med EG skall vara det som anges i artikel 182 i fördraget, nämligen att främja den ekonomiska och sociala utvecklingen i dessa länder och territorier samt att upprätta nära ekonomiska förbindelser mellan dem och gemenskapen som helhet.

Associeringen skall ha de mål som fastställs i artikel 183 i fördraget, följa de principer som räknas upp i artiklarna 184-188 i detta och vara inriktad på minskning och, på sikt, avskaffande av fattigdom, på en hållbar utveckling och på en gradvis integrering i den regionala ekonomin och i världsekonomin.

2. Associeringen gäller de utomeuropeiska länder och territorier som förtecknas i bilaga I A.

3. I enlighet med artikel 188 i fördraget skall detta beslut tillämpas beträffande Grönland, om inte annat följer av de särskilda bestämmelser som fastställs i det protokoll om en särskild ordning för Grönland som fogats till fördraget.

Artikel 2

Grundläggande principer

1. Associeringen av de utomeuropeiska länderna och territorierna med EG skall grundas på principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen. Dessa principer, på vilka unionen bygger i enlighet med artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen, är gemensamma för medlemsstaterna och för de länder och territorier som är knutna till dem.

2. Inom ramen för de befogenheter som gemenskapen ges genom fördraget skall de åtgärder som rådet på grundval av artikel 13 i fördraget beslutar om för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning äga motsvarande tillämpning vad gäller de utomeuropeiska länderna och territorierna och de samarbetsområden som anges i detta beslut.

3. De medlemsstater till vilka de utomeuropeiska länderna och territorierna är knutna skall ansvara för att de principer som avses i punkterna 1-3 ovan respekteras inom deras territorier.

4. Medlemsstaterna skall dessutom samarbeta med kommissionen för att säkerställa att gemenskapens medel används enligt principen om sund ekonomisk förvaltning.

Artikel 3

De minst utvecklade länderna och territorierna

1. Gemenskapen skall bevilja de minst utvecklade utomeuropeiska länderna och territorierna och de utomeuropeiska länder och territorier som inte kan omfattas av det regionala samarbete och den regionala integration som avses i artikel 16 en särskild behandling.

2. För att dessa svårigheter skall kunna avhjälpas skall samarbetet för utvecklingsfinansiering bland annat omfatta en särskild behandling vid bestämningen av de finansiella resursernas omfattning och av de villkor som skall vara knutna till dessa medel, för att göra det möjligt för de minst utvecklade länderna och territorierna att övervinna strukturella hinder och andra utvecklingshinder. Särskild vikt skall inom ramen för kampen mot fattigdomen läggas vid förbättring av levnadsvillkoren för de minst gynnade befolkningsgrupperna.

3. De utomeuropeiska länder och territorier som betraktas som de minst utvecklade inom ramen för detta beslut är förtecknade i bilaga I B. Denna förteckning skall ändras av rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen om den ekonomiska situationen i ett land eller territorium skulle förändras väsentligt och varaktigt till den grad att landet måste inkluderas i kategorin minst utvecklade utomeuropeiska länder och territorier eller, tvärtom, att det inte längre kan motiveras att landet ingår i den kategorin.

Kapitel 2

Institutionell ram

Trilateralt partnerskap och bilateral förvaltning

Artikel 4

Trilateralt partnerskap

1. För att göra det möjligt för myndigheterna i länderna och territorierna att till fullo delta i förverkligandet av principerna för associeringen av dessa länder och territorier med EG, med beaktande av de befogenheter som tillkommer de berörda medlemsstaternas centrala myndigheter, skall associeringen bygga på ett samrådsförfarande, som grundas på principen om partnerskap mellan kommissionen, medlemsstaten och ifrågavarande land eller territorium.

Detta trilaterala samråd kallas nedan "partnerskapet".

2. Partnerskapet skall omfatta alla principiella problem som kan uppstå i förbindelserna mellan de utomeuropeiska länderna och territorierna och gemenskapen.

3. För detta ändamål skall följande organ inrättas:

a) Arbetsgrupper för associeringen av länderna och territorierna, vilka skall vara av rådgivande karaktär och vara sammansatta av de tre parter som anges ovan. De kan sammankallas på begäran av en av de tre parterna, på grundval antingen av länder och territorier inom ett och samma geografiska område eller av grupp av länder eller territorier som är knutna till en och samma medlemsstat.

Sådana grupper kan också inrättas som tillfälliga organ med den sammansättning som lämpar sig bäst för att behandla särskilda problem.

b) Ett forum för dialog mellan ULT och EU, nedan kallat "ULT-forum", skall årligen äga rum med deltagande av myndigheterna i de utomeuropeiska länderna och territorierna, företrädare för de medlemsstater till vilka länderna och territorierna är knutna och kommissionen.

De övriga medlemsstaterna skall hållas underrättade om det arbete som bedrivs under ULT-forumets årliga sammanträde. Information skall ges

-på förhand, genom att kommissionen sänder ut dagordningen för detta arbete, och

-i efterhand, genom en rapport från kommissionen om detta arbete.

Företrädare för dessa medlemsstater får där så är lämpligt delta vid sammanträdet om någon av punkterna på dagordningen är av särskilt intresse för dem.

4. Kommissionen skall svara för ordförandeskapet i och tillhandahålla sekretariat för arbetsgrupperna och ULT-forum.

En företrädare för Europeiska investeringsbanken, nedan kallad "banken", skall delta i sammanträdena i de fall frågor som faller inom bankens intresseområde är upptagna på dagordningen.

5. Arbetsgruppernas och ULT-forumets synpunkter och ställningstaganden skall i förekommande fall utgöra grundval för beslut av kommissionen, inom ramen för dess befogenheter, eller för förslag från kommissionen till rådet med syfte att på grundval av artikel 187 i fördraget införa nya moment i associeringen av länderna och territorierna med EG eller vidta ändringar i associeringen.

Artikel 5

Gemensamma församlingen AVS-EG

De behöriga myndigheterna i länderna och territorierna skall informeras om dagordningen för den gemensamma församlingen AVS-EG och om de resolutioner och rekommendationer som denna församling antar.

På begäran av dessa myndigheter skall den gemensamma församlingen när så är lämpligt låta parlamentsledamöter från länderna och territorierna delta som observatörer vid dess plenarsessioner som äger rum två gånger om året.

Artikel 6

Bilateral förvaltning

Den löpande förvaltningen av detta beslut skall ombesörjas på bilateral grundval av kommissionen och de behöriga myndigheterna i länderna och territorierna, särskilt i fråga om samarbetet för utvecklingsfinansiering och samarbetet när det gäller handel och tjänster.

De medlemsstater till vilka länderna och territorierna är knutna skall inom tre månader efter det att detta beslut träder i kraft meddela kommissionen vilka de behöriga - nationella eller lokala - myndigheter är som avses i detta besluts olika artiklar.

Kapitel 3

Aktörer

Artikel 7

Principer

1. Myndigheterna i länderna och territorierna skall vara huvudansvariga för fastställande av utvecklingsstrategierna och, tillsammans med gemenskapen och den medlemsstat till vilken landet eller territoriet är knutet, för upprättande av samarbetsprogrammen.

2. Gemenskapen erkänner att lokala offentliga och privata aktörer på ett avgörande sätt bidrar till uppfyllandet av de mål som anges i artikel 183 i fördraget.

3. Parterna skall vid genomförandet av dessa riktlinjer låta sig vägledas av principerna om öppenhet, subsidiaritet och strävan efter effektivitet.

Artikel 8

De olika aktörerna

1. Bland utvecklingsaktörerna skall bland annat ingå

-myndigheterna i de utomeuropeiska länderna och territorierna,

-lokala offentliga myndigheter i de utomeuropeiska länderna och territorierna,

-det civila samhället, samhälls- och näringslivsorganisationer, fackföreningar, tillhandahållare av allmänna tjänster samt lokala, nationella eller internationella icke-statliga organisationer.

2. De icke-statliga aktörerna skall erkännas på grundval av i vad mån deras verksamhet svarar mot befolkningens behov, deras särskilda kompetens samt graden av demokrati och öppenhet i deras organisation och förvaltning.

3. De icke-statliga aktörerna skall väljas ut i samförstånd mellan de behöriga myndigheterna i det berörda landet eller territoriet och gemenskapen, på grundval av vilka frågor som saken gäller samt aktörernas kompetens och verksamhetsområde. Detta urval skall ske för varje land eller territorium för sig i samband med utarbetandet och genomförandet av samarbetsstrategierna.

Artikel 9

Aktörernas uppgifter

Vid genomförandet av de mål som anges i artikel 183 i fördraget får icke-statliga aktörer som valts ut i enlighet med artikel 8.3

-ta del av information och delta i samråd,

-medverka vid utarbetande och genomförande av samarbetsprogram,

-med delegerat ansvar delta i decentraliserat samarbetet, i syfte att understödja den lokala utvecklingsdynamiken.

ANDRA DELEN OMRÅDEN FÖR SAMARBETET MELLAN ULT OCH EG

Artikel 10

Områden

Gemenskapen skall bidra till ländernas och territoriernas utveckling inom de olika områden som anges i denna avdelning, i enlighet med de prioriteringar som fastställts inom ramen för varje lands eller territoriums utvecklingsstrategi eller, där så är lämpligt, i form av regionala åtgärder.

Artikel 11

Produktionssektorer

Sektorspolitik och sektorsstrategier som underlättar tillträdet till produktiva verksamheter och resurser skall stödjas genom samarbetet, särskilt på följande områden:

a) Jordbruk: jordbrukspolitik och institutionell uppbyggnad, diversifiering, konstbevattning av grödor, förökning av utsäden, åtgärder för att skydda odlingar, produktion av gödselmedel, utrustning, bearbetning av jordbruksprodukter, uppfödning av nötkreatur och småboskap, djuravel, upplysningsverksamhet och forskning; marknadsföring; lagring och transport; säkrad livsmedelsförsörjning; jordbrukskrediter; landsbygdsbefolkning och politiska jordbruksreformer för utnyttjande och registrering av mark, tekniköverföring, infrastruktur för bevattning och dränering samt andra stödtjänster.

b) Skogsbruk: skogspolitik och institutionell uppbyggnad, inklusive utnyttjandet av träd för att bekämpa erosion och ökenspridning och därigenom bevara miljön; beskogning; skogsförvaltning inklusive rationellt utnyttjande och rationell förvaltning av export av trä; frågor rörande tropiska regnskogar; forskning och utbildning.

c) Fiske: fiskeripolitik och institutionell uppbyggnad, skydd för och rationell förvaltning av fiskeresurser; vattenbruk och icke-industriell fiskodling; transport av fiskeprodukter; kyllagring, saluföring och konservering av fisk.

d) Landsbygdsutveckling: landsbygdspolitik och institutionell uppbyggnad, projekt och program för integrerad landsbygdsutveckling; bistånd och projekt som inriktas på befolkning och produktion samt saluföring i landsbygdsområden; infrastruktur på landsbygden.

e) Industri : branschpolitik och institutionell uppbyggnad; hantverk; jordbruksindustri och annan tillverkningsindustri; transportmedelsindustri; forskning och teknisk utveckling; kvalitetskontroll; utveckling och utvidgning av små och medelstora företag och mikroföretag.

f) Gruvdrift: branschpolitik och institutionell uppbyggnad, forskning och teknisk utveckling; småskalig gruvdrift, osv.

g) Energi: Energipolitik och institutionell uppbyggnad; elproduktion (från icke förnybara och förnybara energikällor); effektivt utnyttjande av energiresurser; forskning och utbildning på energiområdet; främjande av den privata sektorn inom produktion och distribution av elektricitet.

h) Transport: transportpolitik och institutionell uppbyggnad; väg- och järnvägstransport; flygtransport, transport till havs och på inre vattenvägar samt lagringsutrustning.

i) Kommunikation: kommunikationspolitik och institutionell uppbyggnad; telekommunikation och media.

j) Vatten: vattenpolitik och institutionell uppbyggnad; skydd för vattentillgångar, avfallshantering, vattenförsörjning på landsbygden och i tätorter för hushålls-, industri- och jordbruksändamål; lagring och distribution samt förvaltning av vattenresurser.

k) Banktjänster, finansiella tjänster och tjänster till företag: finanspolitik och institutionell uppbyggnad, tjänster till företag; privatisering, förvärv av andelar och marknadsföring; stöd till handelssammanslutningar och yrkessammanslutningar (däribland exportfrämjande verksamheter); finansiella institut och bankinstitut.

l) Utveckling av teknik och dess tillämpning: politik och institutionell uppbyggnad; samordnade åtgärder på territoriell, nationell eller regional nivå som syftar till främjande av vetenskaplig och teknisk verksamhet och tillämpningen av sådan verksamhet i produktionen samt främjande av informationssamhället inom den offentliga och den privata sektorn.

Artikel 12

Utveckling av handeln

1. Gemenskapen skall genomföra åtgärder för utveckling av handeln på alla stadier, från planering till slutlig distribution av produkten.

Målet med åtgärderna skall vara att se till att länderna och territorierna drar största möjliga nytta av bestämmelserna i detta beslut och att de kan delta på de mest gynnsamma villkor på gemenskapens marknader, hemmamarknaderna samt subregionala, regionala och internationella marknader; åtgärderna skall därför syfta till diversifiering av utbudet och till en ökning av värdet och volymen av ländernas och territoriernas handel med varor och tjänster.

2. Förutom utveckling av handeln mellan länderna och territorierna och gemenskapen skall särskild vikt läggas vid åtgärder som syftar till att öka ländernas och territoriernas självständighet och till att utveckla det regionala samarbetet i fråga om handel och tjänster.

3. Inom ramen för de instrument som inrättas genom detta beslut och i enlighet med de bestämmelser som fastställs i fråga om dem, skall de åtgärder som vidtas på begäran av de behöriga myndigheterna i länderna och territorierna i huvudsak gälla följande områden:

a) Stöd till utformningen av den makroekonomiska politik som krävs för utveckling av handeln.

b) Stöd till upprättande eller reformering av adekvata rättsliga regelverk samt till reformering av administrativa förfaranden.

c) Upprättande av sammanhängande handelsstrategier.

d) Stöd till länderna och territorierna till utveckling av deras interna kapacitet, deras informationssystem och deras förståelse vad gäller handelns roll och betydelse för den ekonomiska utvecklingen.

e) Stöd till förstärkningen av handelsrelaterad infrastruktur, särskilt till ländernas och territoriernas ansträngningar att utveckla och förbättra stödjande tjänsteinfrastruktur, däribland anordningar för transport och lagring, så att länderna och territorierna på ett effektivt sätt kan delta i distributionen av varor och tjänster och exportflödet från länderna och territorierna kan förbättras.

f) Ökat tillvaratagande av mänskliga resurser och utveckling av yrkeskunskaper inom handel och tjänster, i synnerhet i fråga om bearbetning, marknadsföring, distribution och transport på gemenskapsmarknaden, den regionala marknaden och den internationella marknaden.

g) Stöd till utveckling av den privata sektorn, särskilt till små och medelstora företag för identifiering och utveckling av produkter, avsättningsmöjligheter och exportinriktade gemensamma företag.

h) Stöd till åtgärder som länderna och territorierna vidtar i syfte att främja och dra till sig privata investeringar och samriskföretag.

i) Utveckling, anpassning och stärkande av organ i länderna och territorierna som arbetar med utveckling av handel och tjänster, varvid de särskilda behoven hos sådana organ i de minst utvecklade länderna och territorierna skall särskilt uppmärksammas.

j) Stöd till ländernas och territoriernas ansträngningar att förbättra sina produkters kvalitet, att anpassa dem till marknadens krav och att diversifiera sina avsättningsmöjligheter.

k) Stöd till ländernas och territoriernas ansträngningar att mer effektivt penetrera marknader i tredje land.

l) Åtgärder för handelsutveckling, däribland ökade kontakter och ökat informationsutbyte mellan ekonomiska aktörer i ULT, AVS-staterna, medlemsstaterna och tredje land.

m) Stöd till länderna och territorierna när det gäller utnyttjandet av modern marknadsföringsteknik i produktionsinriktade sektorer och program på områden såsom landsbygdsutveckling och jordbruk.

n) Etablering och utveckling av försäkrings- och kreditinstitut för utveckling av handeln.

4. Stöd till ländernas och territoriernas medverkan i handelsmässor, utställningar och handelsexpeditioner får ges endast i de fall då dessa evenemang ingår i allmänna handelsutvecklingsprogram.

5. Medverkan av de minst utvecklade länderna och territorierna i olika handelsaktiviteter skall uppmuntras genom särskilda åtgärder, bland annat genom ersättning för resekostnader för personal och transportkostnader för utställningsobjekt i samband med deltagande i mässor, utställningar eller handelsfrämjande uppdrag på lokal eller regional nivå eller i tredje land, däribland kostnader för att tillfälligt uppföra eller hyra utställningsmontrar. Ett särskilt stöd skall ges till de minst utvecklade länderna och territorierna för tillverkning eller köp av säljfrämjande material.

Artikel 13

Handel med tjänster

1. Gemenskapen är beredd att utveckla och finansiera infrastruktur och mänskliga resurser i enlighet med de prioriteringar som fastställs inom ramen för varje lands eller territoriums utvecklingsstrategi.

2. Gemenskapen skall bidra till utveckling och främjande av effektiva sjötransporttjänster till rimliga priser i länderna och territorierna, bland annat genom

a) främjande av effektiv godstransport till ekonomiskt och handelsmässigt rimliga taxor,

b) genomförandet av en sund konkurrenspolitik och sunda konkurrensregler,

c) ett ökat deltagande av länderna och territorierna i internationella sjötransporttjänster,

d) främjande av regionala program för sjötransport och utveckling av handeln,

e) ett ökat deltagande av den lokala privata sektorn i sjöfarten.

Gemenskapen och länderna och territorierna skall förbinda sig att främja sjöfartssäkerheten, besättningarnas säkerhet och åtgärder för att förebygga miljöföroreningar.

3. Gemenskapen skall förstärka samarbetet med länderna och territorierna för att säkerställa en förbättring och en regelbunden tillväxt av luftfarten och för att främja handel, turism och export av värdefulla jordbruksprodukter till den europeiska marknaden.

I detta syfte skall

a) alla möjligheter till omdaning och modernisering av ländernas och territoriernas flygtransportindustri undersökas,

b) denna industris kommersiella livskraft och konkurrensförmåga främjas,

c) ökade investeringar och ökat deltagande från den privata sektorn främjas, liksom ökat utbyte av kunskaper och god handelssed, samt

d) passagerare och exportörer från alla länder ges tillgång till de internationella luftfartsnäten.

4. Det är nödvändigt att säkerheten inom flygtransportsektorn säkerställs och att de internationella standarder som finns på detta område införs och tillämpas. I detta syfte skall gemenskapen, i enlighet med bestämmelserna i detta beslut, hjälpa länderna och territorierna att

a) inrätta säkerhetssystem för flygnavigering, däribland systemet SNC/ATM,

b) utveckla säkerhetssystem för flygplatser, förstärka luftfartsmyndigheternas kapacitet att handha alla de aspekter av den operationella säkerheten som faller inom deras behörighetsområde, och

c) utveckla infrastrukturer och mänskliga resurser

d) samt därvid se till att alla åtgärder som antas inom detta område grundas på rekommendationer från behöriga internationella organisationer och att åtgärderna är effektiva och kan tillämpas på lång sikt.

5. Det är nödvändigt att på lämpligt sätt se till att flygtransporternas inverkan på miljön minimeras, i synnerhet med hjälp av lämpliga miljökonsekvensbedömningar.

6. På många områden inom luftfarten kan regionala lösningar ge möjligheter till ökad ekonomisk effektivitet och stordriftsfördelar. Gemenskapen förbinder sig därför att i lämpliga fall stödja och uppmuntra åtgärder på regional nivå.

7. Eftersom telekommunikation och ett aktivt deltagande i informationssamhället är en väsentlig förutsättning för att de utomeuropeiska länderna och territorierna skall kunna integreras i världsekonomin, skall gemenskapen, och i förekommande fall dessa länder och territorier, på nytt bekräfta sina respektive åtaganden enligt befintliga multilaterala överenskommelser, särskilt WTO-avtalet om grundläggande telekommunikationstjänster.

8. Gemenskapen skall stödja ländernas och territoriernas ansträngningar i överensstämmelse med detta beslut att öka sin kapacitet på detta område. Samarbetet skall bland annat omfatta följande:

a) Uppmuntran av samråd mellan behöriga telekommunikationsorgan i länderna och territorierna och i gemenskapen, i syfte att främja utveckling av en konkurrenskraftig telekommunikationsmiljö och en tillnärmning av teletaxorna.

b) Upprättande av en dialog om de olika aspekterna av informationssamhället, bland annat om regleringsaspekter och kommunikationspolitik.

c) Informationsutbyte och eventuellt tekniskt bistånd i fråga om reglering, standardisering, provning avseende överensstämmelse, certifiering av informations- och kommunikationsteknik samt utnyttjande av frekvenser.

d) Spridning av ny informations- och kommunikationsteknik och utveckling av ny utrustning, särskilt i fråga om sammankoppling av nät och kompatibilitet mellan de olika tillämpningarna.

e) Främjande och genomförande av gemensam forskning när det gäller ny teknik med anknytning till informationssamhället.

f) Utarbetande och genomförande av program och strategier för att informera om de ekonomiska och sociala fördelar som informationssamhället kan ge.

9. Samarbetet skall särskilt syfta till att säkerställa en högre grad av komplementaritet och harmonisering mellan kommunikationssystemen, på territoriell, nationell, regional, interregional och internationell nivå, och till att anpassa dessa system till den nya tekniken.

10. Gemenskapen skall stödja åtgärder och verksamheter som är avsedda att utveckla och stödja turistnäringen. Åtgärderna kan genomföras på alla stadier, från identifiering av turistprodukten fram till marknadsföring och säljstöd.

Syftet skall vara att med tanke på turismens positiva effekter för den ekonomiska utvecklingen stödja de ansträngningar som de behöriga myndigheterna i länderna och territorierna gör för att dra största möjliga nytta av lokal, regional och internationell turism samt att stimulera privata kapitalflöden från gemenskapen och andra källor till utvecklingen av turism i dessa länder och territorier. Behovet av att turismen integreras i befolkningens sociala, kulturella och ekonomiska liv och av att den respekterar miljön skall ägnas särskild uppmärksamhet.

Särskilda åtgärder för utveckling av turismen skall inriktas på definition, anpassning och utveckling av en ändamålsenlig politik på lokal, regional, subregional och internationell nivå. Åtgärdsprogram och projekt för utveckling av turismen skall grundas på denna politik och ha följande fyra komponenter som bas:

a) Tillvaratagande av mänskliga resurser och institutionell utveckling, bland annat

-ledarskapsutveckling inom särskilda kompetensområden och vidareutbildning på lämplig nivå inom den offentliga och den privata sektorn så att en tillfredsställande planering och utveckling kan säkerställas,

-grundande och förstärkning av centrum för främjande av turismen,

-undervisning och utbildning för särskilda grupper av befolkningen och för offentliga och privata organisationer som är aktiva inom turistnäringen, däribland personal som är engagerad i turismens stödsektorer,

-samarbete och utbyte mellan utomeuropeiska länder och territorier samt mellan dessa länder och territorier och AVS-staterna i fråga om utbildning, tekniskt bistånd och institutionell uppbyggnad.

b) Produktutveckling, bland annat

-identifiering av turistprodukten, utveckling av icke-traditionella och nya turistprodukter, anpassning av befintliga produkter, inbegripet bevarande och utveckling av kulturarvet, ekologiska aspekter och miljöaspekter; förvaltning, skydd och bevarande av djur- och växtliv, historiska, sociala och andra naturliga tillgångar; utveckling av understödjande tjänster,

-främjande av privata investeringar i ländernas och territoriernas turistnäring, särskilt samriskprojekt,

-framställning av konsthantverk av kulturell karaktär för turistmarknaden.

c) Marknadsutveckling, bland annat

-stöd till fastställande och genomförande av mål och planer för marknadsutveckling på lokal, subregional, regional och internationell nivå,

-stöd till ländernas och territoriernas ansträngningar att få tillgång till tjänster för turistnäringen, exempelvis centrala beställningssystem, system för flygtrafikkontroll och säkerhetssystem för flygtrafiken,

-åtgärder och stöd för försäljning och marknadsföring inom ramen för integrerade planer och program för marknadsutveckling och förbättrat genomslag på marknaden, inriktade på de viktigaste källorna till turistströmmarna till traditionella och icke-traditionella marknader, samt särskilda aktiviteter, såsom medverkan i specialiserade handelsaktiviteter, t.ex. mässor, eller produktion av informationsmaterial av hög kvalitet, film och olika hjälpmedel i marknadsföringen.

d) Forskning och information, bland annat

-förbättring av system för turistinformation samt insamling, analys, distribution och utnyttjande av statistiska uppgifter,

-bedömning av turismens sociala och ekonomiska verkningar för ländernas och territoriernas ekonomier, med särskild tyngdpunkt på utvecklingen av kompletterande näringar och sektorer i länderna och territorierna och omgivande regioner, t.ex. livsmedelsproduktion, byggnadsverksamhet, teknik och förvaltning.

Artikel 14

Handelsrelaterade områden

1. Gemenskapen skall, inom ramen för varje utomeuropeiskt lands eller territoriums utvecklingsstrategi, bidra till att landets eller territoriets förmåga att befatta sig med alla områden som har samband med handel stärks, och vid behov bidra till att de institutionella ramarna förbättras och förstärks.

2. Gemenskapen skall samarbeta med länderna och territorierna i fråga om genomförandet av de allmänna principerna om skydd för och främjande av investeringar.

3. Gemenskapen skall bidra till en förstärkning av samarbetet med länderna och territorierna i syfte att tillsammans med de behöriga organen på området formulera och stödja en effektiv konkurrenspolitik med vars hjälp det gradvis kan säkerställas att såväl privata som statliga företag effektivt tillämpar konkurrensreglerna. Samarbetet inom detta område skall särskilt omfatta stöd till upprättande av en adekvat rättslig ram och till tillämpningen av denna på myndighetsplanet, med särskild hänsyn till de minst utvecklade länderna och territorierna.

4. Gemenskapen skall fortsätta att förstärka sitt samarbete med länderna och territorierna, vilket bland annat skall omfatta följande områden:

a) Utarbetande av lagar och författningar som syftar till att säkerställa skydd för immateriella rättigheter, förhindra att innehavare av dessa rättigheter missbrukar dem och att konkurrenter överträder dem samt inrättande och förstärkning av territoriella, nationella och regionala kontor och andra organ, inbegripet stöd till sådana regionala organ på det immaterialrättsliga området som har till uppdrag att tillämpa och skydda dessa rättigheter, inklusive utbildning av personal.

b) Ingående av avtal beträffande skydd av varumärken och geografiska beteckningar för produkter av särskilt intresse.

5. Gemenskapen skall bidra till de ansträngningar som länderna och territorierna gör i fråga om standardisering och certifiering för att främja system som är kompatibla mellan gemenskapen och länderna och territorierna. Detta samarbete skall bland annat omfatta

a) åtgärder som syftar till att främja en ökad tillämpning av internationella tekniska föreskrifter och standarder samt förfaranden för bedömning av överensstämmelse, även sektorsspecifika åtgärder, varvid hänsyn skall tas till ländernas och territoriernas ekonomiska utvecklingsnivå,

b) samarbete vad gäller kvalitetsförvaltning och kvalitetssäkring inom de sektorer som länderna och territorierna valt ut som särskilt viktiga,

c) stöd till ländernas och territoriernas initiativ till kapacitetsutveckling vad gäller bedömning av överensstämmelse, metrologi och standardisering,

d) utveckling av förbindelser mellan gemenskapens och ländernas och territoriernas institutioner för standardisering, bedömning av överensstämmelse och certifiering.

6. Gemenskapen skall bidra till en förstärkning av samarbetet med länderna och territorierna vad gäller sanitära och fytosanitära åtgärder med sikte på utveckling av den offentliga och den privata sektorns kapacitet inom detta område.

7. Gemenskapen skall, i Rio-principernas anda, bidra till en förstärkning av samarbetet med länderna och territorierna för att komplementaritet mellan handelspolitiken och miljöpolitiken skall uppnås. Samarbetet skall bland annat syfta till

a) fastställande av en sammanhängande politik på territoriell, nationell, regional och internationell nivå,

b) förstärkning av kvalitetskontrollen av varor och tjänster med avseende på miljöskyddet,

c) förbättring av produktionsmetoderna inom lämpliga sektorer med avseende på deras miljövänlighet.

8. Gemenskapen skall samarbeta med länderna och territorierna i fråga om arbetsrättsliga normer. Samarbetet inom detta område kan bland annat omfatta

a) utbyte av information om parternas respektive arbetslagstiftning,

b) hjälp med att utarbeta arbetsrättslig lagstiftning och att förstärka befintlig lagstiftning,

c) utbildningsprogram och informationskampanjer (syftande till avskaffande av barnarbete),

d) respekt för tillämpningen av arbetslagstiftningen.

9. Gemenskapen skall samarbeta med länderna och territorierna i fråga om konsumentpolitik och skydd av konsumenters hälsa; samarbetet skall avse

a) förstärkning av den institutionella och tekniska kapaciteten inom detta område,

b) inrättande av system för tidig varning och ömsesidig information om farliga produkter,

c) utbyte av information och erfarenheter om upprättande av system för övervakning av produkter efter utsläppandet på marknaden och för produktsäkerhet och om hur dessa system fungerar,

d) förbättring av informationen till konsumenter, i synnerhet om priser och egenskaper hos de produkter eller tjänster som erbjuds,

e) understödjande av utvecklingen av konsumentorganisationer och kontakter mellan företrädare för konsumentsammanslutningar,

f) förbättring av överensstämmelsen mellan olika program och system för konsumentskydd,

g) anmälan av de lagstiftningsåtgärder som genomförs och främjande av samarbete mellan parterna vid undersökningar av skadliga eller illojala affärsmetoder,

h) tillämpning av förbud mot export av varor och tjänster som inte får saluföras i det land där de producerats.

Artikel 15

Sociala frågor

1. Gemenskapen skall, inom ramen för varje lands eller territoriums utvecklingsstrategi, bidra till åtgärder för humanitär och social utveckling. Samarbetet kan bland annat omfatta stöd till program inom följande områden:

2. Förstärkning av utbildningspolitik och utbildningsinstitutioner (byggnader och materiel); språkutbildning och lärarutbildning, primärskoleutbildning, sekundärskoleutbildning och yrkesutbildning, högskoleutbildning (även åtgärder inom särskilda sektorer, såsom jordbruksutbildning), inom den relevanta sektorn.

Inom utbildningsområdet bör tyngdpunkten läggas på åtgärder för att öka tillgången till grundläggande utbildning och förbättra dess kvalitet, genom byggande av flera skolor, renovering av befintliga utbildningslokaler och tillhandahållande av undervisningsmateriel samt genom lärarutbildning och studiebidrag till fattiga studerande.

3. Reformåtgärder på hälsovårdsområdet, förstärkning av program och institutioner för hälsovård; utbildning och medicinsk forskning, infrastruktur för hälsovård; hiv/aids, osv.

Projekten på hälsovårdsområdet skall bidra till att säkerställa att det finns tillgång till primärvård och förebyggande hälsovård, särskilt familjeplanering, mödravård och barnavård, osv.

4. Befolkningspolitik och familjeplanering, mödravård och barnavård, däribland stöd till projekt som syftar till utbildning och utveckling av nästa generation, dvs. barnen, m.m.

5. Effektivisering av den politik som bedrivs för att förhindra produktion, distribution och smuggling av all slags narkotika och psykotropa ämnen; förebyggande av och kamp mot drogmissbruk, med beaktande av de internationella instansernas arbete inom detta område.

Samarbetet skall omfatta följande aspekter:

a) Utbildning, undervisning och program för hälsovård och för rehabilitering av drogmissbrukare, däribland program för återanpassning av drogmissbrukare i arbetslivet och samhället.

b) Åtgärder som syftar till att främja ekonomisk ersättningsverksamhet, såsom program för omställning av områden där olaglig odling av växter som används vid narkotikatillverkning äger rum, i kombination med effektiva repressiva åtgärder.

c) Tekniskt, ekonomiskt och administrativt bistånd när det gäller kontroll av handeln med prekursorer samt införande av normer som är likvärdiga de normer som antagits av gemenskapen och av berörda internationella organ, särskilt den tidigare Kemiska aktionsgruppen.

d) Tekniskt, ekonomiskt och administrativt stöd i fråga om förebyggande och behandling av samt kamp mot drogmissbruk.

e) Tekniskt stöd och utbildningsstöd, samt införande av normer som syftar till förebyggande av penningtvätt och som är likvärdiga de normer som antagits av gemenskapen och andra berörda internationella instanser, särskilt den tidigare Finansiella aktionsgruppen (FATF).

f) Utbyte av sådan information som krävs för genomförande av punkterna 1-5.

6. Politik för vattenförvaltning och institutionell uppbyggnad, skydd av vattentillgångar, avfallshantering (vatten avsett att användas inom jordbruk och energiproduktion behandlas i respektive sektorsavsnitt), m.m.

Vad gäller distribution och rening av vatten skall målet vara att sådana tjänster skall tillhandahållas i områden med otillräcklig vattenförsörjning. Finansiering som syftar till att främja tillgången till distributions- och reningstjänster för att erhålla dricksvatten bidrar direkt till utvecklingen av mänskliga resurser, genom att hälsotillståndet förbättras och produktiviteten därigenom ökar hos de personer som tidigare inte haft tillgång till dessa tjänster. Behovet av en utbyggnad av den grundläggande servicen i fråga om vattenförsörjning, vattenrening och transport till befolkningen i tätorter och på landsbygden kvarstår och måste prövas med hänsyn till miljömässig hållbarhet.

7. Gemenskapen skall samarbeta med länderna och territorierna i fråga om hållbar exploatering och förvaltning av resurser som ingår i ländernas och territoriernas biologiska mångfald.

Samarbetet kan inom detta område bland annat inriktas på att

a) understödja upprättandet och en fortlöpande aktualisering av strategier och handlingsplaner som gäller den biologiska mångfalden,

b) underlätta fastställandet av territoriella, regionala och subregionala ordningar för informationsutbyte och för uppföljning och utvärdering av framstegen i genomförandet av konventionen om biologisk mångfald,

c) främja utveckling och uppdatering av databaser rörande de resurser som ingår i ländernas och territoriernas biologiska mångfald,

d) främja genomförandet av lämpliga åtgärder beträffande tillgången till de resurser som ingår i den biologiska mångfalden eller till genetiska resurser,

e) främja överenskommelser med den privata sektorn, under förutsättning att de ekonomiska verkningarna av dessa överenskommelser verkligen kommer lokalbefolkningen till godo och att utnyttjandet av genetiska resurser inte är till skada för skyddet och bevarandet av den biologiska mångfalden,

f) understödja ett aktivt deltagande av länderna och territorierna i processen för utarbetande av handlingsprogram och i förekommande fall i förhandlingar inom ramen för konventionen om biologisk mångfald.

8. Projekt och program för bostäder och integrerad stadsutveckling, osv.

I fråga om stadsutveckling skall ansträngningarna inriktas på byggande och upprustning av vägar och annan grundläggande infrastruktur, bland annat bostäder med låga hyror.

Artikel 16

Regionalt samarbete och regional integration

Genom samarbetet skall ett effektivt stöd ges till förverkligandet av de mål och prioriteringar som fastställts av de behöriga myndigheterna i länderna och territorierna inom ramen för det regionala och subregionala samarbetet och integrationen.

1. Det regionala samarbetet skall innefatta åtgärder som överenskommits mellan

-två, flera eller samtliga länder eller territorier,

-ett eller flera länder eller territorier och en eller flera grannstater, som kan vara AVS-stater eller andra,

-ett eller flera länder eller territorier och en eller flera AVS-stater eller en eller flera av de yttersta randområden som avses i artikel 299.2 i fördraget (Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique, Réunion, Kanarieöarna, Azorerna och Madeira),

-flera regionala organ i vilka länderna och territorierna är medlemmar,

-ett eller flera utomeuropeiska länder eller territorier och regionala organ i vilka ULT, AVS-stater eller utomeuropeiska departement är medlemmar.

2. Inom denna ram skall samarbetet syfta till att

-främja en gradvis integrering av de utomeuropeiska länderna och territorierna i världsekonomin och den regionala ekonomin,

-påskynda det ekonomiska samarbetet och den ekonomiska utvecklingen, såväl inom ULT och AVS-staterna som mellan dessa regioner,

-främja den fria rörligheten för personer, varor, tjänster, kapital, arbetskraft och teknik,

-påskynda den ekonomiska diversifieringen, liksom samordningen och harmoniseringen av den regionala och subregionala samarbetspolitiken, samt

-främja och utveckla handeln inom och mellan länderna och territorierna, liksom handeln med de yttersta randområdena, AVS-staterna eller tredje land.

3. Samarbetet skall i fråga om regional integration syfta till

-utveckling och förstärkning av förmågan hos institutioner och organisationer för regionalt samarbete och regional integration att främja sådant samarbete och sådan integration,

-uppmuntran av de minst utvecklade länderna och territorierna att delta i upprättandet av regionala marknader och att dra nytta av dem,

-genomförande av program för sektorsreformer på regional nivå,

-liberalisering av handel och betalningar,

-främjande av gränsöverskridande investeringar, såväl utländska som nationella, liksom andra initiativ för regional och subregional ekonomisk integration, samt

-hänsynstagande till hur övergångsvisa nettokostnader för den regionala integrationen påverkar budgetmedel och betalningsbalans.

4. Samarbetet skall i fråga om regionalt samarbete omfatta en rad verksamhets- och ämnesområden inom vilka gemensamma problem aktualiseras och inom vilka det är möjligt att utnyttja stordriftsfördelar, särskilt

-infrastruktur (bl.a. för transport och kommunikation, inbegripet därmed sammanhängande säkerhetsproblem) och energi,

-miljö och förvaltning av vattentillgångar,

-hälsa och utbildning,

-forskning samt vetenskapligt och tekniskt samarbete,

-regionala initiativ för beredskap inför katastrofer och lindrande av deras följder samt andra områden såsom vapenbegränsning och bekämpning av narkotika, organiserad brottslighet, penningtvätt, bedrägeri och korruption.

5. Samarbetet skall också avse stöd till projekt och initiativ för interregionalt samarbete inom ULT-gruppen och inom AVS-gruppen.

Artikel 17

Kulturellt och socialt samarbete

Genom samarbetet skall en självständig utveckling av de utomeuropeiska länderna och territorierna, centrerad på människan själv och förankrad i varje folks kultur, främjas. Den mänskliga och kulturella dimensionen skall genomsyra alla sektorer och avspeglas i alla utvecklingsprojekt och utvecklingsprogram. Samarbetet skall syfta till att stödja den politik och de åtgärder som beslutas av de behöriga myndigheterna i länderna och territorierna för att ta tillvara landets eller territoriets mänskliga resurser, öka den kreativa förmågan och befrämja den kulturella identiteten. Genom samarbetet skall befolkningens medverkan i utvecklingsprocessen stimuleras.

Samarbetet skall särskilt ske genom

-hänsynstagande till den kulturella och sociala dimensionen,

-främjande av kulturella identiteter och interkulturell dialog, särskilt i samband med skydd av kulturarvet, samt främjande av framställning och spridning av kulturprodukter, kulturella evenemang samt information och kommunikation,

-verksamheter som syftar till tillvaratagande av de mänskliga resurserna, i synnerhet åtgärder som gäller undervisning och utbildning, vetenskapligt och tekniskt samarbete, kvinnors roll i utvecklingen, hälsovård och kampen mot narkotikamissbruk samt befolkning och demografi.

TREDJE DELEN

INSTRUMENT FÖR SAMARBETET MELLAN EG OCH ULT

AVDELNING I

SAMARBETE FÖR UTVECKLINGSFINANSIERING

Kapitel 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 18

Mål

Målen för samarbetet för utvecklingsfinansiering skall vara att genom tillhandahållande av tillräckliga finansiella resurser och eventuellt av ändamålsenligt tekniskt bistånd

a) stödja och främja ländernas och territoriernas egna ansträngningar att uppnå en långsiktig ekonomisk, social och kulturell utveckling på grundval av gemensamt intresse och i en anda av ömsesidigt beroende,

b) bidra till höjning av levnadsstandarden för befolkningarna i länderna och territorierna,

c) främja åtgärder som kan mobilisera initiativkraften hos samhällsgrupper, sammanslutningar, föreningar och individer och få dem att medverka vid utformningen och genomförandet av utvecklingsprogram,

d) bidra till att befolkningen i största möjliga utsträckning får del av utvecklingens fördelar, i syfte att bekämpa fattigdomen,

e) bidra till att utveckla ländernas och territoriernas förmåga att förnya, anpassa och omvandla den lokala tekniken, liksom deras förmåga att behärska relevant ny teknik,

f) bidra till att ländernas och territoriernas naturresurser utforskas, bevaras, bearbetas och utnyttjas på ett hållbart sätt i syfte att främja deras ansträngningar när det gäller industrialisering och ekonomisk diversifiering,

g) stödja och främja en optimal utveckling av de mänskliga resurserna i länderna och territorierna,

h) främja en ökning av finansiella flöden till länderna och territorierna som svarar mot dessas utvecklingsbehov samt stödja ländernas och territoriernas ansträngningar att harmonisera sådant internationellt samarbete som gynnar deras utveckling, genom samfinansiering av operationer med andra finansieringsorgan eller tredje part,

i) uppmuntra direkta privata investeringar i länderna och territorierna, stödja utvecklingen av en sund, framgångsrik och dynamisk privat sektor där samt uppmuntra lokala, nationella och utländska privata investeringsflöden till de produktiva näringarna i länderna och territorierna,

j) främja samarbete, solidaritet och regional integration mellan länderna och territorierna samt mellan dessa och AVS-staterna,

k) tillåta etablering av mera balanserade ekonomiska och sociala förbindelser samt skapa bättre förståelse mellan ULT, AVS-staterna, gemenskapens medlemsstater och resten av världen i syfte att underlätta ländernas och territoriernas införlivande i världsekonomin,

l) ge länderna och territorierna möjlighet att beviljas katastrofbistånd om de drabbas av allvarliga ekonomiska och sociala svårigheter av exceptionell art som följd av naturkatastrofer eller extraordinära omständigheter med därmed jämförbar verkan,

m) hjälpa de minst utvecklade länderna och territorierna att övervinna sådana särskilda hinder som försvårar deras utvecklingsansträngningar.

Artikel 19

Principer

Samarbetet för utvecklingsfinansiering skall grundas på principerna om partnerskap, komplementaritet och subsidiaritet, enligt följande:

a) Det skall genomföras på grundval av de mål, strategier och prioriteringar för utvecklingen som har fastställts av de behöriga myndigheterna i de utomeuropeiska länderna och territorierna i överensstämmelse med detta beslut, särskilt artikel 1 i beslutet, med vederbörlig hänsyn såväl till varje lands eller territoriums geografiska, sociala och kulturella kännetecken som till dess särskilda potential.

b) Det skall tillhandahållas på mycket förmånliga villkor.

c) Det skall säkerställa att resurserna tilldelas på ett mer förutsägbart sätt.

d) Det skall vara flexibelt och anpassat till situationen i varje land eller territorium.

e) Med tillämpning av principen om partnerskap skall gemenskapsåtgärder beslutas i nära samråd mellan kommissionen, det berörda landet eller territoriet och den medlemsstat som det är knutet till. Partnerskapet skall genomföras med full respekt för respektive partners institutionella, rättsliga och finansiella behörighet.

f) Med tillämpning av principen om komplementaritet skall tilldelningen av gemenskapsmedel stödja budgetansträngningarna i det berörda landet eller territoriet och den medlemsstat som det är knutet till, eller utgöra bidrag till deras åtgärder.

g) Med tillämpning av subsidiaritetsprincipen skall genomförandet av insatserna falla under myndigheternas ansvar i det berörda landet eller territoriet, utan att detta påverkar kommissionens befogenheter i fråga om utnyttjandet av gemenskapsmedel enligt principerna för sund ekonomisk förvaltning.

Artikel 20

Riktlinjer

1. De behöriga myndigheterna i länderna och territorierna skall ansvara för att

a) definiera strategier och prioriteringar som skall ligga till grund för det samlade programplaneringsdokumentet, nedan ibland kallat "SPD",

b) inom ramen för en sektorsvis programplanering identifiera projekt och program och definiera stödåtgärder som kan garantera att de åtgärder som vidtas är hållbara och livskraftiga,

c) utarbeta projekt- och programhandlingar,

d) förbereda upphandlingar, förhandla om och sluta kontrakt,

e) genomföra och förvalta projekt och program,

f) hålla projekt och program igång och se till att de är hållbara.

2. De behöriga myndigheterna i länderna och territorierna och gemenskapen skall gemensamt ansvara för att

a) definiera allmänna riktlinjer för samarbetet för utvecklingsfinansiering, i förekommande fall inom ramen för partnerskapet,

b) anta samlade programplaneringsdokument,

c) försäkra sig om att det råder lika villkor för deltagande i anbudsinfordringar och upphandlingar,

d) följa upp och utvärdera verkningarna och resultaten av projekt och program,

e) försäkra sig om att projekt och program genomförs korrekt, snabbt och effektivt.

3. Kommissionen skall ansvara för att beslut om finansiering av det sammanlagda bidrag som motsvarar ett samlat programplaneringsdokument fattas enligt det förfarande som avses i artikel 24.

4. Om inte annat föreskrivs i detta beslut skall alla beslut som kräver godkännande av någon av parterna i associeringen godkännas eller anses vara godkända inom 6 månader från det att den andra parten givit underrättelse om beslutet.

Artikel 21

Tillämpningsområde

Inom ramen för den strategi och de huvudsakliga prioriteringar som fastställts av det berörda landet eller territoriet såväl på territoriell som på regional nivå kan stöd ges till åtgärder som bidrar till uppfyllandet av de mål som fastställs i detta beslut.

Tillämpningsområdet får bland annat omfatta stöd till följande typer av åtgärder:

a) Sektorsvisa strategier och reformer.

b) Institutionell uppbyggnad, kapacitetsförstärkning samt integrering av miljöhänsyn.

c) Program för tekniskt samarbete.

d) Humanitär hjälp och katastrofbistånd.

e) Tilläggsstöd vid fluktuationer i de budgetinkomster som härrör från exporterade produkter och tjänster.

Artikel 22

Finansieringsberättigade enheter och organ

1. Följande enheter eller organ skall vara berättigade till finansiellt stöd enligt detta beslut:

a) De utomeuropeiska länderna och territorierna.

b) Regionala eller mellanstatliga organ där ett eller flera länder eller territorier ingår och som har givits befogenheter av dessas behöriga myndigheter.

c) Gemensamma organ som inrättats av gemenskapen och ULT i syfte att uppfylla vissa särskilda mål.

2. Efter godkännande från de behöriga myndigheterna i berörda länder eller territorier skall även följande vara berättigade till stöd:

a) Lokala, nationella eller regionala offentliga eller halvoffentliga organ, lokala samhällsgrupper i ULT, särskilt finansiella institut och utvecklingsbanker.

b) Företag i ULT.

c) Företag i en gemenskapsmedlemsstat, för att dessa skall få möjlighet att driva produktiva projekt i ett land eller territorium, varvid stöd skall ges som tillägg till företagets egna bidrag.

d) Finansiella intermediärer i ULT eller i gemenskapen som främjar och finansierar privata investeringar i ULT.

e) Aktörer inom decentraliserat samarbete samt andra icke-statliga aktörer i ULT och i gemenskapen, för att ge dem möjlighet att inleda projekt och program på de ekonomiska, kulturella och sociala områdena och på utbildningsområdet i ULT inom ramen för det decentraliserade samarbete som avses i artikel 29.

Artikel 23

Programplanering och genomförande

Inom tolv månader från detta besluts ikraftträdande skall kommissionen, efter samråd med de utomeuropeiska länderna och territorierna inom ramen för partnerskapsförfarandet och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24, anta de åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av denna del av beslutet och av bilagorna II A-D.

Dessa åtgärder kommer särskilt att omfatta följande:

a) Villkoren för upprättande av det samlade programplaneringsdokumentet samt de viktigaste inslagen i detta dokument.

b) Villkor och kriterier för uppföljning och granskning, för bedömning i förväg och utvärdering efter halva tiden respektive i efterhand samt för översyn av det samlade programplaneringsdokumentet, även med avseende på kommissionens medverkan i dessa aktiviteter.

c) Upprättande av regelbundet återkommande rapporter eller andra rapporter som kan komma att beslutas.

De finansiella rutinerna och bokföringsrutinerna kommer att fastställas i budgetförordningen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden.

Artikel 24

EUF-ULT-kommittén

1. Kommissionen skall vid behov biträdas av den kommitté som inrättas genom det interna avtal vilket ingåtts mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapens bistånd inom ramen för finansprotokollet till partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig [16], nedan kallat "det interna avtalet".

[16] Dok.10688/00 AVS 114 slutlig. 313 ULT 21 - EGT L ..., .... s. ..

2. När kommittén utövar sina befogenheter enligt detta beslut skall den kallas "EUF-ULT-kommittén". Arbetsordningen för den kommitté som inrättas genom det interna avtal som avses i punkt 1 skall gälla också för EUF-ULT-kommittén.

3. EUF-ULT-kommittén skall koncentrera sitt arbete på de väsentliga frågorna i utvecklingssamarbetet i respektive berört land och territorium och på regional nivå. I syfte att uppnå samstämmighet, samordning och komplementaritet skall den följa upp genomförandet av samlade programplaneringsdokument.

4. EUF-ULT-kommittén skall yttra sig om

a) utkasten till samlade programplaneringsdokument och eventuella senare ändringar av dessa,

b) de nödvändiga åtgärderna för att genomföra denna del av beslutet och bilagorna II A-D.

5. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som föreskrivs i artikel 21.4 i det interna avtalet. Vid omröstning i kommittén skall rösterna från medlemsstaternas företrädare vägas enligt den fördelning som föreskrivs i artikel 21.3 i det interna avtalet. Ordföranden får inte rösta.

6. Kommissionen skall anta åtgärderna, som skall gälla omedelbart. Om dessa åtgärder inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast överlämna dem till rådet. I sådana fall får kommissionen skjuta upp verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som skall fastställas i varje grundläggande rättsakt, men som inte i något fall får överstiga tre månader från dagen då rådet underrättats.

7. Rådet får inom den tid som anges i punkt 6 fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet enligt den röstvägning som föreskrivs i punkt 5.

8. Kommissionen skall hålla kommittén underrättad om uppföljningen, utvärderingen och granskningen av de samlade programplaneringsdokumenten.

kapitel 2

Resurser som ställs till ländernas och territoriernas förfogande

Artikel 25

Finansiellt stöd

1. Det sammanlagda beloppet för gemenskapens finansiella stöd för de syften som anges i kapitel 1 i denna avdelning, beloppets närmare fördelning samt villkoren för finansiering för perioden 1 mars 2001--31 december 2007 anges i bilagorna II A-D och i kapitel 3 nedan, utan att detta påverkar tillämpningen av de åtgärder som kommissionen skall anta i enlighet med artikel 24.

Det ekonomiska stödet enligt detta beslut får täcka alla de kostnader för projekt och program som uppstår lokalt och utomlands, inklusive återkommande kostnader.

2. Länderna och territorierna skall dessutom vara berättigade till finansiering enligt gällande förordningar till förmån för utvecklingsländerna, enligt förteckningen i bilaga II E, och till deltagande i de gemenskapsprogram som räknas upp i bilaga II F.

Kapitel 3

Stöd till investeringar inom den privata sektorn

Artikel 26

Främjande av investeringar

De behöriga myndigheterna i länderna och territorierna och i gemenskapen, som erkänner vikten av privata investeringar för främjandet av deras utvecklingssamarbete och behovet av åtgärder som främjar och skyddar sådana investeringar, skall

a) genomföra åtgärder för att uppmuntra privata investerare, som iakttar de mål och prioriteringar som satts upp för utvecklingssamarbetet mellan ULT och EU samt tillämpliga lagar och andra författningar, att delta i utvecklingsansträngningarna,

b) ge sådana investerare en rättvis och jämställd behandling,

c) anta åtgärder och bestämmelser som bidrar till att skapa och upprätthålla ett förutsägbart och säkert investeringsklimat samt förhandla fram överenskommelser som syftar till att förbättra investeringsklimatet,

d) främja ett effektivt samarbete mellan de ekonomiska aktörerna i ULT och mellan dessa och gemenskapens aktörer för att öka kapitalflödet, förvaltningskompetensen, tekniken och andra former av kunnande,

e) se till att ett ökat privat finansiellt flöde mellan gemenskapen och ULT underlättas, bland annat genom att bidra till undanröjande av de hinder som blockerar tillträdet till internationella kapitalmarknader, inklusive gemenskapens egna, för aktörer i ULT,

f) skapa en miljö som gynnar utvecklingen av finansiella institut och mobilisering av de resurser som krävs för kapitalbildning och tillväxt av entreprenörskap,

g) stimulera utvecklingen av företag genom att vidta de åtgärder som behövs för att förbättra företagsklimatet och särskilt för att inrätta en rättslig, administrativ och finansiell ram som främjar tillkomst och utveckling av en dynamisk privat sektor, inklusive företag på gräsrotsnivå, och

h) förstärka kapaciteten hos lokala institutioner i ULT att erbjuda ett sortiment av tjänster som kan uppmuntra till större lokal medverkan i näringslivsaktiviteter.

Artikel 27

Investeringsstöd samt finansiering av investeringar

Långsiktiga finansiella resurser skall tillhandahållas genom samarbetet för att den privata sektorns tillväxt skall kunna främjas och inhemskt och utländskt kapital för detta syfte kunna mobiliseras. Samarbetet skall bland annat omfatta följande:

a) Icke återbetalningspliktigt stöd för finansiellt och tekniskt bistånd i syfte att stödja utveckling av mänskliga resurser, utveckling av institutionell kapacitet eller andra former av institutionellt stöd i samband med en särskild investering; åtgärder som syftar till att öka företagens konkurrenskraft och förstärka kapaciteten hos privata finansiella och icke-finansiella intermediärer; underlättande och främjande av investeringar; åtgärder för förbättring av konkurrenskraften.

b) Rådgivningstjänster för att bidra till att det skapas ett klimat som gynnar investeringar och för att understödja uppbyggnaden av en informationsbank för att vägleda och främja kapitalflödena.

c) Återbetalningspliktigt stöd som finansieras med medel från investeringsanslaget.

d) Lån ur Europeiska investeringsbankens egna medel.

De villkor som skall gälla i fråga om investeringsanslaget och de lån som avses ovan fastställs i bilaga II B respektive II C till detta beslut.

Kapitel 4

Tilläggsstöd vid fluktuationer i exportinkomster

Artikel 28

Tilläggsstöd

1. Inom ramen för det finansiella anslaget skall ett tilläggsstöd genomföras i syfte att lindra de negativa verkningarna av instabilitet i exportinkomsterna, särskilt inom jordbrukssektorn och gruvsektorn, verkningar som kan äventyra möjligheterna att förverkliga de utomeuropeiska ländernas och territoriernas utvecklingsmål.

2. Stödet vid kortvariga fluktuationer i exportinkomster skall syfta till att möjliggöra fullföljandet av makroekonomiska och sektorsinriktade reformer och program som äventyras till följd av en inkomstminskning och till att avhjälpa de negativa verkningarna av instabilitet i exportinkomster från försäljning av jordbruksprodukter och gruvprodukter.

3. Det faktum att de utomeuropeiska ländernas och territoriernas ekonomier är beroende av export, särskilt av export av produkter från jordbruks- och gruvsektorerna, skall beaktas vid resurstilldelningen för ett visst tillämpningsår. De minst utvecklade länderna skall i detta sammanhang beviljas en mera gynnsam behandling.

4. De tillkommande medlen skall ställas till förfogande i enlighet med de särskilda villkor för denna stödform som anges i bilaga II D om finansieringsformer och finansieringsvillkor.

5. Gemenskapen skall också stödja marknadsbaserade försäkringsordningar som utformats för länder och territorier som önskar skydda sig mot risken för fluktuationer i exportinkomsterna

Kapitel 5

Stöd till andra samarbetsaktörer

Artikel 29

Mål och finansiering

För att svara mot de lokala samhällsgruppernas utvecklingskrav och för att uppmuntra alla aktörer inom det decentraliserade samarbetet som kan bidra till ländernas och territoriernas självständiga utveckling att lägga fram förslag och genomföra initiativ, skall inom ramen för samarbetet mellan EG och ULT sådana utvecklingsåtgärder stödjas inom de gränser som fastställts av de berörda länderna och territorierna och av de medlemsstater som de är knutna till samt inom ramen för vad som fastställts i de samlade programplaneringsdokumenten.

1. I detta sammanhang skall följande stödjas genom samarbetet:

a) Finansiering av mikroprojekt på lokal nivå som har en ekonomisk och social inverkan på befolkningens liv, tillgodoser ett tydligt och konstaterat prioriterat behov och genomförs på initiativ av och med aktiv medverkan av den lokala samhällsgrupp som projektet avser.

b) Finansiering av decentraliserat samarbete, i synnerhet då detta förenar ansträngningar och resurser hos organisationer i ULT och deras motsvarigheter i gemenskapen. Denna form av samarbete skall göra det möjligt att mobilisera kompetens, innovativa arbetsmetoder och resurser hos aktörerna i det decentraliserade samarbetet till nytta för ländernas och territoriernas utveckling.

2. Mikroprojekt och projekt inom ramen för det decentraliserade samarbetet får finansieras med de finansiella resurserna enligt detta beslut. De projekt eller program som omfattas av denna form av samarbete kan vara ett sätt att förverkliga de särskilda målen enligt de samlade programplaneringsdokumenten eller de mål som tillkommit på initiativ från lokala samhällsgrupper eller aktörer inom det decentraliserade samarbetet.

Mikroprojekten och det decentraliserade samarbetet skall delvis finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd, vilket normalt inte får överstiga tre fjärdedelar av varje projekts totalkostnad. Resten skall finansieras enligt följande:

a) När det gäller mikroprojekt, av den berörda lokala samhällsgruppen, in natura eller i form av tjänster eller pengar, i förhållande till dess möjligheter.

b) När det gäller decentraliserat samarbete, av aktörerna inom det decentraliserade samarbetet, under förutsättning att de finansiella, tekniska, materiella eller andra resurser som dessa aktörer tillhandahåller normalt inte understiger 25 procent av den beräknade kostnaden för projektet eller programmet.

c) När det gäller både mikroprojekt och decentraliserat samarbete, i undantagsfall, av det berörda landet eller territoriet antingen i form av ett finansiellt bidrag eller genom utnyttjande av offentligt ägd utrustning eller tillhandahållande av tjänster.

De förfaranden som anges i detta beslut, i synnerhet de bestämmelser som rör genomförandet av samlade programplaneringsdokument, skall tillämpas i fråga om projekt och program som finansieras inom ramen för mikroprojekt eller decentraliserat samarbete.

Kapitel 6

Stöd till humanitärt bistånd och katastrofbistånd

Artikel 30

Mål och medel

Humanitärt bistånd och katastrofbistånd skall beviljas befolkningen i länder eller territorier som drabbas av allvarliga ekonomiska och sociala svårigheter av exceptionell art till följd av naturkatastrofer eller extraordinära omständigheter med därmed jämförbara verkningar. Biståndet skall ges så länge som krävs för att avhjälpa de omedelbara problem som orsakats av situationen.

Humanitärt bistånd och katastrofbistånd skall enbart beviljas i förhållande till de katastrofdrabbades behov och intressen.

1. Målet med det humanitära biståndet och katastrofbiståndet skall vara att

a) rädda och skydda människoliv under och efter krissituationer som orsakats av naturkatastrofer eller extraordinära omständigheter med därmed jämförbara verkningar,

b) med hjälp av all tillgänglig logistik bidra till finansiering och distribution av humanitärt bistånd samt till att mottagarna får direkt tillgång till biståndet,

c) genomföra rehabiliteringsåtgärder på kort sikt och åtgärder för återuppbyggnad för att så snabbt som möjligt skapa förutsättningar för dessa befolkningsgruppers integrering eller återintegrering,

d) tillgodose de behov som uppstått på grund av förflyttningar av människor (flyktingar, fördrivna och återvändande) till följd av naturkatastrofer eller katastrofer som orsakats av människor, för att så länge som det behövs uppfylla flyktingarnas och de fördrivnas behov (var de än befinner sig) och underlätta deras frivilliga återflyttning,

e) hjälpa länderna och territorierna att införa eller förbättra system för förebyggande av naturkatastrofer och för beredskap inför sådana, inklusive system för prognoser och tidig varning, i syfte att mildra följderna av dessa katastrofer.

2. Bistånd liknande det som avses ovan kan beviljas länder eller territorier som tar emot flyktingar eller återvändande, för att tillgodose akuta behov som inte omfattas av katastrofbiståndet.

3. Det bistånd som föreskrivs i denna artikel skall finansieras inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd [17]. Det får på begäran av det berörda