Europaparlamentets resolution

av den 10 maj 2011

med de iakttagelser som utgör en del av beslutet om ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för åttonde, nionde och tionde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2009

EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

med beaktande av rapporten från kommissionen om uppföljning av ansvarsfrihetsförfarandet för budgetåret 2008 (KOM(2010) 650) och av arbetsdokumenten från kommissionens administration som åtföljer denna rapport (SEK(2010) 1437 och SEK(2010) 1438),

med beaktande av balansräkningarna och inkomst- och utgiftsredovisningen för åttonde, nionde och tionde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2009 (KOM(2010) 402 – C7-0220/2010),

med beaktande av kommissionens årsrapport av den 29 april 2010 om den ekonomiska förvaltningen av åttonde, nionde och tionde Europeiska utvecklingsfonden 2009,

med beaktande av de ekonomiska uppgifterna om de europeiska utvecklingsfonderna (KOM(2010) 319),

med beaktande av revisionsrättens årsrapport om den verksamhet som finansieras genom åttonde, nionde och tionde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2009, samt kommissionens svar [1],

med beaktande av förklaringen om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet som avges av revisionsrätten i enlighet med artikel 287 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) [2],

med beaktande av revisionsrättens särskilda rapport nr 10/2008 om EG:s utvecklingsbistånd till hälso- och sjukvård i Afrika söder om Sahara,

med beaktande av revisionsrättens särskilda rapport nr 18/2009 om ändamålsenligheten i EUF-stödet till regional ekonomisk integration i Öst- och Västafrika,

med beaktande av Europeiska investeringsbankens årsrapport om investeringsfaciliteten,

med beaktande av rådets rekommendationer av den 15 februari 2011 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (tionde EUF) för räkenskapsåret 2009 (05469/2011 – C7-0050/2011, 05472/2011 – C7-0049/2011, 05473/2011 – C7-0048/2011),

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 [3] och ändrat i Luxemburg den 25 juni 2005 [4],

med beaktande av rådets beslut 2001/822/EG av den 27 november 2001 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen (ULT-beslutet) [5], ändrat genom rådets beslut 2007/249/EG [6],

med beaktande av artikel 33 i den interna överenskommelsen av den 20 december 1995 av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för andra finansprotokollet till fjärde AVS–EG-konventionen [7],

med beaktande av artikel 32 i det interna avtalet av den 18 september 2000 mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapens bistånd inom ramen för finansprotokollet till partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig [8],

med beaktande av sin resolution av den 5 maj 2010 [9] som åtföljde besluten om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2008, Avsnitt III – kommissionen och genomförandeorganen, särskilt punkterna 268–274,

med beaktande av artikel 276 i EG-fördraget och artikel 319 i EUF-fördraget,

med beaktande av artikel 74 i budgetförordningen av den 16 juni 1998 tillämplig på samarbete för utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS–EG-konventionen [10],

med beaktande av artikel 119 i budgetförordningen av den 27 mars 2003 för den nionde Europeiska utvecklingsfonden [11],

med beaktande av artikel 142 i rådets förordning (EG) nr 215/2008 av den 18 februari 2008 med budgetförordning för tionde Europeiska utvecklingsfonden [12],

med beaktande av kommissionens och Europeiska investeringsbankens (EIB) svar på de frågor som budgetkontrollutskottet ställde den 25 januari 2011,

med beaktande av artiklarna 76 och 77 tredje strecksatsen och bilaga VI i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från budgetkontrollutskottet och yttrandet från utskottet för utveckling (A7-0140/2011), och av följande skäl:

A. Europeiska utvecklingsfonden (EUF) är det viktigaste finansiella instrumentet för unionens utvecklingssamarbete med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS).

B. Trots parlamentets upprepade krav på att EUF ska införlivas i budgeten, i går EUF för närvarande inte i Europeiska unionens allmänna budget eller omfattas av den allmänna budgetförordningen, utan genomförs i stället enligt särskilda budgetbestämmelser.

C. Det sammanlagda stödbelopp som utbetalas genom EUF kommer att öka betydligt under de kommande åren eftersom unionens stöd i den tionde EUF för perioden 2008–2013 har fastställts till 22682000000 EUR, vilket innebär 64 procents ökning jämfört med den nionde EUF. Man måste bli medveten om att absorptionsförmågan håller på att bli ett problem, vilket kräver full kunskap om vilka utgifter som är lämpliga.

D. Den 2 februari 2011 meddelade unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik Europaparlamentet att unionens grannskapspolitik hade misslyckats. Händelserna nyligen i Nordafrika har visat att kombinationen av kraftigt ökande folkmängd och stagnerande ekonomi lätt leder till explosiva situationer, och att sådana ökningar av folkmängden kräver framgångsrika ekonomier och att politiska verktyg är lämpliga endast när de fungerar i verkligheten och leder till positiva förändringar.

1. Europaparlamentet påminner om att EUF (22682000000 EUR för den nuvarande tionde EUF för 2008–2013) inte ingår i unionens budget, samtidigt som fonden är det viktigaste instrumentet för att erbjuda utvecklingsstöd från unionen till befolkningen i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna) och de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT-länderna). Parlamentet noterar att EDF består av flera instrument: bidrag som hanteras av kommissionen, riskkapital och lån till den privata sektorn som hanteras av EIB genom investeringsfaciliteten samt flexmekanismen som syftar till att dämpa de negativa effekterna av osäkra exportinkomster.

Att föra in EUF i budgeten

2. Europaparlamentet upprepar sitt stöd för att EUF ska föras in i budgeten, vilket kommer att förbättra ansvarstagande och transparens i samband med finansieringen och stärka den demokratiska kontrollen över densamma samt göra de olika politikområdena bättre samordnade gentemot AVS-länderna.

3. Europaparlamentet påminner än en gång om kommissionens uttalande om att man vill föreslå att EUF införs i unionens budget under diskussionerna om nästa budgetram, och att man kommer att hålla parlamentets budgetkontrollutskott fullständigt informerat om detta initiativ. Parlamentet insisterar dock på att införandet av Europeiska utvecklingsfonden i unionens budget inte får leda till någon minskning totalt av utvecklingsanslagen jämfört med de två nuvarande finansieringsinstrumenten.

4. Europaparlamentet uppmanar rådet och medlemsstaterna att reagera positivt på kommissionens förslag och godkänna att EUF i sin helhet kommer att ingå i unionens budget fr.o.m. 2014 som en del av nästa budgetram. Denna åtgärd borde ha vidtagits för länge sedan, och EUF bör inlemmas i budgeten så snart som möjligt.

Utvecklingsprioriteringar

5. Europaparlamentet påminner om kommissionens utfästelse [13] att se till att 20 procent av det bistånd som anslås genom instrumentet för utvecklingssamarbete ska avsättas till grund- och sekundärutbildning och grundläggande hälsovård. Samma riktmärke bör gälla för EUF. Kommissionen uppmanas att prioritera stöd till förstärkning av hälso- och sjukvårdssystemen genom att särskilt fokusera på de fattigaste människorna, att förbättra undervisningskvaliteten och hjälpa till att etablera politiska ramar som gynnar de fattiga och tar hänsyn till könsbalansen. Kommissionen uppmanas att fullt ut beakta revisionsrättens rekommendationer, som de formulerades i de särskilda rapporterna nr 10/2008 och 12/2010. Kommissionen uppmanas att öka denna andel till 25 procent i framtiden. Parlamentet uppmanar kommissionen att kraftigare betona mödravården, och framhåller hur viktigt det är att integrera utbildning och medvetande om reproduktiv och sexuell hälsa i agendan för kvinnors hälsa, eftersom detta område är det millennieutvecklingsmål där resultaten varit mest nedslående.

6. Europaparlamentet välkomnar de rekordnivåer för åtagandebemyndigandena som uppnåddes 2009. Parlamentet är också tillfredsställt med ett antal andra förbättringar i kommissionens förvaltning av EUF, bland annat förstärkningen av bokföringen (det nya systemet för periodiserad redovisning), bättre vägledning för bräckliga stater om budgetstöd och effektivare, mer ändamålsenliga och noggrannare uppföljda externa revisioner. Parlamentet erkänner dock att bräckliga stater först och främst behöver en bättre definierad strategi och att större uppmärksamhet behöver ägnas särskilda sektorer i dessa staters ekonomier.

7. Europaparlamentet understryker än en gång att den tionde EUF bör fokusera på ett begränsat antal sektorer och involvera frivilligorganisationer som fungerar effektivt på lokal nivå och som granskas ordentligt, för att undvika de skadliga effekterna av alltför stor splittring. Kommissionen uppmanas att använda sig av Europabaserade frivilligorganisationer baserat på deras meriter, särskilt i sådana fall då frivilligorganisationer och internationella organisationer (förvaltningsfonder för flera givare) kan sköta förvaltningen av projekt och program effektivare och mer kostnadseffektivt än kommissionen, och när deras verksamhet ger upphov till projekt som är hållbara efter att det finansiella stödet har upphört. Kommissionen uppmanas att ge parlamentet tydlig information om sammansättningen av frivilligorganisationernas egna resurser för specifika projekt som delvis finansieras av EUF och delvis av frivilligorganisationerna själva.

8. Europaparlamentet understryker att mekanismerna för utvecklingsbistånd även bör syfta till att främja välståndsuppbyggnad och stödja små och medelstora företag, eftersom välståndsuppbyggnad förblir ett mycket viktigt redskap för att minska fattigdomen. Parlamentet påminner om att uppskattningsvis 800000000000 EUR årligen försvinner från utvecklingsländerna genom olagliga kapitalströmmar. Om detta kunde förhindras, skulle det kunna visa sig vara avgörande för att minska fattigdomen och uppnå millennieutvecklingsmålen.

Finansiell förvaltning av EUF

9. Europaparlamentet noterar att kommissionens rapport om den ekonomiska förvaltningen av den 8:e–10:e EUF under 2009 enligt revisionsrättens uppfattning ger "en korrekt beskrivning av i vilken mån kommissionens operativa mål för budgetåret har uppfyllts (särskilt när det gäller det finansiella genomförandet och kontrollverksamheten)" trots de negativa effekterna av den ekonomiska krisen som har drabbat ett stort antal av utvecklingsländerna.

10. Dock understryker Europaparlamentet att kommissionens uppföljning av revisionsrättens iakttagelser är otillräcklig i ett antal fall (t.ex. bör genomförandeorganisationernas förvaltning få bättre stöd, förhandskontrollerna bör förbättras genom fokusering på nyckelrisker och "funktionerna hos Cris-Audit bör utvecklas så att övervakningen av revisionsverksamheten blir effektivare och mer ändamålsenlig"). Parlamentet betonar att kommissionens åtgärder i samband med revisionsrättens rekommendationer är ett nyckelelement för den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten när det gäller ansvarsskyldigheten. Kommissionen uppmanas därför informera parlamentets behöriga utskott om vilka åtgärder som man har vidtagit eller planerar att vidta för att åtgärda de brister som revisionsrätten har nämnt.

11. Europaparlamentet är oroat över vissa brister som fastställts av revisionsrätten, särskilt när det gäller förfaranden för offentlig upphandling [14], förhandskontrollerna vid delegationerna [15] och partnerländernas system för internkontroll [16], och uppmanar kommissionen att energiskt fortsätta med och utöka utbildningsprogrammen för personal som arbetar i delegationerna och i de nationella utanordnarnas kontor.

12. Europaparlamentet konstaterar att revisionsrättens revisionsförklaring inte täcker den nionde och tionde utvecklingsfondens medel, vilka förvaltas av EIB och för vilka banken är ansvarig [17]. Av politiska och redovisningsmässiga skäl är det olämpligt att investeringsfaciliteten inte omfattas av revisionsrättens revisionsförklaring eller av parlamentets förfarande för ansvarsfrihet, och parlamentet håller med revisionsrätten om att denna ordning minskar parlamentets behörighet att bevilja ansvarsfrihet, särskilt med tanke på att EUF:s pengar kommer från offentliga medel som Europas skattebetalare har bidragit med, och inte från finansmarknaderna.

13. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens uppfattning att de slutliga årsredovisningarna för den åttonde, nionde och tionde EUF i allt väsentligt ger en rättvisande bild av EUF:s finansiella ställning per den 31 december 2009. Revisionsrätten uppmärksammar dock en undervärdering av det belopp för garantier som togs emot när det gällde förhandsfinansiering och en övervärdering av beloppet för innehållna garantier, vilket anges i anmärkningarna till årsredovisningen. Parlamentet uppmanar kommissionen att omedelbart åtgärda dessa brister.

14. Europaparlamentet noterar att den del av årsredovisningen som avser det löpande beloppet för garantier som tagits emot i form av förhandsfinansiering vid slutet av 2009 innehöll ett belopp på 413600000 EUR, vilket hade undervärderats med 82300000 EUR eller med 19,9 %. Parlamentet konstaterar också att beloppet för innehållna garantier i årsredovisningen angavs till 186200000 EUR och att detta belopp var övervärderat med 58400000 EUR eller 31,4 %. Kommissionen uppmanas att för varje enskilt fall förklara orsakerna till dessa under- och övervärderingar.

EUF:s redovisningssystem

15. Europaparlamentet välkomnar införandet av det nya redovisningssystemet för periodiserad redovisning (ABAC-EUF) i februari 2009, och understryker att EUF:s årsredovisning för 2009 är de första räkenskaperna som har upprättats med hjälp av ABAC-EUF. Det nya redovisningssystemet kräver färre manuella justeringar och förbättrar redovisningsmiljön.

16. Europaparlamentet konstaterar att EuropeAids efterhandskontroller visade ett ökat antal klassificeringsfel (kontraktstyp, kontraktsstart och slutdatum). Parlamentet påminner om att EuropeAids centrala administration i slutet av 2009 inrättade en avdelning som skulle övervaka kvaliteten på den information som läggs in i Cris, vilket ytterligare skulle öka tillförlitligheten i de uppgifter som ligger till grund för årsredovisningen. Parlamentet vill få löpande information om vad som händer i denna fråga.

Transaktionernas korrekthet

17. Europaparlamentet konstaterar med tillfredsställelse att revisionsrätten anser att inkomster, åtaganden och betalningar som ligger till grund för räkenskaperna för åttonde, nionde och tionde EUF för det år som slutade den 31 december 2009 inte innehöll några väsentliga fel (punkt VIII i revisionsförklaringen). Dock är det beklagligt att revisionsrätten var tvungen att särskilt uppmärksamma den höga nivån av icke kvantifierbara fel i åtagandena och betalningarna, som dock inte ingår i den totala feluppskattningen. Parlamentet påminner om att även om EuropeAids tillsyns- och kontrollsystem har förbättrats väsentligt från år till år fann revisionsrätten att EuropeAids system för övervakning och kontroll bara delvis är ändamålsenligt. Således förväntar sig parlamentet att kommissionen gör regelbundna uppföljningar, och begär en rapport om vilka åtgärder som vidtagits för att lösa de ovannämnda problemen.

18. Europaparlamentet konstaterar att de fel som upptäcktes gällde efterlevnad av bestämmelserna för anbudsförfaranden, rättsliga tidsfrister för undertecknande av kontrakt och bestämmelser om obligatoriska garantier. I fråga om budgetstödåtaganden konstaterade revisionsrätten att EuropeAid visade att man uppfyllde villkoren i Cotonouavtalet [18] i enlighet med kommissionens dynamiska tolkning av dessa villkor. Parlamentet noterar att enligt kommissionen gjordes inga betalningar utan täckning av en finansiell garanti.

19. Europaparlamentet konstaterar att de främsta typerna av kvantifierbara fel i projektbetalningar som upptäcktes var följande: a) Exakthet: räknefel. b) Inträffande: fakturor eller andra styrkande handlingar för utförda tjänster eller levererade varor saknades. c) Stödberättigande: utgifter uppstod utanför genomförandeperioden eller gällde poster som inte fanns i kontraktet, moms betalades ut felaktigt eller obligatoriska påföljder tillämpades inte. De icke kvantifierbara felen gällde främst bristande efterlevnad av de tillämpliga bestämmelserna för bankgarantier och felaktiga beräkningar av kontraktparters återbetalning av förskott. Parlamentet noterar dock kommissionens påpekande att alla räknefel när det gäller återbetalning av förskott hade korrigerats före kontraktets slut. Trots detta uppmanas kommissionen att förbättra förhandskontrollerna för att förhindra denna typ av fel och förluster som kan inträffa om bankgarantibestämmelserna inte följs.

Övervakningen av genomförandeorganisationerna

20. Europaparlamentet välkomnar EuropeAids och delegationernas ansträngningar att komma till rätta med de olika brister som fortfarande finns i de ekonomiska förfarandena och kontrollerna hos genomförandeorganisationer, tillsynsmän och nationella utanordnare. EuropeAid uppmanas att öka sina ansträngningar inom dessa områden i framtiden. Parlamentet påminner också om revisionsrättens rekommendation att EuropeAid bör fortsätta sina ansträngningar för att se till att delegationerna registrerar uppgifter i Cris-Audit i tid och på ett fullständigt sätt [19].

21. Europaparlamentet är djupt oroat över revisionsrättens iakttagelse att den övervakning och kontroll som delegationerna genomför endast delvis är ändamålsenlig. Parlamentet beklagar att de flesta nationella utanordnarna i mottagarländerna lider av kapacitetsbrist, vilket leder till dåligt dokumenterade och ineffektivt genomförda kontroller samt brister i de finansiella förfaranden och kontroller som genomförs av genomförandeorganisationer och tillsynsmyndigheter. Parlamentet delar revisionsrättens uppfattning att delegationerna är utsatta för resursåtstramningar som ofta begränsar deras möjligheter att genomföra vissa åtgärder. Kommissionen uppmanas att snarast åtgärda detta problem.

Revisionsrättens särskilda rapport nr 18/2009

22. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 18/2009 om ändamålsenligheten i EUF:s stöd till regional ekonomisk integration i Öst- och Västafrika och revisionsrättens noggranna analys, men beklagar den otillfredsställande situation som rapporten avslöjar. Parlamentet vill inte desto mindre understryka sin oro beträffande det faktum att kommissionens regionala och nationella samarbetsstrategier inte kompletterar varandra, och framhåller att det är nödvändigt att samordna de regionala och nationella strategierna om det stöd som ges ska kunna bli effektivare.

23. Europaparlamentet är djupt oroat över de regionala organisationernas otillräckliga absorptionsförmåga. Kommissionen uppmanas att under halvtidsutvärderingen av de regionala strategierna, som är planerad till första halvåret 2011, ta hänsyn till den regionala samarbetssituationen och ägna särskild uppmärksamhet åt möjligheten att revidera de anslagna beloppen.

24. Europaparlamentet finner det dock oacceptabelt att revisionsrätten på grund av bristande rapportering inte kunnat bedöma ett antal finansierade projekt.

25. Europaparlamentet anser att unionen bör företrädas i varje regional organisation av en särskilt utsedd delegationsordförande, och att unionens delegationer bör ha mandat att diskutera samordningen av medlemskap i olika regionala grupperingar.

26. Europaparlamentet understryker att revisionsrätten i sin särskilda rapport nr 18/2009 bedömde EUF:s stöd till regional ekonomisk integration i Öst- och Västafrika, till vilka en betydande del (över 50 %) av EUF:s finansiering anslogs, som endast delvis ändamålsenligt. Kommissionen ombeds informera parlamentet om vilka åtgärder som vidtogs efter de påpekanden som parlamentet framförde i sin resolution av den 5 maj 2010 [20] med de iakttagelser som utgör en del av beslutet om ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för sjunde, åttonde, nionde och tionde EUF, innan ansvarsfrihetsförfarandet inleddes 2010. Det vore också välkommet med en fullständig överblick som visar vilka av dessa åtgärder som har genomförts effektivt i de berörda regionerna.

27. Europaparlamentet inser att regional ekonomisk integration kan skapa tillväxt och arbetstillfällen i utvecklingsländerna och därmed bidra till att minska fattigdomen. Parlamentet välkomnar därför att anslagen till EUF inom detta område har mer än fördubblats under finansieringsperioden i fråga.

28. Europaparlamentet beklagar att EUF-stödet till regional integration ännu inte varit helt ändamålsenligt, huvudsakligen beroende på afrikanska myndigheters kapacitetsbrist, överlappande medlemskap i afrikanska regionala ekonomiska organisationer vilket leder till dubbelarbete och resursspridning samt otillräckligt stöd och otillräcklig samordning från kommissionens delegationer, främst till följd av resursbrist.

29. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att utöka kapacitetsuppbyggnaden för öst- och västafrikanska regionala ekonomiska organisationer och deras institutioner, inbegripet stöd till nationella parlament och lokala civilsamhällen, och att uppmuntra till konvergens mellan regionala block i syfte att långsiktigt eliminera överlappande medlemskap, samtidigt som partnerländernas ansvar för processen respekteras.

30. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och Europeiska utrikestjänsten att anslå mer resurser i syfte att göra det möjligt för unionens delegationer att hantera processerna för regional integration på ett mer ändamålsenligt sätt, och att garantera större samordning och mer samstämdhet mellan regionala och nationella program.

31. Europaparlamentet insisterar på att unionen avstår från påtryckningar på afrikanska stater att snabbare ingå avtal om ekonomiskt partnerskap eller att gå med på avtal som täcker ett större antal områden än de önskar, samt att unionen bör undvika att underminera befintliga regionala grupperingar genom att ingå avtal om ekonomiskt partnerskap med enskilda länder.

32. Europaparlamentet insisterar på att tilldelningen av medel till mindre stater, särskilt till de minst utvecklade länderna, i högre grad bör inriktas på hållbar ekonomisk utveckling, exempelvis genom välståndsskapande mekanismer, för att minska beroendet av regionala ekonomiska "jättar", exempelvis Nigeria i Västafrika. Parlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta sin finansiering av regionala program, även kända såsom program mellan AVS-staterna, som omfattar flera eller alla länder i en viss region.

Användningen av upplupen ränta

33. Europaparlamentet vänder sig mot användningen av upplupen ränta på EUF:s räntebärande konton (inklusive överföringar från perioden 2001–2007), vilken beräknas uppgå till 34000000 EUR, till finansiering av utgifter för personal och anser att den endast får användas till kostnader för projekt och program. Parlamentet uppmanar kommissionen att förklara vilken policy som gällde tidigare och, om så krävs, omedelbart lägga fram förslag för att ändra den gällande förordningen i linje med denna princip.

Budgetstödet

34. Europaparlamentet påminner om att dess utvärdering av budgetstödet inte enbart bör fokusera på riskerna utan också på fördelarna, och dessutom på risker och fördelar med alternativa biståndsformer. Kommissionen uppmanas ge information om de fall där målen för EU:s budgetstöd uppnåddes, och om i vilka mottagarländer man mötte särskilda problem.

35. Europaparlamentet är medvetet om att budgetstöd är ett kontroversiellt utvecklingsredskap vars fördel är låga transaktionskostnader, större ansvarstagande och förstärkt dialog mellan mottagarna och givarna, samtidigt som det innebär en risk för förskingring och oönskad användning av medel när förvaltningen av offentliga medel i mottagarländerna inte tillräckligt uppfyller kraven på transparens, redovisningsskyldighet och effektivitet. Parlamentet understryker att budgetstöd inte är rätt i varje läge och inte bör ses som den enda möjligheten.

36. Europaparlamentet påminner om att enligt artikel 25.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 [21] kan budgetstöd ges om partnerlandets förvaltning av de offentliga utgifterna är tillräckligt transparent, tillförlitlig och effektiv. Mot denna bakgrund uttrycker parlamentet sin oro för att kommissionens "dynamiska" tolkning av stödkriterierna riskerar att medföra en ineffektiv och olämplig användning av offentliga medel. Parlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta sina ansträngningar att underbygga besluten om berättigande till budgetstöd, och se till att alla kommande finansieringsöverenskommelser ger en heltäckande och tydlig grund för bedömningen av huruvida betalningsvillkoren uppfylls.

37. Europaparlamentet beklagar det stora antalet fel i betalningar av budgetstöd (35 %). Parlamentet upprepar sin uppmaning om transparentare och objektivare kriterier för berättigande till budgetstöd, och stöder revisionsrättens rekommendation till kommissionen att tydligt ange "indikatorer, mål, beräkningsmetoder och kontrollkällor" [22]. Kommissionen uppmanas att förstärka revisioner samt övervaknings- och kontrollsystem och att följa upp och rapportera om i vilken utsträckning dessa kriterier uppfylls, i enlighet med bestämmelserna i artikel 25.1 b i förordning (EG) nr 1905/2006.

38. Europaparlamentet välkomnar publiceringen av grönboken om EU:s budgetstöd till tredjeland i framtiden (KOM(2010) 586) men beklagar att kommissionen, trots tidigare uppmaningar från parlamentet, inte har upprättat någon årsrapport om användningen av budgetstöd, inklusive användbar, fullständig, tillförlitlig, analytisk och utvärderande information om planerat och genomfört budgetstöd, information om huruvida de förväntade resultaten enligt givarnas mål och ländernas strategier har uppnåtts, information om huruvida det funnits kompletterande villkor och vilken kvalitet dessa har hållit, information om dialogens ändamålsenlighet, om hur givarnas insatser har harmoniserats, om den kompletterande kapacitetsuppbyggnad som har förekommit och hur effektiv denna har varit, information om huruvida de landsspecifika systemen har förbättrats, om ansvariga institutioner, institutioner för förvaltning av offentliga finanser, institutioner för övervakning och utvärdering, information om beloppet och procentandelen för oriktiga utgifter och om analysen av de typer av oriktigheter som framkommit vid kontroller och revisioner (systemfel eller andra fel) samt vilka korrigerande åtgärder som vidtagits.

39. Europaparlamentet påminner om att dess roll i fråga om budgetstöd är att hålla kommissionen ansvarig för utgifternas resultat och att budgetstöd är ett biståndsinstrument som kräver ett paradigmskifte i tillsynsmetoden, från endast kontroll av input till kontroll av resultat i förhållande till indikatorer, så att det kan garanteras att stödmedlen kommer befolkningen i det mottagande landet till del.

40. Europaparlamentet anser att man vid översynen av riktlinjerna för kommissionens budgetstöd bör ägna särskild uppmärksamhet åt tillsyns- och kontrollsystemen. Kommissionen förväntas skärpa övervakningen av och förbättra den årliga rapporteringen om efterlevnaden av stödkriterierna. Parlamentet påminner om att kapacitetsuppbyggnad inom ramen för budgetstödinsatser är underkastad samma tillsyns- och kontrollsystem som varje annat projekt, inklusive revisioner.

41. Europaparlamentet påminner om den kraftiga ökningen av andelen budgetstöd och strukturell anpassning bland de ackumulerade besluten om finansiering till den tionde EUF jämfört med den åttonde och nionde EUF. Parlamentet uttrycker sin oro över denna utveckling.

42. Europaparlamentet påminner om att revisionsrätten i sin årsrapport om EUF för budgetåret 2009 konstaterade att det förekom ett stort antal icke kvantifierbara fel i samband med budgetstödsutbetalningarna och att "den främsta förklaringen var att man i delegationens bedömningsrapporter om förvaltningen av de offentliga finanserna inte förklarade vilka kriterier framstegen skulle bedömas mot […] eller redogjorde för gjorda framsteg och skälen till att reformprogrammet kanske inte hade genomförts enligt den stödmottagande regeringens plan" [23]. Parlamentet insisterar på att kommissionen utvärderar utbetalningarna av budgetstöd ännu noggrannare och hädanefter skärper sina utbetalningsrutiner.

43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att i de särskilda villkoren för resultatbaserade varierande delbelopp tydligt ange indikatorer, mål, beräkningsmetoder och kontrollkällor, och att delegationerna i sina rapporter på ett strukturerat och formaliserat sätt visar vilka framsteg som gjorts när det gäller förvaltningen av de offentliga finanserna och tydligt fastställer kriterier som framstegen kan bedömas mot, redogör för vilka framsteg som gjorts och skälen till att reformprogrammet kanske inte har genomförts enligt planen.

44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vidta alla åtgärder som krävs för att bekämpa korruptionen i mottagarländerna, genom att fortlöpande föra en nära dialog med partnerregeringarna om korruptionsfrågor och att genom ett proaktivt angreppssätt se till att lämpliga system finns införda och att det finns sanktioner att ta till när så krävs. Utbetalningen av medel bör omprövas om sådant samarbete inte kommer till stånd och det inte kan ges några garantier för att systemet kan tackla korruptionen med grundläggande effektivitet.

45. Europaparlamentet upprepar sin åsikt att det är nödvändigt att involvera de nationella parlamenten, civilsamhället och lokala myndigheter i partnerländerna för att åstadkomma ett verkligt ansvarstagande för processen, och uppmanar än en gång kommissionen att göra allt man kan för att förbättra dialogen med dessa organ i alla olika stadier av programplaneringen.

46. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bistå partnerländer att utveckla kapaciteten för parlamentarisk kontroll och revision och att involvera både nationella parlament och lokala partner i civilsamhället när ländernas nationella utvecklingsstrategier utarbetas.

47. Europaparlamentet uppmanar sina behöriga utskott att upprätta direktkontakt med sina syskonutskott i de mottagande AVS-ländernas parlament, för att uppmuntra och stödja deras roll för ett effektivt utnyttjande av stödet genom parlamentariska tillsynsåtgärder.

48. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att EU-finansierade verksamheter i utomeuropeiska länder blir synligare.

Mottagarländernas redovisningsförklaringar

49. Europaparlamentet påminner än en gång om sin åsikt att utvecklingsbistånd i allmänhet och budgetstöd i synnerhet bör knytas till en redovisningsförklaring i förväg som utfärdats av mottagarlandets regering och undertecknats av dess finansminister, för utvalda frågor som påverkar styrnings- och ansvarighetsstrukturen i mottagarländerna.

Personalen

50. Europaparlamentet är extremt oroat över att antalet lediga tjänster vid delegationerna i tredjeländer anses som en "allvarlig risk" [24] och att resursbegränsningar, personalbrist och hög personalomsättning avsevärt hindrar kommissionen från att använda EUF-medel på ett ändamålsenligt sätt, i synnerhet när det gäller projektförvaltning, utbildning och övervakning samt för att genomföra tillförlitliga revisioner vid rätt tidpunkt. Parlamentet förväntar sig följaktligen att Europeiska utrikestjänsten prioriterar att delegationerna ges tillräckligt med kvalificerad personal, särskilt experter på utvecklingsfrågor.

EuropeAid

51. Europaparlamentet beklagar att revisionsrätten, trots att man bedömde de förhandskontroller som genomfördes av utanordnarna hos EuropeAids centrala administration som ändamålsenliga, kom fram till att EuropeAids tillsyns- och kontrollsystem var endast delvis ändamålsenliga när det gäller att garantera att betalningarna är korrekta.

52. Europaparlamentet påminner kommissionen om att

- EuropeAid inom ramen för sin planerade översyn av den övergripande kontrollstrategin bör utveckla en nyckelindikator för den bedömda ekonomiska effekten av ej åtgärdade fel efter att alla kontroller har gjorts,

- EuropeAid inom ramen för denna översyn bör utvärdera de olika kontrollernas kostnadseffektivitet, särskilt de som avser efterhandskontrollen av transaktioner, och utreda huruvida årliga granskningar av ett representativt stickprov av avslutade projekt skulle vara relevant och genomförbart,

- när det gäller budgetstöd bör EuropeAid se till att de särskilda betalningsvillkoren är tydligt definierade och att delegationernas rapporter på ett strukturerat och formellt sätt visar vilka framsteg som gjorts inom förvaltningen av offentliga medel.

Investeringsstödet

53. Europaparlamentet är mycket nöjt med att EIB under ansvarsfrihetsförfarandet för budgetåret 2009 för första gången inför parlamentets budgetkontrollutskott presenterade sin årsrapport om genomförandet av investeringsstödet samt svarade utförligt på de skriftliga och muntliga frågorna från utskottets ledamöter. Parlamentet begär att EIB sluter ett ramavtal för kommande år med det parlamentsutskott som ansvarar för ansvarsfrihetsförfarandet, inklusive den information som ska lämnas av EIB.

54. Europaparlamentet förväntar sig att EIB bekräftar att det inte förekommer någon överlappning mellan de projekt som banken finansierar och de som finansieras av kommissionen, och anser att det är nödvändigt med en avsevärd förstärkning av samarbetet mellan kommissionen och EIB, vilket redan påtalades i budgetkontrollutskottet den 25 januari 2011 av EIB:s generaldirektör för åtgärder utanför Europeiska unionen. Parlamentet frågar sig hur lämpligt det är att avdela personal från EIB till unionens delegationer. Parlamentet förväntar sig att senast vid utgången av 2011 få en gemensam rapport från båda institutionerna om förstärkningen av deras samarbete och de förfaranden som man kommit överens om, inklusive en analys av det eventuella behovet av EIB-personal i delegationerna.

55. Europaparlamentet uppmanar EIB att, innan man godkänner ett projekt, genom tillbörliga kontroller verifiera huruvida det förekommer lämpliga offentliga samråd på lokal nivå om utvecklingsanknutna aspekter av projekt som omfattas av EU-garanti, inklusive hur finansiella mellanhänder uppträder när det gäller dessa aspekter vid utnyttjandet av lån beviljade av EIB. Vid utlåning i utvecklingsländer bör EIB strikt tillämpa försiktighetsprincipen i enlighet med standardiserade förfaranden och internationell bästa praxis, med tanke på kampen mot penningtvätt och terrorismfinansiering.

56. Europaparlamentet uppmanar än en gång EIB att koncentrera sin rapportering på resultaten och presentera fullständig, relevant och objektiv information om resultat, satta mål, uppnådda mål och skäl för eventuella avvikelser, genomförda utvärderingar och en sammanfattning av utvärderingsresultaten.

57. Europaparlamentet välkomnar att EIB nu verkar vara mer besluten att fokusera på resultatrapportering, och att årsrapporten för investeringsstödet 2010, som för närvarande håller på att slutföras, kommer att fokusera mer på resultaten än som var fallet 2009. Det är ett steg i rätt riktning att EIB för närvarande arbetar med utvecklingen av resultatindikatorer, vilka bör vara färdiga att användas under andra halvåret 2011.

58. Europaparlamentet förväntar sig att nästa årsrapport från EIB kommer att vara mindre teoretisk och mer praktisk, särskilt när det gäller de resultat som uppnåtts inom olika program och åtgärder som finansierats genom investeringsstöd.

59. Europaparlamentet begär att EIB ska översända kompletterande information från den svarta listan över bedragare med beaktande av de gällande bestämmelserna för konfidentialitet när det gäller oavslutade fall. Det är positivt att EIB avser att inrätta en enhet för att bekämpa bedrägerier, och parlamentet förväntar sig att regelbundet få information om hur det går med införandet av denna enhet.

60. Europaparlamentet är förvånat över EIB:s uttalande där banken hävdade att det inte förekommer några bedrägerier inom ramen för de åtgärder som EIB har vidtagit via investeringsstödet.

61. Europaparlamentet anser att det är absolut nödvändigt att genomföra en generell granskning av samtliga projekt i utvecklingsländerna som finansieras av EIB, vilken inte bör begränsas enbart till viktiga projekt utan även bör avse samtliga medel och garantier som EIB måste avskriva.

62. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att övervaka och noga kontrollera genomförandet av investeringsstödet, så att det fyller sitt syfte som utvecklingsverktyg, och att regelbundet informera parlamentets budgetkontrollutskott om sina iakttagelser.

[1] EUT C 303, 9.11.2010, s. 243.

[2] EUT C 303, 9.11.2010, s. 253.

[3] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

[4] EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

[5] EGT L 314, 30.11.2001, s. 1 och EGT L 324, 7.12.2001, s. 1.

[6] EUT L 109, 26.4.2007, s. 33.

[7] EGT L 156, 29.5.1998, s. 108.

[8] EGT L 317, 15.12.2000, s. 355.

[9] EUT L 252, 25.9.2010, s. 39.

[10] EGT L 191, 7.7.1998, s. 53.

[11] EUT L 83, 1.4.2003, s. 1.

[12] EUT L 78, 19.3.2008, s. 1.

[13] Uttalande från kommissionen om artikel 5 i instrumentet för utvecklingssamarbete, bilagt meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet av den 24 oktober 2006 (KOM(2006) 628).

[14] Punkt IX i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonderna.

[15] Punkt 30 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonderna.

[16] Punkt 5 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonderna.

[17] Punkt 3 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonderna.

[18] Punkterna 28 och 29 i den särskilda rapporten nr 2/2005 om EUF:s budgetstöd till AVS-länderna (EUT C 249, 7.10.2005, s. 1).

[19] Punkt 54 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonderna.

[20] EUT L 252, 25.9.2010, s. 109.

[21] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 av den 18 december 2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete (EUT L 378, 27.12.2006, s. 41).

[22] Punkt 55 i revisionsrättens årsrapport om Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

[23] Punkt 25 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

[24] Punkt 40 i revisionsrättens årsrapport 2009 om Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

--------------------------------------------------