1.

Europaparlamentet begär att rådet och kommissionen ska ta följande rekommendationer i beaktande: i. Arbeta tillsammans med Europaparlamentet för att möjliggöra ett snabbt antagande av nya instrument som behövs för att tillämpa budgetbestämmelserna i Lissabonfördraget och revidera den nuvarande fleråriga budgetramen för att tillhandahålla de extra resurser som behövs för att genomföra initiativ som inte förutsågs när den nuvarande budgetramen antogs. ii. Till fullo följa artikel 312.3 i EUF-fördraget där det krävs att budgetramen ska innehålla alla övriga bestämmelser som behövs för att det årliga budgetförfarandet ska fungera väl och med artikel 312.5 i EUF-fördraget där det fastslås att ”under hela det förfarande som leder till antagandet av budgetramen, ska Europaparlamentet, rådet och kommissionen vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta antagandet”. iii. Till fullo följa artikel 311 i EUF-fördraget där det krävs att unionen ska se till att den har nödvändiga medel för att nå sina mål och genomföra sin politik, och samtidigt beakta de nya verksamhetsområden som Lissabonfördraget inrättat, bland annat inom områdena yttre åtgärder, idrott, rymd, klimatförändring, energi, turism och civilskydd. iv. Dra alla nödvändiga slutsatser från det faktum att till och med innan dessa nya Lissabonrelaterade behov tillkom, kunde man bara under de senaste fyra åren av den nuvarande fleråriga budgetramen komma överens om de årliga budgeterna antingen genom att man använde de existerande marginalerna eller genom att man utnyttjade de instrument som föreskrivs i det nuvarande IIA för att finansiera EU:s prioriteringar, exempelvis Galileo, livsmedelsmekanismen eller återhämtningsplanen för Europa, och att de återstående marginalerna under taken i den gällande budgetramen bedöms vara obetydliga för återstoden av perioden. v. Strikt följa punkt 4 i det nuvarande IIA där det fastslås att ”Om det under den fleråriga budgetramen 2007–2013 (nedan kallad ’budgetramen’) sker en fördragsändring som påverkar budgeten kommer nödvändiga justeringar att göras”. vi. Erkänna att det aktuella ekonomiska klimatet kanske skulle kunna leda budgetmyndigheten till att göra vissa ansträngningar mot omprioriteringar inom budgeten för att se till att prioriteringarna finansieras på ett adekvat sätt, samtidigt som man dock betänker att EU-budgeten har ett europeiskt mervärde eftersom den är ett uttryck för solidaritet och effektivitet genom att den sammanför ekonomiska resurser som annars är spridda på nationell, regional och lokal nivå. Även betona att en överväldigande del av EU-budgetens utgifter stöder långsiktiga investeringar som är nödvändiga för att stimulera EU:s ekonomiska tillväxt. vii. Erkänna att nya behov inte kan tillmötesgås genom omfördelning eller omprioritering och att en revidering av den fleråriga budgetramen och de flexibilitetsmekanismer som ingår i IIA är nödvändig, i motsats till rådets ståndpunkt som framgick av dess slutsatser av den 16 mars 2010 om budgetriktlinjerna för 2011, och bekräftades av det ställföreträdande ordförandeskapet i dess uttalande under debatten den 15 juni 2010 om den muntliga frågan B7-0310/2010 O-0074/2010. Dessutom erinra sig att de nya behov som uppstår genom ikraftträdandet av Lissabonfördraget logiskt sett bör medföra besparingar på nationell och regional nivå. viii. Svara upp mot uppmaningen i förklaring 3 i det nuvarande IIA om en fullständig och omfattande översyn senast 2008–2009 som täcker alla aspekter av EU:s utgifter och inkomster, och inte längre försöka hantera de utmaningar/befogenheter som EU fått genom det nya fördraget med hjälp av en mycket begränsad översyn av hur det nuvarande IIA fungerar utan någon som helst politisk dimension. ix. Erkänna att rådets och kommissionens ståndpunkt om en revidering av den fleråriga budgetramen hittills strider mot det faktum att de ständigt för fram nya förslag som kräver nya medel, exempelvis ”bananavtalet” och Iter. x. Uttrycka sin oro över trenden i vissa medlemsstater att lansera EU-åtgärder som finansieras utanför EU-budgeten. Bedöma risken för en bristande demokratisk kontroll över och legitimitet för dessa åtgärder samt även risken för ett brott mot principen om EU-budgetens universalitet och den negativa följd denna trend kan ha när det gäller solidaritetsprincipen. xi. Vidta alla nödvändiga steg för en revidering av den fleråriga budgetramen och tillföra de extra medel som krävs för att inrätta Europeiska utrikestjänsten och andra Lissabonrelaterade politiska prioriteringar samt andra initiativ, särskilt under rubrik 1a ”Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning” och rubrik 4 ”Yttre förbindelser”, med ett EU-mervärde som gör det möjligt för EU att uppfylla sina åtaganden och sina medborgares förväntningar. xii. Notera det faktum att utan denna revidering kommer parlamentet inte att kunna anta några förslag om nya byråer eller andra eventuella initiativ från rådet såvida de inte åtföljs av förslag om nya ekonomiska resurser. xiii. Fortsätta ansträngningarna att tillhandahålla mer flexibilitet, såsom det anges i den ovannämnda rapporten från kommissionen om hur det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning har fungerat. xiv. Erkänna betydelsen av flexibilitet för att skapa reserver och marginaler som gör det möjligt för EU att tillmötesgå nuvarande och framtida behov, både inom budgetramen, inom och mellan rubriker och i förhandlingar över dess upprättande och revidering. xv. Notera det faktum att parlamentet insisterar på att flexibiliteten ska utökas och bli mer framträdande och att tillräckliga reserver för varje kategori ska skapas, liksom på att högre belopp ska bli tillgängliga genom flexibilitetsmekanismen och att förfarandet för att överföra resurser mellan olika rubriker i den fleråriga budgetramen ska förenklas. xvi. Notera att parlamentet inte är berett att inleda förhandlingar om förslag som inte innehåller åtminstone den nuvarande graden av flexibilitet vid anpassningar av budgetramen med upp till 0,03 procent av EU:s samlade BNI (som det hänvisas till i artikel 8.3 i förslaget till förordning om en flerårig budgetram). xvii. Förstå att ett rent tekniskt synsätt på tillämpningen av Lissabonfördraget inom budgetområdet är otillräckligt och att det är ett måste att omedelbart inleda en verklig politisk förhandling på en tillräckligt hög, och om nödvändigt högsta, nivå, för att parlamentet ska kunna ge sitt godkännande. xviii. Ytterligare ägna den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen en tanke innan förordningen om den fleråriga budgetramen antas, med tanke på stabiliseringsmekanismens eventuella långtgående budgetkonsekvenser. Acceptera att budgetmyndighetens båda grenar deltar i beslut som avser de följder denna mekanism skulle kunna ha för EU-budgeten. Medge att eventuella budgetbehov knutna till denna mekanism bör finansieras genom en tillfällig revidering av den fleråriga budgetramen för att se till att en tillräcklig medverkan från budgetmyndighetens sida garanteras i tid.