Bryssel den 1.8.2007

KOM(2007) 461 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET

ÖVERSIKT ÖVER TREDJELÄNDERS HANDELSPOLITISKA SKYDDSÅTGÄRDER MOT GEMENSKAPEN (STATISTIKEN GÄLLER FRAM TILL OCH MED DEN 31 DECEMBER 2006 MEDAN FALLREDOGÖRELSE OCH TEXT UPPDATERATS TILL APRIL 2007) {SEC(2007) 1057}

1. INLEDNING

I förra årets rapport om övervakning av tredjeländers handelspolitiska skyddsåtgärder gentemot EU underströks i samband med EU:s övergripande handelspolitik hur viktig denna uppgift är. Behovet av att säkerställa att tredjeländer inte använder handelspolitiska skyddsinstrument olämpligt uppsattes särskilt som en av prioriteringarna för Generaldirektoratet för handel i samband med underlättande av marknadstillträde.

Som en del av strategin för europeisk konkurrenskraft har kommissionen också inlett en process (grönbok) för att överväga sin egen tillämpning av de handelspolitiska skyddsinstrumenten. I kommissionens grönbok ifrågasätts inte det grundläggande värdet av handelspolitiska skyddsinstrument utan det uppmanas till offentliga överväganden om hur EU bäst kan använda dem i ett föränderligt globalt ekonomiskt sammanhang.

Samtidigt som det erkänns att tredjeländer har rätt att använda handelspolitiska skyddsinstrument bör de i samband med detta särskilt uppmuntras att också ifrågasätta bruket av dem och, om så krävs, förbättra sin användning av instrumenten. Många tredjeländer fortsätter att använda dessa instrument på ett sätt som alldeles för ofta resulterar i att åtgärder vidtas vars legitimitet kan ifrågasättas.

Även om det skett förbättringar inom vissa områden ser vi att instrumenten fortfarande används olämpligt, i synnerhet skydden, och att kvalitetskriterierna på alla tre instrumenten (antidumpning, utjämning och skydd) är låga. Här finns låga kvalitetskriterier för inledande, åsidosättande av berörda parters rättigheter samt undermålig analys i fråga om skada och orsakssamband. Kommissionen fortsätter att angripa dessa problem i syfte att i görligaste mån få de negativa följderna av alla handelspolitiska åtgärder att bli så små som möjligt för våra exportörer.

Vår övervakning av tredjeländernas åtgärder görs som alltid med utgångspunkt i Världshandelsorganisationens (WTO) relevanta avtal. Även om de berörda länderna inte är medlemmar av WTO utgör dessa internationella regler det riktmärke som används för att avgöra om de undersökande myndigheterna skapar och vidmakthåller hederliga och rättvisa handelsvillkor. Det är också vårt noggranna iakttagande av dessa regler som får oss att erkänna och godta att länderna har en legitim rätt att under vissa omständigheter vidta handelspolitiska skyddsåtgärder.

Kommissionen förvaltar dessa instrument på en mycket hög kvalitetsnivå och kommer att fortsätta att ”exportera” sina bästa metoder inom området för handelspolitiska skyddsåtgärder genom att ingripa i enskilda fall, tillhandahålla tekniskt bistånd och föra en dialog med våra handelspartner på alla nivåer.

I denna rapport anges Europeiska kommissionens verksamhet under 2006 för övervakning av de handelspolitiska skyddsärenden som av tredjeländer inletts gentemot EU eller dess medlemsstater. Det bör observeras att i fråga om pågående ärenden före 2006 bör denna rapport läsas i samband med förra årets rapport till Europaparlamentet som innehöll kommentarer om vissa åtgärder fram till slutet av september 2006. För dessa ärenden innebär denna rapport en uppdatering i fråga om utvecklingen därefter.

2. ÖVERGRIPANDE TENDENSER

I slutet av 2006 pågick sammanlagt 143 åtgärder gentemot Europeiska gemenskapen eller dess medlemsstater jämfört med 151 i slutet av år 2005. Det är tredje året som antalet pågående åtgärder gentemot gemenskapen minskat. Minskningen detta år förklaras av att 27 nya åtgärder (preliminära och slutgiltiga) inleddes medan 34 åtgärder upphörde eller återkallades.

Av de 34 åtgärder som upphört gäller tio de åtgärder av Förenta staterna för stålprodukter som uppsagts eller utlöpt till följd av ett antal översyner. Dessutom sjönk också det antal åtgärder som införts av Indien (-6) och Argentina (-5), vilket bidrog till den totala minskningen. I fråga om dessa båda länder spelade Europeiska kommissionens avdelningar en aktiv roll genom att vissa åtgärder upphörde till följd av de samråd inom WTO som begärts av kommissionens avdelningar.

Det antal nya åtgärder som infördes 2006 ökade obetydligt jämfört med 2005, 27 mot 25. Den viktigaste skillnad som observerades mellan dessa år var en upptrappning av antalet skyddsåtgärder som ökade från tio 2005 till femton 2006, dvs. med mer än 50 %. Detta beror huvudsakligen på en ökning av de åtgärder som införts av Turkiet.

I fråga om indelningen av de olika handelspolitiska skyddsinstrumenten är tendensen densamma som under föregående år där ca två tredjedelar av åtgärderna utgörs av antidumpningsåtgärder. Medan antalet utjämningsåtgärder minskat de senaste åren har antalet skyddsåtgärder ökat från 24 under 2005 till 32 under 2006, en ökning med 25 %. Denna ökning av användningen av skydd av alla tre kategorier (inledda ärenden, införda åtgärder och pågående åtgärder) bekräftar en oroande tendens, som konstaterades förra året, i fråga om användning av detta instrument. Detta bör naturligtvis ses mot bakgrund av att skyddsåtgärderna vidtas på en allmängiltig bas, till skillnad från de båda andra instrumenten som är landsspecifika. Varje världsomfattande ökning av skyddsåtgärderna kommer därför oundvikligen att beröra EG, även om produkten i fråga inte exporteras av EU i större kvantiteter. Av detta skäl fortsätter kommissionen att utöva påtryckningar på användarna av detta instrument för att göra dem försiktigare vid dess användning samtidigt som den också gör stora insatser för att göra den negativa verkan av varje införd skyddsåtgärd så liten som möjligt. Europeiska kommissionens avdelningar har i detta hänseende varit relativt framgångsrika, vilket framgår närmare nedan.

I fråga om länder förblir Förenta staterna den främsta användaren av handelspolitiska skyddsinstrument mot EG eller dess medlemsstater med 29 pågående åtgärder, dvs. 20 % av det totala antalet. Detta trots att ett betydande antal av deras åtgärder uppsagts eller upphört. Övriga viktiga länder är Indien (arton åtgärder), Kina (tio åtgärder), Brasilien (nio åtgärder) och Turkiet (åtta åtgärder). Med undantag för det senare landet har alla dessa länder under senare år varit viktiga användare. Turkiet finns bland de främsta användarna gentemot EG l som ett resultat av dess överdrivna användning av skydd. Med fem nya skyddsåtgärder 2006 räknas det som det främsta landet i fråga om detta instrument.

Det bör slutligen observeras att det antal ärenden som inletts av tredjeländer och som berör Europeiska gemenskapen tyvärr ökat från 20 under 2005 till 28 under 2006. Inom denna totalsumma stannade antalet inledda antidumpningsärenden vid nio, samma som föregående år. Det fanns ett inlett antisubventionsärende, jämfört med inget 2005. Ökningen förklarades huvudsakligen av antalet inledda skyddsärenden, arton jämfört med elva 2005.

3. TENDENSER PER LAND

I detta avsnitt beskrivs viktigare tendenser för handelspolitiska skyddsåtgärder inom tredjeländer. En beskrivning av dessa viktiga ärenden ges för varje tredjeland i bilagan.

3.1. Förenta staterna

I slutet av 2006 hade Förenta staterna 29 pågående handelspolitiska skyddsåtgärder gentemot import från EU-länderna. Det överväldigande flertalet är antidumpningsåtgärder (24) mot endast fem utjämningsåtgärder. Dessa siffror skall jämföras med totalt 39 åtgärder gentemot EU i slutet av 2005, varav 27 var antidumpningsåtgärder och tolv utjämningsåtgärder.

Tendensen från föregående två år fortsatte, varför inga nya undersökningar gentemot EU-exportörer inleddes 2006. Å andra sidan inledde Förenta staterna olika översyner, huvudsakligen inom stålsektorn, och många av dessa översyner avslutades 2006 med återkallande av ett antal antidumpnings- och/eller utjämningsåtgärder, inkl. stålplåt skuren i längder, korrosionsbeständigt stål och stålrör för oljeborrning.

Ännu en gång blev Förenta staternas inriktning på handelspolitisk skyddsverksamhet föremål för WTO:s tvistlösningsförfaranden, dvs. de som rör metoden för ”nedsättning till noll” och ”privatiseringsärendet”.

3.2. Indien och Pakistan

Indien förblir landet med det näst största antalet åtgärder gentemot EG, dvs. arton totalt. Sex åtgärder upphörde eller uppsades 2006, medan två nya åtgärder infördes. Indien inledde 2006 endast ett antidumpningsärende som berörde tre EU-medlemsstater, jämfört med två 2005. Detta är det tredje året i följd som antalet ärenden som inletts av Indien gentemot gemenskapen minskat.

Detta är en välkommen utveckling då Indien traditionellt är en aktiv användare av detta instrument. Ett av våra större bekymmer i fråga om Indien 2006 var att det inledde en översyn av ett ärende (polyol för tillverkning av blockgjutet flexibelt polyuretanskum) som redan 2004 varit föremål för WTO-samråd och där det förväntades att åtgärderna helt enkelt skulle utlöpa. Denna översyn pågår och vi övervakar utvecklingen.

Pakistan inledde ingen ny undersökning gentemot EG 2006, i kontrast till 2005 då tre antidumpningsärenden inleddes. Under hela 2006 fortgick emellertid arbetet med två av de ärenden som inletts föregående år, vilket resulterade i att åtgärder för myrsyra infördes och att undersökningen av bleckplåt upphörde. Närmare uppgifter om dessa ärenden lämnades i förra årets rapport.

3.3. Kina

I slutet av 2006 hade Kina infört tio åtgärder gentemot EU, jämfört med nio föregående år. Två nya åtgärder infördes medan en utlöpte.

Kina inledde endast ett antidumpningsärende gentemot EU om potatisstärkelse. Detta var en nedgång från de tre ärenden som inleddes 2005. Antidumpningsverksamheten var generellt sett betydligt lägre än 2005 då Kina under årets sista sex månader var den största inledaren på WTO-nivå.

Det blev 2006 mycket tydligt att Kinas dåliga resultat i fråga om insyn och ovilja att lämna uppgifter i själva verket är ett systemrelaterat problem. Kommissionen har ständigt väckt denna fråga med kineserna, både i samband med enskilda ärenden och vid bilaterala kontakter. Vi fortsätter att utöva påtryckningar på de kinesiska myndigheterna och i synnerhet på Byrån för industriell skada (Bureau of Industry Injury) för att förbättra och standardisera deras metoder för uppgiftslämnande för att säkerställa att berörda parters rätt till skydd helt och hållet iakttas.

3.4. Latinamerika

Antalet pågående åtgärder i latinamerikanska länder sjönk 2006 jämfört med föregående år. Detta är resultatet av en betydande minskning av pågående åtgärder i Argentina (-5 åtgärder) och ett begränsat antal nya åtgärder.

Efter en relativt låg verksamhet i de latinamerikanska länderna 2005 infördes emellertid åtta handelspolitiska skyddsåtgärder av dessa länder 2006. Efter tre år då Argentina inte använde handelspolitiska skyddsinstrument gentemot EG inleddes tre antidumpningsärenden 2006 och ett skyddsärende. De ärenden som pågår är av ringa ekonomiskt intresse för EG. Mexiko inledde två antidumpningsärenden gentemot vissa medlemsstater, vilket var en nedgång jämfört med föregående års verksamhet. Chile och Panama inledde båda ett skyddsärende vardera med praktiskt taget ingen inverkan på EU-exportörer.

3.5. Ryssland och Ukraina

Det antal åtgärder som infördes av dessa två länder ökade då båda införde två nya åtgärder vardera 2006.

2006 införde Ryssland och Ukraina liksom föregående år sammanlagt fem skyddsåtgärder sinsemellan. 2006 var det emellertid Ukraina som inledde huvuddelen av dessa ärenden, jämfört med Ryssland 2005. Ukraina införde två skyddsåtgärder 2006 för kullager och karboximetylcellulosa. På grund av åtgärdernas natur påverkas emellertid inte EU-exporten på något sätt. De åtgärder som infördes av Ryssland gällde lampor och stålrör.

3.6. Turkiet

Efter 2005 då Turkiet inte införde några handelspolitiska skyddsåtgärder gentemot gemenskapen blev landet 2006 ännu en gång ytterst aktivt inom skyddsområdet genom att inleda sammanlagt fem ärenden. Alla fem ärendena har utmynnat i att åtgärder infördes 2006. På grund av de berörda produkternas variationsrikedom och de ingående åtgärdernas natur blev verkningarna större i vissa fall än i andra.

3.7. Australien

Australien inledde 2006 ett utjämningsärende gentemot EU, jämfört med inget 2005. I föregående års rapport omnämndes att Australien avslutat utjämningsåtgärder gentemot konjak i bulk från Frankrike efter en översyn. Inget orsakssamband upptäcktes mellan subventioneringen och någon skada för den inhemska industrin. Det var därför något förvånande när de australiska myndigheterna i juli 2006 inledde en ny utjämningsundersökning gentemot konjak på butelj och i bulk från Frankrike. Denna undersökning utmynnade i att slutliga åtgärder infördes i mars 2007.

Trots att det inte fanns någon form för samarbete med EU:s industri följde kommissionen ärendet och konstaterade några fel i förfarandet, särskilt lämnande av otillräckliga uppgifter. Påpekanden gjordes i detta ärende för de australiska myndigheterna.

3.8. Tunisien

Den 16 juni 2006 inledde Tunisien för första gången två skyddsundersökningar för järnartiklar (järnvaror) och glasvaror. I båda ärendena var de icke-konfidentiella versionerna av de klagomål som den tunisiska industrin ingav med begäran om skyddsåtgärder ytterst knapphändiga och tillhandahöll ingen klar motivering för att inleda en undersökning. Det produktsortiment som föll inom vart och ett av dessa båda ärenden var alldeles för brett för att behandlas som en likadan produkt: i fråga om glasvaror sträckte det sig från alla slags glasbehållare till bords- och köksartiklar av glas, medan undersökningen av järnvaror omfattade så skilda produkter som lås, kranar och järnbeslag för möbler.

Kommissionen väckte dessa frågor vid en utfrågning som ägde rum i Tunis och bad de tunisiska myndigheterna att undersöka de olika produktslagen separat. Kommissionen fortsätter att övervaka dessa undersökningar och har bett om fullständiga och meningsfulla uppgifter om resultaten vid slutet av undersökningen.

4. PÅGÅENDE PROBLEM

Under senare år har vi konstaterat problem som förblir förhärskande i fråga om tredjeländers handelspolitiska skyddsåtgärder. Medan vi kan se förbättringar uppträda i några enskilda fall förblir problemen ur ett övergripande perspektiv desamma, dvs. låga kvalitetskriterier för inledandet, undermålig analys av skador och orsakssamband och åsidosättande av berörda parters rätt till skydd. Det övermått av lagstiftning som finns inom vart och ett av dessa områden visar att detta är ett återkommande problem över hela världen. Utöver dessa kvarstående problem bör också missbruket av skyddsåtgärder införas i förteckningen då detta numera, i ljuset av den tendens som redan påpekats ovan, framstår som ett systemrelaterat problem.

4.1. Låga kvalitetskriterier för inledandet

Inledningsskedet är naturligtvis avgörande vid varje förfarande. Det börjar med en process som, oavsett om den utmynnar i att åtgärder införs eller inte, får många konsekvenser för de berörda. Varje inledningsförfarande skapar definitionsmässigt osäkra handelsvillkor och påverkar därigenom normala handelsflöden. De ekonomiska aktörer som samarbetar vid förfarandet satsar dessutom betydande resurser, bl.a. personal, tid och självfallet ekonomiska medel. Det är därför ett oavvisligt krav att användarna av de handelspolitiska skyddsinstrumenten inte inleder ett ärende utan att först säkerställa att det faktiskt finns skälig anledning. Kommissionens avdelningar fortsätter att mycket noggrant undersöka detta skede i tredjeländernas förfaranden och att, om så krävs, göra påpekanden för de undersökande myndigheterna.

4.2. Undermålig analys av skador och orsakssamband

I en alltmer avreglerad global ekonomi möter de ekonomiska aktörerna en världsomfattande konkurrens och behöver anpassa sig för att förbli konkurrenskraftiga. Oförmåga till anpassning kan ofta leda till begäran om skydd där detta inte är oundgängligt motiverat. För att införa legitima handelspolitiska skyddsåtgärder skall det först visas att skadorna på den inhemska industrin är ett resultat av skadlig dumpning eller subventionering eller, i fråga om skyddsåtgärder, en plötslig, massiv och oförutsedd ökning av importen. Alltför ofta underlåter emellertid undersökande myndigheter att undersöka om de problem som mött deras industrier verkligen beror på andra faktorer än import. Detta är kanske en av de främsta svagheterna i de handelspolitiska skyddsundersökningar som utförs av tredjeländer.

4.3. Berörda parters rätt till skydd

Liksom vid varje annat rättsligt förfarande är respekten för berörda parters rättigheter väsentlig för att säkerställa en rättvis process. Detta gäller i synnerhet inom området för handelspolitiska skyddsåtgärder. Många länder bortser emellertid vid sin hantering av de handelspolitiska skyddsinstrumenten gång på gång från detta avgörande inslag. De bristfälliga kvalitetskriterierna på upplysningar som inledningsvis ges såväl som de mycket bristfälliga kvalitetskriterierna på uppgifter som ges i icke-sekretessbelagda handlingar undergräver berörda parters rätt till skydd. Detta är ett annat betydande problem som konstaterats i tredjeländernas handelspolitiska skyddsärenden och ett där betydande energi nedlagts i en strävan att uppnå förbättringar. Detta är också en fråga som väckts i grönboken där fyra synpunkter på EU:s eget agerande övervägs, bl.a. rollen för ett förhörsombud, offentliga utfrågningar i samband med beslut om marknadsekonomisk status, information på lika villkor samt tillgång till icke-sekretessbelagda handlingar.

4.4. Överdriven användning av skyddsåtgärder

De senaste åren har en oroande tendens till ökning av nya handelspolitiska skyddsåtgärder konstaterats. Detta beror troligen på att vissa länder uppfattar instrumentet som ett lätt och snabbt sätt att vidta åtgärder gentemot import då det till skillnad från vad som gäller vid antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder inte finns något behov av att visa några orättvisa handelsflöden utan ”endast” en importökning som orsakar eller hotar att orsaka skada. I detta avseende används ofta skyddsåtgärder av vissa länder för att angripa problem som normalt bör lösas med andra handelspolitiska skyddsinstrument som antidumpning eller antisubvention. Detta beror på att problemets natur ofta rör lågprisimport från vissa länder snarare än en allomfattande och plötslig ökning av importen.

Detta utgör av två skäl ett problem. För det första, då WTO:s skadekriterier för skydd är mycket strängare än de som krävs för de andra instrumenten, uppfyller de skyddsåtgärder som införts ofta inte WTO:s regler. Skadekriteriet för skyddsåtgärder (allvarlig skada) är t.ex. högre än för de andra handelspolitiska skyddsinstrumenten (väsentlig skada) och det måste visas att ökad import är ett resultat av en oförutsedd utveckling. Kommissionens avdelningar påtalar gång på gång denna brist på efterlevnad av WTO:s regler.

För det andra, med tanke på instrumentets multilaterala natur och även om EU:s export inte orsakat problemet, påverkas den inte desto mindre av de skyddsåtgärder som tillämpas på en allmängiltig bas. Där skyddsundersökningar inleds blir därför uppgiften för kommissionens avdelningar ofta att behandla och i görligaste mån göra verkningarna av alla sådana åtgärder på EU:s export så små som möjligt.

5. HUVUDSAKLIGA LANDVINNINGAR

Som redan påpekats i förra årets rapport fick kommissionens verksamhet i fråga om övervakning av tredjeländerärenden helt säkert någon verkan på det antal inledanden och åtgärder som pågår gentemot EG eller medlemsstaterna och som minskat under åren.

Utan att upprepa de detaljer som anges i förra årets rapport är det lämpligt att erinra sig sådana framgångsrika fall som avslutandet av skyddsärendena om kemikalier med Ryssland, avslutandet av antidumpningsundersökningen om bleckplåt med Pakistan och det marockanska skyddsärendet om keramikplattor som utmynnade i förhandlingar om höga kvoter för EG-exportörerna.

Dessutom gjordes ytterligare framsteg 2006:

a) Nedsättning till noll – återkallanden av åtgärder

Efter den tvistlösning inom WTO som begärdes av Europeiska kommissionen i april 2007 har Förenta staterna, om än endast delvis, genomfört WTO:s utslag om nollnedsättningsmetoden. Det intensiva arbete som nedlagts av Europeiska kommissionens avdelningar i samarbete med exportörer och berörda medlemsstater lönade sig slutligen. Många europeiska exportörer har faktiskt erfarit att de omstridda antidumpningstullarna antingen återkallats fullständigt eller kraftigt minskats: medan i två (och troligen t.o.m. tre) fall beställningarna återkallats fullständigt, har i andra fall sex enskilda exportörer sett tullarna bli återkallade, och för tio andra exportörer har antidumpningstullarna minskats.

Alla problem har tyvärr inte lösts genom detta genomförande och kommissionen skall överväga alla tillgängliga alternativ för att uppmuntra Förenta staterna till ett snabbt genomförande samt även fullfölja övriga pågående tvister, inkl. en ny begäran om att inrätta en WTO-panel om detta skulle bedömas erforderligt.

b) Avslutande av åtgärderna av Indien

På begäran av EG-exportörer inledde Indien 2005 efter samråd med WTO översyner av ett antal åtgärder. Medan flera av dessa översyner ledde till att åtgärderna avslutades överklagade den indiska inhemska industrin ett antal avslutanden. I vissa fall återinfördes t.o.m. åtgärderna i avvaktan på att överklagandena skulle prövas av den indiska appellationsdomstolen. EG invände kraftigt mot denna utveckling och kunde med tillfredsställelse notera att 2006 har de flesta överklaganden antingen återtagits av den inhemska industrin eller avslagits av de indiska domstolarna.

c) Avslutande av åtgärderna av Argentina

Efter långa och svåra förhandlingar i samband med tvislösningsförfarandena och efter det att Argentina samtyckt till att avsluta utjämningsåtgärderna för tre produkter (olivolja, vetegluten och konserverade persikor) återkallades dessa åtgärder slutligen 2006. I fråga om åtgärderna för konserverade persikor ökades emellertid den bundna tullen samtidigt för att kompensera upphörandet av utjämningstullen.

d) Skyddsåtgärdernas inverkan

Som ovan påpekats har antalet pågående skyddsåtgärder ökat de senaste åren, vilket orsakar oro då EU-exportörerna också påverkas även om de inte är orsak till problemen. Även om dessa åtgärder inte kunnat undvikas har emellertid kommissionen varit fullständigt framgångsrik i fråga om att skydda EU-exportörernas intressen genom att främja åtgärdstyper som fått minsta möjliga verkan. Detta var t.ex. fallet med turkiska åtgärder (dammsugare och motorcyklar) och ukrainska åtgärder (bomullsvävnader och stickade tyger).

Även om detta kan ses som ett positivt resultat efterlyser kommissionen fortfarande en försiktigare användning av instrumentet genom att yrka på att det endast bör användas under verkligt exceptionella omständigheter vilket bör medföra att mycket färre skyddsåtgärder införs.

6. SLUTSATS

För det tredje året i följd minskade antalet pågående åtgärder gentemot EG 2006. Detta är naturligtvis en positiv utveckling för EU-exportörerna, även om det ökade antalet nya undersökningar, jämfört med föregående år utgör en fingervisning om att handelspolitisk skyddsverksamhet kan öka på kort sikt.

Även om vissa förbättringar av tredjeländernas metoder för handelspolitiskt skydd observerats kvarstår de problem som konstaterats i det förgångna och andra har uppstått.

I detta sammanhang och vid en tidpunkt då kommissionen överväger sin egen användning av instrumentet fortsätter många tredjeländer fortfarande att använda dessa instrument på ett tvivelaktigt sätt, vilket ibland utmynnar i åtgärder som inte är lagligt berättigade. Det finns därför helt säkert ett behov av att kommissionen fortsätter att övervaka tredjeländernas åtgärder för att säkerställa att tredjeländerna iakttar WTO:s regler och bilaterala regler, bistå EU:s företag/medlemsstater och försvara deras hotade intressen och sträva efter att minska tredjeländeråtgärdernas ekonomiska inverkan på exportörerna.

Dessa frågor angrips genom direkt intervention i särskilda fall då allmänna systemrelaterade frågor väcks inom ramen för såväl formella som informella bilaterala kontakter med berörda länder, diskussioner i relevanta kommittésammanhang inom WTO såväl som fortsatt utbildning för tredjeländer om våra egna synpunkter och metoder i fråga om handelspolitiska skyddsinstrument.

Positiva resultat har uppnåtts i detta hänseende och olika EU-exportörer har varit beroende av kommissionens stöd och råd. EG skall därför fullfölja sin aktiva roll i fråga om att angripa missbruk av handelspolitiska skyddsåtgärder, då de betraktas som handelshinder och ett hinder för konkurrenskraft och marknadstillträde för europeiska exportörer.