EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 9.11.2011 
SEK(2011) 1321 slutlig 
  
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om ett konsumentprogram 2014-2020 
{KOM(2011) 707 slutlig} 
{SEK(2011) 1320 slutlig}  
 
SV 2   SV Ansvarsfriskrivning 
Denna rapport om konsekvensbedömningen är endast bindande för de av kommissionens 
avdelningar som medverkat i utarbetandet av den. Den är avsedd att ge underlag för 
kommentarer och påverkar inte  den slutliga utformningen av  beslut som ska fattas av 
kommissionen. 
 
SV 3   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Det konsumentprogram som ska genomf öras efter 2013 (nedan kallat programmet ) 
kommer att ligga till grund för de konsumentpolitiska åtgärder som generaldirektoratet för häls o- och konsumentfrågor ska vidta från och med 2014. 
Programmet bygger vidare på de resu ltat som uppnåtts genom det nuvarande 
konsumentprogrammet (2007–2013). 
Det nya programmet kommer att stödja den framtida konsumentpolitiken genom 
vilken EU-medborgarnas ställning so m medvetna konsumenter på den inre 
marknaden ska stärkas, och det kommer att komplettera initiativ som riktar sig till 
utbudssidan. 
Det nya programmet måste bygga vidare på det nuvarande programmet. I 
slutsatserna från halvtids utvärderingen av strategi n och programmet för 2007–2013 
betonades att konsumentpolitiken är ett relativt nytt område för EU och att 
kontinuitet därför är A och O för att man ska nå resultat.  
Samtidigt ställs det nya, allt större utma ningar i dagens samhälle – konsumenternas 
beslut påverkas av allt fler  faktorer (ett överflöd av info rmation, ett större ansvar på 
konsumenten till följd av liberalisering, sofis tikerade produkter, tjänster och reklam), 
konsumtionsmönstren måste bli hållbarare, den ökade digitaliseringen innebär både 
hot och möjligheter, den sociala utestängningen och antalet utsatta konsumenter ökar, och befolkningen åldras. 
Inom ramen för det nya programmet kommer man att finansiera åtgärder för att 
avhjälpa brister på följande områden: 
i) Säkerhet  
Skillnader i tillsynen av produktsäkerhetslagstiftningen i medlemsstaterna, 
förekomsten av farliga produkter på den in re marknaden och risker som hör samman 
med den allt mer globaliserade tillverknings kedjan betyder att myndigheterna måste 
samarbeta närmare för att hindra farliga pr odukter från att komma in på den inre 
marknaden och vidta nödvändi ga åtgärder ifall detta ändå sker. Behovet av nya 
initiativ för att öka tjänsters säkerhet måste utforskas. Dessutom saknas en ändamålsenlig struktur på EU-nivå för att få ut det mesta möjliga av samfinansiering från EU. 
ii) Konsumentupplysning och konsumentutbildning  
• Otillräcklig övervakning av konsumentmarknaden
 
Brist på tillförlitliga uppgifter och analys er av den inre marknadens funktion ur 
konsumenternas synpunkt.  
• Otillräcklig kapacitet inom  konsumentorganisationerna , bland annat brist på 
resurser och sakkunskaper, särski lt i de nya medlemsländerna. 
 
SV 4   SV • Avsaknad av tydlig, jämförbar, tillförlitlig och användarvänlig information  till 
konsumenter, särskilt om gränsövers kridande handel, dåliga kunskaper om  
grundläggande konsumenträttigheter och skyddsåtgärder, både bland 
konsumenter och näringsidkare, osäkerhet vad gäller tillförlitligheten hos ”genvägar” (som webbplatser för prisjämf örelser), särskilt på det digitala 
området.  
• Otillräckliga verktyg för konsumentutbildning
 i EU, särskilt om utvecklingen 
på den digitala marknaden. 
iii) Konsumenternas rättigheter och rättelse:  
• Otillräckligt konsumentskydd , särskilt vid gränsöverskridande handel. 
• Större hänsyn  till konsumentfrågor på EU:s olika politikområden. 
• Problem som konsumenterna stöter på när de begär rättelse , särskilt i 
gränsöverskridande fall. 
iv) Tillsyn  
• Potentialen hos de nationella tillsynsmyndigheternas nätverk för 
konsumentskyddssamarbete  utnyttjas inte maximalt. 
• Bristfälliga kunskaper om nätverke t av europeiska konsumentcentrum  (ECC-
nätverket) bland konsumenterna och behov av att stärka nätverkets möjligheter 
att påverka. Den administrativa be lastningen inom den nuvarande 
samfinansieringsprocessen och brister i fråga om finansieringens varaktighet. 
v) Slutsats: Tyngdpunkten i åt gärderna i konsumentprogrammet  
De frågor som drivs inom konsumentpolitiken är av olika slag och spänner över 
många områden, men eftersom konsumentp rogrammet är relativt litet måste man 
satsa på att finans iera åtgärder på specifika områden  där man kan uppnå konkreta 
resultat och skapa ett mervärde genom insatser på EU-nivå. 
Åtgärderna kan därför de las in i tre kategorier : 
1) Åtgärder som följer av de rättsliga skyldigheterna i fördraget och den gällande 
EU-lagstiftningen om konsumentskydd. 
• Finansiering av verksamheten inom  Rapex-nätverket, de nationella 
tillsynsmyndigheternas nätverk för konsumentskyddssamarbete och 
databaserna om kosmetiska produkter.  
2) Åtgärder som inte vidtas eller som inte  kan vidtas nationellt på grund av att de 
gäller hela EU. 
• Stöd till konsumenterna i gräns överskridande frågor genom 
- samfinansiering av nätverket av  europeiska konsumentcentrum (ECC-
nätverket), eftersom nationella myndigheter eller 
 
SV 5   SV konsumentorganisationer vanligen inte kan ge råd och stöd till 
konsumenter när det gäller gränsöverskridande handel, 
- inrättande och upprätthå llande av en plattfor m för tvistlösning på 
internet, även vid gränsöverskridande problem. 
• Utveckling av samarbetet med internationella parter i syfte att komma till 
rätta med följderna för produktsäkerheten av att tillverkningskedjan 
globaliseras. 
• Stöd till produktion av EU-o mfattande uppgifter om 
konsumentmarknaderna som kan användas för jämförelser mellan 
medlemsstaterna och som underlag för de politiska riktlinjerna på EU-
nivå. 
• Främjande av intressebevakning på EU-nivå genom ekonomiskt stöd till 
EU-omfattande konsumentorganisationer. 
3) Åtgärder som komplettera r nationella åtgärder och förstärker deras verkan. 
• Samordning och samfinansiering av gemensamma insatser på områden 
som produktsäkerhet och tillsyn när det gäller konsumenträttigheter 
(gemensamma marknadskontroller). 
• Stöd till informationskampanjer som genomförs tillsammans med 
medlemsstaterna och andra berörda parter samt samarbete med olika 
organ, för att se till att konsumentern a får tydlig, öppen och tillförlitlig 
information om olika frågor som berör dem. 
• Stöd till nationella konsumentorganis ationer för utbildning som skulle 
vara betydligt dyrare att tillhandahåll a nationellt på grund av bristen på 
stordriftsfördelar.  
• Tillhandahållande av ett forum för utbyte av god praxis när det gäller 
konsumentutbildning.  
2. SUBSIDIARITETSANALYS OCH MERVÄRDE  
EU-åtgärderna grundar sig på artiklarna 169 och 12 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt. 
Målgrupperna för programmet är konsumenter, nationella 
konsumentskyddsmyndigheter och konsumentorganisationer . Det övergripande målet 
är att förbättra situationen för konsumenterna i hela EU.  Programmet kommer att 
stödja konsumentorganisationer  på EU-nivå och i medlem sstaterna samt nationella 
myndigheter som ansvarar för produktsä kerhet och tillsyn. Programmet kommer 
också att indirekt gynna seriösa och innova tiva företag eftersom en effektiv 
konsumentpolitik stöder den inre markna dens funktion. De ekonomiska aktörerna 
kommer dessutom att gynnas av att det finns tydliga regler som gä ller för alla och av 
 
SV 6   SV att tillsynen samordnas i högre grad. Programmet kommer därmed att bidra till att 
stimulera ekonomisk tillväxt. 
Programmet kommer att stödja målen i den framtida konsumentpolitiken och inriktas 
på den inre marknadens efterfrågesida. 
i) Produktsäkerhet 
Rapex-systemet drivs av kommissionen so m en del av dess skyldigheter enligt 
direktivet om allmän produktsäkerhet  och förordning (EG) nr 765/2008. Utan 
ekonomiskt stöd skulle det inte  kunna vidtas tillräckliga åtgärder för att förbättra 
samarbetet kring marknadsöverva kning och för att se till att 
produktsäkerhetslagstiftninge n verkligen efterlevs. 
Åtgärder på EU-nivå och samarbete genom det nätverk som avses i direktivet om 
allmän produktsäkerhet ger bättre resultat än en se rie enskilda åtgärder i 
medlemsstaterna, eftersom man kan använda  information som samlats in av andra 
länder (t.ex. Kina) för att åtgärda kunskaps brister. Åtgärder på EU-nivå kan också 
bidra till att minska skillnaderna på den inre marknaden. Detta är avgörande för att 
alla företag ska ha samma förutsättningar och gör att riskerna med konsumtionsprodukter hanteras på  ett enhetligt sätt, vilket  ger konsumenter i hela EU 
ett gott skydd. 
ii) Konsumentupplysning och konsumentutbildning  
• Övervakning av konsumentmarknaden:
 För att stärka konsumenternas 
rättigheter på den inre marknaden måste övervakningen av marknadens 
efterfrågesida förbättras och tillförlit ligare uppgifter tas fram. Bara på EU-nivå 
kan man samla in jämförbara uppgifter  och utföra analyser som ger en 
heltäckande bild av den inre marknadens funktion och som gör det möjligt att fastställa riktvärden. Den harmonis erade metoden för klassificering och 
rapportering av konsumentklagomål ko mmer att bidra till detta mål. 
Uppgifterna bör vara till räckligt tillförlitlig a och representativa för att kunna 
användas både på EU-nivå och natione ll nivå. Policyspecifika undersökningar 
av konsumentbeteende och tester är pr aktiska verktyg för utvecklingen av 
smartare reglering. 
• Stöd till konsumentorganisationer
: Genom en stark och enhetlig representation 
från konsumentrörelsen på EU-nivå kan konsumenterna på ett strukturerat sätt 
påverka EU:s politik på området, EU-i nstitutionerna och di aloger på EU-nivå. 
Särskilt svaga organisationer i de nya medlemsstaterna kan få direkt stöd och 
därmed ökat inflytande. Åtgärder för a tt bygga upp kapaciteten inom nationella 
konsumentorganisationer kompletterar nationella initia tiv, leder till 
stordriftsfördelar samt främjar utvecklingen av transnationella nätverk mellan deltagarna, till exempel för mentorstöd och sakkunnigbedömningar. 
• Konsumentupplysning och konsumentutbildning 
 
SV 7   SV Med EU-omfattande initiativ fö r upplysning och utbildning ökar 
konsumenternas kunskaper om och förtroe nde för gränsöverskridande handel, 
vilket stöder förverkligandet av den inre marknaden. Initiativen ger 
medlemsstaterna möjlighet att utbyta god praxis och kommer att bidra till 
skapandet av en enda, enhetlig och ve derhäftig källa för konsumentupplysning 
och konsumentutbildning på EU-nivå. 
iii) Konsumenternas rättigheter och rättelse  
• Säkerställa en hög konsumentskyddsnivå  i enlighet med artikel 169 i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt. 
• Integrering  av konsumentfrågor är en skyldi ghet enligt artikel 12 i fördraget 
om Europeiska unionens funktionssätt. 
• Rättelse : Befintliga studier visar att konsumenterna måste ges bättre 
möjligheter att få rättelse. Kommissione n kommer därför a tt överväga lämpliga 
initiativ som gäller alternativ tvistlö sning och onlinesystem för tvistlösning. 
Alternativ tvistlösning ut gör ett billigt, snabbt och enkelt sätt för konsumenter 
och företag att få rättelse utanför domstol inom EU. Systemen för alternativ tvistlösning kommer att fö lja vissa grundläggande kva litetsprinciper och ska 
kunna tillämpas vid alla slag av tvis ter, vilket skapar enhetlighet.  
Genom att man inrättar en onlineplattfor m för tvistlösning kommer man inom 
de nationella systemen för alternativ tvistlösning att kunna handlägga 
gränsöverskridande tvister som gäller onlineförsäljning av tjänster eller varor 
på ett effektivare sätt, eftersom hela fö rfarandet är elektroni skt. Finansieringen 
av en europeisk plattform kommer att möjliggöra samordnade tillvägagångssätt 
och ge stordriftsfördelar och synergie ffekter som bara ka n nås med hjälp av 
åtgärder på EU-nivå. 
iv) Tillsyn  
• Kommissionen ansvarar för förvaltni ngen av de nationella myndigheternas 
nätverk för konsumentskyddssamarbete. I förordningen om konsumentskyddssamarbete anges även gemensamma projekt, gemensamma tillsynsåtgärder och tjänstemannautbyte. Åtgärder som medlemsstaterna vidtar 
tillsammans, som till exempel de gemensamma marknadskontrollerna 
(samfinansierade av programmet och medlemsstaterna), f ungerar väl i detta 
avseende. 
• Nätverket av europeiska konsum entcentrum (ECC-nätverket) som 
samfinansieras av kommissionen oc h medlemsstaterna tillhandahåller 
information till konsumenterna om deras rättigheter när de handlar i andra länder och stöder dem om något går snett och de måste lösa en tvist med en näringsidkare i en annan medlemsstat . De nationella kons umentföreningarna 
kan inte hjälpa konsumenter i gränsövers kridande fall. ECC-nätverket omfattar 
alla medlemsländer och kan därför st ödja konsumenter och arbeta för deras 
rättigheter i hela EU. 
 
SV 8   SV 3. MÅL 
Programmet bör stödja det allmänna målet  i den framtida konsumentpolitiken, nämligen att 
stärka den medvetna konsumentens  ställning på den inre marknaden . EU:s 
konsumentpolitik är ett stöd oc h ett komplement till medlemsl ändernas politik, och har som 
mål att se till att invånarna i EU kan dra nytta av alla de förmåner som den inre marknaden erbjuder och att deras säkerhet oc h ekonomiska intressen skyddas. 
Genom åtgärderna vill ma n uppnå fyra specifika mål
: 
i) Säkerhet : Att befästa och förbättra pr oduktsäkerheten genom effektiv 
marknadsövervakning i unionen. 
ii) Upplysning och utbildning : Att förbättra den utbildning  och upplysning som erbjuds 
konsumenterna samt göra dem mer medvetna om sina  rättigheter, ta fram ett faktaunderlag 
som kan användas inom konsumentpolitiken och stödja konsumentorganisationer. 
iii) Rättigheter och rättelse : Att stärka konsumenternas rättigheter, särskilt genom 
reglering och bättre möjligheter att få rättelse , bland annat genom alternativ tvistlösning. 
iv) Tillsyn : Att arbeta för att konsumenternas rät tigheter genomförs i praktiken, genom att 
stärka samarbetet mellan nationella tillsynsmyndigheter och stödja konsumenterna genom rådgivning. 
Dessa mål är i linje med Europa 2020-strategins mål för tillväxt och konkurrenskraft. Övriga 
strävanden i Europa 2020-strate gin kommer också att beaktas, till exempel när det gäller den 
digitala agendan  (se till att digitaliseringen resulterar i att konsumenternas intressen tas bättre 
tillvara), hållbar tillväxt  (verka för hållbarare konsumtionsmönster), social inkludering  
(beakta utsatta konsumenters situation och de  behov som uppstår när be folkningen blir allt 
äldre) och smart lagstiftning  (övervaka konsumentmarknaden i syfte att utarbeta smarta och 
målinriktade bestämmelser). 
4. A
LTERNATIV  
Nuvarande situation  
När det gäller initiativen inom de fyra  specifika målen motsvarar alternativ 1  den nuvarande 
situationen. Majoriteten av åtgärderna under programmet 2007–2013 fortsätter, med vissa 
justeringar. Vissa åtgärder skär s ner betydligt eller avslutas på  grund av att de inte längre är 
relevanta, medan en del nya åtgärder av begr änsad omfattning inleds (t.ex. när det gäller 
rättelse). För detta alternativ krävs en budget so m är lika stor som, eller eventuellt lägre än, 
den för det nuvarande programmet. 
Även om man vidtar liknande åtgärder som inom programmet 2007–2013 kommer man inte 
att uppnå lika bra resultat på grund av följderna  av samhällsförändringar som en allt mer 
globaliserad tillverkningskedja och ökad tyngdpunkt på tjänster i frågor som gäller säkerhet, 
ett allt mer komplext beslutsfattande, nödvändigheten att övergå till mer hållbara 
konsumtionsmönster, specifika behov hos utsatta  och åldrande konsumenter, en allt mer 
utbredd digitalisering, onlineh andel och fler mellanhänder. 
 
SV 9   SV Det är svårt att ge prognoser för perioden 2014 och framåt, men trycket på resurser vid de 
nationella myndigheter som ansvar ar för konsumentpolitiska frågor kommer förmodligen att 
fortsätta öka, till exempel när det gäller marknadsövervakning oc h tillsyn. Det fi nns en risk 
för att de nationella myndighete rnas stöd till konsumentorganisa tioner skärs ned betydligt, 
särskilt i de nya medlemsstaterna. I ekonomiskt ovissa tider tar tillverkare ofta genvägar och 
kan vara mer benägna till bedrägerier, medan kunderna tenderar att välj a billigare varor eller 
löper risk att bli lurade. 
De övriga alternativen:  
Om man betraktar de insatser som ingår i va rt och ett av de fyra programmålen ur ett 
helhetsperspektiv kan de övriga alternativen sammanfattas enligt följande: 
- Alternativ 0  utgörs av det absoluta minimum av åtgärder som måste finansieras till 
följd av de rättsliga skyldighe terna i fördraget och den befi ntliga EU-lagstiftningen om 
konsumentskydd. 
- Alternativ 2  innebär en mer målmedveten sats ning i linje med kommissionens 
prioriteringsområden (Europa 2020,  inremarknadsakten) och den pågående diskussionen om 
den framtida konsumentpolitiken1. Budgeten för alternativ 2 sku lle ligga runt 25 miljoner euro 
per år. 
- Alternativ 3  skulle kräva en ökad budget jämför t med det nuvarande programmet, på 
grund av att extraåtgärder borde sättas in inom  vissa delar av programmet, till exempel när det 
gäller utveckling av en allmänt tillgänglig databas om säkra konsumtionsvaror, rättelse och 
inrättande av en fond för att stödja fina nsieringen av åtgärder i anslutning till 
gränsöverskridande tvistlösning.  
I meddelandet KOM(2011) 500 av den 29 juni 2011 an slogs 175 miljoner euro (i fasta priser 
2011) för konsumentprogrammet 2014–2020. 
Alternativ 3, som var det ursp rungligen tänkta alternativet, ha r därför frångåtts eftersom det 
inte ryms inom denna budgetram. 
5. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Valet av alternativ inom de fyra  programmålen sammanfattas nedan. 
Alternativ 0, som innebär att man bara vidt ar åtgärder som är obligatoriska på grund 
av lagstiftningen och att ett antal åtgärder på  EU-nivå avslutas, skul le betyda att EU:s 
stöd till konsumentpolitiken skulle minska, vilket står i strid med åtagandena i 
Europa 2020-strategin och inremarknads akten, liksom med slutsatserna från 
utvärderingen av den nuvarande konsumentpolitiska strategin och konsumentprogrammet. Det skulle inte he ller garantera till räckligt stöd för den 
framtida konsumentpolitik som nu är under beredning. 
                                                
 
1 Detta kan eventuellt utmynna i en konsumentpolitisk agenda som offentliggörs 2012. 
 
SV 10   SV Alternativ 1, som kräver en budget som är lika stor som, e ller eventuellt lägre än, den 
för det nuvarande programmet, skulle inte gör a det möjligt att på ett tillfredsställande 
sätt hantera de utmaningar som konsumentern a och beslutsfattarna står inför under de 
kommande åren. Alternativ 3 sku lle kräva en avsevärd ökning av 
konsumentbudgeten och är därför kanske inte  realistisk eftersom de ytterligare 
kostnaderna inte står i rimlig proportion till de ytterligare fördelar som de skulle ge. 
Alternativ 2 (dvs. alternativ 2 för var och en  av åtgärderna) är de t bästa alternativet 
om man ser till kostnaderna och nyttan. B udgeten skulle uppgå till cirka 25 miljoner 
euro per år, vilket är inom gränsern a för det budgetanslag som föreslogs för 
konsumentprogrammet i meddelandet KOM (2011) 500 av den 29 juni 2011. Detta 
alternativ gör det också möjlig t att ta itu med de problem som konstaterats i samband 
med förvaltningen av medel. Partnerskapsav tal, som för närvarande används för att 
stödja konsumentorganisationer i EU , skulle också kunna användas för 
samfinansiering av de europeiska konsum entcentrumen och finansieringsprocessen 
torde förenklas genom inrättandet av ett EU-omfattande samordnande organ för marknadsövervakning när det gäller produktsäkerhet.  
Möjligheten att använda schablonbelopp alltid  när det är möjligt kommer att utredas, 
i syfte att minska den administrativa belastningen. 
Genomförandeorganet för hälso- och kons umentfrågor kommer att ansvara för 
förvaltningen, vilket också bidrar till att ra tionalisera förfarandena för förvaltning av 
finansieringsprocessen. 
Genom att välja alternativ 2 kommer programmet att kunna stödja målen i 
Europa 2020 och i den framtida konsumentpo litiken, och inriktas på säkerhet, 
upplysning och utbildning, rättighe ter och rättelse samt tillsyn. 
6. Ö
VERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Programmet ska utvärderas efter halva tid en och efter det att det avslutats. 
Slututvärderingen av det nuvarande pr ogrammet (2007–2013), som enligt planerna 
ska göras före slutet av 2015, kommer också att ge värdefull information med tanke 
på genomförandet av nästa program. 
Ett antal indikatorer har fastställts för öve rvakningen av de fyra specifika målen i 
programmet: 
Mål 1: Säkerhet – Att befästa och förb ättra produktsäkerheten genom effektiv 
marknadsövervakning i unionen. 
Indikator  Källa Nuläge  Mål 
Andel Rapex-anmälningar so m föranleder minst ett 
ingripande (av andra medlemsstater)  Rapex  43 % (843 anmälningar) 2010 Ökning med 10 % om 7 år 
Andelen ingripanden i förhållande till antalet anmälningar (allvarliga risker)*  Rapex  107,5 % under 2010  Ökning med 15 % om 7 år 
* en anmälning leder vanligen till flera ingri panden från myndigheter från andra medlemsstater 
 
SV 11   SV  
Mål 2: Upplysning och utbild ning – Att förbättra den utbild ning och upplysning som erbjuds 
konsumenterna samt göra dem mer medvetna om sina rä ttigheter, ta fram e tt faktaunderlag som kan 
användas inom konsumentpolitiken och stödja konsumentorganisationer. 
Indikator  Källa Nuläge  Mål 
Antalet organ som överlämnar klagomål till det 
europeiska systemet för registrering av 
konsumentklagomål (ECCRS)  Europeiskt system 
för registrering av 
konsumentklagomål (ECCRS) Uppgift saknas  60 % av organ som 
handlägger 
konsumentklagomål om 7 år 
Förtroendet för gränsöverskridande transaktioner – 
andelen konsumenter som har ett lika stort eller 
större förtroende för internetköp från företag i andra medlemsstater. Eurobarometer 
bland 
konsumenter  37 % under 2010  50 % om 7 år  
 
Mål 3: Rättigheter och rättelse – Att stärka konsum enternas rättigheter, särskilt genom reglering 
och bättre möjligheter att få rättelse, bl and annat genom alternativ tvistlösning. 
Indikator  Källa Nuläge  Mål 
Andelen gränsöverskridande fall som överlämnats 
för alternativ tvistlös ning genom nätverket av 
europeiska konsumentcentrum (ECC-nätverket)  Årsrapport från 
ECC-nätverket  9 % under 2010  50 % om 7 år  
Antal fall som handlagts genom onlinesystemet för 
tvistlösning  Databas som används inom 
systemet för 
tvistlösning online 17 500 under 2010 (antalet klagomål till ECC-nätverket 
om e-handel) 38 500 (+120 %) om 7 år  
 
Mål 4: Tillsyn – Att arbeta för att konsumenternas rättigheter genomförs i praktiken, genom att 
stärka samarbetet mellan nationella tills ynsmyndigheter och stödja konsumenterna genom 
rådgivning. 
Indikator  Källa Nuläge  Mål 
Informationsflödet och samarb etet inom nätverket för 
konsumentskyddssamarbete: 
– Antalet begäran om utbyte av information mellan de 
nationella tillsynsmyndigheterna. 
– Antalet begäran om tillsynsåtgärder mellan de 
nationella tillsynsmyndigheterna. 
– Antalet anmälningar inom nätverket.  Databas som 
används inom de 
nationella tillsynsmyndigheter
nas nätverk för 
konsumentskyddssamarbete
 Genomsnitt per år 2007–
2010 
- 129 
- 142 
 - 63  
– ökning med 40 % om 
7 år 
– ökning med 40 % om 
7 år 
– ökning med 30 % om 
7 år
 
Antalet kontakter med konsumenter inom nätverket 
av europeiska konsumentcentrum (ECC-nätverket)  Rapport från ECC-nätverket 71 000 under 2010  Ökning med 50 % om 7 år