Förslag till RÅDETS BESLUT om tillåtelse för medlemsstater att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, fortsätta tillämpa gällande nedsättning av eller befrielse från punktskatt

MOTIVERING

Beskattning av mineraloljor i gemenskapen regleras för närvarande i rådets direktiv 92/81/EEG, [1] i vilket anges vilka produkter som bör betraktas som mineraloljor och vid vilken sorts användning de skall beskattas. I direktivet anges även ett antal obligatoriska undantag från de ordinarie beskattningsbestämmelserna samt några frivilliga undantag och nedsättningar. Enligt artikel 8.4 i direktivet får rådet genom enhälligt beslut på kommissionens förslag tillåta en medlemsstat att införa ytterligare regler om skattebefrielse eller nedsättning av skatten som motiveras av speciella hänsyn. För närvarande finns fler än 90 sådana undantag.

[1] Rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992, EGT L 316, 31.10.1992.

Enligt direktiv 92/81/EEG ges kommissionen möjlighet att med jämna mellanrum granska undantag och nedsättningar. Om kommissionen anser att de inte längre skall tillämpas på grund av att de leder till snedvriden konkurrens eller störningar på den inre marknaden eller är oförenliga med gemenskapens politik inom miljöskyddsområdet, skall den lägga fram lämpliga förslag till rådet. Alla undantag som beviljats i enlighet med artikel 8.4 skall granskas senast den 31 december 1999 då de relevanta besluten om beviljanden upphör att gälla. Rådet kommer att se över situationen utifrån ett förslag från kommissionen och avgöra huruvida beviljandena skall upphävas, ändras eller utvidgas.

Den senaste större granskningen av undantag som beviljats enligt artikel 8.4 resulterade i rådets beslut 97/425/EG av den 30 juni 1997. Artikel 1 i beslutet omfattar undantag som automatiskt fortsätter att gälla om inte rådet enhälligt och på kommissionens förslag beslutar att några av dem eller samtliga skall upphävas eller ändras. Artikeln var resultatet av ett kompromissförslag och godtogs endast motvilligt av kommissionen, som anser att icke tidsbegränsade undantag strider mot gemenskapsrätten. Ett mötesprotokoll från kommissionen som bekräftade detta togs med i slutdokumentet. Genom föreliggande förslag avskaffas därför automatisk förlängning av undantag och rådet ges en mer effektiv kontroll över sådana åtgärder genom att undantagen granskas regelbundet och beslut tas om huruvida de skall fortsätta att gälla.

Innan rådets beslut 97/425/EG antogs, fördes diskussioner om huruvida ett visst antal av undantagen var förenliga med bestämmelserna om statligt stöd i fördraget. I det beslut som slutligen antogs fastslås därför att undantagen enligt artikel 3 och deras framtid skall behandlas i ytterligare ett rådsbeslut som skall tas innan den 31 december 1998. I själva verket avgjordes inte frågan om statligt stöd och de aktuella undantagen innan detta datum, varför rådets beslut 99/255/EEG antogs. Genom beslutet förlängdes giltigheten för undantagen enligt artikel 3 med ett år till den 31 december 1999, då rådet räknade med att frågan om statligt stöd skulle vara löst.

Kommissionen har därför gjort en närmare granskning av giltigheten hos de undantag som beviljats enligt artikel 8.4 i direktiv 92/81/EG, med särskild tyngdpunkt på om de utgjorde en överträdelse av bestämmelserna om statligt stöd i artikel 87 i fördraget. Som en följd har det konstaterats att fyra gällande undantag står i strid med bestämmelserna om statligt stöd. De anges särskilt i artikel 3 i föreliggande förslag och är giltiga endast till och med den 31 december 2000, vilket ger innehavarna ett år att anpassa sig till situationen.

Flera medlemsstater har dessutom undantag som tillåter nedsatta punktskatter eller undantag från punktskatter på spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är avgiftsbelagd. I beslut 97/425/EG återfinns också kommissionens kommentar om spilloljor där den förklarar att den regelbundet kommer att ompröva undantagen mot bakgrund av resultatet från dess granskning av behandling av spilloljor. De befintliga undantagen beviljades huvudsakligen för att lösa problemet med omhändertagande av spilloljor. Genom att undantagen innebar skattelättnader vid användning av spilloljor som bränsle var det mindre sannolikt att spilloljor skulle komma att släppas ut.

I artikel 3 i nuvarande direktiv om omhändertagande av spilloljor (75/439/EEG senast ändrat genom direktiv 87/101/EEG) fastslås att "medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att spilloljor i första hand skall behandlas genom regenerering, om en sådan behandling är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar". Mot bakgrund av en av EG-domstolens senaste domar (C102-97, kommissionen mot Förbundsrepubliken Tyskland) anser kommissionen att undantagen för punktskatt på spilloljor står i strid med syftet i direktiv 75/439/EEG i dess ändrade form. Undantagen redovisas därför särskilt i artikel 2 i detta förslag och de är giltiga endast till och med den 31 december 2000, vilket ger innehavarna ett år att anpassa sig till situationen. För att garantera att hänsyn tas till de enskilda medlemsstaternas eventuella miljökrav finns det dock möjlighet att vid behov förlänga detta giltighetsdatum. En sådan förlängning kräver ett enhälligt beslut av rådet.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om tillåtelse för medlemsstater att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, fortsätta tillämpa gällande nedsättning av eller befrielse från punktskatt

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor [2], särskilt artikel 8.4 i detta,

[2] EGT L 316, 31.10.92, s. 12, direktiv senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.94, s. 46).

med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG tillät rådet, genom enhälligt beslut på kommissionens förslag, medlemsstater att införa skattebefrielse för eller nedsättning av skatten på mineraloljor som motiveras av speciella hänsyn.

(2) Senast den 31 december 1999 skall rådet på grundval av ett förslag från kommissionen besluta huruvida de undantag om skattebefrielse eller nedsättning av skatt som upphör att gälla den 31 december 1999 skall ändras eller förlängas ytterligare.

(3) Medlemsstaterna har tillåtelse att automatiskt fortsätta tillämpa vissa undantag och nedsättningar under ytterligare två år från den 1 januari 2000, och för ytterligare tvåårsperioder därefter, såvida inte rådet innan den 31 december 1999 på kommissionens förslag beslutar att några eller samtliga av dessa undantag skall upphävas eller ändras.

(4) Undantagen och nedsättningarna enligt artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG bör omprövas med jämna mellanrum för att försäkra att de är fortsatt relevanta, särskilt i fråga om sund konkurrens eller snedvridning av den inre marknadens funktion samt gemenskapens politik inom miljöskyddsområdet.

(5) Enligt artikel 1 i rådets beslut 97/425/EG av den 30 juni 1997 fortsätter vissa undantag och nedsättningar att gälla automatiskt om inte rådet på förslag av kommissionen fattar ett enhälligt beslut om att något eller samtliga av dessa skall upphöra eller ändras. Kommissionen anser att icke tidsbegränsade undantag strider mot gemenskapsrätten. Följaktligen bör undantagen undersökas med jämna mellanrum och rådet bör fatta beslut om huruvida de skall fortsätta.

(6) De undantag och nedsättningar som beviljats i enlighet med artikel 1 i detta beslut bör fortsätta att gälla till och med den 31 december 2002. Utöver detta datum bör möjlighet till förlängning fastställas och eventuella beslut om förlängningar bör fattas av rådet.

(7) De undantag och nedsättningar som beviljats för spilloljor i enlighet med artikel 2 i detta beslut strider mot syftet i direktiv 75/439/EEG i dess ändrade form och bör därför upphävas. Undantagen bör fortsätta att gälla till och med den 31 december 2000 för att ge förmånstagarna möjlighet att anpassa sig till den nya situationen. Utöver detta datum bör möjlighet till förlängning fastställas för att garantera att hänsyn tas till de enskilda medlemsstaternas eventuella miljökrav. Eventuella beslut om förlängningar bör fattas av rådet.

(8) De undantag och nedsättningar som beviljats i enlighet med artikel 3 i detta beslut bör upphävas med tanke på att de eventuellt strider mot bestämmelserna om statligt stöd i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Detta bör ske gradvis för att ge förmånstagarna möjlighet att anpassa sig till den nya situationen. Det bör ej fastställas möjlighet till förlängning utöver detta datum.

(9) Undantagen och nedsättningarna i detta beslut beviljas utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. För att försäkra sig om att de befintliga undantagen är förenliga med den gemensamma marknaden och i enlighet med artikel 88.1 i fördraget kan kommissionen föreslå lämpliga åtgärder om den anser att ett undantag omfattas av artikel 87.1 i fördraget och inte är, eller inte längre är, förenliga med den gemensamma marknaden. Enligt artikel 88.3 i fördraget skall alla planer på att bevilja nytt stöd meddelas kommissionen och får inte genomföras innan kommissionen har gett sitt tillstånd. Alla nya ansökningar om undantag enligt artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG som kan uppfylla kriterierna i artikel 87.1 i fördraget skall meddelas kommissionen i enlighet med artikel 88.3.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

I enlighet med artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG och utan hinder av de förpliktelser som följer av rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor [3], skall följande medlemsstater ha tillåtelse att fram till den 31 december 2002 fortsätta att tillämpa bestämmelser om befrielse från eller nedsättning av de punktskatter som anges nedan, förutsatt att rådet före den dagen inte enhälligt på kommissionens förslag beslutar att vissa eller samtliga av dem skall ändras eller förlängas för ytterligare en angiven period:

[3] EGT L 316, 31.10.92, s. 19, direktiv senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.94, s. 46).

1. Belgien:

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för gasol, naturgas och metan,

- för luftfart som inte omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för fritidsbåtar,

- förnedsättning av punktskattesatsen på tung eldningsolja i syfte att främja användningen av mer miljövänliga bränslen. Nedsättningen skall vara direkt knuten till svavelhalten och skattesatsen kan under inga omständigheter vara lägre än 6,5 euro per ton.

2. Danmark:

- för luftfart som inte omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för delvis återbetalning till näringslivet, under förutsättning att de berörda skatterna överensstämmer med gemenskapens bestämmelser och att den skatt som erlagts och inte återbetalats alltid uppfyller de minimiskattesatser och kontrollavgifter för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för nedsättning av skattesatsen på diesel i syfte att främja användningen av mer miljövänliga bränslen, under förutsättning att sådana stimulansåtgärder är kopplade till fastställda tekniska egenskaper, däribland specifik vikt, svavelhalt, destillationspunkt, cetantal och index och under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för tillämpning av differentierade punktskattesatser för bensin som distribueras från bensinstationer utrustade med återvinningssystem för bensinångor och bensin som distribueras från andra bensinstationer, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimipunktskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för differentierade punktskattesatser för bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana differentierade satser överensstämmer med de skyldigheter som fastställs i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, särskilt de minimipunktskattesatser som fastställs i artikel 3-4 i detta,

- för differentierade punktskattesatser på dieselbränsle, under förutsättning att dessa differentierade punktskattesatser är i överensstämmelse med de skyldigheter som framgår av rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor, och särskilt med de minimiskattesatser som föreskrivs i artikel 5 i detta.

3. Tyskland:

- för användning av avfallskolvätegaser som uppvärmningsbränsle,

- på prover av mineraloljor avsedda för analys, produktionstester eller andra vetenskapliga ändamål,

- för en differentierad punktskattesats för dieselbrännoljor som används inom tillverkningsindustrin, under förutsättning att den differentierade satsen överensstämmer med de skyldigheter som fastställs i rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, särskilt de minimipunktskattesatser som fastställs i artikel 3-4 i detta.

4. Grekland:

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för gasol och metan som används i industrin,

- för användning av de nationella väpnade styrkorna,

- för att bevilja befrielse från punktskatter på mineraloljor avsedda till bränsle i officiella fordon som tillhör premiärministerns kansli och den nationella poliskåren,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten.

5. Spanien:

- för gasol som används som motorbränsle i fordon för offentlig lokaltrafik,

- för gasol som används som motorbränsle i taxibilar,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten.

6. Frankrike:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för bränsle som används i taxibilar inom ramen för en årlig tilldelning,

- inom ramen för viss politik som syftar till att stödja områden som drabbas av befolkningsminskning,

- för nedsättning av punktskattesatsen på tung eldningsolja för att främja användningen av mer miljövänliga bränslen. Nedsättningen skall vara specifikt knuten till svavelhalten och punktskatten på tung eldningsolja får inte understiga den minimiskattesats för punktskatt på tung eldningsolja som fastställs i gemenskapslagstiftningen,

- för befrielse från skatt på gas som används som bränsle inom kollektivtrafiken inom ramen för en årlig tilldelning,

- för en differentierad punktskattesats för ett nytt motorbränsle som utgörs av en emulsion av vatten och frysskyddsmedel i diesel som är stabiliserad av ytaktiva ämnen, under förutsättning att denna differentierade punktskattesats överensstämmer med de skyldigheter som fastställs i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, särskilt de minimipunktskattesatser som fastställs i artikel 5 i detta,

- för förbrukning på Korsika, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för en differentierad punktskatt på diesel för nyttofordon under förutsättning att skattesatsen uppfyller de minimiskattesatser som föreskrivs i gemenskapsrätten.

7. Irland:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för fritidsbåtar,

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för gasol, naturgas och metan som används som motorbränsle,

- för handikappfordon,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten.

8. Italien:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för bränsle i taxibilar,

- för användning av avfallskolvätegaser som bränsle,

- för metan som används som bränsle i motorfordon,

- för förbrukning i regionerna Val d'Aosta och Gorizia,

- i fråga om de nationella väpnade styrkorna,

- i fråga om ambulanser,

- för nedsättning av punktskattesatsen för bensin som förbrukas i området Friuli-Venezia Giulia, under förutsättning att skattesatsen uppfyller de minimiskattesatser som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för nedsättning av skattesatsen för mineraloljor som förbrukas i regionerna Udine och Trieste, under förutsättning att skattesatserna uppfyller de minimiskattesatser som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för nedsättning av punktskattesatserna för gasol och dieselbrännoljor som distribueras genom nät som eldningsbränsle till särskilt eftersatta områden, under förutsättning att de differentierade punktskattesatserna överensstämmer med de skyldigheter som fastställs i rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, särskilt de minimipunktskattesatser som fastställs i artiklarna 5 och 7 i detta.

9. Luxemburg:

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för gasol, naturgas och metan,

- för nedsättning av punktskattesatsen förtung eldningsolja för att främja användningen av mer miljövänliga bränslen. Nedsättningen skall vara direkt knuten till svavelhalten och skattesatsen kan under inga omständigheter vara lägre än 6,5 euro per ton.

10. Nederländerna:

- för gasol, naturgas och metan,

- på prover av mineraloljor avsedda för analys, produktionstester eller andra vetenskapliga ändamål,

- i fråga om de nationella väpnade styrkorna,

- utan hinder av de förpliktelser som följer av direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor, för olika punktskattesatser för gasol som används som bränsle i fordon i offentlig lokaltrafik,

- för en differentierad punktskatt på diesel för nyttofordon, under förutsättning att skattesatsen uppfyller de minimiskattesatser som föreskrivs i gemenskapsrätten.

11. Österrike:

- för gasol som används som bränsle i fordon i offentlig lokaltrafik,

- för naturgas och metan,

12. Portugal:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för befrielse från punktskatt på gasol, naturgas och metan som används som bränsle inom kollektivtrafiken,

- för nedsättning av punktskatt på eldningsolja som förbrukas i den autonoma regionen Madeira. Nedsättningen får inte vara större än de extra kostnader som uppstår i samband med transport av eldningsoljan till regionen i fråga,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för nedsättning av punktskattesatsen för tung eldningsolja för att främja användningen av mer miljövänliga bränslen. Nedsättningen skall vara direkt knuten till svavelhalten och skattesatsen för tung eldningsolja får inte understiga den minimiskattestas för punktskatt på tung eldningsolja som fastställs i gemenskapslagstiftningen,

- för en differentierad punktskattesats på diesel för nyttofordon under förutsättning att de differentierade skattesatserna överensstämmer med de skyldigheter som fastställs i rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, särskilt de minimipunktskattesatser som fastställs i artikel 5 i detta.

13. Finland:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för fritidsbåtar,

- för befrielse från punktskatt på metan och gasol för alla användningsområden,

- för nedsättning av punktskattesatser på dieselbränsle och eldningsolja, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för nedsättning av punktskattesatser på reformulerad blyfri respektive blyhaltig bensin, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- utan hinder av de förpliktelser som följer av direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor, särskilt de minimiskattesatser som fastställs i artikel 7 i detta, för befrielse från punktskatt på naturgas som används som fordonsbränsle.

14. Sverige:

- för nedsättning av punktskattesatser för mineraloljor för industriellt bruk, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för befrielse från punktskatt för biologiskt framställd metan och andra avfallsgaser,

- för nedsättning av skattesatser för dieselbränsle i enlighet med miljöklassificeringar,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten,

- för nedsättning av punktskattesatser för mineraloljor för industriellt bruk, genom att införa både en skattesats som är lägre än standardsatsen och en nedsatt skattesats för energiintensiva företag, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten och inte medför snedvridning av konkurrensen,

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG.

15. Förenade kungariket:

- i fråga om annan luftfart än sådan som omfattas av artikel 8.1 b i direktiv 92/81/EEG,

- för fordon i offentlig lokaltrafik,

- för gasol, naturgas och metan som används som motorbränsle,

- för fritidsbåtar,

- för nedsättning av skattesatsen för diesel för att främja användningen av mer miljövänliga bränslen,

- för differentierade skattesatser för blyfri bensin för att återspegla olika miljökategorier, under förutsättning att sådana satser alltid uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten.

Artikel 2

I enlighet med artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG och utan hinder av de skyldigheter som åläggs genom rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, tillåts följande medlemsstater att fortsätta tillämpa nedan angiven nedsättning i punktskattesatserna eller befrielse från dessa till och med den 31 december 2000, om inte rådet på förslag från kommissionen före den dagen fattar ett enhälligt beslut om att undantagen skall förlängas under ytterligare en angiven period:

1. Belgien:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

2. Tyskland:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

3. Spanien:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

4. Frankrike:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

5. Irland:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

6. Italien:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

7. Luxemburg:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

8. Österrike:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

9. Portugal:

- för punktskatt på spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

10. Finland:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

11. Förenade kungariket:

- för spilloljor som återanvänds som bränsle, antingen direkt efter uppsamling eller efter en återvinningsprocess för spilloljor, varvid återanvändningen är skattepliktig.

Artikel 3

I enlighet med artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG och utan hinder av de skyldigheter som åläggs genom rådets direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser på mineraloljor, tillåts följande medlemsstater att fortsätta tillämpa nedan angiven nedsättning i punktskattesatserna eller befrielse från dessa till och med den 31 december 2000:

1. Frankrike:

- för skattebefrielse för tung eldningsolja som används som bränsle vid framställning av aluminiumoxid i regionen Gardanne.

2. Irland:

- för framställning av aluminiumoxid i regionen Shannon.

3. Italien:

- för befrielse från punktskatt på mineraloljor som används som bränsle vid framställning av aluminiumoxid på Sardinien,

- för nedsättning av punktskattesatsen på eldningsolja som är avsedd för ångproduktion, och för dieselolja som används i torkugnar för "aktivering" av molekylära filter i Reggio Calabria, under förutsättning att skattesatsen uppfyller de minimiskattesatser för mineraloljor som föreskrivs i gemenskapsrätten.

Artikel 4

Rådets beslut 1997/425/EG, 1998/274/EG, 1998/275/EG, 1999/83/EG, 1999/254/EG, 1999/255/EG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 2000.

De beslut som behandlas i rådet om ansökningar om undantag från Finland, Portugal, Italien och Tyskland skall också upphävas med verkan från och med den 1 januari 2000.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande