P6_TA(2005)0209

Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken

Europaparlamentets resolution om kommissionens rekommendation om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik inom ramen för de integrerade riktlinjerna för tillväxt och sysselsättning (2005-2008) (KOM(2005)0141 - 2005/2017(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens rekommendation (KOM(2005)0141),

- med beaktande av artikel 99.2 i EG-fördraget,

- med beaktande av kommissionens ekonomiska prognos för våren 2005 för euroområdet och Europeiska unionen (2005-2006),

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Lissabon den 23- 24 mars 2000, i Göteborg den 15- 16 juni 2001 och i Barcelona den 15- 16 mars 2002,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möten i Bryssel den 20- 21 mars 2003, den 16- 17 oktober 2003, den 25- 26 mars 2004, den 4- 5 november 2004 och den 22- 23 mars 2005,

- med beaktande av sin resolution av den 22 februari 2005 om tillståndet för Europas ekonomi - förberedande betänkande om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken [1],

- med beaktande av artikel 107 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A6-0150/2005), och av följande skäl:

A. Tillväxten i euroområdet och i EU-25 lyckas inte varaktigt nå sin potentiella nivå och är alldeles för svag, i synnerhet inom de fyra främsta ekonomierna i euroområdet. Hushållens konsumtion är låg och de ekonomiska utsikterna för 2005 och 2006 är otillfredsställande, vilket bidrar till en fortsatt hög arbetslöshetsnivå som endast långsamt kommer att sjunka. Trots att räntenivåerna är de lägsta sedan andra världskriget är investeringsviljan fortfarande låg.

B. Strukturreformerna av produktions-, energi- och arbetsmarknaderna och av skattesystemen samt genomförandet av den inre marknaden har inte genomförts i alla medlemsstater med nödvändig omsorg och reformerna på gemenskapsnivå framskrider långsamt.

C. Stabilitets- och tillväxtpakten har bidragit till att upprätthålla en låg inflationsnivå och historiskt låga räntenivåer.

D. Den världsomspännande konkurrensen växer hela tiden. Europeiska unionens tillväxtnivåer är lägre än i många andra delar av världen och dess marknadsandelar på marknader utanför unionen är hotade. Europeiska unionens genomsnittliga ekonomiska tillväxt är lägre än i både USA och vissa asiatiska nyckelekonomier.

E. Enligt Lissabonstrategin måste samtliga befintliga instrument aktiveras, i synnerhet de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, EU:s sjunde ramprogram för forskning (2007-2013) och ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation (2007-2013) och utgifterna måste styras om till budgetposter som främjar tillväxt och sysselsättning inom ramen för budgetplanen 2007-3013.

F. Lissabonprocessen är en del av EU:s strategi för hållbar utveckling och miljödimensionen bör fullt ut ingå i den europeiska strategin för att stimulera sysselsättningen.

G. Unionen består nu av 455 miljoner män och kvinnor från 25 länder som sinsemellan är mycket olika. Det råder stora ekonomiska och sociala skillnader mellan medlemsstaterna och ofta även inom dessa. Tillväxten i vissa medlemsstater är avsevärt högre än i andra. Alltför allmänt hållna riktlinjer riskerar att förbise de skilda typerna av problem.

H. Ekonomisk tillväxt är inte ett mål i sig utan är en del av ett integrerat tillvägagångssätt som syftar till att uppnå välstånd och livskvalitet för medborgarna. Det krävs en social-, sysselsättnings-, miljö, och budgetpolitik som tar hänsyn till framtida generationer och respekterar medlemsstaternas olika förutsättningar för att det skall kunna uppnås en hållbar tillväxt.

I. Arbetslösheten utgör den största sociala orättvisan. Den sociala sammanhållningen kan stärkas med hjälp av tillväxt i hela Europeiska unionen, vilket underlättar en hög social skyddsnivå och en hög sysselsättningsnivå underlättas, i enlighet med de mål som fastställs i fördraget.

J. Tillväxt kan endast uppnås genom större konkurrenskraft och fler investeringar. Unionen ligger långt efter sina främsta konkurrenter när det gäller såväl forskning och utveckling som innovationer och investeringar i etableringen av nya företag.

1. Europaparlamentet välkomnar den integrerade utformningen av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och av riktlinjerna för sysselsättningen som fokuserar på tillväxt och sysselsättning samtidigt som de strävar efter att upprätthålla balansen mellan de tre pelarna i Lissabonstrategin i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Bryssel den 22- 23 mars 2005. Denna integrerade utformning speglar samspelet mellan den ekonomiska och sociala politiken och önskan att förenkla och klargöra unionens makroekonomiska ram. Parlamentet anser, liksom rådet och kommissionen att det är viktigt att koncentrera sig mer på tillväxt och sysselsättning genom att öka konkurrenskraften, genomföra den inre marknaden för tjänster och konsolidera effektivare allmänna tjänster och följaktligen genom att stärka den inhemska efterfrågan.

2. Parlamentet beklagar att miljödimensionen endast får minimal uppmärksamhet i kommissionens rekommendationer för att stimulera tillväxt och sysselsättning. Parlamentet erinrar om att miljökraven kommer att bidra till att skapa en dynamisk och effektiv ekonomi, inriktad på framtiden, som ger medborgarna en hög livskvalitet.

3. Europaparlamentet betonar vikten av att skapa arbetstillfällen inom sektorn för tjänster för personer och samhället, med tanke på att sysselsättningsnivån för kvinnor är hög och att befolkningen blir allt äldre och allt oftare lever i städer. Parlamentet betonar betydelsen av diversifiering och ökad konkurrenskraft i en sektor där det är viktigt för medborgarna att komma i åtnjutande av högsta möjliga servicenivåer och av ett brett urval. Sådana mål skapar även möjligheter för företagande för både kvinnor och män.

4. Europaparlamentet beklagar att de integrerade riktlinjerna är alltför allmänt hållna och att de inte i tillräckligt hög grad beaktar skillnaderna mellan medlemsstaterna. Parlamentet uppmuntrar kommissionen att lägga fram ett meddelande som kartlägger de viktigaste utmaningarna för varje medlemsstat, i synnerhet när det gäller strukturreformer och investeringar, samt utmaningarna för att få tillstånd ett snabbare utbyte av avancerad kunskap om utformningen av ekonomisk politik.

5. Parlamentet påminner om att en sund makroekonomisk miljö innebär adekvat interaktion mellan samordnade budgetpolitiska områden och en oberoende penningpolitik, som upprätthåller prisstabilitetsmålet och strävar efter att uppnå unionens allmänna mål, så som de fastslås i EG-fördraget, i en ansträngning att nå bättre levnadsstandarder och en hållbar utveckling. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra strukturreformer som bidrar till att stimulera investeringar och därvidlag till fullo utnyttja de låga räntenivåer som ECB garanterar, och att utnyttja handlingsutrymmet i den reformerade stabilitetspakten för att främja en mer kvalitativ ekonomisk tillväxt i Europa, vilka alla understryker möjligheterna till och behovet av ökad handel i alla sektorer och behovet av att slutföra den inre marknaden.

6. Europaparlamentet understryker den europeiska modellens attraktionskraft och unionens och medlemsstaternas betydelsefulla roll inom världshandeln. Parlamentet understryker behovet av en arbetsmarknad som är öppen för samtliga medborgare och som är tillräckligt flexibel för att hjälpa människor att delta i den och som inte tvingar bort äldre, arbetsvilliga människor från sina arbeten.

7. Europaparlamentet betonar att det är nödvändigt att omstrukturera den ekonomiska politiken och inrikta den på faktorer som påverkar produktiviteten i positiv riktning, t.ex. modernisering av ekonomin, modernisering av kunskap och social välfärd samt modernisering av institutionella arrangemang för att möta utmaningarna i samband med den senaste utvidgningen, den moderna ekonomins krav och för att stå emot deflationstrycket från tredje världen.

8. Europaparlamentet påminner om att ökad arbetskraftsproduktivitet samt insatser för att stärka konkurrenskraft, investeringar och tillväxt är nödvändiga förutsättningar för högre löner och en rättvisare fördelning av tillväxtens resultat samt för sysselsättning och social sammanhållning. Parlamentet betonar att en sådan utveckling bör följas åt av en skyldighet för företagen att ta sitt sociala ansvar.

9. Europaparlamentet anser att ökad och hållbar tillväxt i Europa kräver samtidiga och samordnade åtgärder av alla medlemsstater, bl.a. fullgörande av den inre marknaden, högre investeringsnivåer och innovativa arbetsmarknadsreformer.

10. Europaparlamentet beklagar de omständigheter, i synnerhet tidsplanen, under vilka det måste yttra sig om de integrerade riktlinjerna. Parlamentet begär att villkoren för det interinstitutionella samarbetet om de integrerade riktlinjerna skall förtydligas före Europeiska rådets möte i juni 2005 så att denna situation inte upprepas, samtidigt som följderna av översynen av Lissabonstrategin beaktas.

11. Europaparlamentet uppmanar rådet att ta följande ändringar i beaktande:

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION | PARLAMENTETS MODIFIERINGAR |

Modifieringsförslag 1

Avsnitt A, kapitel A.1, stycke 4

Riktlinje. För att säkerställa ekonomisk stabilitet bör medlemsstaterna bibehålla sina medelfristiga mål för de offentliga finanserna över hela konjunkturcykeln och, så länge målen inte är uppnådda, vidta alla nödvändiga åtgärder för att nå dem i överensstämmelse med stabilitetsoch tillväxtpakten. Om inte annat följer av detta bör medlemsstaterna undvika en konjunkturförstärkande finanspolitik. Medlemsstater vars bytesbalansunderskott riskerar att bli ohållbara bör sträva efter att åtgärda dem genom strukturreformer som främjar konkurrenskraften gentemot omvärlden och genom finanspolitiska åtgärder (Integrerad riktlinje nr 1.) | Riktlinje. För att säkerställa ekonomisk stabilitet i syfte att förenkla ekonomisk tillväxt och omvandla den konkurrensfördel som ett mångskiftande kulturarv och intellektuellt kapital innebär till innovationsdrivna produktivitetsökningar bör medlemsstaterna bibehålla sina medelfristiga mål för de offentliga finanserna över hela konjunkturcykeln och, så länge målen inte är uppnådda, vidta alla nödvändiga åtgärder för att nå dem i överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpakten. Om inte annat följer av detta bör medlemsstaterna undvika en konjunkturförstärkande finanspolitik. Medlemsstater vars bytesbalansunderskott riskerar att bli ohållbara bör sträva efter att åtgärda dem genom strukturreformer som främjar konkurrenskraften gentemot omvärlden och genom finanspolitiska åtgärder, framför allt genom att använda tillväxtens resultat. Medlemsstaterna bör dessutom styra om de offentliga utgifterna mot budgetposter som stödjer målen i Lissabonstrategin, i synnerhet mot investeringar för att förbättra humankapitalet, kunskaperna, nyskapandet och infrastrukturen för att därigenom bidra till den ekonomiska utvecklingen (Integrerad riktlinje nr 1). |

Modifieringsförslag 2

Avsnitt A, kapitel A.1, stycke 7

Riktlinje. För att trygga ekonomisk hållbarhet bör medlemsstaterna, med tanke på de beräknade kostnaderna för den åldrande befolkningen, i tillfredsställande takt minska den offentlig skulden för att stärka de offentliga finanserna; de bör vidare reformera pensions- och hälso- och sjukvårdssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara och samtidigt socialt tillräckliga och tillgängliga samt vidta åtgärder för att höja sysselsättningsgraden och arbetskraftsutbudet (Integrerad riktlinje nr 2). Se också integrerad riktlinje nr 17: "Främja en livscykelinriktad syn på arbete". | Riktlinje. För att trygga ekonomisk hållbarhet som en grund för ökad sysselsättning bör medlemsstaterna, med hänsyn tagen till konjunkturcykeln, med tanke på de beräknade kostnaderna för den åldrande befolkningen, i tillfredsställande takt minska den offentlig skulden för att stärka de offentliga finanserna och reformera skattesystemen, bl.a. genom att minska bördorna för låginkomsttagare; de bör vidare ytterligare reformera pensions- och hälso- och sjukvårdssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara och samtidigt socialt tillfredsställande och tillgängliga samt vidta åtgärder för att få medborgarna att ta större ansvar för pensionssystemet samt för att höja sysselsättningsgraden och det högkvalitativa arbetskraftsutbudet (Integrerad riktlinje nr 2). Se också integrerad riktlinje nr 17: "Främja en livscykelinriktad syn på arbete". |

Modifieringsförslag 3

Avsnitt A, kapitel A.1, stycke 9

Riktlinje. För att främja en effektiv resursfördelning bör medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av riktlinjerna för ekonomisk stabilitet och hållbarhet, inrikta sammansättningen av de offentliga utgifterna så, att ökad tonvikt läggs vid tillväxtfrämjande områden, anpassa skattestrukturerna för att höja tillväxtpotentialen samt sörja för att det finns mekanismer för att bedöma förhållandet mellan offentliga utgifter och uppnåendet av politiska mål och mekanismer för att åstadkomma övergripande samstämmighet i och mellan reformpaket (Integrerad riktlinje nr 3) | Riktlinje. För att främja en effektiv resursfördelning bör medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av riktlinjerna för ekonomisk stabilitet, hållbarhet, inrikta sammansättningen av de offentliga utgifterna så, att ökad tonvikt läggs vid tillväxtoch sysselsättningsfrämjande områden och anpassa skattestrukturerna för att stimulera privata investeringar, i synnerhet genom att skapa ett skattesystem som gynnar små och medelstora företag och ger incitament för att skapa nya arbetstillfällen. Medlemsstaterna bör samarbeta för att bekämpa skatteflykt. Medlemsstaterna bör även sörja för att det finns mekanismer för att bedöma förhållandet mellan offentliga utgifter och uppnåendet av politiska mål och mekanismer för att åstadkomma övergripande samstämmighet i och mellan reformpaket (Integrerad riktlinje nr 3). |

Modifieringsförslag 4

Avsnitt A, kapitel A.1, stycke 11

Riktlinje. För att främja större samstämmighet mellan den makroekonomiska politiken och strukturpolitiken bör medlemsstaterna genomföra reformer som stöder de makroekonomiska ramarna genom ökad flexibilitet, rörlighet och anpassningsförmåga som ett svar på globaliseringen, tekniska framsteg och konjunkturförändringar (Integrerad riktlinje nr 4). Se också integrerad riktlinje nr 20: "Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden". | Riktlinje. För att främja större samstämmighet mellan den makroekonomiska politiken och strukturpolitiken bör medlemsstaterna genomföra reformer som stöder de makroekonomiska ramarna genom att upprätthålla strikta skatteförfaranden, stimulera investeringar och företagande och stödja konsumenternas förtroende och genom att ytterligare förbättra anpassningsförmågan, rörligheten, kreativiteten och kapaciteten att anpassa sig till globaliseringens utmaningar, tekniska framsteg och konjunkturförändringar. Särskild uppmärksamhet bör ägnas arbetsmarknadens flexibilitet och säkerhet (Integrerad riktlinje nr 4). Se också integrerad riktlinje nr 20: "Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska segmenteringen av arbetsmarknaden". |

Modifieringsförslag 5

Avsnitt A, kapitel A.1, stycke 14

Riktlinje. För att se till att löneutvecklingen bidrar till makroekonomisk stabilitet och tillväxt och för att höja sin anpassningsförmåga bör medlemsstaterna främja nominella löneökningar och arbetskraftskostnader som är förenliga med prisstabilitet och ligger i linje med produktivitetsutvecklingen på medellång sikt, med beaktande av kompetensskillnader och lokala arbetsmarknadsförhållanden (Integrerad riktlinje nr 5). Se också integrerad riktlinje nr 21: "Sörja för en sysselsättningfrämjande utveckling av lönekostnader och andra arbetskostnader". | Riktlinje. För att se till att löneutvecklingen bidrar till makroekonomisk stabilitet, tillväxt och sysselsättning och för att höja sin anpassningsförmåga bör medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter främja nominella löneökningar och arbetskraftskostnader som är förenliga med prisstabilitet och ligger i linje med produktivitetsutvecklingen på medellång sikt, med beaktande av kompetensskillnader och lokala arbetsmarknadsförhållanden. Fullgörandet av den inre marknaden, arbetsmarknadsreformer och ett ökat ansvar för arbetsmarknadens parter för en låg arbetslöshet genom decentraliserade löneförhandlingar är avgörande för att uppnå lönehöjningar och minskade inkomstskillnader, samtidigt som detta är i linje med produktivitets- och konkurrensutvecklingen. (Integrerad riktlinje nr 5). Se också integrerad riktlinje nr 21: "Sörja för en sysselsättningfrämjande utveckling av lönekostnader och andra arbetskostnader". |

Modifieringsförslag 6

Avsnitt A, kapitel A.2, stycke 6

Riktlinje. För att bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär union bör medlemsstaterna i euroområdet ägna särskild uppmärksamhet åt disciplin när det gäller de offentliga finanserna, och i detta sammanhang bör de som ännu inte uppnått de medelfristiga målen för de offentliga finanserna ställa upp som riktmärke en årlig förbättring av sitt konjunkturrensade underskott, exklusive engångsinsatser och andra tillfälliga åtgärder, med 0,5% av BNP, dock med en högre anpassningstakt under gynnsamma perioder; de bör även fortsätta sina strukturreformer i syfte att förbättra euroområdets konkurrenskraft och ekonomiska anpassning till asymmetriska chocker och sörja för att euroområdets inflytande i det globala ekonomiska systemet står i proportion till dess ekonomiska tyngd (Integrerad riktlinje nr 6). | Riktlinje. För att bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär union bör medlemsstaterna i euroområdet ägna särskild uppmärksamhet åt disciplin när det gäller de offentliga finanserna, för att bättre samordna sin ekonomiska politik och budgetpolitik, till att börja med genom att synkronisera sina budgetplaner; och i detta sammanhang bör de medlemsstater som ännu inte uppnått de medelfristiga målen för de offentliga finanserna ställa upp som riktmärke en årlig förbättring av sitt konjunkturrensade underskott, exklusive engångsinsatser och andra tillfälliga åtgärder, med 0,5 % av BNP, dock med en högre anpassningstakt under gynnsamma perioder, med tanke på att strukturreformerna i framtiden kommer att beaktas när justeringarna för att uppnå de medelfristiga målen bestäms, och tillfälliga avvikelser från detta mål kommer att tillåtas för länder som redan har uppnått det; de bör även fortsätta sina strukturreformer i syfte att förbättra euroområdets konkurrenskraft, bl.a. genom att investera i innovation, industripolitik samt utbildning och yrkesutbildning, och ekonomiska anpassning till asymmetriska chocker. Medlemsstaterna bör slutföra reformen av stabilitets- och tillväxtpakten och sörja för att den fullt ut tillämpas i syfte att återställa förtroendet. Medlemsstaterna bör garantera euroområdets externa representation enligt de åtaganden som gjordes vid Europeiska rådets möte i Wien den 11- 12 december 1998 så att eurons ökande roll i det globala ekonomiska systemet står i proportion till dess ekonomiska tyngd. I de nya medlemsstaterna måste den nominella konvergensen åtföljas av verklig konvergens. (Integrerad riktlinje nr 6). |

Modifieringsförslag 7

Avsnitt B, kapitel B.1, stycke 4

Riktlinje. I syfte att utvidga och fördjupa den inre marknaden bör medlemsstaterna påskynda införlivandet av direktiven rörande den inre marknaden, prioritera en striktare och bättre efterlevnad av lagstiftningen rörande den inre marknaden, påskynda integrationen av finansmarknaden, undanröja skattehindren för gränsöverskridande verksamhet och tillämpa EU:s bestämmelser om offentlig upphandling effektivt (Integrerad riktlinje nr 7). | Riktlinje. I syfte att utvidga och fördjupa den inre marknaden bör medlemsstaterna påskynda införlivandet av direktiven rörande den inre marknaden, prioritera en striktare och bättre efterlevnad av lagstiftningen rörande den inre marknaden, påskynda integrationen av finansmarknaden, undanröja de byråkratiska hindren och skattehindren för gränsöverskridande verksamhet, genom att fortsätta förhandlingarna om en harmonisering av skatten, och tillämpa EU:s bestämmelser om offentlig upphandling effektivt (Integrerad riktlinje nr 7). |

Modifieringsförslag 8

Avsnitt B, kapitel B.1, stycke 9

Riktlinje. I syfte att sörja för öppna och konkurrensutsatta marknader bör medlemsstaterna prioritera följande: avlägsnandet av hinder i lagar och andra författningar och andra hinder för konkurrensen inom viktiga områden; ett effektivare genomförande av konkurrenspolitiken; en selektiv marknadsundersökning från konkurrens- och tillsynsmyndigheternas sida i syfte att identifiera och undanröja hinder för konkurrens och marknadsinträde; en minskning av statligt stöd som snedvrider konkurrensen och en omfördelning av stödet till förmån för vissa horisontella mål, såsom forskning och innovation och optimering av humankapitalet. Medlemsstaterna bör också till fullo genomföra de överenskomna åtgärderna om att öppna upp nätindustrierna för konkurrens, så att det kan sörjas för effektiv konkurrens på de integrerade europeiska marknaderna, samtidigt som det blir möjligt att garantera tillfredsställande leveranser av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse av hög kvalitet (Integrerad riktlinje nr 8). | Riktlinje. I syfte att sörja för öppna och konkurrensutsatta marknader bör medlemsstaterna prioritera följande: avlägsnandet av hinder i lagar och andra författningar och andra hinder för konkurrensen inom viktiga områden; ett effektivare genomförande av konkurrenspolitiken; en selektiv marknadsundersökning från konkurrens- och tillsynsmyndigheternas sida i syfte att identifiera och undanröja hinder för konkurrens och marknadsinträde som går emot konsumenternas intressen; ett avskaffande av statligt stöd som snedvrider konkurrensen på den inre marknaden och en omfördelning av stödet till förmån för vissa horisontella mål, såsom forskning och innovation och optimering av humankapitalet. Medlemsstaterna bör också till fullo genomföra de överenskomna åtgärderna om att öppna upp nätindustrierna för konkurrens, så att det kan sörjas för effektiv konkurrens på de integrerade europeiska marknaderna, samtidigt som det blir möjligt att garantera leveranser av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse av hög kvalitet när det gäller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (Integrerad riktlinje nr 8). |

Modifieringsförslag 9

Avsnitt B, kapitel B.1, stycke 14

Riktlinje. I syfte att skapa ett attraktivare företagsklimat bör medlemsstaterna förbättra kvaliteten på sin lagstiftning genom en systematisk och rigorös bedömning av de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna, samtidigt som hänsyn tas till de administrativa kostnader som är förbundna med lagstiftningen. Vidare bör medlemsstaterna ha ett omfattande samråd om kostnaderna för och fördelarna med sina lagstiftningsinitiativ, i synnerhet när dessa innebär avvägningar mellan olika policymål (Integrerad riktlinje nr 9). | Riktlinje. I syfte att skapa ett attraktivare företagsklimat och uppmuntra privata initiativ bör medlemsstaterna förbättra kvaliteten på sin lagstiftning genom en systematisk och rigorös bedömning av de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna, samtidigt som hänsyn tas till de administrativa kostnader som är förbundna med lagstiftningen. Vidare bör medlemsstaterna ha ett omfattande samråd om kostnaderna för och fördelarna med sina lagstiftningsinitiativ, när det gäller tillväxt och sysselsättning, i synnerhet när dessa innebär avvägningar mellan olika policymål (Integrerad riktlinje nr 9). |

Modifieringsförslag 10

Avsnitt B, kapitel B.1, stycke 16

Riktlinje. I syfte att främja en mer företagarvänlig kultur och ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag bör medlemsstaterna förbättra tillgången till finansiella resurser, anpassa skattesystemen, stärka små och medelstora företags innovations-potential samt tillhandahålla relevanta upplysningar och stödtjänster i syfte att uppmuntra till nyföretagande och tillväxt i nystartade företag i enlighet med stadgan för små och medelstora företag. Vidare bör medlemsstaterna förstärka utbildningen i entreprenörskap (hänvisning till riktlinjen rörande sysselsättningen). Medlemsstaterna bör också underlätta ägarskifte, se över sin konkurslagstiftning och förbättra sina förfaranden för undsättning och omstrukturering av företag (Integrerad riktlinje nr 10). | Riktlinje. I syfte att främja en mer företagarvänlig kultur och ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag bör medlemsstaterna förbättra tillgången till finansiella resurser, i synnerhet till riskfonder och mikrokrediter, reformera och anpassa skatte-systemen, genom att stimulera investeringar, först och främst genom att harmonisera beräkningsgrunden för skatten, stärka små och medelstora företags innovationspotential samt tillhandahålla relevanta upplysningar och stödtjänster i syfte att uppmuntra till nyföretagande och tillväxt i nystartade företag i enlighet med stadgan för små och medelstora företag. Vidare bör medlemsstaterna förstärka utbildningen i entreprenörskap (hänvisning till riktlinjen rörande sysselsättningen) och risktagande samt vidta åtgärder för att bekämpa stigmatiseringen av unga företagare som inte helt och hållet lyckats och göra det lättare för dem att starta på nytt. Medlemsstaterna bör också underlätta ägarskifte, se över sin konkurslagstiftning och förbättra sina förfaranden för undsättning och omstrukturering av företag och samtidigt förbättra reglerna för företagsstyrning och ledningsansvar. (Integrerad riktlinje nr 10). |

Modifieringsförslag 11

Avsnitt B, kapitel B.2, stycke 4

Riktlinje. I syfte att öka och förbättra investeringarna i forskning och utveckling bör medlemsstaterna vidareutveckla de åtgärder på olika områden som syftar till att främja företagens forskning och utveckling. Detta kan ske på följande sätt: förbättrade rambetingelser och genom att se till att företagen verkar i en tillräckligt konkurrensutsatt miljö; ökning och effektivare användning av de offentliga utgifterna för forskning och utveckling; förstärkning av kompetenscentrum; bättre användning av stödmekanismer, såsom skatteåtgärder i syfte att öka den privata sektorns forskning och utveckling; sörja för att det finns tillräckligt många kvalificerade forskare genom att flera studenter uppmuntras till att söka till vetenskapliga, tekniska och ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra karriärutvecklingsmöjligheterna och rörligheten för forskare mellan nationer och sektorer (Integrerad riktlinje nr 12). Se också integrerad riktlinje nr 22 "Utöka och förbättra investeringarna i humankapital". | Riktlinje. I syfte att öka och förbättra investeringarna i forskning och utveckling bör medlemsstaterna vidareutveckla de åtgärder på olika områden som syftar till att främja företagens forskning och utveckling. Detta kan ske på följande sätt: förbättrade rambetingelser och genom att se till att företagen verkar i en tillräckligt konkurrensutsatt miljö; ökning och effektivare användning av de offentliga utgifterna för forskning och utveckling och genom att utveckla partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn; förstärkning av kompetenscentrum; bättre användning av stödmekanismer, såsom skatteåtgärder i syfte att öka den privata sektorns forskning och utveckling; sörja för att det finns tillräckligt många kvalificerade forskare genom att flera studenter uppmuntras till att söka till vetenskapliga, tekniska och ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra karriärutvecklingsmöjligheterna och rörligheten för forskare mellan nationer och sektorer, i synnerhet för de europeiska forskare som har lämnat Europa; stärkt koppling mellan vetenskap, forskning och innovationer; säkerställande av trygg offentlig finansiering som stärker kompetenscentrumen samt ökad konkurrens inom forskningen. Medlemsstaterna bör i större utsträckning främja framtidens forskning, såsom informationssamhället, förebyggande sjukvård och bioteknik, i synnerhet genom att främja objektivare information om de fördelar och risker som kopplas samman med den mest kontroversiella forskningen, såsom forskning om genmodifierade organismer eller embryonala stamceller (Integrerad riktlinje nr 12). Se också integrerad riktlinje nr 22 "Utöka och förbättra investeringarna i humankapital". |

Modifieringsförslag 12

Avsnitt B, kapitel B.2, stycke 7

Riktlinje. I syfte att underlätta innovation och utnyttjande av informations- och kommunikationsteknik bör medlemsstaterna inrikta sig på en förbättring av stödtjänsterna för innovation, särskilt för tekniköverföring, inrättande av innovationscentrum och innovationsnätverk där universitet och företag kan mötas, uppmuntran av kunskapsöverföring genom utländska direktinvesteringar, förbättring av tillgången till finansiering och fastställande av klart definierade immateriella rättigheter till överkomliga priser. De bör underlätta utnyttjandet av informationsoch kommunikationsteknik och de därmed förbundna ändringarna av organisationen av arbetet i ekonomin (Integrerad riktlinje nr 13). | Riktlinje. I syfte att underlätta innovation och utnyttjande av informations- och kommunikationsteknik bör medlemsstaterna inrikta sig på en förbättring av stödtjänsterna för innovation, särskilt för tekniköverföring, inrättande av innovationscentrum och innovationsnätverk där universitet och företag kan mötas genom att underlätta skapandet av inkubatorer, uppmuntran av kunskapsöverföring genom utländska direktinvesteringar, förbättring av tillgången till finansiering och fastställande av klart definierade immateriella rättigheter till överkomliga priser. De bör underlätta utnyttjandet av informations- och kommunikationsteknik och de därmed förbundna ändringarna av organisationen av arbetet i ekonomin (Integrerad riktlinje nr 13). |

Modifieringsförslag 13

Avsnitt B, kapitel B.2, stycke 9

Riktlinje. I syfte att främja en hållbar resursanvändning och stärka synergierna mellan miljöskydd och tillväxt bör medlemsstaterna prioritera internaliseringen av externa miljökostnader, en ökning av energieffektiviteten samt utveckling och tillämpning av miljövänlig teknik. Genomförandet av dessa prioriteringar bör ske i enlighet med de åtaganden som gjorts på EUnivå och med de åtgärder och instrument som föreslås i handlingsplanen för miljöteknik, genom användning av marknadsbaserade instrument, riskfonder och finansiering av forskning och utveckling, miljötänkande vid offentlig upphandling och avskaffande av subventioner och andra politiska instrument som har negativa effekter för miljön (Integrerad riktlinje nr 14). | Riktlinje. I syfte att främja en hållbar resursanvändning och stärka synergierna mellan miljöskydd och tillväxt bör medlemsstaterna prioritera internaliseringen av externa miljökostnader, i synnerhet inom områdena energi, transporter och jordbruk, en ökning av energieffektiviteten samt utveckling och tillämpning av miljövänlig teknik. Dessutom bör medlemsstaterna utnyttja miljöpolitiken mer offensivt för att stödja tillväxt och sysselsättning genom att ta fram och genomföra handlingsplaner för grön teknik och ekologiska innovationer, särskilt investeringar för att nå upp till Kyotomålen, inbegripet det effektiva utnyttjandet av traditionella energiformer, särskilt de som inte hotar målen i Kyotoprotokollet. Genomförandet av dessa prioriteringar bör ske i enlighet med de åtaganden som gjorts på EU-nivå och med de åtgärder och instrument som föreslås i handlingsplanen för miljöteknik, genom användning av marknadsbaserade instrument, riskfonder och finansiering av forskning och utveckling, miljötänkande vid offentlig upphandling och avskaffande av subventioner och andra politiska instrument som har negativa effekter för miljön (Integrerad riktlinje nr 14). |

Modifieringsförslag 14

Avsnitt B, kapitel B.2, stycke 11

Riktlinje. I syfte att bidra till en stark industriell bas i EU bör medlemsstaterna inrikta sig på att utveckla ny teknik och nya marknader. Detta innebär framför allt ett åtagande om att inrätta och genomföra gemensamma europeiska tekniska initiativ och upprätta partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn som bidrar till att avhjälpa faktiska marknadsmisslyckanden samt att inrätta och utveckla regionala eller lokala företagsgrupper (Integrerad riktlinje nr 15). | Riktlinje. I syfte att bidra till en stark industriell bas i EU bör medlemsstaterna inrikta sig på att utveckla ny teknik och nya marknader, även utanför Europeiska unionen, i syfte att göra globaliseringen till en ny möjlighet och inte till en fara för världens främsta exportör. De bör utarbeta en kommunikationsstrategi i syfte att bekämpa medborgarnas osäkerhetskänsla när det gäller globaliseringen, öppnandet av marknaderna och konkurrensen. Detta innebär framför allt ett åtagande om att inrätta och genomföra gemensamma europeiska tekniska initiativ och upprätta partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn som bidrar till att avhjälpa faktiska marknadsmisslyckanden samt att inrätta och utveckla regionala eller lokala företagsgrupper (Integrerad riktlinje nr 15). |

12. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament.

[1] Antagna texter, P6_TA(2005)0034.

--------------------------------------------------