SV    SV  
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN 
Bryssel den 2.12.2014  
COM(2014) 717 final 
  
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, 
EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
Årsrapport om stabi litetsinstrumentet 2013 
{SWD(2014) 344 final}  
 
 INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, 
EUROPEISKA EKONOMISKA OC H SOCIALA KOMMITTÉN SAMT 
REGIONKOMMITTÉN 
Årsrapport om stabilitetsinstrumentet 2013 
Innehållsförteckning 
1. Inledning ...................................................................................................................... 3 
2. Stabilitetsinstrumentets struktur................................................................................... 3  
3. Genomförandet av stabil itetsinstrumentet.................................................................... 3  
4. Översikt av stabilitetsinstr umentet för perioden 2007–2013 ....................................... 4  
5. Stabilitetsinstrumentet – situationen under 2013 ......................................................... 5  
6. Reaktion på krissituationer eller fr amväxande kriser (artikel 3).................................. 6  
6.1. Hur stabilitetsinstrumentet har använts för att reagera på kriser under 2013 .............. 6  
6.2. Vem deltog i krishanteringsinsatser inom  ramen för stabilite tsinstrumentet?............. 8  
7. Stöd inom ramen för stabila förhå llanden för samarbete (artikel 4 i 
stabilitetsinstrumentet) ................................................................................................. 9  
7.1. Säkerhetshot (artikel 4.1) ............................................................................................. 9  
7.2. Riskminimering i samband med kemiska, bi ologiska, radiologiska och nukleära 
(CBRN) material (artikel 4.2). ................................................................................... 11  
7.3. Uppbyggande av kapacitet för att hantera situationen före och efter kriser 
(artikel 4.3)................................................................................................................. 1 4 
8. Slutsats ....................................................................................................................... 17 
 
 1. INLEDNING  
Denna sjunde årsrapport om stabilitetsinstrumentet, som är  den sista rapporten enligt den 
befintliga rättsliga grunden,1 överlämnas till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och 
sociala kommittén samt Regionkommittén i enlighet med rapporteringskraven i artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1717/2006 av den 15 november 2006 om 
upprättande av ett st abilitetsinstrument.
2 
Stabilitetsinstrumentet är ett viktigt instrument för den höga representanten/vice ordföranden 
och kommissionsledamoten med ansvar för utve ckling. Det gör det möjlig t att styra resurser 
till stöd för EU:s samlade insatser för att förhindra, begränsa och åtgärda efterverkningarna av kriser och säkerhetshot världen över. I rapporten ges en översikt av hur stabilitetsinstrumentet 
användes under 2013. 
Rapporten kompletteras av tre ar betsdokument från kommissione ns avdelningar som ger en 
omfattande och detaljerad uppdatering både vad gä ller i) de akuta åtgärder för krishantering 
som inleddes och/eller pågick under 2013 enligt ar tikel 3 i förordningen (arbetsdokument från 
kommissionens avdelningar del 1 och 2), oc h ii) mer långsiktiga åtgärder, som kan 
programplaneras, enligt artiklarn a 4.1, 4.2 och 4.3 i förordningen. 
2. S
TABILITETSINSTRUMENTETS STRUKTUR  
I artiklarna 3 och 4 i förordningen redogörs för de  typer av verksamhet som instrumentet kan 
användas till. 
Genom artikel 3  ges möjlighet att tillhandahålla ”bistånd  som reaktion på krissituationer eller 
framväxande kriser”.  
Artikel 4  i förordningen avser den del av instru mentet som kan programplaneras och som 
inbegriper mer långsiktiga stabilitetsprogram inom följande tre prioriterade områden:  
• Säkerhetshot i ett transregi onalt sammanhang (artikel 4.1). 
• Riskminimering i samband med kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära 
(CBRN) material (artikel 4.2).  
• Uppbyggande av kapacitet för att hantera situationen före och efter kriser 
(artikel 4.3).3 
3. GENOMFÖRANDET AV STABILITETSINSTRUMENTET  
Kommissionens tjänst för utrikes politiska instrument (FPI) sama rbetar mycket nära med den 
europeiska avdelningen för yttre åtgärder (Europ eiska utrikestjänsten), so m är ett självständigt 
fungerande organ inom Europeiska unionen.4 Båda dessa tjänster leds av den höga 
                                                            
1  Stabilitetsinstrumentet tillämpades från den 1 januari 2007 till den 31  december 2013. Det nya 
instrument som bidrar till stabilitet och fred (E uropaparlamentets och rådets förordning (EU) 
nr 230/2014 av den 11 mars 2014 om inrättande av ett instrument som bidrar till stabilitet och fred) gäller från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020. Framtida årsrapporter kommer att lägga fram 
för Europaparlamentet och rådet enligt artikel 13 i av delning IV i de gemensamma bestämmelserna och 
förfarandena för genomförandet av unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder. 
2  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1717/2006 av den 15 november 2006 (EUT L 327, 
24.11.2006, s. 1). 
3  Även kallat ”stabilitetsinstrumentets partnerskap för fred”. 
4  I enlighet med rådets beslut av den 26 juli 2010 om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder 
ska organiseras och arbeta (2010/427/EU), EUT L 201, 3.8.2010, s. 8. 
 
 representanten/vice ordföranden Catherine Ashton, varvid hon ansvarar fö r FPI i sin egenskap 
av vice ordförande för Europeiska kommissione n. Arbetet enligt artiklarna 4.1 och 4.2 leds av 
kommissionsledamoten med ansvar för inte rnationellt samarbete och utveckling.  
Europeiska utrikestjänsten stod för den politiska styr ningen av de åtgärd er som företogs i 
enlighet med artikel 3 i stabilitetsinstrumentet, samtidigt som den förber edde dessa åtgärder 
tillsammans med FPI som hade ansvaret för ge nomförandet av de överenskomna åtgärderna. 
Europeiska utrikestjänsten stod även för den st rategiska planeringen av åtgärder i enlighet 
med artikel 4 genom strategidokumenten oc h de fleråriga vägl edande programmen. 
Motsvarande årliga handlingsplaner  fastställs och genomförs doc k av generaldirektoratet för 
utveckling och samarbete vad gä ller artikel 4.1 och 4.2 respektiv e FPI vad gäller artikel 4.3.  
4. ÖVERSIKT AV STABILITETSINSTRUMENTET FÖR PERIODEN 2007–2013 
Stabilitetsinstrumentet har nu funnits i sju år oc h har bidragit till att hantera alla aspekter av 
förebyggande av konflikter och kriser i världen och säkerhetshot på nationell, regional och 
transregional nivå, och till att bygga upp kapac itet för att reagera på kriser och förebygga 
konflikter. 
Figur 1: Finansiering genom stabilitetsinstrume ntet av verksamheter enligt artiklarna 3, 
4.1, 4.2 och 4.3 (totalt 1,57 miljarder euro under perioden 2007–2013 (per 
finansieringsanslag )) 
Artikel 3
68%Artikel 
4.1
9%Artikel 4.2
17%Artikel 4.3
6%
 
Under perioden 2007–2013 tillhandahölls  1,08 miljarder euro för ung efär 288 insatser i 
över 70 länder eller regioner i världen  via stabilitetsinstrumentets del för kortsiktig 
krishantering (artikel 3). I figur 2 anges den geografiska fördelningen för perioden.  
  
 
 Figur 2: Geografisk fördelning av  krishanteringsinsatser, 2007–2013 (per 
finansieringsanslag)  
Afrika 
34%
Asien och 
Stillahavsområd
et
17%Latinamerika 
och Västindien
9%Mellanöstern 
och Nordafrika
34%Östeuropa och 
västra Balkan
1%Sydkaukasien 
och 
Centralasien
5%Globalt
0%
 
Under samma period ti llhandahölls cirka 502,45 miljoner euro för stabilitetsinstrumentets 
mer långsiktiga del so m kan programplaneras , vilken omfattar åtgärd er enligt artikel 4.1, 
4.2 och 4.3. Figur 1 visar fördelningen av medlen mellan åtgärder för krishantering (artikel 3) 
och mer långsiktiga program (artikel 4) under denna period. 
5. STABILITETSINSTRUMENTET – SITUATIONEN UNDER 2013 
Den totala tillgängliga budgeten på 309,3 miljoner euro  utnyttjades fullt ut under 20135 och 
anslagen fördelades enligt följande:  
• 210,7 miljoner euro till insatser i kriss ituationer eller framväxande kriser 
(artikel 3). 
• 30,3 miljoner euro till insatser mot transregionala hot (artikel 4.1). 
• 44,3 miljoner euro för riskminimering på CBRN-området (artikel 4.2). 
• 24 miljoner euro till kapacitetsuppbyggnad före  och efter kriser (artikel 4.3).  
Genom regelbundna meddelanden till kommittén för ut rikes- och säkerhetspolitik har rådets 
hållits underrättat om planerade nya artikel 3-åtgärder (reaktion på  krissituationer) och 
uppdaterat om genomförandet av redan pågående  åtgärder. Arbetsgruppen om konflikter, 
säkerhet och utveckling inom Europaparlamente ts utskott för utrikesfrågor, som inrättades 
inom ramen för den demokratiska kontrollen av stabilitetsinstrumentet, höll sex trepartsmöten 
på politisk nivå med deltagande av före trädare för kommissionen och Europeiska 
utrikestjänsten samt cirka 15 tekniska möten under året. 
Vad gäller den geografiska fördelningen  framgår av figur 3 att det för de utdragna kriserna i 
Mellanöstern, Nordafrika och Afrika söder om Sahara fortsatt krävdes omfattande stöd genom 
stabilitetsinstrumentet. 
                                                            
5  Se Stabilitetsinstrumentet: Översikt av åtaganden och betalningar för 2013 i arbetsdokumentet från 
kommissionens avdelningar som åtföljer denna rapport. 
 
 Figur 3: Geografisk omfattning av ny a krishanteringsinsatser, 2013 (per 
finansieringsanslag) 
Afrika
34%
Asien och 
Stillahavsområ
det
14%Latinamerika 
och Västindien
10%Mellanöstern 
och Nordafrika
38%Östeuropa och 
västra Balkan
1%Sydkaukasien 
och 
Centralasien
2%Global
<1%
 
I de följande två avsnitten ges konkreta exempel på stabilitetsprojekt under 2013. 
6. REAKTION PÅ KRISSITUATIONER ELLER FRAMVÄXANDE KRISER (ARTIKEL 3)  
6.1. Hur stabilitetsinstrumentet har använts för att reagera på kriser under 2013 
Under 2013 anslogs 216,6 miljoner euro6 från stabilitetsinstrumentet via cirka 45 kortsiktiga 
krishanteringsåtgärder. I Mellanöstern och Nordafrika (M ENA-regionen) fortsatte stödet 
till svar på de utdragna kriserna i Syrien oc h spridningseffekterna till  grannländerna. Stödet 
till Afrika söder om Sahara var också betydande,  till följd av EU:s reaktioner på de snabbt 
föränderliga politiska situationerna och säkerh etshoten i regionen. I Sydostasien fortsatte 
stödet för att inrätta fredsprocesser och rättssäkerhet. 
I det arbetsdokument från kommissionens avde lningar som åtföljer denna rapport anges de 
fullständiga uppgifterna för alla stabilitets åtgärder som genomfördes 2013. Nedanstående 
åtgärder är representativa för åtgärderna unde r 2013 och visar de många olikartade kriser som 
stabiliseringsinstrumentet togs i br uk för på olika platser världen över. 
Syrien : Den utdragna krisen i Syrien krävde fortsa tt stöd via stabilitetsinstrumentet, både i 
Syrien och i grannländer. I Turkiet och Irak,  men främst i Jordan ien och Libanon, bidrog 
stabilitetsinstrumentet på ett vi ktigt sätt till att hjälpa myndighe terna att ta emot och hysa de 
allt fler syriska flyktingarna.  Flyktingarna fick också dire kt hjälp, till exempel genom 
kontanta hyresbidrag och åtgärder för att förbättra levnads förhållandena, bland annat när det 
gäller organisation av flykti ngläger, tillhandahållande av  alternativ utbildning och 
psykosocialt stöd. I Libanon lämnas betydande stöd genom stabilitetsinstrumentet till det 
lokala sjuk- och hälsovårdssyst emet, som är hårt belastat ti ll följd av det stora antalet 
flyktingar.  
I Syrien är det naturligtvis svårare att ti llhandahålla icke-humanitä rt stöd med tanke på 
problemen med tillträde och andra förutsättninga r som krävs för tillhandahållande av stöd. 
Trots detta har det ändå varit möjligt att lämna ett visst direkt stöd via stabilitetsinstrumentet i form av primär hälsovård, ökad livsmedel ssäkerhet och grundläggande utbildning.  
                                                            
6  Denna siffra omfattar medel på 6 miljoner euro som överfördes från 2012 eller återvanns från 2013. 
 
 Mali : Stabilitetsinstrumentet var ett av de förs ta instrument som EU kunde använda som ett 
led i insatserna för att hantera krisen i Mali  tidigt 2013. Med hjälp av ett biståndspaket på 
20 miljoner euro från stabilitetsinstrumentet lä mnades stöd främst inom områdena säkerhet 
och rättvisa, återupprättande av de n maliska staten i de norra dela rna av landet och till arbetet 
i första skedena i valprocessen.  Detta stöd kompletterade stöd  från andra EU-instrument, 
särskilt stabilitetsinstrumentets långsiktiga projekt för att bekämpa terrorismen i Sahelområdet, två GSFP-projekt (EU:s militära uppdr ag i syfte att bidra till utbildning av den 
maliska försvarsmakten (EUTM) och Eucap Sa hel) samt EU:s stöd till det Afrikaledda 
internationella stöduppdraget i Mali (Afism a) via Europeiska utvecklingsfondens 
fredsbevarande resurs för Afrika. 
Niger:  Säkerhetshoten i Niger ökade under 2013 till följd av upproret och den militära 
konflikten i norra Mali. De senaste åren ha r uppskattningsvis 250 000 ekonomiska migranter 
återvänt till Niger bara från  Libyen, inklusive krigsveteran er och legosoldater, vilket 
ytterligare har förvärrat situati onen. Genom att bygga på stabilitetsfondens befintliga stöd till 
säkerhet och stabilisering i de norra regi onerna av Niger och Mali slöts ett avtal om 
uppföljande stöd till det kommunala polisväse ndet, inkomstgenererande verksamheter och 
freds- och återföreningsinitiativ som inletts av regionala och natione lla myndigheter. Dessa 
åtgärder bidrar till att uppnå målen för EU:s strategi för Sahelområdet, kompletterar EU:s 
utvecklingsstöd och humanitära bistånd och bi drar dessutom till att skapa synergier med 
GSFP-uppdraget Eucap Sahel i Niger. 
Centralafrikanska republiken: Efter statskuppen i mars 2013 breddades 
stabilitetsinstrumentets verksamheter i Centralafrikanska republiken för att spegla den nya situationen ute på fältet. De nya verksa mheterna består av stödpaket till civila 
säkerhetsstyrkor, vilket även kan bana väg för omfattande insatser för en reform av 
säkerhetssektorn längre fram, stöd till medier na så att de kan förmedla objektiv och 
konfliktkänslig information i Bangui och provins erna, genomförande av observationsuppdrag 
på människorättsområdet och främjande av di alog mellan samfunden genom insatser från det 
civila samhället. 
Elfenbenskusten: Efter utnämningen av en nati onell myndighet för att genomföra 
regeringens politik för avväpning, demobiliserin g och återanpassning 2012 lämnade EU stöd i 
form av åtgärder via stabilitetsinstrumentet . Åtgärderna bestod av kapacitetsuppbyggnad och 
tekniskt bistånd, bland annat rå dgivning och hjälp med att fö rbereda krigsveteraner för 
återintegrering i samhället, stöd till ekonomisk och social återintegrering av omkring 5 000 
tidigare avmilitariserade och demobiliserade krigsveteraner och parallellt stöd till värdsamhällena för att skapa gynnsamma fö rutsättningar för återintegreringen samt 
regelbunden övervakning av programmet för avväpning, demobilisering och återanpassning för att se till att detta medverkansbaserade tillv ägagångssätt bidrar till  att tillgodose både 
värdsamhällenas och krigsveteranernas behov. 
Burma/Myanmar : Förutom det tidigare och fortfarande pågående stödet ti ll fredsprocessen, 
bland annat för att inrätta Myanmar Peace Centre (MPC) 2012, närmanden från både presidentens kansli och Daw Aung San Suu Kyi, och i linje med sl utsatserna från rådets möte 
(utrikes frågor) i april 2013, inledde EU stödåtgärder fö r att bygga upp kapaciteten hos 
Myanmars polisväsende med målet att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna, 
ansvarsskyldigheten och yrkesmässigheten inom  polisväsendet när det gäller kontroll av 
folkmassor och närpolisverksamhet. 
 
 6.2. Vem deltog i krishanteringsinsatser inom  ramen för stabilitetsinstrumentet? 
Insatserna utarbetades i nära samarbete med EU-institutionerna och medlemsstaterna samt en 
rad olika partner, bland annat det civila samhälle t, de nationella offentliga förvaltningarna, 
tredjeländer och andra. EU:s delegationer har en nyckelroll ge nom att de utfärdar varningar 
och utformar de första idéerna och altern ativ för olika lösni ngar. Även under 2013 
delegerades7 det lokala genomförandet av flertalet nya åtgärder till EU-delegationerna, vilkas 
kunskaper om lokala behov och förutsättningar är avgörande för att insatserna ska bli 
framgångsrika. Detta gör att avtal kan förhandl as fram med genomförandeorgan i god tid och 
att genomförandet av dessa of ta känsliga projekt kan överv akas på nära håll. EU-
delegationerna ansvarade därför  för 62 % av åtagandena och 80 % av betalningarna inom 
ramen för stabilitetsinstrumentet under 2013.  
Figurerna 4a och 4b visar bredden av stabi litetsinstrumentets genomförandepartner för 
krishanteringsinsatser i enli ghet med artikel 3 från 2007 till 2013. Genomförandepartnernas 
möjligheter dikteras ofta av de organisationer e ller aktörer som har sakkunskap och stark 
närvaro i länderna, vilket gör det möjligt för dem att reagera snabbt genom att använda sina starka lokala nätverk i de snabbt föränderliga miljöer där krishanteringsinsatser inom ramen 
för stabilitetsinstrumentet anvä nds. FN-organen och icke-statlig a organisationer var fortsatt 
viktiga genomförandepartner, och samarbet et med medlemsstaternas organ ökade under 2013. 
                                                            
7  Detta innebar att det rättsliga och finansiella ansvaret för användningen av EU-medel, inbegripet 
befogenheten att ingå och ändra avtal, överfördes frå n Europeiska kommissionens centrala avdelningar i 
Bryssel till den berörda delegationen. 
 
 Figur 4a: Genomförandepartner inom ramen för stabilitetsinstrumentets 
krishanteringsåtgärder, 2007–2013 (per finansieringsanslag) 
FN-organ
46%
Internationella 
och lokala icke-
statliga 
organisationer
25%Andra 
internationella 
organisationer
19%Privata sektorn
2%EU-
medlemsstater
nas organ
8%
 
Figur 4b: Genomförandepartner inom ramen för stabilitetsinstrumentets 
krishanteringsåtgärder, 2013 (p er finansieringsanslag) 
FN-organ
41%
Internationella 
och lokala icke-
statliga 
organisationer
22%Andra 
internationella 
organisationer
13%Privata 
sektorn
3%EU-
medlemsstater
nas organ
20%Tredjelände
rs 
regeringar 
och organ
1%
 
7. STÖD INOM RAMEN FÖR STABILA FÖRHÅLLANDEN FÖR SAMARBETE (ARTIKEL  4 I 
STABILITETSINSTRUMENTET ) 
Kommissionen svarar för den år liga programplaneringen och fö rvaltningen av stöd i enlighet 
med artikel 4 (stöd inom ramen för stabila förhållanden för samarbete). Den årliga SI-
handlingsplanen för 2013 antogs enligt följande: artikel 4.1 och 4.2 i juli 20138 och artikel 4.3 
i mars 2013. En detaljerad uppdatering vad gäller genomförandet av åtgärder enligt var och en 
av artiklarna ges i arbetsdokum ent II från kommissionens a vdelningar som åtföljer denna 
årsrapport. 
7.1. Säkerhetshot (artikel 4.1) 
De program som utarbetas med avseende på  transregionala hot är inriktade på 
kapacitetsuppbyggnad, och utvecklas i nära sa mråd med de stödmottagande länderna. 
Vanligen förstärks den säkerhetsbevarande kap aciteten på nationell och regional nivå i syfte 
att möjliggöra ett effektivt globalt och transregionalt samarbete.  
År 2013 anslogs 74 miljoner euro, varav totalt cirk a 44 miljoner euro betalades ut. I slutet av 
2013 hade fler än 100 experter från offentliga och halvoffentliga specialistorganisationer i 
                                                            
8  Reviderad version av den årliga handlin gsplan som antogs den 23 december 2013. 
 
 EU:s medlemsstater rekryterats me d hjälp av expertstödsfunktionen9 för att man skulle kunna 
dra nytta av deras spec ialistkunskaper och expertis och an vända dem vid kartläggningen och 
detaljplaneringen av stabilitetsåt gärder. De bidrog bl.a. till de t årliga handlingsprogrammet för 
2013 och till att man till fullo kunde genomföra åt gärder som fastställt s i tidigare årliga 
handlingsplaner. Följande avsnitt innehåller en redogörelse för de om råden som omfattades: 
• Kokainvägsprogrammet  (35 miljoner euro sedan 2009) omfattar 38 länder i Afrika 
(främst Västafrika) samt Latinamerika och Västindien och stöder partnerländerna i deras insatser för att bekämpa organisera d brottslighet och olaglig narkotikahandel 
längs hela rutten, med inriktning på ingrip anden mot olagliga narkotikaflöden samt 
bekämpning av penningtvätt och informati onsutbyte. Två nya avtal ingicks för att 
utvidga den geografiska räckvi dden för Aircop-projektet till två nya länder i Afrika 
och Latinamerika under de kommande tr e åren och stödja inrättandet av 
polisinformationssystemet i Västafrika (West Africa Police Information System, Wapis) i de fem första pilotländerna.  
• Stödet till kampen mot organi serad brottslighet på he roinvägen fortsatte, med 
insatser i 15 länder i Asien, Centralasien, Kaukasien, Svar ta havsområdet och västra 
Balkan inom ramen för heroinvägsprogrammet . Programmet har två faser som för 
närvarande drivs parallellt: ett projekt so m består av fyra delar där de flesta 
insatserna inriktas på Afghanistan och Pa kistan, och tre fristående projekt. Under 
2013 inleddes två nya insatser inom programme ts andra fas: ett projekt för att stärka 
samarbetet mellan brottsbekämpande m yndigheter på operativ nivå, särskilt i 
Centralasien, och ett annat projekt för att hantera problemet  med människohandel i 
länder längs heroinvägen, där insatserna in riktas på att förbättra kapaciteten för 
insamling av uppgifter och underrätte lser, analys och systematiskt 
informationsutbyte i Azerbajdzjan, Bo snien och Hercegovina, Moldavien och 
Turkiet.  
• Programmet för viktiga sjöfartsvägar  på 22 miljoner euro täcker 25 kustländer vid 
Indiska oceanen (inklusive Sydostasien) oc h Guineabukten. Detta program bidrar till 
att förbättra informationsutbytet mellan de ssa stater och deras brottsbekämpande 
funktioner på sjöfartsområdet i syfte att få en säkrare sjöfart genom  att inrikta sig på 
bekämpning av sjöröveri, väpnade rån till havs och andra sjöfar tssäkerhetsrelaterade 
aspekter. 
• Enligt EU:s strategi för kampen mot terro rism fortsatte stödet till projekt för 
bekämpning av terrorism  på nationell och regional nivå under 2013. I Mali 
inleddes genomförandet av projektet ”Contre  Terrorism Sahel” som omfattar Niger, 
Mali och Mauretanien på allvar med utb ildning om åtgärder vi d terroristattentat, 
utredningstekniker, insamling av underrättelser och rättsl iga förfaranden inom ramen 
för terrorismbekämpning. Ett nytt program so m kommer att bidra till finansiering av 
bekämpning av terrorism på Afrikas horn och i Jemen ska enligt planerna inledas 
tidigt 2014 och ett kontra kt tilldelades också för ett nytt program för bekämpning av 
våldsam extremism på Afrikas horn. Samarbetet med Pakistan stärktes genom nytt stöd till bekämpning av våldsam extremis m, som kommer att inledas 2014 för att 
komplettera det befintliga stödet till det straffrättsliga systemet i Punjab. I Sydostasien deltog stabilitets instrumentet i ett gemensamt initiativ för bekämpning 
                                                            
9  Ramavtalet för expertstödsfunktionen (ESF) använde r sig av experter från offe ntliga eller halvoffentliga 
organisationer från hela EU. Sedan 2008 har experter från ungefär 60 organisationer i 17 medlemsstater 
utfört över 100 uppdrag. 
 
 av terrorism mellan EU och FN:s narko tika- och brottsbekä mpningsbyrå (UNODC). 
Stabilitetsinstrumentet lämnade också stöd till det Maltabaserade Institute of Justice 
and the Rule of Law  genom en kartläggning som underlag för institutets framtida 
arbete med bekämpning av terrorism. I samarbete med Office of the National 
Security Adviser  i Nigeria genomfördes en undersökning av Boko Haram. 
Kommissionen utformade även en utbild ning om utarbetande av projekt för 
bekämpning av våldsam extremism för EU :s och medlemsstater nas personal vid 
delegationer och ambassader. Den första  utbildningskursen hölls i Nairobi i 
december 2013 och flera kurser kommer att hållas i Afrika och Asien under 2014.  
• En ny insats mot it-brottslighet  inleddes sent 2013, i sama rbete med Europarådet. 
Syftet med Glacyinitiativet (Global Acti on against Cybercrime) är att främja 
anslutning till Budapestkonventionen mot it- brottslighet, så att straffrättsliga 
myndigheter kan delta i intern ationellt samarbete om it-br ottslighet och elektronisk 
bevisning på grundval av konventionen.  
• Ett pilotprojekt för it-säkerhet  utformades med planerad start i början av 2014. 
Målet är att öka motståndskraften hos kritisk it-infrastruktur och främja 
harmoniseringen och utvecklingen av nati onell lagstiftning enligt internationella 
standarder i utvalda länder.  
• Med målet att nationella rättsliga m yndigheter, tillsynsmyndigheter och 
brottsbekämpande myndigheter effektiv t ska kunna agera mot produktion av och 
handel med förfalskade läkemedel  utformades en insats för att hantera hot mot 
folkhälsan. Kontraktet har tilldelats och insatsen ska enligt planerna inledas under 
2014. Geografiskt sett kommer projektet att in riktas på Ghana, Senegal, Jordanien, 
Marocko och Kamerun, eftersom dessa lände r har de nödvändiga rättsliga ramarna 
för att genomföra denna verksamhet effektivt på lämplig nationell och sub-/transregional nivå och har visat politis kt engagemang för att lösa problemen i 
samband med förfalskade läkemedel. 
• I syfte att bekämpa olaglig anhopning av och handel med handeldvapen och lätta 
vapen  och motverka deras destabiliserande effe kter uppfylldes flera milstolpar i ett 
initiativ som genomfördes av FN:s narkotika- och brottsbekämpningsbyrå 
(UNODC). Initiativet främjar ratificering och genomförande av FN:s konvention om 
gränsöverskridande organiserad brottsli ghet och dess protokoll om handeldvapen. 
Dessutom inleddes den andra fasen (2012–2013) av iARMS-projektet som genomförs av Interpol efter det att den fö rsta fasen slutförts med lyckat resultat 
(2011–2012). I Afrika avslutades den första fa sen i stödet för det regionala centrumet 
för små handeldvapen (Nairobi, Kenya) i juni 2013. I och med detta inleddes den 
andra fasen, som kommer att löpa i tre år. I Centralamerika inledde 
säkerhetskommissionen i det centralamerikanska integrationssystemet (Sica) det andra genomförandeåret för Centralameri kanska programmet för kontroll av små 
handeldvapen och lätta vapen (Casac).  
7.2. Riskminimering i samband med kemiska, biologiska, ra diologiska och nukleära 
(CBRN) material (artikel 4.2). 
CBRN-programmet täcker olycksri sker på CBRN-området som hä nför sig till rena olyckor, 
naturliga orsaker eller avsiktli g skada och har till syfte att fö rbättra säkerhetskulturen genom 
att sprida bästa praxis och höja säkerhetsmedve tandet. Fram till år 2010 täcktes olika områden 
 
 separat.10 CBRN-programmet har en regional strate gi och täcker endast undantagsvis 
bilaterala projekt i ett enda land (undantagen är Afghanistan och Pakistan för kemikalier, 
biosäkerhet och bioskydd). 
Centrum för expertis på CBRN-området  (CBRN-centrum) har gradvis utvecklats till att bli 
en enhetlig och integrerad plattform för åtgärder inom alla områden som täcks, till exempel gränsövervakning/olaglig hande l, exportkontroll, biosäkerhe t och bioskydd osv., inklusive 
civilskyddsåtgärder (beredskapsplanering, krisbere dskap och reaktion). Initiativet genomförs i 
nära samarbete med Europeiska utrikestjäns ten och med bistånd av  FN:s institut för 
interregional juridisk forskning (Unicri). Europeiska kommissionens gemensamma 
forskningscentrum står för det tekniska stödet ti ll initiativet. Syftet med dessa CBRN-centrum 
är att stärka strategierna för riskmini mering på CBRN-området genom att utveckla 
specialanpassade stödpaket. De kommer att utgöra ett viktigt redskap när det gäller 
kapacitetsuppbyggnad, utarbetandet av  enhetliga regionala strategi er och förstärkning av de 
nationella och regionala enheternas samarbet e. Under 2012 inrättade EU CBRN-centrum i 
Sydostasien (Filippinerna), s ydöstra Europa/Sydkaukasien/Ukrai na (Georgien), Nordafrika 
(Algeriet), Afrikas atlantkus t (Marocko), Mellanöstern (J ordanien) samt Öst- och 
Centralafrika (Kenya). Fem regionala sekret ariat för lokala CBRN-centrum var igång 2013 
och fyra har invigts officiellt. Dessutom ha r kontakter etablerats med Centralasien och 
länderna i Gulfstaternas sama rbetsråd. Under 2013 började kommissionen tillsammans med 
partnerländerna i CBRN-initiativet  att utforma ett behovs- och hotbedömningsförfarande för 
att kartlägga ländernas  största behov på detta område. Bedömningarna kommer att utgöra 
underlag för nationella CBRN-handlingsplaner för att göra det lättare fö r de berörda länderna 
att fastställa prioriterade åtgärder. Utformni ngen av projekt i de regioner som omfattas av 
CBRN-centrumen kommer att grundas på dessa prioriteringar i framtiden.  
Följande viktiga CBRN-projekt  har inletts vid CBRN-centrumen : i Mellanöstern har 
CBRN-centrumet i Amman tagit fram ett projekt om utbildning av civil insatspersonal för CBRN-katastrofer (Hazmat). CBRN-centrumet för Afrikas atlantkust i Rabat har inlett ett projekt om farligt biologiskt och kemiskt avfa ll. Projektet omfattar sj u partnerländer från 
Afrikas atlantkust samt Tunisien. Ett a ndra projekt som drivs gemensamt av CBRN-
centrumen i Rabat och Nairobi kommer att hjäl pa partnerländerna att bygga upp och stärka 
lagstiftningen och utforma effektiva genomföra ndeåtgärder för att uppfylla internationella 
skyldigheter. Nio länder deltar i detta projekt och ytterligare nio lände r har redan uttryckt 
intresse för att delta i ett liknande projekt. 
Till andra områden som får stöd hör flera ve rksamhetsområden so m samordnas med CBRN-
centrumens nätverk. 
• Den utåtriktade verksamheten rörande  exportkontroll av produkter med 
dubbla användningsområden , som ledde till framgå ngsrika program med över 
23 stater i världen, har utvidgats . Samarbetet med det amerikanska
11 
exportkontrollprogrammet EXBS har också förstärkts. En gemensam internationell 
dialog om exportkontroll och utåtriktad ve rksamhet hölls i Bryssel i juni 2013. Man 
har beslutat att inrätta en gemensam arbetsgrupp för att förstärka samordningen 
mellan Förenta staterna och EU så att ev entuellt dubbelarbete i genomförandet av 
exportkontrollverksamheterna kan undvika s. Grundat på den senaste tidens 
utveckling förlängdes och förstärktes verk samheterna i Mellanö stern/Centralasien 
                                                            
10  Till exempel exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden, illegal handel, kanalisering 
av vapenexperters kunskaper till fredlig verksamhet, säkerhetskultur.  
11  Förenta staternas program för exportkontroll och gränssäkerhet. 
 
 under andra halvåret 2013. En ny inriktni ng för exportkontrollverksamheterna har 
utformats för att bättre nå ut till de operatörer som ansvarar för kontrollverksamheterna ute på fältet.  
• Det har getts fortsatt stöd till omskolning och al ternativ sysselsättning för 
vetenskapsmän och ingenjö rer från f.d. Sovjetunion en som tidigare har varit 
verksamma på vapenrelaterade områden . Detta stöd har tillhandahållits via det 
vetenskapliga och tekniska centrumet i Ukra ina, grundat på ett fö rstärkt partnerskap 
mellan partnerna och ett program för sa mfinansiering av verksamheter. Det 
internationella vetenskapliga och tekniska centrumet (CIST) genomgår en reform för 
att uppdatera målen och bredda den ge ografiska täckningen. Kommissionen och 
Europeiska utrikestjänsten fick ett mandat från rådet för att förhandla om ett 
reviderat CIST-avtal. Centrumet kommer att flyttas till Astana i Kazakstan. Under 
2013 invigde CIST ett EU-finansierat proj ekt för regional biosäkerhet och bioskydd i 
Dushanbe och började utbilda experter från  Tadzjikistan och Afghanistan så att de 
kan ändra inriktningen på sin verksamh et mot fredliga användningsområden. Andra 
insatser för att ändra inrikt ningen på vetenskapsmäns verksamhet genomfördes också 
i Irak under 2013. Nittioåtta radiologi- och kä rnkraftsspecialister utbildades för att 
ändra inriktningen på sina verksamheter mot avveckling av kärnkraftsanläggningar.  
• Kampen mot olaglig handel med CBRN-material  och bedrägliga finansiella 
metoder  fortsätter, bland annat genom åtgärd er i Centralasien, Sydostasien och 
Nordafrika. Ett andra kontrakt  har ingåtts med Internationella atomenergiorganet 
(IAEA) för att bidra till ett nytt laboratori um för kärnmaterial som ska användas av 
IAEA:s enhet för säkerhetsanalys i Seibersd orf i Österrike. Dessutom fick Thailand, 
Kambodja, Laos, Filippinerna och Demokratiska republiken Kongo stöd för detektion av radiologiska och nukleära material.  
• En strategi för biosäkerhet och bioskydd för EU:s grannskap har inletts i EU:s 
sydliga och östliga grannskap genom geno mförandet av resultaten av EpiSouth-
projektet (17 länder som inte är partnerländer till EU och tio EU-medlemsstater). EpiSouth-nätverket, som främst omfa ttar Medelhavsområdet, har utvidgats 
ytterligare till att innefatta Armenien, Geor gien, Moldavien och Ukraina. Tack vare 
nätverket av länder EpiSouth har strategin le tt till fyra större projekt, som alla 
inleddes vid årsslutet 2013. Det första och st örsta projektet är ”MediPIET-projektet”, 
där man fortsätter utbildningen av epidemiologe r ute på fältet och på  så vis bidrar till 
det övergripande målet att förbättra hälsan och biosäkerheten i grannskapet. Målet är 
att bygga upp kapacitet för förebyggande oc h kontroll av naturliga och konstgjorda 
hot från smittsamma sjukdomar. Inom det an dra biologiska projektet, som leds av 
Världshälsoorganisationen (WHO), unders öker man nya bakteriologiska sjukdomar. 
Syftet är att förstärka folkhälsan gent emot nya bakteriepatogener (mjältbrand, 
tularemi, pest, tuberkulos osv.) och antimikrobiella övervakningsnätverk för 
eventuella utbrott. Inom ett tredje pa rallellt projekt, ”Medilabsecure”, som 
genomförs under ledning av Pasteurinstitute t, följer man risker i samband med nya 
och återuppväckta virus som påverkar männis kor och djur och arbetar för att upprätta 
ett nätverk av entomologer. Syftet med ett fjärde projekt, som leds av WHO, är att förbättra hälsosäkerheten i världen genom a tt hjälpa länderna att stärka och förbättra 
kapaciteten för förebyggande, upptäckt, kontroll och insatser vid folkhälsoincidenter 
i samband med verksamhet till sjöss, i luften och vid inre sepunkten på land för 
internationella resor och transporter. Strate gin är sektorsövergri pande och syftar till 
att minimera riskerna i samband med natur liga eller avsiktliga utsläpp av patogener.
 
 
 • Under 2013  fick verksamheten för att eliminera och förstöra Syriens kemiska 
förråd  finansiellt stöd via CBR N-initiativet inom stabilitetsinstrumentet. Efter 
ändringen av handlingsplanen för 2013 anslog EU 12 miljoner euro till 
Organisationen för förbud mot kemiska vapen (OPCW) för neutralisering och 
förbränning av syriska kemikalier i samarbete med världssamfundet. 
7.3. Uppbyggande av kapacitet för att hantera  situationen före och efter kriser 
(artikel 4.3) 
Från 2007 till 2013 anslogs 103 miljoner euro för stöd till cirka 140 projekt för uppbyggande 
av EU:s och dess partners kapacitet för att ha ntera situationen före och efter kriser på 
nationell, regional och global nivå . I figur 5 visas de viktigaste  tematiska stödområdena från 
2007 till 2013. I figur 6 visas de olika genomförandepartnerna. 
Figur 5: Tematiska områden för st öd till kapacitetsuppbyggande 2007–2013 (per 
finansieringsanslag enligt artikel 4.3 i förordningen ) 
2%3%5%8%8%12%12%14%17%18%
MedierProgrammet för avväpning, demobilisering och
återanpassning och reform av säkerhetssektornUngdomssysselsättningKonfliktförebyggande, fredsskapande och svaga staterTidig återhämtning, behovsbedömningar efter konflikter
och katastroferNaturresurser och klimatförändringCivil kapacitet för krishanteringKvinnor, fred och säkerhet samt barnTidig varning och situationsmedvetenhetMedling, dialog och återförsoning
 
Figur 6: Genomförandepartner 2007–2013 fö r kapacitetsuppbyggande enligt artikel 4.3 
(per finansieringsanslag) 
53%28%19%
Civilsamhällets organisationer
Internationella och (sub)regionala
organisationer
Medlemsstater
 
Ett belopp på 24 miljoner euro anslogs enligt den årliga handlingsplanen 2013. Nedan ges en 
översikt av de viktigaste resultaten och effekterna av de projekt som pågick 2013. 
 
 Konfliktförebyggande, fredsuppbyggande och svaga stater: Genom CSDN-nätverket 
(Civil Society Dialogue Network) har ett pr aktiskt forum för dialog om fredsuppbyggande 
inrättats mellan EU och aktörer från det civila  samhället, som via forumet får möjlighet att 
bidra till EU:s politiska be slutsprocesser. År 2013 var plattfor mens tredje år och vid årsslutet 
hade 40 möten hållits. Resultaten bidrar till att stärka det civila samhällets långsiktiga kapacitet i tredjeländer och se till att de, oc h även deras europeiska partner, är bättre 
förberedda för krisförebyggande insatser.  
Medling, dialog och försoning:  Tack vare stabilitetsinstrumentets stöd till 
medlingsstödenheten vid FN:s politiska enhet lämn ades viktigt stöd i allvarliga krissituationer 
i Centralafrikanska republiken, Mali och So malia. Kvinnors deltagande i fredsprocesser 
stärktes genom att sex kvinnor utbildades som kandidater fö r eventuell utnämning till 
medlingsbefattningar av FN:s generals ekreterare, och genom att utforma ett 
högnivåseminarium om jämställdhetsfrågor och in tegrerande medlingsprocesser. I samarbete 
med FN:s utvecklingsprogram bidrog stabilitetsi nstrumentet även till  att bygga upp kapacitet 
och hållbara nationella mekanismer för inte rnationell medling och konflikthantering i nio 
pilotländer.
12  
En mångsidig ny facilitet inom stabilitetsinst rumentet, ”European Re sources for Mediation 
Support” (Ermes), utformades för att underlätta flexibelt och sna bbt tillhandahållande av hjälp 
med teknisk medling i länder som deltar i inte grerande fredsprocesser på internationell, 
regional och/eller lokal nivå och skapa möjligheter för kvin nor, ungdomar och andra sårbara 
grupper i samhället så att de kan ge uttr yck för sina åsikter under konflikter.  
Kvinnor, fred och säkerhet samt barn: Stabilitetsinstrumentet fortsatte att stödja 
genomförandet av UNSCR 1325 genom ett gemensamt projekt med Förenta nationernas enhet för jämställdhet och kvinnors egenmakt (UN Wo men) om stärkande av kvinnors deltagande i 
fredsuppbyggande och planeri ng efter kriser i Kosovo
13, Liberia, och Östtimor. I Kosovo 
deltog hundratals män, kvinnor och ungdomar i försoningssamtal som ledde till konkreta 
rekommendationer om frågor som jämställdhe tslagstiftning, kvinnors sysselsättning och 
flickors utbildning. Avtal har också ingåtts med större medieföretag i Kosovo för att de ska 
integrera dessa frågor i sitt  programutbud. Dessutom lyftes frågor om kvinnor, fred och 
säkerhet fram som en prioritering för l okala ansökningsomgångar i 17 länder och 
tre regioner14, som täckte ett brett spektrum av jämställdhetsfrågor.  
Tidig varning och situationsmedvetenhet:  Tack vare stöd från stabilitetsinstrumentet har 
Belun, som är en organisation i det civila samhället i Östtimo r, kunnat inleda och utöka ett 
system för tidig varning och reaktion (Ewer), som anses vara ett av de bästa exemplen på 
området. Systemet bidrar på ett effektivt sätt till att minska allmänna risker för lokala konflikter och spänningar. Tack vare stöd via Saferworld och ICG stärktes nationella och 
regionala aktörers kapacitet a tt analysera konfliktrisker på 32 pl atser där konflik ter eventuellt 
kan bryta ut och tillhandahålla konf liktanalyser av hög kvalitet till beslutsfattare och det civila 
samhället, med rekommendationer om  åtgärder för tidig reaktion.  
Regionala och subregionala orga nisationers resurser för tidig varning och återhämtning efter 
katastrofer stärktes också, bland annat ge nom insatser för att stärka Arabförbundets 
                                                            
12  Bolivia, Tchad, Ghana, Guyana, Maldiverna, Mauretanien, Nepal, Togo och Jemen.  
13  Denna beteckning påverkar inte ståndpunkterna om landets status, och överensstämmer med UNSCR 
1244 och Internationella domstolens yttrande om Kosovos självständighetsförklaring. 
14  Afghanistan, Bolivia, Bosnien och Hercegovina, Br asilien, Tchad, Demokratiska republiken Kongo, El 
Salvador, Guinea Bissau, Indien, Kirgizistan, Liberia, Nepal, Nicaragua, Peru, Senegal, Salomonöarna, 
Jemen, den centralamerikanska regionen, Sydasien och södra regionen av Centralafrika. 
 
 krishanteringsförmåga, utveckla medieövervakningen vid Amerikanska 
samarbetsorganisationen (OAS) och ge fortsatt stöd till Afrikanska unionens (AU) kontinentala system för tidig va rning. Stabilitetsinstrumentet bi drog också till att stödja en 
ökning av Aseans och dess medlemsstaters resurser  för att reagera på nödsituationer. I detta 
sammanhang genomfördes en första utbildning av framtida personal vid Myanmars nationella 
kriscentrum i november 2013, vilket sammanf öll med den höga representanten/vice 
ordföranden Catherine Ashtons besök  
Civil kapacitet för krishantering:  Efter det att den första fasen slutförts med lyckat resultat 
2012 återlanserades ENTRi-programmet (Europe's New Training Initiative for Civilian Crisis 
Management) i april 2013. I nio år har sk räddarsydda utbildningar (i genomsnitt en i 
månaden) bidragit till att öka  kompetensen hos 210 persone r (både EU-medborgare och 
medborgare från andra länder) som deltagit eller skulle delta i EU:s, FN:s, AU:s och OSSE:s 
internationella civila krisha nteringsuppdrag. Utbildningen omfattade både kurser som 
förberedelse för deltagande i internationella uppdrag i Liby en, Georgien och Kosovo och 
specialiserade kurser om mänsk liga rättigheter, rättssäkerhet, medling och mentorskap. 
Dessutom främjades samverkansförmåga och harmoniserad utbildning mellan de 13 europeiska konsortiemedlemmarn a i ENTRi och en praktisk handbok för civila som deltar 
i internationella krisuppdrag (”In Control”) publicerades i september 2013. 
Inom ramen för utbildningsprogrammet för europeiska polisväsenden (EUPST) genomförde 
tre huvudsakliga utbildningskurser under 2013, av sp anska Guardia Civil, franska National 
Gendarmerie respektive italienska Carabinieri, i syfte att stärka förmågan hos 1 019 polistjänstemän från 42 länder, inklusive 19 afrikanska länder,  att delta i internationella 
polisuppdrag.  
Naturtillgångar och klimatförändring: Partnerskapet mellan EU och FN om mark, 
naturtillgångar och konfliktförebygg ande bidrog även fortsatt till att öka kapaciteten hos 
lokala civilsamhällesorganisationer i området kr ing de afrikanska stora sjöarna för att skapa 
förståelse för konfliktdynamik och utforma konfliktkänsliga lösni ngar på tvister om 
förvaltningen av naturtillgångar. Via Envsecpro jektet (Environment and Security Initiative) 
om klimatförändring och säkerhet i östra Euro pa, Centralasien och Sydkaukasien utformades 
en strategisk ram för klimatanpassning av floden Dniesters avrinningsområde.  
Tidig återhämtning, behovsbedömningar efter konflikter och katastrofer: En utbildning 
om behovsbedömningar efter konflikter och katastrofe r på temat ”Stärka sa marbetet i instabila 
och konfliktdrabbade länder” hölls i september,  med deltagande av personal från EU:s och 
FN:s högkvarter och fältpersonal. 
Avväpning, demobilisering och återintegr ering samt reform av säkerhetssektorn:  
Afrikanska unionens kapacitet för reformer inom säkerhetssektorn stärktes genom ett 
gemensamt EU–FN-projekt, som genomfördes av  FN:s kontor för pr ojekttjänster (Unops). 
Tre operativa vägledningar om reform av säkerh etssektorn diskuterades vid ett seminarium i 
Addis Abeba i november. Seminariet sammanförd e företrädare för de regionala ekonomiska 
gemenskaperna och det civila samhället. 
I slutet av den sjuåriga programplaneringscyke ln för förordningen om stabilitetsinstrumentet 
beställdes en extern undersökni ng för att utvärdera effekterna av de resultat som nåtts med 
projekten inom krisberedskapskomponenten  enligt artikel 4.3 under perioden 2007–2013. 
Utvärderingen visade att krisberedskapskompon enten är en absolut nödvändig del av EU:s 
allmänna struktur för fred, säkerhet och utve ckling, och att komponenten  bör integreras helt i 
denna struktur. Den visade ocks å att komponenten ger EU möjlig het att hantera konfliktfrågor 
 
 i bredast möjliga bemärkelse och att individuell a projekt har bidragit till att bygga upp eller 
stärka organisationernas kapa citet att bidra till fredsbevarande insatser och förstärka 
gemenskapen mellan verksamma på området. Tr ots en begränsad budget bidrog de åtgärder 
som fick stöd till att EU kunde fullgöra sina åt aganden för kvinnor, fred och säkerhet samt 
medling och dialog. Investeringar på gräsrotsni vå i det civila samhället i 26 konfliktdrabbade 
länder/regioner har varit mycket viktiga för att se till att de ca 80 proj ekten var relevanta för 
förhållandena i respektiv e land och att de uppfyller faststä llda prioriteringar och behov, inte 
bara i landet generellt, utan även på  lokal nivå. Stabilitetsinstrumentets 
krisberedskapskomponent har i stor utsträck ning använts för att upprätta strategiska 
partnerskap, särskilt på multilateral nivå med FN -projekt, och har haft en stor inverkan på 
EU:s förbindelser med specialiserade FN-organ.  
8. SLUTSATS  
De stabilitetsåtgärder som genomfördes unde r 2013 utgjorde ett komplement till andra EU-
åtgärder inom ramen för geografiska och tema tiska utvecklingsinstrument, humanitärt bistånd 
och GSFP-uppdrag och har bidragit väsentligt till EU:s insatser  för att förebygga konflikter, 
reagera på kriser och bevara freden. Tack va re de många olika insatser som genomfördes 
inom ramen för stabilitetsinstrumentet kunde EU bemöta många globala krissituationer på ett 
kraftfullt och synligt sätt 
Mot bakgrund av den fortsatta poli tiska instabiliteten och det öka nde antalet naturkatastrofer i 
många delar av världen är det nödvändigt att fortsätta att arbe ta för ett mer effektivt och 
ändamålsenligt utnyttjande av tillgängliga EU-instr ument. EU måste se till att insatser inom 
ramen för stabilitetsinstrumentet används so m en del av det övergripande arbetet med 
krisförebyggande, krishantering oc h fredsskapande åtgärder. Stabil itetsinstrumentet ger EU en 
unik förmåga att reagera på kr iser, och fungerar ofta som en  utgångspunkt och katalysator 
som möjliggör ett brett spektrum av EU-ins atser som kombineras för att bilda EU:s 
strategiska och övergripande st rategi för konfliktförebyggande  och krishantering. Såsom 
anges i det gemensamma meddelandet om EU:s  gemensamma övergripande strategi är 
”långsiktigt engagemang i fred och uppbyggnad av stater samt långsiktig hållbar utveckling 
absolut nödvändiga förutsättni ngar för att lösa de underligga nde orsakerna till konflikter och 
skapa fredliga och motståndskraftiga samhällen.  De övergripande målen för hållbar fred och 
utveckling måste stå i centrum för EU:s insatser  ända från början – EU måste även ha en 
långsiktig vision för sina korts iktiga insatser och åtgärder” .15  
Under 2014 kommer stabilitetsinstrumentet att ba na väg för det nya instrumentet som bidrar 
till stabilitet och fred. Samråden om det nya inst rumentet har bekräftat at t det är viktigt att EU 
upprätthåller och ökar sin kapacite t att reagera snabbt och målinri ktat på krissituationer på 
andra håll i världen och på gl obala och transregionala befin tliga och framväxande hot (kamp 
mot organiserad brottslighet, skydd av krit isk infrastruktur, te rrorismbekämpning, CBRN-
riskminimering). Det nya instrumentet komme r dessutom att inriktas starkare på 
konfliktförebyggande, fredsuppbyggande och krisberedska p, eftersom ett tid igt svar från EU:s 
sida ofta är ett effektiv t sätt att undvika att spänninga r trappas upp till en kris. 
 
                                                            
15  Gemensamt meddelande till Europaparlamentet och rådet: EU:s övergripande strategi för yttre 
konflikter och kriser: Bryssel, 11.12.2013, JOIN(2013) 30 final.