EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.12.2011 
SEK(2011) 1482 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om inrättande av ett stabilitetsinstrument 
{KOM(2011) 845 slutlig} 
{SEK(2011) 1481 slutlig}  
 
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Kriser och konflikter drabbar länder i hela vä rlden och utgör en risk för den globala 
säkerheten och stabiliteten. Konf likter är ofta kopplade till sv aga stater och förvärras av 
försvagad samhällsstyrning och fattigdom. Fö r att kunna bemöta dessa strukturella 
utmaningar krävs en betydande kollektiv anst rängning byggd på partnerskap med andra stater, 
civilsamhällets aktörer och regionala partnerorganisationer för att skapa villkor för att stödja länder så att de inte återfaller i konflikt.  
För att stödja länder som dra bbats av politiska konflikter el ler naturkatastrofer behövs i 
grunden mer flexibilitet, förutom humanitärt bistånd och civilskydds bistånd som syftar till att 
rädda liv och mildra lidande, för att snabbt fy lla ut luckorna i kris agerandet, komplettera 
krishanteringsinsatser (bl.a. inom ramen fö r Gusp) och underlätta en bättre koppling mellan 
tidig återhämtning, återuppbyggnad oc h långsiktig utveckling enlig t vad som behövs för en 
bestående stabilisering av de berörda länderna.  
Naturkatastrofer och olyckor orsakade av  människan, narkotikas muggling, organiserad 
brottslighet och hot mot it-säkerheten ökar dessutom osäkerheten, hindrar utvecklingen, 
urholkar rättssäkerheten och leder till in stabilitet. De mäns kliga, miljömässiga, 
klimatförändringsrelaterade och säkerhetsrelater ade risker som är förknippade med kemiska, 
biologiska, radiologiska och nukleär a material (CBRN) håller sig heller inte inom de nationella 
eller regionala gränserna. 
För att motverka de mångfaldiga faktorer som medför instabilitet och kan utmynna i 
konflikter och växande säkerhetsutmaningar och för att EU till fullo ska kunna spela sin roll 
på den internationella scenen och främja sina  värderingar och intres sen behöver stabilitets-
instrumentet effektiviseras på följande områden:  
(a) Den snabbhet med vilken biståndet når ut vid krissituationer eller framväxande 
kriser.  
(b) Utveckling av EU:s egen kapacitet och EU:s partners förmåga är det gäller 
förebyggande av konflikter, krisbereds kap och fredsbyggande åtgärder.  
(c) Åtgärder mot en lång rad globala transnationella säkerhetshot.  
2. S
UBSIDIARITETSANALYS  
Som global aktör uppfattas EU som trovärdig och neutral och som en ärlig medlare, vilket är 
till fördel vid ingripanden för att hindra en konflikt. Krishantering på EU-nivå maximerar 
samstämmigheten mellan insatserna och stödeffek tiviteten. Det bör här noteras att ett mycket 
begränsat antal EU-medlemsstater bedriver kris hantering eller fredsby ggande åtgärder på en 
nivå som går att jämföra me d stabilitetsinstrumentet. 
Inför de alltmer komplicerade utmaningarna ko mmer ingen av EU:s interna prioriteringar – 
säkerhet, tillväxt och nya arbetsplatser, kampen  mot klimatförändringen, tillgång till energi, 
hälsa och pandemier samt migration – att kunn a uppnås isolerat från övriga världen.  
 
SV 3   SV 3. SYFTET MED EU: S INITIATIV  
I det nya fördraget om Europeiska unionen (artikel 21) definieras de gemensamma 
övergripande målen för unionens yttre åtgärd er bl.a. som att ”bevara freden, förebygga 
konflikter och stärka internatione ll säkerhet” och ”bistå befol kningar, länder och regioner som 
drabbas av naturkatastrofer eller ka tastrofer orsakade av människor”. 
 
SV 4   SV De specifika målen i det nya stabilitetsinstrumentet är följande:  
1. I en krissituation eller begynnande krissi tuation, vare sig den är framkallad av 
människor eller geno m en naturkatastrof , bidra till stabilitet genom att på ett effektivt 
sätt hjälpa till att bevara, upprätta eller återupp rätta de villkor som krävs för att unionens 
utvecklings- och samarbetspolitik ska kunna genomföras effektivt. 
2. Att säkra EU:s och dess partners beredsk ap att förebygga konflikter och hantera 
situationer före och efter kriser i nära samordning med intern ationella, regionala och 
subregionala organisationer samt st atliga och icke-statliga aktörer. 
3. Att ta  itu med globala och tran snationella säkerhetshot som äventyrar fred och 
stabilitet.  
4. ALTERNATIV  
För att öka effektiviteten, ändamålsenligheten och samstämmigheten i EU:s freds- och 
säkerhetsinsatser och därige nom öka EU:s närvaro togs fyra alternativ un der övervägande. 
– Alternativ 0 : Att inte införa något ny tt instrument efter 2013.  
– Alternativ 1 : Ingen ändring. Bibehålla inst rumentets nuvarande räckvidd och 
ett liknande totalanslag jämfört med budgetramen 2007–2013.  
– Alternativ 2:  Ett reviderat instrument som i stort sett behåller sin nuvarande 
räckvidd, men som görs flexiblare i den mån det är möjligt, med ett måttligt 
ökat totalanslag som ger EU förmågan at t på lämpligt sätt axla sitt växande 
ansvar på freds- och säkerhetsområdet. 
– Alternativ 3 : Ett nytt eller flera nya inst rument som omfattar följande 
hänsynstaganden a) att separat ta upp kr ishantering och beredskapsfrågor samt 
säkerhetsrelaterade frågor, bl.a. terrorism, transregi onala hot och CBRN-risker, 
b) att inbegripa EU:s verktyg för yttre åtgärder som genomförs inom ramen för 
andra instrument (t.ex. EU:s valobserva törsuppdrag eller de n fredsbevarande 
resursen för Afrika). 
5. KONSEKVENSBEDÖMNING  
Allmänt samförstånd råder om att EU behöver hålla fast vid de karakteristika som har lett till 
att instrumentet varit så framgångsrikt. De stra tegiska alternativ som är under övervägande är 
avsedda att konsolidera och så långt möjligt förb ättra det nuvarande instrumentets upplägg. På 
grund av instrumentets karaktär leder valet av  någon av ovanstående fyra alternativ (utom 
alternativ 0) sannolikt inte till några betydande skillnader  för de ”externa” effekterna 
(ekonomiska, sociala eller miljömässiga). Inte desto mindre skulle det slutliga valet få viktiga följder i form av att effektiviteten, ändamålsenligheten och samstämmigheten med alla 
övriga externa instrument blir större.  
Ett effektivare instrument bör leda till att EU  kan ägna sig åt mer krisförebyggande åtgärder, 
vilket bevarar freden och stärker den interna tionella säkerheten, och även förbättrar EU:s 
krisberedskapskapacitet.  
 
SV 5   SV 6. JÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
I tabellen nedan sammanfattas för- och n ackdelarna med de olika alternativen. 
Alternativen utvärderas med hjälp av följande kriterier:  
Med samstämmighet avses här möjligheterna att skapa samverkan inom programplanering 
och tillhandahållande så att överenskomna  mål uppnås och man kan undvika negativa 
konsekvenser och spridning som menligt sku lle påverka genomförandet av de politiska 
åtgärderna. Det är särskilt vik tigt när två olika instrument täcker samma geografiska område. 
Med ändamålsenlighet avses att göra rätt saker, att sätta upp rätt mål och därefter se till att de 
uppnås.  
Med effektivitet avses att göra saker på rätt sätt och att få mesta möjliga utbyte för de resurser 
som används. Häri ingår organisatoriska as pekter liksom även förväntade vinster av 
förenklingen av instrumentet.  
 Konsekvenser  Ändamålsenlighet   Samstämmighet 
Effektivitet 
0. - Inget instrument     
1. - Ingen förändring jämfört med dagens situation _ = _ 
2. - Ett reviderat instrument  + + + 
3. - Ett nytt eller flera nya instrument     
A) uppdelning av nuvarande instrument  =  + Alternativ  
B) utvidgning av räckvidden  + +  
Alternativ 0 : På grund av EU:s skyldi gheter enligt artikel 21 i fö rdraget och den politiska 
vägledning som rådet gett bl.a. angående säke rhet och utveckling (2 007), den europeiska 
säkerhetsstrategin (2008) och om förebyggande av  konflikter (2011) är detta alternativ inte 
möjligt utan att EU förlorar internationell trovärd ighet och förmåga att försvara sina intressen.  
Alternativ 1 : Stabilitetsinstrumentet skulle fortsatt kunna  vara relevant genom att sättas in på 
det sätt som skett sedan 2007. Man skulle dock mi ssa möjligheten att förbättra instrumentet 
med ledning av de erfarenheter som gjorts  särskilt vad beträffar effektivitet och 
ändamålsenlighet 
Alternativ 2 : Att behålla huvuddragen och karakteristika  i stabilitetsinstru mentet samtidigt 
som bestämmelserna stramas upp så att det b lir flexiblare och ändamålsenligare, och 
därigenom ge EU förmågan att agera snabbt vi d framtida internationell a freds- och säkerhets-
utmaningar. Ett effektivare instrument bör le da till utökade EU-aktiviteter i form av 
krisförebyggande och fredbevarande  åtgärder och stärkande av de n internationella säkerheten, 
bl.a. förbättringar av EU:s krisberedskapskapacitet. 
Stabilitetsinstrumentet skulle fortsatt finansie ra insatser som kompletterar eller understöder 
åtgärder som finansieras ur andra externa instrument och, vid behov, användas som substitut 
när de sistnämnda inte snabbt kan tillgripas. E tt illustrativt exempel är de oförutsedda val för 
 
SV 6   SV vilka observationsuppdrag inte ku nde planeras i förväg eller vars förberedelser kräver 
omedelbart EU-stöd för att bättre betingelser ska skapas för fria och rättvisa resultat, som är 
godtagbara för majoriteten av befolkningen i sy fte att undvika omtvistade resultat som leder 
till potentiella konflikter (T unisien och Egypten 2011).  
Alternativ 3 : Ett nytt eller flera nya instrument  som innebär följande:  
(a) Att inrätta ett ny tt instrument inrättas med en uppdelning mellan krishantering och 
beredskap å ena sidan och gl obala och transnationella sä kerhetshot å den andra är 
inte tillrådligt.  
Det är viktigt att betona de koppli ngar som finns mellan krishantering och 
uppbyggande av kapacitet för att hantera situ ationen före och efter kriser, å ena 
sidan, och hanteringen av globala och tran snationella hot å den andra. Tillsammans 
utgör de stommen för EU:s yt tre åtgärder i freds- och sä kerhetsfrågor (tillsammans 
med andra instrument som t.ex. det eur opeiska instrumentet för demokrati och 
mänskliga rättigheter). De möjliga kostnad erna i form av minskad samstämmighet 
vid en uppdelning av dessa kompon enter bör inte underskattas. 
Förutom att det strider mot det övergripande  målet om färre instrument skulle det 
kunna leda till mindre samstämmig och komple tterande växelverkan när det gäller att 
komma åt drivkrafterna bakom konflikterna.  
(b) En breddning av räckvidden för det nya instrumentet för att nå större samstämmighet 
i genomförandet av olika EU-insatser kan oc kså förkastas på grund av svårigheten att 
jämka ihop olika rättsliga grunder och besl utsprocesser inom ramen för ett enda 
lagstiftningsinstrument. Det al ternativet skulle inte kunna användas på ett effektivt 
sätt. 
Å andra sidan funnes risk fö r att en del av den flex ibilitet som up pnåtts inom 
nuvarande upplägg skulle kunna gå om intet om andra instrument och arbetsmetoder 
hamnade under samma regelverk. Beslut sprocesserna för valobservatörsuppdrag 
exempelvis går knappast ihop med den sn abbhet som måste till vid oförutsedda val 
efter en politisk kris. Vissa åtgärder som finansieras via den fredsbevarande resursen 
för Afrika (t.ex. utbetalningar av lön af rikanska soldater i AU:s fredsbevarade 
insatser), som är möjliga inom EUF, skulle  bli omöjliga att finansiera genom EU:s 
budget. Detta är endast två exempel som visar att en sådan sammanslagning skulle 
bli mycket komplicerad a tt genomföra i praktiken.  
Sammanfattningsvis förefaller alternativ 2 vara det optimala valet.  
På grundval av analysen ovan förefaller a lternativ 2 vara det optimala valet. Ett reviderat 
instrument som i stort sett behåller sin nuvarande r äckvidd, men blir flex iblare för att EU 
mer effektivt och snabbare ska kunna möta  framtida internationella freds- och 
säkerhetsutmaningar.  
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Kommissionens övervaknings- och ut värderingssystem är i allt högre grad resultatinriktade. 
De involverar intern persona l och externa experter. Dessa  bedömningar bidrar till 
redovisningsskyldighet och till förbättring av pågående åtgärder och gör det möjligt att dra 
 
SV 7   SV lärdom av tidigare erfarenheter vid utformni ngen av framtida polit ik och insatser under 
beaktande av INCAF1-kriterierna. 
 
                                                 
1 OECD-DAC internationella nätverket för konflikt- och instabilitetsfrågor (INCAF)