ORDLISTA

Ändamålsenlighet : Mätning av förhållandet mellan uppställda mål och uppnått at.

Bulkvattenförsörjningssystem : All infrastruktur som gör det möjligt att tillhandahålla vatten i kommunala/lokala tankar, inbegripet vattenuttag, produktion, långdistansöverföring av obehandlat vatten, behandling och transport upp till tankarna. Därefter tillhandahålls vattnet till användarna genom distributionsnätet.

Distributionsnät : All verksamhet och infrastruktur som gör det möjligt att distribuera vatten till hushåll och andra konsumenter från kommunala eller lokala tankar.

Effektivitet : Mätning av förhållandet mellan utnyttjade resurser och uppnått resultat. I denna rapport avses förhållandet mellan investeringskostnaderna och till exempel ökningen av de vattenvolymer som tillhandahålls eller förbättringen av vattnets kvalitet.

Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) : Finansiellt instrument som är avsett att främja den ekonomiska och sociala sammanhållningen mellan EU:s regioner. Eruf-interventioner görs huvudsakligen genom operativa program som omfattar ett stort antal projekt.

Förbrukning per person : Den volym vatten i liter per dag och person som, inom ett område, en kommun eller en region, behövs för normal verksamhet i hushållen och industrin. I hydrologiska planeringsdokument fastställs värden för förbrukning per person på grundval av lokala boendeförhållanden och industriutveckling.

Hm3 : Hektokubikmeter, eller 1 miljon m3.

Horisontår : Ett framtida år för vilket den beräknade efterfrågan ligger till grund för planeringen av vattenförsörjningsinvesteringar.

Huvudvattenledning : Rörledningar av olika diameter och material som används för transport av vatten inom ett bulkvattenförsörjningssystem.

Icke-fakturerat vatten : Skillnaden mellan uttagen vattenvolym och fakturerad förbrukning, även kallat oredovisat vatten. Häri ingår läckage, olaglig förbrukning, mätfel och gratis utnyttjande av vattentjänster. Läckage kan endast uppskattas men icke-fakturerat vatten är en mätbar parameter i nästan alla vattenförsörjningssystem. I denna rapport används det som en indikator på flödet i vattenledningsnäten.

Kostnadsnyttoanalys : En teknik för att jämföra alla kostnader och all nytta med en insats för att avgöra om nyttan är större än kostnaderna och i så fall hur mycket större.

Operativt program : Ett dokument som har godkänts av kommissionen och som omfattar ett antal sammanhängande prioriterade områden bestående av fleråriga åtgärder.

Principen om kostnadstäckning :

En princip som innebär att kostnaderna för en viss vara eller tjänst ska täckas av intäkterna.

När det gäller vatten är medlemsstaterna skyldiga att tillämpa en prispolitik för vatten med full kostnadstäckning så att man ger incitament till effektiv användning av vattenresurserna (se artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).

Programperiod : Den fleråriga ram inom vilken utgifter inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden planeras och verkställs.

Sammanhållningsfonden : Finansiellt instrument som är avsett att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom finansiering av miljö- och transportprojekt i medlemsstater med en BNI per invånare som är lägre än 90 procent av EU-genomsnittet.

Social överkomlighet : Principen att befolkningens förmåga att betala för vatten beaktas när man fastställer priser på vatten som ska täcka kostnaderna för tjänsterna. Den kan mätas i hur stor del av hushållens disponibla inkomst som går till utgifter för vatten.

Strukturåtgärder : I denna rapport avses åtgärder genom Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden.

Vattenledning : Öppna eller slutna vattenledningar i betong eller annat material. I denna rapport används termen endast för vattenledningar avsedda för blandad användning, bevattning och vattenförsörjning till hushållen.

Vattenmagasin : Konstgjord sjö som har skapats genom att en damm har byggts i en flod eller en å.

Vattentankar : Behållare i betong eller annat material som används för lagring av vatten.

Vattentariffer (avgifter) : Det pris på vattnet som tjänsteleverantörerna tar ut av användarna. Vattentarifferna varierar för olika användare: hushåll, industri och jordbruk. Vattenavgifterna faktureras vanligen tillsammans med avgifterna för avloppsvatten.

SAMMANFATTNING

I. Vatten är en av de viktigaste resurserna för social och ekonomisk utveckling. Vattenförsörjning till hushållen är av central betydelse för människors hälsa och välbefinnande.

II. Investeringar i vattenförsörjning fyller olika behov, exempelvis att öka tillgängligheten till vatten vid ökad efterfrågan, öka den geografiska täckningen, förbättra kvaliteten på det vatten som distribueras, öka vattenförsörjningssystemens effektivitet och förbättra kvaliteten på tjänsten.

III. Revisionsrätten inriktade sin revision på den infrastruktur som är avsedd enbart för hushållens vattenförsörjning och som medfinansieras av Sammanhållningsfonden och Eruf och färdigställdes under programperioden 2000–2006 i Spanien, Grekland, Portugal och Italien, som är de länder som tar emot mest stöd på området. Granskningsresultatet bygger på en direkt granskning av 29 projekt, varav 11 godkänts av kommissionen och 18 av förvaltningsmyndigheter i medlemsstaterna, och på en genomgång av kommissionens och medlemsstaternas system för att förvalta och övervaka EU-medel.

IV. Det viktigaste revisionsmålet var att bedöma om EU:s utgifter för vattenförsörjning används på bästa möjliga sätt. För att kunna göra det undersökte revisionsrätten om

- de lämpligaste lösningarna hade valts för att tillgodose behoven inom de aktuella områdena,

- de medfinansierade projekten var framgångsrika när det gällde att förbättra vattenförsörjningen,

- målen har uppnåtts till lägsta kostnad för EU-budgeten.

V. Revisionsrätten konstaterade att strukturfondsutgifterna har bidragit till att förbättra vattenförsörjningen till hushållen, men att bättre resultat kunde ha uppnåtts till en lägre kostnad. Särskilt konstaterades följande:

- I prognoser för framtida vattenbehov har inte nedåtgående trender i efterfrågan på vatten beaktats och inte heller alla redan tillgängliga resurser. Man har inriktat sig på att utnyttja nya källor utan att överväga alternativa lösningar, som att minska vattenförlusterna och använda andra närbelägna resurser. Den bedömning som kommissionens och medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter gav begränsat mervärde.

- Mätbara förbättringar har uppnåtts när det gäller tillgänglig vattenvolym, utökad täckning för offentliga nät, bättre vattenkvalitet, ökat flöde i näten och ökad kontinuitet i tjänsterna. Några projekt fungerade dock inte på grund av att det saknades kompletterande infrastruktur. Övervakningen av det faktiska genomförandet var av varierande kvalitet, och när bidragsbeslutet innehöll villkor ägnades inte alltid uppmärksamhet åt att bedöma om de var uppfyllda.

- Ökade kostnader och förseningar förekom i alla projekt. Vid en mätning av de två viktigaste effektivitetsparametrarna (grad av kapacitetsutnyttjande och icke-fakturerat vatten) fann revisionsrätten att flera projekt hade begränsad effektivitet. Betydande brister påträffades i processen för beslut om bidrag, och kommissionen och medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter tog inte tillräcklig hänsyn till projektens förmåga att generera intäkter.

VI. Revisionsrätten ger följande rekommendationer:

- Medlemsstaterna bör förbättra sina förhandsanalyser av och prognoser för framtida behov genom att beakta aktuella och korrekta uppgifter och förbättra sin inventering av alla tillgängliga vattenresurser. De bör också ägna mer uppmärksamhet åt alternativa lösningar på utbudssidan (exempelvis åtgärder för att minska vattenförlusterna) och åt åtgärder för att skydda vattenkvaliteten.

- Kommissionen bör uppmuntra medlemstaterna att tillämpa en effektiv förvaltning av vattenresurser och ta hänsyn till effekterna av den när den planerar medfinansierad infrastruktur för vattenförsörjning.

- Medlemsstaterna bör redan på planeringsstadiet se till att den kompletterande infrastruktur som krävs för att projekt ska kunna tas i drift finns tillgänglig i tid. Det bör införas bättre instrument för övervakning av det faktiska genomförandet och efterlevnaden av krav.

- Medlemsstaterna bör under planeringsfasen ägna mer uppmärksamhet åt faktorer som ofta orsakar förseningar. Resultatet av bättre förhandsanalyser bör beaktas när ny infrastruktur utformas.

- Kommissionen och medlemsstaterna bör förbättra kvaliteten på kostnadsnyttoanalyserna och beräkningarna av finansieringsbehov och ta vederbörlig hänsyn till projektens förmåga att generera intäkter.

INLEDNING

VATTENFÖRSÖRJNING I EU

1. Vatten är nödvändigt för människors hälsa och en av de viktigaste naturresurserna för social och ekonomisk utveckling. Distributionen av vatten av god kvalitet i tillräcklig mängd till hushållen är en viktig förutsättning för utveckling.

2. Inom EU finns stora variationer mellan medlemsstaterna och mellan olika regioner inom samma stat när det gäller hur stor andel av befolkningen som omfattas av offentliga vattenförsörjningssystem och hur hög vattenförbrukningen är per person. Det finns också stora skillnader i vattennätens effektivitet, vattenpriser och andelen av hushållens totala inkomster som går till utgifter för vatten (se tabell 1).

TABELL 1

DE VIKTIGASTE UPPGIFTERNA OM VATTENFÖRSÖRJNINGEN TILL HUSHÅLLEN INOM EU – GENOMSNITTLIGA VÄRDEN PÅ MEDLEMSSTATSNIVÅ [1]

| Minst | Högst |

Andel av befolkningen som omfattas (i procent av total befolkning) | 70 | 100 |

Förbrukning per person (liter/invånare/dag) | 70 | 270 |

Icke-fakturerat vatten (i procent av totalt vattenuttag) | 7 | 55 |

Vattenpris (euro/m3) | 0 | 2,1 |

Vattenförsörjningsutgifternas andel av hushållens totala inkomster (i procent) | 0 | 2,5 |

3. Enligt fördragen är ett av målen för miljöpolitiken att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt. Det viktigaste rättsliga instrumentet för vatten är ramdirektivet för vatten som är avsett att garantera skydd och hållbar användning av vattenresurserna. Direktivet trädde i kraft 2000 och skulle införlivas i den nationella lagstiftningen senast i december 2003. I direktivet fastställdes klassificeringssystem för vattenkvalitet och infördes krav på att övervakningsnät skulle finnas senast 2006, förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten skulle offentliggöras 2009 och miljömålen skulle i princip uppnås senast 2015. Det innebar även att medlemsstaterna måste införa en prispolitik för vatten som gav vattenförbrukarna tillräckliga incitament till en effektiv användning av vattenresurserna och som leder till att olika kategorier av användare i lämplig utsträckning bidrar till detta mål (principen om kostnadstäckning). Detta krav ska vara uppfyllt 2010 [2].

4. Det finns också ett rådsdirektiv om dricksvattenkvalitet som är avsett att skydda människors hälsa, särskilt genom att fastställa gränsvärden för vissa mikrobiologiska, kemiska och organoleptiska parametrar [3].

MEDFINANSIERING AV INFRASTRUKTUR FÖR VATTENFÖRSÖRJNING GENOM EU:S STRUKTURÅTGÄRDER

5. Investeringar i vattenförsörjningssystem görs till följd av olika specifika behov. De kan gälla behovet att

a) öka tillgängligheten till vatten antingen på grund av befolkningsökningar eller ekonomisk tillväxt,

b) öka den geografiska täckningen till delar av befolkningen som inte omfattas av offentliga vattentjänster,

c) förbättra kvaliteten på det vatten som distribueras, antingen genom att utveckla nya vattenresurser eller genom att behandla vatten från tillgängliga källor, till exempel när befintliga källor har förorenats av industrin eller jordbruket,

d) öka vattenförsörjningssystemens effektivitet för att undvika vattenförluster eller ersätta föråldrad teknik,

e) förbättra servicekvaliteten genom att minska antalet begränsningar och avbrott och deras varaktighet.

6. Kostnaderna för att bygga vattenförsörjningssystem berättigar till stöd inom sammanhållningspolitiken – från Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden. Stödet kan variera mellan 25 och 85 procent av de stödberättigande utgifterna [4].

7. Under programperioden 2000–2006 uppgick EU:s ekonomiska stöd till projekt som enbart gällde hushållens vattenförsörjning och som medfinansierades av dessa fonder till 4,05 miljarder euro [5], och 3,62 miljarder euro eller 89,4 procent av det totala beloppet gick till fyra medlemsstater: Spanien, Grekland, Portugal och Italien. Utgifterna på området kommer förmodligen att vara betydande även under programperioden 2007–2013. Man uppskattar att de 15 medlemsstater som har rätt till stöd från Sammanhållningsfonden behöver investera ytterligare 25 miljarder euro i vattenförsörjning [6].

8. Medfinansierade projekt genomförs med delad förvaltning mellan kommissionen och medlemsstaterna, men kommissionen bär det slutliga ansvaret för budgetgenomförandet [7]. Deras roller beror på vilken fond det ekonomiska stödet kommer ifrån och på hur stora projektkostnaderna är:

a) För projekt inom Sammanhållningsfonden och större Eruf-projekt [8] ska kommissionen granska de projekt som ska medfinansieras med avseende på om de uppfyller tillämpliga EU-direktiv och fondernas prioriteringar, vilken potential de har när det gäller regional utveckling och vilket behov de har av ekonomiskt stöd från EU. I kommissionens beslut om att medfinansiera ett projekt fastställs bidragsnivån och de villkor som måste uppfyllas för att bidraget ska betalas ut. När det gäller projekt inom Sammanhållningsfonden måste en slutrapport, med en beskrivning av det utförda arbetet och en första bedömning av i hur hög grad förväntade resultat har uppnåtts, lämnas till kommissionen [9]. När det gäller större Eruf-projekt finns inget krav på särskilda slutrapporter.

b) När det gäller övriga Eruf-projekt begränsas kommissionens roll till att bedöma och godkänna de operativa program som projekten ingår i och till vilkas mål de bör bidra. Medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter ansvarar för att utvärdera bidragsansökningar, besluta om bidragsbelopp och följa upp projektgenomförandet.

9. För varje programperiod utfärdar kommissionen riktlinjer för genomförandet av fonderna. För perioden 2000–2006 bör fonderna enligt de riktlinjer som utfärdades 1999 främst bidra till att de miljöstandarder som fastställs i relevanta EU-direktiv uppfylls. De innebär att projekten ska "ligga i linje med principerna i det föreslagna ramdirektivet för vattenresurser" och att "större tonvikt [bör] läggas vid att höja effektiviteten inom befintlig infrastruktur i syfte att begränsa förluster (läckage)" [10]. Enligt riktlinjerna för Sammanhållningsfonden bör dessutom alla investeringar i vattenförsörjning åtföljas av en konkret handlingsplan för hur man ska begränsa vattenförluster i distributionssystemet till en procentsats som är optimal för systemets effektivitet [11].

10. Det finns många typer av medfinansierade projekt. Schemat över vattenförsörjningssystem i bilaga I beskriver komponenterna i vattensystemen från uttag (bulkvattenförsörjningssystem) till distribution till slutanvändare (distributionsnät), och i ruta 1 ges några exempel på medfinansierade projekt. De vanligaste delarna i vattenförsörjningssystem är dammar, avsaltningsanläggningar, vattenreningsanläggningar, huvudvattenledningar, pumpstationer, vattenmagasin, vattentankar, distributionsnät och fjärrstyrningssystem och fjärrdetektionssystem för läckor och driftstörningar.

RUTA 1

EXEMPEL PÅ PROJEKT SOM MEDFINANSIERAS AV EU

Ett projekt hade som mål att utöka det offentliga vattenförsörjningsnätet till att omfatta den befolkning i landsbygdsområden som använde privata och spridda källor. Projektet omfattade elva vattenmagasin, 32,6 km rör för sammankopplingen av det nya nätet med bulkvattenförsörjningssystemet, tio pumpstationer och ungefär 87 km rör för det nya distributionsnätet. De projektkostnader som berättigade till EU-stöd var 4,28 miljoner euro, varav 3,21 miljoner euro i medfinansiering från Eruf.

En rad projekt utformades för att skapa nya vattenkällor och förbättra vattenreningen i ett bulkvattenförsörjningssystem som omfattade ett område på 11000 km2 och 2,5 miljoner invånare. Det bestod av följande olika medfinansierade projekt: En avsaltningsanläggning med kapacitet på 65000 m3 vatten om dagen till en stödberättigande kostnad på 55,10 miljoner euro, varav 46,86 miljoner euro i medfinansiering från Sammanhållningsfonden, renovering av en reningsanläggning med en kapacitet på 116640 m3 vatten om dagen till en stödberättigande kostnad på 5,38 miljoner euro, varav 3,50 miljoner euro i medfinansiering från Eruf, och bygge av huvudvattenledning på 27 km och tre därmed sammanhängande vattenmagasin för att koppla ihop bulkvattenförsörjningssystemet med en annan avsaltningsanläggning till en stödberättigande kostnad på 19,71 miljoner euro, varav 12,81 miljoner euro i medfinansiering från Eruf.

NÅGRA PROJEKT SOM MEDFINANSIERAS AV EU

+++++ TIFF +++++

Bild 1: Pumpstation i Portugal.

+++++ TIFF +++++

Bild 2: Avsaltningsanläggning i Spanien.

+++++ TIFF +++++

Bild 3: Damm i Spanien.

+++++ TIFF +++++

Bild 4: Reningsanläggning i Grekland.

REVISIONENS INRIKTNING OCH OMFATTNING SAMT REVISIONSMÅL

11. Det viktigaste revisionsmålet var att bedöma om de utgifter inom EU:s strukturåtgärder som avser vattenförsörjning till hushållen används på bästa möjliga sätt.

12. Revisionsrätten ställde följande tre frågor:

a) Har de lämpligaste lösningarna valts för att tillgodose behoven inom de aktuella områdena?

b) Har projekten uppnått målen när det gäller att förbättra vattenförsörjningen till hushållen?

c) Har målen uppnåtts till lägsta kostnad för EU-budgeten?

13. Revisionen genomfördes vid kommissionen och i de fyra medlemsstaterna med störst utgifter för infrastruktur enbart avsedd för vattenförsörjning till hushållen: Spanien, Grekland, Portugal och Italien.

14. Revisionen genomfördes från februari 2009 till mars 2010 utifrån ett urval av 29 projekt som finansierades under programperioden 2000–2006 och som var fysiskt avslutade. Tre av dem godkändes av kommissionen före 2000 men alla tre ändrades i betydande utsträckning genom kommissionsbeslut under perioden 2000–2006. Projekten valdes ut i proportion till storleken på det totala ekonomiska stöd som gavs till var och en av de fyra medlemsstaterna. Nio projekt medfinansierades av Sammanhållningsfonden och tjugo av Eruf, varav två var större projekt [8] (se bilaga II).

15. Projektdokumentation granskades på alla nivåer, och möten hölls med företrädare för flera lokala myndigheter och statliga eller halvstatliga företag som ansvarar för utformningen, genomförandet och förvaltningen av den infrastruktur som hänger samman med de utvalda projekten. Revisionsrätten bistods av experter på vattenförsörjningsteknik.

IAKTTAGELSER

HAR DE LÄMPLIGASTE LÖSNINGARNA VALTS FÖR ATT TILLGODOSE BEHOVEN INOM DE AKTUELLA OMRÅDENA?

16. Innan man avsätter ekonomiska resurser för att bygga ny infrastruktur som ofta förväntas användas under flera decennier bör man göra en analys med syftet att hitta den bästa lösningen på lokala vattenförsörjningsbehov. De viktigaste delarna i en sådan analys är en efterfrågeprognos, som beräknas huvudsakligen på grundval av befolkningens storlek och den förväntade förbrukningen per person, och tillgången och kvaliteten på befintliga vattenresurser. Några av dessa delar, såsom förbrukningen per person och kvaliteten på befintliga vattenresurser, kan påverkas av åtgärder på efterfrågesidan respektive åtgärder för skydd av vattenresurserna.

17. Revisionsrätten granskade huruvida

a) de beräkningar av vattenbehovet som låg till grund för medfinansieringen av infrastrukturprojekten byggde på välgrundade antaganden om utvecklingen av efterfrågan och tillgången på vatten i det berörda området,

b) olika möjliga lösningar, inbegripet åtgärder för att påverka efterfrågan eller för att bibehålla eller förbättra kvaliteten på de vattenresurser som redan används, hade analyserats på ett tillfredsställande sätt så att den bästa lösningen kunde väljas,

c) de myndigheter som ska bedöma ansökningar och godkänna bidrag har tillfört något mervärde till de föreslagna projekten.

I NÄSTAN SAMTLIGA BEHOVSPROGNOSER BEAKTADES INTE NEDÅTGÅENDE TRENDER I VATTENFÖRBRUKNING PER PERSON, OCH I NÅGRA FALL BEAKTADES INTE ALLA RESURSER SOM REDAN FANNS TILLGÄNGLIGA

18. Beslutet att bygga ny infrastruktur för vattenförsörjning baserades i alla utom tre projekt på prognoser för framtida efterfrågan och för behovet av ytterligare vattenresurser. I de tre undantagen behövdes inga sådana prognoser eftersom investeringarna endast gällde att lägga till eller ersätta en del i ett befintligt system.

19. I 21 fall beräknades efterfrågan utifrån en teoretisk förbrukning per person som rekommenderades enligt hydrologiska planeringsdokument, på grund av att det saknades uppgifter om tidigare förbrukning och förluster från näten. Efterfrågan som beräknats på detta sätt justerades ibland uppåt med olika faktorer som är svåra att utvärdera, såsom effekten av tillfällig befolkning [12] och industrialiseringsgrad.

20. I de övriga fem fallen gjordes prognoserna för efterfrågan på vatten på grundval av faktisk tidigare förbrukning, men med olika metoder. I tre fall var den förbrukning per person som användes som motivering till behovet av projektet högre än den som rekommenderades i de hydrologiska planeringsdokumenten.

21. I nästan alla projekt är det dessutom så att efterfrågeprognoserna inte speglar den nedåtgående trenden när det gäller förbrukning per person och ibland när det gäller de vattenförluster som har förekommit sedan slutet av 1990-talet eller i början av 2000-talet i de flesta av de områden som berörs av projekten [13]. Denna trend är resultatet av förbättringar av näten [14], installationen av mätare i hushållen och informationskampanjer som genomförs av vattenmyndigheter och vattenleverantörer. Eftersom sådana åtgärder på efterfrågesidan blir allt vanligare är det osannolikt att förbrukningen per person kommer att öka [15].

22. Resultatet blir att en jämförelse mellan prognoser för framtida efterfrågan och faktisk förbrukning ofta visar att (några exempel finns i tabell 2)

a) den faktiska förbrukningen per person 2008 [16] var betydligt lägre än prognosen för horisontåret, och i flera fall var den till och med lägre än hälften av efterfrågan enligt prognosen,

b) den totala faktiska förbrukningen 2008 var mycket lägre än beräknat.

TABELL 2

BERÄKNINGAR AV VATTENFÖRBRUKNING OCH FAKTISKA VÄRDEN 2008 FÖR NÅGRA GRANSKADE PROJEKT

Projekt | Förbrukning per person i liter/ invånare/dag | Total förbrukning i hm3/år |

Land | Horisontår | Förhands-beräkning för horisontåret [1001] | Faktisk förbrukning 2008 [1001] | Förhandsberäkning | Faktisk förbrukning |

För horisontåret | För 2008 [1001] | År 2008 |

ES | 2027 | 530 | 286 | 26 | 24 | 14 |

GR | 2020 | 375–609 | 197 | 219 | 180 | 90 |

IT | 2040 | 432 | 360 | 178 | 149 | 90 |

PT | 2030 | 154–300 | 34–66 | 25 | 15 | 6 |

PT | 2038 | 150 | 74 | 0,6 | 0,4 | 0,1 |

ES | 2030 | 350 | 201–291 | 8,5 | inga uppgifter | 4,3 |

23. I sex fall beaktades inte redan befintliga resurser fullt ut när ny infrastruktur utformades (se ruta 2). Framför allt undersökte man inte, när vattnet var av otillfredsställande kvalitet exempelvis på grund av höga halter av nitrater eller sulfater, om det vattnet kunde ha blandats med vatten av god kvalitet för att uppfylla de lagstadgade kraven för dricksvatten, i stället för att helt och hållet ersätta det med vatten från en annan källa [19].

24. Med en bättre prognos för framtida efterfrågan och vattenunderskott kunde man ha övervägt alternativa lösningar som inte beaktades och byggt infrastruktur med mindre kapacitet.

RUTA 2

EXEMPEL PÅ PROJEKT DÄR MAN INTE BEAKTADE TILLGÄNGLIGA RESURSER I PLANERINGSSKEDET

I Spanien medfinansierade Eruf ett projekt för att förbättra kvaliteten på vatten som distribuerades till olika grannkommuner, eftersom vattnet inte uppfyllde de lagstadgade parametrarna. Beräkningarna av den vattenvolym som skulle levereras från den nya infrastrukturen byggde på en beräkning av den totala framtida efterfrågan i området. Några kommuner hade emellertid vatten av utmärkt kvalitet och led ingen brist på vatten. Projektet kunde dessutom ha baserats på en beräkning av vilken volym vatten av god kvalitet som skulle behövas för att uppnå en lämplig blandning med det vatten av låg kvalitet som redan fanns tillgängligt. Fyra år efter det att den nya infrastrukturen togs i drift är utnyttjandegraden ungefär 16 procent av den nya kapaciteten.

I ett annat projekt som medfinansierades av Sammanhållningsfonden i Spanien byggde man en damm för att täcka en framtida efterfrågan som uppskattades till 13,9 hm3/år, utan att beakta de resurser som redan fanns tillgängliga (8 hm3/år). När revisionen genomfördes behövdes inte dammen för att täcka den aktuella efterfrågan i området (8 hm3/år) eftersom de tillgängliga resurserna redan var tillräckliga. Den medfinansierade infrastrukturen kommer att användas som en reserv eller för andra områden och inte som ursprungligen planerat.

TONVIKTEN LIGGER PÅ UPPFÖRANDE AV INFRASTRUKTUR FÖR ATT UTNYTTJA NYA VATTENKÄLLOR, OCH UPPMÄRKSAMHET ÄGNAS SÄLLAN ÅT ANDRA LÖSNINGAR, SOM ATT MINSKA VATTENFÖRLUSTERNA…

25. I samtliga fall som revisionsrätten har granskat hade man valt att försöka komma tillrätta med det beräknade vattenunderskottet genom att utnyttja nya vattenkällor och transportera vattnet till de berörda områdena [20].

26. När andelen icke-fakturerat vatten var hög övervägde man sällan möjligheten att förbättra distributionsnäten som ett sätt att minska framtida vattenbehov, och därmed uteslöt man lösningar med mindre kapacitet (se ruta 3).

27. I två fall har dock kommunerna vidtagit åtgärder för att minska efterfrågan. I dessa fall har resultatet varit så betydande att den medfinansierade infrastrukturen har blivit överflödig på kort sikt eller är överdimensionerad (se ruta 4).

RUTA 3

POTENTIELL INVERKAN PÅ VATTENBEHOVET AV ATT MÄNGDEN ICKE-FAKTURERAT VATTEN MINSKAS

Ökningen av den vattenvolym som fanns tillgänglig för en italiensk stad, som var ett av målen med ett medfinansierat projekt, skulle ha kunnat uppnås genom en minskning av det icke-fakturerade vattnet i stadens vattennät från 44,5 till 11,5 procent, vilket är en nivå som är möjlig att uppnå och redan har uppnåtts i några delar av staden.

För en bulkvattenförsörjningsinfrastruktur i Grekland baserades projektets utformning på prognoser för framtida efterfrågan, med stora vattenförluster (30 procent). Trots en del investeringar för att förbättra distributionsnätet, som också finansieras med EU-medel, ligger förlustnivån kvar på ungefär 30 procent. Om man hade vidtagit ändamålsenliga åtgärder för att minska vattenförlusterna skulle det ha räckt med en ny infrastruktur för vattenförsörjning med mindre kapacitet.

… ELLER ANVÄNDA RESURSER SOM ÄR MER TILLGÄNGLIGA

28. Det kan finnas konkurrerande efterfrågan på vattenresurser, till exempel jordbrukets behov och hushållens förbrukning. Möjligheten att använda vattenresurser som har avsatts för användning inom jordbruket som dricksvatten har inte utforskats i de granskade projekten (se ruta 5). Revisionsrätten har dock sett exempel på goda metoder i vissa spanska regioner där man har ett flexibelt utbytessystem med vattenanvändningsrättigheter, som innebär att vatten som är avsett för bevattning vid behov kan användas för att tillhandahålla vatten till hushållen.

RUTA 4

EXEMPEL PÅ STÖDMOTTAGANDE KOMMUNER SOM HADE VIDTAGIT ÅTGÄRDER FÖR ATT MINSKA VATTENFÖRLUSTERNA

Sammanhållningsfonden medfinansierade uppförandet av en damm för att vatten till en volym av 34 hm3/år skulle kunna tillhandahållas till en spansk stad och dess omgivningar. Dammen motiverades med en beräknad efterfrågan på 158 hm3/år 2012. Samtidigt utarbetade staden en handlingsplan som inbegrep installation av enskilda mätare i lägenheter och förbättringar av transport- och distributionsnätet. Detta var också ett villkor från kommissionens sida när den godkände bidraget 2000. Handlingsplanen gav bättre resultat än vad kommissionen krävde: Det icke-fakturerade vattnet ligger nu på ungefär 20 procent jämfört med 36 procent tidigare. Trots en betydande befolkningsökning har den totala efterfrågan dessutom minskat från 142 hm3 1997–1998, när projektet godkändes, till ungefär 120 hm3 2008.

I en annan spansk stad medfinansierade Sammanhållningsfonden ett bulkvattenförsörjningssystem. I projektet beräknades stadens framtida efterfrågan till 113 hm3. I beslutet om medfinansiering 2001 krävde kommissionen att en plan för minskning av läckaget skulle genomföras, och den resulterade i att mängden icke-fakturerat vatten minskade med mellan 50 och 30 procent. Trots att befolkningen har ökat har den totala efterfrågan minskat från 81 hm3 1996 till 61 hm3 2008.

RUTA 5

ANVÄNDNING AV NÄRLIGGANDE VATTENRESURSER

I de områden som omfattades av två medfinansierade projekt i Spanien distribuerade flera kommuner vatten med nitrathalter som var betydligt högre än den övre gräns som fastställs i dricksvattendirektivet, på grund av föroreningar från jordbruket. Möjligheten att använda närliggande ytvatten av god kvalitet för hushållens förbrukning i stället för vatten av otillfredsställande kvalitet övervägdes inte av den projektansvarige eftersom användarrättigheter för detta vatten av god kvalitet hade beviljats jordbrukare. För varje projekt byggdes underjordiska brunnar och transportrörledningar som var ungefär 50 km långa. För ett av projekten hade dock de myndigheter som hade ansvaret för vattenförvaltning ännu inte beviljat uttagstillstånd, och de hade bett de lokala myndigheterna att försöka hitta en lösning som skulle göra det möjligt att använda ytvatten som hade avsatts för jordbrukare. Detta skulle dock innebära att ytterligare infrastruktur måste byggas.

DEN BEDÖMNING AV BIDRAGSANSÖKNINGAR SOM GJORDES AV KOMMISSIONEN OCH MEDLEMSSTATERNAS FÖRVALTNINGSMYNDIGHETER GAV BEGRÄNSAT MERVÄRDE

29. I revisionsurvalet ingår nio projekt inom Sammanhållningsfonden och två större Eruf-projekt som har granskats och godkänts av kommissionen. De övriga 18 projekten medfinansierades genom Eruf och godkändes av medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter (se punkt 8).

30. Som revisionsrätten redan har konstaterat i tidigare rapporter [21] ledde bristen på riktlinjer och checklistor för bedömningen av bidragsansökningar under programperioden 2000–2006 till att det inte var möjligt att kartlägga de kontroller som utförts av kommissionen.

31. Kommissionen ifrågasatte inte i något fall prognoserna för framtida efterfrågan eller den valda lösningen och frågade inte heller efter information om andra potentiella lösningar, som att använda eller rena tillgängligt närliggande vatten i stället för att utvinna det längre bort.

32. Efter sin granskning införde kommissionen villkor för fyra projekt när det gällde minskning av vattenförluster. I ett fall kvantifierade dock inte kommissionen de aktuella målen. I ett annat fall fastställdes målen för när villkoren skulle vara uppfyllda efter datumet för projektets slutförande, när sista bidragsdelen redan skulle ha betalats. Effekten av kravet på minskade vattenförluster beaktades inte i något fall när vattenbehovet beräknades.

33. I två av dessa projekt innehöll bidragsbeslutet även en bestämmelse om att myndigheterna måste övervaka tillämpningen av direktiven om skydd av ytvatten och grundvatten [22] och informera Sammanhållningsfondens övervakningskommitté. Fördelen med dessa bestämmelser var att utbetalningen av bidraget specifikt kopplades till de åtgärder som måste vidtas. Förorening genom nitrater eller avloppsvatten drabbade dock även andra projekt som bland annat syftade till att ersätta förorenade källor och som hade godkänts av kommissionen utan några villkor. Några andra åtgärder för att påskynda återställandet av miljön infördes aldrig som villkor för EU-bidraget.

34. I medlemsstaterna visade revisionsrättens granskning att förvaltningsmyndigheterna inte i något fall föreslog eller gjorde några ändringar i projektförslagen. Några villkor om vattenförluster och vattenbesparingar eller åtgärder för att skydda kvaliteten på obehandlat vatten infördes aldrig.

35. För perioden 2007–2013 har sättet att förvalta vattenförsörjningsprojekt ändrats:

a) Vid kommissionen granskas endast projekt vars totala kostnad överstiger 50 miljoner euro. Nya bedömningsförfaranden har utformats: projektansökningar måste innehålla resultatet av genomförbarhetsstudier som ska innefatta en undersökning av alternativ, och en checklista har utvecklats för bedömning av projektansökningar, särskilt med avseende på effektiviteten i vattenresursförvaltningen (exempelvis åtgärder för att minska förbrukningen eller för att återanvända avloppsvatten) i de områden som omfattas av projekten. Med hjälp av bedömningskriterier skulle dock dessa förfaranden kunna bli mer ändamålsenliga och ge ett enhetligare resultat.

b) I de medlemsstater som revisionsrätten besökte har vissa positiva initiativ tagits: I tre regioner är ett av kriterierna för beviljande av stöd från Eruf att det föreslagna projektet ska ingå i en strategisk plan för det berörda området och att det ska komplettera de bulkvattenförsörjningssystem som redan har byggts eller planeras. I Italien innebär de nya förfarandena att budgeten ska öka för de regionala operativa program som uppnår bättre resultat i form av minskat vattenläckage.

HAR PROJEKTEN UPPNÅTT MÅLEN NÄR DET GÄLLER ATT FÖRBÄTTRA VATTENFÖRSÖRJNINGEN TILL HUSHÅLLEN?

36. Det kan finnas många olika skäl att bygga ny infrastruktur (se punkt 5) och projektmålen kan därför variera stort. För att en ändamålsenlig övervakning och utvärdering ska bli möjlig bör projektmålen fastställas och kvantifieras i bidragsansökningar och finansieringsbeslut, i termer av output och resultat.

37. En rad indikatorer kan användas vid bedömningen av i hur hög grad målen har uppnåtts. Outputindikatorer bör fastställas i termer av faktiskt genomförande, till exempel kilometer rörledningar, antal magasin osv., medan resultatindikatorer bör fastställas som speglar i hur hög grad de specifika behov som skulle tillgodoses genom projektet har uppfyllts:

a) Tillgång: den ytterligare vattenvolym som tillkommer i försörjningssystemet på grund av den nya infrastrukturen.

b) Täckning: ökningen av antalet personer och andelen av befolkningen som försörjs genom vattendistributionsnätet.

c) Vattenkvalitet: andelen tester där vattnet enligt bedömningen inte uppfyllde EU-normer eller nationella eller lokala normer och förbättringen av värdena för de parametrar som tidigare inte var uppfyllda.

d) Systemens effektivitet: minskning av icke-fakturerat vatten.

e) Servicekvalitet: minskning av antalet begränsningar och avbrott i försörjningen och deras varaktighet.

38. Revisionsrätten granskade huruvida

a) mål hade fastställts och kvantifierats,

b) målen hade uppnåtts,

c) det faktiska genomförandet hade övervakats av de myndigheter som godkände bidragen.

PROJEKTMÅLEN KVANTIFIERADES INTE ALLTID NÄR DET GÄLLDE FÖRVÄNTADE RESULTAT

39. I bidragsansökningarna och bidragsbesluten fanns mätbara output som skulle uppnås. För några av de granskade projekten fastställdes och kvantifierades output i projektstudier, på grund av att det inte fanns några specifika ansökningar och beslut.

40. För de flesta av de granskade projekten fanns övergripande mätbara mål för vilken befolkning som skulle täckas och vilken vattenvolym som skulle tillhandahållas. Alla förväntade resultat kvantifierades dock inte (till exempel inte minskningen av icke-fakturerat vatten och förbättringen av kontinuiteten i tjänsterna och av vattenkvaliteten).

PROJEKTEN LEDDE TILL MÄTBARA FÖRBÄTTRINGAR AV VATTENFÖRSÖRJNINGEN TILL EU-MEDBORGARNA

41. Alla granskade projekt hade genomförts enligt planerna, även om de blev försenade och överskred budgeterade kostnader (se punkterna 51–52), med små avvikelser när det gäller till exempel längden på rörledningarna eller magasinens kapacitet eller placering som bestämdes under uppförandets gång.

42. När det gäller resultatet har projekten bidragit till att förbättra vattenförsörjningen till hushållen, antingen genom att öka den tillgängliga vattenvolymen, utöka de offentliga näten till områden som tidigare inte ingick eller förbättra vattenkvaliteten, nätens effektivitet eller kontinuiteten i tjänsterna (se ruta 6).

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Bild 5: Vatten som leds till en ny huvudvattenledning som ökar tillgången i en region i Italien. | Bild 6: Ny vattenreningsanläggning som förbättrar vattenkvaliteten i en stor stad i Grekland. |

RUTA 6

EXEMPEL PÅ POSITIVA RESULTAT

För att täcka vattenunderskottet i ett område i Spanien medfinansierade Sammanhållningsfonden en avsaltningsanläggning med en produktionskapacitet på 22 hm3 dricksvatten per år. Sedan 2006 har anläggningen fungerat till ungefär 90 procent av sin kapacitet och minskat vattenunderskottet i de tre största kommuner som den försörjer. Jämfört med den tidigare situationen har även betydande förbättringar uppnåtts i kvaliteten på det vatten som distribueras till befolkningen i förhållande till några av normerna i EU-direktivet (konduktivitet och halter av trihalometan och sulfater).

För att tillgodose behovet i ett stadsområde i Italien som led av brist på vatten medfinansierade Eruf en huvudvattenledning som skulle transportera vatten från en ny damm till flera kommuner. För perioden 2004–2008 gjordes därmed en vattenvolym på 14,5 hm3 om året tillgänglig i området. Den nya huvudvattenledningen har gett kommunerna ökade vattenresurser och har frigjort andra källor som var hårt belastade.

NÅGRA PROJEKT FUNGERADE INTE FÖR ATT DET SAKNADES LÄNKAR I KEDJAN

43. Fem projekt slutfördes fysiskt mellan 2005 och 2008 men hade inte gett några resultat vid tiden för granskningen [23]. Två andra projekt som slutfördes under samma period har delvis tagits i drift men med begränsade resultat. Det viktigaste skälet till detta var bristen på kompletterande infrastruktur som hade försenats antingen vid uppförandet eller när den skulle tas i drift (se ruta 7).

NÅGRA PROJEKT HADE INNEBOENDE BEGRÄNSNINGAR

44. I vissa fall påverkas de resultat som kan uppnås av inneboende begränsningar i projekten. I ett projekt som syftade till att förbättra kvaliteten på vatten som distribuerades till en stor stad är till exempel den högsta kvalitet man kan uppnå beroende av andra projekt som är miljömässigt kontroversiella. I två andra fall leds vatten till reningsanläggningar via öppna vattenledningar, vilket gör vattenintaget sårbart för föroreningar. I ett annat fall håller det vatten som framställs i en avsaltningsanläggning en alltför hög temperatur för hushållens förbrukning (ibland över 30 grader) när det når det kommunala vattenmagasinet.

RUTA 7

EXEMPEL PÅ PROJEKT SOM INTE FUNGERADE FÖR ATT DET SAKNADES LÄNKAR I KEDJAN

I Spanien utnyttjades mindre än 20 procent av kapaciteten vid en avsaltningsanläggning fyra år efter det att den blev färdig. Det finns tillräcklig efterfrågan för att det skulle vara motiverat att öka vattenproduktionen men ledningssystemet och nät för distribution i stadsområden (och för bevattning), som också medfinansierades av EU-fonder, fanns inte på plats vid tiden för granskningen.

Fyra år efter det att en damm byggdes i Grekland måste den kompletterande reningsanläggning som behövs för att projektet ska fungera få en ny utformning och byggas, vilket innebär att systemet tas i drift senare än planerat.

RAPPORTERINGEN OM DET FAKTISKA GENOMFÖRANDET HAR VARIT AV BEGRÄNSAT VÄRDE

45. För de projekt inom Sammanhållningsfonden som kommissionen förvaltar (se punkt 29) måste en slutrapport läggas fram vid avslutandet som ett villkor för slutbetalning. För större Eruf-projekt krävs enligt förordningen endast att information lämnas i rapporterna för det operativa program som projekten ingår i.

46. Dessa rapporter ger delvis användbar information om uppnådda resultat. Endast för ett projekt beskrivs resultatet i termer av vilken vattenvolym som har framställts och tillhandahållits till kommunerna. I två fall står det bara i slutrapporterna att resultatet har uppnåtts och i ett fall ges ingen information. I fem projekt kunde inga resultat uppnås trots att projekten hade slutförts, eftersom de ännu inte var klara att tas i drift när slutrapporten lämnades.

47. När det gäller de ytterligare villkor om minskning av vattenförluster som kommissionen hade infört (se punkt 32) finns ingen information i rapporten i ett av de fyra fallen om i vilken utsträckning kommissionens krav hade uppfyllts. Trots detta verkställde kommissionen slutbetalningen. I de två fall där kommissionen hade infört särskilda uppföljningskrav, som framför allt gällde åtgärder mot föroreningar från jordbruk eller avlopp (se punkt 33), lämnades ingen information.

48. När det gäller de projekt som endast behövde godkännas av medlemsstaterna var det bara i två av de granskade medlemsstaterna som stödmottagarna var tvungna att lämna in en slutrapport tillsammans med sin ansökan om slutbetalning. I dessa rapporter anges visserligen de viktigaste förändringarna i projektet med avseende på kostnader och förseningar, men de innehåller inga detaljer om uppnådda resultat. I de två andra medlemsstaterna åtföljs ansökan om slutbetalning endast av verifierande underlag till utgifterna.

HAR RESULTATEN UPPNÅTTS TILL LÄGSTA KOSTNAD FÖR EU-BUDGETEN?

49. De flesta av de medfinansierade projekten har bidragit till att förbättra vattenförsörjningen till EU-medborgare. För att bedöma om resultatet kunde ha uppnåtts till en lägre kostnad för EU-budgeten undersökte revisionsrätten huruvida

a) uppförandet av den medfinansierade infrastrukturen hade genomförts i enlighet med principen om sparsamhet,

b) infrastrukturen fungerade effektivt, det vill säga om utnyttjandegraden var tillfredsställande och andelen icke-fakturerat vatten i det aktuella vattendistributionsnätet var acceptabel,

c) EU-bidraget hade fastställts till en lämplig nivå, med hänsyn till att de medfinansierade projekten genererar intäkter.

PRINCIPEN OM SPARSAMHET PÅVERKAS AV FÖRSENINGAR OCH KOSTNADSÖVERSKRIDANDEN

50. I flera fall konstaterade revisorerna att upphandlingsförfarandena inte uppfyllde EU:s bestämmelser för tilldelning av kontrakt. När detta inträffade genomförde dock kommissionen och de nationella kontrollmyndigheterna lämpliga korrigeringar av de medfinansierade utgifterna.

51. Alla projekt försenades när det gäller uppförandet, med mellan några månader och mer än tre år. I de flesta fall kunde de förseningar som orsakades av ytterligare krav till följd av miljökonsekvensbedömningar, svårigheter att få administrativa tillstånd och felaktiga prognoser eller beräkningar delvis ha undvikits genom bättre planering.

52. I alla projekt ökade kostnaderna, i 20 procent av fallen med över 30 procent av det ursprungliga priset, och i ett fall med 80 procent, vilket var den högsta kostnadsökningen. Den vanligaste orsaken till att kostnaderna överskreds var bristfällig planering som ledde till förseningar som i sin tur ledde till straffavgifter som de projektansvariga måste betala och prisökningar.

FLERA PROJEKT FUNGERAR MED BEGRÄNSAD EFFEKTIVITET

53. Två av de viktigaste effektivitetsparametrarna som användes vid revisionen var utnyttjandegraden för infrastrukturen och andelen icke-fakturerat vatten i de berörda distributionsnäten:

a) Ett lågt utnyttjande av kapaciteten innebär att mindre och billigare infrastruktur kanske kunde ha gett samma servicenivå.

b) En hög andel icke-fakturerat vatten i de berörda distributionsnäten innebär framför allt förluster. Om man genom investeringarna på ett framgångsrikt sätt hade tagit itu med vattenförlusterna skulle det ha krävts ett mindre vattenuttag och en mindre mängd vatten hade behövt renas och transporteras i den nya infrastrukturen som därmed kunde ha varit mindre eller kanske inte hade behövts alls.

54. Vid tiden för revisionen hade 21 medfinansierade projekt varit i drift i ett till fyra år, tre höll på att tas i drift och fem hade byggts färdigt men var inte i drift. I tabell 3 bedöms dessa projekt i förhållande till de två viktigaste effektivitetsparametrarna.

55. För de projekt som är i drift finns det stora skillnader i hur hög utnyttjandegraden är när det gäller den medfinansierade infrastrukturen – mellan 100 och 16 procent – och andelen icke-fakturerat vatten från de berörda distributionsnäten – mellan 13 och 55 procent. För denna analys placerades projekt som liknade varandra i en av tre kategorier (se tabell 4).

56. Antaganden om projekt med längre livslängd är automatiskt mindre tillförlitliga än antaganden om projekt med kortare livslängd. För projekt som kan genomföras i flera faser kan genomförandet ske i enlighet med behoven.

TABELL 3

BEDÖMNING AV PROJEKT SOM ÄR I DRIFT I FÖRHÅLLANDE TILL DE TVÅ VIKTIGASTE EFFEKTIVITETSPARAMETRARNA

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

| Hög utnyttjandegrad (x ≥ 70 %) eller låg andel icke-fakturerat vatten (x ≤ 25 %). | | Medelhög utnyttjandegrad (40 % ≤ x < 70 %) eller medelhög andel icke-fakturerat vatten (25 % < x ≤ 40 %). | | Låg utnyttjandegrad (x < 40 %) eller hög andel icke-fakturerat vatten (x > 40 %). |

e.t. = ej tillämpligt: projekt där minimistorleken på rörledningar krävs enligt tekniska standarder.

Typ av projekt | Faktiskt datum för när projektet togs i drift | Projektets horisontår | Utnyttjandegrad för medfinansierad infrastruktur (%) | Andel icke-fakturerat vatten i berörda distributionsnät (%) |

A | 2006 | 2018 | 91,3 | 21,0 |

A / B | 2004 | 2020 | 82,4 | 20,6 | 26,0 |

A | i mitten av 2008 | 2028 | 63,2 | 16,8 |

A | 2005 | 2015 | 73,0 | 55,5 |

A | 2005 | 2021 | 65,9 | hög [1003] |

A | delvis i mitten av 2005 | 2012 | 16,8 | inga uppgifter |

|

B | i slutet av 2000 | 2020 | 100,0 | 26,0 |

B | i mitten av 2006 | 2027 | 52,8 | 27,0 |

B | 2008 | 2030 | 50,6 | 25,8 |

B | nov 2008 | 2015 | 58,3 | hög [1003] |

B | 2004 | 2015 | 31–64 | 43,5 |

B / A | 2004 | 2030 | 22,7 | 50,0 | 29,6 |

B / C | 2006–2009 | 2038 | 20,0 | e.t. | 13,0 |

B | 2005 | 2016 | 16,2 | 39,0 |

B / C | i mitten av 2008 | 2040 | 32,6 | e.t. | 55,3 |

B | 2004 | 2040 | 20-34 | 43,5 |

B | i mitten av 2008 | 2029 | 20,3 | inga uppgifter |

B | 2008 | 2028 | 34,8 | inga uppgifter |

|

C | 2006 | 2038 | e.t. | 33,0 |

C | 2003 | 2040 | e.t. | 43,5 |

C | 2005 | 2022 | e.t. | inga uppgifter |

TABELL 4

KLASSIFICERING AV PROJEKT FÖR EFFEKTIVITETSBEDÖMNING

| Beskrivning | Livslängd | Möjligt att genomföra i etapper |

Typ A | Renings- och avsaltningsanläggningar | 15–20 år | ja |

Typ B | Infrastruktur för uttag och transport | 30–50 år | nej |

Typ C | Distributionsnät | 30–50 år | nej |

+++++ TIFF +++++

Bild 7: Avsaltningsanläggning (typ A).

+++++ TIFF +++++

Bild 8: Infrastruktur för vattentransport (typ B).

+++++ TIFF +++++

Bild 9: Distributionsnät (typ C).

57. När det gäller de sju projekten av typ A eller projekt som innehåller delar av typ A som hade varit i drift i minst ett år gällde följande:

a) Kapacitet: I tre projekt utnyttjas kapaciteten väl, tre ligger på medelnivå och ett på en låg nivå. Eftersom livslängden för denna typ av infrastruktur är relativt kort är det mindre sannolikt att projekt som för närvarande är underutnyttjade kommer att nå upp till en acceptabel utnyttjandenivå. Problemet kunde ha undvikits om avsaltnings- eller reningskapaciteten hade byggts upp i etapper.

b) Icke-fakturerat vatten: För två av projekten är mängden icke-fakturerat vatten mycket hög. I ett fall är andelen över 50 procent och i ett annat fall tyder förbrukningen per person på 550 liter om dagen på att förlusterna i nätet troligen är mycket höga, även om den volym vatten som distribueras till konsumenterna inte mäts [24].

58. När det gäller de 13 projekten av typ B eller projekt som innehåller delar av typ B som hade varit i drift i mer än ett år gällde följande:

a) Kapacitet: Ett projekt drivs till full kapacitet, fyra projekt ligger på medelnivå och åtta på en låg nivå. Orsakerna till denna utnyttjandenivå är att man beräknat den framtida efterfrågan högt (se tabell 2) och att samordningen mellan olika myndigheter med ansvar för vattenförsörjningssystem är bristfällig (se ruta 8). Det finns också flera fall där det vatten som tillhandahålls trots undertecknade avtal inte används eller där kommuner har dragit tillbaka sitt åtagande att använda vattnet.

b) Icke-fakturerat vatten: Med undantag av ett fall påverkas också effektiviteten kraftigt av ett utnyttjande på medelnivå eller låg nivå. I två andra fall fanns inga uppgifter tillgängliga.

59. Slutligen, när det gäller de fem projekten av typ C eller projekt som innehåller delar av typ C bedömdes inte kapacitetsutnyttjandet eftersom det av tekniska skäl inte finns mycket utrymme för att ändra storleken på rörledningarna. När det gäller förlustandelen når de nyinstallerade delarna av nätet goda resultat, ungefär 10 procent. Andelen icke-fakturerat vatten i det övergripande distributionsnätet i stadsområden ligger fortfarande på en hög eller medelhög nivå (mellan 30 och 45 procent), i tre fall på grund av att endast en begränsad del av nätet har renoverats.

DET FINNS STORA BRISTER I PROCESSEN FÖR FASTSTÄLLANDE AV BIDRAG

60. I de förordningar som reglerar strukturfonderna och Sammanhållningsfonden finns bestämmelser för hur ekonomiskt stöd från gemenskapen ska fastställas. EU-bidraget får inte överstiga vissa tak [25]. Inom taken fastställs nivån på gemenskapsstödet till intäktsbringande projekt med en metod som grundas på finansieringsbehovet. Bidraget får inte överstiga skillnaden mellan de diskonterade investeringskostnaderna och projektets diskonterade nettointäkter. Detta ska garantera att projektet får de resurser som krävs för att det ska kunna genomföras utan oberättigad överfinansiering.

RUTA 8

EXEMPEL PÅ ETT LÅGT UTNYTTJANDE AV INFRASTRUKTUR PÅ GRUND AV BRISTFÄLLIG SAMORDNING MELLAN MYNDIGHETER

En regional myndighet stödde renoveringen av huvudvattenledningen för ett försörjningssystem som levererade bulkvatten till flera kommuner och som medfinansierades av Eruf. Samtidigt byggde den kommun som var mest berörd en avsaltningsanläggning som också medfinansierades av Eruf. Huvudvattenledningen utnyttjades endast till 58 procent under det första driftsåret. Ett beslut fattades om att avbryta verksamheten vid avsaltningsanläggningen i maj 2010, endast fyra år efter det att den togs i drift.

I en annan medlemsstat stödde ett statligt ägt företag ett nytt bulkvattenförsörjningssystem som också medfinansierades av Sammanhållningsfonden. De kommuner som skulle få vatten från detta system krävde dock att deras lokala infrastruktur skulle införlivas i systemet. Dessutom vägrade den största kommunen att ta emot leveranser från det nya systemet. Därför ligger utnyttjandegraden för den medfinansierade infrastrukturen nu på mindre än 25 procent.

61. För alla de projekt inom Sammanhållningsfonden och större Eruf-projekt som granskades innehöll de ansökningshandlingar som hade lämnats in till kommissionen av medlemsstaterna (se punkt 8) en ekonomisk kostnadsnyttoanalys. I alla ansökningar begärdes stöd på grundval av det finansieringsbehov som man kom fram till genom kostnadsnyttoanalysen [26]. EU-bidraget varierade mellan 40 och 85 procent av projektens totala stödberättigande kostnader.

62. För övriga granskade Eruf-projekt (som inte hade lämnats in till kommissionen för enskilt godkännande av bidrag) var det endast Grekland och Portugal som begärde att de projektansvariga skulle lämna in en kostnadsnyttoanalys som en del av den dokumentation som åtföljde ansökningarna. Medfinansieringsgraden fastställdes dock oberoende av kostnadsnyttoanalyserna. I de flesta fall tilldelades projekten den högsta medfinansieringsgrad som hade beviljats det operativa program som de ingick i. Bidragsnivån varierade för dessa projekt mellan 40 och 80 procent av de totala stödberättigande kostnaderna.

63. Under revisionen fann revisionsrätten betydande brister i de finansiella analyser som hade lämnats in till stöd för medlemsstaternas bidragsansökningar [27].

a) I fyra av de kostnadsnyttoanalyser som hade lämnats in till kommissionen hade avskrivningar tagits med i beräkningen av driftsutgifterna, vilket strider mot reglerna för metoden för beräkning av finansieringsbehov. Resultatet blev i två fall att bidragsnivån blev dubbelt så hög som den borde ha varit, och i de andra två fallen ungefär 50 procent högre.

b) I de flesta fall där projekten ingår i ett större vattenförsörjningssystem lämnades ingen översikt över det övergripande systemet trots att det behövdes för den finansiella utvärderingen av den del som ansökan om medfinansiering gällde. Dessutom hade de driftskostnader och intäkter som användes i analyserna fastställts som en andel av det större vattenförsörjningssystem som projektet ingick i; endast i ett fall baserades antagandena på faktiska uppgifter om vattenförsörjningssystemet.

c) Några uppgifter som lämnades i kostnadsnyttoanalyserna var orealistiska. Exempelvis användes konstanta volymer och priser i nästan samtliga fall. Kommissionen bedömde inte heller om beräkningarna av driftskostnader i kostnadsnyttoanalyserna var riktiga.

PROJEKTENS FÖRMÅGA ATT GENERERA INTÄKTER BEAKTAS INTE I TILLRÄCKLIG UTSTRÄCKNING

64. Inom vattenförsörjningssektorn består inkomsterna av vattentariffer och andra avgifter som de olika typerna av användare betalar. Dessa inkomster påverkar nivån på gemenskapsstödet eftersom de bidrar till att minska ett projekts finansieringsbehov. För att bedöma om ett bidrag fastställs till en nivå som innebär att överfinansiering undviks och garanterar att EU-medlen används effektivt, måste man ta med projektets förmåga att generera intäkter i beräkningen.

65. År 2000 beslutade kommissionen att stödnivån skulle justeras så att man uppmuntrade införandet av avgiftssystem som täckte kostnaderna för att driva, underhålla och ersätta infrastruktur samt kostnaderna för att bekämpa föroreningar [28].

66. Revisionsrättens granskning av projekten i urvalet visade att den beviljade bidragsnivån i de flesta fall helt enkelt var den nivå ansökan gällde. Med undantag av ett fall (se ruta 9) ägnades ingen uppmärksamhet åt avgiftssystemen vilket möjliggjorde mycket låga kostnadstäckningsnivåer. I de flesta fall täckte avgifterna endast driftskostnaden och inte den totala investeringskostnad som betalades med nationella offentliga medel och EU-medel.

RUTA 9

ETT FALL DÄR KOSTNADSTÄCKNINGSPRINCIPEN FÖLJDES

I en stödansökan hade medlemsstaten förklarat att den hade infört ett system där en betydande del av kostnaderna skulle täckas av användarna. Kommissionen tog fasta på denna ansträngning och beslutade om en medfinansiering på 75 procent, trots att finansieringsbehovet i finansieringsanalysen hade fastställts till 52 procent. Det finansiella överskottet skulle användas för att förbättra annan infrastruktur för vatten.

Kommissionens beslut syftade till att uppmuntra goda metoder, med det var inte förenligt med metoden för beräkning av finansieringsbehov.

67. Revisionsrätten fann också följande vid granskningen av tariffer för vattentjänster:

a) Medlemsstaterna tenderar att maximera det ekonomiska stödet från EU genom att hålla nere avgifterna. I ett fall hade inte avgifterna uppdaterats sedan 1990-talet. Det förekommer att de nationella myndigheterna fastställer vattenavgifterna först sedan de har fastställt det högsta förväntade beloppet för EU:s ekonomiska stöd. Under dessa förhållanden används de kostnadsnyttoanalyser som lämnas till kommissionen som motivering i efterhand till det förväntade bidraget, i stället för att bidraget fastställs som ett resultat av den analys som gjorts.

b) I relativa termer motsvarar avgifterna i de områden som de granskade projekten gäller mindre än 1 procent av hushållens disponibla inkomst. Kommissionen ifrågasatte aldrig de uppgifter som lades fram i ansökningarna om möjligheterna att täcka kostnaderna med betalningen från användarna, och föreslog inte heller något särskilt referensvärde med hjälp av vilket man kunde bedöma om det föreslagna vattenpriset var lämpligt. Det tycks inte finnas något samband mellan hur stor andel av hushållens inkomster som används till vattenavgifter och graden av medfinansiering. Medfinansieringsgraden är högre både i områden där användarnas utgifter för vatten utgör en liten del av deras inkomster och i områden där de utgör en stor del, och det finns ingen särskild motivering till detta (se diagram 1 och bilaga III).

DIAGRAM 1

ANDEL AV HUSHÅLLENS DISPONIBLA INKOMST SOM GÅR TILL UTGIFTER FÖR VATTEN OCH MEDFINANSIERINGSGRAD

+++++ TIFF +++++

Anm.: Utgifterna för vatten har beräknats på grundval av en förbrukning per hushåll på 120 m3 per år för alla kommuner i det område som omfattas av projektet.

68. Principen om att användarna ska betala kostnaderna för vattnet stärks i ramdirektivet för vatten, där ett krav införs om kostnadstäckning för vattentjänster som ett incitament för en hållbar efterfrågan från användarna. Detta krav ska tillämpas senast 2010. Kostnadstäckningen kan dock anpassas efter olika faktorer, såsom "kostnadstäckningens sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter liksom geografiska och klimatiska förhållanden i (…) de regioner som påverkas" [29]. Med andra ord är målet inte nödvändigtvis att uppnå 100 % kostnadstäckning via användarna [30].

69. Tydligare bestämmelser fastställdes av kommissionen 2006 [31] i överensstämmelse med rådets förordning (EG) nr 1083/2006 om strukturfonderna [32]. I de nya riktlinjerna anges följande: "tarifferna bör åtminstone täcka drifts- och underhållskostnader samt en betydande del av anläggningens värdeminskning." En adekvat tariffstruktur bör övervägas, där man maximerar projektets inkomster före offentliga subventioner, samtidigt som överkomligheten beaktas. En allmänt vedertagen överkomlighetskvot för vatten och avlopp är 4 procent av hushållens inkomster [33].

70. För den nya programperioden har alla de fyra medlemsstater som omfattas av revisionen infört förfaranden som innebär att förslag om vatteninfrastruktur vars totala kostnad är mer än en miljon euro måste innehålla en kostnadsnyttoanalys. I tre av de regioner som revisionsrätten besökte innebär de nya nationella förfarandena att en särskild analys av vattentariffer ska ingå i kostnadsnyttoanalyserna. Det är emellertid endast Portugal som har infört tydliga regler för fastställandet av bidragsbeloppet som baseras på hur kostnadstäckningsprincipen tillämpas av de berörda kommunerna. Överkomlighetsnivån har fastställts för vattentjänster i både relativa termer (tarifferna som andel av hushållens inkomst) och absoluta termer (högsta pris per m3).

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

71. Utgifterna inom strukturfonderna har visserligen bidragit till att förbättra vattenförsörjningen till hushållen, men bättre resultat kunde ha uppnåtts till en lägre kostnad för EU:s budget.

VALDA LÖSNINGAR

72. Alla granskade projekt hade utformats på grundval av undersökningar av aktuella och framtida vattenbehov. Med bättre analyser kunde man emellertid ha byggt infrastruktur med mindre kapacitet och övervägt alternativa lösningar som kunde ha lett till bättre effekter.

a) I beräkningarna av framtida efterfrågan beaktades inte nedåtgående trender i vattenförbrukning och inte heller alla resurser som redan fanns tillgängliga (se punkterna 18–24).

b) Generellt sett begränsades analyserna av möjliga lösningar till utbudssidan och endast lite uppmärksamhet ägnades åt minskning av vattenförluster och utnyttjande av mer tillgängliga resurser (se punkterna 25–28).

c) Ibland ledde kommissionens granskning till att villkor (som främst gällde minskning av vattenförluster) lades till i bidragsbesluten. Kommissionens ingripande kunde dock ha varit mer ändamålsenligt. Endast lite mervärde tillfördes av medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter. Under programperioden 2007–2013 kommer färre projekt att undersökas av kommissionen och fler av förvaltningsmyndigheterna (se punkterna 29–35).

REKOMMENDATION 1

a) Medlemsstaterna bör göra följande:

i) Förbättra sina förhandsanalyser av och prognoser för framtida vattenbehov genom att beakta aktuella och korrekta uppgifter (särskilt genom att ta hänsyn till nedåtgående trender i förbrukningen per person) och förbättra sin inventering och genomgång av alla tillgängliga vattenresurser.

ii) Ägna mer uppmärksamhet åt alternativa lösningar på utbudssidan, exempelvis genom att beakta möjligheterna att minska vattenförlusterna, och vidta åtgärder på efterfrågesidan och åtgärder för att skydda vattenkvaliteten.

b) Kommissionen bör göra följande:

i) När kommissionen beslutar om beviljande av ekonomiskt stöd till projekt bör den systematiskt bedöma huruvida alla nödvändiga åtgärder för en effektiv förvaltning av vattenresurser vidtas i de berörda områdena. Den bör även se till att effekten av dessa åtgärder beaktas i de prognoser för vattenbehov och bedömningar av alternativ som ligger till grund för projekten.

ii) Uppmuntra medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter att sträva efter en vattenförvaltning som är så effektiv som möjligt i de områden som berörs av den medfinansierade infrastrukturen.

MÅLUPPFYLLELSE

73. De medfinansierade projekten bidrar till förbättringar av vattenförsörjningen till EU-medborgarna i de berörda områdena. Några projekt som hade avslutats flera år före granskningen fungerade dock inte på grund av att det saknades länkar i vattenförsörjningsnätet (se punkterna 41–44).

74. De nuvarande förfarandena och instrumenten för övervakning fungerar endast delvis när det gäller att informera kommissionen och medlemsstaternas förvaltningsmyndigheter om vad som har uppnåtts inom projekten. När kommissionen har infört särskilda krav har den inte alltid på ett tillfredsställande sätt kontrollerat om de uppfylls (se punkterna 45–48).

REKOMMENDATION 2

a) Medlemsstaterna bör

i) redan på planeringsstadiet se till att den kompletterande infrastruktur som krävs för att projektet ska tas i drift finns tillgänglig i tid,

ii) införa bättre övervakningsinstrument för bedömning av projektresultat.

b) Kommissionen bör

i) specificera vilken information den behöver från medlemsstaterna för att bedöma konsekvenserna av de aktuella projekten,

ii) noga bedöma hur kraven i bidragsbesluten uppfylls.

KOSTNADER FÖR EU-BUDGETEN

75. Målen kunde ha uppnåtts till en lägre kostnad för EU-budgeten.

a) Flera projekt har drabbats av förseningar och kostnadsöverskridanden som åtminstone i viss utsträckning kunde ha undvikits (se punkterna 50–52).

b) Flera projekt drivs till en alltför låg kapacitet, till följd av att efterfrågan på vatten är lägre än enligt prognoserna, och med höga andelar icke-fakturerat vatten i det övergripande vattenförsörjningssystemet (se punkterna 53–59).

c) Processen för beslut om bidrag hade betydande brister och ingen bedömning gjordes av möjligheterna att täcka kostnaderna med betalningen från användarna (se punkterna 60–70).

REKOMMENDATION 3

a) Medlemsstaterna bör göra följande:

i) Under planeringsfasen ägna mer uppmärksamhet åt faktorer som ofta orsakar förseningar, som miljökonsekvensbedömningar, administrativa tillstånd, prognoser och beräkningar för projekten.

ii) Förbättra kvaliteten på förhandsanalyserna av projekten och beakta resultatet av dem när de beslutar om storleken på ny infrastruktur.

iii) Systematiskt analysera för- och nackdelar med att bygga infrastruktur i etapper, i syfte att använda den byggda kapaciteten bättre och anpassa den efter hur behoven utvecklas.

b) Kommissionen bör göra följande:

i) Ägna större uppmärksamhet åt kvaliteten på de finansiella analyser som åtföljer bidragsansökningar och begära den information den behöver för att kunna fastställa en lämplig bidragsnivå.

ii) Se till att kostnadstäckningsprincipen tillämpas i tillräcklig grad så att EU-medlen används effektivare.

Denna rapport har antagits av revisionsrättens avdelning I, med ledamoten Morten LEVYSOHN som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 8 september 2010.

För revisionsrätten

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Ordförande

[1] Uppgifterna har samlats in från olika källor: EUREAU, Eurostat, OECD, International Benchmarking Network for Water and Sanitation Utilities (internationellt nätverk för jämförelser av vatten- och sanitetstjänster) och Europeiska kommissionen (generaldirektoratet för regionalpolitik).

[2] Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1). Artikel 9 gäller täckning av kostnaderna för vattentjänster. Ramdirektivet antogs sedan särdirektiv redan hade antagits, till exempel dricksvattendirektivet.

[3] Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32). Detta direktiv ersätter rådets direktiv 80/778/EEG.

[4] För ytterligare information, se artikel 29 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (EGT L 161, 26.6.1999, s. 1) och artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 om inrättandet av en sammanhållningsfond (EGT L 130, 25.5.1994, s. 1), ändrad genom förordning (EG) nr 1265/1999 (EGT L 161, 26.6.1999, s. 62).

[5] Belopp enligt revisionsrättens beräkningar. Utöver detta har EU beviljat betydande ekonomiskt stöd till vattenförsörjningsprojekt som även omfattar sanitet.

[6] Strategic evaluation on environment and risk prevention under Structural and Cohesion Funds for the period 2007–2013 (strategisk utvärdering av miljö och riskförebyggande inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden under perioden 2007–2013), Synthesis Report (sammanfattande rapport), 7.11.2006, s. 19. Rapporten beställdes av DG Regionpolitik.

[7] Artikel 274 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (tidigare artikel 205).

[8] Under programperioden 2000–2006 var "större projekt" de projekt "vilkas totala kostnad, som skall beaktas när bidraget från fonderna fastställs, överstiger 50 miljoner euro" (se artikel 25 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999). För mer information i frågan, se revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2008 om förfarandena för utredning och utvärdering av större investeringsprojekt under programperioderna 1994–1999 och 2000–2006.

[9] Artikel F.4 i förordning (EG) nr 1164/94, ändrad genom förordning (EG) nr 1265/1999.

[10] Citat från sidan 6 i Meddelande från kommissionen om strukturfonderna och samordningen med Sammanhållningsfonden – Riktlinjer för programmen för perioden 2000–2006 (EGT C 267, 22.9.1999, s. 2).

[11] Guide to the Cohesion Fund 2000-2006 (riktlinjer för Sammanhållningsfonden 2000–2006), Annex A (bilaga A), EG, version 1.0, februari 2000, s. 9–10.

[12] Med tillfällig (kortvarig) befolkning avses turister, pendlande arbetstagare och säsongsarbetare, dvs. alla icke fast bosatta personer.

[13] I fyra stora städer är till exempel den nedåtgående trenden i förbrukning per person så markant att den totala vattenförbrukningen har minskat med mellan 1 och 29 procent sedan slutet av 1990-talet, trots att befolkningen har ökat. I ett tätbefolkat kustområde har samma trend observerats sedan början av 2000-talet. Åtta av de granskade projekten ligger i dessa områden.

[14] Förbättringar av näten leder till minskade förluster. Förlusterna betraktas som en del av efterfrågan eftersom de måste täckas av den totala vattenproduktionen.

[15] Se även kommissionens meddelande om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen, KOM(2007) 414 slutlig och Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Uppföljningsrapport till meddelandet om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen, KOM(2007) 414 slutlig, KOM(2008) 875 slutlig.

[16] De senast tillgängliga uppgifterna vid tiden för revisionen.

[1001] I förbrukning per person ingår förbrukningstoppar, förluster och industrialiseringskoefficient.

[1002] Beräkningen av total förbrukning för 2008 angavs i projektstudier eller beräknades av revisionsrätten utifrån de trender när det gäller befolkningsutveckling och förbrukning per person som studierna visar.

[19] I direktiv 98/83/EG fastställs parametervärden för ämnen som sulfat och nitratsalter i dricksvatten. Om saltkoncentrationen överskrider dessa värden är det allmän praxis att man blandar ut vattnet med annat (tillgängligt) vatten från källor med låg salthalt.

[20] Det bör även understrykas att det medför mycket stora kostnader att transportera vatten på sträckor över 100 km. Utöver den stora investeringskostnaden, motsvarar driftskostnaden upp till 50 procent av den totala kostnaden för vattenförsörjningen (A. Gee, EC Competition Policy newsletter No 2, sommaren 2004).

[21] Se framför allt punkt 41 i särskild rapport nr 3/2009 Ändamålsenligheten i strukturåtgärdsutgifterna för rening av avloppsvatten avseende programperioderna 1994–1999 och 2000–2006.

[22] Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket och rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.

[23] Ett liknande fall har uppmärksammats i en revisionsförklaring (se punkt 6.19 i årsrapporten för 2008). Det gällde en huvudvattenledning som färdigställdes fysiskt 2004 men som fortfarande inte användes i början av 2009, eftersom det inte fanns något vatten i den damm varifrån vattnet till huvudvattenledningen skulle komma.

[1003] Det finns inga uppgifter om mängden icke-fakturerat vatten på grund av att det saknas mätare. Det finns dock andra uppgifter som tyder på att distributionsnätet inte är effektivt.

[24] Den internationella normen för hushållens förbrukning är 120–150 m3 per hushåll och år, vilket motsvarar 132–164 liter per invånare och dag.

[25] Artikel 7 i förordning (EG) nr 1164/94 och artikel 29 i förordning (EG) nr 1260/1999.

[26] Utom i två projektansökningar som lämnades in före 1999 och för vilka metoden för beräkning av finansieringsbehov inte användes.

[27] Revisionsrätten har redan påpekat detta förhållande i en tidigare rapport. Se särskilt punkterna 21–34 i revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2008 om förfarandena för utredning och utvärdering av större investeringsprojekt under programperioderna 1994–1999 och 2000–2006.

[28] Se Guide to the Cohesion Fund 2000–2006 (riktlinjer för Sammanhållningsfonden 2000–2006), version 1, februari 2000, bilaga C.

[29] Artikel 9.1 i ramdirektivet för vatten (2000/60/EG).

[30] Se den gemensamma genomförandestrategin för ramdirektivet om vatten, vägledande dokument nr 1, 2004.

[31] Europeiska kommissionen, Den nya programperioden 2007–2013 – Metodhandledningar – Arbetsdokument 4 – Vägledning om metoderna för kostnads - nyttoanalyser, 8/2006. Denna handledning utarbetades i enlighet med artikel 40 e i rådets förordning (EG) nr 1083/2006. Se även Guidance note on Article 55 of Council Regulation (EC) no 1083/2006: Revenue Generating Projects (vägledning om artikel 55 i rådets förordning (EG) nr 1083/2006: inkomstgenererande projekt).

[32] Se artikel 55 i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (EUT L 210, 31.7.2006, s. 25).

[33] I en granskning som EBRD har utfört presenteras referensnivåer från 2,5 procent i USA till 5 procent för Världsbanken. Se Fankhauser, S. och S. Tepic. 2007: Can poor consumers pay for energy and water? An affordability analysis for transition countries ( (Kan fattiga länder betala för energi och vatten? En överkomlighetsanalys för övergångsländer). Arbetsdokument nr 92, EBRD 2005. Energipolitik. 35:1038–1049.

--------------------------------------------------

BILAGA I

VATTENFÖRSÖRJNINGSSYSTEM

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

BILAGA II

PROJEKT I REVISIONSURVALET

Land | Projektrubrik | EU-fond | Totala stödberättigande kostnader (miljoner euro) | Bidrag från Eruf/ Sammanhållningsfonden (miljoner euro) |

Grekland | Water supply of Thessaloniki from Aliakmon river (vattenförsörjning till Thessaloniki från Aliakmon-floden), ΥΔΡΕΥΣΗ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ ΑΠΟ ΤΟΝ ΠΟΤΑΜΟ ΑΛΙΑΚΜΟΝΑ | Sammanhållnings-fonden | 79,42 | 60,88 |

Grekland | Renovation of external aqueduct of municipalities in Pieria region (renovering av extern akvedukt i kommunerna i Pieria-regionen), ΑΝΑΚΑΙΝΙΣΗ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟΥ ΥΔΡΑΓΩΓΕΙΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΣΥΝΔΕΣΜΟΥ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ΝΟΜ. ΠΙΕΡΙΑΣ | Eruf – operativt program Mellersta Makedonien | 4,69 | 3,75 |

Grekland | Water supply in Litohoro (vattenförsörjning i Litohoro), ΥΔΡΕΥΣΗ - ΑΠΟΧΕΤΕΥΣΗ ΛΙΤΟΧΩΡΟΥ | Eruf – operativt program Mellersta Makedonien | 1,48 | 1,11 |

Grekland | External and internal water supply network in Kozani (externt och internt vattenförsörjningssystem i Kozani), ΕΣΩΤΕΡΙΚΑ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΑ ΔΙΚΤΥΑ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΔΗΜΟΥ ΚΟΖΑΝΗΣ, ΤΗΛΕΕΛΕΓΧΟΣ, ΤΗΛΕΧΕΙΡΙΣΜΟΣ ΚΑΙ ΕΛΕΓΧΟΣ ΔΙΑΡΡΟΩΝ | Sammanhållnings-fonden | 18,60 | 13,90 |

Grekland | Water supply Deskati (vattenförsörjning i Deskati), ΥΔΡΕΥΣΗ ΔΕΣΚΑΤΗΣ | Eruf – operativt program Västra Makedonien | 4,02 | 3,21 |

Grekland | Internal network for water distribution of Ptolemaida and external network for water distribution in Mavropigi, Asvestopetra and Proastio (internt vattendistributionsnät för Ptolemaida och externt nät för för vattendistribution i Mavropigi, Asvestopetra och Proastio), ΤΡΟΦΟΔΟΤΙΚΟΣ ΑΓΩΓΟΣ ΕΣΩΤΕΡΙΚΟΥ ΔΙΚΤΥΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ Δ.Δ. ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟ ΔΙΚΤΥΟ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΟΙΚΙΣΜΩΝ ΜΑΥΡΟΠΗΓΗΣ, ΑΣΒΕΣΤΟΠΕΤΡΑΣ ΚΑΙ ΠΡΟΑΣΤΙΟΥ ΤΟΥ ΔΗΜΟΥ ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ | Eruf – operativt program Västra Makedonien | 2,40 | 1,92 |

| | | | |

Italien | Adduttrice Acque Grezze Rosamarina | Eruf – operativt program Sicilien | 13,69 | 6,16 |

Italien | Completamento collegamenti esterni tra i serbatoi di Palermo | Eruf – operativt program Sicilien | 12,34 | 5,14 |

Italien | Rete di distribuzione, sottorete 5 Libertà | Eruf – operativt program Sicilien | 13,00 | 5,42 |

Italien | Rifacimento Acquedotto Favara di Burgio | Eruf – operativt program Sicilien (större projekt) | 32,96 | 13,28 |

Italien | 5o modulo bis Dissalatore di Gela | Eruf – operativt program Sicilien | 32,86 | 14,79 |

| | | | |

Portugal | 2a Fase do Sistema multimunicipal de abastecimento de água à Área Sul do Grande Porto – Grupo I: Alargamento à região do Vale do Sousa | Sammanhållnings-fonden | 49,88 | 42,40 |

Portugal | Abastecimento de água ao Sector Norte do concelho e reforço do abastecimento à sede do concelho de Arcos de Valdevez | Eruf – operativt program Norra Portugal | 4,28 | 3,21 |

Portugal | Abastecimento de água da Área a Sul da cidade de Barcelos – 4a Fase | Eruf – operativt program Norra Portugal | 3,54 | 2,30 |

Portugal | Abastecimento de Água a Guimarães – Sistemas de Adução e Reservas – Fase II | Eruf – operativt program Norra Portugal | 2,43 | 1,58 |

Spanien | Abastecimiento a Zaragoza y corredor del Ebro | Sammanhållnings-fonden | 79,86 | 67,88 |

Spanien | Abastecimiento a Lleida y su zona desde el embalse de Santa Ana | Sammanhållnings-fonden | 24,50 | 12,24 |

Spanien | Abastecimiento y planta potabilizadora de Jaca | Eruf – operativt program Aragonien | 4,73 | 2,36 |

Spanien | Desaladora de Cartagena (también conocida como San Pedro del Pinatar 1) | Sammanhållnings-fonden | 55,10 | 46,90 |

Spanien | Conexión de la desaladora del Campo de Cartagena (también conocida como Valdelentisco) con el Canal de Cartagena | Eruf – operativt program Murcia | 19,71 | 12,81 |

Spanien | Mejora de la potabilizadora de Campotejar | Eruf – operativt program Murcia | 5,38 | 3,50 |

Spanien | Abastecimiento al Alfoz de Murcia, conducción Este | Eruf – operativt program Murcia | 1, 89 | 1,23 |

Spanien | Abastecimiento a Sevilla (presa de Melonares) | Sammanhållnings-fonden | 64,60 | 54,90 |

Spanien | Abastecimiento a la zona Norte de Córdoba (presa de La Colada) | Sammanhållnings-fonden | 20,60 | 15,48 |

Spanien | Norte de Córdoba | Eruf – operativt program Andalusien (större projekt) | 22,20 | 15,54 |

Spanien | Desaladora de Carboneras | Eruf – operativt program Andalusien | 115,30 | 57,60 |

Spanien | Abastecimiento a las comarcas de la Ribera (parcial no 2) | Sammanhållnings-fonden | 15,13 | 12,10 |

Spanien | Depósito de agua potable de Carcaixent (Ribera) | Eruf – operativt program Valencia | 0,49 | 0,31 |

Spanien | Abastecimiento de la Plana Baixa de Castellón | Eruf – operativt program Valencia | 10,08 | 6,55 |

--------------------------------------------------

BILAGA III

HUSHÅLLENS UTGIFTER FÖR VATTEN OCH DISPONIBLA INKOMST I DE OMRÅDEN SOM OMFATTAS AV PROJEKTEN

Projekt | Område/ kommun | Projektets medfinansieringsgrad (%) | Utgifter för en årlig standardförbrukning i hushållen på 120 m3, inkl. moms [1] [2] | Pris per m3 (baserat på en förbrukning på 120 m3 per år) i euro, inkl. moms | Hushållens årliga disponibla inkomst [3] | Utgifter för vatten (inkl. moms) i % av hushållens disponibla inkomst |

GR 1 | Thessaloniki | 77 | 97,30 | 0,81 | 30168 | 0,32 |

GR 2 | Pidna | 80 | 89,02 | 0,74 | 30168 | 0,30 |

Elafina | 77,62 | 0,65 | 30168 | 0,26 |

Methoni | 62,23 | 0,52 | 30168 | 0,21 |

GR 3 | Litohoro | 75 | 35,21 | 0,29 | 30168 | 0,12 |

GR 4 | Kozani stad [4] | 75 | 149,76 | 1,25 | 31665 | 0,47 |

Kozani-området [4] | 105,61 | 0,88 | 31665 | 0,33 |

GR 5 | Deskati | 80 | 44,60 | 0,37 | 31665 | 0,14 |

GR 6 | Ptolemaida [4] | 80 | 159,96 | 1,33 | 31665 | 0,51 |

Mavropigi | 72,11 | 0,60 | 31665 | 0,23 |

Asvestopetra | 90,90 | 0,76 | 31665 | 0,29 |

Proastio | 55,20 | 0,46 | 31665 | 0,17 |

| | | | | | |

IT 1 | Palermo-området | 45 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 2,3 | Palermo stad | 42 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 |

IT 4,5 | Agrigento | 40 | 176,88 | 1,47 | 32725 | 0,54 |

IT 4,5 | Caltanissetta | 45 | 197,27 | 1,64 | 37288 | 0,53 |

| | | | | | |

PT 1 | Felgueiras | 85 | 88,83 | 0,74 | 33086 | 0,27 |

Lousada | 134,97 | 1,12 | 24557 | 0,55 |

Paços de Ferreira | 202,73 | 1,69 | 26928 | 0,75 |

Paredes | 113,27 | 0,94 | 27446 | 0,41 |

PT 2 | Arcos de Valdevez | 75 | 101,68 | 0,85 | 17548 | 0,58 |

PT 3 | Barcelos | 65 | 165,94 | 1,38 | 29066 | 0,57 |

PT 4 | Guimarães | 65 | 145,26 | 1,21 | 31672 | 0,46 |

Vizela | 145,26 | 1,21 | 28337 | 0,51 |

ES 1 | Zaragoza | 85 | 71,07 | 0,59 | 43738 | 0,16 |

ES 2 | Lleida | 50 | 70,66 | 0,59 | 44839 | 0,16 |

ES 3 | Jaca | 50 | 63,56 | 0,53 | 48494 | 0,13 |

ES 4 | Cartagena | 85 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Torre Pacheco | 150,54 | 1,25 | 34597 | 0,44 |

San Javier | 164,80 | 1,37 | 34597 | 0,48 |

ES 5 | Cartagena | 65 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 |

Mazarrón | 97,98 | 0,82 | 34597 | 0,28 |

ES 6,7 | Murcia | 65 | 207,47 | 1,73 | 34597 | 0,60 |

ES 8 | Sevilla | 85 | 119,56 | 1,00 | 36201 | 0,33 |

ES 9 | Norra Cordoba | 75 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 10 | Norra Cordoba | 70 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 |

ES 11 | Carboneras | 50 | 122,69 | 1,02 | 40619 | 0,30 |

ES 12 | Alzira | 80 | 45,56 | 0,38 | 37178 | 0,12 |

Cuillera | 98,46 | 0,82 | 37178 | 0,26 |

ES 13 | Carcaixent | 80 | 53,25 | 0,44 | 37178 | 0,14 |

ES 14 | Moncofa | 65 | 194,78 | 1,62 | 39618 | 0,49 |

Burriana | 108,82 | 0,91 | 39618 | 0,27 |

Vila-real | 73,50 | 0,61 | 39618 | 0,19 |

Vall d'Uixo | 132,83 | 1,11 | 39618 | 0,34 |

Nules | 92,73 | 0,77 | 39618 | 0,23 |

Betxi | 157,02 | 1,31 | 39618 | 0,40 |

Onda | 53,59 | 0,45 | 39618 | 0,14 |

[1] Enligt internationella undersökningar kan 120 m3/år/hushåll (ungefär 132 liter/dag/person) anses vara en standardförbrukning. Beräkningen baseras på 2008 års priser. I Grekland baseras den på 2009 års priser.

[2] Moms på 10 % i Italien, 7 % i Spanien och Portugal. I Grekland tillämpas en moms på 9 % på vattentariffer och 19 % på fasta och särskilda avgifter.

[3] Beräknad som disponibel inkomst per person (på NUTS 2-nivå, eller NUTS 3 om tillgängligt) multiplicerat med genomsnittligt antal personer i ett hushåll.IT: Genomsnittligt antal personer i ett hushåll – källa: Family components in Sicily (familjesammansättning i Sicilien), det italienska statistikkontoret ISTAT 2003. Disponibel inkomst per person – källa: Valore aggiunto per abitante, ISTAT 2006.GR: Privathushållens disponibla inkomst 2006 (på NUTS 2-nivå, i köpkraftsstandarder) – källa: Eurostat 2009. Hushållens genomsnittliga storlek – källa: hushållsbudgetundersökning 2004, det grekiska statistikkontoret.PT: Hushållens genomsnittliga storlek baseras på uppgifter från Census 2001. Disponibel inkomst baseras på köpkraft per person 2005 i regionerna och en genomsnittlig inkomstnivå på (1032 = 100) – källa: det portugisiska statistikkontoret.ES: Hushållens genomsnittliga storlek i NUTS 3 – källa: kontinuerlig undersökning av familjebudgetar, uppgifter för 2005. Hushållens disponibla bruttoinkomst 2006, de spanska regionala räkenskaperna, det nationella statistikkontoret. För Jaca, källa: det aragonesiska statistikkontoret (uppgifter för 2005).

[4] Vid beräkningen av de totala vattenutgifterna räknades hälften av en särskild avgift in utöver fasta avgifter och förbrukningsavgifter för Kozani och Ptolemaida (enligt lagen om det statliga vattenförsörjningsbolaget DEYA ska en särskild avgift på 80 % av vattentariffen tas ut för framtida investeringar i infrastruktur för vattenförsörjning och bortledande av avloppsvatten).

--------------------------------------------------