Förslag till RÅDETS BESLUT om bidrag från gemenskapen till vissa av medlemsstaternas utgifter för att genomföra systemen för kontroll, inspektion och övervakning inom den gemensamma fiskeripolitiken

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Fiskekontrollen är en grundläggande del av den gemensamma fiskeripolitiken. De debatter som rådet och Europaparlamentet har fört i frågan visar att alla är överens om att framsteg inom detta område är en nödvändighet. Detta förslag behandlar de ekonomiska aspekterna av det övergripande angreppssätt som beskrivs i andra dokument.

Medlemsstaterna ansvarar för genomförande av kontrollerna. Det krävs dock ekonomiskt stöd från gemenskapen för att främja samordningen mellan medlemsstaterna, för att på vissa områden ge impulser och skapa en innovativ och dynamisk atmosfär, samt för att undvika eventuella svagheter i kontrollen i en medlemsstat som kan påverka andra, särskilt när det gäller det stora antal fisken som berör flera medlemsstater. I samband med detta stöd bör man bland annat ta hänsyn till de betydande kostnaderna för fiskekontrollen, som främst uppstår i samband med kontroller till havs. Genom två rådsbeslut ges möjligheter till gemenskapsbidrag till medlemsstaternas kontrollutgifter: beslut 89/631/EEG för perioden 1991-1995 och beslut 95/527/EG för perioden 1996-2000. En analys av dessa beslut visar klart att medfinansieringen har haft en mycket positiv inverkan på medlemstaternas kontrollsystem. Behovet av ekonomiskt stöd från gemenskapen kvarstår emellertid. Det krävs således ett nytt rådsbeslut.

Man kan dock inte fortsätta i de gamla hjulspåren, eftersom förutsättningarna har förändrats. Behoven och prioriteringarna är inte längre desamma. Tillämpningen av de tidigare bestämmelserna har visat på svagheter som måste avhjälpas. För närvarande pågår en översyn, dels när det gäller den allmänna utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken, som kommissionen skall lägga fram för rådet och Europaparlamentet före utgången av 2002, och dels i fråga om hur uppgifterna skall fördelas mellan nationella myndigheter och gemenskapsinstanserna när det gäller fiskekontrollen. Det måste således upprättas en grund för hur gemenskapsstödet skall kunna fortsätta att ges, utan att för den sakens skull föregripa slutsatserna av den pågående översynen och eventuella kommande reformer, och samtidigt anpassa stödet till de nuvarande förhållandena samt förbättra bestämmelserna. Riktlinjerna i detta utkast bygger på tre konstateranden:

1/ Beslutet föreslås gälla i tre år och inte längre i fem år som de tidigare besluten. Detta gör det möjligt att både behålla kontinuiteten, eftersom stödet endast är effektivt om det ges en viss varaktighet, och fylla de omedelbara behoven, men samtidigt ge en lämplig förberedelsetid för de debatter som kommer att följa.

2/ Prioriteringar och belopp fastställs ånyo.

För de tidigare besluten har den största utgiftsposten motsvarat investeringsutgifter för kontroller till havs. Denna post kommer även i fortsättningen att vara viktig, men inte i lika hög grad som tidigare, eftersom det har skapats goda möjligheter att komma ifatt på detta område. I framtiden kommer det huvudsakligen att vara fråga om modernisering och kompletteringar, och inte längre nyinköp. Utgifterna bör i större utsträckning gälla krav som har stor och avgörande betydelse för gemenskapen eller som syftar till att kompensera existerande obalanser.

När det gäller främjande av ny teknik bör de bidrag som finansieras genom gemenskapens budget fortsätta att spela en viktig roll när det gäller att stimulera nyskapande. Man bör dock göra skillnad mellan olika budgetposter. När det gäller utbyte av information på elektronisk väg mellan nationella administrationer och/eller kommissionen bör stora ansträngningar göras för att alla möjligheter som erbjuds genom datanäten skall kunna börja användas så snart som möjligt. Det är också viktigt att utnyttja möjligheten att följa fiskefartyg genom satellitövervakning (VMS, Vessel Monitoring System). Genom det tidigare beslutet fanns det möjlighet till delfinansiering av gemenskapen för detta på över 50 %, eftersom det var nödvändigt att snabbt lägga grunderna till ett fullt fungerande gemenskapssystem. Målet har i allt väsentligt uppnåtts, och därför bör möjligheten till en delfinansiering på över 50 % endast användas i fråga om eventuella förstärkningar av satellitövervakningssystemet.

I förslaget föreskrivs inte någon förlängning av de tidigare bidragen för driften eftersom motiveringarna inte längre är aktuella. Däremot finns det enligt förslaget möjlighet till delfinansiering av utgifter i samband med utbildning av inspektörer och utbyte av personal mellan medlemsstaterna. På detta område finns det stora brister som det ligger i gemenskapens intresse att åtgärda. - Det föreskrivs också bidrag till utgifter i samband med de regionala fiskeorganisationernas verksamhet. Ett liknande bidrag finns sedan många år inom ramen för NAFO (Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del). I ett av kommissionens meddelanden om regionala fiskeorganisationer "Europeiska gemenskapens deltagande i regionala fiskeorganisationer" (KOM(1999) 613, 08.12.1999) förespråkas stadgar som skall gälla för alla regionala fiskeorganisationer. Dessa stadgar skulle begränsa gemenskapens finansieringar till en övergångsperiod, för genomförandet av åtgärder, för att underlätta de svårigheter som medlemsstaterna skulle kunna råka ut för när de snabbt vill verkställa nya bestämmelser. Syftet med de särskilda bestämmelserna för de regionala fiskeorganisationerna i detta utkast är att förtydliga de rättsliga grunderna, utan att ge några lösningar på medellång och lång sikt, med tanke på att bestämmelsernas giltighet är begränsad till tre år. En djupare debatt kan följa under dessa år.

En kombination av minskade bidrag till vissa typer av åtgärder och ökade bidrag av andra slag kräver en justering av budgeten som genom det tidigare beslutet låg på i genomsnitt 41 miljoner euro per år. Det årsbelopp som föreslås för åren 2001-2003 är 35 miljoner euro.

3/ Ökade garantier för samordning, relevans och öppenhet.

Effekterna av de tidigare ekonomiska besluten och utvecklingen av kontrollerna inom den gemensamma fiskeripolitiken bekräftar behovet av bättre garantier när det gäller relevans och ett effektivt utnyttjande av gemenskapsstödet. Det föreskrivs att årsbesluten skall ingå i en flerårig ram för att prioritera utgifter som är direkt kopplade till frågor av intresse för gemenskapen. Detta gäller i första hand medel för åtgärder inom ramen för de regionala fiskeorganisationerna, för främjande av ett övergripande angreppssätt som bl.a. innefattar personalutbildning. När det gäller öppenheten föreslås det att det skall gå att se vad gemenskapens ekonomiska bidrag är avsett för, hur det skall användas och vilka konsekvenser det får.

Kommissionen föreslår följaktligen att rådet antar detta förslag så snart som möjligt.

2000/0273 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om bidrag från gemenskapen till vissa av medlemsstaternas utgifter för att genomföra systemen för kontroll, inspektion och övervakning inom den gemensamma fiskeripolitiken

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2], och

[2] EGT C

av följande skäl:

(1) Den gemensamma fiskeripolitiken, som säkrar överlevnaden för havets resurser och därmed sysselsättningen inom denna näringsgren, kan endast nå sitt mål om dess regler följs och kontrolleras på ett effektivt sätt.

(2) Dessa mål och regler fastställs främst i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk [3] samt i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken [4].

[3] EGT L 389, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1181/98 (EGT L 164, 9.6.1998, s. 1).

[4] EGT L 261, 20.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2846/98 (EGT L 358, 31.12.1998, s. 5).

(3) Genom att säkerställa att det kontrollsystem som gäller den gemensamma fiskeripolitiken införs, fullgör medlemsstaterna en skyldighet av intresse för gemenskapen.

(4) För vissa medlemsstater är kontrollverksamhetens omfattning särskilt stor och kan i vissa fall innebära en oproportionerligt stor börda.

(5) Det bör därför införas bestämmelser om bidrag från gemenskapen till vissa medlemsstaters utgifter för kontroll, inspektion och övervakning.

(6) Med tanke på de generellt positiva effekterna av gemenskapens ekonomiska bidrag enligt rådets beslut 89/631/EEG [5] för perioden 1991-1995 och rådets beslut 95/527/EG [6] för perioden 1996-2000 bör bidrag fortsätta att betalas, om än i annan form. Vissa utgifter bör minskas för att det skall gå att satsa mer aktivt på andra områden.

[5] EGT L 364, 14.12.1989, s. 64. Beslutet senast ändrat genom beslut 95/52/EG (EGT L 301, 14.12.1995, s. 35).

[6] EGT L 301, 14.12.1995, s. 30.

(7) Det är tillräckligt med en period på tre år, från 2001 till 2003, för gemenskapens bidrag, och detta kommer inte att påverka de ändringar av den gemensamma fiskeripolitiken som kan komma att beslutas i enlighet med artikel 14 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92.

(8) De ekonomiska medlen kommer att föras in under de årliga anslagen i Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

(9) Ett villkor för gemenskapens ekonomiska bidrag bör vara att de medlemsstater som mottar stöd utövar en tillfredsställande kontroll, såväl på land som till sjöss.

(10) De medlemsstater som mottar bidrag bör utvärdera målen för och effekterna av deras utgifter inom ramen för kontrollprogrammen, både årligen och i slutet av hela treårsperioden (2001-2003).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

På de villkor som fastställs i detta beslut får gemenskapen bevilja ett bidrag till medlemsstaternas program för genomförande av de system för kontroll, inspektion och övervakning som är tillämpliga på den gemensamma fiskeripolitiken enligt rådets förordning (EEG) nr 2847/93.

I dessa kontrollprogrammen skall målen, kontrollverktygen samt förväntade utgifter specificeras, särskilt när det gäller åtgärderna i artikel 2.

Artikel 2

Det ekonomiska bidrag som avses i artikel 1 (i fortsättningen kallat "det ekonomiska bidraget") kan beviljas för vissa utgifter som avses i kontrollprogrammen och som syftar till att bidra till följande åtgärder:

a. Installerande av den datautrustning och de datanät som behövs för utbyte av kontrolluppgifter.

b. Utprovning och genomförande av ny teknik för att förbättra fiskekontrollen.

c. Utbildning av kontrollpersonal.

d. Genomförande av nya inspektions- och övervakningsprogram inom ramen för de regionala fiskeriorganisationer (Organisations Régionales de Pêche "ORP") till vilka Europeiska gemenskapen är avtalsslutande part.

e. Förvärv eller modernisering av kontroll- och inspektionsutrustning.

För a, b, d och e skall det ekonomiska bidraget begränsas till belopp på över 13 200 euro.

Artikel 3

Med "stödberättigande utgifter" avses sådana kostnader enligt artikel 2 som uppstått genom rättsliga och ekonomiska åtaganden av medlemsstaternas behöriga myndigheter under detta besluts tillämpningsperiod och som inte omfattas av några andra ekonomiska stöd från gemenskapen. Mervärdesskatt skall inte berättiga till stöd.

De skall vara stödberättigande i den mån som de faktiskt avser genomförandet av kontrollprogrammen.

Artikel 4

1. Det ekonomiska bidraget skall avse medlemsstaternas stödberättigande utgifter som uppstått den 1 januari 2001 - 31 december 2003.

2. Budgetmyndigheten skall bestämma vilka anslag som är tillgängliga för varje budgetår. Det ekonomiska bidraget skall beviljas inom ramen för de anslag som i Euroepiska gemenskapernas allmänna budget avsatts för detta ändamål.

3. Om anslagen i Europeiska gemenskapernas allmänna budget inte gör det möjligt att bevilja ekonomiskt bidrag till en medlemsstats samtliga planerade stödberättigande åtgärder skall det ekonomiska bidraget i första hand betalas för utgifter som avser kontrollåtgärder enligt gemenskapens lagstiftning.

Artikel 5

1. Det ekonomiska bidraget till de utgifter som avses i artikel 2 a skall omfatta stödberättigande utgifter för inrättande av system för registrering, administration och överföring av kontrolluppgifter, inbegripet datatillämpningar och mjukvara.

2. Det ekonomiska bidraget skall, per medlemsstat och år, högst uppgå till 75 % av de stödberättigande utgifterna.

Artikel 6

1. Det ekonomiska bidraget till de utgifter som avses i artikel 2 b skall omfatta stödberättigande utgifter för utprovning och införande av ny teknik i syfte att förbättra fiskekontrollen och tillhörande verksamhet.

2. Det ekonomiska bidraget skall, per medlemsstat och år, högst uppgå till 50% av de stödberättigande utgifterna.

3. Kommissionen får besluta om en högre stödsats än den som avses i punkt 2 till stödberättigande utgifter som avser en utvidgning av det satellitövervakningssystem som avses i artikel 3 i förordning (EEG) nr 2847/93 till andra fartyg än de som avses i artikel 3.2 i den förordningen, och till andra uppgifter än uppgifter om position samt till införandet av elektroniska loggböcker.

Artikel 7

1. Det ekonomiska bidraget till de utgifter som avses i artikel 2 c skall, i enlighet med föreskrifterna i bilaga I, omfatta stödberättigande utgifter för utbildning i form av seminarier och kurser under minst en dag av nationella tjänstemän inom kontrollverksamheten eller utbyte mellan medlemsstaterna av personal, särskilt om verksamheten försiggår i en annan medlemsstat än den där tjänstemännen är anställda.

2. Det ekonomiska bidraget skall, per medlemsstat och år, högst uppgå till 50 % av de stödberättigande utgifterna.

Artikel 8

1. Det ekonomiska bidraget till de utgifter som avses i artikel 2 d skall omfatta stödberättigande utgifter för införande av nya inspektions- och övervakningsprogram som antagits inom ramen för de regionala fiskeorganisationerna till vilka Europeiska gemenskapen är avtalsslutande part, inbegripet driftskostnader.

2. Det ekonomiska bidraget skall, per medlemsstat och år, högst uppgå till 50 % av de stödberättigande utgifterna.

Artikel 9

1. Det ekonomiska bidraget till de utgifter som avses i artikel 2 e skall omfatta de investeringskostnader som rör förvärv eller modernisering av fartyg och luftfartyg som faktiskt används för att säkerställa inspektion, övervakning och kontroll av fiskeverksamhet,

2. Det ekonomiska bidraget skall, per medlemsstat och år, högst uppgå till 30 % av de stödberättigande utgifterna.

3. Kommissionen får besluta om en högre stödsats än den som avses i punkt 2 och som kan uppgå till högst 50 % av de stödberättigande utgifterna i följande fall:

a) Till förmån för medlemsstater som kontrollerar en vidsträckt exklusiv ekonomisk zon eller kontinentalsockel och som kan visa att de medel som finns tillgängliga för detta ändamål inte räcker för att genomföra en tillräckligt effektiv kontroll.

b) Till förmån för medlemsstater som varje år under perioden 2001-2003, anslår medel till kontroll av det område som regleras av en regional fiskeorganisation eller där fartyg som för denna medlemsstats flagg bedriver fiske.

De närmare villkoren för tillämpningen av första stycket b skall fastställas av kommissionen i samråd med de berörda medlemsstaterna.

Artikel 10

Ett särskilt ekonomiskt bidrag som, per medlemsstat och år, inte får överstiga 50 % av de stödberättigande utgifterna får beviljas för införandet av ett system för utvärdering av utgifter för kontroll av den gemensamma fiskeripolitiken. Detta bidrag skall avse stödberättigande utgifter som gäller genomförandet och driften av ett utvärderingssystem, inbegripet upprättandet av ett analytiskt bokföringssystem som gör det möjligt för medlemsstaternas behöriga myndigheter att beräkna kostnaderna för de olika kontrollåtgärder som de handhar.

Artikel 11

Den årliga tilldelningen i budgeten till åtgärder med en stödsats på mer än 50 % som begränsas till 20 % av budgetanslaget.

Artikel 12

1. De medlemsstater som önskar bidrag skall senast den 31 mars 2001 till kommissionen överlämna ett program med sina förväntade årliga utgifter för åren 2001, 2002 och 2003, och för vilka de vill ha ett ekonomiskt bidrag åtföljt av ett treårsprogram som beskriver de kontroller som de har för avsikt att genomföra under dessa år.

I kontrollprogrammet skall målen för kontroll- och inspektionsverksamheten anges, liksom de planerade aktiva åtgärderna och de förväntade resultaten, och programmet skall omfatta alla områden som berör medlemsstaterna när det gäller fiskekontrollen.

Program som tas emot efter den 31 mars 2001 skall inte beaktas utom i undantagsfall som skall vara väl motiverade av den berörda medlemsstaten.

2. Programmen skall innehålla de uppgifter som anges i punkterna 1 och 2 i bilaga II del A.

Artikel 13

På grundval av uppgifter från medlemsstaterna skall kommissionen, med beaktande av kriterierna i punkt 3 i bilaga II del A, före den 30 juni varje år och i enlighet med förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92 fatta beslut om

a) huruvida de planerade utgifterna för det löpande budgetåret är stödberättigande,

b) stödsatsen för det ekonomiska bidraget,

c) de eventuella villkor som skall gälla för det ekonomiska bidraget.

Artikel 14

1. På en motiverad begäran från en medlemsstat får kommissionen bevilja förskott på upp till 50 % av gemenskapens årliga bidrag. Detta förskott skall avräknas från det slutliga ekonomiska bidraget till berättigande utgifter som faktiskt uppkommit.

2. Medlemsstaterna skall göra sitt rättsliga och ekonomiska åtagande senast inom ett år efter det att det beslut som avses i artikel 13 har delgivits. Medlemsstaterna skall verkställa sina planerade utgifter inom ett år efter det att detta rättsliga och ekonomiska åtagande gjorts. Om det ekonomiska och rättsliga åtagandet inte har fullgjorts inom den utsatta tiden, skall eventuella förskott betalas tillbaka utan dröjsmål.

Artikel 15

Om en medlemsstat beslutar att inte verkställa en del eller samtliga av de stödberättigande utgifter för vilka ett ekonomiskt bidrag har beviljats, skall den utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta samt om hur detta påverkar dess kontrollprogram.

Artikel 16

1. Medlemsstaterna skall lämna in sina ansökningar om ersättning för utgifter senast den 31 maj det år som följer på det år som utgifterna uppkom.

2. När ansökan om ersättning för utgifter lämnas in skall medlemsstaterna kontrollera och intyga att utgifterna har verkställts i enlighet med de villkor som fastställs i detta beslut samt i direktiven om samordning av förfarandena vid offentliga upphandlingar av bygg- och anläggningsarbeten, varor och tjänster, enligt punkt 4 i bilaga II del A.

3. Om en ansökan tyder på att de villkor som fastställs i punkt 2 inte har uppfyllts skall kommissionen göra en grundlig utredning av fallet och begära att medlemsstaten lägger fram sina synpunkter. Om utredningen bekräftar att villkoren inte uppfyllts skall kommissionen fastställa en tidsfrist så att medlemsstaten kan göra detta. Om medlemsstaten, när tidsfristen har löpt ut, inte har följt rekommendationerna, får kommissionen minska, tillfälligt avbryta eller upphäva det ekonomiska bidraget på åtgärdsområdet i fråga. Belopp som har tagits emot orättmätigt och som skall återkrävas skall betalas tillbaka till kommissionen, med dröjsmålsränta.

4. Medlemsstaterna skall spara alla styrkande underlag under en treårsperiod från och med den dag då kommissionen ersätter utgifterna.

Artikel 17

Medlemsstaterna skall använda euro i utgiftsprogrammet till kommissionen, liksom i ansökningar om ersättning för utgifter och förskottsbetalningar. Utgiftsprogram som inte uttrycks i euro skall inte prövas.

De medlemsstater som inte deltar i den tredje fasen av den ekonomiska och monetära unionen skall ange vilken växelkurs som används.

Artikel 18

Medlemsstaterna skall förse kommissionen med alla uppgifter som denna kan begära för att utföra sina uppgifter enligt detta beslut.

Medlemsstaterna skall förse kommissionen med alla uppgifter som gör det möjligt att kontrollera användningen av de medel för kontroll, inspektion och övervakning för vilka ekonomiskt bidrag har beviljats enligt detta beslut. Dessa uppgifter skall hållas tillgängliga för kommissionen i minst tre år från det att kommissionen har ersatt de verkställda utgifterna.

Om kommissionen anser att medlen inte används för det avsedda ändamålet eller enligt villkoren i detta beslut skall den underrätta den berörda medlemsstaten om detta som skall inleda en administrativ undersökning i vilken kommissionens tjänstemän får delta. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om utvecklingen och resultaten av denna undersökning, och utan dröjsmål förse kommissionen med ett exemplar av undersökningsrapporten, och de viktigaste uppgifterna som använts vid utarbetandet av denna. Kommissionen får i förekommande fall besluta att återkräva belopp som betalats ut på felaktiga grunder, med dröjsmålsränta.

Artikel 19

Kommissionen får genomföra de kontroller som den bedömer som nödvändiga för att försäkra sig om att de villkor uppfyllts och de uppgifter utförs som detta beslut ålägger medlemsstaterna, vilka skall bistå de tjänstemän som kommissionen utsett för detta ändamål.

Bestämmelserna i första stycket skall inte påverka tillämpningen av artikel 29 i förordning (EEG) nr 2847/93.

Artikel 20

1. Medlemsstaterna skall före den 30 april varje år och i enlighet med innehållsförteckningen i bilaga III till kommissionen överlämna en preliminär utvärderingsrapport om föregående års bidragsberättigande utgifter samt ange vilka framsteg som har gjorts jämfört med prognoserna och vilka verkningar som utgifterna har haft på kontrollprogrammen, samt eventuella behov av att ändra programmen.

2. Medlemsstaterna skall före den 31 maj 2004 och i enlighet med innehållsförteckningen i bilaga III, till kommissionen överlämna en sammanfattande utvärderingsrapport om vilka verkningar som det ekonomiska bidraget har haft på hela det treåriga kontrollprogrammet.

3. De uppgifter som avses i punkt 1 och 2 skall göra det möjligt för kommissionen att på ett tillfredsställande sätt övervaka hur det ekonomiska bidraget används.

Artikel 21

På grundval av medlemsstaternas uppgifter enligt artikel 20.1 skall kommissionen senast den 31 december 2003 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta beslut, i förekommande fall åtföljd av lämpliga förslag till ytterligare åtgärder.

Artikel 22

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

FÖRESKRIFTER AVSEENDE UTGIFTER FÖR UTBILDNING AV KONTROLLPERSONAL

1. Kostnaderna kan inbegripa anordnadet av kurser och seminarier, lokalhyra, inköp eller hyra av undervisningsmaterial och arvoden till kursledare, som inte får vara anställda vid någon nationell förvaltning eller gemenskapsförvaltning, samt kostnader för resa och uppehälle för både nationella tjänstemän som deltar i kurser och seminarier och kursledarna.

2. Utgifterna för utbyte av nationella tjänstemän mellan medlemsstaterna får också omfatta utgifterna för de berörda nationella tjänstemännens resor och uppehälle.

3. Utgifterna för resor motsvarar en resa tur och retur med offentliga transportmedel mellan hemorten och bestämmelseorten.

4. Kostnaderna för uppehälle täcker kostnaderna för kost och logi samt lokala transporter.

5. Kostnaderna för resa och uppehälle skall fastställas enligt nationella bestämmelser om ersättning för utlägg.

BILAGA II

DEL A

1. I det årliga utgiftsprogram som avses i artikel 12 förtecknas de utgifter som planeras för åren 2001, 2002 och 2003. Följande skall särskilt anges:

- tidsplanen för de planerade utgifterna,

- aspekter, kostnader och mål när det gäller kontrollen av ny teknik och datanät,

- aspekter, varaktighet, antal deltagare, kostnader och mål för utbildning av kontrollpersonal,

- tekniska aspekter, kostnader, planerat betalningssätt, kontrollmål och planerad användning, inbegripet första datum för användning av inspektions- och kontrollutrustning.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen översända all relevant information beträffande följande punkter:

- de mål som eftersträvas inom ramen för de utgifter som de vill verkställa,

- de resultat som förväntas i samband med att utgifterna verkställs,

- när det gäller utgifter som är vikta för förvärv och modernisering av fartyg och luftfartyg, en bedömning av under hur lång tid dessa används för fiskeinspektion och övervakningen,

- utnyttjandet per medlemsstat, under tidigare år, av det ekonomiska bidrag som beviljats inom ramen för beslut 95/527/EG,

- den förbättring av effektiviteten av fiskekontrollen till sjöss och på land som har gjorts av den berörda medlemsstaten under den tid som föregår ansökan, samt den förbättring som bör följa av de planerade utgifterna.

Dessutom skall medlemsstaterna tillsända kommissionen de formulär vilkas förlagor finns i del B, korrekt ifyllda.

3. Aspekter som skall tas i beaktande vid beslut om delfinansiering:

- hur omfattande och effektiva de mänskliga och materiella resurser är som medlemsstaten faktiskt ägnar åt fiskekontrollen,

- i vilken utsträckning medlemsstaten vid fiskekontrollen samarbetar med andra medlemsstater och kommissionen,

- medlemsstatens bidrag till fiskekontrollen och uppfyllande av de skyldigheter som följer av inspektions- och observatörsplanen och som upprättats inom ramen för de regionala fiskeorganisationerna där gemenskapen ingår,

- medlemsstatens kontrollinsatser av dess fartygs fiskeaktiviteter på öppet hav,

- hur diversifierade fiskeaktiviteterna i medlemsstatens fiskezon är,

- om de fångstdata som medlemsstaten överlämnar till kommissionen är tillförlitliga, och om medlemsstaten kan förhindra att dess fiskekvoter överskrids,

- graden av medlemsstatens utnyttjande av stödberättigande utgifter för vilka gemenskapen beviljat ekonomiskt bidrag i enlighet med rådets beslut 95/527/EG eller i enlighet med detta beslut,

- i vilken utsträckning överträdelser av bestämmelserna inom den gemensamma fiskeripolitiken förebyggs, upptäcks och beivras,

- om det i den nationella lagstiftningen och i praxis förekommer påföljder som står i proportion till hur allvarliga överträdelserna är och som effektivt avskräcker från fortsatta överträdelser av samma slag,

- om medlemsstaten meddelar kommissionen beteenden som utgör allvarliga överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1447/1999.

4. Betalningsbevisen, korrekt ifyllda, skall innehålla en hänvisning till de tillkännagivanden om ingångna offentliga kontrakt som offentliggjorts i Europeiska gemenskapens officiella tidning. I de fall dessa tillkännagivande inte offentliggjorts i Europeiska gemenskapens officiella tidning skall kontraktsinnehavaren intyga att de offentliga kontrakten ingåtts i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen kan kräva att få alla slags upplysningar som den anser nödvändiga för att kunna bedöma om gemenskapslagstiftningen om offentliga kontrakt följts.

Ersättning utbetalas under förutsättning att bestyrkande handlingar i dubbla exemplar lämnas. Dessa skall minst omfatta de viktigaste delarna i avtalet mellan medlemsstaten och tjänsteleverantören samt motsvarande betalningsbevis. För att komma i fråga för ersättning måste varje utgift återges i en sammanställning där det tydligt framgår syftet med varje utbetalning, sambandet med det föreslagna programmet och nettobeloppet exklusive mervärdesskatt.

DEL B

1. Förteckning av fartyg/luftfartyg:

>Plats för tabell>

Anmärkningar

namn/beskrivning - Om möjligt, skall fartygets namn anges. Om fartyget inte har något namn skall det beskrivas kortfattat, t.ex. märke och modell. Om myndigheten har mer än ett fartyg av samma märke och modell bör fartyget tilldelas ett nummer. Samma metod som den som används här för att beskriva ett fartyg bör användas i all registrering och brevväxling om fartyget i fråga.

a. - namn på tillsynsmyndighet/statlig myndighet som driver fartyget

b. - fartygets ålder uttryckt i år

b. - fartygets förväntade livslängd då det var nytt, uttryckt i år

d. - fartygets återstående livslängd, uttryckt i år (c - b)

e. - andel av driftstid som ägnas åt kontrollverksamheter, uttryckt i procent

f. - sammanlagt antal artyg < 10 m eller landfordon som används av varje tillsynsmyndighet

g. - heltidsekvivalent (procent av driftstid som använts för kontrollverksamhet x 1) heltidsekivalenten bör vara lägre än 1

Totalt - summan av samtliga heltidsekvivalenter vilket ger det verkliga totala antalet fartyg/luftfartyg/fordon som används i kontrollverksamhet. Summan bör inte överstiga det antal fartyg/luftfartyg/fordon som används i samband med kontroll och övervakning.

fartyg < 10 m - antal fartyg < 10 m som används av varje tillsynsmyndighet

landfordon - det antal landfordon som används av varje tillsynsmyndighet

2. Förteckning över personal:

>Plats för tabell>

Kommentarer

a. - namn på tillsynsmyndighet/statlig myndighet

b. - arbetsuppgifter som kontrollpersonalen utför

c. - antalet personer, uttryckt i heltidsekvivalenter, som är anställda på varje tillsynsmyndighet som inspektörer till havs eller i luften eller som landbaserad personal - inspektörer och övriga

d. - procent av total tid som inspektörer (till havs, i luften och på land) samt övrig landbaserad personal ägnar åt kontroller

e. - kontrollpersonal, uttryckt i heltidsekvivalenter (d x c). Bör inte vara högre än antalet anställda uttryckt i heltidsekvivalenter (c).

3. Typ av fartyg/luftfartyg

>Plats för tabell>

Anmärkningar

a. - namn på tillsynsmyndighet/statlig myndighet

b. - fartyg/luftfartyg som använts i kontrollverksamhet (fartyg < 10 m, fartyg > 10 m, flygplan, helikopter)

c. - sammanlagt antal fartyg/luftfartyg som använts i kontrollverksamhet (från tabellerna över fartyg/luftfartyg)

d. - antal fartyg/luftfartyg, uttryckt i heltidsekvivalenter, som använts för kontrollverksamhet (från tabellerna över fartyg/luftfartyg)

e. - sammanlagt antal dagar som samtliga fartyg tillbringat till havs för kontrollverksamhet

f. - antal dagar i kontrollverksamhet per fartyg (c / b)

g. - sammanlagt antal dagar i kontrollverksamhet för samtliga flygplan och helikoptrar

h. - antal timmar i kontrollverksamhet per fartyg/luftfartyg (e / b)

4. Budget

>Plats för tabell>

Anmärkningar

a. - namn på tillsynsmyndighet/statlig myndighet med skyldighet att genomföra fiskekontroll

b. - sammanlagd budget för varje myndighet med skyldighet att genomföra fiskekontroll

c. - budget som varje myndighet med skyldighet att genomföra fiskekontroll använt för detta ändamål

c < eller = b

5. Inspektioner*

>Plats för tabell>

Anmärkningar

a. - antal inspektioner från luften, till havs och från land

a1. - antal visuella inspektioner

a2. - antal övriga genomförda inspektioner, bordning av fartyg, kontroll av loggbok, etc.

b. antal upptäckta överträdelser

typ av inspektion - antal inspektioner till havs, från luften och i hamnar

Det inspekterade fartygets nationalitet - antal inspektioner av fartyg från den egna medlemsstaten, från övriga medlemsstater och från tredje land

Inspekterat ICES-område (till havs) - antal inspektioner som genomförts i varje ICES-område av fartyg som används för kontroll

Inspekterat ICES-område (från luften) - antal inspektioner som genomförts i varje ICES-område av flygplan/helikoptrar som används för kontroll

6. Ansträngning/Fysiska egenskaper

MEDLEMSSTAT: // DATUM:

// Antal

Kustlängd (km) //

Exklusiv ekonomisk zon (km2) //

Antal landningshamnar //

Fartygsflotta //

Fartyg: < 10m //

fartyg: > 10m //

Totalt //

Landningar efter fartygets nationalitet // Ton

Fartyg från den egna medlemsstaten //

Fartyg från annan medlemsstat //

Fartyg från tredje land //

Totalt //

Landningar per ICES-område (fartyg från den egna medlemsstaten) // Ton

II //

III //

IVa //

IVb //

V //

VIa //

VIb //

VIIa //

VIIb-k //

VIII //

IX //

X //

Medelhavet //

Övriga //

Totalt //

Anmärkningar

Flottstorlek - antal egna fartyg av båda storlekarna (< 10 m och > 10 m)

Landningar efter fartygets nationalitet - landningar till den egna medlemsstaten av egna fartyg, fartyg från övriga medlemsstater respektive från tredje land, i ton

Landningar per ICES-område (fartyg från den egna medlemsstaten) - landningar till den egna medlemsstaten av egna fartyg per fångstområde

BILAGA III UTVÄRDERINGSRAPPORTENS INNEHÅLL

Programmets mål.

Medel för genomförande.

Faktiska utgifter.

Programmets resultat.

Programmets inverkan.

Utgifternas kostnadseffektivitet.

Effekterna av gemenskapens ekonomiska bidrag

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. ÅTGÄRDENS BETECKNING

Gemenskapens bidrag till kontroll-, inspektions- och övervakningsoperationer

2. BERÖRDA BUDGETPOSTER

B2-901

3. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 37 i fördraget

4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

4.1 Mål

Så snart den gemensamma fiskeripolitiken införts inställde sig behovet av ekonomisk solidaritet för att stödja medlemsstaternas kontrollansträngningar. Detta gemenskapsstöd har organiserats på grundval av beslut 89/631/EEG för perioden 1991-1995 och på 110 miljoner euro, samt på beslut 95/527/EG för perioden 1996-2000 och på 205 miljoner euro.

Med tanke på den på det hela taget positiva effekten av dessa besluts tillämpning, är det nödvändigt att godkänna beslut 95/527/EG.

Åtgärden kan dock inte fortsätta på exakt samma sätt. Vissa utgifter bör minskas för att möjliggöra ökad aktivitet på andra områden. Därför föreslås ett minskat gemenskapsstöd till tyngre kontrollmedel (fartyg, luftfarkost) samt en övergång från ett koncept byggt på basutrustning till ett förnyelse- och moderniseringskoncept. Till följd av denna minskning kan större anslag gå till andra åtgärder som

- datanät,

- ny teknik (annan än datanät),

- utbildning av kontrolltjänstemän,

- fiskerikontroll inom ramen för de regionala fiskeriorganisationerna.

4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förlängning

För det nya beslutet är det befogat med en kortare tillämpningsperiod än för tidigare program, i syfte att förhindra att det får negativa effekter för den analys av den gemensamma fiskeripolitikens allmänna utveckling som kommissionens skall lägga fram för rådet och Europaparlamentet före utgången av år 2002. Därför föreskrivs en treårig tillämpningsperiod (2001-2003).

5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

5.1 Obligatoriska/icke-obligatoriska utgifter

5.2 Differentierade/Icke-differentierade anslag

5.3 Inga inkomster

6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

- bidrag till finansiering tillsammans med andra källor inom den offentliga eller privata sektorn.

Bidrag i form av återbetalning. Möjlighet att bevilja förskott.

7. BUDGETKONSEKVENSER

7.1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (samband mellan de enskilda kostnaderna och den totala kostnaden)

Det ekonomiska bidraget till de utgifter som medlemsstaterna beviljat för fiskerikontroll skall gälla följande:

- Införande av regler och datanät som krävs för informationsutbyte vid kontroller. Det ekonomiska bidraget får uppgå till högst 75 %.

- Försök med och införande av ny teknik för att förbättra kontrollen av fiskeverksamheten. Det ekonomiska bidraget är begränsat till 50 % (hittills har det kunnat överskrida 50 %), eftersom de utgifter som avsatts för genomförandet av VMS-systemet huvudsakligen täckts av beslut 95/527/EG. Det är dock lämpligt att föreskriva ett mer omfattande deltagande från gemenskapen när det rör sig om att utöka satellitkontrollen också till kortare fartyg (tröskeln ligger för närvarande på 24 meter totalt) eller att utvidga den till andra parametrar (fartygens hastighet), inklusive den elektroniska loggboken.

- Utbildning av nationella tjänstemän för kontrollverksamheten. Ett ekonomiskt bidrag på högst 50 % har därför föreskrivits för utbildningsutgifter, särskilt om det rör sig om en annan medlemsstat än den där de är stationerade.

- Införande av nya inspektions- och observationsscheman inom ramen för de regionala fiskeriorganisationerna. Det ekonomiska bidraget begränsas till högst 50 %.

- Förvärv eller modernisering av inspektions- och kontrollutrustning. Det ekonomiska bidraget begränsas hädanefter till högst 30 % (enligt beslut 95/527/EG låg bidraget mellan 35 % och 50 %). Eftersom gemenskapen under 1996-2000 huvudsakligen bidragit till finansieringen av tung kontrollutrustning till havs betraktas medlemsstaternas behov av sådana som i stort sett täckt. Det är dock nödvändigt att ge ett visst bidrag till medlemsstater som har ett särskilt omfattande område att patrullera eller som under en viss del av året avsätter kontrollmedel för ett regleringsområde som tillhör de regionala fiskeriorganisationer som är knutna till dessa medlemsstater och som gemenskapen har avtal med.

Ett särskilt ekonomiskt bidrag om högst 50 % föreskrivs för att medlemsstaterna skall kunna införa ett system för utvärdering av de utgifter som godkänts för fiskerikontroll.

7.2 Kostnadernas fördelning mellan åtgärdens olika delar

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (löpande priser)

>Plats för tabell>

Fördelningen av utgifterna kan inte kalkyleras mer exakt eftersom det är medlemsstaterna som tar initiativ till ansökningarna. Det är dock önskvärt att förtur ges för datanät och annan ny teknik.

7.3 Driftskostnader för studier, experter m.m. ingår i del B i budgeten

Denna post är utformad så att driftskostnader av denna typ är uteslutna.

7.4 Översikt för åtagande- och betalningsbemyndiganden

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro

>Plats för tabell>

8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Enligt åtgärden skall kommissionen varje år fatta ett beslut om gemenskapens bidrag till de utgifter som godkänts av medlemsstaterna. Först görs en förhandsbedömning av de förslag som lämnats av medlemsstaterna. Kommissionen fastställer om ansökningarna är bidragsberättigande på grundval av medlemsstaternas programförslag för de sammanlagda utgifterna för år 2001, 2002 och 2003. De förslag som väljs ut blir varje år, efter ett internt samråd föremål för ett möte i Förvaltningskommittén för fiske och vattenbruk. Sedan beslutar kommissionen om bidragsberättigandet samt omfattningen av gemenskapens bidrag.

Utbetalningarna av gemenskapens bidrag skall ske mot uppvisande av vederbörligen attesterade fakturor gällande bidragsberättigande och godkända utgifter samt mot uppvisande av ett vederbörligen ifyllt "marknadsundersökningsformulär".

För att stöd som beviljats ur gemenskapens budget skall utnyttjas på bästa sätt skall medlemsstaterna dels se till att alla kontroll- och sanktionssystem de inför är effektiva, dels att det finns fullständig öppenhet och insyn.

Det bör understrykas att de inspektionsbesök i medlemsstaterna som görs av tjänstemän på kommissionens uppdrag är till stor nytta. De gör det möjligt att se till att utrustningen överensstämmer med de administrativa handlingar som myndigheterna i medlemsstaterna är skyldiga att skicka till kommissionen samt att alla de utgifter som medfinansieras av gemenskapen utnyttjas effektivt. Under hela den tid som omfattas av åtgärden kommer sådana inspektionsbesök att göras i flera medlemsstater.

Allt detta gör det möjligt för kommissionen att utvärdera den faktiska tillämpningen av det beslut som kommer att följa på beslut 95/527/EG.

9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET

9.1 Specifika kvantifierbara mål; målgrupper

- Specifika mål: samband med det övergripande målet

- Att införa de regler och datanät som krävs för informationsutbyte vid kontroller.

- Att främja ny teknik (annan än datanät).

- Att utbilda kontrolltjänstemän.

- Att införa av nya inspektions- och observationsscheman inom ramen för de regionala fiskeriorganisationerna.

- Att förse inspektionsenheterna med effektiv och modern utrustning.

- Målgrupp: skall eventuellt utses per mål. Slutmottagarna av gemenskapens budgettilldelning skall anges tillsammans med de förmedlare som använts.

De direkta målgrupperna utgörs av de nationella myndigheter som ansvarar för fiskekontrollen. De som kommer att ha nytta av en effektiv fiskekontroll är alla de ekonomiska aktörer som är knutna till fisket och därmed förbunden verksamhet, som ofta är förlagd till regioner där andra ekonomiska alternativ är få. Det handlar här om mer än fiskets ekonomi. De ekologiska följderna av dåligt kontrollerat fiske drabbar hela unionen, liksom de negativa diplomatiska konsekvenserna om det visar sig att det finns brister i fiskekontrollen i internationella vatten eller i tredje lands vatten.

9.2 Skäl för åtgärden

- Nödvändigheten av anslag ur gemenskapens budget, särskilt med hänsyn till subsidiaritetsprincipen.

Lösningen på bristerna i fiskekontrollen innebär en politisk, lagstiftande och budgetinsats från kommissionens sida. Inget får saknas i denna treenighet. Delarna är under alla omständigheter beroende av varandra. Framsteg har gjorts i fråga om lagregler, huvudsakligen på kommissionens initiativ. Motsvarande politiska beslut kommer att få ekonomiska konsekvenser som gemenskapen inte kan frånsäga sig.

Eftersom det finns en gemensam fiskeripolitik är fiskekontrollen i grunden en gemenskapsfråga. Dessutom vandrar fiskarna, vilket gör fisket i de olika medlemsstaterna beroende av vartannat. Analysen av kontrollernas kostnadseffektivitet går inte att begränsa till en medlemsstat. Det är därför nödvändigt med ekonomisk solidaritet från gemenskapen och den budgetpost som medger stöd till de utgifter som godkänts av medlemsstaterna är ett uttryck samt ett medel för detta.

- Val av interventionsmedel

* fördelar i förhållande till alternativa åtgärder (komparativa fördelar)

* analys av liknande åtgärder som eventuellt vidtagits på gemenskapsnivå eller på nationell nivå

* avledda effekter samt förväntade multiplikatoreffekter

De budgetmedel som krävs för att införa effektiv kontroll är små i förhållande till fiskets ekonomiska vikt och i jämförelse med förlusterna till följd av bedrägerier. De är små i förhållande till de utgifter som beviljas för detta i andra länder.

När det gäller kontrollutgifterna bör andelen ur gemenskapens budget förbli liten i förhållande till medlemsstaternas del, men gemenskapens insatser är avgörande för att projektet skall bli framgångsrikt.

Fiskerikontrollens totala kostnad för gemenskapen uppskattas till 300 miljoner euro om året, varav omkring en tredjedel utgörs av investeringar och två tredjedelar av driftskostnader. Det ekonomiska bidrag från gemenskapen som krävs för att införa effektiv kontroll är i förhållande till fiskets ekonomiska vikt. Det är också litet i förhållande till de utgifter som beviljas för detta i andra länder. Under perioden 1996-2000 har medlemsstaternas behov av ekonomiskt bidrag vida överskridit tillgängliga medel.

Mot bakgrund av medlemsstaternas relativt låga utnyttjande av gemenskapens ekonomiska bidrag under perioden 1996-2000 förefaller det lämpligt att minska anslagen för denna åtgärd med i genomsnitt 41 till 35 miljoner euro per år. Detta i syfte att uppnå ett bättre utnyttjande av anslagen än under tidigare år.

Medlemsstaterna bör dessutom i högre grad följa med i den tekniska utvecklingen samt modernisera och investera i kontrollverktyg. Behoven ökar också inom tjänstesektorn, särskilt när det gäller förbättring av olika typer av utbildning samt av medlemsstaternas samarbetssätt i kontrollfrågor.

- Huvudsakliga osäkerhetsfaktorer som kan påverka åtgärdens specifika resultat.

Den första riskfaktorn är medlemsstaternas eventuella svårigheter att uppfylla sina åtaganden i fråga om medfinansiering samt att införa andra åtgärder (organisation, personal, sanktioner...).

Frågor rörande driftsbudget, personal, organisering samt sanktioner åligger normalt medlemsstaterna. Om dessa inte inför nödvändiga bestämmelser kommer gemenskapsstödet inte att leda till att målen uppnås. Nationella myndigheter med god materiell utrustning kommer inte heller i fortsättningen att vara tillräckligt effektiva.

9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden

- Effektivitetsmått

* Outputindikatorer (mätning av insatsen)

* Indikatorer för effekten i förhållande till de uppställda målen

Den största svårigheten består i att de organ som deltar i kontrollen av fiskeverksamheten ofta har flera uppgifter. Därför måste kostnaderna fördelas. Interventioner till havs är det tydligaste exemplet på detta. Om kontrollen sker med flottans hjälp, kan den få andra effekter (sjöräddning, ökad marin närvaro), även om uppdraget avser fiskekontroll.

Oavsett vilka svårigheter det handlar om, måste man vidta bokföringsåtgärder som gör det möjligt att beräkna storleken på de utgifter som krävs för effektiv kontroll.

De första indikatorerna avser mätning av insatserna: kontrollfartygens dagar till havs, luftfarkosternas flygtimmar, antal inspektioner till havs eller i land. Dessa sifferuppgifter mäter insatser men inte effektivitet.

Den andra analysnivån avser antalet konstaterade överträdelser, tillsammans med påföljderna i form av sanktioner. Dessa uppgifter är, tillsammans med insatsindikatorerna ovan, nödvändiga för att bedöma hur strikta kontrollerna och sanktionerna varit.

När det gäller politiken för bevarande av resurserna, bör den gemensamma fiskeripolitikens faktiska effektivitet mätas tillsammans med två grundläggande faktorer, nämligen dels begränsningarna för fiskeresursernas utnyttjande, dels skyddet av unga exemplar av marina organismer. För varje bestånd bör man därför jämföra de faktiska fångsterna med de tillåtna fångsterna och kvantifiera fångsterna av fisk under minsta tillåtna storlek. Paradoxalt nog är denna uppgift tekniskt sett lättare än vad det är att med rättsligt giltiga bevis påvisa enskilda överträdelser. När det gäller kontrollen gör en kvantifiering av bedrägeriet det möjligt att man direkt kan använda allmänna effektivitetsmått och då också kan styra kontrollen mot de största problemen. Det blir på så sätt möjligt att rationalisera kontrollinsatsen, så att de preventiva och avskräckande medlen och insamlandet av underlag för sanktioner koncentreras på de allvarligaste problemen. Denna rationalisering gör det inte bara möjligt att direkt förbättra kontrollernas effektivitet utan kommer också att ha stor betydelse för branschfolkets tilltro till kontrollerna, eftersom dessa ofta är väl informerade om omfattande och återkommande bedrägerier.

- Föreskrifter samt tidsplan för utvärderingen

Det är nödvändigt att från de stödmottagande medlemsstaterna få ökade garantier för effektivitet och öppenhet. Därför föreslås följande:

- Medlemsstaternas programförslag med alla utgifter för åren 2001, 2002 och 2003 skall lämnas in till kommissionen i stället för de årliga programmen.

- Medlemsstaterna skall göra utvärderingar på förhand, under genomförandet och i efterhand av målen samt av deras utgifters effekter på kontrollprogrammen, med möjlighet till ekonomiskt stöd för införandet av ett utvärderingssystem.

- Medlemsstaternas programgenomförande skall avse högst ett år, från och med det juridiska och ekonomiska utgiftsåtagandet, som avser högst ett år efter det att det årliga beslutet har offentliggjorts i EGT.

- Kommissionen skall ha möjlighet at återkräva medel som medlemsstaterna använt på ett felaktigt sätt.

10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A I AVSNITT III I ALLMÄNNA BUDGETEN)

Mobiliseringen av nödvändiga administrativa resurser följer av kommissionens årliga beslut om resurstilldelningen, särskilt med hänsyn till ytterligare personal och belopp som beviljats av budgetmyndigheten.

10.1 Effekter på antalet anställda

>Plats för tabell>

10.2 Sammanlagda personalkostnader

(euro)

>Plats för tabell>

Beloppen motsvarar den totala personalkostnaden för hela den tid åtgärden pågår.

10.3 Andra driftskostnader för åtgärden, särskilt kostnader för kommittémöten och expertgrupper

(euro)

>Plats för tabell>