BILAGA till Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ingående av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet Avtalstext NAGOYA–KUALA LUMPUR-TILLÄGGSPROTOKOLLET OM ANSVARIGHET OCH GOTTGÖRELSE /* COM/2012/0236 final - NLE 2012/0120 */





MOTIVERING Konventionen om biologisk mångfald, som trädde i kraft den 29 december 1993, är i dag det viktigaste internationella instrumentet för frågor som rör biologisk mångfald. De tre mål som eftersträvas med konventionen är bevarandet av biologisk mångfald, hållbart nyttjande av dess beståndsdelar och rättvis fördelning av nyttan som uppstår vid utnyttjande av genetiska resurser. Biosäkerhet, en av de frågor som behandlas i konventionen, rör behovet att skydda människors hälsa och miljön från potentiella skadliga effekter av de produkter som framställts med modern bioteknik. Partskonferensen för konventionen om biologisk mångfald (COP) inrättade vid sitt andra möte som hölls i november 1995, i enlighet med artikel 19.3 i konventionen om biologisk mångfald, en öppen ad hoc-arbetsgrupp om biosäkerhet för att ta fram ett utkast till protokoll om biosäkerhet, med särskild inriktning på gränsöverskridande förflyttning av levande modifierade organismer. Arbetsgruppen höll sex möten mellan juli 1996 och februari 1999. Cartagenaprotokollet om biosäkerhet till konventionen om biologisk mångfald antogs den 29 januari 2000 som ett tilläggsavtal till konventionen och trädde i kraft den 11 september 2003. Detta internationella avtal grundar sig på försiktighetsprincipen och utgör en ram för säker överföring, hantering och användning av levande modifierade organismer som framställts med hjälp av modern bioteknik och som kan få skadlig effekt på bevarandet och det hållbara nyttjandet av den biologiska mångfalden eller utgöra risker för människors hälsa. Enligt artikel 27 i Cartagenaprotokollet skulle partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna (COP/MOP) vid sitt första möte fastställa en formell process beträffande hur det lämpligen ska utarbetas internationella regler och förfaranden i fråga om ansvarighet och gottgörelse för skada som härrör från gränsöverskridande förflyttningar av levande modifierade organismer, med sikte på att slutföra detta arbete inom fyra år (dvs. senast 2008). Under det första partsmötet (COP/MOP1), som hölls i Kuala Lumpur den 23–27 februari 2004, inrättades en öppen ad hoc-arbetsgrupp med juridiska och tekniska experter på ansvarighet och gottgörelse inom ramen för Cartagenaprotokollet om biosäkerhet för att analysera frågor, utarbeta alternativ, och föreslå internationella regler och förfaranden inom detta område. Vid det fjärde partsmötet (COP/MOP4), som hölls i Bonn i maj 2008, skedde ett politiskt genombrott i förhandlingarna, men utarbetandet av de överenskomna resultaten slutfördes inte. Därför enades parterna om att arbeta för att färdigställa ett rättsligt bindande instrument vid det femte partsmötet (COP/MOP5) i Nagoya, Japan i oktober 2010 samt att utarbeta riktlinjer om skadeståndsansvar. Detta rättsligt bindande instrument, i hög grad inspirerat av EU:s miljöansvarsdirektiv[1], skulle göra det möjligt för nationella myndigheter att agera för allmänintresset och ålägga verksamhetsutövare att vidta avhjälpande åtgärder om levande modifierade organismer orsakar skador på biologisk mångfald, en nyhet särskilt i många utvecklingsländer. Slutförhandlingarna om det rättsligt bindande instrumentet och om riktlinjerna för skadeståndsansvar ägde rum i vängruppen (Friends of the Co-Chairs) med deltagande av 26 av de 157 parterna i Cartagenaprotokollet samt rådgivare från andra parter. EU hade två platser vid förhandlingsbordet. Kommissionen fungerade som EU:s förhandlare för det rättsligt bindande instrumentet på grundval av ett formellt tillstånd som rådet antagit i juni 2007 och som förlängdes efter COP/MOP4. Förhandlingsdirektiven reviderades flera gånger och gav kommissionen i uppdrag att se till att förhandlingsresultaten är förenliga med tillämplig unionslagstiftning och med grundprinciperna för medlemsstaternas lagstiftning om ansvarighet och gottgörelse och att de kan genomföras i EU utan att materiella bestämmelser om skadeståndsansvar införs eller ändras. Som ett resultat av slutförhandlingarna i Nagoya antogs vid plenarmötet i COP/MOP5 den 15 oktober 2010 en internationell överenskommelse kallad ”Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet”[2]. I beslutet från COP/MOP5 om antagande av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet uppmanas parterna i konventionen att snarast underteckna protokollet och att så snart som möjligt deponera ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument eller anslutningsinstrument, beroende på vad som är lämpligt. Den 20 december 2010 välkomnade rådet antagandet av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet[3] och den 11 maj 2011 undertecknade Europeiska unionen tilläggsprotokollet. I Europeiska unionen täcks bestämmelserna i Cartagenaprotokollet om biosäkerhet av den europeiska lagstiftningen om biosäkerhet i vilken försiktighetsprincipen upprätthålls som en viktig grundsten. Bestämmelserna om ansvarighet i Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet täcks av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador, som upprättar en ram grundad på principen att förorenaren betalar, vilket innebär att förorenaren betalar när miljöskador inträffar. Efter det att direktivet trädde i kraft den 30 april 2004 hade EU:s medlemsstater tre år på sig för att införliva direktivet i nationell lagstiftning. I juli 2010 slutförde den sista medlemsstaten sitt införlivande. Miljöansvarsdirektivet har redan ändrats två gånger, genom direktiv 2006/21/EG om hantering av avfall från utvinningsindustrin och genom direktiv 2009/31/EG om geologisk lagring av koldioxid och ändring av flera direktiv. Enligt artikel 34 i konventionen om biologisk mångfald ska varje protokoll till konventionen stå öppet för ratificering, godtagande eller godkännande av stater och organisationer för regional ekonomisk integration. Enligt artikel 34.3 i konventionen ska organisationer för regional ekonomisk integration uppge omfattningen av sin behörighet vad gäller de frågor som regleras av relevant protokoll. För att uppfylla denna förpliktelse har kommissionen utarbetat en förklaring som bifogas detta förslag. Enligt domstolens rådgivande yttrande[4] bör beslutet om ingående av tilläggsprotokollet grundas på artikel 192.1 jämförd med artikel 218.6 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Mot denna bakgrund föreslår kommissionen att rådet bemyndigar sin ordförande att utse den eller de personer som ska ha befogenhet att på unionens vägnar deponera godkännandeinstrumentet för Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet, och tilldela dem nödvändiga befogenheter för detta ändamål. 2012/0120 (NLE) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om ingående av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192 jämförd med artikel 218.6 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[5], med beaktande av Europaparlamentets godkännande[6], och av följande skäl: (1) Genom artikel 27 i Cartagenaprotokollet om biosäkerhet förbands partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet att under sitt första möte inleda en process för utarbetande av internationella regler och förfaranden i fråga om ansvarighet och gottgörelse för skada som härrör från gränsöverskridande förflyttningar av levande modifierade organismer. (2) I juni 2007 antog rådet ett beslut om att bemyndiga kommissionen att på unionens vägnar delta i förhandlingarna om ansvarighet och gottgörelse i frågor som omfattas av unionens behörighet, i enlighet med vissa förhandlingsdirektiv. Bemyndigandet utökades i oktober 2008 till att även omfatta slutskedet av förhandlingarna. (3) Den 11 oktober 2010, vid den femte partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet som hölls i Nagoya, Japan, stödde EU enhälligt den slutkompromiss som nåtts om Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse, eftersom man ansåg att den var förenlig med unionens överenskomna ståndpunkter och de förhandlingsdirektiv som lämnats till kommissionen. (4) Det avslutande plenarmötet under det femte partsmötet antog den 15 oktober 2010 Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet. (5) Den 20 december 2010 välkomnade rådet antagandet av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet. (6) I enlighet med rådets beslut av den 6 maj 2011[7] undertecknades Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet av unionen den 11 maj 2011, med förbehåll för att det skulle ingås vid en senare tidpunkt. (7) Enligt artikel 34 i konventionen om biologisk mångfald ska varje protokoll till konventionen ratificeras, godtas eller godkännas av stater och organisationer för regional ekonomisk integration. (8) Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet bidrar till uppfyllandet av målen för unionens miljöpolitik. Protokollet bör därför ingås på unionens vägnar så snart som möjligt. (9) Avtalet bör godkännas på Europeiska unionens vägnar. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet godkänns härmed på unionens vägnar. Texten till avtalet åtföljer detta beslut. Artikel 2 Rådets ordförande ska utse den person som ska ha befogenhet att på Europeiska unionens vägnar deponera det godkännandeinstrument som föreskrivs i artikel 18 i avtalet för att uttrycka Europeiska unionens samtycke till att bli bunden av avtalet. Godkännandeinstrumentet ska deponeras samtidigt som medlemsstaternas godkännandeinstrument. Vid samma tillfälle ska den utsedda personen deponera den förklaring som finns i bilagan till detta beslut, i enlighet med artikel 34.3 i konventionen om biologisk mångfald. Artikel 3 Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande BILAGA EUROPEISKA UNIONENS FÖRKLARING I ENLIGHET MED ARTIKEL 34.3 I KONVENTIONEN OM BIOLOGISK MÅNGFALD ”Europeiska unionen förklarar att den i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 191, är behörig att ingå internationella avtal och fullgöra de skyldigheter som följer av avtalen när detta bidrar till att följande mål uppnås: – Att bevara, skydda och förbättra miljön. – Att skydda människors hälsa. – Att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt. – Att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. Dessutom antar Europeiska unionen åtgärder på unionsnivå på området för civilrättsligt samarbete för ett väl fungerande inre marknad. Europeiska unionen förklarar att den redan har antagit rättsakter som är bindande för medlemsstaterna i alla frågor som regleras i detta protokoll.” [1] Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador. [2] http://bch.cbd.int/protocol/NKL_text.shtml [3] Se rådets slutsatser ”Konventionen om biologisk mångfald: resultat och uppföljning av Nagoyakonferensen (den 11–29 oktober 2010)” av den 20 december 2010, punkt 2. [4] Domstolens yttrande 2/2000, 6 december 2001. [5] … [6] … [7] Beslutet ännu ej offentliggjort. BILAGA till Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ingående av Nagoya–Kuala Lumpur-tilläggsprotokollet om ansvarighet och gottgörelse till Cartagenaprotokollet om biosäkerhet Avtalstext NAGOYA–KUALA LUMPUR-TILLÄGGSPROTOKOLLET OM ANSVARIGHET OCH GOTTGÖRELSE Parterna i detta tilläggsprotokoll, som är parter i Cartagenaprotokollet om biosäkerhet till konventionen om biologisk mångfald, nedan kallat protokollet, som beaktar princip 13 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, som ånyo bekräftar den försiktighetsprincip som återfinns i princip 15 i Riodeklarationen om miljö och utveckling, som anser att det finns ett behov av att utfärda bestämmelser om lämpliga avhjälpande åtgärder vid konstaterad skada eller när sannolikheten för att en skada ska uppkomma är tillräckligt stor, i enlighet med protokollet, som erinrar om artikel 27 i protokollet, har kommit överens om följande. Artikel 1 Syfte Syftet med detta tilläggsprotokoll är att bidra till att den biologiska mångfalden bevaras och utnyttjas på ett hållbart sätt med beaktande även av riskerna för människors hälsa genom att fastställa internationella regler och förfaranden för ansvarighet och gottgörelse med avseende på levande modifierade organismer. Artikel 2 Terminologi 1. Den definition av termerna som används i artikel 2 i konventionen om biologisk mångfald, nedan kallad konventionen, och artikel 3 i protokollet ska även gälla i detta tilläggsprotokoll. 2. I detta tilläggsprotokoll avses dessutom med a) partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet: konferensen med parterna i konventionen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet, b) skada: en skadlig effekt på bevarandet och det hållbara nyttjandet av biologisk mångfald, med beaktande även av riskerna för människors hälsa, som i) är mätbar eller som på annat sätt kan konstateras utifrån, i förekommande fall, vetenskapligt fastställda principer som en behörig myndighet godtar och som tar hänsyn till annan variation orsakad av mänsklig påverkan och naturlig variation och ii) är väsentlig i enlighet med punkt 3 nedan, c) verksamhetsutövare: personer som har direkt eller indirekt kontroll över den levande modifierade organismen, vilket enligt inhemsk lagstiftning och om det är lämpligt bland annat kan innefatta tillståndsinnehavare, personer som har fört ut den levande modifierade organismen på marknaden, utvecklare, producenter, anmälare, exportörer, importörer, transportörer eller leverantörer, d) avhjälpande åtgärder: rimliga åtgärder för att i) på lämpligt sätt förebygga, minimera, kontrollera, begränsa eller på annat sätt undvika skada, ii) återställa den biologiska mångfalden genom följande åtgärder, i prioritetsordning: a. återställa den biologiska mångfalden till de förhållanden som rådde innan skadan uppkom eller till dess närmaste motsvarighet, och då behörig myndighet bedömer att detta inte är möjligt, b. återställa bland annat genom att ersätta förlusten av biologisk mångfald med andra delar av den biologiska mångfalden för samma eller för annan typ av nyttjande, på samma eller om det är lämpligt på en alternativ plats. 3. Vad som ska betraktas som en väsentlig skadlig effekt bedöms utifrån olika faktorer såsom a) långvarig eller permanent förändring, vilket ska tolkas som förändringar som inte kommer att återställas genom naturlig återhämtning inom rimlig tid, b) omfattningen av de kvalitativa eller kvantitativa förändringar som har skadlig effekt på delarna av den biologiska mångfalden, c) den minskade möjligheten för delar av den biologiska mångfalden att producera varor och tjänster, d) omfattningen av de skadliga effekterna på människors hälsa inom ramen för protokollet. Artikel 3 Tillämpningsområde 1. Detta tilläggsprotokoll är tillämpligt på skador som uppkommer till följd av gränsöverskridande förflyttningar av levande modifierade organismer. De levande modifierade organismer som avses är sådana som är a) avsedda att användas direkt som livsmedel eller foder eller för bearbetning, b) ämnade för innesluten användning, c) avsedda för avsiktlig utsättning i miljön. 2. När det gäller avsiktliga gränsöverskridande förflyttningar är detta tilläggsprotokoll tillämpligt på skador som uppkommer till följd av all behörig användning av de levande modifierade organismer som avses i punkt 1 ovan. 3. Detta tilläggsprotokoll är även tillämpligt på skador som uppkommer till följd av de oavsiktliga gränsöverskridande förflyttningar som avses i artikel 17 i protokollet samt skador som uppkommer till följd av de illegala gränsöverskridande förflyttningar som avses i artikel 25 i protokollet. 4. Detta tilläggsprotokoll är tillämpligt på skador som uppkommer till följd av en gränsöverskridande förflyttning av levande modifierade organismer som inleddes efter det att detta tilläggsprotokoll har trätt i kraft för den parts jurisdiktion till vilken den gränsöverskridande förflyttningen skedde. 5. Detta tilläggsprotokoll är tillämpligt på skador som uppkommer inom gränserna för parternas nationella jurisdiktion. 6. Parterna får använda de kriterier som fastställs i den inhemska lagstiftningen för att avhjälpa skador som uppkommer inom gränserna för den nationella jurisdiktionen. 7. Inhemsk lagstiftning som införlivar detta tilläggsprotokoll ska även tillämpas på skador som uppkommer till följd av gränsöverskridande förflyttningar av levande modifierade organismer från icke-parter. Artikel 4 Orsakssamband Det ska finnas ett orsakssamband mellan skadan och den levande modifierade organismen i fråga i enlighet med inhemsk lagstiftning. Artikel 5 Avhjälpande åtgärder 1. Parterna ska kräva att vederbörande verksamhetsutövare, i händelse av skada, och i enlighet med den behöriga myndighetens krav a) omedelbart informerar den behöriga myndigheten, b) bedömer skadan och c) vidtar lämpliga avhjälpande åtgärder. 2. Den behöriga myndigheten ska a) identifiera vilken verksamhetsutövare som har orsakat skadan, b) bedöma skadan och c) avgöra vilka avhjälpande åtgärder som verksamhetsutövaren ska vidta. 3. För det fall det finns relevant information, inbegripet tillgänglig vetenskaplig information eller information som finns tillgänglig i förmedlingscentrumet för biosäkerhet (Biosafety Clearing-House), som ger vid handen att en skada med tillräckligt stor sannolikhet kommer att inträffa om avhjälpande åtgärder inte skyndsamt vidtas ska verksamhetsutövaren vara skyldig att vidta lämpliga avhjälpande åtgärder så att skadan kan undvikas. 4. Den behöriga myndigheten får vidta lämpliga avhjälpande åtgärder, särskilt om verksamhetsutövaren har underlåtit att göra det. 5. Den behöriga myndigheten har rätt att begära ersättning från verksamhetsutövaren för de kostnader och utgifter som är förbundna med utvärderingen av skadan och genomförandet av de avhjälpande åtgärderna. Parterna får i sin inhemska lagstiftning föreskriva om andra situationer då verksamhetsutövaren inte är skyldig att bära kostnaderna och utgifterna. 6. Den behöriga myndighetens beslut om att verksamhetsutövaren är skyldig att vidta avhjälpande åtgärder ska motiveras. Verksamhetsutövaren ska underrättas om dessa beslut. Den inhemska lagstiftningen ska ge möjlighet till rättelse, inbegripet administrativ eller rättslig omprövning av dessa beslut. Den behöriga myndigheten ska i enlighet med inhemsk lagstiftning även informera verksamhetsutövaren om vilka möjligheter till rättelse som finns tillgängliga. Att sådan rättelse står till buds ska inte hindra den behöriga myndigheten från att under lämpliga förhållanden vidta avhjälpande åtgärder, om inte den inhemska lagstiftningen föreskriver annat. 7. Vid införlivandet av denna artikel och i syfte att bestämma vilka särskilda avhjälpande åtgärder som ska krävas eller vidtas av den behöriga myndigheten får parterna, på lämpligt sätt, avgöra om avhjälpande åtgärder redan omfattas av den inhemska lagstiftningen om skadeståndsansvar. 8. De avhjälpande åtgärderna ska genomföras i enlighet med inhemsk lagstiftning. Artikel 6 Undantag 1. Parterna får i sin inhemska lagstiftning föreskriva om följande undantag: a) Vid händelser utanför mänsklig kontroll eller force majeure. b) Vid krig eller inre oroligheter. 2. Parterna får i sin inhemska lagstiftning föreskriva om andra undantag och förmildrande omständigheter som de anser lämpliga. Artikel 7 Tidsfrister Parterna får i sin inhemska lagstiftning föreskriva om a) relativa och/eller absoluta tidsfrister bland annat för verksamhet som avser avhjälpande åtgärder och b) när tidsfristen ska börja gälla. Artikel 8 Ekonomiska begränsningar Parterna får i sin inhemska lagstiftning föreskriva om ekonomiska begränsningar för rätten till ersättning för kostnader och utgifter som avser avhjälpande åtgärder. Artikel 9 Regressrätt Detta tilläggsprotokoll ska inte begränsa eller inskränka den regressrätt eller rätt till ersättning som en verksamhetsutövare kan ha gentemot en annan person. Artikel 10 Ekonomisk säkerhet 1. Parterna har rätt att i sin inhemska lagstiftning föreskriva om ekonomisk säkerhet. 2. Parterna ska utöva den rätt som avses i punkt 1 i enlighet med rättigheterna och skyldigheterna i internationell rätt med beaktande av de tre sista styckena i protokollets ingress. 3. Det första mötet i partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet ska när tilläggsprotokollet har trätt i kraft begära att sekretariatet genomför en omfattande studie med bland annat följande innehåll: a) Formerna för de ekonomiska säkerhetsmekanismerna. b) En bedömning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala effekterna av dessa mekanismer, särskilt för utvecklingsländer. c) En identifiering av lämpliga aktörer som kan erbjuda ekonomisk säkerhet. Artikel 11 Staters ansvar för överträdelse av internationell rätt Detta tilläggsprotokoll ska inte påverka staters rättigheter och skyldigheter enligt reglerna i allmän internationell rätt om staters ansvar för överträdelser av internationell rätt. Artikel 12 Införlivande och förhållande till skadeståndsansvar 1. Parterna ska i sin inhemska lagstiftning föreskriva om regler och förfaranden för avhjälpande av skada. Parterna ska för att genomföra denna skyldighet föreskriva om avhjälpande åtgärder i enlighet med detta tilläggsprotokoll och får när det är lämpligt a) tillämpa befintlig inhemsk lagstiftning, inbegripet i förekommande fall, allmänna regler och förfaranden för skadeståndsansvar, b) tillämpa eller utveckla regler och förfaranden för skadeståndsansvar särskilt för detta ändamål eller c) tillämpa eller utveckla en kombination av båda. 2. Parterna ska, i syfte att föreskriva om adekvata regler och förfaranden i den inhemska lagstiftningen om skadeståndsansvar för sak- eller personskada som är förbunden med den skada som avses i artikel 2.2 b a) fortsätta att tillämpa den befintliga allmänna lagstiftningen om skadeståndsansvar, b) utveckla och tillämpa eller fortsätta att tillämpa lagstiftningen om skadeståndsansvar särskilt för det ändamålet eller c) utveckla och tillämpa eller fortsätta att tillämpa en kombination av båda. 3. Vid utvecklingen av den lagstiftning om skadeståndsansvar som avses i b eller c i punkterna 1 eller 2 ovan ska parterna på lämpligt sätt föreskriva bland annat om följande: a) Skada. b) Bestämmelser om skadeståndsansvar, inbegripet strikt ansvar eller ansvar på grund av oaktsamhet. c) Kanalisering av skadeståndsansvaret när det är lämpligt. d) Rätten att göra anspråk gällande. Artikel 13 Utvärdering och översyn Partskonferensen, i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet, ska utvärdera detta tilläggsprotokolls effektivitet fem år efter det att det trädde i kraft och vart femte år därefter, förutsatt att information som kräver en sådan utvärdering har gjorts tillgänglig av parterna. Utvärderingen ska genomföras i enlighet med artikel 35 om utvärdering och översyn i protokollet, om parterna i detta tilläggsprotokoll inte kommer överens om annat. Den första utvärderingen ska omfatta en utvärdering av hur effektiva artiklarna 10 och 12 är. Artikel 14 Partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet 1. I enlighet med artikel 32.2 i konventionen ska partskonferensen i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet fungera som möte mellan parterna i detta tilläggsprotokoll. 2. Partskonferensen, i dess egenskap av möte mellan parterna i protokollet, ska regelbundet utvärdera genomförandet av detta tilläggsprotokoll och ska, inom ramen för sitt uppdrag, fatta de beslut som krävs för ett effektivt genomförande av tilläggsprotokollet. Partskonferensen ska utföra de uppgifter som åligger den enligt detta tilläggsprotokoll och de uppgifter den tilldelas genom artikel 29.4 a och f i protokollet. Artikel 15 Sekretariat Det sekretariat som inrättas genom artikel 24 i konventionen ska fungera som sekretariat för detta tilläggsprotokoll. Artikel 16 Förhållande till konventionen och protokollet 1. Detta tilläggsprotokoll utgör ett komplement till protokollet och varken påverkar eller ändrar protokollet. 2. Detta tilläggsprotokoll ska inte inverka på de rättigheter och skyldigheter parterna i detta tilläggsprotokoll har enligt konventionen och protokollet. 3. Om inte annat följer av detta tilläggsprotokoll ska bestämmelserna i konventionen och protokollet, med vederbörliga ändringar, tillämpas på detta tilläggsprotokoll. 4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska detta tilläggsprotokoll inte inverka på parternas rättigheter och skyldigheter enligt internationell rätt. Artikel 17 Undertecknande Detta tilläggsprotokoll ska stå öppet för undertecknande av parterna i protokollet vid Förenta nationernas högkvarter i New York från och med den 7 mars 2011 till och med den 6 mars 2012. Artikel 18 Ikraftträdande 1. Detta tilläggsprotokoll träder i kraft på den nittionde dagen efter den dag då det fyrtionde ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumentet deponerades av stater eller organisationer för regional ekonomisk integration som är parter i protokollet. 2. Detta tilläggsprotokoll träder i kraft för en stat eller en organisation för regional ekonomisk integration som ratificerar, godtar eller godkänner det eller ansluter sig till det när det fyrtionde instrumentet har deponerats enligt punkt 1 ovan, antingen på den nittionde dagen efter den dag då denna stat eller organisation för regional ekonomisk integration deponerade sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument eller på den dag då protokollet träder i kraft för den staten eller den organisationen för regional ekonomisk integration, beroende på vilken som inträffar senast. 3. Med avseende på punkterna 1 och 2 får ett instrument som har deponerats av en organisation för regional ekonomisk integration inte räknas som ytterligare ett utöver dem som har deponerats av organisationens medlemsstater. Artikel 19 Reservationer Inga reservationer får göras mot detta tilläggsprotokoll. Artikel 20 Frånträde 1. En part kan när som helst efter två år från den dag då detta tilläggsprotokoll träder i kraft för parten frånträda protokollet genom skriftlig underrättelse till depositarien. 2. Frånträdet ska äga rum vid utgången av ett år från den dag då depositarien tog emot underrättelsen eller på sådan senare dag som kan anges i underrättelsen om frånträdet. 3. En part som frånträder protokollet i enlighet med artikel 39 i protokollet ska anses ha frånträtt även detta tilläggsprotokoll. Artikel 21 Autentiska texter Originalet till detta tilläggsprotokoll, vars arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter har lika giltighet, ska deponeras hos Förenta nationernas generalsekreterare. TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, undertecknat detta tilläggsprotokoll. UPPRÄTTAT i Nagoya den 15 oktober 2010.