SV    SV  
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 21.11.2011 
SEK(2011) 1375 slutlig 
  
ANPASSNING TILL DEN NYA LAGSTIFTNINGSRAMEN (Genomförande av 
varupaketet) 
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Följedokument till 
 
TIO FÖRSLAG OM ANPASSNING AV DIREKTIV OM 
PRODUKTHARMONISERING TILL BESLUT NR 768/2008/EG 
 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN 
{KOM(2011) 763 slutlig} 
{SEK(2011) 1376 slutlig}  
 
SV 1   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Generella problem med direkti ven om produktharmonisering … 
Under mer än 30 år har EU fastställt krav i sina direktiv om teknisk harmonisering 
för en rad olika produkter som maskiner, bilar, leksaker, elektriska produkter och 
hissar. Genom denna lagstiftning säkerställ er man att produkter i EU uppfyller högt 
ställda krav när det gäller allmänna  intressen som hälsa och säkerhet, 
konsumentskydd eller miljöskydd. Dessutom säke rställs fri rörlighet för produkter 
genom att nationella bestämmelser ersätts av en harmoniserad uppsättning villkor för 
saluföring av de berörda produkterna som är tillämplig i alla EU:s medlemsstater1.  
En bedömning av erfarenheterna av den befintliga lagstiftningen på det 
harmoniserade området, särskilt i sa mband med den nya metoden, påbörjades 2004. 
Den övergripande slutsatsen var att lagstiftn ingen har bidragit till en liberalisering av 
handeln med varor samtidigt som stränga kr av på produktsäkerhet införts genom den. 
Men bedömningen visade också på en de l brister, t.ex. att ett stort antal produkter 
som inte uppfyller kraven  fortfarande släpps ut på marknaden, att en del anmälda 
organ2 inte sköter sitt arbete och att den bristande konsekvensen  i lagstiftningen 
gör det onödigt svårt för tillverkare och m yndigheter att tillämpa bestämmelserna.  
… och generella lösningar 
För att komma till rätta med dessa brister antog man 2008 ”den nya 
lagstiftningsramen” som en del av varupake tet. Den består av två rättsakter som 
kompletterar varandra: 
• Förordning (EG) nr 765/2008 om ack reditering och marknadskontroll3.  
• Beslut nr 768/2008/EG om en geme nsam ram för saluföring av produkter4.  
Båda rättsakterna stärker och kompletterar de befintliga reglerna och förbättrar 
företagens och myndigheternas tilläm pning och efterlevnad av reglerna.  
Genom förordningen infördes regler för ackreditering, krav för organisation och 
utförande av marknadskontroll och kontro ll av produkter från tredjeländer. 
Förordningen blev tilläm plig den 1 januari 2010. 
Beslutet innehåller standardtexter avsedda att stärka olika bestämmelser som används 
i EU:s produktlagstiftning (t.ex. definitioner,  de ekonomiska aktöre rnas skyldigheter, 
                                                 
1 EU:s politik om teknisk harmonisering beskrivs ingående i den konsekvensanalys som åtföljde den nya 
lagstiftningsramen. SEK(2007) 173, http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/docs/ia_2007/sec_2007_0173_en.pdf
.  
2 Laboratorier och certifierings- och kontrollorgan som utfärdar intyg och som medlemsstaterna anmält 
till kommissionen. 
3 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för 
ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, EUT L 218, 13.8.2008. 
4 Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för 
saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG, EUT L 218, 13.8.2008. 
 
SV 2   SV anmälda organ och skyddsmekanismer) så att lagstiftningen fungerar mer effektivt i 
praktiken. Det innehåller också nya aspekter  som är viktiga för att öka säkerheten 
hos produkter på marknaden, t.ex. vilk a skyldigheter importörerna har.  
Men till skillnad från förordningen har beslutet ingen omedel bar rättsverkan för 
ekonomiska aktörer, enskilda eller medlem sstaterna. Det är avsett att vara en 
uppsättning verktyg för  framtida lagstiftning . I och med att parlamentet, rådet och 
kommissionen antog beslutet åtog de sig att i möjligaste mån använda beslutets 
bestämmelser i framtida produktlagstiftning, fö r att regelverket sk a bli så enhetligt 
som möjligt5. För att bestämmelserna i beslutet  ska kunna omsättas i praktiken måste 
de integreras i den befintliga och framtida produktlagstiftningen.  
En uppsättning direktiv om harmonisering 
Mot denna bakgrund har kommissionen iden tifierat en uppsättn ing direktiv om 
produktharmonisering som kan anpassas till beslut nr 768/2008/EG i form av ett 
paket (till skillnad från enskilda a npassningar som görs tillsammans med mer 
omfattande revideringar6). Det rör sig om följande tio direktiv:  
– Direktivet om explosiva varor för civilt bruk: direktiv 93/15/EEG om 
harmonisering av bestämmelserna om ut släppande på marknaden och övervakning 
av explosiva varor för civilt bruk.  
– ATEX-direktivet: direktiv 94/9/EG om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagstiftning om utrustning och säkerhet ssystem som är avsedda för användning i 
explosionsfarliga omgivningar. 
– Hissdirektivet : direktiv 95/16/EG av den 29 juni 1995 om tillnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om hissar. 
– Direktivet om tryckbärande anordningar (PED): direktiv 97/23/EG om 
tillnärmning av medlemsstaternas lags tiftning om tryckbärande anordningar.  
– Direktivet om mätinstrument (MID): direktiv 2004/22/EG om mätinstrument.  
– EMC-direktivet: direktiv 2004/108/EG om tillnärmning av medlemsstaternas 
lagstiftning om elektromagnetisk kompatib ilitet och om upphävande av direktiv 
89/336/EEG. 
                                                 
5 Artikel 2 (Syfte och tillämpningsområde) i beslut nr 768/2008/EG har följande lydelse: ”I detta beslut 
fastställs en gemensam ram med allmänna principer och referensbestämmelser för utarbetandet av 
gemenskapslagstiftningen om harmonisering av villkoren för saluföring av produkter (”harmoniserad gemenskapslagstiftning”). Harmoniserad gemenskapsla gstiftning ska följa de allmänna principer som 
anges i detta beslut och de relevanta refere nsbestämmelserna i bilagorna I, II och III. 
Gemenskapslagstiftningen får dock avvika från dessa allmänna principer och referensbestämmelser i de 
fall detta är lämpligt beroende på särdragen i den berörda sektorn, särskilt om det redan finns 
omfattande rättsregler.” 
6 Som exempel på enskilda anpassningar som görs tillsammans med en revidering av sektorspecifika 
delar (t.ex. produktkrav och provningsmetoder) kan nä mnas direktivet om fritidsbåtar, direktivet om 
personlig skyddsutrustning och direktivet om radio- och teleterminalutrustning. 
 
SV 3   SV – Lågspänningsdirektivet (LVD): direktiv 2006/95/EG om harmonisering av 
medlemsstaternas lagstiftning om elek trisk utrustning avsedd för användning 
inom vissa spänningsgränser.  
– Direktivet om pyrotekniska artiklar: direktiv 2007/23/EG om  utsläppande på 
marknaden av pyrotekniska artiklar.  
– Direktivet om icke-autom atiska vågar (NAWI): direktiv 2009/23/EG om icke-
automatiska vågar. 
– Direktivet om enkla tryckkärl (SPVD) : direktiv 2009/105/EG om enkla 
tryckkärl. 
De direktiv som berörs av föreliggande initiativ  innehåller krav som säkerställer att 
produkter konstrueras och tillverkas på ett såda nt sätt att de inte utgör någon risk för 
konsumenters och andra användares hälsa och säkerhet, att de ger korrekta mätresultat (mätinstrument) och att de in te orsakar elektromagnetiska störningar 
(EMC-direktivet).  
Direktiven är tillämpliga på följande  ekonomiska sektorer : elektriska och 
elektroniska varor (LVD och/eller EMC), utrustning för användning i 
explosionsfarliga omgivningar (ATEX), tryckbärande anordningar (SPVD eller 
PED), mätinstrument (MID eller NAWI), e xplosiva varor för civilt bruk, hissar och 
pyrotekniska artiklar. 
Generella problem påverkar också de specifika direktiven  
I denna konsekvensanalys undersöks i vilken  utsträckning de generella problem som 
konstaterats i lagstiftn ingen om produktharmonisering oc kså berör de tio direktiven 
och om de berörda sektorerna skulle gynnas av att direktiven a npassades till den nya 
ram som fastställs i be slut nr 768/2008/EG.  
Alla berörda sektorer verkar ha  problem med att kraven  i direktiven inte uppfylls , 
även om vissa sektorer och produktkategorie r drabbas värre än andra. Sammantaget 
anser 92 % av de ekonomiska aktörer som deltog i det offentliga samrådet att deras bransch har problem med bristande efterlevnad.  
Produkter som inte uppfyller kraven kan skada användarna, även om riskerna är olika 
stora beroende på vad det är för produkt. Bristfälliga elektroniska produkter som omfattas av LVD-direktivet kan ge elchoc ker eller brännskador. Elektrisk utrustning 
som inte uppfyller de väsentliga kraven i EMC-direktivet kan orsaka elektromagnetiska störningar som kan påverka andra apparater så at t de inte fungerar 
korrekt (TV-apparater och radio- och telenä t) och fungerar kanske  inte heller själv 
som avsett. Om tryckbärande anordningar för industribruk expl oderar, t.ex. en 
tryckkokare eller ett reakto rkärl i en kemisk anläggni ng, leder det sannolikt till 
allvarliga personskador och kan orsaka  betydande skador på den omgivande 
infrastrukturen. Mätinstrument som inte uppf yller kraven kan ge fel mätresultat, 
vilket i sin tur kan innebära ekonom iskt avbräck för slutanvändarna. 
Den bristande överensstämmelsen försämra r också konkurrenskraften för de företag 
som följer bestämmelserna. Ekonomiska aktö rer som inte uppfyller kraven kan få 
stora kostnadsfördelar, t.ex. genom att undvika dyra förfarande n för bedömning av 
 
SV 4   SV överensstämmelse, i förhållande ti ll de företag so m följer reglerna7. I sektorer med 
hård konkurrens av importerade lågprisvaror  har EU-företagen en nackdel. Av de 
ekonomiska aktörer som deltog i det offentliga samrådet uppgav 87 % att de har drabbats av illojal konkurrens  till följd av detta.  
En av de främsta orsakerna till att före tag inte följer bestämmelserna är att 
marknadskontrollen i EU är bristfällig. Denna uppfattning är allmänt utbredd bland 
de berörda parterna. Ett problem för m yndigheterna är att de produkter som inte 
uppfyller kraven och de aktörer som tillhanda hållit dem inte alltid går att spåra, 
särskilt inte när produkterna har sitt ursprung i tredjeländer.  
En annan anledning är att de befintliga skyldigheterna i produktdirektiven främst 
gäller tillverkarna, samtidigt som importö rer och distributörer inte utför de 
erforderliga kontrollerna för att se till att de varo r de tillhandahåller är säkra. De vet 
att tillverkarna är skyldiga at t se till att produkterna uppfylle r kraven och bryr sig inte 
om att kontrollera att de verkligen har gjort det. För att komma till rätta med 
problemet har medlemsstaterna infört skyl digheter för importörer och distributörer i 
sin nationella lagstiftning, men eftersom be stämmelserna varierar från land till land 
behandlas produkter som inte uppfyller krav en på olika sätt i de olika länderna. 
Åtta av de tio berörda direktiven innehåller  krav på att produkterna ska certifieras av 
anmälda organ
8 innan de får släppas ut på marknaden9. De anmälda organen är 
alltså viktiga för att produkter på markna den ska vara säkra och uppfylla kraven. Det 
har dock varit problem med kvaliteten på det arbete  som vissa organ utför. Denna 
uppfattning delas av 68 % av  de anmälda organen, 84 % av de ekonomiska aktörer 
som anlitar anmälda organ och 53 % av de myndigheter som deltog i det offentliga samrådet. 
En orsak är att vissa anmälda organ inte har den kompetens som krävs för att göra 
bedömningar av överensstämmelse. En annan orsak är att vissa organ inte lägger ner 
tillräckligt mycket arbete på sina  bedömningar eller på tillämpningen av 
förfarandena, för att i ställe t kunna utfärda intyg till betydligt lägre priser. Man kan 
få ned kostnaderna för bedömningarna avse värt genom att avstå från eller minska 
kontrollerna på plats och genom att se me llan fingrarna beträffande kraven på hur 
ofta det ska göras revisi oner eller inspektioner. 
Det tredje problem som måste lösas är den bristande konsekvens som successivt 
uppstått i produktlagstiftningen på grund av att direktiven har ändrats genom åren. 
Exempelvis används olika termer för begrepp som är gemensamma i samtliga direktiv (t.ex. förfaranden för bedömning av överensstämmelse, definitioner och skyddsklausuler). I några fall lämnar defi nitioner eller lagbestäm melser utrymme för 
                                                
 
7 I ett av svaren på frågeformulären angavs det att kostnaderna för att följa de erforderliga 
bestämmelserna om säkerhet och administrativa rutiner enligt expertberäkningar kan uppgå till en 
femtedel av de totala tillverkningskostnaderna. Den svarande ansåg att när det saknas effektiva metoder 
för att kontrollera efterlevnaden kan några tillverkare bli frestade att göra det lätt för sig och saluföra 
produkter som inte uppfyller kraven. 
8 Det rör sig om organ för bedömning av överensstämmelse som testar, kontrollerar och certifierar 
produkter. De kallas anmälda organ eftersom medlemsstaterna anmäler dem till kommissionen. 
9 I den elektrotekniska sektorn har de anmälda organen en annan roll. I enlighet med EMC-direktivet är 
det frivilligt att anlita anmälda organ vid bedömning av överensstämmelse.  
 
SV 5   SV olika tolkningar, vilket leder till oklarhet om rättsläget och förvirring, särskilt när två 
eller flera direktiv ska tillämpas samtid igt. Som exempel kan nämnas att många 
mätinstrument också måste uppfylla krav en i EMC-direktivet. Och att vissa 
pyrotekniska artiklar också måste uppfylla  kraven i LVD- eller EMC-direktivet. 
2. SUBSIDIARITETSANALYS  
Initiativet syftar till att uppnå en väl fungerande inre marknad för varor. EU-åtgärder 
på detta område grundar sig på artike l 114 i fördraget om Europeiska unionens 
funktionssätt. De aspekter som behandlas re gleras redan av de tio direktiven, även 
om dessa inte är särskilt effektiva för att åtgärda bristerna eller till och med kan skapa problem på grund av bristande konse kvens. De nationella åtgärderna för att 
lösa problemen har lett till att medlem sstaterna behandlar ekonomiska aktörer på 
olika sätt, och riskerar att lägga hinder i vägen för den fria rörligheten för varor. 
Därför bör det vidtas åtgärder på EU-nivå. 
3. M
ÅL 
Initiativet har tre viktiga mål. Först och främst att se till att produkter på EU-
marknaden är säkra och uppfyller alla krav som tillgodoser en hög skyddsnivå för allmänna intressen (hälsa och säkerhet, el ektromagnetisk kompatibilitet och korrekta 
mätningar). Det viktigaste specifika må let är att minska antalet produkter på 
marknaden som inte uppfyller kraven ge nom att ge myndigheterna effektivare 
verktyg för att utföra marknadskontroll er och övervaka de anmälda organens 
verksamhet. 
Det andra målet är att få den inre marknaden att fungera bättre genom att se till att 
produkter som inte uppfyller kraven och e konomiska aktörer behandlas på samma 
sätt och att anmälda organ bedöms på samma sätt i hela EU. 
Det tredje målet är att före nkla regelverket för produkter. 
4. A
LTERNATIV  
Med anledning av bakgrunden ti ll detta initiativ, som förkla ras i avsnitt 1, behandlas 
ett begränsat antal alternativ i denna konsekvensanalys. Avsikten är att ta reda på om 
man i de berörda direktiven bör använda bestämmelserna i beslut nr 768/2008/EG och, i så fall, att avgöra om en anpassning till beslutet bör sk e genom lagstiftning 
eller på frivillig väg. Alternativen är de följande: 
– Alternativ 1: Inga förändringar av den nuvarande situationen . Detta alternativ 
innebär att inga ändringar av den nuvarande s ituationen görs. 
– Alternativ 2: Anpassning till beslut nr 768/ 2008/EG genom andra åtgärder än 
lagstiftning.  Alternativ 2 innehåller  en rad andra instrume nt än lagstiftning som 
ska få parterna att frivilligt tillämpa a lla eller delar av lösningarna i beslut 
nr 768/2008/EG. Dessa skulle också kunna  presenteras som bästa praxis i 
vägledningsdokument, vilket  skulle uppmuntra parterna  att tillämpa dem. I 
praktiken innebär detta a lternativ en frivillig anpassning till beslutet. 
 
SV 6   SV – Alternativ 3: Anpassning till beslut nr 768/2008/EG genom 
lagstiftningsåtgärder . Alternativ 3 innebär en ändri ng av de berörda direktiven så 
att bestämmelserna i beslutet tillämpas. 
I alternativ 2 och 3 kan bestämmelserna i beslutet sammanfattas på följande sätt:  
1. Åtgärder för att lösa probleme n med bristande överensstämmelse: 
• Skyldighet för importöre rna och distributörerna  att kontrollera att produkter 
har CE-märkning, åtföljs av erforderlig a dokument och innehåller information 
om spårbarhet. Importörerna ålä ggs ytterligare skyldigheter. 
• Skyldighet för tillverkarna att tillhandahålla bruksanvisningar och 
säkerhetsföreskrifter på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och 
andra slutanvändare och att utföra  slumpvis provning och produktkontroll. 
• Krav på spårbarhet  i hela distributionskedjan: tillverkare och importörer ska 
ange namn och adress på produkterna, och alla ekonomiska aktörer måste 
kunna informera myndigheterna om vem de  har köpt en produkt av och vem de 
har levererat den till.  
• Omformulering av skyddsklausulförfarandet (marknadskontroll)  för att det 
klart ska framgå hur de berörda ti llsynsmyndigheterna ska informeras om 
farliga produkter och för att se till att likvärdiga åtgärd er vidtas mot den 
berörda produkten i alla medlemsstater. 
2. Åtgärder för att säkerställa kvalitete n på de anmälda organens arbete:  
• Skärpning av kraven för anmälan  när det gäller de anmälda organen (även 
underentreprenörer och dotterbolag), t.e x. kraven på opartiskhet, kompetens för 
den verksamhet som bedrivs och tillämpni ng av riktlinjer som utarbetats av 
samordningsgrupper.  
• Ändrat anmälningsförfarande : medlemsstater som anmäler ett organ måste 
lämna information om utvärderingen av organets kompetens. Andra 
medlemsstater kan resa invändningar mot anmälan inom en viss period.  
• Krav på de anmälande myndigheterna  (dvs. de nationella myndigheter som 
ansvarar för bedömning, anmälan och kontroll  av anmälda organ), t.ex. krav på 
objektivitet och opartiskhet vi d utövandet av verksamheten. 
• Informationsskyldigheter : de anmälda organen måste underrätta de anmälande 
myndigheterna om de intyg som de har vägr at utfärda, belagt med restriktioner, 
tillfälligt återkallat och dragit tillbaka.  
3. Åtgärder för att säkerställa st örre konsekvens mellan direktiven: 
• Anpassning av allmänt använda definitioner och termer. 
• Anpassning av texterna om förfarande n för bedömning av överensstämmelse.  
 
SV 7   SV 5. KONSEKVENSANALYS  
I konsekvensanalysen går man igenom alternativens ekonomiska konsekvenser för 
den inre marknaden, konkurrenskraften och de ekonomiska operatörernas eller de 
anmälda organens administrativa börda sa mt konsekvenserna för myndigheterna och 
konsumenterna/användarna. Man behandlar också de sociala konsekvenserna för människors hälsa och säkerhet och för förenklingen av regelverket.  
Trots att alternativ 1 inte innebär någon ändring av politiken väntas det få en del 
positiva konsekvenser i de sektorer som för närvarande berörs, till följd av den gradvisa tillämpningen av föro rdning (EG) nr 765/2008 som ökar 
marknadskontrollmyndigheternas befogenheter.  Detta är viktigt när det gäller målet 
att minska den bristande överensstämmelsen och innebär fördelar både för de företag 
som följer reglerna (ökad konkurrenskraft) och för användarna (ekonomiska fördelar 
och ökad säkerhet). Förordningen underlä ttar också myndigheternas verksamhet när 
det gäller anmälan och kontroll av vissa organ för bedömning av överensstämmelse, 
t.ex. de organ som använder sig av ackredit ering. Alternativet få r dock inga egentliga 
konsekvenser för den inre marknaden eller för förenklingen av regelverket.  
Alternativet med anpassning till beslut nr 768/2008/EG på frivillig väg kan få 
positiva konsekvenser för alla berörda part er. Om man t.ex. klargör importörernas 
och distributörernas ansvar och inför särskilda krav på spårbarhet skulle det bidra till 
att de berörda parterna behandlas lika (positiva konsekvenser för den inre marknaden). Det skulle också ge myndighete rna effektivare verktyg för att åtgärda 
den bristande överensstämmelsen och dä rigenom minska utrymmet för illojal 
konkurrens (ökad konkurrenskraft) och ri skerna för användarna (ekonomiska 
fördelar och ökad säkerhet). Men i altern ativ 2 skulle bestämmelserna i beslut 
nr 768/2008/EG endast vara icke bindande bä sta praxis, så att de t helt och hållet 
beror på de olika berörda parterna om de tillämpas eller ej. Detta föranleder allvarliga 
tvivel på om det verkligen får några posit iva konsekvenser och om alternativet ger 
något mervärde i förhållande till alternativ 1
10. 
I alternativet med anpassning till beslut nr 768/2008/EG genom la gstiftningsåtgärder 
skulle beslutet bli en del av den til lämpliga sektorslags tiftningen. Beslutets 
bestämmelser skulle bli bi ndande skyldigheter vars ef terlevnad kontrolleras av 
kommissionen och de nationella myndigheterna. Det skulle ge bättre garantier för att 
anpassningen verkligen får positiva konsekvenser.  
Denna analys av de positiva konsekvenserna får brett stöd av de berörda parterna. 
Som exempel kan nämnas att 73–76 % av de ekonomiska aktörer och små och mellanstora företag som deltog i det offentlig a samrådet anser att ett klargörande av 
deras skyldigheter och förfarandena fö r marknadskontroll kommer att öka EU-
företagens konkurrenskraft. De flesta berörda parter
11 anser också att detta alternativ 
bidrar till att skydda männ iskors hälsa och säkerhet. 
                                                 
10 Observera att redan vägledningen i den s.k. Blue Guide  (Guide  to the implementation of directives 
based on the New Approach and the Global Approach , Europeiska kommissionen, september 1999) 
nämner de ekonomiska aktörernas ansvar, som sedan klargörs i beslut nr 768/2008/EG. Men eftersom Blue Guide  inte är bindande räcker den inte till för att lösa de konstaterade problemen. 
11 58–78 % av de ekonomiska aktörer, 72–78 % av de anmälda organ, 58–62 % av de myndigheter och 
72–79 % av de användare som deltog i samrådet (sektorn för mätinstrument undantagen). 
 
SV 8   SV En anpassning genom lagstiftningsåtgärder förväntas inte leda till några större 
kostnader för företag och anmälda organ. De  flesta av de ekonomiska aktörernas 
skyldigheter kompletterar befi ntliga skyldigheter eller kodi fierar sådant som enligt 
andemeningen i den gällande lagstiftningen är normal praxis för ansvarskännande 
företag/företag som uppfyller kraven. Dessuto m är kraven för anmälda organ helt i 
linje med de standarder som innehåller be nchmarks för bedömningar av organen för 
bedömning av överensstämmelse12. Rent allmänt kan kostnaderna öka något när det 
gäller importörernas och distributörernas skyl digheter och kraven på spårbarhet. Av 
de ekonomiska aktörer och små och mellanstora företag som deltog i det offentliga samrådet tror 55 % respektive 30–33 % att dessa skyldigheter kom mer att leda till 
måttliga kostnadsökningar, medan 12 % respektive 27 % tror att kostnaderna inte kommer att öka eller öka enda st obetydligt. Eftersom de produkter som berörs är av 
så varierande slag är det omöjligt att göra kvantitativa uppskattningar.  
När konsekvensanalysen var slutförd fanns det inget som tydde på att det valda 
alternativet skulle blir oproportionerligt betungande för små och medelstora företag. 
Myndigheterna kommer att få vissa genomföra ndekostnader, särskilt när det gäller 
kravet på förnyad anmälan av organe n för bedömning av överensstämmelse i 
enlighet med beslut nr 768/2008/EG. Varj e enskild behörig myndighet kommer dock 
bara att behöva handlägga ytterst få nya anmälningar (med undantag för de myndigheter som hanterar vågar, efte rsom det endast görs i två länder). 
Kommissionen kommer att införa en särski ld övergångsbestämmelse för att medge 
tid för förnyade anmälningar före di rektivens generella tillämpningsdatum. 
6. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Alternativ 1 är bara delvis effektivt för att nå de eftersträvade målen. Dessutom 
överensstämmer det inte med det politis ka åtagande som ligger bakom beslut 
nr 768/2008/EG. 
Alternativet med anpassning på frivillig vä g kan vara effektivare än alternativ 1, 
eftersom det täcker alla mål utom förenkl ing. Men eftersom man inte kan se till att 
anpassningen verkligen görs finns det i nga garantier för a tt det får positiva 
konsekvenser. Det är det minst ändamålsenliga alternativet, dels därför att det inte 
garanterar några större fördel ar jämfört med alternativ 1, dels därför att det skulle 
leda till något ökade kostnader för de ekonomiska aktörer och anmälda organ som 
frivilligt åtar sig att följa bästa praxis.  
Alternativet med anpassning genom lagstiftningsåtgärder täcker alla mål och är 
effektivare än alternativ 1 och 2. Detta alternativ kommer a tt leda till måttliga 
kostnadsökningar som mer än väl kompenseras av de positiva konsekvenserna. 
                                                 
12 De är 1) EN 45011:1998 Certifieringsorgan – Allmänna krav vid certifiering av produkter, 2) EN 
ISO/IEC 17020:2004 Allmänna krav på verksamhet hos olika typer av organisationer som utför 
kontroll, 3) ISO/IEC 17021:2006 Bedömning av överensstämmelse – Krav på organ som reviderar och certifierar ledningssystem, 4) ISO/IEC 17024:2003 Bedömning av överensstämmelse – Allmänna krav 
på organ som certifierar personer, och 5) EN ISO/IEC 17025:2005 Allmänna kompetenskrav för 
provnings- och kalibreringslaboratorier. 
 
SV 9   SV Alternativet anses därmed vara kostnadseffektivt. Dessutom är det helt i linje med 
det politiska åtagande som ligger ti ll grund för beslut nr 768/2008/EG. 
Alternativ 3 är det bästa alternativet  med tanke på dess ändamålsenlighet, 
kostnadseffektivitet och konsekvens. 
Tabell 1: Jämförelse  av alternativen  
 Ändamålsenlighet  Kostnadseffektivitet  Konsekvens  
Alternativ 1: 
Inga ändringar  Neutral  
[Det bidrar i viss mån till 
målet att minska antalet 
bristfälliga produkter och 
utrymmet för illojal konkurrens. 
Det bidrar till målet att öka 
de anmälda organens tillförlitlighet, men bara om 
de är ackrediterade. 
 
Det bidrar inte till målen om 
likabehandling av de 
ekonomiska operatörerna 
och om konsekvens i 
lagstiftningen/förenkling av 
regelverket för produkter.]  Neutral   
[Det krävs inga ytterligare 
resurser men målen uppnås 
bara delvis.]  Neutral  
[Inte förenligt med andra 
instrument i den nya 
lagstiftningsramen eller med 
det politiska åtagande som ligger till grund för beslut 
nr 768/2008/EG.]
 
Alternativ 2: Frivilliga 
åtgärder
 Låg 
Ger ingen märkbar 
förbättring jämfört med alternativ 1 eftersom man 
inte kan se till att det 
efterlevs. Det kommer att öka klyftan mellan å ena 
sidan ansvarskännande 
ekonomiska aktörer och anmälda organ och å andra 
sidan skrupelfria sådana. Det 
innebär ingen förenkling.
 Låg 
Mindre kostnadseffektivt än 
alternativ 1, samma verkan till högre kostnad för 
ansvarskännande aktörer.
 Neutral  
[Inte förenligt med andra 
instrument i den nya lagstiftningsramen eller med 
det politiska åtagande som 
ligger till grund för beslut nr 768/2008/EG.]
 
Alternativ 3: 
Anpassning  Hög 
Bidrar till alla mål.  Bättre än 
alternativen 1 och 2 för att minska antalet bristfälliga 
produkter och utrymmet för 
illojal konkurrens.  Uppnår 
målet i fråga om förenkling.  
 Hög 
Stora fördelar för alla 
berörda parter till liten eller måttlig merkostnad.
 Förenligt 
med andra instrument i den 
nya lagstiftningsramen och med det politiska åtagande 
som ligger till grund för 
beslut nr 768/2008/EG.  
 
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Utvärderingen av om lagstiftningen fyller si tt syfte kommer att ba seras på feedback 
via de olika samarbetsmekanismer som inrättats genom de olika direktiven för att 
 
SV 10   SV underlätta genomförandet (e xpertgrupper, administra tiva samarbetsgrupper och 
grupper bestående av anmälda organ).  
Kommissionen kommer 2018 att lägga fram  en övergripande rapport om hur 
marknadskontrollen fungerar13, som också kan bidra till utvärderingen av 
föreliggande initiativ.  
Indikatorer för att kontrollera att antalet bristfälliga pr odukter på marknaden minskar 
och att kvaliteten på de anmälda orga nens bedömningar av överensstämmelse 
förbättras kommer att baseras på inform ation som fås genom Rapex-systemet, den 
databas om marknadskontroll som inrättats i enlighet med artikel 23 i förordning 
(EG) nr 765/2008/EG, uppgifter från de myndigheter som ansvarar för kontrollerna 
vid de yttre gränserna, de nationella pr ogram för marknadskontroll som inrättats i 
enlighet med artikel 18 i förordninge n, de förfaranden för anmälan enligt 
skyddsklausulen och för marknadskontroll som fastställs i varje direktiv samt databasen Nando
14. 
 
                                                 
13 Se artikel 40 i förordning (EG) nr 765/2008. 
14 http://ec.europa.eu/enterprise/newapproach/nando/ .