C 376/1

KOMMISSIONENS MEDDELANDE

Vägledning om åtgärder som ska vidtas av EU:s medlemsstater vid tvivel om huruvida timmer från Cites-listade arter som importeras till EU har producerats lagenligt

(2018/C 376/01)

ÅTGÄRDER SOM SKA VIDTAS AV EU:S MEDLEMSSTATER VID TVIVEL OM HURUVIDA TIMMER FRÅN CITES-LISTADE ARTER SOM IMPORTERAS TILL EU HAR PRODUCERATS LAGENLIGT

Syftet med detta tillkännagivande är att ge en vägledning till behöriga myndigheter i medlemsstaterna i samband med genomförandet av EU:s förordningar om handel med vilda djur och växter (1), i situationer där transport av timmerprodukter från arter som förtecknas i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) importeras till EU med ett exporttillstånd som utfärdats av myndigheterna i ett exportland, men där det råder tvivel om att trä har avverkats i enlighet med den tillämplig lagstiftning i avverkningslandet.

1. Bakgrundsinformation

Enligt EU:s förordningar om handel med vilda djur får en medlemsstats förvaltningsmyndighet för Cites utfärda ett Cites-importtillstånd endast om exportlandet utfärdat ett exporttillstånd i enlighet med Cites-konventionen (2). Detta förutsätter bland annat att exportlandet har försäkrat sig om att exemplaret inte förvärvats i strid med exportlandets lagar till skydd för växt- och djurliv (3).

Enligt artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006, ändrad genom kommissionens förordning (EU) 2015/870 (4) ska exporttillstånd och återexportintyg utfärdade av tredjeländer godtas endast om den behöriga myndigheten i det berörda tredjelandet tillhandahåller, när den anmodas att göra detta, tillfredsställande uppgifter som visar att exemplaren har förvärvats i enlighet med lagstiftningen om skyddet av den berörda arten.

Artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006 gäller för samtliga exemplar för vilka exporttillstånd behöver utfärdas enligt förordning (EG) nr 338/97, men det är särskilt relevant för träslag. Aktuella exempel har visat att EU:s medlemsstater ställs inför situationer där de måste behandla ansökningar om importtillstånd för Cites-listat timmer, för vilket det föreligger allvarliga tvivel om huruvida det producerats lagenligt. Transporterna åtföljs av ett giltigt exporttillstånd utfärdat av exportlandet, som i princip bör garantera att exportlandet har kontrollerat timrets lagliga ursprung. Information från olika källor kan dock kasta tvivel över dess lagliga ursprung och om huruvida exportlandet kontrollerat ordentligt att exemplaren inte har förvärvats i strid med lagstiftningen om skydd av vilda djur och växter.

I en sådan situation är det viktigt att EU:s medlemsstater är samstämmiga i sin hantering och utövar en likvärdig grad av kontroll av produkternas lagliga ursprung, vilket i slutändan skulle kunna få dem att vägra importtillstånd. Samstämmighet i EU:s medlemsstater bör säkerställas med hjälp av den nuvarande vägledningen om tolkningen av artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006. Medlemsstaterna uppmanas att beakta de aspekter som anges nedan från fall till fall och på ett sätt som är proportionerligt till situationen.

2. Dokumentets status

Denna vägledning har utarbetats av kommissionens personal och ett utkast har godkänts av kommittén för handel med vilda djur och växter, inrättad enligt artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 338/97, och därmed av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

Vägledningen syftar till att hjälpa nationella myndigheter vid tillämpningen av förordning (EG) nr 338/97. Dokumentet är inte rättsligt bindande. Dess enda syfte är att ge information om vissa aspekter av förordning (EG) nr 865/2006 och om åtgärder som anses vara bästa praxis. Det ska inte ersätta, lägga till i eller ändra bestämmelserna i tillämplig unionslagstiftning som avses i avsnitt 1 i detta dokument, som är den rättsliga grund som ska tillämpas. Dokumentet bör inte heller betraktas separat. Det ska användas i kombination med lagstiftning och inte som en fristående referens. Endast Europeiska unionens domstol har behörighet att tolka unionsrätten med avgörande verkan.

Dokumentet kommer att offentliggöras elektroniskt av kommissionen och får offentliggöras av medlemsstaterna. Det kommer att ses över av kommittén för handel med vilda djur och växter under 2021.

3. Tolkning av artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006

Akter i unionslagstiftningen måste tolkas i enlighet med deras syfte. I artikel 1 i förordning (EG) nr 338/97 fastställs att förordningens syfte är att skydda arter av vilda djur och växter och säkerställa deras bevarande genom kontroll av handeln med dem. Förordningens bestämmelser måste således tolkas i överensstämmelse med detta syfte.

Dessutom föreskriver artikel 191.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) att unionens miljöpolitik ska bygga på försiktighetsprincipen. Detta innebär att om en åtgärd eller strategi riskerar att resultera i allvarlig eller oåterkallelig skada för befolkningen eller miljön, så ska inte brist på fullständig vetenskaplig säkerhet användas som ett skäl till att skjuta upp kostnadseffektiva åtgärder för att förhindra sådana skador. Principen syftar till att säkerställa en högre nivå av miljöskydd genom förebyggande beslutsfattande när det föreligger sådana risker.

Enligt Europeiska unionens domstols fasta rättspraxis bör försiktighetsprincipen tillämpas bland annat vid tolkningen och tillämpningen av unionens miljölagstiftning, och därmed också vid tolkningen och tillämpningen av förordning (EG) nr 338/97. EU-medlemsstaterna bör tillämpa försiktighetsprincipen när de utövar sin bestämmanderätt enligt förordning (EG) nr 338/97.

Enligt artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006 ska medlemsstaternas Cites-myndigheter besluta, efter att ha tagit emot en ansökan om import för Cites-arter, om det är nödvändigt att samråda med exportlandet. Artikel 7.6 kräver inte att de systematiskt samråder med exportlandet. Det rekommenderas att medlemsstaterna tillämpar en riskbaserad metod för att avgöra huruvida de bör samråda med landet i varje givet fall.

a) Vilka aspekter bör EU:s medlemsstater överväga för att avgöra om de måste samråda med exportlandet?

Medlemsstaterna uppmanas att beakta följande:

— Finns det information om exportlandet i samband med genomförandet av Cites-konventionen som tyder på att det kanske inte genomför tillräckliga kontroller för att garantera transportens laglighet (till exempel om landet omfattas av särskilda rekommendationer eller åtgärder för efterlevnad från Cites ständiga kommitté, eller om ytterligare kontroll skulle krävas i ett liknande fall enligt EU:s timmerförordning (5), i linje med vägledningen (6))?

— Finns det information från tillförlitliga källor som tyder på att timmertransporten inte kommer från lagliga källor?

— Finns det något som tyder på att företag i distributionskedjan kan ha varit inblandade i verksamhet med koppling till olaglig avverkning?

— Hur komplex är distributionskedjan? Hur svårt är det att spåra källan till timret?

— Finns det en stor risk för korruption i landet?

Om den information som samlats in med hjälp av ovanstående frågor ger upphov till allvarliga tvivel om huruvida transporten strider mot lagstiftningen om skydd av arter i exportlandet så uppmanas medlemsstaten att kontakta förvaltningsmyndigheten för Cites i exportlandet (samt landets vetenskapliga Cites-myndighet och dess myndighet(er) för Flegtlicensiering (7) och Flegts eller skogsstyrelsens kontaktpunkter). Om betydande förseningar skulle uppstå så måste den tilltänkta importören informeras om sådana samråd (8).

b) Vilka uppgifter ska begäras från exportlandet?

Medlemsstaterna bör följa nedanstående checklista innan beslut tas om vilka frågor som ska ställas till exportlandet:

— I syfte att utfärda ett exporttillstånd för timmer från arter som hör till Cites bilaga II, så måste exportlandet försäkra sig om att provexemplaret har skördats i enlighet med lagstiftningen för skydd av vilda djur och växter. Vilken är den lagstiftning för skydd av djur och växter som ska tillämpas på de produkter som omfattas av exporttillståndet?

— Vilket system finns för att kontrollera att denna lagstiftning har genomförts? När det gäller transporten som omfattas av exporttillståndet i fråga, hur har detta system genomförts? Vilka dokument har utfärdats och vilka kontroller har gjorts för att säkerställa överensstämmelse med kraven på laglighetskontroll?

— Har alla aktörer som är inblandade i distributionskedjan, från skörd till fasen för export till EU, identifierats (skörd, transport, första och efterföljande försäljning, primär och sekundär förädling, export)? Hur garanterades spårbarheten för transporten i leveranskedjan för att säkerställa att de exemplar som anges i exporttillståndet som motsvarar de exemplar som avverkats?

Vid behov kan medlemsstaterna även be exportländer att lämna följande särskilda upplysningar, eftersom erfarenheten har visat att sådana faktorer ofta är avgörande för att korrekt bedöma lagligheten av en transport:

— fullständigt namn på och adress till den exporterande företag;

— timrets geografiska ursprung (region, koncessionens plats samt alla därtill hörande frågor);

— året då de exporterade timret avverkades, och verifiering att timret exporteras inom kvoten för det berörda året (om det finns en Cites exportkvot eller en nationell avverkningskvot);

— information om förvaltningsplanen för skogsbrukstillstånd eller fällning (ar) och eventuell ytterligare relevant information som, beroende på lagstiftningen i exportlandet;

— information om avverkning (t.ex. ytor och antalet träd) från vilket timret härrör från;

— information angående spårbarheten från avverkningsplatser eller exportanläggningar.

c) På vilka villkor kan informationen från exportländer anses vara ”tillfredsställande”?

Förvaltningsmyndigheten för Cites svar på ovanstående frågor bör beaktas av den importerande medlemsstaten för att bedöma om den ger konsekvent och tillförlitlig information som ger tillräckliga garantier för att sändningen härrör från timmer som erhållits i enlighet med den tillämpliga lagstiftningen om skydd av djur och växter i det exportlandet. Om dessa villkor är uppfyllda och det finns ett välgrundat förtroende för att handlingarna är giltiga och kontrollerbara, så bör informationen anses vara tillfredsställande och importtillståndet levereras.

Om den information som tillhandahålls bedöms vara otillräcklig eller viktiga inslag saknas, rekommenderas det att medlemsstaterna kontaktar exportlandet och begär de uppgifter som saknas.

Om, trots försök att få den begärda informationen, som exportlandet lämnat som svar på ovanstående frågor fortfarande inte är tillräckliga för att fastställa att exemplaren har förvärvats i enlighet med lagstiftningen om skyddet av den berörda arten, eller om inget svar har lämnats bör medlemsstaterna inte utfärda motsvarande importtillstånd enligt artikel 7.6 i förordning (EG) nr 865/2006 (9).

I det särskilda fall då exportländer som har ingått ett frivilligt partnerskapsavtal om skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog med EU, där Flegtlicenser utfärdats för timmertransporter som exporteras från det landet, kan det hända att landets nationella licenssystem inkluderar ett krav på att transporter av Cites-listade träslag ska åtföljas av både ett Cites-exporttillstånd och en Flegtlicens (10). En Flegtlicens ger ytterligare garantier beträffande transportens lagliga ursprung. I sådana fall kan förvaltningsmyndigheten begära upplysningar från licensmyndigheten i exportlandet. Det rekommenderas att, i de fall där en Flegtlicens deklareras för Citestimmer, så bör den behöriga Flegtmyndigheten i den importerande medlemsstaten informeras (11).

d) Vilka ytterligare åtgärder kan vidtas för att säkerställa samma nivå av kontroll mellan medlemsstaterna?

Medlemsstaterna uppmanas att utväxla information med andra medlemsstater och kommissionen om fall där de inte kunde utfärda ett importtillstånd på grund av otillfredsställande eller uteblivna svar från exportländerna på ovanstående frågor.

För att säkerställa en gemensamt tillvägagångssätt på EU-nivå kan frågan vid behov delges expertgruppen för de behöriga förvaltningsmyndigheterna för Cites. På grundval av detta kan expertgruppen rekommendera följande:

i. Att kommissionen kontaktar det berörda exportlandet som uttryckt sin oro beträffande lagligheten av exporten för arten i fråga och begär förtydliganden avseende de omständigheter som lett till vägran att utfärda tillstånd.

ii. Att ett tillfälligt upphävande ska fastställas för import till alla medlemsstater för specifika art-/landskombinationer, om de uppgifter som lämnats av exportlandet med anledning av kommissionens begäran bedöms vara otillräckliga. Detta skulle kunna göras på grundval av artikel 4.6 i förordning (EG) nr 338/97, i vilken det föreskrivs att kommissionen för införsel till gemenskapen efter samråd med de berörda ursprungsländerna, i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 18.2 och med beaktande av alla yttranden från gruppen för vetenskapliga undersökningar, kan fastställa allmänna restriktioner, eller restriktioner som enbart gäller för vissa ursprungsländer.

iii. EU anmäler ärendet till sekretariatet för Cites och Cites ständiga kommitté som en del av Cites efterlevnadsförfaranden (12).

4. Koppling till EU:s timmerförordning

De åtgärder som föreslås ovan är särskilt viktiga sedan ikraftträdandet av EU:s timmerförordning (13) 2013, som förbjuder olagligt avverkat timmer på EU-marknaden. Ytterligare information om kontrollen av lagligheten enligt EU:s timmerförordning, och särskilt definitionen av ”tillämplig lagstiftning” i artikel 2 h i den förordningen, finns som bilaga till detta dokument.

Särskilda regler för Cites-listade träslag fastställs i artikel 3 i EU:s timmerförordning: ”Timmer från arter som förtecknas i bilaga A, B eller C till förordning (EG) nr 338/97, och som uppfyller kraven i den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter, ska anses vara lagligt avverkat enligt den här förordningen”. Den logiska grunden för detta antagande är – som beskrivits ovan – att Cites-konventionen ställer krav på parterna att endast bevilja exporttillstånd om den berörda trädarten bland annat har avverkats, i enlighet med relevant nationell lagstiftning i exportlandet.

I detta sammanhang rekommenderas det att förvaltningsmyndigheten för Cites, å ena sidan, och behöriga myndigheter som ansvarar för genomförandet av EU:s timmerförordning och Flegt-förordning (14), å den andra sidan samarbetar med varandra inom varje enskild EU-medlemsstat (bl.a. genom informationsutbyte), för att se till att de respektive förordningarna tillämpas konsekvent inom den medlemsstaten. I de fall där förvaltningsmyndigheten för Cites i en EU-medlemsstat har tvivel om lagligheten av timmertransporter, ska den informera den motpart som har ansvar för genomförandet av EU:s timmerförordning och Flegt-förordning, och, i förekommande fall, de berörda brottsbekämpande organen med ansvar för kontroll av timmer, så att dessa kan ta hänsyn till informationen i sin verksamhet. De behöriga myndigheter som ansvarar för EU:s timmerförordning och Flegt-förordning ska på samma sätt informera sina Cites-motparter i de fall där de tar emot information som berör eller kan beröra Cites-listade arter.

För att hjälpa medlemsstaterna att genomföra timmerförordningen har kommissionen inrättat en säker plattform för de behöriga myndigheterna för informationsutbyte om frågor som berör timmerförordningen (15). Tillgång till denna plattform kan också beviljas av kommissionen till förvaltningsmyndigheter för Cites. Detta i syfte att bistå alla berörda myndigheter vid utbyte av information om lagligheten för timmerprodukter som importerats till EU. Kommissionen har också tagit fram ett vägledningsdokument, i samarbete med medlemsstaterna, i syfte att ta itu med frågor som rör genomförandet av EU:s timmerförordning (16). Vägledningsdokumentet finns på kommissionens webbplats tillsammans med andra informationskällor såsom informationsdokument om utvecklingar som åar av betydelse för genomförandet och tillämpningen av EU:s timmerförordning.

Andra resurser finns tillgängliga för att få information om de rättsliga ramarna i vissa exportländer (17). Dessa ramar kan ha en bredare räckvidd än definitionen av laglighet under Cites, dvs. exportlandets lagar till skydd för växt- och djurliv i linje med artikel IV i Cites-konventionen.

(1) Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EGT L 61, 3.3.1997, s. 1) samt dess genomförandeförordningar, särskilt: Kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 av den 4 maj 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem (EUT L 166, 19.6.2006, s. 1). Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 792/2012 av den 23 augusti 2012 om regler för utformning av tillstånd, intyg och andra dokument som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem och om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 (EUT L 242, 7.9.2012, s. 13). Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1915 av den 19 oktober 2017 om förbud mot införsel av vissa arter av vilda djur och växter till unionen (EUT L 271, 20.10.2017, s. 7).

(2) Se artikel 4.2 c i förordning (EG) nr 338/97 som gäller för de arter som förtecknas i bilaga B till förordningen.

(3) Se artikel IV.2 b i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites), som gäller för arter som ingår i bilaga II till konventionen.

(4) Kommissionens förordning (EU) 2015/870 av den 5 juni 2015 om ändring av förordning (EG) nr 865/2006 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 338/97 vad gäller handeln med arter av vilda djur och växter (EUT L 142, 6.6.2015, s. 3).

(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av den 20 oktober 2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (EUT L 295, 12.11.2010, s. 23).

(6) Kommissionens tillkännagivande 12.2.2016 – Guidance document for the EU Timber Regulation, C (2016) 755 final – http://ec.europa.eu/environment/forests/timber_regulation.htm

(7) Forest Law Enforcement, Governance and Trade, baserat på kommissionens meddelande Skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel (Flegt) - Förslag till en handlingsplan för EU (KOM(2003) 251), och rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av den 20 december 2005 om upprättande av ett system med Flegtlicenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (EUT L 347, 30.12.2005, s. 1).

(8) Artikel 8.3 i förordning (EG) nr 865/2006.

(9) Medlemsstaterna har rätt att vägra att utfärda ett importtillstånd på grundval av artiklarna 4.1 e, 4.2 c och 4.2 a i förordning (EG) nr 338/97.

(10) Detta är för närvarande fallet i Indonesien, där timmer från Cites-listade arter också omfattas av ett system för kontroll av timrets lagenlighet, (Timber Legality Assurance System) och där ett giltig V-Legal Document/Flegtlicens krävs för export av sådant timmer.

(11) I linje med kommissionens meddelande – Tullen och Flegt – Genomföranderiktlinjer – offentlig sammanfattning (EUT C 389, 4.11.2014, s. 2).

(12) Se konferensresolution 14.3 om Cites efterlevnadsförfaranden.

(13) Förordning (EU) nr 995/2010.

(14) Förordning (EG) nr 2173/2005.

(15) http://capacity4dev.ec.europa.eu/eutr-competent-authorities/dashboard

(16) Se fotnot 7.

(17) Se exempelvis http://gftn.panda.org/?202483/Framework-for-Assessing-Legality-of-Forestry-Operations-Timber-Processing-and-Trade. Denna webbplats ger information om Common Framework for Assessing Legality of Forestry Operations, Timber Processing and Trade, den gemensamma ramen för utvärdering av lagligheten för skogsbruk, bearbetning av och handel med timmer (även kallad Common Legality Framework, den gemensamma laglighetsramen), en checklista som utarbetats av icke-statliga organisationer som WWF/GFTN och TRAFFIC så att regeringar och företag får tillgång till och bättre kan förstå relevanta aspekter av medlemsstaternas lagar, regler, administrativa procedurer och avtalsenliga skyldigheter som påverkar skogsbruket, timmerbearbetning och handel i vissa länder (Brasilien, Kamerun, Centralafrikanska republiken, Kina, Colombia, Demokratiska republiken Kongo, Gabon, Indien, Indonesien, Laos, Malaysia, Myanmar/Burma, Peru, Republiken Kongo, Ryssland och Vietnam).