MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - SAMRÅD OM UTVECKLINGSALTERNATIV FÖR SYSTEMET MED EUROPASKOLOR

1. EUROPASKOLORNA 50 ÅR

Inledning

Europaskolorna har under de senaste 50 åren givit barn till anställda vid EU:s institutioner en högkvalitativ, mångkulturell, flerspråkig utbildningsservice. Det faktum att skolorna finns har gjort det lättare för institutionerna att rekrytera erfaren och högt kvalificerad personal. Den erkända och ofta lovordade europeiska studentexamen möjliggör tillträde till universitetsutbildning över hela Europa.

Syftet med detta samråd är inte i första hand att lägga fram konkreta förslag, utan att granska Europaskolornas utveckling i denna viktiga fas av expansion och förändring i Europeiska unionen och att inleda en debatt som strävar efter samförstånd när det gäller skolornas framtida utveckling och förändringsmöjligheter.

Utgångspunkten för varje diskussion om skolornas framtid måste vara att deras utbildningsmässiga framgång varken får förminskas eller äventyras. Kommissionen är djupt engagerad i systemet med Europaskolor och är fast besluten att så långt som möjligt utnyttja deras fördelar och bygga på den fasta grund som redan finns.

Skolornas odiskutabla framgång undanröjer emellertid inte behovet av utvärdering och översyn. Det insiktsfulla Bösch-betänkandet om skolornas framtid som Europaparlamentet antog i december 2002 låg rätt i tiden och gav tillsammans med de efterföljande arbetsdokumenten en användbar redogörelse för Europaskolornas förtjänster och brister. Det visar tillsammans med de färska rapporterna från Europaskolornas styrelse och Revisionsrätten på ett tvingande behov av en kvalitetsmässig översyn av systemets effektivitet. Dessa initiativ till en förändring, i kombination med det förändringstryck som den senaste utvidgningen medfört, förutsätter en omvärdering av skolorna som, i begränsat avseende, gäller effektiviteten hos deras komplexa ledning och organisatoriska struktur och värdet av de utförda tjänsterna i förhållande till insatta resurser.

Det ankommer på kommissionen, som genom personalens barn är skolornas främste användare, att genom ett omfattande samråd ta initiativet till en förändring vilken så långt som möjligt skall vara baserad på samförstånd.

1.1. Den historiska bakgrunden

Europaskolorna inrättades för 50 år sedan med syftet att gemensamt undervisa barnen till personalen vid Europeiska gemenskapen. De finansieras väsentligen genom offentliga medel utanför de nationella utbildningssystemen och faller under ett internationellt fördrag, "Konvention om Europaskolorna". Europeiska gemenskapen, i egenskap av "avtalsslutande part i konventionen", företräds av kommissonen i styrelsen, som huvudsakligen består av representanter för medlemsstaterna. EU:s budget finansierar i praktiken den övervägande delen (nästan 60 %) av skolkostnaderna fastän detta tas upp som ett kompensationsbidrag i gemenskapens budget. (För fakta och siffror om Europaskolorna, se bilaga 1).

1.2. Tillväxt, utvidgning och decentralisering

Institutionernas tillväxt och unionens successiva utvidgningar har lett till en avsevärd expansion av systemet med Europaskolor, från en skola på en ort till 14 Europaskolor på 10 orter vid detta årtiondes slut. [1] Detta har i sin tur skapat ytterligare språkliga krav (de ursprungliga fyra språken har ökat till elva, och ytterligare tre tillkommer snart från nya medlemsstater). Flera språk kan tillkomma i framtiden om de kriterier som styrelsen fastställde år 2000 när det gäller öppnande av språksektioner uppfylls. [2] Genom decentraliseringen av EU:s verksamheter till ett ökande antal gemenskapsorgan i unionsländerna ökar utlokaliseringen av arbetsplatser, vilket också utgör en utmaning. Särskilda utbildningslösningar har i begränsad omfattning redan utvecklats på några orter.

[1] Lux II öppnar under 2004 och Bxl IV under 2008.

[2] "Criteria for the setting up, closure or maintenance of European Schools" (Kriterier för etablering, stängning eller uprätthållande av Europaskolor), dok. 2000-D-7510, antaget vid styrelsens möte den 24-25 oktober 2000.

Någon form av flerspråkig internationell utbildning bör alltid vara tillgänglig för EU-personalens barn på de orter där det finns EU-institutioner eller EU-organ, men frågan om undervisning på modersmålet till varje elev i ett EU med över 20 officiella språk kräver noggrant övervägande och samråd, särskilt på orter där det finns få elever. Särskilda frågeställningar uppkommer när det gäller de små Europaskolorna.

2. UTVECKLING AV SYSTEMET MED EUROPASKOLOR: ALTERNATIV OCH BEGRÄNSNINGAR

För att säkerställa det fortsatta tillhandahållandet av en högkvalitativ europeisk utbildning och för att möta de nya krav och utmaningar som beskrivs ovan, bör det göras en översyn av systemet som omfattar både förändringar på kort till medellång sikt och förändringar som är mera långtgående, inbegripet en omarbetning av den gällande konventionen.

Kommissionen anser att det med tillräcklig god vilja, inom områden där det är troligt att samförstånd kan åstadkommas relativt snabbt, skulle vara möjligt och genomförbart att åstadkomma förändringar inom ramen för gällande regler.

Med tanke på den roll Europaskolorna har som tillhandahållare av utbildning till gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen skulle avsevärda fördelar kunna uppnås på lång sikt genom att institutionerna i mycket högre grad involveras i förvaltningen och finansieringen av skolorna (kanske t.o.m. genom ett särskilt kommissionskontor). Ansvaret för läroplanen, skolinspektionerna och organisationen av den europeiska studentexamen (som för närvarande faller under styrelsens och inspektionsnämndens ansvarsområde) borde huvudakligen kvarstå inom medlemsstaternas ansvarsområde.

Följaktligen koncentreras de följande avsnitten på ledningen och administrativa och budgetmässiga aspekter på systemet med Europaskolor. Därefter behandlas ett antal utbildningsmässiga frågor som mer gäller läroplanen och kvaliteten hos de tjänster som tillhandahålls vid skolorna.

2.1. Ledningsalternativ på kort och lång sikt

För närvarande krävs att styrelsen handlägger alla utbildningsmässiga, finansiella och administrativa ärenden avseende Europaskolorna. Många intressenter anser att de operativa svårigheter som styrelsen för närvarande möter, och också påtalar, kommer att förvärras genom den avsevärda ökning av antalet medlemmar, språk och sammanträden som utvidgningen medför. Ökningen av styrelsens arbetsbörda till följd av den föränderliga och komplexa organisatoriska utvecklingen av systemet med Europaskolor kan anses tyda på att det är nödvändigt med en översyn av dess arbete. Även före utvidgningen låg styrelsens styrka i dess förmåga till strategisk överblick. Med sällan förekommande sammanträden och ett stort antal medlemmar spridda över ett stort geografiskt område är den inte lämpad att fatta operativa beslut. Situationen kommer knappast att bli bättre med ankomsten av representanterna för de tio nya medlemsstaterna.

Under de senaste 50 åren har ledningen och förvaltningen av skolor utvecklats avsevärt i många medlemsstater. Full medverkan från valda representanter för föräldrar, lärare - och där så är möjligt, det samhälle som skolan betjänar - i förvaltningen av skolor har blivit normen.

I överensstämmelse med den utvecklingen föreslås det att de administrativa styrelserna för varje skola skall ges befogenhet att spela en större operativ roll för skolornas förvaltning och ledning. Den bestämmelse i den gällande konventionen enligt vilken styrelserna vid de enskilda skolorna skall fullgöra sådana andra administrativa åligganden som Europaskolornas styrelse kan anförtro dem tycks vara underutnyttjad för närvarande och skulle kunna utgöra grunden för att många ytterligare uppgifter utförs på den enskilda skolans nivå.

På längre sikt kunde konventionen revideras för att ge de enskilda skolorna ytterligare självständighet, med administrativa styrelser i vilka ingår representanter för Europaskolornas styrelse (eller det organ som efterträder den), institutionerna, föräldrar, lärare och elever.

De europeiska institutionerna, som de facto är viktiga intressenter, ägnar ett allt mer aktivt intresse åt skolorna, eftersom de som huvudsakliga mottagare av tjänster - och även som huvudsakliga utbetalare av medel - har ett legitimt intresse av detta. De är dock i stort sätt uteslutna ur ledningssystemet enligt den gällande konventionen, eftersom kommissionen endast har en röst i styrelsen vid sidan om 17 (eller i vissa fall 19) andra röstberättigade medlemmar. Detta nedärvda "demokratiska underskott" i styrelsen bör inte får fortgå.

Även om en verklig utveckling i detta avseende bara kan åstadkommas genom en ändring av konventionen, kunde en förbättring vara möjlig under mellantiden om de andra institutionerna och styrelsen skulle utnyttja de särskilda bestämmelserna i artikel 28 i konventionen för att nå en överenskommelse om en plats i styrelsen - och en röst - till var och en av Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, EG-domstolen och Europeiska revisionsrätten.

Två av de ovannämnda förslagen är genomförbara utan ändring av den rättsliga grunden för skolorna och inom en relativt kort tidsram. Ett alternativ som på längre sikt skulle kunna skapa en grund för en effektiv och stabil ledning kunde vara inrättandet av ett kommissionskontor eller ett EU-organ som skulle förvalta de finansiella och operationella aspekterna av samtliga skolor och till sitt förfogande ha ett sådant verkställande gemenskapsorgans representationsstrukturer och input. Varje framtida förslag i den riktningen måste anpassas till de allmänna riktlinjerna för etablering av sådana organ.

Som fallet varit när andra gemenskapskontor eller EU-organ har föreslagits skulle detta kräva en fullständig genomförbarhetsstudie för att fastställa de potentiella fördelarna när det gäller att, inom ramen för de specifika utbildnings- och undervisningsmässiga parametrarna, bevara de bästa traditionerna, kvaliteten och erfarenheterna hos befintliga kontrollsystem och samtidigt åstadkomma större flexibilitet och effektivitet. Också finansieringsmekanismerna behöver ses över, inklusive metoder för att i EU:s budget kompensera för det direkta bidrag som för närvarande erhålls från medlemsstaterna.

Om det rådde samförstånd om att ett sådant förhållningssätt var genomförbart, skulle det krävas att kommissionen genomförde ett fullständigt samrådsförfarande och noga beaktade effekterna av direktrekrytering av befintlig personal, samt att långa övergångsperioder (t.ex. för kontraktsanställda) förutsågs för att garantera kontinuitet i situationen för den befintliga skolpersonalen.

2.2. Administrativa förbättringar

I överensstämmelse med utbildningssystemens utveckling i medlemsstaterna och för att följa bästa tillvägagångssätt när det gäller förvaltning framkastas att systemet med Europaskolor på kort sikt skulle kunna ha nytta av att tillämpa bästa tillvägagångssätt och aktuella innovationer på det administrativa området, däribland en uppförandekodex för god förvaltningssed och ett initiativ för att stärka och utvidga gällande bestämmelser om öppenhet, t.ex. rätt att överklaga beslut som fattats av styrelsen eller enskilda skolor. Därutöver bör den nyligen inrättade överklagandenämndens behörighetsområde klarläggas och utvidgas till att omfatta alla slag av legitima klagomål från dem som påverkats av de enskilda skolornas beslut, även beslut i individuella utbildningsfrågor.

2.3. Större självständighet i förvaltningsfrågor och personalärenden

När det gäller budgetering och finansiering, personalförvaltning, strategi för utveckling av skolor, tjänsteutbud och handlingsutrymme för egna initiativ befinner sig de enskilda skolorna för närvarande i en osäker situation och är underkastade avsevärda begränsningar. De tvingas att arbeta med ett ettårigt perspektiv och att tillgodose omedelbara behov och handha löpande förvaltningsfrågor utan möjlighet att tillsammans med intressenterna utveckla mer långsiktiga strategier för varje enskild skola.

Direktörerna för varje skola borde åtnjuta större finansiell och administrativ självständighet och ges möjlighet att rekrytera och förvalta hela den undervisande personalen. Vilken grad av finansiell och utbildningsmässig självständighet som varje skola kan ges måste fastställas, inte bara inom den gällande konventionens begränsningar utan också med tanke på ett nytt system efter konventionen.

Lärarna vid skolorna utväljs för närvarande till utstationering av utbildningsmyndigheterna i medlemsländerna. Det förefaller på kort sikt möjligt och lämpligt att överväga på vilket sätt det slutliga beslutet om utnämningen av lärare skulle kunna överlämnas till skolorna själva, vilka är bättre lämpade att bedöma de särskilda egenskaper som krävs för att framgångsrikt undervisa i en flerspråkig miljö.

Tillsammans med de andra förslagen rörande ledningen (ovan) och rörande en budgetreform (nedan) kan en mer långsiktig vision för Europaskolorna skönjas, vilken skulle ge skolorna en avgörande kontroll över långtidsplaneringen av personalens storlek. Detta skulle behöva knytas till en reformering av finansieringssystemet, bort från ett öppet åtagande inom ramen för EU:s budget till ett fast anslag, knutet både till den utbildningsservice som erbjuds barn till EU:s personal och till skolornas personalförteckningar.

3. EUROPASKOLORNAS FINANSIERING

Europaskolans modell bygger per definition på undervisning i ett antal språk av utstationerade lärare. Åtminstone i de mindre språksektionerna är storleken på klasserna mindre än i många nationella skolsystem och skolorna kommer sålunda att framstå som dyrare än konventionella statliga skolor. Kommissionen godtar detta och kommer att försvara systemet med Europaskolor, men i detta godtagande ligger underförstått behovet av att säkerställa en effektiv budgetplanering och budgetkontroll och av att kunna visa att skolorna drivs på ett ekonomiskt sätt.

3.1. Den budgetmässiga paradoxen

Det finns för närvarande en grundläggande paradox i de budgetmässiga arrangemangen, i och med att ett kompensationsbidrag ges från EU:s budget inom den årliga budgetprocessen utan att EU:s budgetmyndighet har något motsvarande inflytande på kostnaderna för Europaskolorna. Det är dessutom en allmän uppfattning att systemet med fullständigt öppna betalningar från EU för att balansera Europaskolornas budget inte har givit tillräcklig motivation till bättre resursförvaltning, inkomstökningar och kostnadsbesparingar, vilket skulle kunna åstadkommas utan att kvaliteten på de tillhandahållna tjänsterna försämras.

Samtidigt är budgeten en omstridd fråga i några av medlemsstaterna, som för närvarande tillhandahåller omkring 22 % av budgetinkomsterna direkt genom utstationering av lärare i enlighet med konventionen. Kraven när det gäller undervisningsspråk gör emellertid att vissa medlemsstater får bära en oproportionerligt stor andel av kostnaderna, och dess stater har signalerat att de inte är beredda att skjuta till några ytterligare medel. De har föreslagit att antingen en mer rättvis kostnadsfördelning genomförs eller det direkta bidraget från medlemsstaterna avskaffas. I den budgetmässiga situation som för närvarande råder skulle många medlemsstater även gärna se en bättre budgetkontroll och bättre finansförvaltning i skolorna generellt sett.

Det framgår av det ovanstående att det krävs en ändring av systemet för skolornas finansiering, som åtminstone delvis skulle åtgärda dessa begränsningar och farhågor och överensstämma med budgetplanerna för 2005-2013.

På kort sikt och för att bättre kunna integrera gemenskapens finansiella bidrag till skolorna i EU:s budgetprocess, kommer kommissionen att i god tid tillkännage marginalerna för sitt bidrag för ett visst år, och den kommer att förvänta sig att detta beaktas i den budget för Europaskolorna som läggs fram genom att budgeten justeras i överensstämmelse därmed. (Denna nya metod infördes redan i utkastet till budgetförslag för 2005, vilket styrelsen antog i april 2004). Den preliminära budgetfördelningen måste varje år knytas till bl.a. skolornas storlek och behov, redovisade inbesparingsåtgärder och förbättrad kostnadseffektivitet. Jämförelser av kostnader och resurser måste göras mellan Europaskolor av samma storlek.

3.2. Tillträde och villkor för barn till icke EU-anställda

För närvarande faller barnen inom Europaskolorna inom tre "kategorier". Den första är kategori I, som utgörs av barn till personal i gemenskapsinstitutionernas tjänst, i medlemsstaternas ständiga representationer och i ett antal andra gemenskapsbyråer och organ samt barn till Europaskolornas personal. Kategori II omfattar barn som täcks av individuella överenskommelser med tredje part (företag eller allmänna organ) vilka betalar full avgift. Övriga elever tillhör kategori III.

Mot bakgrund av det särskilda syftet med Europaskolorna när det gäller unionens personal och begränsningarna när det gäller kostnader och lokaler undersöker en arbetsgrupp den totala och marginella lönsamheten med elever som tillhör kategori III och i hur stor omfattning och på vilka villkor dessa elever ges tillträde. I de fall elever från kategori III beviljas tillträde behövs i alla skolor detaljerade, öppna och offentligt tillgängliga tillträdeskriterier utöver det enkla kriteriet att en plats är tillgänglig i en viss språkavdelning.

Samma arbetsgrupp gör också en översyn av de avgiftshöjningar som föreslagits för elever i kategori III, med anledning av den stora skillnaden mellan avgifterna och de faktiska kostnaderna. För att bevaka de elevers intressen som redan går i skolorna bör en differentiering göras mellan redan antagna och nya elever i denna kategori. När beslut om avgiftsbefrielse fattas skall hänsyn tas till ekonomiska svårigheter och ändrade förhållanden, med en prövning från fall till fall enligt klara, detaljerade och transparenta kriterier.

3.3. Tillämpning av kriterierna för att små skolor eller små språksektioner skall kunna bibehållas

Bösch-betänkandet från Europaparlamentet tar upp frågan om huruvida de små Europaskolorna på orter som t.ex. Mol, Karlsruhe, Bergen och Culham i sin nuvarande form är nödvändiga för de att de europeiska institutionerna på dessa orter ska kunna fungera, och föreslår att det utbildningsmässiga mervärdet av dessa skolor utvärderas. Detta är en viktig fråga som behöver övervägas med beaktande av många faktorer, inklusive behoven hos EU-institutionerna och deras personal. Styrelsens egna kriterier som antogs 2000 avseende öppnande, upprätthållande och stängning av språksektioner och skolor [3] ger en grund för överväganden på detta område.

[3] "Criteria for the setting up, closure or maintenance of European Schools" (Kriterier för etablering, stängning eller uprätthållande av Europaskolor), dok. 2000-D-7510, antaget vid styrelsens möte den 24-25 oktober 2000.

De tydliga kriterier som inom ramen för systemet med Europaskolor antagits rörande öppnande, upprätthållande och stängning av språksektioner och skolor måste tillämpas strikt och rättvist. Styrelsen har redan beslutat att dessa kriterier skall tillämpas för att avveckla vissa sektioner med små språk i de fyra små skolorna, och nu övervägs den mer omfattande frågan om dessa skolors art och organisation liksom metoder för att förbättra deras kostnadseffektivitet. Kommissionen finansierar i detta syfte en extern utvärdering av tillgängliga, långsiktiga alternativ för dessa skolor.

4. UTBILDNINGS- OCH LÄROPLANSFRÅGOR

Enligt EG-fördraget är utbildningsfrågor väsentligen en fråga för medlemsstaterna. Kommissionen önskar inte inkräkta på detta synsätt men noterar att eftersom Europaskolorna befinner sig utanför de nationella utbildningssystemen kan det finnas risk för att utvecklingen på nationell nivå av politik och arbetsmetoder på utbildningsområdet inte alltid får ett snabbt genomslag. Europaskolan är emellertid viktigt för kommissionens möjligheter att rekrytera och behålla personal och för de anställdas (huvudsakligen utlandsstationerade) och deras barns välbefinnande. Kommissionen har således ett legitimt intresse av att skolorna fortsatt erbjuder en omfattande, modern kursplan och ett examenssystem som överensstämmer med bästa tillvägagångssätt i medlemsstaterna. Vidare skall Europaskolorna så långt detta rimligen är möjligt tillgodose samtliga utbildningsbehov hos de anställdas barn.

Inom ramen för ett högt uppskattat system är det inom följande områden som kommissionen har blivit medveten om att det föreligger problem eller utvecklingsbehov som noga bör granskas.

4.1. Utbildning av barn med särskilda behov

Också utbildningen av barn med särskilda behov - det kan vara fråga om inlärningssvårigheter eller fysiska funktionshinder - kräver större uppmärksamhet. Konventionens nuvarande bestämmelser tillämpas för närvarande av skolorna på ett olikartat sätt. Programmen för barn med speciella undervisningsbehov och för stödundervisning är viktiga redskap som behöver vidareutvecklas. Båda programmen kräver övervakning för att säkra en god fördelning av resurserna mellan språksektionerna och bland enskilda elever och för att optimera utnyttjandet av lokalt erbjudna tjänster och utvärdera deras resultat.

4.2. Ett parallellt alternativ till studentexamen

Skolornas traditionella fokusering på den starkt akademiskt inriktade Europeiska studentexamen har inneburit att talangerna och de utbildningsmässiga behoven hos en betydande minoritet av personalens barn inte har tagits tillvara på det sätt som man bör kunna vänta sig av en i verklig mening allomfattande skola. Skolornas möjlighet att erbjuda avgångsbevis av annat slag än den europeiska studentexamen måste allvarligt övervägas och en genomförbarhetsstudie skulle behöva utföras.

Läroplanen bör ses mot bakgrund av studenternas förberedelse för det akademiska livet och yrkeslivet, och med detta i åtanke kunde det vara lämpligt att omdirigera vissa resurser till de medborgerliga och praktiska kvalifikationer som alla barn är i behov av som förberedelse för framtiden.

4.3. Klassernas storlek

Fastän många klasser är små i Europaskolorna beroende på mångfalden av språk och relaterade parametrar, är den maximala klasstorleken satt till 32 elever vilket är flera än i många medlemsstater. I vissa fall inrymmer dessa klasser också elever för vilka det inte finns någon modersmålssektion och som därför behöver extra stöd för att kunna arbeta lika effektivt på ett "främmande" språk. Man bör därför överväga hur klassernas maximala storlek skulle kunna begränsas.

4.4. Bibehållande av studentexamens värde

Även om ett alternativt avgångsbevis skulle införas måste det höga inneboende värdet av den europeiska studentexamen bibehållas. Examensystemet för den europeiska studentexamen måste ses över för att säkerställa harmonisering och hög akademisk kvalitet. Föräldrar och föräldraorganisationer har uttryckt oro över avsaknaden av verkliga kvalitetsnormer i Europaskolornas utbildningsbestämmelser och över det sätt på vilket inspektionssystemet fungerar.

Den europeiska studentexamen leds för närvarande av generalsekreterarens kontor i samarbete med inspektionsnämnden. Detta system utformades ursprungligen för ett begränsat antal elever vid Europaskolorna med ett begränsat antal språk och kan inte i framtiden klara ett växande antal elever på ett stort antal orter med nya språk som tillkommer.

En praktisk och effektiv lösning för att bemöta de nya utmaningarna kunde vara att inrätta ett utbildningsråd för Europaskolorna, som skulle fungera som examinationsnämnd både för den europeiska studentexamen och för ett alternativt avgångsbevis. Detta råd skulle kunna bestå av representanter för medlemsstaterna och institutionerna och skulle kunna ta över förvaltningen av alla de tre sammanlänkade utbildningsområdena inom skolsystemet - fastställande av kursplan, inspektioner och slutlig examination. Detta skulle förenkla det nuvarande systemet genom att inspektionsnämnden och en betydande del av det arbete som utförs av styrelsen (inklusive utbildningskommittéerna) och av generalsekreterarens kontor skulle ersättas med ett operativt mer självständigt system. Inrättandet av detta råd skulle samtidigt kunna ge ett tillfälle till översyn och uppdatering av skolornas kursplaner.

För en sådan förändring skulle det givetvis krävas en genomgripande översyn av konventionen. Med tanke på medlemsstaternas behörighet i utbildningsfrågor skulle utbildningsrådet vara mellanstatligt, och på så sätt skulle det komplettera förslaget att överföra skolornas operativa förvaltning och planering till ett kommissionskontor eller en EU-myndighet.

4.5. Bredare tillgång till den europeiska studentexamen

Avslutningsvis har den europeiska studentexamens framgångar skapat ett intresse för en bredare tillgång till den i flera medlemsstater, medan samtidigt decentraliseringen av EU:s verksamheter har skapat ett behov av en europeisk utbildning utanför de traditionella Europaskolorna.

Möjligheterna att erbjuda den europeiska studentexamen utanför de nuvarande Europaskolorna undersöks av medlemsstaterna, och kommissionen och styrelsen överväger olika genomförandemedeller i samarbete med utbildningsinstitut samt tänkbara pilotprojekt.

5. SAMMANFATTNING

I detta meddelande behandlas frågor och utmaningar i dagens system med Europaskolor som tagits upp av de olika intressenterna. Vissa förbättringar som styrelsen kunde besluta om och genomföra inom den nuvarande ramen föreslås. I sitt arbete inom styrelsen kommer kommissionen att utgå från de idéer som framförs i det här meddelandet.

I meddelandet inleds också en debatt om tänkbara, mera genomgripande förändringar rörande Europaskolornas förvaltning på lång sikt, vilka går utanför ramarna för den nuvarande internationella konventionen. Kommissionen avser att inom de kommande månaderna organisera ett brett samråd med och mellan intressenterna innan några viktigare förslag om den framtida utvecklingen av Europaskolorna läggs fram.

Det är självklart att eventuella förändringar av skolsystemet, särskilt större förändringar, inte får avbryta eller äventyra barnens utbildning i Europaskolorna. Kommissionen anser därför att varje större förändring måste föregås och åtföljas av adekvat planering, att tillräckligt med tid måste avsättas och att övergångsarrangemang måste införas, så att det primära målet kan upprätthållas, nämligen att ge våra barn en god och tillförlitlig utbildning.

Samråd kommer att hållas med alla europeiska institutioner, medlemsstater, avdelningar vid kommissionen, fackföreningar för personalen, föräldraorganisationer och intressenter i allmänhet och deras synpunkter kommer att beaktas innan några större förändringar föreslås. Detta samråd kommer att äga rum under nästa läsår.

Dessutom är alla intresserade välkomna att framföra sina synpunkter och förslag skriftligen till ADMIN-COMMUNICATION-EUROPEAN-SCHOOLS@cec.eu.int

FAKTA OCH SIFFROR OM EUROPASKOLORNA 2003/2004*

>Plats för tabell>

(*) Ytterligare två skolor skall öppnas i Bxl och Lux under 2004-2008. (**) Kostnaden för generalsekreterarens kontor har fördelats lika på de 12 skolorna. (***) Inklusive 0,6 i reserv.

(****) Det finns särskilda externa inkomstkällor för dessa skolor, som sänker bidraget från EU. Källa: Rapports de rentrée 2003 och skolornas budgetar för 2004.