Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om:

- "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - På väg mot en gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (2001-2005)", och

- "Förslag till rådets beslut om ett stödprogram avseende gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (2001-2005)"

(2001/C 116/17)

Den 24 juli 2000 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna som ansvarade för det förberedande arbetet antog sitt yttrande den 14 november 2000. Föredragande var Christina Wahrolin.

Vid sin 377:e plenarsession den 29-30 november 2000 (sammanträdet den 30 november) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 70 röster för, en emot och 10 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Europeiska kommissionen har den 7 juni 2000 lagt fram ett förslag till ramstrategi för gemenskapens jämställdhetsarbete för åren 2001-2005. Kommissionen har bedrivit ett långsiktigt arbete för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapen, alltsedan Romfördraget och dess artikel 119 om lika lön för lika arbete. Under åren har en omfattande praxis utvecklats i och med EG-domstolens avgöranden i ett antal jämställdhetsfall. Sedan 1981 har den Europeiska unionen också arbetat med särskilda jämställdhetsprogram. Det nuvarande programmet löper ut i december 2000.

1.2. Kommissionens förslag läggs fram inom ramen för artikel 3.2 i Amsterdamfördraget.

1.3. Den föreslagna strategin behandlar fem centrala områden för jämställdhetspolitiken;

- ekonomin,

- lika deltagande och representation,

- sociala rättigheter,

- det civila samhället, samt

- könsroller och stereotyper.

1.4. Strategin vilar på två ben; dels en proaktiv politik (mainstreaming, det vill säga integrering av ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden), dels reaktiva insatser (positiva åtgärder) och omfattar dessutom förslag till ett särskilt stödprogram för ökad samordning mellan olika politikområden som berör jämställdheten. Strategin behandlar vidare utvidgningen, liksom jämställdhet i biståndspolitiken.

1.5. Kommissionen föreslår att stödprogrammet ska finansieras inom ramen för budgetlinje B3-4012.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar kommissionens förslag, och vill särskilt understryka fördelarna med att kombinera mainstreaming med aktiva åtgärder.

2.2. Kommittén stöder kommissionens förslag om att inrätta en särskild budgetlinje för stödprogrammet, liksom att införa en könsrollsdimension såväl i utvidgningsarbetet som i biståndsarbetet. Kommittén välkomnar möjligheten till stöd för icke-statliga organisationer (NGO) med upp till 80 procent. Samtidigt är kommittén kritisk till nivån på den föreslagna budgeten. Även om man tar hänsyn till att budgetposten enbart gäller samordning av jämställdhetsåtgärder borde ett program av denna vikt ha större resurser, och som kan ge mätbara effekter.

2.3. Kommittén anser att både lagstiftning och information är centrala verktyg. Lagstiftningen på området bör utvärderas och revideras för att svara mot dagens krav.

2.4. Kommittén kommer i det följande att lämna sina synpunkter under respektive rubrik i kommissionens förslag.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Jämställdhet i det ekonomiska livet

3.1.1. För att nå jämställdhet mellan kvinnor och män är lika möjligheter till eget arbete och egen försörjning en central faktor. Detta är helt i linje med såväl EU:s sysselsättningsstrategi som med slutsatserna från toppmötet i Lissabon, där det lades fast som ett mål att kvinnors sysselsättning skall öka från dagens genomsnitt på 51 % till över 60 % 2010. Jämställdhet utgör den fjärde pelaren i sysselsättningsstrategin, och i och med årliga toppmöten som uppföljning till Lissabon har kvinnor och förvärvsarbete definitivt en plats på den politiska agendan. Kommittén vill, liksom kommissionen, understryka vikten av att främja jämställdheten i det ekonomiska livet. Jämställdhet måste betraktas som en produktiv faktor. Det står helt klart att kvinnornas inträde på arbetsmarknaden är en förutsättning för en sådan ekonomisk tillväxt inom EU att vi klarar våra framtida sociala system, inte minst när det gäller pensioner. Jämställdhet är väsentlig för produktiviteten i ett Europa som går mot en ökad andel av äldre i befolkningen; och för att Europa kunna upprätthålla nivån på det sociala skyddet krävs det att kvinnor skall ges möjlighet att bidra till ekonomin genom eget förvärvsarbete.

3.1.1.1. Kommittén vill särskilt lyfta fram Lissabon-slutsatserna när det gäller att underlätta att förena arbete och familjeliv. En förutsättning för att kvinnor ska kunna förvärvsarbeta är dels att männen tar sin del av ansvaret för hem, barn och äldre, dels att bra barnomsorg och äldreomsorg byggs ut, samt att rätten till en flexibel föräldraledighet utvecklas. Att både kvinnor och män ska kunna förena föräldraskap och förvärvsarbete är också ett samhällsansvar.

3.1.2. Här vill ESK också nämna att kvinnor med funktionshinder är underrepresenterade i arbetslivet och här måste åtgärder till för att höja förvärvsfrekvensen.

3.1.3. Kommittén välkomnar kommissionens förslag om en översyn av skatte/förmånssystem (tax benefit systems) i syfte att få underlag för att undanröja hinder för kvinnornas inträde på arbetsmarknaden.

3.1.4. En satsning på livslångt lärande och tillgång till aktiva arbetsmarknadsåtgärder är centrala i sammanhanget. Detta gäller inte minst inom den framväxande IT-sektorn. Kommittén vill uppmuntra medlemsländerna att förstärka yrkesvägledningen och att förbättra vuxentutbildningen, framför allt för kvinnor som återvänder till arbetsmarknaden.

3.1.5. Tillgång till pålitlig statistik är ett viktigt verktyg för främjande av jämställdheten. Kommittén välkomnar därför särskilt förslaget om ökat samarbete och utveckling av nationella statistiksystem, så att det blir möjligt att göra relevanta jämförelser och att övervaka målen som lagts fast i den europeiska sysselsättningsstrategin.

3.1.6. ESK noterar med tillfredsställelse förslaget om att strukturfonderna i ännu högre utsträckning skall kunna bidra till ökad jämställdhet.

3.1.7. Kommittén understryker vikten av det operationella mål kommissionen föreslagit, nämligen att utveckla strategier som uppmuntrar könsrolls-mainstreaming inom alla politikområden som påverkar kvinnors plats i ekonomin, såsom skattepolitik, finanspolitik, ekonomisk politik, utbildning, transport, forskning och socialpolitik. ESK ser fram emot när detta får genomslagskraft.

3.1.8. Dialog med företagen och då särskilt i samarbete med arbetsmarknadens parter är ytterligare ett utmärkt förslag, som ESK tillstyrker.

3.1.9. Kommittén vill påtala, att det behövs mer konkreta förslag till handlingsplaner (actions) när det gäller att utveckla metoder för att mäta och övervaka effekterna på kvinnors förvärvsarbete genom beslut t.ex. när det gäller skatter, ekonomisk politik och finanspolitik. Det är också väsentligt att undersöka hur lagstiftningen tillämpas, särskilt när det gäller lika lön och lika tillträde till arbetsmarknaden, samt att information om kommissionens arbete på området förs ut i olika medlemsländer.

3.2. Lika deltagande och representation

3.2.1. Kommissionens förslag till handlingsplan för att öka könsrollsbalansen inom politiskt beslutsfattande är mycket betydelsefullt. Detta ligger väl i linje med den politik för ökat deltagande av kvinnor i beslutsprocessen som den europeiska gemenskapens organ bedrivit.

3.2.2. Kommittén stöder tanken på att öka könsrollsbalansen i ekonomiskt och socialt beslutsfattande, liksom de föreslagna åtgärderna, särskilt när det gäller att utveckla statistiska metoder för att mäta kvinnors delaktighet i beslut på dessa områden. Som påpekats i tidigare yttrande(1) behövs statistik i synnerhet när det gäller det privata näringslivet. Medlemsländerna bör uppmuntras att samla in denna typ av information.

3.2.3. Kommittén anser att stödprogram av olika slag kan spela en stor roll för att öka kvinnorepresentationen.

3.2.4. Kommittén välkomnar särskilt förslaget om stödprogram för att öka utvecklingsländernas institutionella och operationella kapacitet, och stöder fullt ut förslaget om integrering av könsrollsperspektivet i biståndspolitiken, liksom i relationerna med kandidatländerna.

3.2.5. Kommittén är av åsikten att det är viktigt att förbättra könsrollsbalansen inte enbart inom kommissionen, utan inom alla gemenskapsinstitutioner.

3.3. Sociala rättigheter

3.3.1. Kommittén anser att både avtal och lagstiftning på det sociala området, såsom föräldraledighet, mödraskydd, arbetstid, deltidskontrakt och begränsade tidskontrakt, är väsentlig för jämställdheten. Det är därför viktigt att följa upp hur medlemsstaterna implementerar gemenskapsbesluten på området.

3.3.2. Kommittén anser att det behövs både direktiv som ökar rättssäkerheten och information samt medvetandegörande. Olika länder och regioner, liksom olika generationer, har skilda synsätt. För att bearbeta attityder måste lagstiftning och information gå hand i hand. Här har också arbetsmarknadens parter en viktig roll att spela.

3.3.3. Kommittén välkomnar kommissionens initiativ att lägga fram ett förslag på grundval av artikel 13, som inte enbart behandlar områden som berör arbetsmarknaden utan också inkluderar andra områden, vilket är i enlighet med vad som efterfrågades i yttrandet om direktivet mot diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung(2).

3.3.4. Kommittén välkomnar särskilt förslaget om mainstreaming inom det nya och förstärkta samarbetet när det gäller social trygghet, liksom i kampen mot social marginalisering. Också på detta område är det angeläget med preciseringarna när det gäller biståndspolitikens inriktning.

3.4. Det civila samhället

3.4.1. Jämställdhet är en fråga om mänskliga rättigheter också för kvinnor och flickor, liksom en grundläggande frihet både för kvinnor och män, oavsett ras eller etniskt ursprung, religion eller tro, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

3.4.2. Kommittén välkomnar kommissionens förslag om ökad information och utbildning när det gäller kvinnors mänskliga rättigheter, såväl inom unionen som i ansökarländerna. Kommittén välkomnar inriktningen på kvinnor som är offer för multipel diskriminering, men vill rikta uppmärksamheten på att detta inte enbart rör migrerande kvinnor och kvinnor tillhörande etniska minoriteter, utan också kvinnor med funktionshinder.

3.4.3. Förslagen om ökade insatser mot våld mot kvinnor, liksom mot kvinnohandel ser ESK som mycket angelägna. Kommittén understryker vikten av att programmen Daphne och Stop fortsätter, men vill fästa kommissionens uppmärksamhet på behovet av att i högre utsträckning fokusera på orsakerna till misshandel. Det är nödvändigt att söka långsiktiga lösningar för att bryta psykiska och fysiska våldsmönster, samtidigt som offren måste tas om hand och få skydd. Innan vi har ett trovärdigt svar på vilka orsakerna till misshandel är, är det svårt att sätta in de motåtgärder som behövs.

3.5. Könsroller och stereotyper

3.5.1. Negativa och stereotypa bilder av kvinnor, särskilt i media och i undervisningsmaterial, påverkar speciellt unga människor, och bidrar till bristen på jämställdhet i samhället. Därför är det kommitténs uppfattning att insatser för att förändra attityder måste sättas in redan under skoltiden.

3.5.2. Kommittén välkomnar förslagen om att integrera jämställdhetsperspektivet i gemenskapens egna utbildningsprogram och initiativ. Kommittén välkomnar också planerna på att lyfta fram kvinnornas roll i det europeiska projektet och den europeiska kulturen.

3.5.3. Förändringar i mediernas bild av kvinnor måste ske genom mediernas egna insatser. Förslaget om att kommissionen ska främja en sådan diskussion och uppmuntra ett utbyte av goda erfarenheter i samarbete med företrädare för medierna är intressant och viktigt. Samtidigt borde kommissionen förbättra informationen om vad som redan görs på området.

4. Sammanfattning

ESK vill sammanfattningsvis uttrycka sin tillfredsställelse över kommissionens förslag till stödprogram och framförallt över det förhållningssätt, som innebär att jämställdhet mellan män och kvinnor skall integreras i alla politikområden. ESK ser därför fram emot och har en förhoppning att dels medlemsländerna kommer att arbeta med detta synsätt och dels att kommissionens framtida meddelanden också kommer att genomsyras av detta förhållningssätt.

Då ESK representerar det civila samhällets organisationer, vill vi också understryka vikten av att också icke-statliga organisationer av olika slag involveras i arbetet för att öka jämställdheten. De icke-statliga organisationerna spelar här en avgörande roll för utvecklingen.

ESK vill också bland annat hänvisa till tidigare yttrande beträffande det fjärde jämställdhetsprogrammet(3), Daphne-programmet(4), direktivet mot diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung(5) samt uppföljningen av FN:s fjärde kvinnokonferens(6), där ESK förmedlat sin syn på jämställdhet mellan kvinnor och män.

Bryssel den 30 november 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT C 368, 20.12.1999.

(2) EGT C 204, 18.7.2000, s. 82-90.

(3) EGT C 39, 12.2.1996.

(4) EGT C 169, 16.6.1999.

(5) EGT C 204, 18.7.2000, s. 82-90.

(6) EGT C 168, 16.6.2000, s. 42.

BILAGA

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Följande ändringsförslag avslogs under debatten men fick minst en fjärdedel av de avgivna rösterna:

Punkt 3.1.1.1

Ersätt den befintliga texten med följande:

"Kommittén hänvisar främst till slutsatserna från Lissabon beträffande möjligheten att lättare förena yrkes- och familjeliv. En förutsättning för att öka kvinnors förvärvsarbete är att man i ett parförhållande delar upp arbetsuppgifterna beträffande skötseln av hus, barn och den äldre generationen. Framför allt anser kommittén att föräldrarna spelar en oersättlig roll i fråga om barnomsorg och barnuppfostran. Båda föräldrarna måste ges möjlighet att förena familje- och yrkesliv. I detta hänseende måste man skapa de nödvändiga förutsättningarna på arbetsorganisationsområdet, t.ex. anpassade och flexibla arbetstider, föräldraledighet, deltidsarbete osv. Det räcker inte att endast lagstifta; även näringslivet måste ta sitt ansvar.

Ytterligare en förutsättning för att man skall kunna förena yrkes- och familjeliv är att barn- och äldreomsorgen byggs ut. Även om framför allt omsorgen om barnen först och främst är en gemensam uppgift för de båda föräldrarna, är det nödvändigt att bygga ut barnomsorgen som kompletteringsåtgärd. Detta är viktigt eftersom föreningen av yrkes- och familjelivet ofta misslyckas på grund av ekonomiska flaskhalsar, och med tanke på att antalet ensamstående föräldrar ständigt ökar."

Motivering

Texten i yttrandet betonar inte tillräckligt de ansträngningar som måste göras för att ge föräldrarna möjlighet att prioritera omsorgen om sina barn.

Resultat av omröstning

För: 20, emot: 49, nedlagda: 10.