Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om ett flerårigt program för främjande av förnybara energikällor inom gemenskapen - Altener II" () (98/C 19/09)

Den 25 juni 1997 beslutade rådet att, i enlighet med EG-fördragets artiklar 198 och 130s, första stycket, begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för energi, kärnkraft och forskning, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 19 september 1997. Föredragande var Giannino Bernabei.

Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 112 röster för och 2 röster emot.

1. Inledning

1.1. Det fleråriga program som syftar till att främja förnybara energikällor, Altener II (1998-2002), som föreslagits av kommissionen den 12 mars 1997 (), ingår i kommissionens omfattande strategi för gemenskapens energipolitik. Förslaget är en fortsättning på Altener I (1993-1997) (), som avslutas vid 1997 års slut. Kommittén uttryckte sig positivt om Altener I den 24 november 1992 (), trots att vissa påpekanden gjordes om de knappa ekonomiska resurserna och om behovet av utvärderings- och kontrollmekanismer.

1.2. Kommissionens målsättning för Altener-programmet är att avhjälpa obalansen mellan teknisk utveckling, demonstration och lansering på marknaden, och man understryker behovet av en kapacitetsökning, informationsnätverk och yrkesutbildning med klarare inriktning samt europeiska normer och standarder. Det totala anslaget för Altener I var under de fem år som programmet varit i kraft 43,7 miljoner ecu, inräknat de ytterligare anslag som tillkom genom gemenskapens utvidgning och programmets utvidgning till EES.

1.3. Syftet med programmet var att bidra till att uppfylla gemenskapens energipolitiska målsättning att begränsa koldioxidutsläppen, öka andelen förnybara energikällor, reducera beroendet av importerad energi, trygga försörjningen, främja den ekonomiska och sociala utvecklingen och likaså den lokala och regionala utvecklingen.

1.4. Enligt kommissionens redogörelse för resultaten av Altener-programmet (), som presenterades samtidigt med förslaget till beslut om Altener II, har programmet haft stor betydelse för att främja de förnybara energikällorna i gemenskapen. Detta har uppnåtts genom att man genomfört nätverksbaserad informationsverksamhet och ett antal rapporter och studier som avser att avhjälpa obalansen mellan forskning och kommersiell användning av förnybara energikällor. Samtidigt har men påvisat svårigheten i att få fram precisa uppgifter ur de preliminära slutsatserna om pilotprojekten, varav få har fullbordats. Detta visar att denna del av programmet drabbas av att resurserna är så begränsade, och mindre än hälften av de föreslagna projekten har kunnat finansieras med nuvarande tilldelning.

1.5. Vad beträffar utvärdering av programmet anser kommittén det vara viktigt att man i den slutliga utvärderingsrapporten redovisar tidigare erfarenheter, så att man kan rätta till misstag och svagheter i enlighet med de faktiska resultaten av de projekt som finansierats via Altener-programmet. För programperioden 1998-2002 är det lämpligt att denna rapport sammanställs under loppet av det sista året för att man sedan skall kunna anpassa programmet därefter.

1.6. Dessutom har en grupp oberoende experter i en rapport som lades fram 1996 () framfört en positiv utvärdering, trots att man påpekade att de ekonomiska resurserna för att programmet skall kunna uppnå målsättningarna är alltför knappa. Rådets förslag följer också på studien "Teres II - Framtidsutsikterna för förnybar energi i 30 länder i Europa mellan 1995 och 2020", som finansierats inom ramen för Altener I.

1.7. Kommittén har mycket utförligt behandlat kommissionens grönbok - "Energi för framtiden - Förnybara energikällor ()" i sitt yttrande av den 24 april 1997 och påpekar att i synnerhet "förstärkta åtgärder under Altener II-programmet kan skapa en konkurrenskraftig marknad för den förnybara branschen och därigenom skapa sysselsättning där. [...] Åtgärder på gemenskapsnivå skulle riktas mot vissa väl avgränsade områden som solceller på tak och fasader, soluppvärmning av idrotts-, turist- och sjukvårdsanläggningar, aktiv och passiv solarkitektur, framställning av metangas från biologiskt nedbrytbart avfall, fristående anläggningar osv. Gemenskapens stöd skulle hållas på lägsta möjliga nivå för att undvika snedvridning av marknaden, och man skulle ta hänsyn till de externa kostnader som bortfaller" ().

1.8. Å andra sidan uttryckte kommittén även i sitt yttrande om "Förslag till rådets beslut om organisationen av samarbetet kring överenskomna energimål för gemenskapen" (), som antogs den 23 april 1997 (), sitt stöd för målsättningen "att främja användningen av förnybara energikällor och att förbättra energieffektiviteten. Dessa mål kan på ett avgörande sätt bidra till att uppnå en sundare miljö och, i samband med utvecklingen av inhemska resurser, minska gemenskapens beroende av energiresurser från omvärlden. Den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen kommer därigenom att främjas".

2. Kommissionens förslag

2.1. Kommissionen anger i sitt förslag till beslut om Altener II sex åtgärdsområden för förnybar energi, varav fyra fullföljer och fördjupar de åtgärder som omfattas av Altener I, medan två av dem syftar till att främja förnybara energikällors marknadspenetrering och att få till stånd en strikt strategisk kontroll och övervakning.

2.2. Åtgärderna omfattar särskilt:

- Studier och andra initiativ för att initiera eller fullborda gemenskapsåtgärder med syfte att utveckla de olika förnybara energikällorna, branschinriktade strategier och marknadsstrategier, utveckling av normer och standarder, entreprenad och lagstiftning, finansierade till 100 % av kommissionen. Till denna verksamhet anslås en budget på 4 miljoner ecu under en tvåårsperiod (13,3 %).

- Pilotprojekt för att införa och bygga ut infrastrukturer och instrument för lokal och regional planering, idéer, utvärdering, information, grundutbildning och fortbildning, men också nya finansierings- och marknadsmöjligheter. Kommissionen finansierar 30-50 % av totalkostnaden. Till denna verksamhet anslås en budget på 9,4 miljoner ecu under en tvåårsperiod (31,3 %).

- Åtgärder för erfarenhetsutbyte och know-how för att förbättra samordningen av internationella, gemenskapliga, nationella, regionala och lokala insatser och införandet av ett centralt system för insamling och spridning av information, finansierade till 100 % av kommissionen. Till denna verksamhet anslås en budget på 3 miljoner ecu under en tvåårsperiod (10 %).

- Åtgärder för erfarenhetsutbyte och know-how föreslagna av någon annan än Europeiska kommissionen, finansierade till 30-50 % av kommissionen. Till denna verksamhet anslås en budget på 2,8 miljoner ecu under en tvåårsperiod (9,3 %).

- Åtgärder som främjar utbredningen av förnybara energikällor och uppmuntrar investeringar genom tillgång till specialiserade rådgivare, marknadsanalyser, lokaliseringsalternativ och utarbetande av finansieringsplaner inom följande områden: biomassa, termisk och fotoelektrisk solenergi, aktiv och passiv solarkitektur, småskalig vattenkraft, vindkraft, geotermisk energi. För denna verksamhet förbehåller sig kommissionen att årligen fastställa finansieringsnivån. Till denna verksamhet anslås en budget på 8 miljoner ecu under en tvåårsperiod (26,6 %).

- Övervakning av hur strategierna och åtgärdsplanen för förnybara energikällor utvecklas samt utvärdering av åtgärdernas genomslagskraft och lönsamhet, dessutom kontroll av gemenskapens och medlemsländernas framsteg med förnybara energikällor, finansierat till 100 % av kommissionen. Till denna verksamhet anslås en budget på 2,8 miljoner ecu under en tvåårsperiod (9,3 %).

2.3. Kommissionen förbehåller sig rätten att årligen fastställa riktlinjerna för programmets ramar även om dessa kommer att bedömas av den rådgivande kommittén bestående av representanter från medlemsstaterna, enligt artikel 5.

2.4. Förutom de allmänna resurserna för att bekämpa bedrägerier står det klart och tydligt i programmet att finansieringen av de nya initiativen för att främja förnybara energikällor skall vara kopplad till en bedömning av projektens faktiska resultat.

2.5. I planen ingår också att kommissionen delger Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén resultaten av en utvärdering efter att programmet pågått i två år, och en slutrapport vid dess slut.

2.6. Programmet står öppet för deltagande av de associerade länderna i Central- och Östeuropa samt Cypern, enligt de regler som gäller Eftaländerna och förekommande associeringsavtal.

2.7. Den budget som kommissionen föreslagit uppgår till 30 miljoner ecu och begränsas till programmets två första år, eftersom det saknas uppgifter om EU:s ekonomiska förutsättningar för åren efter 1999. Den nödvändiga strategiska uppläggning som framförs i förslaget måste sättas in i rätt sammanhang i en samlad, långsiktig energipolitik med hållbara argument för att budgetposterna skall förstärkas och föras in under titel III (övrig politik) i den ekonomiska prognosen för 2000-2004.

3. Allmänna synpunkter

3.1. Kommittén är fullt medveten om den avgörande strategiska betydelse som förnybara energikällor kommer att ha för den hållbara utvecklingen i gemenskapen, medborgarnas livskvalitet samt för behovet av att skapa sysselsättning och upprätthålla den ekonomiska och sociala sammanhållningen. I linje med vad som framförts i några av de senaste yttrandena stöder ESK helt och fullt en förstärkning av Altener-programmet.

3.2. ESK anser det vara ytterst viktigt att man, i ljuset av målsättningarna i grönboken om förnybara energikällor (), fördubblar deras andel av den europeiska energikonsumtionen från 6 % till 12 % fram till år 2010. Det är viktigt att förstärka gemenskapens och medlemsstaternas åtgärder genom att samordna alla berörda gemenskapsinstrument - särskilt ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling - för att påskynda de förnybara energikällornas genomslag på den inre marknaden, på närliggande marknader och mer allmänt främja deras konkurrenskraft på världsmarknaden.

3.3. Trots att det saknas en fullständig utvärdering av hur de uppsatta målen uppnåtts i praktiken, står det klart att de svårigheter av teknisk, industriell och konkurrensmässig art som måste övervinnas samt de åtgärder för marknadspenetrering som behövs för att öka de förnybara energikällornas andel av gemenskapens energikonsumtion och för att uppnå tillräckliga stordriftsfördelar för att kunna konkurrera på världsmarknaden, kräver avsevärt större ekonomiska resurser än de som anslagits för den första femårsperioden och antagligen också de som kommissionen föreslagit för Altener II.

3.4. Kommittén ställer sig alltså bakom slutsatserna i den första rapporten om Altener-programmets resultat (), där kommissionen rekommenderar att kommande åtgärder bör koncentreras på vissa strategiska aspekter, såsom t.ex. att lösa problemet med marknadspenetrering men samtidigt undvika en oförsvarlig snedvridning av konkurrensen.

3.5. Därför ligger det ett särskilt stort strategiskt värde i de två nya åtgärdsinriktningar som syftar till att underlätta de förnybara energikällornas marknadspenetrering och uppmuntra investeringar samt till att kontrollera, övervaka och återkommande utvärdera hur detta sker. Samtidigt borde det faktum att ekonomiskt stöd kopplas till projektens faktiskt uppnådda resultat garantera ett mer målinriktat urval. Av dessa skäl skulle kommittén särskilt uppskatta att en större andel av stödet till Altener II anslås till detta.

3.6. Den annonserade förändringen att kommittén årligen skulle fastställa de mål, kriterier och villkor för stöd som skall gälla för initiativ av detta slag medger inte en meningsfull utvärdering och skapar inte heller stabila och förutsägbara marknadsvillkor för de företag som levererar energiprodukter och energitjänster eller för investerare och kunder.

3.7. Enligt kommittén borde man i detta avseende fastställa mål, kriterier och villkor för stöd från början, men behålla erforderlig flexibilitet avseende stödnivåerna, inom förutbestämda intervall för att undvika snedvridning av konkurrensen.

3.8. Kommittén anser att man borde lägga större vikt vid projekt som åtföljs av en kostnads-nyttobedömning och en balanserad miljöbudget grundade på förutbestämda kriterier och målsättningar, så att de lokala samhällsorganen och medborgarna inspireras att använda förnybara energikällor inom specifika områden, såsom de som anges i punkt 1.7. Medborgarnas direkta engagemang skulle faktiskt kunna bidra till att öka medvetenheten om de förnybara energikällornas fördelar.

3.9. Dessutom anser kommittén att den nuvarande rådgivande kommittén (enligt art. 5) bör bistås av sektorsanknutna mekanismer för ständig dialog med representanter för energiproducenter och energileverantörer, företag inom branschen, tekniker och yrkesmän (arkitekter, ingenjörer, byggföretagare etc.) och för slutanvändarna. Därigenom skulle man uppnå att programmets åtgärder blir samstämmiga och samverkar med marknadens inriktning, både med avseende på efterfrågan och utbud, och på så sätt ge högre prioritet till samarbetet mellan de europeiska regionerna.

3.10. En viktig verksamhet som borde tilldelas större ekonomiska resurser inom ramen för Altener II-initiativen är standardisering genom CEN och CENELEC, dels för dess positiva effekt på den inre marknaden och stordriftsfördelarna, dels för den förnybara energiteknikens marknadspenetrering i tredje land, särskilt marknaderna i Central- och Östeuropa och i Medelhavsländerna. Enligt kommittén är utarbetandet av alleuropeiska standarder en mycket viktig del i strävan att främja förnybar energi, och detta medför sänkta produktionskostnader för kunder och intressenter framför allt i ett globalt marknadsperspektiv.

3.11. Grönboken "Energi för framtiden - Förnybara energikällor" betonar den strategiska betydelsen av internationellt samarbete om förnybara energikällor, dels för att gagna gemenskaps-industrin inom sektorn - med exportfrämjande åtgärder () - dels för att reducera de negativa effekter på den globala miljön som uppstår om utvecklingsländerna baserar sin tillväxt enbart på traditionella energikällor. Med tanke på detta borde Altener-programmet, som begränsar deltagandet till de associerade länderna i Central- och Östeuropa samt Cypern, främja samarbetet för gemensam finansiering av insatser i tredje land genom internationella samarbetsprogram såsom Meda, Phare och Tacis, Europeiska utvecklingsfonden och länderna i Latinamerika och Asien, och i programmen föra in prioriterade inriktningar som gör det möjligt att främja förnybara energikällor.

Dessutom bör det energiforum för Europa-Medelhavet som nyligen inrättats inom ramen för Europa-Medelhavssamarbetet på energiområdet, och detta forums gemensamma handlingsplan på medellång sikt, innehålla mekanismer för samarbete och samordning med Altener-programmet. Även inom ramen för de rådgivande kommittéerna som är sammansatta av representanter från ESK och tredje land, är det lämpligt att uppmana till samarbete om förnybara energikällor, såsom man gjort i den rådgivande kommittén EU-Turkiet. Programmet bör också på ett lämpligt sätt bidra till att förbereda den europeiska strategin för att stimulera debatten under den tredje FN-konferensen om klimatförändringar i Kyoto i december 1997. Inför denna konferens håller ESK på att förbereda ett utkast till yttrande.

3.12. De förnybara energikällorna spelar en mycket viktig roll för den lokala energiutvecklingen, eftersom deras exploatering i de flesta fall är mindre beroende av infrastrukturer och nätverk. Detta innebär att de lämpar sig särskilt väl för de regioner i gemenskapen som är mest isolerade och har den sämst utvecklade infrastrukturen och som på grund av sina geografiska egenskaper har betydande resurser för produktion av förnybar energi.

3.13. Utvecklingen av förnybara energikällor är direkt kopplad till den verklighet i gemenskapens olika områden som beroende på struktur, klimat och miljö har utvecklats på olika sätt. Gemenskapens och följaktligen Altener-programmets inriktning måste utvecklas enligt subsidiaritetsprincipen och införliva redan befintliga lokala projekt, som förnyas och förstärks. En samordning av de nationella och regionala programmen skulle, med sikte på en gemensam strategi, dels kunna garantera den nödvändiga koncentrationen av resurser, dels sprida de bästa metoderna på olika nivåer - regional, nationell och gemenskaplig - enligt en nedifrån och upp-metod.

3.14. Ny energiteknik, som skall vidareutvecklas genom prioriterade FoTU-åtgärder inom det femte ramprogrammet, öppnar stora möjligheter för en decentraliserad produktion av ren energi som är säker och har minimal miljöpåverkan. Detta förutsätter en konsekvent forsknings- och demonstrationsverksamhet som är inriktad på att sänka kostnaderna och på att finna en lösning för decentraliserad lagring av energi som är säker och ekonomisk.

3.15. För att uppnå större ekonomisk och social sammanhållning borde strukturfonderna och sammanhållningsfonden inrikta sina insatser på stöd till sådana initiativ. Även EIB, EIF och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, för länderna i Central- och Östeuropa, borde finansiera projekt för förnybar energi, och man borde använda sig mer av samfinansiering för detta ändamål.

3.16. Det finansieringsproblem som beror på att kreditinstituten har ringa kunskap om förnybara energikällors utvecklingsmöjligheter skulle kunna avhjälpas genom att man med kvalitetsvalideringen, vilken föreskrivs i artikel 2e, skulle kunna garantera att projektet uppfyller nationella och gemenskapliga krav på teknisk genomförbarhet och ekonomisk lönsamhet.

3.17. Även om Ekonomiska och sociala kommittén beklagar att det inte infördes ett avsnitt om energipolitik i Unionsfördraget, trots kraftigt stöd från kommittén, anser vi att det - i enlighet med vad som fastställts i Energirådets resolution av den 27 maj 1997 - är nödvändigt att inkludera stödåtgärderna för förnybara energikällor i ett strategiskt ramprogram med samstämmiga, öppna gemenskapsåtgärder och instrument på energiområdet. Dessa åtgärder bör samordnas dels med gemenskapspolitik på detta område, dels med medlemsländernas politik.

3.18. Ett sådant övergripande ramprogram skulle framför allt innehålla program som Thermie (förvaltning och tillämpning), Save II och Synergy vid sidan av Altener, och på så sätt undviks fackuppdelning och dubbelarbete vid genomförandet. Det skulle kunna samordnas med lämpliga program för FoTU, såsom Joule/Thermie och Flair och med lämpliga politiska verksamhetsområden för yttre förbindelser, miljö, konkurrens, inre marknaden, regionalpolitik och jordbruk.

3.19. Å andra sidan skulle man inom ramen för Gemensamma forskningscentret (GFC) kunna inrätta en tillfällig enhet för förnybar energi som ansvarar för samordning, marknadsföring och planering, vilket kommittén framfört i sitt yttrande om grönboken om förnybar energi ().

4. Särskilda synpunkter

4.1. Tillägg till artikel 1a:

"... inom ramen för en integrerad framtida energipolitik för gemenskapen som samordnar alla befintliga åtgärder och program på området med de aspekter som berör jordbrukspolitiken, miljöpolitiken, FoTU, sammanhållningen och externa relationer."

4.2. Tillägg till artikel 2.1e:

"... med målsättningen att validera kvalitetsprojekt som borgar för genomförbarheten i ekonomiska, sociala och miljömässiga termer och underlättar, särskilt för små och medelstora företag, att få del av offentlig och privat finansiering. Projekten skall sammanföras i grupper som är tillräckligt stora för att vara kostnadseffektiva."

4.3. Tillägg till artikel 2.1c:

"... genom att upprätta en databank med harmoniserade statistiska data som görs tillgänglig via en därför avsedd, öppen webplats på Internet."

4.4. Tillägg till artikel 2.2:

"lagring av energi"

4.5. Ändring av artikel 4.2 enligt följande:

"De villkor och riktlinjer som gäller för finansiering av verksamhet enligt artikel 2.1 skall fastställas vid programmets början och bifogas det aktuella beslutet samt uppdateras årligen med beaktande av: ..."

4.6. Tillägg i slutet av artikel 4.2b:

"... genom en uttömmande och övergripande kostnads-nyttobedömning som grundas på objektiva, förutbestämda kriterier."

4.7. Ändring av artikel 4, sista stycket:

"Den kommitté som avses i artikel 5 och sektorsanknutna mekanismer för ständig dialog, bestående av representanter för slutanvändare, tekniker och yrkesmän, energiproducenter och energileverantörer samt företag inom branschen, skall bistå ..."

4.8. Ändring av artikel 6.2 enligt följande:

"... under programmets sista år och innan ett nytt förslag till program formellt läggs fram ..."

4.9. Tillägg till artikel 7:

"Dessutom främjar kommissionen initiativ för informationsutbyte, spridning av bästa metoder och samordning av projekt inom internationella samarbetsprogram som i sin inriktning prioriterar utveckling av förnybara energikällor."Bryssel den 29 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 192, 24.6.1997, s. 16.

() KOM(97) 87 slutlig, 20.11.1996.

() EGT L 235, 18.9.1993, s. 41.

() EGT C 19, 25.1.1993, s. 7.

() KOM(97) 122 slutlig, 12.3.1997.

() "Evaluation of the Altener programme (1993-1997) and proposal for the future", redogörelse för Europeiska kommissionen av Andersson, Del Rio, Janssen och McKeogh, Bryssel 1996.

() KOM(96) 576, 20.11.1996.

() EGT C 206, 7.7.1997, s. 41.

() EGT C 27, 28.1.1997, s. 9.

() EGT C 206, 7.7.1997, s. 123.

() Enligt det europeiska rådet för export av förnybar energi är 75 % av den europeiska industrin inom sektorn beroende av export. Jämför Teres II, november 1996, sid 12.