Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ett instrument för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen (ISPA)" () (98/C 407/46)

Den 4 juni 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för externa relationer, handels- och utvecklingspolitik, som ansvarat för kommitténs arbete i frågan, tillsatte en studiegrupp och utnämnde Kenneth Walker till föredragande.

Vid sin 357:e plenarsession den 9-10 september 1998 (sammanträdet den 10 september 1998) utnämnde Ekonomiska och sociala kommittén Kenneth Walker till huvudföredragande och antog följande yttrande med 76 röster för, 5 emot och inga nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. I Agenda 2000 lade kommissionen fram en rad förslag som syftar till att stärka strategin inför en anslutning för alla kandidatländer i Central- och Östeuropa (CÖE-länder). Strategins huvudsyfte är att skapa ett sammanhållet program som dessa länder kan utgå från vid förberedelserna inför ett EU-medlemskap och att

I) samla de olika formerna av EU-stöd inom en sammanhållen ram, s.k. partnerskap inför anslutningen,

II) göra kandidatländerna bekanta med gemenskapspolitiken och arbetsreformerna inom EU genom deltagande i gemenskapsprogram.

1.2. Tillsammans med Phare-programmet och stödet till jordbrukets utveckling föreslogs i Agenda 2000 att kandidatländerna skulle ges ett strukturstöd på ca 1 miljard euro per år under perioden 2000-2006, dvs. totalt 7 miljarder euro. Detta stöd skulle främst inriktas på att anpassa kandidatländernas infrastruktur till normerna inom EU, särskilt - och i likhet med verksamheten inom sammanhållningsfonden - på transport- och miljöområdena. Vid Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997 enades man principiellt om att införa ett sådant strukturpolitiskt instrument. Kommissionen har nu som en följd av detta och på grundval av artikel 235 i fördraget lagt fram ett förslag till förordning om ett instrument för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen (ISPA).

1.2.1. Med tanke på likheten vad gäller målsättningar anses det lämpligt att ISPA använder i stort sett samma metoder som den reviderade sammanhållningsfonden. ISPA skall ge stöd till

I) miljöåtgärder som gör det möjligt för kandidatländerna att uppfylla de krav som anges i gemenskapens lagstiftning,

II) åtgärder för förbättrad transportinfrastruktur i syfte att skapa hållbar rörlighet, särskilt sådana som utgör projekt av gemensamt intresse i enlighet med kriterierna i rådets beslut (1692/96) om utbyggnad av transeuropeiska nät. Detta omfattar sammankoppling av och driftskompatibilitet mellan de nationella näten och med de transeuropeiska näten samt tillträde till TEN.

1.2.2. Dessutom bör åtgärder på dessa båda områden även bidra till de mål som ställts upp inom partnerskapen inför anslutningen.

1.2.3. En lämplig balans skall uppnås mellan miljöåtgärder och åtgärder med avseende på transportnätet.

1.3. I förslaget till förordning definieras en projektbaserad urvalsmetod, och projektens ekonomiska omfattning skall minst vara 5 miljoner ecu. Stödet kan inom ramen för ISPA uppgå till 85 % och kommer att anpassas så att man uppmuntrar till investeringar, särskilt genom medfinansiering från den privata sektorns sida.

1.3.1. Föreskrifterna om ekonomisk förvaltning och kontroll återspeglar bestämmelserna i avdelning IX i budgetförordningen om externt stöd från gemenskapen. Projekten kommer att omfattas av ett finansieringsavtal mellan kommissionen och mottagarlandet, som även kommer att innehålla bestämmelser om system för förvaltning och utvärdering.

1.3.2. Vad gäller budgetåtaganden skall man enligt förslaget anlita det system med årliga delbetalningar som används inom strukturfonderna och sammanhållningsfonden. Eftersom detta avviker från budgetförordningen kommer ett mellaninstitutionellt budgetavtal att krävas.

1.4. ISPA kommer att lyda under de villkorsregler som anges i förordningen om partnerskap inför anslutningen. ISPA skall samordnas med Phare och med jordbruksstödet inför anslutningen genom förordningen om samordning av stödet inom ramen för strategin inför anslutningen.

2. Kommissionens förslag

2.1 Stödberättigade länder

2.1.1. I enlighet med riktlinjerna i Agenda 2000 och med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg skall ekonomiskt stöd ges till kandidatländer i Central- och Östeuropa genom instrumenten för strukturpolitiska åtgärder och jordbruksstöd inför anslutningen. Dessa länder är enligt artikel 1 i förslaget till förordning följande:

Bulgarien, Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien.

2.2. Prioriterade områden

2.2.1. Med tanke på bestämmelserna i Agenda 2000 och de föreslagna ekonomiska ramarna menar man att man måste vara särskilt selektiv vad beträffar de sektorer som skall omfattas av det nya instrumentet. Mot bakgrund dels av erfarenheterna av behovet av ny infrastruktur i de nya tyska delstaterna, dels av kommissionens yttranden om kandidatländerna, föreslås att stöd inom ramen för det nya instrumentet skall begränsas till miljö- och transportprojekt. Detta skulle omfatta åtgärder, t.ex. yrkesutbildning och underhåll, som syftar till att verksamheten inom projekten skall kunna bedrivas effektivt.

2.3. Miljön

2.3.1. Som angavs i Agenda 2000 står alla kandidatländer inför mer överhängande miljöproblem än de nuvarande medlemsstaterna, särskilt vad gäller vatten- och luftföroreningar och avfallshantering.

2.3.2. Det är svårt att göra tydliga beräkningar av de insatser som krävs, särskilt med tanke på att man måste göra en rad antaganden om t.ex. ekonomisk tillväxt, konsumtionsmönster och framtida beteende. De mest tillförlitliga beräkningarna ger emellertid vid handen att de totala investeringar som krävs för att miljölagstiftningen skall uppfyllas i de tio kandidatländerna uppgår till ca 100 miljarder euro.

2.3.2.1. Denna siffra omfattar endast de investeringar som krävs för att uppfylla bestämmelserna i direktiven om dricksvattenförsörjning, avloppsvatten, luftföroreningar och avfallshantering. Beräkningarna omfattar inte miljöförbättrande åtgärder som visserligen kan utgöra en avgörande förutsättning för ekonomisk utveckling (t.ex. att återställa förorenad mark) men som inte är föremål för EU-lagstiftning och därför inte kräver några investeringar som syftar till att uppfylla lagstiftningen.

2.3.3. Det krävs alltså stora insatser och ett betydande ekonomiskt och tekniskt stöd från EU om CÖE-länderna snabbt skall kunna anpassa sig till EU:s miljölagstiftning. Stöd genom ISPA kommer främst att inriktas på vattenkvalitet, luftkvalitet och avfallshantering. Stöd kommer följaktligen att kunna utgå till miljöåtgärder som gör det möjligt för mottagarländerna att uppfylla kraven i gemenskapens miljölagstiftning och uppnå målen i partnerskapen för anslutning.

2.4. Transporter

2.4.1. I Agenda 2000 framhålls att det finns ett akut behov av att förbättra och bygga ut transportinfrastrukturen i kandidatländerna och att man också måste ta sig an problemet med de "felande länkarna" mellan dessa länder och EU. Utan sådana investeringar kommer det sannolikt att uppstå allvarliga problem med överbelastade trafiksystem, vilket skulle påverka EU:s övergripande trafikpolitik. För de berörda länderna utgör en förbättrad trafikinfrastruktur ett avgörande inslag i deras program för ekonomisk utveckling och är följaktligen också utslagsgivande för deras förmåga att klara konkurrenstryck och marknadskrafter inom EU. Ett väsentligt inslag i strategin inför anslutningen är därför att ett effektivt transportsystem byggs upp. Inom en sådan strategi bör man sträva efter att skapa en välavvägd transportinfrastruktur för kombinerade transporter.

2.4.2. Det framtida nätverket bör bestå av de transeuropeiska näten i dagens EU, lämpliga delar av de nationella näten i kandidatländerna och de nödvändiga förbindelserna mellan dem. Enligt uppgifterna i kommissionens meddelande har de potentiella investeringskostnaderna för att bygga upp ett transeuropeiskt transportnät av EU-modell i CÖE-länderna beräknats uppgå till omkring 50-90 miljarder euro under 15 år, och detta enbart för att modernisera det befintliga väg- och järnvägsnätet så att det kommer upp på västeuropeisk-nivå och klarar den förväntade trafikökningen men utan att ta några nya förbindelser med i beräkningen.

2.4.3. Vad ISPA skulle kunna bidra med när det gäller det framtida transportnätet skulle därför vara att stödja sådana åtgärder för transportinfrastruktur som syftar till att hållbar rörlighet, särskilt om dessa utgör projekt av gemensamt intresse i enlighet med kriterierna i beslut nr 1692/96/EG eller gör det möjligt för mottagarländerna att uppnå målen i partnerskapen för anslutning. Detta skulle omfatta sammankoppling av och driftskompatibilitet mellan de nationella näten och de transeuropeiska näten samt tillträde till dessa nät.

2.4.4. Resultaten av bedömningen av behoven av infrastruktur för transport (TINA) kommer också att beaktas när lämpliga projekt skall kartläggas.

2.5. Tekniskt stöd

2.5.1. En liten del av ISPA:s budget kan användas för att finansiera förstudier och utgifter för tekniskt stöd. Det måste finnas en klar koppling mellan de åtgärder som får stöd och de projekt som finansieras genom ISPA. Ett huvudmål för detta stöd är att se till att projekten har en hög kvalitet, vilket bl.a. innebär att de skall förvaltas och genomföras effektivt.

2.5.1.1. De totala kostnader som på detta område uppstår på kommissionens initiativ får inte överstiga 2 % av den totala tilldelningen till ISPA. Den mekanism inom Phare som rör storskaliga infrastrukturprojekt (LSIF) och som främst kommer att inriktas på en utbyggnad av de transeuropeiska näten utanför EU:s gränser och på sådana miljöproblem med gränsöverskridande konsekvenser som hänger samman med kandidatländernas anslutning, kommer också att användas för att utforma projekt som därefter kan komma att få stöd inom ramen för ISPA.

2.5.2. Det kommer att krävas ett nära samarbete mellan ISPA, Phare och jordbruksstödet inför anslutningen om överlappning mellan de olika stödberättigade verksamheterna skall kunna undvikas. En viktig roll kommer i detta sammanhang att spelas av den kommitté som skall inrättas enligt förslaget till förordning om samordning av stödet till kandidatländerna inom ramen för strategin () inför anslutningen.

2.5.3. Som med allt stöd inför anslutningen kommer ISPA att lyda under de villkorsregler som anges i förordningen om partnerskap inför anslutningen.

2.6. Finansiella bestämmelser

2.6.1. I likhet med sammanhållningsfonden kommer man inom ISPA att arbeta med projekt eller grupper av projekt (kallade åtgärder) som skall vara av tillräcklig omfattning för att få påtagliga effekter på miljöskyddsområdet eller på upprustningen av transportnätens infrastruktur. Erfarenheterna av sammanhållningsfonden, särskilt vad gäller att undvika en oproportionerlig administrativ arbetsbörda, ger vid handen att projektens budget minst bör uppgå till 5 miljoner euro. När projektens minimistorlek skall fastställas måste man även beakta att vissa kandidatländer är relativt små.

2.6.2. Vid urval och godkännande av projekt kommer man att utgå från de nationella program för transporter och miljö som omfattas av det nationella programmet för att anta gemenskapens regelverk, ett av huvudinslagen i partnerskapen inför anslutningen. Dessa program kommer att inrymma specifika strategier för transporter och miljö och beakta den transnationella dimension som krävs för att bygga upp transeuropeiska nät i framtiden. I förslaget till förordning anges även ett antal kriterier som syftar till att säkerställa en hög kvalitet på projekten, bl.a. vilken hävstångspotential de har och hur långt arbetet med dem har kommit.

2.6.3. Den vägledande fördelningen av ISPA-resurser mellan mottagarländerna kommer att göras av kommissionen på grundval av de kriterier som utgörs av landets befolkning, BNP per capita i köpkraftsparitet (som på det mest realistiska sättet återger de berörda ländernas välstånd) och yta.

2.6.3.1. Stödet kommer att utgå i ett övre och ett nedre intervall för att skapa en viss finansiell flexibilitet. Hänsyn kommer dessutom att tas till de enskilda ländernas brister vad gäller miljö och transportinfrastruktur. Fördelningen av stödet kan justeras vid en senare tidpunkt med hänsyn till varje mottagarlands förmåga under tidigare år att genomföra ISPA-åtgärder.

2.6.4. Det anses vara av betydelse att ISPA där så är möjligt kan få en strategisk katalysatoreffekt på mottagarlandets samlade investeringsbehov i stället för att delfinansiera helt separata projekt. I Agenda 2000 vill man även att strukturresursernas multiplikatoreffekt skall stärkas genom att man i större utsträckning använder andra stödformer än direkta subventioner. I synnerhet är det viktigt att

I) de knappa offentliga resurserna får en hävstångsverkan, främst genom att medfinansiering från den privata sektorns sida uppbådas,

II) ISPA-stödet inte tränger undan andra potentiella finansieringskällor, bl.a. lokala källor och intäkter som uppstår inom projektet.

2.6.5. Kommissionen kommer att försöka maximera ISPA-stödets multiplikatoreffekter genom att främja en ökad användning av låne- och aktiefinansiering, särskilt från den privata sektorns sida. Att lägga betoningen på alternativa finansieringskällor bidrar till att undanröja alla tendenser till förväntningar på att alltid erhålla stora subventioner. Det kan också vara betydelsefullt genom att understödja kandidatländernas strävan att skapa fungerande marknadsekonomier.

2.6.5.1. Målet är därför att det EU-stöd som ges inom ramen för ISPA skall ligga på olika nivåer i förhållande till projektets art och finansieringsstruktur. Stödet kan uppgå till 85 % av offentlig finansiering eller liknande. Den slutliga stödnivån kommer också att bero på

I) gemenskapens övergripande intresse av att ett visst projekt genomförs,

II) projektets förmåga att ge upphov till intäkter,

III) tillämpningen av principen att "förorenaren bebetalar".

2.6.5.2. En sådan metod ger utrymme för att tillämpa en lägre stödnivå när det gäller projekt där lånefinansiering är möjlig, och den övre gränsen gör att kommissionen kan anpassa stödnivån från fall till fall.

2.6.6. De artiklar i ISPA-förordningen som rör ekonomisk förvaltning överensstämmer med bestämmelserna i avdelning IX i budgetförordningen för EU:s allmänna budget, som innehåller detaljerade finansiella bestämmelser om externt stöd. Detta innebär att projekt som kommissionen godkänner skall bli föremål för ett finansieringsavtal mellan kommissionen och mottagarlandet. Detaljerade uppgifter om utbetalningsformerna för projekten och om förvaltnings-, utvärderings- och kontrollsystem skall också inkluderas i finansieringsavtalen. Dessa former och system skall, om budgetförordningen så medger, överensstämma med dem som tillämpas inom sammanhållningsfonden.

2.6.6.1. När det gäller budgetåtaganden enligt vilken kommer emellertid ett enklare och effektivare system att användas inom ramen för ISPA, där verksamheten kommer att baseras på fleråriga projekt. Det första åtagandet kommer att göras i samband med att kommissionen fattar beslut om att ge EU-stöd. Åtaganden för senare årliga delbetalningar görs i början av varje budgetår och senast den 1 april det aktuella året.

2.6.6.2. Detta undantag från budgetförordningen, enligt vilken budgetanslag beviljas för ett budgetår, förbättrar visserligen förvaltningen av fleråriga åtgärder men måste inkluderas i det mellaninstitutionella avtalet. Stöd som beviljats ett projekt på vilket arbetet inte påbörjats inom den avtalsperiod som anges i finansieringsavtalet skall automatiskt dras tillbaka, dels för att undvika alltför stora skillnader mellan nivån på åtaganden och på utbetalningar, dels för att skapa ett incitament till effektiv resursanvändning.

2.6.6.3. En sådan metod gör det möjligt att anlägga ett sammanhållet synsätt på de verksamheter som skall genomföras inom varje projekt och underlätta en viss decentralisering. Därigenom kan förvaltning, kontroll och utvärdering garanteras. Detta skulle innebära att CÖE-länderna under kommissionens överinseende skulle ha ansvaret för projektens genomförande, i den utsträckning som detta medges i budgetförordningen och fastställs i finansieringsavtalen. Från och med den 1 januari 2000, och i alla händelser senast den 1 januari 2002, skall mottagarländerna ha upprättat de förvaltnings- och kontrollsystem som krävs. Fram till den 1 januari 2002 kan om så krävs utomstående organ anlitas.

2.7. Uppföljning och utvärdering

2.7.1. Utvärdering och uppföljning av ISPA-projekt kommer att genomföras gemensamt av det berörda kandidatlandet och kommissionen genom de förfaranden som anges i finansieringsavtalen. Det skall särskilt nämnas att uppföljningen genomförs i förhållande till kvantifierade fysiska och ekonomiska indikatorer kopplade till det berörda projektets särskilda karaktär och dess mål. Under projektens genomförande och efter att de avslutats skall man genom utvärderingen bedöma om de ursprungliga målen kan uppnås eller har nåtts. Den förmåga att genomföra utvärderingar som finns i de organ i CÖE-länderna som har ansvar för genomförande och uppföljning skall också om så behövs stärkas genom tekniskt stöd.

2.8. Kommittén som skall bistå vid genomförandet

2.8.1. När kommissionen genomför ISPA-förordningen skall den biträdas av en rådgivande kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och som har en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionen kan förelägga kommittén frågor som denna skall yttra sig över, om så krävs efter omröstning. Europeiska investeringsbanken (EIB) skall ingå i kommittén, dock utan rösträtt.

2.9. Tidsplan

2.9.1. Den övergripande tidsplanen för antagande av de instrument inför anslutningen som nämns i Agenda 2000 skall äga giltighet även för antagande av förslaget till ISPA-förordning, de därpå följande förhandlingarna och samråden med övriga EU-institutioner.

3. Allmänna kommentarer

3.1. I linje med sitt tidigare yttrande på eget initiativ () ser ESK i stort sett positivt på kommissionens förslag om att strategin inför anslutningen skall förstärkas genom utformningen av ett sammanhängande program för de central- och östeuropeiska ländernas förberedelser inför EU-anslutningen.

3.1.1. Kommittén stöder det allmänna målet att de olika formerna av stöd från EU skall sammanföras inom programmet "partnerskap inför anslutningen" och att länderna i Central- och Östeuropa skall få möjlighet att bekanta sig med unionens politik och arbetsformer, bland annat genom att delta i gemenskapens program.

3.1.2. Kommittén stöder dessutom beslutet att koncentrera detta stöd till åtgärder som rör miljön och transportinfrastrukturen, i enlighet med den strategi som utformats för den reviderade sammanhållningsfonden.

3.1.3. ESK har genomgående lyft fram miljöfrågornas stora betydelse och är bekymrad över att det allmänt sett har gjorts få framsteg på detta område. Kommittén konstaterar att kandidatländerna generellt har mer akuta miljöproblem än de nuvarande medlemsstaterna och stöder obetingat valet av gemenskapens miljöregler som ett prioriterat område för stöd genom ISPA.

3.1.4. ESK stöder också valet av transportinfrastruktur som det andra prioriterade området. Kommittén anser att det är viktigt att skapa ett sammanhängande nät av det nuvarande lapptäcket av transportförbindelser och att utveckla säkra och snabba förbindelser mellan länderna för att öka den inre marknadens effektivitet och maximera Europas handelspotential.

3.1.4.1. Som kommissionsledamot Neil Kinnock har sagt: "Gränserna kan inte öppnas som tänkt och fri rörlighet för varor och personer är inte möjligt om inte vägar, järnvägar, flygplatser och hamnar i Central- och Östeuropa fungerar effektivt. Nätverksplanen är ett första stort steg framåt för att garantera att detta kan uppnås."

3.2. ESK konstaterar att enligt beräkningar uppgår de totala investeringsbehoven för att de tio länderna i Central- och Östeuropa skall uppfylla EU:s miljöregler till ca 100 miljarder euro.

3.2.1. Kommittén konstaterar också att investeringarna i transportinfrastruktur beräknas uppgå till mellan 50 och 90 miljarder euro under 15 år och att detta belopp inte gäller några nya förbindelser, utan endast kostnaden för att rusta upp och anpassa befintliga vägar och järnvägar till EU-standard och möta den förväntade trafikökningen.

3.2.2. Av detta totalbelopp på ca 170 miljarder euro föreslår kommissionen att EU skall ge 1 miljard euro i stöd per år under perioden 2000-2006, det vill säga totalt 7 miljarder euro eller omkring 4 % av de förväntade investeringsbehoven.

3.2.2.1. ESK noterar att anslagen till EU:s strukturfonder och sammanhållningsfonden har ökats för perioden 2000-2006 jämfört med perioden 1993-1999 i följande omfattning (i miljarder euro):

>Plats för tabell>

3.2.2.2. ESK anser att man bör överväga att omfördela de 45 miljarderna till ansökarländerna mellan perioden före respektive efter anslutningen. Kommittén vill påpeka att det i nuläget förefaller osannolikt att något av ansökarländerna kommer att anslutas innan en stor del av stödperioden gått och att antalet länder som blir medlemmar i första vågen kan bli begränsat. Den period då det finns tillgängliga medel efter anslutningen kommer därför att bli begränsad och endast ett fåtal länder kan få möjlighet att utnyttja stödet.

3.2.2.3. Mot bakgrund av denna situation och målsättningen att ansökarländerna skall införliva gemenskapens miljöregler och förbättra sin transportinfrastruktur så fort som möjligt vill ESK rekommendera att en större andel av de 45 miljarderna anslås till perioden före anslutningen. Om detta anslag ökas till exempelvis 2,5 miljarder euro per år, eller totalt 17,5 miljarder, skulle det i viss mån kunna överbrygga klyftan mellan de investeringar som krävs före anslutningen och de tillgängliga medlen.

3.2.3. Ytterligare finansieringskällor kommer att förmedlas via Europeiska investeringsbanken, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, Världsbanken, från offentliga sektorn i länderna i Central- och Östeuropa och genom tillämpningen av principen "förorenaren betalar" i samband med miljöförbättringar i ansökarländerna.

3.2.3.1. Det är också viktigt att enskilda medlemsstater parallellt avsätter finansiellt stöd.

3.2.3.2. Ändå räcker sannolikt de samlade resurserna från alla dessa källor långtifrån för att täcka de totala investeringar som krävs, i synnerhet för att uppfylla gemenskapens miljöregler, och man kan fråga sig om det går att uppbringa tillräckligt med finansiella medel från privata sektorn för att uppnå dessa mål inom en rimlig tidsperiod.

3.2.3.3. ESK anser att man för att den privata sektorn skall medverka finansiellt i så hög grad som möjligt måste utveckla en klar strategi för industriellt partnerskap. Framför allt bör man undvika att i alltför stor utsträckning utarbeta program i förväg för att inte hämma initiativ från den privata sektorn och för att ge utrymme åt en innovativ strategi från den privata sektorns sida.

3.2.3.4. Man bör sträva efter att öka möjligheten att utnyttja de nya finansieringskällorna genom att exempelvis konsolidera banksystemen i ansökarländerna och stärka aktiemarknaderna, och därmed bidra till att attrahera privat kapital både inom och utanför dessa länder.

3.2.3.5. ESK vill också framhålla att de investeringar som krävs inte bara är finansiella utan också teknologiska. Det är därför viktigt att definiera strikta äganderättsbestämmelser, skydd av industriell intellektuell äganderätt, konkurrenslagstiftning och affärspraxis som överensstämmer med EU:s normer.

3.3. På grund av det tillgängliga stödets otillräcklighet anser ESK att ISPA-stödet bör koncentreras till de projekt och områden som kan antas få störst inverkan och inte spridas över alltför många projekt.

3.3.1. ESK stöder därför beslutet att begränsa ISPA-stödet till projekt med en budget som inte understiger 5 miljoner euro.

3.3.2. ESK noterar att det beräknade stödet till transportinfrastruktur inte innefattar några nya förbindelser och vill påpeka att även om modernisering av de befintliga transportnäten ger vissa vinster, kommer inverkan på handelsflödet inom och mellan de central-och östeuropeiska länderna, samt mellan dem och EU-länderna, att bli begränsad utan nya förbindelser och de positiva effekterna på ekonomierna både i dessa länder och de nuvarande medlemsstaterna att bli färre.

3.3.2.1. Effektiva transportsystem av avgörande betydelse för unionens ekonomi och för att säkerställa att EU:s grundprincip om fri rörlighet för varor och människor fungerar. I detta sammanhang handlar det också om säkerhet och miljö. Mycket få kandidatländer har placerat vägtransporter på listan över prioriterade uppgifter trots att antalet bilar har ökat markant. De saknar ekonomiska resurser för att göra den nödvändiga upprustningen av infrastrukturen och därmed minska den ökade belastningen på transportsystemen. Moderna transeuropeiska transportnät är av central betydelse för Europas konkurrenskraft, en hållbar långsiktig tillväxt och sysselsättningen. De är också en förutsättning för att kandidatländerna skall kunna bygga upp konkurrenskraftiga ekonomier som kan utnyttja möjligheterna på den inre marknaden.

3.3.3. ESK anser därför att strategin för att rusta upp och anpassa infrastrukturen i länderna i Central- och Östeuropa måste förstärkas genom utbyggnad av nya förbindelser mellan dessa länder och EU:s medlemsstater. Kommittén konstaterar att tillträde till transeuropeiska nät ingår i ISPA-programmet men att kostnaden för att bygga ut dessa nät inte har tagits med i uppskattningen av de finansiella behoven. Eftersom de pågående projekten för transeuropeiska nät beklagligt nog inte gör några större framsteg, kan man fråga sig hur sådana förbindelser skall finansieras.

4. Särskilda kommentarer

4.1. ESK instämmer i kommissionens uppfattning att utnyttjandet av offentliga sektorns knappa resurser bör få en hävstångseffekt, framför allt genom att attrahera kapital från den privata sektorn till samfinanansierade projekt, och att ISPA-stödet inte får ersätta andra finansieringskällor.

4.2. ESK ser positivt på förslaget att stödnivåerna skall vara flexibla och baserade på graden av annan finansiering, men noterar att stödnivåerna kan uppgå till 85 % av projektkostnaden och anser att eftersom ISPA-stödet är relativt begränsat, måste denna nivå betraktas som en övre gräns och inte som en norm.

4.2.1. För att maximera samverkanseffekterna bör man försöka koppla ISPA-projekt till befintliga projekt i mottagarländerna för att uppnå bättre samordning med nationella budgetar och öka möjligheterna för finansiering från privata sektorn.

4.3. ESK ser positivt på kommissionens pragmatiska projekturvalsmetod, som bygger på kriterierna om gemenskapens samlade intresse av att ett särskilt projekt genomförs, projektets möjlighet att generera inkomster och principen "förorenaren betalar".

4.4. ESK konstaterar att ISPA-stödet kan utgå i form av stöd som inte skall betalas tillbaka, återbetalningsskyldiga lån, subvention av garantiavgift, räntesubventioner, riskkapital eller andra former av finansiering. I detta avseende avviker ISPA-stödet från sammanhållningsfonden, som förmedlar direkt stöd som inte är återbetalningsskyldigt. Kommittén stöder denna inriktning eftersom den kommer att öka projektens flexibilitet och göra det möjligt att anpassa finansieringen från fall till fall i enlighet med de enskilda projektens behov. Det är främst återbetalningsskyldiga lån som har en större multiplikatoreffekt eftersom de återbetalade resurserna kan kanaliseras till nya projekt.

4.4.1. ESK stöder också att Europeiska investeringsbanken skall rådfrågas om vilken typ av finansieringspaket som är lämpligast för varje projekt.

4.5. ESK ser positivt på att stödet till mottagarländerna skall baseras på befolkning, yta och BNP per capita i köpkraftsparitet, samt att de länder som har lägst BNP per capita skall få mest stöd. Kommittén välkomnar också att hänsyn skall tas till brister med avseende på miljö och transportinfrastruktur.

4.6. ESK är överens med kommissionen om att det är viktigt att utvärdera och kontrollera projekten. ESK noterar att de obligatoriska förvaltnings- och kontrollsystemen skall ha inrättats i mottagarländerna senast den 1 januari 2002 och rekommenderar att sådana system måste finnas innan något ISPA-stöd betalas ut. Kommittén anser också att ISPA-programmets allmänna funktionssätt och effektivitet regelbundet bör ses över.

4.7. ESK stöder användningen av ett enklare och effektivare system för budgetåtaganden och särskilt bestämmelsen att stöd som beviljats ett projekt som inte har påbörjats inom den angivna finansieringsperioden automatiskt skall dras tillbaka.

4.8. Kommittén noterar att om projekt för industriell modernisering eller landsbygdsutveckling inom ramen för Phare-programmet kräver upprustning av transportinfrastrukturen kan den finansieras via Phare. Kommittén konstaterar också att stöd kan utgå genom ISPA till förstudier och tekniskt bistånd till projekt som skall finansieras genom Phare-programmet. Kommittén förstår den bakomliggande tanken men vill understryka att denna överlappning inte får leda till förvirring eller att stöd från de båda programmen dubbleras.

4.9. Med avseende på det tekniska stödet anser kommittén att man bör beakta utveckling av mänskliga resurser, administrativ kapacitet och att arbetsmarknadens parter och andra företrädare i det civila samhället deltar på ett konstruktivt sätt i övergångsprocessen.

5. Sammanfattning

5.1. ESK stöder kommissionens förslag om ett instrument för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen och instämmer i att det är viktigt att detta instrument får en strategisk katalysatoreffekt. Kommittén ställer sig däremot undrande till klyftan mellan den planerade stödnivån och de totala belopp som krävs. ESK anser därför att de 45 miljarder euro som skall avsättas till mottagarländerna under perioden 2000-2006 bör fördelas jämnare mellan stödperioden före respektive efter anslutningen.

Bryssel den 10 september 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT C 164, 29.5.1998, s. 4.

() En förstärkt strategi inför anslutningen - EGT C 157, 25.5.1998, s. 58.

() KOM(98) 150.