ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR Följedokument till Årlig tillväxtöversikt för 2014 ÖVERSIKT ÖVER MEDLEMSSTATERNAS GENOMFÖRANDE AV DE LANDSSPECIFIKA REKOMMENDATIONERNA /* SWD/2013/0800 final */





Inledning Detta arbetsdokument från kommissionens avdelningar ger en interimsöversikt över den nuvarande situationen i fråga om de enskilda medlemsstaternas genomförande av de landsspecifika rekommendationerna och för euroområdet som helhet. Översikten tar upp framsteg som gjorts under de senaste tre åren och centrala reformer som genomförts sedan den europeiska planeringsterminen inleddes, samtidigt som den belyser brister i genomförandet mot bakgrund av de senaste rekommendationerna som antogs 2013. Eftersom merparten av de centrala utmaningarna sannolikt inte kan åtgärdas under ett enda år visar översikten hur arbetet med reformerna fortlöper över tid. Denna analys är preliminär och teknisk. Kommissionen kommer att lägga fram sin slutliga bedömning – på grundval av de nationella programmen och med beaktande av de fördjupade granskningarna inom ramen för förfarandet vid makroekonomiska obalanser – i paketet med de landsspecifika rekommendationerna 2014. Information lämnas också om länder som genomför ett ekonomiskt anpassningsprogram (Grekland, Irland, Portugal, Cypern, Rumänien), även om det inte finns några landsspecifika rekommendationer för dessa länder utöver genomförandet av programmen. Vissa av övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna enligt stabilitets- och tillväxtpakten är inte tillämpliga och de flesta skyldigheterna inom ramen för den europeiska planeringsterminen har skjutits upp för programländerna i euroområdet sedan lagstiftningspaketet för budgetövervakning trädde i kraft. En översikt lämnas också över situationen i Kroatien, även om landet ännu inte har fått några formella landsspecifika rekommendationer. Belgien Offentliga finanser: Trots det konsolideringsarbete som genomförts är Belgiens finanspolitiska ställning fortfarande en utmaning med hänsyn till landets höga skuldnivå. Underskottet har successivt minskat sedan 2010, men det ligger fortfarande över det tröskelvärde på 3 % av BNP som fastställs i fördragen. Belgien ska vidta ytterligare åtgärder för 2013. Genom den pensionsreform som inleddes i slutet av 2011 skärptes kraven på minimiålder och arbetslivets längd för ett tidigt utträde från arbetslivet och systemen för förtida uttag av pension och de ekonomiska incitamenten för att förlänga arbetslivet stärktes, och nu understöds reformen av åtgärder för aktivt åldrande. Med tanke på att denna utmaning är så omfattande förefaller ytterligare åtgärder och reformer nödvändiga för att trygga de offentliga finanserna på lång sikt. Det är oklart hur gemenskapernas nya behörighet i fråga om långtidsvård kommer att förbättra kostnadseffektiviteten. Finansiell sektor: Belgien har vidtagit åtgärder för att stabilisera sin banksektor genom att rekapitalisera de svagaste bankerna och reformera tillsynsramen för den finansiella sektorn. Vissa bankers finansiella situation kräver dock, även om den håller på att förbättras, fortsatt övervakning, särskilt mot bakgrund av den höga nivån av statliga ansvarsförbindelser. Tillväxt och konkurrenskraft: Belgien har vidtagit åtgärder för att få bukt med inflationstrycket genom att stärka konkurrensmyndigheten och genom att införa regleringar på energi- och telekommarknaderna. Energipriserna och priserna för teletjänster har sjunkit till följd av detta och den totala inflationen har minskat till en nivå som ligger under de nivåer som noteras i grannländerna. Ytterligare strukturella åtgärder är fortfarande nödvändiga, särskilt i inom detaljhandel och tjänster inom de fria yrkena. Belgien har vidtagit vissa åtgärder för att minska det ackumulerade lönegapet. En frysning av lönerna i reala termer har genomförts för 2013 och 2014 och ytterligare linjära och riktade sänkningar av arbetsgivaravgifterna har genomförts. En reform av lönebildningsmekanismen som syftar till att förhindra en framtida frikoppling mellan löner och produktivitet har avstannat. Styrkorna i forsknings- och innovationssystemet har visserligen delvis kompenserat för landets försämrade kostnadsmässiga konkurrenskraft, men Belgien skulle gynnas av att bredda sin innovationsbas, förbättra tillgången på kvalificerad arbetskraft och främja företagandet. Eftersom prognoserna för utsläppen av växthusgaser fortfarande ligger högt över målet måste Belgien genomföra en mer ambitiös politik, i synnerhet inom transport- och byggsektorerna, bland annat genom en ändamålsenlig intern fördelning av insatserna mellan de olika behöriga enheterna. Sysselsättning och socialpolitik: Samtidigt som det inte har skett någon mer omfattande övergång från skatt på arbete till mindre tillväxthämmande skatter har riktade åtgärder minskat skattetrycket på arbete och en rad åtgärder har vidtagits för att förbättra arbetsmarknadens funktion. Reformen av arbetslöshetsersättningssystemet påskyndar den gradvisa minskningen av förmånsnivån. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka kapaciteten i fråga om praktik och livslångt lärande. En mer ingående diskussion om matchningen mellan utbildningsresultat och arbetsmarknadens behov är nödvändig. Den interregionala arbetskraftsrörligheten bör öka ytterligare. Konkreta åtgärder krävs också för att hantera den ökande ungdomsarbetslösheten samt integrationen på arbetsmarknaden och den sociala integrationen för personer med migrantbakgrund. Bulgarien Offentliga finanser: Bulgarien har vidtagit betydande åtgärder för att trygga hållbarheten i de offentliga finanserna. Man korrigerade det alltför stora underskottet 2011 och nådde i strukturella termer sitt medelfristiga mål på -0,5 % av BNP under 2012. Den offentliga skulden är mindre än 20 % av BNP och Bulgarien har därmed en av de lägsta skuldkvoterna i EU. Bulgarien har förstärkt sitt finanspolitiska ramverk betydligt under de senaste åren, vilket har bidragit till att man upprätthåller budgetdisciplin samt en ökande finanspolitisk trovärdighet. På intäktssidan är skattedisciplin och effektiviteten inom skatteförvaltningen fortfarande utmaningar i Bulgarien. I fråga om pensionsreformen har Bulgarien vidtagit vissa positiva åtgärder, men ytterligare ansträngningar krävs för att motverka förtida utträde från arbetsmarknaden. Det saknas fortfarande konkreta åtgärder för att begränsa missbruket av systemet för invaliditetspension. Inom hälso- och sjukvårdssektorn hämmas reformer av brist på administrativ kapacitet. Tillväxt och konkurrenskraft: Lagstiftningen om offentlig upphandling har reformerats, men det krävs ytterligare förbättringar för att förstärka den administrativa kapaciteten och se till att bestämmelserna efterlevs. De ändringar som nyligen gjorts i bestämmelserna om sena betalningar kommer att förbättra det allmänna företagsklimatet, vilket även gäller den planerade reformen av insolvensförfaranden, som regeringen fortfarande behöver driva på. Bulgarien måste fortfarande göra ytterligare framsteg när det gäller reformen av rättsväsendet. Bulgariens transportinfrastruktur har förbättrats under de senaste åren, men det finns fortfarande stort utrymme för att förbättra effektiviteten. Detsamma gäller inom vatten- och avfallssektorerna. I detta sammanhang måste Bulgarien stärka de berörda tillsynsorganens administrativa kapacitet. Betydande reformer krävs inom den bulgariska energisektorn för att den ska överensstämma med den inre marknaden för energi och effektiviteten förbättras. Sysselsättning och socialpolitik: Sysselsättningen i Bulgarien ligger under genomsnittet och sjunker, samtidigt stora skillnader i arbetslösheten föreligger mellan olika regioner och befolkningsgrupper. Reformer krävs för att förbättra effektiviteten inom arbetsförmedlingen och för att genomföra verkningsfulla åtgärder för att öka sysselsättningen bland ungdomar. Kvaliteten och effektiviteten inom utbildningssystemet måste också förbättras överlag. Reformer planeras, men antagandet och genomförandet har försenats. Vad gäller minimitrösklar för avgifterna till socialförsäkringssystemet har regeringen vidtagit åtgärder för att begränsa deras effekter, men detta arbete har upphört i avsaknad av en mer övergripande översyn av systemet. Tjeckien Offentliga finanser: Tjeckien har vidtagit åtgärder i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra senast år 2013. Ytterligare insatser krävs dock för att förbättra kvaliteten på den finanspolitiska konsolideringen. I synnerhet tillväxtfrämjande utgifter som offentliga investeringar sjönk kraftigt mellan 2010 och 2012. Detta förenat med det låga utnyttjandet av strukturfonderna innebär att de långsiktiga tillväxtutsikterna hamnar i riskzonen. Totalt har begränsade framsteg gjorts när det gäller att förbättra de offentliga utgifternas effektivitet. Reformer har genomförts för att höja skattedisciplin och skatteuppbörd, men införandet av en enda kontaktpunkt för skatteuppbörd har försenats och det utrymme som finns för att minska den stora administrativa bördan i samband med betalning av skatt utnyttjas inte fullt ut. Vissa indirekta skatter, särskilt mervärdesskatt och punktskatter, har höjts. Det finns emellertid utrymme för en tydligare övergång från skatt på arbete till områden som är mindre skadliga för tillväxten och för att ytterligare minska skillnaderna i behandlingen av anställda och egenföretagare. Reformen av pensionssystemet 2011 har förbättrat de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, men ytterligare åtgärder är fortfarande nödvändiga. Tillväxt och konkurrenskraft: Den låga effektiviteten inom den offentliga förvaltningen är fortfarande ett stort problem för tjeckiska företag. De tjeckiska myndigheterna har vidtagit åtgärder för att bekämpa korruption och man har antagit två på varandra följande strategier mot korruption. De har dock inte genomförts tillräckligt effektivt: vissa centrala åtgärder har genomförts delvis, t.ex. vad gäller lagen om offentlig upphandling, medan andra ännu inte har genomförts, t.ex. den sedan länge väntade lagen om offentlig anställning. En höjd kvalitet inom grundskola och högre utbildning är avgörande för Tjeckiens långsiktiga konkurrenskraft. Vissa EU-finansierade åtgärder är på gång vad gäller grundskolan, men inga framsteg har gjorts vad gäller reformen av den högre utbildningen. Sysselsättning och socialpolitik: Det är allmänt erkänt att arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor med små barn och bland missgynnade grupper inte är optimalt, men bara mycket begränsade åtgärder har vidtagits. Regeringens förslag till ny lag om barnomsorg tillsammans med skattesubventioner för vårdgivarna och deltagande familjer är ett steg i rätt riktning, men kan bara vara en delåtgärd för att angripa detta problem. En reform av arbetsförmedlingarna antogs 2011 och arbetet med detta pågår sedan dess. Det återstår att se om de vidtagna åtgärderna är tillräckliga för att se till att arbetsförmedlingarna har tillgång till rätt personal och verktyg så att de kan ge effektivt och målinriktat stöd i sökandet efter arbete. Danmark Offentliga finanser: Danmarks budgetunderskott väntas sjunka till 1,7 % av BNP under 2013. De positiva utsikterna för de danska offentliga finanserna beror delvis på engångsåtgärder, vilket understryker vikten av en försiktig finanspolitik som går utöver förfarandet vid alltför stora underskott för att förtroendet för den danska ekonomiska politiken ska säkerställas och de kostnader som är knutna till en åldrande befolkning ska täckas. Finansiell sektor: De risker som hushållens höga skuldsättning i Danmark utgör för den finansiella stabiliteten förefaller vara begränsade. Regeringen och den finansiella sektorn har under det senaste året vidtagit åtgärder som går i rätt riktning. En noggrann uppföljning krävs dock för att säkerställa att de får önskad effekt. Hittills har inga förändringar övervägts för att minska de snedvridningar fastighetsbeskattningen ger upphov till och stärka de konjunkturutjämnande inslagen. Tillväxt och konkurrenskraft: Den svaga konkurrensen på hemmamarknaden leder till höga priser på varor och tjänster i Danmark. Regeringen lade under 2012 fram ett konkurrenspaket med relevanta åtgärder. En produktivitetskommission arbetar för närvarande med att analysera den svaga produktivitetstillväxten inom den danska ekonomin och hur de icke optimala konkurrensnivåerna inom den danska tjänstesektorn eventuellt bidrar till detta. Resultaten väntas senast i slutet av 2013 och bör därefter omsättas i relevanta politiska åtgärder. Sysselsättning och socialpolitik: Danmark har genomfört omfattande reformer när det gäller förtida uttag av pension, invaliditetspension och subventionerade sysselsättningsordningar (dvs. ”flexjobbsystemet") för att öka tillgången på arbetskraft. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att förbättra anställbarheten för människor som är marginaliserade på arbetsmarknaden, t.ex. lågutbildade arbetstagare, personer med nedsatt arbetsförmåga och personer med invandrarbakgrund. Den danska regeringen har vidtagit åtgärder för att förbättra situationen, särskilt genom att intensifiera utbildningsaspekten inom de aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, vilket även bör gynna dessa grupper. Två expertkommittéer har också inrättats för att förbättra de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna för både försäkrade och oförsäkrade arbetstagare. En reform av grundskolan har godkänts och kommer att genomföras under läsåret 2014–2015. Ett förslag har också lagts fram för en reform av yrkesutbildningssystemet som ska träda i kraft i augusti 2015. En reform av systemet för högre utbildning är också på gång. Tyskland Offentliga finanser: Efter underskott på mer än 3 % av BNP 2009 och 2010 har Tyskland sedan återgått till sunda offentliga finanser. 2012 visade de offentliga finanserna ett litet överskott och det finanspolitiska målet på medellång sikt nåddes. Under de senaste åren har Tyskland ökat utgifterna till utbildning och forskning men skulle tjäna på ytterligare satsningar inom dessa områden. Tyskland har i någon mån ökat effektiviteten i de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård och långtidsvård och i skattesystemet. Framsteg har gjorts med genomförandet av den grundlagsfästa bestämmelsen om budgetjämvikt (skuldbroms), men särskilda genomföranderegler tycks fortfarande saknas i de flesta delstaterna. Finansiell sektor: Tyskland har stärkt regleringen och tillsynen över finanssektorn och har vidtagit åtgärder för att för att anpassa sig till EU:s nya regelverk. Kommissionens beslut om statliga stöd har fortsatt att driva på omstruktureringen av Landesbanken, men Tyskland behöver vidta ytterligare åtgärder för att stödja konsolidering i banksektorn. Tillväxt och konkurrenskraft: Tyskland har vidtagit åtgärder för att förbättra förutsättningarna för en snabbare utbyggnad av elnätet, och en samordning av energinätsförvaltningen har inletts tillsammans med några grannmedlemsstater. Under de senaste åren har Tyskland gjort mycket begränsade ansträngningar för att säkerställa konkurrens inom järnvägsmarknaderna, och endast marginella reformer har gjorts för att avreglera tjänstesektorer, särskilt inom fria yrken och hantverk. Tyskland har nyligen antagit en lagstiftningsreform för att förbättra tillämpningen av konkurrenslagstiftningen. Sysselsättning och socialpolitik: Tyskland har gjort framsteg vad gäller att minska långtidsarbetslösheten, men man skulle kunna göra mer för att utnyttja sin arbetskraftspotential med tanke på den demografiska utvecklingen. Efter en helhetsutvärdering av familjestödet behöver regeringen vidta åtgärder för att fasa ut skattehinder som motverkar förvärvsarbete för den andra försörjaren i ett hushåll. Tyskland har ökat antalet barnomsorgsplatser och har tagit flera initiativ för att förbättra tidig språkinlärning och barns läsförmåga samt för att komma till rätta med den höga andelen utlandsfödda elever som slutar skolan i förtid (dubbelt så hög som det nationella genomsnittet). Lönerna har stigit avsevärt under de senaste åren. Trots den halvautomatiska sänkningen av pensionspremierna är skattekilen för arbete fortfarande hög, särskilt för låginkomsttagare. Estland Offentliga finanser: Estland har sunda offentliga finanser, i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Det viktigaste målet för landets finanspolitiska strategi är att säkerställa en hållbar finanspolitik som stöder en balanserad ekonomisk tillväxt. Målet på medellång sikt är ett strukturellt överskott, vilket uppnåddes 2012. Ett nytt lagförslag har lagts fram för att uppfylla kraven i fördraget om stabilitet, samordning och styrning och för att formalisera en redan befintlig, men hittills huvudsakligen informell, regel om (strukturell) budgetbalans på medellång sikt. Estland måste fortfarande införa konkreta åtgärder för att göra befintliga fleråriga utgiftsregler och utgiftstak mer bindande. Tillväxt och konkurrenskraft: Estland har återhämtat sig snabbt efter krisen 2008–2009. Även om BNP-tillväxten har avtagit, ligger landet fortfarande över EU-genomsnittet. Estland stärker också sin position i den internationella värdekedjan och i kunskapsintensiva sektorer och gynnas av växande investeringar i forskning och utveckling. Redan 2012 pekade dock minskade exportandelar och en ganska stor ökning av enhetsarbetskostnaden på en viss försämring av konkurrenskraften. Under första halvåret 2013, när produktionstillväxten avtog och sysselsättningen ökade, minskade produktivitetstillväxten i ekonomin samtidigt som löneökningarna tog fart ordentligt. Detta ledde till ytterligare försämrad konkurrenskraft. Särskild uppmärksamhet krävs för att se till att utbildningsresultaten är bättre avpassade efter arbetsmarknadens behov och begränsa riskerna för att löneökningarna blir större än produktivitetstillväxten. Regeringen har inlett flera reformer, exempelvis av grund- och gymnasieskolan, yrkesutbildningen och den högre utbildningen, och mer håller på att förberedas, exempelvis en sedan länge emotsedd strategi för livslångt lärande. Den slutgiltiga utformningen återstår dock att fastställa, och reformernas effekter kommer att visa sig först på medellång till lång sikt. Sysselsättning och socialpolitik: Estlands arbetsmarknad har återhämtat sig snabbt efter krisen 2008–2009. I och med att den ekonomiska tillväxten fortsätter, om än i något lägre takt 2013, hittar allt fler arbetslösa jobb och reallönerna ökar. Det finns dock fortfarande stora bekymmer med ihållande ungdoms- och långtidsarbetslöshet, kompetensglapp och förlorad arbetskraft till följd av kroniska åkommor eller hälsoproblem. Dessutom gör den ihållande bristen på barnomsorg att föräldrars, särskilt kvinnors, återinträde på arbetsmarknaden försenas, vilket hindrar dem från att bidra fullt ut på arbetsmarknaden. Regeringen försöker lösa bristerna genom flera reformförslag, särskilt vad gäller reglerna om arbetsoförmåga, men förslagen måste fullbordas och föreläggas parlamentet för antagande. Den återkommande obalansen mellan finanspolitisk och administrativ kapacitet kontra tilldelade ansvarsområden på lokal nivå leder till att effektiviteten och kvaliteten på de lokala förvaltningarnas tjänster i de flesta sektorer påverkas negativt, däribland långtidsvård, familjestöd, utbildning och transporter. Samma sak gäller lokala stödåtgärder som behövs för att garantera ändamålsenliga hälsovårdstjänster. Hittills har man inte beslutat om några reformer för att åtgärda dessa problem. Särskilt har inlämningen av en ny regional utvecklingsstrategi till regeringen blivit försenad, och en handlingsplan för att förbättra den lokala offentliga förvaltningen håller på att förberedas. Irland Offentliga finanser: Irland har hållit sig strikt till de övergripande finanspolitiska målen under hela perioden för det ekonomiska anpassningsprogrammet. Underskottet 2013 väntas uppgå till 7,4 % av BNP, något under taket på 7,5 % i programmet och förfarandet vid alltför stora underskott. Den offentliga skuldens andel av BNP är fortfarande hög och bör nå sin topp 2013 för att sedan minska tack vare konsolideringsåtgärder och högre BNP-tillväxt. Reformen av det finanspolitiska ramverket har hållit jämna steg med utvecklingen på EU-nivå, men utgiftsramen, datarapporteringen och insynen måste förbättras ytterligare. Finansiell sektor: Skuldsaneringen och omstruktureringen av inhemska banker har gjort goda framsteg, men detta arbete måste fortsätta. De senaste åtgärderna har varit inriktade på att fastställa och uppnå mål för en hållbar lösning av resterande skulder, ta itu med andra nödlidande lån och förbättra den rättsliga ramen och tillsynsramen (regler om personlig konkurs och återtagande av egendom, uppförandekod för resterande skulder och kreditregister). En omfattande bedömning av bankernas balansräkningar pågår inför de stresstester som ska genomföras inom den gemensamma tillsynsmekanismen 2014, och bedömningen ska vara färdig i slutet av november. Tillväxt och konkurrenskraft: För 2013 väntas en måttlig real BNP-tillväxt på 0,3 % innan den ökar till 1,7 % 2014. Detta stämmer överens med svag privat konsumtion och låga inkomster under det första halvåret 2013 trots ökad sysselsättning, på grund av hushållens fortsatta skuldavbetalning och höga buffertsparande. Utsikterna på arbetsmarknaden fortsätter dock att förbättras, vilket efter hand bör leda till ökad inhemsk efterfrågan och produktionstillväxt. Vissa viktiga läkemedel som tillverkas i Irland förlorar sitt patentskydd i år och detta har medfört en minskad export- och importtillväxt. Pristrycket väntas vara fortsatt lågt, med tanke på ekonomins höga sparkapacitet och de finanspolitiska åtgärdernas begränsade inflationseffekt. Sysselsättning och socialpolitik: Strukturreformer har förbättrat de grundläggande ekonomiska faktorerna, men vissa problem behöver fortfarande åtgärdas. Den senare tidens reformer inom programmet har varit inriktade på stärkta aktiveringsåtgärder, fördjupat och mer omfattande stöd till arbetssökande (särskilt långtidsarbetslösa och ungdomar) samt ökad relevans och bättre genomförande av vidareutbildning för att främja omskolning och kompetensutveckling. Arbetet med uppbyggnaden av dessa tjänster är ännu inte avslutat. Andra reformer inom programmet syftar till minskade kostnader och ökad effektivitet i hälso- och sjukvården, omstrukturering av vattensektorn och minskade kostnader för juridiska tjänster genom ökad konkurrens. Grekland Offentliga finanser: Grekland fortsätter generellt att göra framsteg inom det andra ekonomiska anpassningsprogrammet, även om vissa viktiga åtgärder är försenade. Betydande åtgärder har vidtagits för att styra in Greklands offentliga finanser på en hållbar kurs. Den senaste finanspolitiska utvecklingen har i stort sett varit på rätt väg. Fortsatta ansträngningar krävs dock för att nå balans i de offentliga finanserna 2013 och för att garantera ytterligare finanspolitiska förbättringar. Ökande offentliga intäkter och reformering av en ineffektiv skatteförvaltning är viktiga prioriteringar, och betydande insatser behövs för att göra den nyskapade halvautonoma skatteförvaltningen fullt operativ och förbättra dess effektivitet. Reformen av den offentliga förvaltningen fortsätter, med pågående diskussioner bland annat om personalstrategin, mobilitetsprogrammets utveckling och genomförandet av löneskalan för att garantera hållbara lönekostnader. Flera viktiga strukturreformer har genomförts inom hälso- och sjukvård och förvaltning av offentliga finanser. Långtgående reformer krävs dock inom många andra områden. Finansiell sektor: Ett kraftfullt och effektivt genomförande av privatiseringsprogrammet är nödvändigt. Rekapitaliseringen av de fyra största bankerna är slutförd. Tillväxt och konkurrenskraft: Den makroekonomiska prognosen visar de första tecknen på återhämtning och tillväxten väntas bli 0,6 % för 2014. Efter flera år av recession präglades första halvåret 2013 av en generellt sett långsammare minskningstakt med vissa tecken på att konjunkturcykelns botten snart är nådd. En lägre enhetsarbetskostnad ger med stöd av lyckade arbetsmarknadsreformer en bättre kostnadskonkurrenskraft, men trots det måste de pågående reformerna av produktmarknaden snabbas upp och stärkas. Det ekonomiska anpassningsprogrammet är starkt inriktat på de strukturreformer som krävs för att skapa rätt förutsättningar för ökade investeringar, arbetstillfällen och produktivitet när konjunkturen vänder uppåt. Viktiga reformer för att bland annat främja ett effektivt och konkurrenskraftigt företagsklimat, förbättra rättsväsendet, utveckla effektiva nätverksindustrier och nätverkstjänster och öppna reglerade yrken har fortskridit enligt programmets åtaganden, men de politiska besluten återstår att fatta. Sysselsättning och socialpolitik: Kampen mot arbetslösheten är fortfarande högprioriterad. Grekland har genomfört långtgående arbetsmarknadsreformer och det är nu viktigt att göra framsteg vad gäller de fyra prioriterade områdena i handlingsplanen för sysselsättning: offentliga bygg- och anläggningsarbeten, praktikplatser för ungdomar (kupongsystem), omorganisering av den offentliga arbetsförmedlingen och stärkning av yrkes- och lärlingsutbildning. Grekland försöker hitta sätt att stärka det sociala skyddsnätet inom den nuvarande budgetramen, exempelvis att utveckla arbetslöshetsstödet för långtidsarbetslösa och att till januari 2014 skapa ett system för garanterad minimiinkomst (genom ett pilotprogram). Spanien Offentliga finanser: Spanien har åtagit sig att korrigera sitt alltför stora underskott senast 2016. Spanien gör framsteg när det gäller att reformera sitt pensionssystem. En gradvis höjning av den lagstadgade pensionsåldern och ökning av antalet pensionsgrundande år som krävs för full pension antogs under 2011, medan tillgången till och incitamenten för förtids- och deltidspensionering begränsades i mars 2013. En lag om reglering av kraven på hållbarhet i pensionssystemet ska enligt planerna antas i slutet av året. Förvaltningen av de offentliga finanserna har stärkts. Insynen i och kontrollen över de regionala budgetarna har förbättrats. Enligt planerna ska en oberoende finanspolitisk institution inrättas före årets slut. Förfallna skulder håller på att betalas och åtgärder har vidtagits för att avskräcka från sena betalningar i framtiden. En lag om indexering, som ska godkännas i slutet av året, kommer att avskaffa inflationsindexering i offentliga avtal. Åtgärder har vidtagits sedan 2012 för att börja omfördela den relativa skattebördan till konsumtions- och miljöskatter, förbättra skattedisciplinen samt minska den skevhet i den personliga inkomstbeskattningen och företagsbeskattningen som gynnar lånefinansiering. Ytterligare insatser krävs dock och en oberoende expertgrupp inrättades i juli för att tillhandahålla upplysningar i samband med den globala översynen av skattesystemet. Finansiell sektor: Anpassningsprogrammet för den finansiella sektorn, som ska avslutas i slutet av januari 2014, är på rätt spår. Omstruktureringen av banker som erhållit statligt stöd har kommit långt och överensstämmelsen med de övergripande politiska kraven är nästan total. Därigenom har den spanska banksektorns styrning samt reglerings- och tillsynsram stärkts. Tillväxt och konkurrenskraft: Skapandet av nya arbetstillfällen hämmas av brister i näringslivsklimatet, t.ex. den segmenterade hemmamarknaden och inträdeshinder inom tjänstesektorn. Ett lagstiftningsförslag för att främja den spanska inre marknaden (lagen om garantin för en enhetlig marknad) har lagts fram för parlamentet. Ett samråd genomförs nu om det första lagförslaget om reform av tjänster inom fria yrken, men tidschemat för färdigställandet av förslaget riskerar att spricka. Den nya lagen om entreprenörskap har lett till förbättringar av ramen för bolagsinsolvens och flexiblare bolagsformer. Sedan 2012 har åtgärder också vidtagits för att öppna upp detaljhandeln och effektivisera hyresmarknaden för bostäder. Som en uppföljning av de åtgärder som vidtogs under 2012 lade myndigheterna i juli 2013 fram ett lagstiftningspaket som syftar till att se över elsektorn och avskaffa det långvariga underskottet när det gäller eltaxorna. Det behövs ytterligare insatser för att åtgärda den bristande konkurrensen inom transportsektorn. Spanien vidtar också åtgärder för att reformera den offentliga förvaltningen: i februari 2013 lade regeringen fram ett lagförslag om en reform av den lokala förvaltningen (som ska antas av parlamentet före utgången av 2013) och arbetet med en bredare reform av den offentliga förvaltningen har inletts. Sysselsättning och socialpolitik: På grundval av de tidigare reformerna 2010 och 2011 förefaller den mer omfattande reformen av arbetsmarknaden 2012, tillsammans med 2012 års avtal mellan arbetsmarknadens parter, ha skapat villkor för en mer motståndskraftig arbetsmarknad. Det är dock för tidigt att bedöma dess inverkan. Arbetet fortsätter med att främja den aktiva arbetsmarknadspolitiken och dess koppling till passiva åtgärder. Den praktiska tillämpningen tar dock längre tid än väntat, och samordningen mellan centralmakten och de autonoma regionerna sätter fortfarande de faktiska resultaten på spel. Åtgärder håller på att vidtas inom sysselsättnings- och entreprenörskapsstrategin för ungdomar för att öka ungdomssysselsättningen. Reformer är också på gång för att förbättra yrkesutbildningen. Endast begränsade åtgärder har hittills vidtagits för att ta itu med fattigdomen och de sociala integrationsproblemen. Frankrike Offentliga finanser: Frankrike har genomfört betydande konsolideringsåtgärder för att få ner det totala underskottet från 7,5 % av BNP 2009 till 4,8 % av BNP 2012, men korrigerade inte sitt alltför stora underskott till 2013 på grund av ett sämre ekonomiskt läge än väntat och beviljades därför ytterligare två år av rådet. Det är ännu oklart om den planerade decentraliseringsreformen kommer att innebära betydande besparingar för den offentliga sektorn som helhet. Pensionsreformen 2013 väntas bidra till pensionssystemets långsiktiga hållbarhet men kan visa sig vara otillräcklig på medellång sikt. De planerade åtgärderna avser främst inkomstsidan, särskilt med ökningen av sociala avgifter för både arbetstagare och arbetsgivare. Dessutom omfattar pensionsreformen 2013 bara det allmänna pensionssystemet och inte de särskilda systemen. Konkurrenskraft och tillväxt: Vissa åtgärder har vidtagits för att öka skattesystemets effektivitet genom att skära ned utvalda skatteutgifter. Åtgärder har också genomförts för att minska gynnandet av skuldsättning i företagsbeskattningen. Införandet av en intermediär mervärdesskattesats på 10 % år 2013 syftar till att förenkla skattesystemet men kommer inte att leda till minskad ineffektivitet (t.ex. sänkt restaurangmoms). Frankrike har vidtagit vissa åtgärder för att öka konkurrenskraften, särskilt införandet av en skatterabatt för konkurrenskraft och sysselsättning 2013. Endast begränsade åtgärder har vidtagits för att öka konkurrensen i reglerade sektorer. I nätverksindustrier kommer lagstiftningen om en ny organisation av elmarknaden (NOME) att minska hindren för tillträde till energisektorn, och en reform som syftar till att öka järnvägssystemets effektivitet är på gång. Arbetsmarknad: Lagen från juni 2013 om tryggande av arbetstillfällen är ett steg för att få en bättre fungerande arbetsmarknad. Lagen behandlar särskilt den dåliga tillgången till livslångt lärande. Åtgärder har också vidtagits för att stödja anställning av äldre arbetstagare och unga människor, särskilt genom subventionerade arbetstillfällen och lärlingsutbildningar, om än med blandat resultat. På den allra senaste tiden har programmet om arbetstillfällen för framtiden gett ett effektivt stöd för lågkvalificerade unga människors möjligheter att få anställning, medan generationskontrakten (contrats de génération) hittills har visat begränsade resultat. En reform av den offentliga arbetsförmedlingen genomfördes också 2012–2013. Segmenteringen av arbetsmarknaden motverkades delvis genom en höjning av arbetsgivarnas sociala avgifter för kortare kontrakt än tre månader, för att minska andelen korttidskontrakt. Diskretionära ökningar av minimilönen har begränsats för att bevara konkurrenskraften, samtidigt som indexeringen fortfarande tillämpas. Arbetsmarknadens parter kommer snart att inleda förhandlingar om arbetslöshetsersättningssystem. Mot bakgrund av arbetslöshetsnivån krävs ytterligare strukturella reformer för att minska arbetskostnaden. Kroatien Kroatien deltog, med beaktande av landets anslutning den 1 juli 2013, i den europeiska planeringsterminen 2013 på frivillig och informell basis och lämnade in ett ekonomiskt program i april 2013. Arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar innehöll en kvalitativ bedömning av programmet där det konstaterades att även om vissa framsteg hade gjorts så kvarstår många viktiga finanspolitiska och strukturella utmaningar. Det förelåg inga landsspecifika rekommendationer. Offentliga finanser: Under de senaste åren har det finanspolitiska ramverket i Kroatien reformerats och tre centrala rättsakter har trätt i kraft: i) budgetlagen (2009), ii) lagen om finanspolitiskt ansvar (2011), och iii) regeringens beslut om inrättande av den finanspolitiska kommittén (2011). På inkomstsidan har Kroatien vidtagit åtgärder för att lägga om strukturen för beskattning, från arbete till skatter som är mindre skadliga för tillväxten, och för att förbättra efterlevnaden av skattelagstiftningen genom åtgärder som syftar till att bekämpa skatteundandragande och förbättra effektiviteten inom skatteförvaltningen. På utgiftssidan har åtgärder vidtagits för att se över effektiviteten och hållbarheten vad gäller utgifterna för social trygghet och pensioner. Enligt de uppgifter som myndigheterna lämnat uppgick det offentliga underskottet i Kroatien till 5,0 % av BNP 2012. Budgetunderskottet enligt kontantprincipen låg under de första nio månaderna av 2013 nära 4,0 % av BNP, vilket är högre än vad som prognostiserats för hela året (3 %). Den offentliga bruttoskulden har ökat snabbt sedan 2009 och låg på 55,5 % under 2012, och den ser ut att öka ytterligare. Tillväxt och konkurrenskraft: Företagsklimatets låga kvalitet och den låga effektiviteten inom rättsväsendet samt bristen på konkurrens på viktiga marknader är en belastning för den kroatiska ekonomins tillväxtutsikter. Under de senaste åren har Kroatien vidtagit rättsliga, institutionella och praktiska åtgärder för att minska den administrativa bördan och främja investeringar. Vissa inledande åtgärder för att modernisera den offentliga förvaltningen, förbättra effektiviteten inom rättsväsendet och genomföra förebyggande mekanismer för att bekämpa korruption inom den offentliga sektorn har vidtagits, men ytterligare åtgärder krävs för att öka kapaciteten inom administration och rättsväsende. Utgifterna för FoU är låga och regelverket inte effektivt. Den nya strategin för innovation och den planerade strategin för smart specialisering är steg i rätt riktning. Sysselsättning och socialpolitik: Den kroatiska arbetsmarknadens potential är kraftigt underutnyttjad. Ungdomar, långtidsarbetslösa, äldre och kvinnor befinner sig i en särskilt ogynnsam ställning. De aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har ökat i omfattning på senare tid, men åtgärdernas ändamålsenlighet behöver fortfarande utvärderas. För att förbättra de svaga resultaten på arbetsmarknaden har Kroatien även antagit de första ändringarna av arbetsrätten som delvis rör lagstiftningen om anställningsskydd. Den andra etappen av ändringarna av arbetsrätten väntas innebära mer betydande förändringar av lagstiftningen om anställningsskydd och är under utarbetande. Man arbetar också med en omfattande pensionsreform. Den sociala situationen försämras nu och en tredjedel av befolkningen riskerar att drabbas av fattigdom. Det finns fortfarande utrymme för att förbättra effektiviteten inom systemet för social trygghet och åtgärda befintliga negativa incitament för arbete bland vissa grupper. Strategin för social trygghet 2011–2016 och den nya lagen om social trygghet tillhandahåller en bred bas för en reform av systemet; effekten av åtgärderna kommer dock att vara beroende av det faktiska genomförandet. Italien Offentliga finanser: Den finanspolitiska konsolideringen sedan 2011 ledde till att det alltför stora underskottet korrigerades. Den offentliga skulden är dock fortfarande en stor belastning. Noggrann övervakning av den finanspolitiska utvecklingen, för att säkerställa strikt efterlevnad av stabilitets- och tillväxtpakten, är därför motiverad. Reformen av skattesystemet är ännu inte heltäckande. Skatten på fasta bostäder halverades 2013 och kommer att ersättas av en ny lokal tjänsteskatt från och med 2014. En lämplig utformning av den nya skatten och omräkningen av taxeringsvärdena är avgörande för att fastighetstaxeringen ska bli rättvis och för att skattesystemet ska fungera effektivt. Trots de åtgärder som redan vidtagits och de som aviserats för 2014 beskattas arbete och kapital fortfarande högt i Italien. Finansiell sektor: För att stärka den italienska banksektorn har Italiens centralbank gjort en riktad översyn av tillgångarnas kvalitet, vilket är ett positivt steg trots det begränsade urvalet banker som omfattas. Dessutom föreslogs ett större utrymme för eget kapital för att diversifiera företagens tillgång till finansiering. Förbättringarna av bankernas företagsstyrning har emellertid varit begränsade. Tillväxt och konkurrenskraft: Vissa åtgärder har vidtagits för att minska den administrativa bördan, förenkla lagstiftningen och förbättra företagsklimatet. Åtgärder vidtogs också för att främja effektivitet i rättsväsendet och förbättra förvaltningen av EU-medel. Detta förutsätter dock en lagstiftningsmässig uppföljning och bör utvecklas ytterligare. Vissa reformer för att främja konkurrens på tjänstemarknaderna infördes men det finns genomföranderisker, särskilt vad gäller tjänster inom de fria yrkena. Det behövs uppföljande åtgärder för att lägga ut lokala offentliga tjänster, efter att författningsdomstolen 2012 upphävde bestämmelserna om öppning av marknaderna. Vad gäller nätverksindustrier pågår arbete för att förbättra villkoren för tillträde till marknaderna, särskilt inom gas- och transportsektorerna, men energipriserna ligger fortsatt högt och uppgraderingen av infrastrukturer i landet är fortfarande en utmaning. Sysselsättning och socialpolitik: Stelhet och segmentering har präglat den italienska arbetsmarknadens struktur. För att åtgärda detta antogs en reform 2012 med gränser för atypiska avtal, nya uppsägningsregler och ett integrerat system för arbetslöshetsersättning. Genomförandet har dock gått långsamt, exempelvis i fråga om moderniseringen av den offentliga arbetsförmedlingen. Ett avtal som innebär att lönerna anpassas bättre till produktiviteten slöts 2012 med stöd av skatterabatter. Det måste följas upp hur detta fungerar i praktiken. Arbetslösheten bland ungdomar och kvinnor är fortfarande mycket bekymmersam. Åtgärder främst inriktade på ungdomar har beslutats i flera omgångar, senast i augusti 2013, och bör genomföras snabbt. Stora utmaningar finns också fortfarande på utbildningsområdet (andelen personer med högre utbildning är lägst i EU och andelen unga som varken arbetar eller studerar är nästan 24 %) och därför behövs snabba förbättringar. Ett viktigt steg för att göra förmåner som motverkar fattigdom och social utslagning mer målinriktade togs i augusti 2013, nämligen att utvidga det befintliga socialförsäkringskortet till alla sydliga regioner. Finansieringen är dock beroende av en omfördelning av nationella bidrag till EU:s strukturfonder. Cypern Offentliga finanser: Cypern genomför nu en omfattande konsolidering av de offentliga finanserna. Korrigeringen för åren 2013–2014 är i stort sett balanserad mellan utgifter och inkomster. På utgiftssidan håller 2013 års reform av pensionssystemet nu på att genomföras. Den består av en höjning av pensionsåldern, negativa incitament till förtida uttag av pension och mindre generösa förmåner. Åtgärder har vidtagits för att stärka hållbarheten i finansieringsstrukturen och ett nationellt hälsovårdssystem ska enligt planerna införas senast i slutet 2015. Vad gäller förvaltningen av de offentliga finanserna kommer övergripande lagstiftning att antas senast i slutet av december 2013 för att tillhandahålla en rättslig grund för sunda principer för förvaltningen av de offentliga finanserna som föreskriver grundläggande processer, uppgifter och ansvarsområden under hela den årliga budgetcykeln. På inkomstsidan är reformer av skatteintäkter och den offentliga förvaltningen på gång. Reformerna syftar till att förbättra skattedisciplinen, bekämpa skatteundandragande och effektivisera den offentliga sektorns arbete, bland annat genom att göra det enklare att omfördela offentliga medel till områden som drabbats hårdast av den ekonomiska krisen. Finansiell sektor: För att motverka det starkt försämrade förtroendet inom banksektorn har reformer antagits för att omstrukturera och banta finansinstitut och stärka tillsynen. Cyperns centralbank inrättades som den enda rekonstruktionsmyndigheten och Bank of Cyprus har rekapitaliserats och avvecklas inte. Myndigheterna har börjat genomföra strategin för att omstrukturera de kooperativa kreditinstituten och de första sammanslagningarna har genomförts. En arbetsplan för att integrera tillsynen över kooperativa kreditinstitut i Cyperns centralbank har slutförts. Man har gradvis lättat på de administrativa begränsningarna och kapitalkontrollerna fortsätter i enlighet med den färdplan som programparterna enats om. Tillväxt och konkurrenskraft: Genomförandet av det tredje energipaketet, utarbetandet av en strategi för energisektorn, anpassningen av lagstiftningen till tjänstedirektivet samt insatserna för en liberalisering av reglerade yrken är tillväxtfrämjande åtgärder som Cypern har vidtagit eller planerar att vidta. Det finns dock fortfarande utrymme för ytterligare åtgärder i transportsektorn, även för att förbättra energieffektiviteten, och stimulera den privata sektorns investeringar i forskning och utveckling. Sysselsättning och socialpolitik: Efter den stadigt sjunkande sysselsättningen sedan 2009 och den kraftigt ökade arbetslösheten har Cypern vidtagit åtgärder med särskild inriktning på långtidsarbetslösa och arbetslösa ungdomar samt ökad kompetens genom att inrätta eftergymnasiala institut, införa en ny modern lärlingsutbildning och ett system för yrkeskvalifikationer. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att bekämpa den höga ungdomsarbetslösheten och i högre grad anpassa kompetensen efter arbetsmarknadens behov. Cypern har också reformerat sitt system för löneindexering inom den offentliga sektorn, och detta har man sedan även gjort inom den privata sektorn. Vidare har systemet för social trygghet reformerats för att förbättra skyddet för utsatta grupper och säkra en lämplig balans mellan sociala förmåner och incitament att arbeta. Lettland Offentliga finanser: Den omfattande finanspolitisk konsolidering och högre effektivitet i de offentliga utgifterna som åstadkoms under det makroekonomiska anpassningsprogrammet gjorde att Lettland kunde minska sitt offentliga underskott från 8,1 % av BNP 2010 till 1,3 % 2012 och att landet nådde målet på medellång sikt 2012. Förfarandet vid alltför stora underskott vad gäller Lettland upphävdes i juni 2013. Budgeten för 2014 är den första som genomförs på grundval av den nya lagen om budgetdisciplin. Parlamentet har antagit åtgärder om gränser för privatpersoners skattskyldighet för inkomster (generellt och för familjemedlemmar) och om miljöskatter. Finansiell sektor: Privatiseringen av flera banker efter finanskrisen är på god väg och den finansiella tillsynen har stärkts för att bevara sektorns stabilitet. Specifika regleringsåtgärder och noggrann övervakning av utländsk inlåning har införts, men det är viktigt med fortsatt vaksamhet. Tillväxt och konkurrenskraft: Ambitiösa reformer har föreslagits inom utbildning och vetenskap, däribland att ändra styrningen av institutioner för högre utbildning, främja internationalisering av högre utbildning och vetenskap samt införa en finansieringsmodell som belönar kvalitet, i kombination med ökade nationella medel för högre utbildning. Genomförandet har emellertid har inte kommit igång och reformer av ackrediteringen av studieområden har inte fullföljts. Lettland har vidtagit betydande åtgärder för att minska ineffektiviteten i det civilrättsliga systemet som påverkar företagsklimatet negativt. Åtgärderna innefattar en omorganisation av domstolarna, flera reformer av civilrättsliga förfaranden, genomförande av IKT-lösningar samt öppenhet genom offentliggörande av domar. Lagen om medling samt förändringar av lagen om insolvens är under diskussion. På energiområdet har elmarknaden liberaliserats och vissa åtgärder håller på att genomföras för att förbättra förbindelser i energinäten. Ytterligare ansträngningar behövs dock när det gäller gasinfrastruktur och marknader, i synnerhet för att garantera en väl reglerat tredjepartstillträde till transportnät och lagring. Vissa framsteg sker i fråga om energieffektivitet. Sysselsättning och socialpolitik: Lettland har sänkt skatterna på arbete och fortsatta åtgärder i samma riktning är planerade till 2014–2015. Lettland har ökat täckningen av aktiva arbetsmarknadsåtgärder, utvecklat nya sådana åtgärder och moderniserat skolor för yrkesutbildning. Ett ungdomsgarantisystem håller på att förberedas. Lettlands tidigare beslut att sänka den garanterade minimilönen och avskaffa finansieringen av den via statsbudgeten gick emot de landsspecifika rekommendationerna. Det pågår dock, om än långsamt, arbete med reformen av det sociala biståndet för att förbättra dess täckning och ändamålsenlighet. Andra åtgärder för att motverka fattigdom och social utslagning är en ökning av minimilönen samt särskilda socialtjänster för personer med funktionsnedsättning och för stöd åt barn med funktionsnedsättning. I fråga om barnfattigdomen, som är en av de högsta i Europa, har Lettland höjt ett antal familjeförmåner under 2013 och ytterligare höjningar är planerade under 2014. Litauen Offentliga finanser: Under de senaste tre åren har den ekonomiska tillväxten varit bland de högsta i EU, vilket har bidragit till att minska budgetunderskottet. I juni 2013 upphävdes förfarandet vid alltför stora underskott. Det strukturella underskottet visar en fortsatt nedåtgående trend, men framstegen mot målet på medellång sikt går långsammare än minimikravet och insatserna bör intensifieras framöver. Vissa åtgärder har vidtagits särskilt inom fastighetsbeskattningen, men totalt sett gjordes inga större framsteg vad gäller beskattning 2012–2013. Med tanke på att skattens andel av BNP i Litauen är en av de lägsta i EU finns det utrymme för att öka intäkterna. Skatteöversynen 2013 var av begränsad omfattning, och effekterna av den utvidgade strategin för att förbättra skattedisciplinen kan väntas först på medellång sikt. Antagandet av lagar om finanspolitisk stabilitet har uppskjutits och ytterligare åtgärder är nödvändiga för att stärka det finanspolitiska ramverket. En gradvis ökning av pensionsåldern antogs 2011. Lagändringar om kompletterande pensionssparande antogs i slutet av 2012. Lagstiftning om en mer genomgripande pensionsreform och åtgärder för att garantera längre arbetsliv har dock ännu inte införts. Tillväxt och konkurrenskraft: Litauen har förbättrat sin konkurrenskraft under de senaste åren till följd av ihållande löneminskningar och förbättringar av den icke prisrelaterade konkurrenskraften. Mycket återstår dock att göra för att komma ifatt vad gäller forskning och innovation och utbildningsresultat. Dessutom bör reformer inom energisektorn (Litauen är en av EU:s mest energi- och koldioxidintensiva ekonomier) minska det stora beroendet av energiimport. Åtgärder för energinäten har antagits men genomförandet går fortfarande ganska långsamt. Vad gäller energieffektivitet i byggnader har Litauen avlägsnat alla rättsliga hinder för att bevilja särskilda lån till vissa kategorier av ägare under 2013. Även om detta är ett steg i rätt riktning, återstår fortfarande att bedöma de konkreta effekterna av dessa åtgärder. Regeringen har infört regelverket för en reform av statsägda företag och kraftigt förbättrat öppenheten. Utmaningen är nu att se till att reformen genomförs i alla delar. Sysselsättning och socialpolitik: Arbetsmarknadsläget i Litauen har förbättrats ytterligare men den höga ungdoms- och långtidsarbetslösheten är fortfarande mycket bekymmersam. Det råder allt större brist på kvalificerad arbetskraft. Regeringen har vidtagit flera åtgärder mot ungdomsarbetslöshet som har gett vissa positiva resultat, och man håller på att utarbeta ett ungdomsgarantisystem. Aktiva arbetsmarknadsåtgärder har dock ännu inte omriktats för att bättre stödja lågkvalificerad arbetskraft och personer som står ännu längre från arbetsmarknaden. Satsningarna på lärlingsutbildningar inom yrkesutbildningen är fortfarande otillräckliga. Lagstiftningen om anställningsskydd förblir ett hinder: förändringarna av arbetsrätten har varit begränsade och kommer inte att få någon större effekt. Inledande reformer för att liberalisera regelverket för visstidsanställningar inom den privata sektorn har genomförts men är otillräckliga på grund av den begränsade tiden och räckvidden. Åtgärder för att reformera de kontanta socialbidragen har inletts i syfte att förbättra träffsäkerheten. Höjningar av den allmänna minimilönen bör minska fattigdomen bland förvärvsarbetande och kan även minska den generella fattigdomen. Dessa åtgärder förefaller dock inte vara tillräckliga för att komma till rätta med fattigdom och social utslagning. Luxemburg Offentliga finanser: Luxemburg har gjort framsteg med den finanspolitiska konsolideringen i riktning mot målet på medellång sikt. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att garantera de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Ett lagförslag har utarbetats för att införa ett finanspolitiskt ramverk på medellång sikt, men antagandet har försenats. Den pensionsreform som antogs i december 2012 kan anses vara ett första steg i rätt riktning för att säkerställa långsiktigt hållbara offentliga finanser. Ytterligare åtgärder behövs, bland annat inom långtidsvården. Luxemburg har ännu inte vidtagit åtgärder för att utvidga tillämpningen av den allmänna mervärdesskatten, vilket skulle bidra till att öka intäkterna från konsumtion. Tillväxt och konkurrenskraft: Luxemburgs nominella enhetsarbetskostnader ökade med nästan 16 % mellan 2008 och 2012, nästan två gånger snabbare än i grannländerna. De åtgärder som Luxemburg vidtagit för att förbättra lönebildningssystemet har varit partiella och tillfälliga. Luxemburg har gjort vissa ansträngningar för att diversifiera den ekonomiska strukturen, som är starkt beroende av finanssektorn (ca 30 % av det totala mervärdet). Det behövs dock ytterligare insatser, särskilt för att åtgärda bristerna i Luxemburgs system för forskning och innovation. Ny lagstiftning har avsevärt minskat regelbördan för tjänster inom de fria yrkena och gjort tillträdet lättare för tjänsteleverantörer. Skattelagstiftningens förmånliga regler för skulder har sannolikt bidragit till företagens höga skuldsättning, men inga åtgärder har ännu vidtagits för att ändra på detta. Luxemburg är inte på rätt väg för att nå sitt mål för växthusgasutsläpp och ytterligare åtgärder krävs för att kompensera de negativa externa effekter som är en följd av de låga skatterna på energiprodukter för transporter och för att förbättra kollektivtrafiken. Sysselsättning och socialpolitik: Luxemburgs utbildningssystem står inför särskilda utmaningar på grund av kraven på flerspråkighet, den höga andelen personer med invandrarbakgrund i befolkningen (43,1 %), och de särskilda kvalifikationer som krävs av en starkt specialiserad arbetsmarknad med en stor finanssektor. Situationen för invandrare och unga med låga kvalifikationer är fortfarande svår. Luxemburg har vidtagit åtgärder som att upprätta ett centrum för yrkesvägledning, ett observationsorgan för sysselsättning, incitament för anställbarhet samt en ungdomsgaranti, vilket är steg som går i rätt riktning. Åtgärderna har dock än så länge endast genomförts delvis. En reform av grundskolans tre sista år och gymnasieskolan håller för närvarande på att utarbetas. Med tanke på en låg sysselsättningsgrad bland äldre arbetstagare, har ekonomiska incitament införts genom pensionsreformen för att förlänga yrkeslivet. Ungern Offentliga finanser: Det ungerska förfarandet vid alltför stora underskott upphävdes i juni 2013 och därefter har myndigheterna på det hela taget fört en expansiv finanspolitik. Kommissionens finanspolitiska prognos för 2014 ligger precis på fördragets referensvärde (3 % av BNP) med betydande risker för ökat underskott. De senaste finanspolitiska besluten tyder inte heller på någon omsvängning mot en mer tillväxtvänlig finanspolitisk strategi. Vissa åtgärder har vidtagits för att stärka den finanspolitiska styrningen men ytterligare ansträngningar behövs. Finansiell sektor: Krediterna till små och medelstora företag har tagit fart och sektorns exponering för lån i utländsk valuta har minskat tack vare genomförandet av centralbankens program Funding for Growth (finansiering för tillväxt). Detta program kan dock få betydande finanspolitiska kostnader på medellång sikt. Sektorsspecifika skatter på finanssektorn har faktiskt höjts ännu en gång 2013. Dessutom planerar regeringen för närvarande ett nytt stödsystem för hushållens bostadslån i utländsk valuta och de åtföljande kostnaderna kan ytterligare minska bankernas långivning. Tillsynsmyndigheten har införlivats i den ungerska centralbanken (Magyar Nemzeti Bank), vilket bör öka dess befogenheter i krissituationer samt integreringen av verktyg för makro- och mikrotillsyn. Vad gäller sanering av portföljer antogs inga nya åtgärder, trots att andelen nödlidande lån i banksektorns balansräkning är tämligen hög (nästan 20 %) utöver den höga andelen omstrukturerade lån. Tillväxt och konkurrenskraft: Ungerns ekonomiska tillväxt har varit lägre än jämförbara länder i regionen (Polen, Tjeckien, Slovakien) till följd av saneringen av skuldsatta sektorer och ett försämrat företagsklimat. Det senare drivs till stor del av bristen på förutsebarhet, snedvridande effekter av regeringspolitik som har infört ett växande antal restriktioner för investerare samt företagsbeskattningens kvalitet, särskilt för finanssektorn. Inga åtgärder har hittills vidtagits för att följa rekommendationerna om företagsklimatet. Sysselsättning och socialpolitik: Läget på arbetsmarknaden är sämre än EU-genomsnittet och sysselsättningsgraden är generellt låg. De största problemen är ungdoms- och långtidsarbetslösheten. Ett ungdomsgarantisystem håller på att förberedas. De omfattande program för offentliga bygg- och anläggningsarbeten som regeringen införde 2011 har bidragit till att begränsa arbetslösheten, men de långsiktiga effekterna på anställbarheten återstår att se. Den planerade aktiveringsinsatsen går i rätt riktning men är fortfarande en engångsåtgärd. Programmen för livslångt lärande har ännu inte gett några synbara resultat. Strategier för avbruten skolgång, livslångt lärande och högre utbildning är fortfarande under utarbetande. Regeringen har infört riktade sänkningar av de sociala avgifterna för att öka efterfrågan på arbete på den öppna arbetsmarknaden, men denna åtgärd har ännu inte gett något synbart resultat. Trots en måttlig ökning av den samlade aktiva arbetskraften ökar fattigdom och social utslagning, och många människor hotas av allvarlig materiell fattigdom. Detta har förvärrats av att arbetslöshetsersättningens längd och nivå har minskats och följaktligen också de kontanta socialbidragen med hårdare kriterier för stödberättigande. Malta Offentliga finanser: Malta planerar att få ner underskottet i de offentliga finanserna till 2,7 % av BNP 2013 men enligt kommissionens höstprognos väntas underskottet bli 3,4 % av BNP. Malta har aviserat åtgärder för att öka skattedisciplinen och bekämpa skatteundandragande men genomförandet pågår fortfarande. Åtgärder behöver fortfarande vidtas för att minska gynnandet av skuldsättning i företagsbeskattningen. En reform av det finanspolitiska ramverket väntas i slutet av året. Hållbarheten för Maltas offentliga finanser på lång sikt är fortfarande en utmaning eftersom den prognostiserade ökningen av åldersrelaterade utgifter ligger betydligt högre än EU-genomsnittet. Vad gäller reformen av pensionssystemet går höjningarna av pensionsåldern alltför långsamt och är inte kopplade till förväntad livslängd. Malta kommer på kort till medellång sikt att kompensera detta genom andra åtgärder, såsom att öka sysselsättningsgraden för kvinnor och äldre arbetstagare (en strategi för aktivt åldrande förväntas i slutet av året), men långsiktiga åtgärder saknas. Hälso- och sjukvårdsutgifterna bidrar till utmaningen. Myndigheterna håller på att genomföra ett antal åtgärder för att förbättra systemets ändamålsenlighet, men deras finansiella påverkan är oklar. Finansiell sektor: Myndigheterna planerar att ändra två förordningar inom banksektorn som rör avsättning till förlustreserv och koncentrationsrisk. Förslagen till förordningar är fortfarande under diskussion och den ursprungliga tidsfristen har redan överskridits. För att förbättra övervakningen har myndigheterna inrättat ett gemensamt råd för finansiell stabilitet och lagt fram ett förslag till ändring av lagen om Maltas centralbank. Tillväxt och konkurrenskraft: Planer håller på att utarbetas för att diversifiera energiförsörjningen genom att bygga om det nuvarande oljeeldade kraftverket till gaseldning och genom att bygga ett nytt kraftverk för flytande naturgas. Dessutom är en elförbindelse med Italien på gång, men dess slutförande har försenats. I fråga om förnybara energikällor har stödprogram införts, men har det förekommit problem med utbyggnaden av de viktiga planerade vindkraftsparkerna. Vissa begränsade åtgärder har vidtagits för att åtgärda brister inom transportsektorn, men ökningen av kollektivtrafik som förutsågs i den pågående reformen har varit måttlig. Generellt sett förefaller ytterligare insatser för energieffektivitet behövas. Malta håller på att införa en ram för e-upphandling för att öka effektiviteten vid offentlig upphandling, och en reform av rättsväsendet inleddes 2013. Sysselsättning och socialpolitik: Sysselsättningsgraden bland kvinnor är fortsatt mycket låg men håller på att öka. Åtgärder har genomförts sedan 2011 (t.ex. öppnande av offentlig och privat barnomsorg och fritidsverksamhet), men det finns problem med deras täckning och avgiftsnivåer. Mammaledigheten har förlängts och nya incitament i inkomstbeskattningen har införts för förvärvsarbetande föräldrar. Andelen elever som slutar skolan i förtid är fortsatt hög, men åtgärder har vidtagits för att minska problemet. Åtgärder för läs- och skrivkunnighet, livslångt lärande och återinträde på arbetsmarknaden för arbetssökande och icke förvärvsarbetande personer är planerade, som ett komplement till de pågående reformerna av lärlingssystemet. Maltas system för anpassning av levnadskostnaderna har särdrag som tycks mildra dess negativa effekter. Malta uppmanas emellertid att noggrant övervaka dess effekter och vara redo att vid behov ändra systemet. Nederländerna Offentliga finanser: Nederländerna haft ett alltför stort budgetunderskott sedan 2009, vilket också beror på en svag ekonomisk utveckling. Enligt kommissionens höstprognos 2013 krympte ekonomin med 1,2 % år 2012 och väntas krympa med 1 % år 2013, följt av en viss expansion 2014. Nederländerna har antagit en reform av den första pensionspelaren. Reformerna av den andra pensionspelaren och av långtidsvården har ännu inte antagits. Åtgärderna för att förbättra pensionsfondernas funktion kan förväntas minska skattelättnaderna för systemet och samtidigt främja äldre arbetstagares anställbarhet. Finansiell sektor: De avsevärda strukturella snedvridningarna på den nederländska bostadsmarknaden gör att det krävs ytterligare reformer, också för att begränsa de spridningseffekter på den bredare ekonomin som håller tillbaka återhämtningen. Sedan april 2012 har en rad åtgärder har vidtagits. Vissa av dessa har att göra med en anpassning av skattebestämmelserna för bostadsfinansiering Den stegvisa övergången till begränsad avdragsrätt för bostadslåneräntor och ökningen av incitamenten att amortera lånen är värdefull, men införandet av denna åtgärd går för långsamt. Införandet på hyresmarknaden nyligen av vissa hyresskillnader beroende på inkomst inom den sociala bostadssektorn är ett välkommet steg, men konsekvenserna måste bedömas. Tillväxt och konkurrenskraft: Strukturreformer har genomförts, men sedan 2012 förefaller intensiteten i det välbehövliga reformarbetet ha minskat. I svåra ekonomiska tider med stigande arbetslöshet krävs det nya ansträngningar för att stärka den nederländska ekonomins tillväxtpotential. Nederländerna har förbättrat sin rankning i resultattavlan för innovationsunionen 2013, där landet nu tillhör gruppen ”innovationsföljare” med bättre resultat än genomsnittet. Flera åtgärder har aviserats, håller på att vidtas och har tolkats som steg i rätt riktning. Rekommendationen om konkurrenskraft och FoU ströks således 2013. Även om de offentliga utgifterna för utbildning inte förefaller omfattas av några budgetnedskärningar, är finansieringen av förbehållslös grundforskning utsatt för påfrestningar. Under 2012 och 2013 har åtgärder vidtagits för att förbättra företagsklimatet, men det finns utrymme för ytterligare förbättringar på vissa områden. Sysselsättning och socialpolitik: Situationen på arbetsmarknaden i Nederländerna har nyligen försämrats. Till åtgärderna för att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden hör bl.a. ökade skattelättnader för arbete och en progressiv minskning av de skattemässiga hindren för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att arbeta. Dessutom har det planerats att öka arbetskraftens rörlighet genom att se över lagstiftningen om anställningsskydd och arbetslöshetsersättningens varaktighet, men också genom att vidta åtgärder för att integrera särskilda grupper på arbetsmarknaden. I slutet av 2012 lade regeringen fram ett antal reformer avseende socioekonomisk politik. De planerade åtgärder som rör arbetslöshetsförmånssystemet, lagstiftningen om anställningsskydd och den nya lagen om deltagande har ännu inte genomförts. Avsikten är emellertid att fasa in åtgärderna långsamt. Ytterligare reformer behövs för att förbättra arbetsmarknadens funktion. Österrike Offentliga finanser: Österrike har på ett framgångsrikt sätt minskat underskottet i den offentliga sektorns finanser och arbetar för att uppnå målet för de offentliga finanserna på medellång sikt, men den årliga strukturella anpassningen behöver förstärkas. De överlappande ansvarsområdena mellan federala, regionala och lokala nivåer och glapp mellan medelstilldelning och utgiftsansvar är en utmaning som måste angripas. Denna situation kan faktiskt äventyra vissa reformer som för närvarande håller på att genomföras, till exempel systemet med utgiftsmål inom hälso- och sjukvårdssystemet. Finansiell sektor: En omstrukturering pågår av (delvis) nationaliserade banker, men ytterligare åtgärder krävs och riskerna för de offentliga finanserna måste övervakas noggrant. Tillväxt och konkurrenskraft: Ytterligare insatser krävs för att främja konkurrensen och tillhandahållandet av tjänster, bland annat genom att ta bort omotiverade hinder för tjänsteleverantörer och genom att undersöka hur mycket allmänintresset berättigar till existerande begränsningar inom reglerade yrken. Konkurrenslagstiftningen håller för närvarande på att reformeras, men bekymren vad gäller en alltför knapp resurstilldelning till den federala konkurrensmyndigheten kvarstår. Österrike har vidare ännu inte, trots att man har anslagit vissa ytterligare budgetmedel sedan 2012, vidtagit alla åtgärder som krävs för att se till att det ökande antalet studerande får tillgång till högkvalitativ, anpassad utbildning och verkligen fullgör sina studier. Sysselsättning och socialpolitik: Österrike har vidtagit åtgärder för att på medellång sikt öka äldre arbetstagares deltagande på arbetsmarknaden och begränsa ett tidigt utträde från arbetslivet. Det kommer att krävas en noggrann uppföljning av hur dessa åtgärder genomförs och hur effektiva de är. Inga åtgärder har vidtagits för att harmonisera den lagstadgade pensionsåldern för kvinnor och män. Skattetrycket på arbete i form av effektiv skatt och sociala avgifter är fortfarande högt och inga åtgärder har vidtagits för skatteväxling från skatt på arbete med låg inkomst till skattebaser som inverkar mindre negativt på tillväxten. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka kvinnors sysselsättningsgrad. Barn- och äldreomsorgen håller i viss utsträckning på att utvidgas, även om budgetanslagen inte förefaller tillräckligt ambitiösa för att tillgodose det ökande behovet. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka deltagandet på arbetsmarknaden för personer med invandrarbakgrund, t.ex. strategin för språkinlärning, och för att förbättra utbildningsresultaten, särskilt bland missgynnade ungdomar. Framstegen sker långsamt och det krävs en noggrann uppföljning av hur effektiva dessa åtgärder är. Polen Offentliga finanser: För att vara i överensstämmelse med rekommendationen i stabilitets- och tillväxtpakten att få ned underskottet till 3 % av BNP år 2014, har Polen inkommit med ytterligare finanspolitiska åtgärder som främst rör pensionssystemet, den finanspolitiska ramen, skattereglerna samt åtgärder avseende skatteintäkterna. Polen har inte minimerat nedskärningarna av tillväxtfrämjande utgifter eftersom en betydande del av insatserna för att minska underskottet under senare år kommit från nedskärningar i investeringar. Ett beslut om en reform av de finanspolitiska reglerna har antagits, men ännu inte genomförts. Skattedisciplinen är fortfarande ett problem. Sedan början av 2013 håller Polen gradvis på att höja den lagstadgade pensionsåldern till 67 år. Å andra sidan har jordbrukarnas särskilda sociala trygghetssystem och det särskilda pensionssystemet för gruvarbetare fortfarande inte reformerats. När det gäller hälso- och sjukvårdssektorns kostnadseffektivitet har Polen aviserat vissa åtgärder som rör förvaltningen av den nationella sjukkassan. Vissa åtgärder för att förbättra socialpolitikens träffsäkerhet planeras också i ett utkast till lagstiftning om social omsorg. Deras inverkan måste dock bedömas på grundval av de slutliga rättsliga reglerna. Tillväxt och konkurrenskraft: Reformen rörande forskning och högre utbildning är ett steg i rätt riktning, men polska företags innovationsförmåga är fortfarande låg. De åtgärder som hittills vidtagits för att öka företagens FoU-investeringar och innovationen inom företagen har inte lett till någon tydlig förbättring och de offentliga instrumenten för att stödja innovation inte är välriktade. Effektiva instrument, t.ex. befintliga skatteincitament, används knappast och förbättringar eller alternativa skattesystem utreds inte. De flesta åtgärderna inom energisektorn befinner sig endast på förberedelsestadiet. Inom både el- och gassektorn har vissa ansträngningar dock gjorts genom lanseringen av några projekt i fråga om utveckling och uppgradering av elnätet och den gashandelsplattform som öppnades 2012. När det gäller energieffektivitet har regeringen moderniserat offentliga byggnader. Trots vissa ansträngningar är järnvägsinvesteringsprojekten i stor utsträckning försenade, medan järnvägstillsynsmyndigheten har stärkts. Polen har inrättat ett seriöst reformprogram som ska avskaffa eller minska kraven inom upp till 230 yrken, och en första omgång lagstiftningsändringar har redan trätt i kraft. Polen har ännu inte vidtagit några direkta åtgärder som svar på rekommendationerna om avfallshantering och vattenförvaltning eller när det gäller påskyndandet av bredbandsutbyggnaden. Sysselsättning och socialpolitik: Ett antal insatser har gjorts för att minska ungdomsarbetslösheten. Regeringen har genomfört flera reformer på utbildningsområdet. Ytterligare åtgärder håller på att utarbetas för att förbättra sysselsättningspolitikens träffsäkerhet, särskilt när det gäller ungdomar. En strategi för livslångt lärande antogs i september 2013. Det krävs dock ytterligare ansträngningar för att öka tillgången till lärlingsutbildning och arbetsplatsbaserad undervisning. Polen har endast vidtagit begränsade åtgärder för att minska segmenteringen av arbetsmarknaden och fattigdomen bland förvärvsarbetande. Antalet barnomsorgsplatser har ökat, men det finns fortfarande alldeles för få förskoleplatser för att kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden ska kunna öka i någon större utsträckning. Någon permanent och trovärdig reform av socialförsäkringssystemet för lantbrukare (KRUS) har ännu inte genomförts. Portugal Offentliga finanser: Under de senaste tre åren har framsteg gjorts med konsolideringen av de offentliga finanserna med en budgetkonsolidering på cirka 5,1 % av BNP. Enligt kommissionens höstprognos 2013 väntas det offentliga underskottet vara 5,95 % av BNP år 2013. Regeringen har bekräftat ett underskottsmål på 4 % av BNP år 2014, understött av varaktiga konsolideringsåtgärder. Konsolideringen av de offentliga finanserna under 2013 omfattar ökningar av inkomstskatten och fastighetsbeskattningen, och en tidigareläggning av vissa åtgärder som planerats i översynen av de offentliga utgifterna. Efter ett avgörande i Högsta domstolen återinfördes 2013 de två bonusutbetalningar till anställda i den offentliga sektorn och pensionärer som avskaffades 2012. Genom de fortsatta reformerna av den offentliga sektorn stärks förvaltningen av de offentliga finanserna, motverkas skatteundandragande, omstruktureras statliga företag och minskas kostnaderna för offentlig-privata partnerskap. Finansiell sektor: Kapitaltäckningskvoten för Portugals banker har förbättrats avsevärt sedan det ekonomiska anpassningsprogrammet inleddes. Med en mer balanserad finansieringsstruktur och tillgänglig likviditet har bankerna goda förutsättningar att klara av korta perioder av osäkerhet och en möjlig ytterligare försämring av tillgångarnas kvalitet. Finanssektorn fortsatte att i snabb takt minska sin skuldsättning mot bakgrund av en svag efterfrågan på lån och nådde ett utlånings-/inlåningstal på 122 % i slutet av andra kvartalet 2013. Åtgärder för att garantera adekvat finansiering för livskraftiga små och medelstora företag håller på att vidtas, bl.a. initiativ för att uppmuntra en diversifiering av finansieringskällor. Tillväxt och konkurrenskraft: Strukturreformerna inom det ekonomiska anpassningsprogrammet har kommit långt. Viktiga framsteg har gjorts när det gäller rättsväsendet, nätverksindustrier, bostäder, tjänster och reglerade yrken. Framsteg görs, om än med vissa förseningar, när det gäller att minska hindren för företagande genom att reducera de administrativa bördorna och underlätta tillståndsförfarandena. Ytterligare framsteg krävs för att göra transportsektorn mer hållbar och öppen för konkurrens, särskilt när det gäller hamnar. Vissa viktiga åtgärder har vidtagits för att förbättra likviditetsvillkoren för företagen, särskilt små och medelstora företag. Sysselsättning och socialpolitik: Sysselsättningen har minskat markant sedan den ekonomiska krisen började. Sysselsättningsgraden har sjunkit från 73,1 % av BNP år 2008 till 66,5 % år 2012. Även om situationen på arbetsmarknaden nyligen har förbättrats, är arbetslösheten fortfarande hög, särskilt bland ungdomar. Som en del av den långsiktiga strategin för att skapa nya arbetstillfällen har följande reformer genomförts: flexiblare kollektivavtalsregler, avsevärt minskade avgångsvederlag, minskad arbetslöshetsersättning för att öka motivationen att återvända till arbetsmarknaden, förändringar i fråga om arbetstid samt reformer av aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och yrkesutbildning i syfte att öka överensstämmelse mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden. Viktiga åtgärder har också antagits på utbildningsområdet. Rumänien Offentliga finanser: Rumäniens förfarande vid alltför stora underskott avslutades i juni 2013. Den finanspolitiska styrningen har förbättrats genom en lag om finanspolitiskt ansvar, inrättandet av ett finanspolitiskt råd, pensionsreformer och åtgärder för att förbättra budgetprocessen. Problem kvarstår dock när det gäller den offentliga sektorns obetalda förfallna skulder samt den finanspolitiska hållbarheten och effektiviteten i hälso- och sjukvårdssystemet. Ett annat problemområde är den dåliga skattedisciplinen, som leder till betydande inkomstbortfall, särskilt inom områdena mervärdesskatt och beskattning av arbete. Finansiell sektor: En rad åtgärder har vidtagits för att stärka finanssektorn: ramen för bankrekonstruktion har utvidgats, insättningsgarantifonderna har förstärkts, internationella rapporteringsstandarder har införts för hela banksektorn och åtgärder har antagits för att ytterligare avskräcka konsumenter och små och medelstora företag från att låna i utländsk valuta utan växelkurssäkring. Den pågående försämringen av tillgångarnas kvalitet håller på att avhjälpas genom nya åtgärder. Tillväxt och konkurrenskraft: Rumäniens konkurrenskraft innebär en stor utmaning: den stora förekomsten av sektorer med lågt till medelhögt tekniskt utnyttjande, små offentliga och privata investeringar i FoU, låg produktivitet i industrin och tjänstesektorn, samt problem när det gäller företagens tillväxt. En nationell konkurrenskraftsstrategi som omfattar alla dessa politikområden är under utarbetande. Omstruktureringen av statsägda företag och förbättringen av deras styrning och resultat, särskilt inom transport- och energisektorn, har gått långsamt. Brister i den offentliga förvaltningen är fortfarande en stor utmaning när det gäller tillväxt och konkurrenskraft, och hindrar utnyttjandet av EU-medel. De handlingsplaner som syftar till att öka den offentliga förvaltningens effektivitet håller långsamt på att genomföras. En strategi för att stärka den offentliga förvaltningen ska vara färdig före utgången av 2013. Den nationella prioritetshandlingsplanen för att öka utnyttjandet av EU-medel har lett till mycket begränsade framsteg, även om utnyttjandegraden av EU-medel har ökat. Sysselsättning och socialpolitik: Den totala arbetslösheten i Rumänien är relativt låg, men växande (7,5 % i september 2013). Ungdomsarbetslösheten är dock hög (23 %) och den totala sysselsättningsgraden var endast 63,8 % år 2012. Under 2013 har de rumänska myndigheterna genomfört en nationell plan för att öka ungdomssysselsättningen. En nationell sysselsättningsstrategi 2013–2020 håller på att utarbetas med inriktning på ungdomar, äldre arbetstagare, personer som är verksamma inom jordbruket, kvinnor och utsatta grupper. För att bekämpa svartarbete genomförs sedan 2011 en lag om daglönares verksamhet. Fattigdomsbekämpning är fortfarande en stor utmaning för Rumänien. En reform av det sociala biståndet som inleddes 2011 bör bidra till att öka de sociala förmånernas effektivitet och ändamålsenlighet. Slovenien Offentliga finanser: Slovenien har åtagit sig att korrigera sitt alltför stora underskott senast 2015. Ytterligare ändringar håller på att göras av den finanspolitiska ramen sedan den ändring av konstitutionen som ligger till grund för regeln om att saldot i de offentliga finanserna ska vara i balans eller överskott antogs i maj 2013. Den senaste pensionsreformen stabiliserar endast pensionsutgifterna fram till 2020 och pensionsutgifterna beräknas öka betydligt över EU-genomsnittet efter detta. Regeringen har inrättat en arbetsgrupp för att bedöma alternativ för ytterligare reformer. Den allt äldre befolkningen förväntas leda till en ökad efterfrågan på långtidsvård och därmed sammanhängande utgifter vilket resulterar i påfrestningar på hållbarheten på längre sikt. I maj 2013 offentliggjorde regeringen planer på att stärka den samhällsbaserade långtidsvården och en ny lag om långtidsvård ska enligt planerna antas första halvåret 2014. Finansiell sektor: Flera slovenska banker har upplevt ett ihållande tryck på sina relativt små kapitalbuffertar och bankernas beroende av staten för kapital innebär ett betydande hot mot de offentliga finansernas hållbarhet. I augusti 2013 inledde Sloveniens centralbank en oberoende översyn av tillgångarnas kvalitet och ett stresstest som omfattar nästan 70 % av banksektorn. Översynen och testet går planenligt och ska avslutas vid utgången av 2013. Det nya kapitalförvaltningsbolaget för bankerna är i stort sett redo att ta emot tillgångar för att bidra till att förbättra bankernas balansräkningar. De slovenska myndigheterna har tagit de första stegen mot att senast i slutet av 2013 se över sina ramar för bankreglering och stärka tillsynsmyndigheternas kapacitet samt öka öppenheten, även i fråga om utlämning av statistiska uppgifter. Tillväxt och konkurrenskraft: De uppgifter som rapporteras av Högsta domstolen tycks bekräfta att vissa positiva tendenser när det gäller rättsväsendets effektivitet har fortsatt. En ram för finansiell omstrukturering utanför domstol av icke-finansiella företag är under utarbetande, men den tidsfrist i september 2013 som anges i de landsspecifika rekommendationerna har inte respekterats. En expertarbetsgrupp bildades i mitten av september för att införliva omstruktureringen utanför domstol i en insolvenskodex och i oktober antog regeringen nya ändringar av insolvenslagstiftningen. Finansministeriet utarbetade i september ett nytt utkast till lagstiftning om upprättande av Slovenia Sovereign Holding (Slovenski državni holding), som enligt planerna ska vara ett verktyg för att konsolidera statens indirekta ägande och underlätta privatiseringen av tillgångar som inte hör till kärnverksamheten. Man missade dock tidsfristen i september 2013 för klassificering av statsägda tillgångar. Inga framsteg i 2012 års ministerieövergripande process för att rationalisera Sloveniens många reglerade yrken har gjorts sedan maj 2013. Konkurrenstillsynsorganet, som nyligen blivit oberoende, har stärkts med ytterligare personal. Det har dock begränsade ekonomiska resurser och situationen förvärras av de budgetnedskärningar som planeras under 2014. Sysselsättning och socialpolitik: När det gäller arbetsmarknadsreformer har en arbetsgrupp inrättats som har till uppgift att senast i mars 2014 rapportera om genomförandet och konsekvenserna av den reform som genomfördes i mars 2013. Ny lagstiftning om studentarbeten håller på att utarbetas för att bevara flexibiliteten samtidigt som sociala avgifter införs för att minska snedvridningarna. Detta kombineras med åtgärder inom utbildningssektorn för att begränsa möjligheterna att få status som studerande. En översyn av lagen om minimilön är under övervägande och förhandlingar med arbetsmarknadens parter kommer att inledas. Relativt begränsade åtgärder har vidtagits för att avhjälpa kompetensglappet . Slovenien har utarbetat och vidtagit ett antal nya skräddarsydda åtgärder för en aktiv arbetsmarknadspolitik, vars ändamålsenlighet måste övervakas noga. Slovakien Offentliga finanser: Slovakien genomför en intensiv konsolidering för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2013. I den mån denna insats också bygger på engångsåtgärder, måste dessa ersättas av mer strukturella åtgärder i framtiden för att korrigeringen ska vara hållbar. De offentliga investeringarna och utgifterna för utbildning (i procent av BNP) har minskat under senare år och beräknas minska ytterligare. Detta är ett tecken på de svårigheter som finns när det gäller att ta itu med rekommendationen om att värna tillväxtfrämjande utgifter. Den reform av pensionssystemet som genomfördes 2012 har ökat pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, men det offentliga pensionssystemet beräknas ändå visa underskott på lång sikt. Inga framsteg har hittills gjorts med de planerade reformerna av hälso- och sjukvårdsystemet. Flera åtgärder har vidtagits under 2012–2013 för att minska snedvridningen i beskattningen av arbetsinkomster mellan olika anställningstyper och för att öka efterlevnaden av mervärdesskattereglerna. Det krävs ytterligare ansträngningar för att förbättra efterlevnaden av skattelagstiftningen utanför mervärdesskatteområdet. Det finns utrymme för en större användning av skatter som är mindre skadliga för tillväxten, till exempel fastighetsskatt och miljöskatter. Tillväxt och konkurrenskraft: Slovakien står inför en utmaning när det gäller att stödja en mer kunskapsbaserad tillväxt och konkurrenskraft på medellång sikt. En förstärkning av institutionerna, humankapitalet, innovationsförmågan och företagsklimatet är en förutsättning för att ta itu med denna utmaning. Åtgärder vidtogs under 2012–2013 för att göra den offentliga upphandlingen och rättssystemet öppnare, och för att öka självständigheten för myndigheten för offentlig upphandling. Reformen av rättssystemet är dock fortfarande inte slutförd. Från och med 2012 har regeringen inlett en omfattande reform av den offentliga förvaltningen med genomförandeåtgärder som spänner över flera år. Fortfarande återstår det att förbättra konkurrensen och insynen i prissättningsmekanismerna i reglerade branscher, särskilt inom energisektorn. Sysselsättning och socialpolitik: Slovakien har vidtagit åtgärder för att reformera den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Det återstår dock att se om genomförandet av reformen från maj 2013 ger förväntat resultat, särskilt när det gäller bedömningen av inverkan och de offentliga arbetsförmedlingarnas kapacitet, och mer specifika åtgärder för de mest utsatta arbetssökande behövs fortfarande. Bristen på tillgång till förskoleverksamhet med god kvalitet och till ett rimligt pris, särskilt för barn under 3 år, är fortfarande ett hinder för kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Slovakien har ännu inte vidtagit åtgärder för att förbättra marginaliserade befolkningsgruppers sociala integration. När det gäller utbildning har Slovakien vidtagit en rad åtgärder. Framför allt har handlingsplanen för ungdomsfrågor inletts och ändringarna i lagarna om yrkesutbildning, högre utbildning och livslångt lärande har antagits. Finland Offentliga finanser: De offentliga finanserna i Finland har generellt varit sunda och landet har genomfört de planerade finanspolitiska konsolideringsåtgärderna. Det försämrade ekonomiska klimatet har dock gjort det svårt att uppnå de förväntade resultaten vad gäller Finlands mål på medellång sikt för de offentliga finanserna. Finland nådde inte målet på medellång sikt att ha ett strukturellt överskott på 0,5 % 2012, och man satte i stället upp ett nytt mål om ett underskott på 0,5 % 2013. Enligt kommissionens höstprognos 2013 kommer inte heller detta mål att nås. I augusti 2013 lanserade Finlands regering ett strukturreformprogram som kompletterade och stärkte tidigare åtaganden och åtgärder för att främja tillväxt och minska hållbarhetsgapet. Omfattande reformer av kommunstruktur, hälsovård och socialtjänster håller på att förberedas. Dessa steg går i rätt riktning men behöver vidareutvecklas innan en bedömning kan göras. En pensionsreform är planerad till 2017. Tillväxt och konkurrenskraft: Finland är en innovationsledare och utgifterna för forskning och utveckling är fortfarande bland de högsta i EU. Det finns dock ett antal problem, särskilt förlorade marknadsandelar under de senaste åren, som utgör ett hot mot landets konkurrensställning. Effektiviteten i det finska systemet för forskning och innovation vad gäller att omsätta FoU-investeringar i nya innovativa produkter och tjänster är av avgörande betydelse. Regeringen har, bland andra åtgärder, erbjudit tillfälliga skatteincitament för att stödja forskning och innovation, extra stöd för finansiell omstrukturering och tillväxt inom IKT-sektorn, och har åtagit sig att göra en genomgripande reform av forskningens organisation och finansiering. Ett program har inrättats för att främja konkurrens på produktmarknaden. Från och med 2014 kommer Finland att sänka bolagsskatten, och det finns förslag om att minska regelbördan och att reformera stödsystemet för företag. Framgången beror på hur reformerna utformas i detalj, vilket hittills inte har offentliggjorts. Sysselsättning och socialpolitik: Den finska arbetsmarknaden fungerar generellt väl. De största utmaningarna handlar om den åldrande befolkningen. Det är viktigt att behålla arbetskraftutbudet i framtiden och att öka hållbarheten i pensionssystemet och långtidsvården. Tidigt utträde ur arbetsmarknaden kommer att motverkas genom minskade möjligheter till förtida pension, men för närvarande finns ändå vissa möjligheter kvar. Åtgärder planeras också för att höja arbetslivets kvalitet och därmed ge förutsättningar för ett förlängt arbetsliv. En utvidgning av ungdomsgarantin och ett tillfälligt kompetensprogram för unga vuxna har införts 2013. Ett pilotprogram för att motverka långtidsarbetslöshet har också inletts. Arbetsmarknadens parter har enats om ett nytt centralt löneavtal för de kommande tre åren (2+1) som garanterar måttliga löneökningar för att förbättra ekonomins konkurrenskraft. Avtalet innehåller också en färdplan för ett avtal om en pensionsreform. Detta är konkreta steg i rätt riktning men vilket resultat de ger återstår att se. Sverige Offentliga finanser: Sverige har sunda offentliga finanser i linje med stabilitets- och tillväxtpakten och använder sitt finanspolitiska handlingsutrymme till att stödja tillväxt och arbetstillfällen. Sveriges planer på medellång och lång sikt kommer att behöva klargöras, bl.a. hur och när man väntar sig att uppnå det nationella överskottsmålet på 1 % av BNP och hur man ska hantera de höga hälso- och sjukvårdskostnaderna på lång sikt. Finansiell sektor: Under de senaste åren har vissa åtgärder vidtagits som bidragit till en stabilisering av hushållens skuldsättning, även om denna ligger på en hög nivå (runt 80 % av BNP). Under de senaste tre månaderna förefaller dock hushållens skuldsättning och upplåning ha börjat stiga igen. De åtgärder som Finansinspektionen har vidtagit är välkomna, men kan behöva skärpas. Hittills har man inte övervägt några ändringar av bostadsbeskattningen eller av avdragsreglerna för bolåneräntor. Ett begränsat bostadsutbud i kombination med en bostadsbeskattning som uppmuntrar till skuldsättning gör att bostadspriserna tenderar att stiga. Vissa åtgärder har vidtagits på hyresmarknaden, men systemet för hyresreglering måste reformeras ytterligare. Man planerar att lägga fram ett flertal lagförslag i slutet av 2013 eller i början av 2014 som syftar till att minska byggtiderna och öka konkurrensen inom byggsektorn. Tillväxt och konkurrenskraft: Även om Sverige tillhör de främsta enligt de flesta FoU-indikatorerna står landet inför ett antal utmaningar som kan hota dess konkurrensläge på medellång sikt, särskilt företagens minskade investeringar i FoU och en begränsad kommersialisering av innovationer. I oktober 2012 antog Sverige en ny innovationsstrategi för att ta itu med de landsspecifika rekommendationerna för 2012 på detta område, vilka nu håller på att genomföras. Sysselsättning och socialpolitik: Den svenska arbetsmarknaden fungerar i allmänhet väl, men det finns grupper med svag anknytning till arbetsmarknaden, särskilt ungdomar och personer med invandrarbakgrund. Regeringen håller på att vidta ett antal åtgärder, bl.a. nya förslag om ytterligare reformer av yrkesutbildningssystemet, införande av introduktionsanställningsavtal och fortsatta förhandlingar om ”jobbpakter” som syftar till att minska det första årets kostnader för arbetsgivare som anställer ungdomar och tillhandahålla vidareutbildning för dessa ungdomar. Detta är steg i rätt riktning, men det är fortfarande inte klart vilka de konkreta konsekvenserna är. Den sänkning av mervärdesskatten för restauranger som infördes 2011 presenterades som en åtgärd för att minska ungdomsarbetslösheten. Dess effekter på priser, löner och sysselsättning inom sektorn håller på att utvärderas och de preliminära resultaten bör vara klara i januari 2014. Förenade kungariket Offentliga finanser: Den finanspolitiska konsolideringsstrategin håller på att genomföras och är på rätt väg, men den genomsnittliga takten har minskat under perioden. Det offentliga underskottet minskar och förväntas sjunka till 4,4 % under 2015–2016. Den stora och växande statsskulden förblir däremot ett orosmoment eftersom den ökade avsevärt mellan 2009 och 2012, då den uppgick till 88,8 %. Finansiell sektor: Det nyligen genomförda Funding for Lending Scheme har börjat förbättra tillgången till kredit för hushåll och företag. Lagen om reform av banker (Banking Reform Bill) ska enligt planerna träda i kraft i början av 2014. Kreditflödet till ekonomin håller på att förbättras, men det går främst till stora företag och fastighetssektorn. Små och medelstora företag rapporterar fortfarande svårigheter när det gäller att få banklån. Det har dock funnits vissa tecken på förbättringar i tillgången på kredit utanför banksektorn. Inrättandet av en regeringsstödd företagsbank (Business Bank) 2014 bör underlätta tillgången till finansiering för små och medelstora företag. Aktiviteten på bostadsmarknaden har ökat i alla regioner, om än med stora regionala variationer, men det finns en ihållande bostadsbrist. Åtgärder som syftar till att stimulera efterfrågan på bostäder, särskilt Help to Buy Scheme, riskerar att skapa en tillgångsprisbubbla som gör priserna ännu mindre överkomliga och ökar hushållens skuldsättning. Ingen reform av fastighetsbeskattningen har genomförts eller planeras och inga åtgärder har vidtagits för att bredda mervärdesskattebasen. Tillväxt och konkurrenskraft: Det råder ett brett samförstånd om att den ekonomiska återhämtningen håller på att slå igenom: både hårda data om de ekonomiska resultaten och indikatorer i framåtblickande undersökningar visar på kraftiga förbättringar. Nettoexporten har börjat bidra positivt till tillväxten men detta berodde inte på en återhämtning för exporten, utan på en kraftig nedgång i importen. Tillväxt- och infrastrukturlagen 2013 (Growth and Infrastructure Act 2013), som gäller för England och Wales, trädde i kraft i april 2013. Regeringen har tillkännagett ett paket för ”investeringar i Storbritanniens framtid”, med detaljbestämmelser om en rad offentliga investeringar i infrastruktur till ett värde av över 100 miljarder euro fram till 2020, politiska reformer för att stimulera nya investeringar från den privata sektorn i energiproduktion samt en ytterligare utbyggnad och utökning av garantiordningen för att främja finansieringen av större projekt. Det är för tidigt för en bedömning, men när det gäller energikapacitet förefaller det som om åtgärderna inte ger en tillräckligt hög säkerhet efter 2020. Sysselsättning och socialpolitik: Sedan krisen bröt ut har arbetsmarknaden visat en viss motståndskraft och sysselsättningsgraden, som ligger på 71,7 %, är hög. Det finns dock fortfarande områden som ger upphov till oro, särskilt när det gäller ungdomsarbetslösheten och antalet unga som varken arbetar eller studerar. Många, framför allt unga arbetstagare, har otrygga deltidsarbeten eller tillfälliga arbeten. Förenade kungariket har dessutom alltför många lågutbildade arbetstagare, och en brist på arbetstagare med högkvalitativ yrkesutbildning och teknisk kompetens. De program som regeringen lanserat för att ta itu med dessa problem, särskilt arbetsprogrammet (Work Programme) och ungdomskontraktet (Youth Contract), har inte nått upp till regeringens mål. Förenade kungariket står också inför en bredare produktivitetsutmaning – de senaste officiella uppgifterna visar att landet tappat terräng i förhållande till sina konkurrenter i G7 (med en produktionen per arbetad timme 16 % under G7-genomsnittet under 2012, och fortfarande 2 % under nivån 2007). Förenade kungariket har den högsta fattigdomsrisken för enföräldershushåll i EU-28. Åtgärder har vidtagits för att förbättra tillhandahållandet av barnomsorg och göra den mer överkomlig, men genomförandet av den centrala välfärdsreformen, enhetsbidraget (Universal Credit), står inför flera utmaningar. Euroområdet Den ekonomiska situationen i euroområdet är fortfarande problematisk med tanke på de obalanser som byggdes upp under 2000-talet, fragmenteringen på finansmarknaderna och den ihållande politiska osäkerheten avseende fullbordandet av den ekonomiska och monetära unionen. För att skapa hållbar tillväxt och investeringsmöjligheter krävs det fortsatta reformer som förbättrar anpassningsförmågan och konkurrenskraften för euroområdets medlemsstater. När det gäller samstämmigheten i den övergripande policymixen samt behovet av att övervaka och samordna reformerna diskuterade Eurogruppen vid sitt septembermöte den ekonomiska situationen och dess konsekvenser för euroområdet och medlemsstaternas landsspecifika rekommendationer. Vid eurogruppens möten i september och oktober diskuterades särskilda politikområden, t.ex. bankunionen och situationen i utvalda medlemsstater i euroområdet. Samordningen av den ekonomiska politiken i euroområdet måste likväl stärkas ytterligare, särskilt genom att höja nivån på engagemanget, ägarskapet och genomförandet i fråga om de ekonomiska reformerna. När det gäller finanspolitiken har alla medlemsstater i euroområdet lämnat in sina utkast till budgetplaner: detta är en viktig milstolpe i en förbättrad samordning av medlemsstaternas finanspolitik. Efter en imponerande konsolidering under de senaste tre åren kommer konsolideringen att fortsätta, även om takten med tiden kommer att minska. Detta är en följd av den aggressiva konsolidering på euroområdesnivå som var nödvändig med tanke på riskerna med ohållbara skuldnivåer och ligger i linje med en gradvis korrigering av alltför stora underskott. Konsolideringsmönstret för de olika medlemsstaterna fortsätter att vara tillräckligt differentierat med hänsyn till budgetutrymmet. Med tanke på de mindre anpassningsbehoven kommer den kortsiktiga inverkan på tillväxten att minska och det finns större utrymme för tillväxtfrämjande konsolidering. Ytterligare förbättringar kan göras på detta område – t.ex. är beskattningens sammansättning inte tillräckligt kopplad till en breddad skattebas och mindre snedvriden beskattning, och nedskärningarna av utgifterna är alltför inriktade på tillväxtfrämjande utgifter såsom investeringar. Medlemsstaterna uppmanas att ytterligare skärpa fokus på en tillväxtfrämjande finanspolitik förankrad i ett medelfristigt finanspolitiskt ramverk. Även om stora framsteg har gjorts i fråga om att stärka trovärdigheten för finanspolitiska strategier på medellång sikt i de flesta medlemsstater i euroområdet, kan ytterligare framsteg göras genom ett fullständigt och snabbt införlivande av fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen och direktivet om budgetramverk före utgången av 2013. Dessutom uppmanas medlemsstaterna att komplettera sin budgetpolitik med strukturreformer som ökar potentialen för ekonomisk tillväxt i syfte att ytterligare stärka skuldhållbarheten. När det gäller fragmenteringen på finansmarknaderna har kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB) lagt fram förslag om åtgärder för att finansiera ekonomin. I synnerhet har man föreslagit att utvidga de gemensamma finansieringsinstrument som grundar sig på riskdelning mellan kommissionen och EIB för att stärka den privata sektorns och kapitalmarknadernas investeringar i små och medelstora företag i syfte att öka volymen av ny utlåning till små och medelstora företag i EU. Dessa förslag bör nu genomföras så snart som möjligt och medlemsstaterna bör delta i största möjliga utsträckning så att den kritiska massan uppnås. Dessutom bör man i ett längre perspektiv överväga att minska betydelsen av bankförmedling inom EU. ECB har också tillkännagett uppgifter om den övergripande bedömning av banker som inleds i november och som ska vara tolv månader, och EBA har lagt fram tekniska standarder för nödlidande lån och anstånd. Eurogruppen har dessutom inlett sin diskussion om trovärdiga finanspolitiska säkerhetsmekanismer. Slutligen görs ytterligare framsteg mot en bankunion genom avtalet om en gemensam tillsynsmekanism, de pågående diskussionerna mellan rådet, parlamentet och kommissionen om direktivet om inrättande av en ram för återhämtning och rekonstruktion av kreditinstitut och värdepappersföretag och direktivet om insättningsgarantier samt genom diskussionerna om en gemensam rekonstruktionsmekanism. Fullbordandet av bankunionen är brådskande och kräver inte endast en gemensam tillsynsmekanism utan även en gemensam rekonstruktionsmekanism. I detta sammanhang är det väsentligt att direktivet om återhämtning och rekonstruktion av banker och direktivet om insättningsgarantier antas före årets slut och att den gemensamma rekonstruktionsmekanismen antas före utgången av den nuvarande mandatperioden. När det gäller strukturreformer skiljer sig resultaten vida åt. Euroområdet avlägsnar sig från den klassiska motsättning mellan centrum och periferi som hittills har kännetecknat eurokrisen. Programländerna har genomfört ett imponerande reformprogram men måste fortsätta med reformerna eftersom ekonomiska fundamenta ännu inte har korrigerats. Kommissionens lägesrapporter om Spanien och Slovenien, som har alltför stora obalanser, visar att dessa medlemsstater har stärkt sina politiska åtgärder efter konstaterandet av de alltför stora obalanserna, men att det fortfarande krävs viktiga åtgärder för att rätta till dem. Obalanser i andra länder, vare sig det handlar om länder med underskott eller överskott i bytesbalansen, måste också åtgärdas för att ekonomiska fundamenta och tillväxtpotentialen ska stärkas. Utvecklingen av konkurrenskraften i stora medlemsstater, t.ex. Frankrike och Italien, har en mer direkt inverkan på euroområdet, vilket innebär ett ökat ansvar för dessa medlemsstater att genomföra strukturreformer som kommer att förbättra utsikterna för euroområdet som helhet. När det slutligen gäller sysselsättningen och den sociala situationen i euroområdet har kommissionen antagit ett meddelande om EMU:s sociala dimension. För att EMU ska vara stabilt måste medlemsstaterna dessutom vidta långtgående åtgärder för att garantera korrekt fungerande arbetsmarknader och samtidigt förhindra långvarig arbetslöshet bland utsatta grupper. I detta hänseende är det viktigt att EU:s medlemsstater ökar sina ansträngningar för att ungdomssysselsättningsinitiativet och ungdomsgarantin ska fungera fullt ut senast 2014. Sammanfattningsvis visar översikten över de framsteg som gjorts när det gäller de landsspecifika rekommendationerna för euroområdet att åtgärder håller på att vidtas för att komma till rätta med de nuvarande ekonomiska utmaningarna. Reformprogrammen är dock inte slutförda, och för en stabil återhämtning måste medlemsstaterna ta gemensamt ansvar och åta sig att genomföra de reformer i medlemsstaterna och euroområdet som krävs för att EMU ska fungera väl och för att medborgarnas levnadsvillkor ska förbättra på ett varaktigt sätt.