OLAFS ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉS VERKSAMHETSRAPPORT FÖR 2016

(2018/C 386/01)

Olafs övervakningskommittés ledamöter

Tuomas PÖYSTI, ledamot av kommittén och ordförande fram till och med den 12 juli 2016

Generaldirektör för Statens revisionsverk i Finland fram till och med den 1 oktober 2015, därefter understatssekreterare i Finland

Johan DENOLF, ledamot av kommittén fram till och med den 22 januari 2016, ställföreträdande ordförande 13 juli 2016–6 september 2016

Polismästare vid Belgiens federala polis,

ledamot av finansunderrättelseenheten i Belgien

Colette DRINAN, ledamot av kommittén sedan den 13 juli 2016, ordförande sedan den 7 september 2016

Revisionschef vid Office of Comptroller & Auditor General, Irland

Herbert BÖSCH, ledamot av kommittén fram till och med den 12 juli 2016

Tidigare ledamot av Europaparlamentet,

tidigare ordförandeför Europaparlamentets budgetkontrollutskott, styrekonom för staden Bregenz, Österrike

Catherine PIGNON, ledamot av kommittén fram till och med den 22 januari 2017

Chefsåklagare vid appellationsdomstolen i Angers och sedan i Bordeaux, ordförande för Frankrikes samfund för allmänna åklagare

Dimitrios ZIMIANITIS, ledamot av kommittén fram till och med den 22 januari 2017

Allmän åklagare vid appellationsdomstolen i Aten, Grekland,

biträdande chef för allmänna åklagarens kontor vid Atens förstainstansdomstol

Grażyna STRONIKOWSKA, ledamot av kommittén sedan den 13 juli 2016

Allmän åklagare vid nationella åklagarämbetet i Warszawa, Polen

ORDFÖRANDENS FÖRORD

Som ordförande för övervakningskommittén för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) har jag härmed nöjet att överlämna kommitténs årliga verksamhetsrapport, i enlighet med artikel 15.9 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013. Jag har tagit över ordförandeskapet efter Tuomas Pöysti, som tillsammans med Herbert Bösch har ersatts av Grażyna Stronikowska och mig i enlighet med den gradvisa förnyelse av kommittén som föreskrivs i förordningen.

Övervakningskommitténs uppdrag är att som oberoende tillsynsorgan på hög nivå bidra till rättssäkerhet och till att Europeiska unionens kamp mot bedrägerier, allvarliga oegentligheter och annan illegal verksamhet bedrivs på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. På grundval av analyser av information från Olafs generaldirektör utfärdar kommittén yttranden och rapporter. Yttrandena kan innehålla rekommendationer till Olafs generaldirektör. Kommittén ska regelbundet övervaka hur Olaf genomför sitt utredningsarbete, i syfte att förstärka byråns oberoende vid ett korrekt utövande av dess befogenheter.

Detta är den femte och sista verksamhetsrapporten från övervakningskommittén i dess nuvarande sammansättning. Den omfattar kommitténs verksamhet fram till och med den 22 januari 2017 och ger en översikt över vår övervakningsverksamhet, vilken i en del fall resulterade i offentliggörandet av yttranden eller rapporter under 2016. Eftersom detta är den sista rapporten från kommittén som utsågs i januari 2012, innehåller den även utökade kapitel om kommitténs överväganden kring utredningarnas längd och kring tillämpningen av förfarandegarantierna under Olafs utredningar.

Under 2016 har kommitténs arbete varit inriktat på utvärdering av generaldirektörens immunitet och oberoende i samband med utredningar, Olafs resultatindikatorer som presenterades av byrån i dess verksamhetsrapport 2015, kvalitativ och kvantitativ kontroll av utredningarnas längd, uppföljning av disciplinära rekommendationer, uppföljning av Olafs rekommendationer samt generaldirektörens genomförande av kommitténs rekommendationer.

Kommittén har fått stöd av EU:s institutioner som ändrat förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 för att säkerställa kommitténs budgetmässiga oberoende och sekretariatets funktionella oberoende. Institutionerna har också lämnat ett gemensamt yttrande från Europaparlamentets, rådets och Europeiska kommissionens rättstjänster om tre aspekter på relationerna mellan Olaf och dess övervakningskommitté. Detta har bidragit till en tydligare rättslig ram och har stärkt kommitténs oberoende.

Övervakningskommittén har åtagit sig att stärka Olafs ansvarsskyldighet och öppenhet. Kommittén värderar högt det arbete som utförs av Olafs personal i deras viktiga uppdrag.

Bryssel den 20 januari 2017. Colette DRINAN Ordförande i Olafs övervakningskommitté

INNEHÅLLFÖRTECKNING

UPPDRAGSBESKRIVNING 4

TILLGÅNG TILL INFORMATION FÖR ÖVERVAKNINGSFUNKTIONER 5

BEDÖMNING AV GENERALDIREKTÖRENS OBEROENDE 6

FÖRFARANDEGARANTIER OCH GRUNDLÄGGANDE RÄTTIGHETER I OLAFS UTREDNINGAR 7

Lagenlighetskontroll och översyn 7

Klagomål på olafs utredningar 7

Byrån för grundläggande rättigheter 7

LÄNGDEN PÅ OLAFS UTREDNINGAR 8

Utredningar som pågått längre än tolv månader 8

Tidsåtgång för informationshantering innan en utredning inleds 9

Kvalitativ analys av 477 rapporter om utredningar som pågått längre än tolv månader 9

UTREDNINGSPRIORITERINGAR FÖR 2017 10

UPPFÖLJNING AV OLAFS REKOMMENDATIONER 10

Rekommendationer om disciplinära åtgärder 10

Rekommendationer om rättsliga åtgärder 11

Rekommendationer om ekonomiska åtgärder 13

Rekommendationer om administrativa åtgärder 13

PRELIMINÄRT BUDGETFÖRSLAG FÖR 2017 13

OLAFS ÅRLIGA VERKSAMHETSRAPPORT 2015 14

OLAFS UPPFÖLJNING AV ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS REKOMMENDATIONER 15

ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS STYRNING 15

Möten med eu:s institutioner, organ och andra enheter 15

Arbetsmetoder och öppenhet 15

Ändring av förordning (EU, Euratom) NR 883/2013 I fråga om övervakningskommitténs sekretariat 16

Budgetfrågor 16

RÄTTSLIG RAM 16

Utvärdering av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013/93 16

Förslag om inrättande av den europeiska åklagarmyndigheten 17

BILAGA 18

UPPDRAGSBESKRIVNING

Artikel 15.1 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska regelbundet övervaka hur Olaf genomför sitt utredningsarbete, i syfte att förstärka Olafs oberoende vid ett korrekt utövande av de befogenheter Olaf tilldelas genom denna förordning. Övervakningskommittén ska i synnerhet övervaka utvecklingen i samband med tillämpningen av förfarandegarantierna och utredningarnas längd med utgångspunkt i information som tillhandahållits av generaldirektören i enlighet med artikel 7.8.

Övervakningskommittén för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) har enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/20131 (1) i uppdrag att förstärka Olafs oberoende vid ett korrekt utövande av de befogenheter byrån tilldelats2 (2). För att kunna uppfylla uppdraget har övervakningskommittén av EU-lagstiftaren tilldelats följande roll, med tre aspekter:

— Övervakningskommittén är tillsynsorgan över Olaf och slår vakt om byråns oberoende. Kommittén övervakar regelbundet Olafs genomförande av utredningsarbetet och i synnerhet utvecklingen när det gäller tillämpningen av förfarandegarantier och utredningarnas längd.

— Övervakningskommittén har en rådgivande roll gentemot Olafs generaldirektör, och hjälper denne med genomförandet av hans uppdrag — genom att delge honom resultaten av kommitténs övervakning av Olafs utredningsarbete, tillämpningen av förfarandegarantier och utredningarnas längd samt genom att vid behov lämna lämpliga rekommendationer, — genom att lämna yttranden till honom, i förekommande fall med rekommendationer om bland annat vilka resurser som krävs för att genomföra Olafs utredningsarbete, utredningsprioriteringar och utredningarnas längd, — genom att lämna in synpunkter (bland annat rekommendationer, i förekommande fall) om riktlinjer för utredningsförfaranden (och eventuella ändringar av dessa) som antas av generaldirektören i enlighet med artikel 17.8 förordningen.

— Övervakningskommittén för en dialog med EU-institutionerna och rapporterar till dessa om sin verksamhet. Kommittén kan även på institutionernas begäran lämna yttranden och utbyta synpunkter på politisk nivå, och förser därigenom EU-institutionerna med unik sakkunskap baserad på erfarenheterna från övervakningsarbetet.

TILLGÅNG TILL INFORMATION FÖR ÖVERVAKNINGSFUNKTIONER

Artikel 15.1 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska regelbundet övervaka hur Olaf genomför sitt utredningsarbete […] Artikel 4 i kommissionens beslut av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf): […] Denna kommitté ska regelbundet kontrollera genomförandet av byråns utredningar.

1. I kommitténs verksamhetsrapport 2015 framhölls den begränsade tillgången till information från Olaf som ett angeläget problem. Problemet kvarstod under 2016, vilket undergräver effektiviteten i kommitténs tillsynsroll.

2. Det huvudsakliga problemet är att kommittén och Olafs generaldirektör har helt olika syn på kommitténs roll. Generaldirektören verkar anse att kommitténs huvuduppgift är att stödja hans oberoende och övervaka statistik på en mer allmän nivå. Kommittén vill framhålla sin tillsynsroll, som den enda enheten som kan garantera ansvarsskyldigheten i Olafs utredningsarbete. Generaldirektörens synsätt innebär att övervakningskommittén endast skulle agera på grundval av den information som generaldirektören väljer att lämna ut. Kommitténs synsätt kräver att den har oberoende tillgång till information för att kunna utöva en objektiv tillsyn.

3. Under 2016 fick inte kommittén tillgång till några av de enskilda ärendefiler som den begärt. I stället fick den ett antal filer som hade valts ut av Olaf. Det var dessutom svårt att få tillgång till information på andra områden, exempelvis klagomål, externa parters begäran om tillgång till dokument och detaljer om åtgärder som vidtagits av Olaf som svar på kommitténs rekommendationer. Kommittén har också noterat att de rapporter Olaf har lämnat om ärenden som pågått längre än tolv månader inte var tillräckligt detaljerade för att medge en ändamålsenligkontroll.

4. Mot bakgrund av dessa problem bad både övervakningskommittén och Olafs generaldirektör kommissionens vice ordförande att uppmana kommissionens, parlamentets och rådets rättstjänster att lämna ett gemensamt yttrande om tre aspekter på relationerna mellan Olaf och kommittén. Yttrandet lämnades den 5 september 2016.

5. Kommittén konstaterar att de tre rättstjänsterna ställer sig bakom kommitténs ståndpunkt i fråga om generaldirektörens rapporteringsskyldigheter och om kommitténs tillgång till Olafs ärendefiler, inbegripet nedlagda och pågående ärenden.

6. Det gemensamma yttrandet har förtydligat och bekräftat Olafs skyldigheter mot övervakningskommittén och bör därmed underlätta kommitténs genomförande av sina tillsynsfunktioner. Det kommer följaktligen också att kunna användas som vägledning vid antagandet av övervakningskommitténs nya interna arbetsordning och beslutet om behovet av praktiska överenskommelser mellan övervakningskommittén och Olaf.

BEDÖMNING AV GENERALDIREKTÖRENS OBEROENDE

Artikel 15.1 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska regelbundet övervaka hur Olaf genomför sitt utredningsarbete, i syfte att förstärka Olafs oberoende vid ett korrekt utövande av de befogenheter Olaf tilldelas genom denna förordning. Artikel 15.9 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska varje år anta minst en verksamhetsrapport, som särskilt ska behandla utvärderingen av Olafs oberoende, tillämpningen av förfarandegarantierna och utredningarnas längd. Dessa rapporter ska överlämnas till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten. Artikel 17.3 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Vid fullgörandet av sin uppgift att inleda och utföra externa och interna utredningar och att upprätta rapporter över sådana utredningar, ska Olafs generaldirektör varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering, någon institution, något organ eller någon byrå. Om Olafs generaldirektör anser att en åtgärd som vidtas av kommissionen gör att hans eller hennes oberoende ifrågasätts ska han eller hon omedelbart informera övervakningskommittén och eventuellt besluta att väcka talan mot kommissionen vid domstolen. Artikel 17.9 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Innan kommissionen vidtar en disciplinär åtgärd mot generaldirektören ska den samråda med övervakningskommittén.

7. Den 2 mars 2016 upphävde kommissionen delvis immuniteten mot rättsliga förfaranden för Olafs generaldirektör på begäran av Belgiens rättsliga myndigheter ( 3 ) . Den 14 mars 2016 informerade generaldirektören övervakningskommittén, på grundval av artikel 17.3 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013, att han ansåg att kommissionens beslut av den 2 mars var en åtgärd som ifrågasatte hans oberoende ( 4 )

8. Trots förfrågningar till både kommissionen och Olafs generaldirektör har övervakningskommittén inte fått någon kopia av kommissionens beslut. Dessutom har kommittén inte sett de detaljerade inlagorna från någon av parterna vid EU-domstolens tribunal (CJEU), där generaldirektören ansökt om upphävande av kommissionens beslut.

9. Övervakningskommittén har noterat beslutet som meddelats av tribunalens ordförande den 20 juli 2016 om tillämpningen av interimistiska åtgärder i detta ärende ( 5 ) , vilket är offentligt. Tribunalen avvisade en andra ansökan från generaldirektören om att tribunalens ordförande av brådskande skäl skulle besluta om uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut, för att undvika allvarlig och irreparabel skada på generaldirektörens eget oberoende och på Olafs oberoende och funktion.

10. Huvudtalan som generaldirektören väckt vid domstolen om att ogiltigförklara kommissionens beslut är ännu inte avgjord. Kommittén kan därför för närvarande inte anta en slutlig ståndpunkt om vilka eventuella effekter upphävandet av generaldirektörens immunitet skulle få för Olafs oberoende. Kommittén kommer att noga följa den vidare utvecklingen, med beaktande av principerna om oskuldspresumtion, opartiskhet, oberoende och god samhällsstyrning. Frågorna om straffrihet och ansvarsskyldighet är centrala i denna exempellösa situation.

11. Övervakningskommittén har noterat att kommissionen enligt artikel 17.9 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ska samråda med kommittén innan den vidtar en disciplinär åtgärd mot generaldirektören. Något motsvarande krav finns inte för en situation där kommissionen beslutar att upphäva generaldirektörens immunitet.

12. Kommittén har rått Olafs generaldirektör att överväga operativa åtgärder för att minska effekterna av eventuella intressekonflikter, eller vad som kan uppfattas som intressekonflikter, som kan uppstå i samspelet med de belgiska rättsliga myndigheterna ( 6 ) . I synnerhet ger artikel 17.6 i förordning (EU, Euratom) nr 883/20103 utrymme för sådana åtgärder. Kommittén har inte fått information om några sådana åtgärder.

FÖRFARANDEGARANTIER OCH GRUNDLÄGGANDE RÄTTIGHETER I OLAFS UTREDNINGAR

Artikel 15.1 andra stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska i synnerhet övervaka utvecklingen i samband med tillämpningen av förfarandegarantierna […]. Artikel 17.7 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Generaldirektören ska införa en intern rådgivnings- och kontrollmekanism, inbegripet en lagenlighetskontroll, som bland annat rör respekten för förfarandegarantierna och de grundläggande rättigheterna för de berörda personerna […].

13. Enligt artikel 15.1 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 har övervakningskommittén ett uttryckligt mandat att övervaka i synnerhet tillämpningen av förfarandegarantierna med utgångspunkt i den information som tillhandahålls av Olafs generaldirektör. Kommittén har tagit upp frågan vid ett flertal tillfällen, i yttranden, särskilda rapporter och verksamhetsrapporter. En icke uttömmande sammanfattning av detta arbete som utförts av den avgående kommittén mellan 2012 och 2016 har sammanställts i ett kompendium ( 7 ) . Det omfattar i synnerhet tre nyckelområden, som beskrivs närmare nedan.

Lagenlighetskontroll och översyn

14. I sitt yttrande nr 2/2015 analyserade kommittén den lagenlighetskontroll och den översyn som sker under Olafs utredningsverksamhet, med fokus på respekten för förfarandegarantierna och de grundläggande rättigheterna.

15. Kommittén rekommenderade i synnerhet att Olaf skulle utarbeta riktlinjer för goda rutiner för granskare, gällande kontroll av respekten för förfarandegarantierna och för principen om proportionerlig utredningslängd.

16. Kommittén rekommenderade också Olafs generaldirektör att anta en plan med specifika åtgärder för att effektivt stärka den interna rådgivnings- och kontrollmekanism som föreskrivs i förordningen. Någon sådan plan har ännu inte antagits.

Klagomål på Olafs utredningar

17. I sitt yttrande nr 2/2013 granskade kommittén vilka möjligheter till överklagande som fanns för personer som är inblandade i Olafs utredningar vid eventuella kränkningar av deras rättigheter och förfarandegarantier. Kommittén fann att dessa personer inte hade tillräckliga och omedelbara möjligheter att överklaga eventuella kränkningar via antingen externa eller interna mekanismer.

18. Övervakningskommittén rekommenderade därför Olafs generaldirektör att inrätta och offentliggöra ett sådant internt förfarande efter samråd med kommittén angående detaljerna, och sedan regelbundet rapportera till kommittén om klagomål som inkommit till Olaf och om uppföljningen av sådana klagomål.

19. Kommittén har dock inte fått någon detaljerad rapport om inlämnade klagomål mot Olafs verksamhet med koppling till grundläggande rättigheter och förfarandegarantier från personer som påverkas av utredningarna, däribland klagomål som Olaf har kännedom om och som lämnats till andra instanser eller organ.

Byrån för grundläggande rättigheter

20. Under 2016 inledde övervakningskommittén överläggningar med byrån för grundläggande rättigheter (FRA) i Wien, som har behörighet att tillhandahålla expertis och råd till medlemsstaterna och till EU:s institutioner och organ.

21. Övervakningskommittén identifierade ett antal områden – exempelvis lagförslaget om en europeisk åklagarmyndighet (Eppo) – där eventuella samråd mellan Olaf och FRA kunde ha lett till ett bättre skydd av de grundläggande rättigheterna för de personer som påverkas av utredningarna (oavsett om personerna är direkt berörda eller inte).

22. Följaktligen anser övervakningskommittén att det vore ändamålsenligt om Olaf etablerade en kontakt med FRA i syfte att inleda ett formellt samarbete, i synnerhet för att låta FRA kontrollera Olafs förfaranden med avseende på skyddet för de grundläggande rättigheterna.

LÄNGDEN PÅ OLAFS UTREDNINGAR

Artikel 7.8 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Om en utredning inte kan avslutas inom tolv månader från det att den inleddes ska generaldirektören vid utgången av den tolvmånadersperioden och därefter var sjätte månad rapportera till övervakningskommittén, och ange skälen till det och de åtgärder som planeras för att skynda på utredningen.

Utredningar som pågått längre än tolv månader

23. Under 2016 har övervakningskommittén analyserat 477 rapporter gällande 377 utredningar som pågått längre än tolv månader och som rapporterats av Olafs generaldirektör. 274 ärenden var avslutade medan 103 fortfarande pågick. I juli 2016 tillhandahöll Olafs generaldirektör på kommitténs begäran ytterligare statistiska uppgifter om dessa rapporter, för att göra det lättare för kommittén att kartlägga allmänna trender och mönster. Utredningarnas längd efter beslut om inledande av utredning: ett urval med 377 ärenden i juli 2016

24. Olafs generaldirektör har i sin årliga förvaltningsplan fastställt en gräns på 20 månader för utredningarnas längd (i förordningen anges en gräns på tolv månader). I urvalet fanns 42 ärenden (11 %) som pågått i mindre än 20 månader och 335 ärenden (89 %) som pågått längre än 20 månader, varav 157 (47 %) som pågått längre än 30 månader.

25. Analysen av de uppgifter som lämnades i juli 2016 visade att en betydande andel – 28 ärenden – härrörde från en samlad operation den 2 februari 2012, då 423 ärenden inleddes samma dag ( 8 ) . Övervakningskommittén anser att dessa 28 ärenden bör övervakas särskilt noga av Olaf för att undvika att verksamheten hämmas genom att man fortsätter hantera arvet från tidigare system.

Tidsåtgång för informationshantering innan en utredning inleds

26. Utredningarnas längd mäts av Olaf från och med beslutet att inleda en utredning. Eftersom dessa beslut föregås av en utvärdering av den information som rapporteras, anser övervakningskommittén att det är viktigt att även granska tidsåtgången för bearbetning av information från det att den inkommer till Olaf fram till den dag ärendet inleds eller avvisas.

27. Olafs generaldirektör har fastställt två månader som en vägledande tidsfrist för utvärderingen. Kommittén anser att det inte framgår tydligt om denna tidsfrist ska räknas från det att Olaf tar emot informationen, från det att ett ärendenummer tilldelas, från det att den inkommande informationen tilldelas en handläggare eller från det att handläggaren vidtar sin första åtgärd. Olaf informerade kommittén att det finns kontrollverktyg på plats för att undvika döda vinklar vid hanteringen av informationen.

28. Övervakningskommittén kommer att överväga en närmare granskning av dessa kontrollverktyg och uppgifterna om tidsåtgång vid hantering av inkommande information.

Kvalitativ analys av 477 rapporter om utredningar som pågått längre än tolv månader

29. Övervakningskommittén har gjort en djupanalys av 477 rapporter om utredningar som pågått längre än tolv månader ( 9 ) i syfte att särskilt utvärdera följande: — Antal ärenden där Olafs rapporter innehåller faktabaserade skäl till varför utredningen inte är klar och åtgärder för att skynda på utredningen. — Antal ärenden där en utveckling skett jämfört med den situation som beskrivs i övervakningskommitténs yttrande nr 4/2014 (10). — Antalet ärenden där de åtgärder som vidtagits för att skynda på utredningen är lämpliga, med tanke på de skäl som angetts för att inte slutföra utredningen, och/eller överensstämmer med yttrandet.

30. I drygt hälften av rapporterna fanns antingen inte några skäl till varför utredningarna inte slutförts eller så ansågs de angivna skälen otillräckliga. Bristen på styrkande detaljer i rapporten innebar att informationen inte kunde granskas ytterligare.

31. I ett stort antal rapporter fann övervakningskommittén att inga åtgärder för att skynda på utredningen hade angetts eller att det fanns anledning att betvivla att åtgärderna var adekvata.

32. I ett stort antal rapporter fann kommittén att de åtgärder som Olaf vidtagit för att skynda på utredningarna, eller det som angetts i texten, inte stämde överens med rekommendationerna i övervakningskommitténs yttrande nr 4/2014.

33. Sammanfattningsvis konstaterade kommittén att Olafs rutiner inte utvecklats på något betydande sätt. Förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 har stärkt kommitténs roll när det gäller övervakning av längden på Olafs utredningar, men den kan inte garantera att utredningarna bedrivs fortlöpande och utan onödiga dröjsmål med beaktande av ärendenas omständigheter och komplexitet. Detta är ett bekymmer särskilt när det gäller de utredningar som pågår allra längst.

UTREDNINGSPRIORITERINGAR FÖR 2017

Artikel 17.5 första stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Generaldirektören ska årligen inom ramen för den årliga verksamhetsplanen fastställa Olafs utredningsprioriteringar och ska innan de offentliggörs översända dem till övervakningskommittén. Artikel 5.1: Generaldirektörens beslut om att inleda en utredning eller inte ska fattas med hänsyn till Olafs årliga förvaltningsplan och […] utredningsprioriteringar […].

34. Övervakningskommittén mottog Olafs preliminära utredningsprioriteringar för 2017 den 22 december 2016. Kommittén ombads lämna sina synpunkter senast den 13 januari 2017. Utredningsprioriteringarna för 2017 skiljer sig inte väsentligt från prioriteringarna för 2014, 2015 och 2016.

35. Kommittén inväntar närmare detaljer om Olafs konsekvensbedömning av utredningsprioriteringarna för 2016.

UPPFÖLJNING AV OLAFS REKOMMENDATIONER

Artikel 17.5 tredje stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Generaldirektören ska regelbundet underrätta övervakningskommittén om a) fall där rekommendationer från generaldirektören inte har följts upp, b) fall där information har översänts till rättsliga myndigheter i medlemsstaterna,

36. När Olaf har avslutat en utredning ska den slutliga rapporten med de faktiska omständigheterna (med styrkande bevisning och en fullständig förteckning över allt material som har registrerats i ärendet) och eventuella rekommendationer som utfärdats av Olafs generaldirektör skickas till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna eller vid EU:s institutioner och organ som ansvarar för uppföljande åtgärder.

37. Rekommendationerna från Olafs generaldirektör kan gälla fyra olika typer av åtgärder: administrativa (bedrägerisäkring av kontrakt, bidragsöverenskommelser, lagstiftning och administrativ praxis), ekonomiska (återkrävning av belopp som använts på ett otillbörligt sätt), rättsliga (rättsliga förfaranden som ska vidtas av nationella myndigheter) och disciplinära (disciplinära åtgärder som ska vidtas av EU:s institutioner, byråer och organ).

38. Enligt artikel 17.5 i förordningen ska generaldirektören regelbundet underrätta kommittén om fall där rekommendationerna inte har följts.

39. I maj och juni 2016 skickade Olafs generaldirektör uppdateringar till övervakningskommittén ( 11 ) . I uppdateringarna sammanfattades de svar som inkommit från de relevanta myndigheterna per den 29 februari 2016 i fråga om de rekommendationer som Olaf utfärdat från och med den 1 oktober 2013 och som inte hade följts.

Rekommendationer om disciplinära åtgärder

40. Olaf rapporterar ( 12 ) att 55 rekommendationer om disciplinära åtgärder har utfärdats sedan den 1 januari 2013 (24 rekommendationer 2013, 15 rekommendationer 2014 och 16 rekommendationer 2015).

41. Sedan den 1 oktober 2013 har Olaf rapporterat till övervakningskommittén om åtta rekommendationer om disciplinära åtgärder som inte har följts upp av de mottagande myndigheterna med disciplinära befogenheter. Kommittén har inte fått ytterligare detaljer i rapporten, och följande påpekanden baseras därför på den sammanfattande information som lämnats av Olafs generaldirektör.

42. I två fall konstaterade myndigheterna att de faktiska omständigheterna inte blivit tillräckligt styrkta av de utredningar som genomförts. I ett av fallen ansåg inte myndigheterna att de faktiska omständigheter som konstaterats av Olaf var tillräckligt allvarliga för att föranleda disciplinära förfaranden. I två fall gjordes en ny bedömning av de faktiska omständigheter som konstaterats av Olaf och myndigheterna beslutade att inte vidta disciplinära åtgärder. En av myndigheterna hävdade att de faktiska omständigheter som konstaterats av Olaf inte var sådana att de skulle medföra ett disciplinärt ansvar.

43. Övervakningskommittén inledde en analys av uppföljningen av rekommendationerna om disciplinära åtgärder. Den föredragande tjänsteman som ansvarar för analysen av Olafs rekommendationer om ekonomiska, administrativa och disciplinära åtgärder genomförde under rapporteringsperioden en undersökning för att fastställa omfattningen av ett eventuellt yttrande eller en eventuell rapport. Den ursprungliga analysen av rekommendationerna gjordes på grundval av ett urval som tillhandahölls av Olaf. Analysen kompletterades med bilaterala kontakter med kommissionens interna disciplinkommitté och med en enkät till de aktörer som är berörda av Olafs arbete. Flera regleringsmyndigheter, EU-institutioner och EU-organ svarade med mycket värdefull information. Europeiska kommissionens generalsekreterare ( 13 ) vägrade dock svara på övervakningskommitténs enkät och lämna några uppgifter, utan uppmanade vid två tillfällen kommittén att arbeta uteslutande på grundval av den information som tillhandahållits av Olafs generaldirektör.

44. Följaktligen har övervakningskommittén inte tillgång till tillräckligt med kvalitativ information för att kunna få en överblick över hur ändamålsenliga Olafs rekommendationer om disciplinära åtgärder har varit. Dessutom har inte kommittén tillräckligt med kvantitativ information för att kunna bedöma hur stor andel av det totala antalet utfärdade rekommendationer om disciplinära åtgärder som har följts upp, eftersom den information som finns tillgänglig inte gäller samma tidsperiod.

Rekommendationer om rättsliga åtgärder

45. Övervakningskommittén har arbetat ytterligare med uppföljningen av rekommendationerna om rättsliga åtgärder och den övervakning som Olaf utför på detta område. Flera arbetsmöten har hållits för detta ändamål och Olaf har lämnat dokumentation om de åtgärder som vidtagits för att förbättra övervakningen av och kvaliteten på rekommendationerna om rättsliga åtgärder.

46. Under 2012 inrättade Olaf ett system för att samla in information från medlemsstaterna och för att följa upp riktlinjer. Systemet gör det möjligt att spåra beslut om avvisande eller åtal som antas av de nationella rättsliga myndigheterna efter överlämnandet av Olafs rekommendationer. Kommittén värdesätter den omfattande ansträngning som krävts av Olaf för att samla in denna information.

47. Olaf rapporterar ( 14 ) att 284 rekommendationer har skickats till rättsliga myndigheter sedan den 1 januari 2013 (85 rekommendationer 2013, 101 rekommendationer 2014 och 98 rekommendationer 2015).

48. Enligt den information som har lämnats av Olafs generaldirektör har 18 av de rekommendationer som skickats till de nationella rättsliga myndigheterna inte genomförts mellan oktober 2013 och februari 2016 ( 15 )

49. De rättsliga myndigheterna angav följande skäl till varför de inte genomfört rekommendationerna: a) Tretton rekommendationer kunde inte beaktas eller genomföras på grund av brist på bevis eller, i ett fall, otillräckliga bevis. b) Tre rekommendationer kunde inte beaktas eller genomföras på grund av att tidsfristen gick ut. c) Två rekommendationer kunde inte beaktas eller genomföras på grund av att de faktiska omständigheter som åberopats inte ansågs vara brottsliga.

50. Övervakningskommittén noterar dock att Olaf rapporterat att 168 av de 317 rekommendationer som lämnats till de rättsliga myndigheterna sedan 2008 har lett till att informationen avvisats eller till att inga åtgärder vidtagits.

51. Övervakningskommittén kan inte dra några slutsatser utan uppgifter som matchar de rapporteringsperioder som identifierats av Olaf.

52. Kommittén har inte tillräckligt med vederhäftig information för att kunna överblicka hur stor andel av det totala antalet utfärdade rekommendationer om rättsliga åtgärder som har följts upp, vilket skulle kunna bidra till bedömningen av hur verkningsfulla Olafs utredningar är. Kommittén skulle åtminstone behöva följande: a) Den slutliga rapporten i ärendet som skickats till den nationella rättsliga myndigheten. b) Den nationella rättsliga myndighetens svar till Olaf.

53. Följaktligen anser övervakningskommittén att den information som överlämnats av Olaf inte räcker till för att uppfylla de skyldigheter som Olafs generaldirektör har enligt artikel 17.5 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013.

54. En granskning av skälen till medlemsstaternas beslut om avvisande ( 16 ) som lämnats av Olaf, visar att de två huvudskälen för avvisande var a) brist på bevis, eller otillräckliga bevis – 50 % av avvisningarna, och b) avsaknad av brott – 33 % av avvisningarna.

55. Olaf har uttryckt oro över en observerad tendens bland vissa nationella åklagare att inte prioritera ärenden lika beroende på om de påverkar statliga, europeiska eller nationella intressen ( 17 ) . Olaf har genomfört en analys som visat att de bevis som byrån samlat in under sina administrativa utredningar inte omgående erkänns av medlemsstaterna, särskilt när man genomför eller på nytt tar upp storskaliga utredningar med nationsöverskridande dimensioner.

56. Vid utgången av den aktuella rapporteringsperioden har kommittén ännu inte informerats om Olafs analys till stöd för utredningsresultaten och, framför allt, om innehållet i samarbetet med medlemsstater i arbetsgrupper i denna fråga. Kommittén noterar att 2013 års reform av förordningen har stärkt och förtydligat Olafs utredningsbefogenheter vid insamlingen av fysiska bevis.

57. Efter arbetsmötena och omfattande överläggningar med Olaf har övervakningskommittén identifierat ett antal frågor som kräver djupgående analys: — Stärkandet av Olafs sakkunskap i fråga om förfaranderättigheter i de enskilda medlemsstaterna (18). — Stärkandet av Olafs stöd till medlemsstaterna efter överföring av utredningarna. — Olafs tidiga och närmare samarbete med medlemsstaternas rättsvårdande myndigheter, exempelvis i gemensamma utredningsgrupper. — Översynen av Olafs tillämpning av bestämmelserna som medger överföring av information till rättsliga myndigheter när insamlingen av bevis kräver en snabb användning av rättsliga befogenheter.

58. I sitt svar på övervakningskommitténs begäran om information om uppföljningen av Olafs rekommendationer om rättsliga åtgärder förklarade generaldirektören att han inrättat en arbetsgrupp för att hantera begäran och förväntade sig att resultatet av gruppens arbete skulle vara tillgängligt i maj 2016. Olafs personal skulle också behöva kontakta övervakningskommitténs sekretariat för förtydliganden om en del av begäran ( 19 ) . Vid slutet av den aktuella rapporteringsperioden har övervakningskommittén ännu inte fått in resultatet av Olafs arbete.

Rekommendationer om ekonomiska åtgärder

59. Olaf rapporterar ( 20 ) att 706 rekommendationer om ekonomiska åtgärder har utfärdats sedan den 1 januari 2013 (233 rekommendationer 2013, 253 rekommendationer 2014 och 220 rekommendationer 2015).

60. Enligt den information som lämnats av generaldirektören i maj och juni 2016 har fem av de rekommendationer om ekonomiska åtgärder som utfärdats mellan oktober 2013 och februari 2016 inte genomförts av de berörda myndigheterna med ansvar för förvaltningen av EU-medel. Det fanns inga tydliga mönster beträffande skälen till varför rekommendationerna inte följts. Skälen som angavs var varierande, exempelvis otillräckliga grunder, avsaknad av laglig återkravsrätt, att oegentligheter inte kunde bevisas eller att de inte påverkade EU-medel.

61. En viktig indikator när det gäller rekommendationer om ekonomiska åtgärder är hur stor del av det belopp som ska återkrävas enligt rekommendationerna faktiskt återkrävs. Före 2012 kopplade Olaf de återkrävda beloppen till det specifika år då rekommendationen utfärdades, vilket gjorde att återkravskvoten kunde användas som en resultatindikator. Efter 2012 går det inte längre att räkna ut återkravskvoten. Detta skulle vara särskilt användbart i de fall de berörda myndigheternas beräkningar av de belopp som ska återkrävas skiljer sig från Olafs uppskattning. Efter överläggningar med kommittén åtog sig Olaf att genomföra en intern bedömning för att ytterligare förfina byråns rekommendationer om ekonomiska åtgärder. Arbetet resulterade i handledningen Instructions on drafting financial recommendations and the related sections of OLAF Final Report , som Olafs generaldirektör gav ut den 7 oktober 2016.

62. Övervakningskommittén har också noterat att Olaf genomför en intern bedömning av den ekonomiska övervakningsprocessen och att denna bedömning innefattar alternativa tillvägagångssätt för att mäta hur ändamålsenliga byråns rekommendationer om ekonomiska åtgärder är. Sammanfattningsvis har Olafs generaldirektör för avsikt att be mottagarna av dessa rekommendationer att meddela vilka summor som godkänts för återkrav.

Rekommendationer om administrativa åtgärder

63. Olaf rapporterar ( 21 ) att 69 rekommendationer om administrativa åtgärder utfärdats sedan den 1 januari 2013 (11 under 2013, 28 under 2014 och 30 under 2015).

64. Olafs generaldirektör har dock inte rapporterat om de rekommendationer om administrativa åtgärder som han utfärdat och som inte har följts upp av mottagarna, eftersom det inte finns något krav på detta. Övervakningskommittén anser att den informationen skulle vara användbar.

PRELIMINÄRT BUDGETFÖRSLAG FÖR 2017

Artikel 6.2 i kommissionens beslut 1999/352/EG av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning, ändrat genom beslut 2013/478/EU av den 27 september 2013: 2. Generaldirektören ska efter samråd med övervakningskommittén överlämna ett preliminärt budgetförslag till generaldirektören för budget, vilket är avsett att föras in i den bilaga som rör byrån i kommissionens avsnitt i Europeiska unionens allmänna budget. Artikel 15.1 tredje stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska rikta yttranden till generaldirektören, i förekommande fall med rekommendationer, om bl.a. de resurser som behövs för att fullgöra Olafs utredningsuppgifter […]

65. Övervakningskommittén har gett sitt stöd till Olafs preliminära budgetförslag för år 2017, under förutsättning att kommitténs rekommendationer och synpunkter beaktas till fullo inför Olafs budget 2018, som kommittén kommer att granska i sitt årliga yttrande.

66. Kommittén anser att Olafs resurser bör koncentreras till kärnverksamheten, dvs. utredning av olaglig verksamhet, allvarliga oegentligheter, bedrägeri, tjänstefel och annat som kan skada EU:s intressen. På grundval av Olafs kommentarer håller kommittén dock med om att vissa begränsade och motiverade resurser bör bibehållas inom Olaf för att slå vakt om byråns oberoende.

67. När det gäller utredande personal instämmer kommittén i den förklaring som anges för 171 anställda som arbetar med utredningar – utöver personal med arbetsbeskrivningen ”utredare” innefattar antalet även annan utredande personal, exempelvis ”handläggare” eller ”underrättelseanalytiker”. Enhetschefer och biträdande chefer för utredande enheter är också utredande personal, även om de har andra titlar.

68. Anställda juridiskt sakkunniga bidrar till att stärka Olafs kapacitet att tillämpa nationell lagstiftning på ett korrekt sätt och till utvecklingen av EU-omfattande kapacitet i kampen mot bedrägerier. Olaf bör därför fortsätta rekrytera EU-personal med styrkta juridiska kvalifikationer på de relevanta språken. Kommittén anser att det inte går att kompensera för bristen på internt anställda juridiskt sakkunniga genom intern utbildning för icke-jurister eller begränsad stöddokumentation, som de ”minilandprofiler” som finns på Olafs intranät och som kommittén har granskat. I detta sammanhang välkomnar kommittén de pågående uttagningsproven för specialister.

OLAFS ÅRLIGA VERKSAMHETSRAPPORT 2015

Artikel 15.1 första stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska regelbundet övervaka hur Olaf genomför sitt utredningsarbete, i syfte att förstärka Olafs oberoende vid ett korrekt utövande av de befogenheter Olaf tilldelas genom denna förordning.

69. Övervakningskommittén konstaterar att Olaf har förbättrat presentationen av Olaf-rapporten och den årliga verksamhetsrapporten i fråga om läsbarhet, tydlig rapportering samt de diagram och figurer som visas, vilket är i linje med övervakningskommitténs rekommendationer. Kommittén välkomnar i synnerhet att man i Olaf-rapporten 2015 har angett genomsnittliga utredningstider för endast avslutade utredningar vilket bekräftar det tillvägagångssätt som antogs redan i Olaf- rapporten 2014.

70. Kommittén har identifierat olika sätt att förbättra rapporteringen om utredningarnas längd. Avsaknaden av uppgifter om granskning och kontroll av utredningarnas längd är ett bekymmer. Kommittén skulle också välkomna en förklarande motivering till att man använt 20 månader som riktmärke.

71. Olafs rapportering om klagomål kopplade till skydd av grundläggande rättigheter är inte uttömmande. Olaf har bara rapporterat till kommittén om de klagomål som lämnats enligt det förfarande som anges på en webbplats. Kommittén har noterat att det förekommit andra klagomål som kan ha en koppling till skyddet av grundläggande rättigheter och förfarandegarantier. Kommittén anser att det är viktigt att rapporteringen av klagomål är uttömmande, med tanke på den roll den spelar på området.

72. Rapporteringen från Olafs generaldirektör om genomförandet av övervakningskommitténs rekommendationer stämmer inte överens med kommitténs utvärdering. Kommittén är bekymrad över bristen på tillräcklig information från Olafs generaldirektör i detta avseende.

OLAFS UPPFÖLJNING AV ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS REKOMMENDATIONER

Artikel 15.1 tredje stycket i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Övervakningskommittén ska rikta yttranden till generaldirektören, i förekommande fall med rekommendationer, om bl.a. de resurser som behövs för att fullgöra Olafs utredningsuppgifter, Olafs utredningsprioriteringar och utredningarnas längd. Dessa yttranden kan avges på kommitténs eget initiativ, på generaldirektörens begäran eller på begäran av en institution, ett organ eller en byrå, dock utan att hindra genomförandet av pågående utredningar.

73. Under den period som rapporten omfattar har övervakningskommittén övervakat de framsteg som gjorts av Olaf i fråga om 26 av kommitténs rekommendationer. I bilagan finns mer detaljer om de specifika rekommendationerna och en uppdatering av statusen för varje rekommendation.

74. Övervakningskommittén har markerat de rekommendationer som berör EU-medborgarnas grundläggande rättigheter, Olafs regleringsskyldigheter och skyddet av Olafs oberoende som ”högprioriterade”.

75. Olafs generaldirektör har godkänt förteckningen över rekommendationer som ska följas upp och har inte formellt motsatt sig innehållet i någon av de 26 rekommendationerna. Han har dock bara gjort en egenbedömning av 15 av dessa ( 22 ) . På grundval av den tillgängliga informationen har övervakningskommittén bedömt i vilket utsträckning rekommendationerna har genomförts. Tre är genomförda, en är delvis genomförd, elva är inte genomförda, sju har okänd status ( 23 ) och fyra är inte längre aktuella.

76. I samband med framtida yttranden kommer övervakningskommittén att begära ett formellt åtagande från Olafs generaldirektör om att vidta åtgärder till svar på rekommendationerna. Kommittén kommer inte att följa upp rekommendationer för vilka ett sådant åtagande inte görs, med motiveringen att rekommendationen då inte är överenskommen.

77. Rapporteringen från Olafs generaldirektör återspeglar inte nuläget i fråga om kommitténs rekommendationer. Kommittén är oroad över att fem av de högprioriterade rekommendationerna inte har genomförts och över bristen på tillräcklig information från Olafs generaldirektör.

ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS STYRNING

Möten med EU:s institutioner, organ och andra enheter

78. Övervakningskommittén har aktivt bidragit till de överläggningar med institutionerna som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 och regelbundet hållit möten med sakkunniga samt tillhandahållit expertassistans till kommissionens vice ordförande med ansvar för Olaf, Europaparlamentet (utskottet för budgetkontroll) och rådets arbetsgrupp för bedrägeribekämpning.

79. Övervakningskommittén fortsätter att samverka med andra berörda parter som Europeiska revisionsrätten, Europeiska ombudsmannen och EU:s byrå för grundläggande rättigheter.

Arbetsmetoder och öppenhet

80. Under 2016 höll övervakningskommittén elva plenarsammanträden. Ordföranden, föredragandena och personalen vid kommitténs sekretariat sammanträdde också regelbundet för att behandla särskilda frågor. Kommittén utsåg en föredragande för varje större fråga som behandlades. I samarbete med sekretariatet utarbetade föredragandena förslag till rapporter, yttranden eller arbetsdokument för diskussion i plenarsammanträdena. De sammanträdde också med Olafs ledning och personal inom ramen för beredningen av kommitténs yttranden och rapporter.

81. Alla övervakningskommitténs yttranden diskuterades ingående med Olaf innan de antogs. Under 2016 har kommittén samrått med Olaf och utvecklat sitt förfarande för antagande av yttranden och rapporter. För att kunna garantera maximal öppenhet och insyn i kommitténs verksamhet har kommittén beslutat att göra offentliga dokument av allmänt intresse tillgängliga på sin egen webbplats (http://europa.eu/supervisory-committee-olaf/).

Ändring av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 i fråga om övervakningskommitténs sekretariat

82. Övervakningskommitténs sekretariat består av jurister och assistenter som hanterar den dagliga övervakningen av Olafs utredningsverksamhet och bistår övervakningskommittén i dess arbete. Sekretariatet tar emot den information som är adresserad till övervakningskommittén och gör en första genomgång av denna. Sekretariatet ansvarar också för att ge kommitténs ledamöter juridisk rådgivning. Under 2016 hade sekretariatet sammanlagt åtta anställda.

83. Övervakningskommitténs sekretariat spelar en central roll då det hjälper kommittén att genomföra sina tillsynsfunktioner på ett lojalt och effektivt sätt. Under denna rapporteringsperiod har dock sekretariatets personal varit administrativt underställd Olafs generaldirektör (särskilt i fråga om fortbildning, utvärdering, karriärutveckling och befordran).

84. I enlighet med ändringen av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ( 24 ) tillhandahålls övervakningskommitténs sekretariat sedan den 1 januari 2017 direkt av kommissionen, oberoende av Olaf och i nära samarbete med kommittén.

Budgetfrågor

85. Under 2016 överfördes kommitténs budget på 200 000 euro från Olaf till Europeiska kommissionen för att säkerställa kommitténs oberoende gentemot Olaf.

86. På övervakningskommitténs begäran utarbetade Europeiska kommissionens interna revisionstjänst en rapport om styrningen, planeringen, övervakningen och genomförandet av budgetposten för Olafs övervakningskommitté. Övervakningskommittén välkomnar revisionsrapporten och ser den som ett värdefullt redskap för att förvalta sin budget på ett sätt som bättre överensstämmer med rutinerna bland kommissionens enheter. Flera av rekommendationerna från den interna revisionstjänsten har redan genomförts och integrerats i den dagliga förvaltningen av övervakningskommitténs budget.

RÄTTSLIG RAM

Utvärdering av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013/93

Artikel 19 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: Senast den 2 oktober 2017 ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en utvärderingsrapport om tillämpningen av denna förordning. Den rapporten ska åtföljas av ett yttrande från övervakningskommittén och det ska anges huruvida det finns behov av att ändra denna förordning.

87. I enlighet med kommissionens färdplan för utvärdering av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 ( 25 ) har centrala frågor kring effektivitet, ändamålsenlighet, relevans och konsekvens identifierats som angelägna att ta itu med. Utvärderingens styrningsaspekter kommer att innefatta övervakningskommitténs tillsynsverksamhet. Utvärderingen kommer att täcka perioden från och med den 1 oktober 2013 då förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 trädde i kraft.

88. Övervakningskommittén har inlett en egen process för utvärdering av tillämpningen av förordningen. Den kommer att grundas på resultaten av kommitténs analys, övervakning och uppföljning av Olafs utredningsverksamhet.

89. Under rapporteringsperioden har några ledamöter i kommittén kontaktats av kommissionens konsulter för enskilda intervjuer som en del av utvärderingen av förordningen. De gick med på att delta i dessa först efter det att deras mandat i kommittén löpt ut för att undvika en eventuell intressekonflikt mellan dessa olika roller.

Förslag om inrättande av den europeiska åklagarmyndigheten

90. Antagandet av förordningen om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) är en punkt i Europeiska kommissionens arbetsprogram för 2017 som medlagstiftarna prioriterar högt.

91. Det är sannolikt att inrättandet av åklagarmyndigheten kommer att påverka Olafs arbete och resurser och därmed övervakningskommitténs tillsynsfunktion. Det kan krävas ytterligare översyn av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013. Kommittén har sedan projektet inleddes regelmässigt följt den relevanta utvecklingen och kommer att fortsätta göra detta.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1).

(2) Artikel 15.

(3) Kommissionens beslut C(2016) 1449.

(4) Ares(2016)1280862.

(5) Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 20 juli 2016 – Olafs generaldirektör mot kommissionen, mål T-251/16R.

(6) Ares(2016)6451016 av den 16 november 2016.

(7) Kompendiet finns att ladda ned på övervakningskommitténs webbplats.

(8) Se övervakningskommitténs rapport nr 3/2014 Opening of Cases in OLAF in 2012.

(9) Olaf beviljade även övervakningskommittén tillgång till ett urval av 62 ärenden som pågått längre än tolv månader. Kommittén har upprättat ett analysschema och analysen av dessa ärenden pågår fortfarande.

(10) I sitt yttrande nr 4/2014 – Control of the duration of investigations conducted by the European Anti-fraud Office – rekommenderade kommittén Olaf att bland annat göra följande: 1) Utöka innehållet i tolvmånadersrapporterna med återkommande faktisk ärenderelaterad information som gör det möjligt för övervakningskommittén att förstå bakgrunden och utredningarnas förlopp, 2) lämna bättre underbyggd faktisk information om skälen till varför utredningarna pågår längre än tolv månader, och 3) lämna bättre underbyggd information med avseende på åtgärder för att skynda på utredningarna.

(11) Ares(2016)2867755 av den 20 juni 2016 och Ares(2016)2336179 av den 19 maj 2016.

(12) Olaf-rapporten 2015, se figur 12 (utfärdade rekommendationer) på sidan 20 och figur 24 (åtgärder som vidtagits av tillsättningsmyndigheterna enligt Olafs disciplinära rekommendationer mellan den 1 januari 2013 och den 31 december 2015) på sidan 30.

(13) Se Ares(2016)2996187 av den 28 juni 2016 och Ares(2016)6032504 av den 20 oktober 2016 undertecknade av Europeiska kommissionens generalsekreterare.

(14) Olaf-rapporten 2015, se figur 12 (utfärdade rekommendationer) på sidan 20 och figur 24 (åtgärder som vidtagits av tillsättningsmyndigheterna enligt Olafs disciplinära rekommendationer mellan den 1 januari 2013 och den 31 december 2015) på sidan 30.

(15) Den rapportering som lämnats omfattar 14 fall med rekommendationer om rättsliga åtgärder som inte varit framgångsrika, varav nio berodde på otillräcklig bevisning.

(16) Den här specifika analysen genomfördes under åren 2012 och 2013.

(17) Årsrapport 2015.

(18) I förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 understryks uttryckligen hur viktigt det är att Olaf har full kännedom om lagstiftningen i de medlemsstater som byrån lämnar sina utredningsrapporter till. Artikel 11.2 i förordning (EU, Euratom) nr 883/2013: ”Vid upprättande av sådana rapporter och rekommendationer ska den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten beaktas.”

(19) Ares(2016)980350 – 25 februari 2016.

(20) Olaf-rapporten 2015, se figur 12 (utfärdade rekommendationer) på sidan 20 och figur 24 (åtgärder som vidtagits av tillsättningsmyndigheterna enligt Olafs disciplinära rekommendationer mellan den 1 januari 2013 och den 31 december 2015) på sidan 30.

(21) Olaf-rapporten 2015, se figur 12 (utfärdade rekommendationer) på sidan 20.

(22) Ares(2016)222388 av den 15 januari 2016, där Olafs generaldirektör fastställer att Olaf anser att elva av de 15 rekommendationerna är genomförda och att en inte längre är tillämplig. Genomförandet av tre rekommendationer som är kopplade till diskussionen om praktiska överenskommelser mellan Olaf och övervakningskommittén pågår.

(23) Olafs generaldirektör har inte lämnat några uppgifter till kommittén om elva av 26 rekommendationer som utfärdades i yttrande nro2/2015 om lagenlighetskontroll och översyn hos Olaf och yttrande nr 3/2015 om förslag till utredningsprioriteringar för 2016.

(24) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2016/2030 av den 26 oktober 2016 om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 vad gäller sekretariatet för övervakningskommittén för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). Förordningen är tillämplig från och med den 1 januari 2017.

(25) Se http://ec.europa.eu/smart-regulation/roadmaps/docs/2017_olaf_001_evaluation_of_regulation_883_2013_en.pdf