Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om att omforma EU:s finanspolitiska ram för en hållbar återhämtning och en rättvis omställning

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 105/03)

Föredragande: Dominika BIEGON

Beslut av EESK:s plenarförsamling 25.3.2021 Rättslig grund Artikel 32.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning Antagande av sektionen 5.10.2021 Antagande vid plenarsessionen 20.10.2021 Plenarsession nr 564 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 168/3/5

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EU:s finanspolitiska regler behöver ses över: bristerna var uppenbara redan efter finanskrisen 2008–2009 och covid-19-pandemin ställer den nuvarande finanspolitiska ram inför ännu svårare utmaningar. EESK har i tidigare yttranden välkomnat kommissionens översyn av den ekonomiska styrningen. I detta yttrande upprepar EESK sin ståndpunkt om behovet av reformer, och uppmanar kommissionen att snabbt återuppta översynen av EU:s ram för ekonomisk styrning, som för närvarande har avstannat. Innan den reviderade ramen träder i kraft bör kommissionen lägga fram riktlinjer för en övergångsperiod, under vilken förfarandet vid alltför stora underskott inte bör inledas, med möjligheten att använda klausulen om ovanliga händelser på landsspecifik basis.

1.2 Alla framtida finanspolitiska ramar måste a) stärka de offentliga investeringarna, b) ge mer konjunkturmässigt svängrum och c) möjliggöra större flexibilitet och landsspecifik differentiering när det gäller skuldanpassning, samtidigt som de offentliga finansernas hållbarhet garanteras. En revidering av EU:s finanspolitiska ram är inte bara nödvändig för att stabilisera ekonomin på kort och medellång sikt. Den är också av avgörande betydelse för att finansiera den socioekologiska omställningen av vår ekonomi och garantera full sysselsättning, arbetstillfällen av god kvalitet och rättvisa omställningar.

1.3 Mer specifikt är EESK:s huvudsakliga förslag inför revideringen av den finanspolitiska ramen att den gyllene regeln för offentliga investeringar, som EESK redan har lyft fram i tidigare yttranden, införs i kombination med en utgiftsregel. Utöver detta välkomnar EESK förslaget från Europeiska finanspolitiska nämnden (EFB) om den landsspecifika differentieringen av finanspolitiska anpassningsbanor.

1.4 Finanspolitiken är dessutom ett klassiskt område för parlamentarisk politik och besluten här påverkar hela strukturen för statens utgifter och inkomster. Därför måste såväl de nationella parlamenten som Europaparlamentet ges en mer framträdande roll i EU:s framtida ram för ekonomisk styrning.

1.5 Dessutom måste det civila samhället i högre grad bli delaktigt i den europeiska planeringsterminen på såväl nationell nivå som EU-nivå. På så sätt kan en balanserad ekonomisk politik fastställas, som jämkar samman samtliga intressen. Det gäller särskilt förvaltningen av faciliteten för återhämtning och resiliens, där det civila samhällets deltagande inte har varit tillfredsställande ( 1 ) . Partnerskapsprincipen, som sedan länge har varit en tradition inom förvaltningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, bör stå som förebild för en effektiv mekanism för det civila samhällets deltagande.

2. Bakgrund: nya utmaningar efter covid-19-pandemin

2.1 EU:s finanspolitiska regler behöver ses över. Före krisen pekade den europeiska finanspolitiska nämndens (2019) ( 2 ) bedömning av EU:s finanspolitiska ram med rätta på två huvudproblem: För det första tenderar de finanspolitiska reglerna att vara procykliska – efter finanskrisen 2008–2009 kom budgetkonsolideringen för tidigt på grund av stark oro för hållbarheten, vilket ledde till att den europeiska ekonomin hamnade i en recession med dubbel nedgång. Dessutom har offentliga investeringar i EU varit det främsta målet för utgiftsnedskärningar. Om man jämför den genomsnittliga offentliga investeringsnivån för 2015–2019 med genomsnittet före krisen (2005–2009) minskade nivån i 20 av 27 medlemsstater, för vissa med så mycket som 50 %, i en sådan omfattning att värdet på den offentliga kapitalstocken, som kännetecknades av negativa offentliga nettoinvesteringar, sjönk mellan 2013 och 2017 i euroområdet.

2.2 Covid-19-pandemin ställer EU:s finanspolitiska ram inför ännu större svårigheter: den ekonomiska nedgången tillsammans med politiska åtgärder för att mildra pandemins sociala och ekonomiska effekter har lett till en massiv ökning av det offentliga underskottet och den offentliga skulden i förhållande till BNP i många medlemsstater ( 3 ) . Beräkningar från Europeiska finanspolitiska nämnden (2020) ( 4 ) visar att om EU:s finanspolitiska regler aktiveras oförändrat efter det att den allmänna undantagsklausulen hävts, skulle den förväntade minskningen av skuldkvoten överbelasta vissa medlemsstater, med betydande negativa ekonomiska, sociala och politiska konsekvenser som äventyrar den ekonomiska återhämtningen i EU.

2.3 En reform av EU:s finanspolitiska regler är inte bara nödvändig för att stabilisera ekonomin på kort och medellång sikt. Den är också av avgörande betydelse för att finansiera den socioekologiska omställningen av vår ekonomi och garantera full sysselsättning, arbetstillfällen av god kvalitet och rättvisa omställningar. För att uppnå EU:s klimatmål krävs en genomgripande modernisering av kapitalstocken. För en hållbar ekonomi krävs en massiv ökning av de offentliga investeringarna, annars kommer de europeiska ekonomierna att konfronteras med klimatrelaterade finanspolitiska risker ( 5 ) . Samtidigt måste finanspolitisk hållbarhet säkerställas. EESK har redan i tidigare yttranden betonat behovet av att införa en gyllene regel för offentliga investeringar i EU:s finanspolitiska ram ( 6 ) . Denna uppmaning förblir relevant: det saknas totalt omkring 470 miljarder euro per år fram till 2030 ( 7 ) för att Europa ska kunna uppnå sina klimat- och miljömål för 2030, konstaterade kommissionen nyligen. Såsom med rätta framhölls, att uppbåda den nödvändiga finansieringen kommer att bli en betydande politisk utmaning, och det är tydligt att offentliga investeringar kommer att spela en avgörande roll, inte minst för att stimulera privata investeringar. I reformen av EU:s finanspolitiska ram måste hänsyn tas till dessa aspekter.

2.4 EESK understryker att medlemsstaterna måste ta itu med utmaningen att minska skuldsättningen i förhållande till BNP efter det att den ekonomiska återhämtningen har påbörjats för att behålla tillräckligt finanspolitiskt utrymme för att motverka nästa ekonomiska kris. Den utgiftsregel som föreslås i detta yttrande (se punkterna 3.3.2 och 3.3.3) skulle onekligen säkerställa att medlemsstaterna konsoliderar sina offentliga finanser i goda tider.

2.5 EESK understryker att man vid en revidering av EU:s finanspolitiska ram måste ta hänsyn till det rådande makroekonomiska läget. Både IMF ( 8 ) och kommissionen ( 9 ) anger att skuldkvoten i förhållande till BNP bör stabiliseras på kort till medellång sikt tack vare låga räntor och ökad tillväxt. Statsskuldens hållbarhet är avhängig av den (reala) BNP-tillväxten, det årliga primärsaldot och de (reala) räntorna på utestående statskulder. Kommissionen uppmanas att ta hänsyn till dessa faktorer när den bedömer medlemsstaternas skuldhållbarhet.

2.6 EESK betonar vidare att hållbara offentliga finanser i stor utsträckning är beroende av tillförlitliga offentliga intäkter och rättvis beskattning, däribland t.ex. bekämpning av skattebedrägeri och aggressiv skatteplanering. Dessutom bör de aviserade nya egna medlen bidra till att främja rättvis beskattning samt social rättvisa och klimaträttvisa. Insyn i inkomster och utgifter, öppen upphandling och det civila samhällets ständiga deltagande i övervakningen av förvaltningen av de offentliga finanserna är också nödvändigt för att säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet.

2.7 EESK har i tidigare yttranden välkomnat kommissionens översyn av den ekonomiska styrningen och betonat behovet av en revidering ( 10 ) . Kommittén har också föreslagit att frågan om en översyn av den ekonomiska styrningen i EU bör diskuteras under konferensen om Europas framtid. Det får inte vara tabu att anpassa bestämmelserna om ekonomisk styrning i EUF-fördraget till de ekonomiska realiteter som för närvarande råder inom EU. EESK upprepar denna uppmaning, särskilt mot bakgrund av covid-19-krisen. För att förhindra en återgång till de gamla finanspolitiska reglerna och hantera en omställning till en välståndsinriktad ekonomisk styrning anser EESK att översynsprocessen bör återupptas så snart som möjligt ( 11 )

3. Särskilda kommentarer

3.1 Ombalansering av EU:s ekonomiska styrning

3.1.1 Finanspolitiken bör ingå i en bredare ram med flernivåstyre och balanserad styrning. EESK förespråkar en välståndsinriktad ekonomisk styrning där människors sociala och ekonomiska välbefinnande prioriteras så att ingen hamnar på efterkälken, samtidigt som man säkerställer en hållbar offentlig skuldsättning. Därför efterlyser kommittén en balanserad ekonomisk politik som betonar vikten av och fäster lika stort avseende vid en rad viktiga politiska mål, såsom hållbar tillväxt för alla, full sysselsättning, anständigt arbete, rättvisa omställningar, rättvis fördelning av inkomster och välstånd, folkhälsa och livskvalitet, miljömässig hållbarhet, stabilitet på finansmarknaderna, prisstabilitet, välavvägda handelsförbindelser, en konkurrenskraftig social marknadsekonomi och hållbara offentliga finanser. Dessa mål överensstämmer både med målen i artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen och med FN:s nuvarande mål för hållbar utveckling ( 12 )

3.1.2 För att stödja medlemsstaterna i deras arbete med att uppnå en hållbar ekonomi för alla är det inte bara nödvändigt att tillåta ett större finanspolitiskt svängrum på vissa villkor. Även incitamenten för reformer måste främjas. EU:s nuvarande ram för ekonomisk styrning består av tre pelare: a) finanspolitisk övervakning b) makroekonomisk övervakning och c) samordning av social- och sysselsättningspolitiken. Den har således redan en stark inriktning på reformer. En rad empiriska studier visar att merparten av tidigare landsspecifika rekommendationer, trots reformer, har inriktats på att stärka konkurrenskraften och konsolidera de offentliga budgetarna ( 13 ) . EESK uppmanar EU-institutionerna att bli mer balanserade i framtida landsspecifika rekommendationer: Finanspolitiska riktmärken samt EU:s klimatmål och den europeiska pelaren för sociala rättigheter bör också fungera som viktiga referenspunkter för landsspecifika rekommendationer. Särskilt fokus bör läggas på reformer som stöder omställningen till en grön och digital ekonomi (såsom aktiv arbetsmarknadspolitik och system för livslångt lärande, inbegripet program för omskolning och stöd till karriärbyte) och på reformer som garanterar att EU-medel utnyttjas effektivt (t.ex. uppbyggnad av teknisk kapacitet inom offentliga förvaltningar för att förvalta investeringsprojekt, effektiva och öppna system för offentlig upphandling och reformer för att undanröja andra icke-monetära hinder för en effektiv investeringspolitik).

3.2 Förstärkta offentliga investeringar

3.2.1 EESK understryker att EU:s finanspolitiska ram behöver ses över på med målsättning att bättre skydda offentliga investeringar ( 14 ) . De offentliga investeringarnas multiplikatoreffekt är synnerligen hög, och nedskärningar i offentliga investeringar har därför en särskilt negativ inverkan på den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen. Nedskärningar i offentliga investeringar i synnerhet och i offentliga utgifter mer generellt, är särskilt skadliga i tider av konjunkturnedgång och lågkonjunktur ( 15 ) . Många studier pekar också på offentliga investeringar som en tillväxtstimulerande faktor på lång sikt ( 16 ) . En långsiktig ökning av de offentliga investeringarna ger också en säkrare grund för den privata sektorns planering ( 17 )

3.2.2 Dessa faktorer motiverar ett tillvägagångssätt som prioriterar offentliga investeringar när det handlar om att bedöma medlemsstaternas efterlevnad av EU:s finanspolitiska regler. EESK förespråkar en ”gyllene regel” för offentliga investeringar ( 18 ) för att bevara produktiviteten och den sociala och ekologiska grunden för framtida generationers välbefinnande, samtidigt som man säkerställer finanspolitisk hållbarhet. Rent allmänt föreslår EESK att man genomför det traditionella finanspolitiska konceptet med den gyllene regeln inom den reviderade finanspolitiska ramen ( 19 ) . Det innebär att offentliga nettoinvesteringar måste undantas från beräkningen av de nominella underskotten. Om en utgiftsregel genomförs i enlighet med EESK:s krav (se punkterna 3.3.2 och 3.3.3) bör offentliga nettoinvesteringar även undantas från taket för offentliga utgifter, medan investeringskostnaderna skulle fördelas över hela livscykeln i stället för under en fyraårsperiod, såsom för närvarande är fallet. Offentliga nettoinvesteringar ökar den offentliga och/eller sociala kapitalstocken och ger framtida generationer fördelar ( 20 ) . Framtida generationer ärver betalningen av den offentliga skulden, men i utbyte får de en motsvarande och ökad offentlig kapitalstock.

3.2.3 EESK understryker att den gyllene regeln leder till positiv särbehandling av offentliga investeringar inom EU:s finanspolitiska ram. Detta befriar inte regeringarna från skyldigheten att motivera och erhålla majoritetsstöd för relevanta investeringsprojekt. Insyn och parlamentarisk ansvarsskyldighet måste under alla omständigheter bevaras, även för att säkerställa att endast sådana offentliga investeringar som tjänar det allmänna bästa görs.

3.2.4 Som ett allra första steg rekommenderar EESK en grundläggande revidering av ”investeringsklausulen”. För det första föreslår EESK att ”investeringsklausulen” i stabilitets- och tillväxtpakten ska tolkas mer flexibelt. Hittills har den sällan åberopats, främst på grund av dess restriktiva kriterier för stödberättigande ( 21 ) . Dessa kriterier för stödberättigande bör mjukas upp: i princip bör offentliga investeringar motivera en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan, oberoende av var medlemsstaten befinner sig i konjunkturcykeln och även om dessa investeringar leder till ett överskridande av referensvärdet för underskottet på 3 % av BNP.

3.2.5 För närvarande är avvikelser från det medelfristiga budgetmålet eller anpassningsbanan mot detta mål endast tillåtna om de är kopplade till nationella utgifter för projekt som samfinansieras av EU ( 22 ) . EESK föreslår en bredare definition av investeringar. Samtidigt måste definitionen av investeringar vara tydlig och praktiskt genomförbar för att förhindra ”kreativ redovisning”. Kommissionens vägledning till medlemsstaterna inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens och definitionen av investeringar i denna utgör en bra utgångspunkt ( 23 ) , eftersom den omfattar investeringar i materiella tillgångar men även investeringar i hälsa, socialt skydd, utbildning och fortbildning samt investeringar i den gröna och digitala omställningen.

3.2.6 EESK välkomnar taxonomin för hållbara verksamheter. Den fastställer tydligt vad som utgör en ”miljömässigt hållbar ekonomisk verksamhet”, vilket i sin tur gör det möjligt att definiera ”miljömässigt hållbara investeringar” ( 24 ) . Därför rekommenderar EESK att den välutvecklade EU-taxonomin för hållbara verksamheter används som grund för en utvärdering av de offentliga investeringarnas hållbarhet, i kombination med en gyllene regel. EESK väntar dessutom med spänning på kommissionens förslag om grön budgetering.

3.3 Mer konjunkturmässigt svängrum för finanspolitiken

Revidering av metoder för cyklisk anpassning eller införande av en utgiftsregel

3.3.1 EESK understryker att kommissionens metod för cyklisk anpassning är dunkel och en källa till procyklikalitet. Kommissionens metod för att fastställa det strukturella saldot har visat sig vara problematisk eftersom den beräknade potentiella produktionen i hög grad påverkas av den rådande ekonomiska situationen. Under perioder av ekonomisk nedgång justeras t.ex. den potentiella produktionen snabbt och kraftigt nedåt, även om detta inte nödvändigtvis återspeglar de verkliga förhållandena ( 25 ) . Nedjusteringen av den potentiella produktionen får allvarliga konsekvenser för det beräknade strukturella underskottet och de konsolideringsåtgärder som identifierats i enlighet med detta. Att göra beräkningen av den potentiella produktionen mindre känslig för konjunktursvängningar kan öppna upp betydande finanspolitiskt utrymme för en konjunkturutjämnande ekonomisk politik från medlemsstaterna sida. Detta reformförslag skulle enkelt kunna genomföras och bör blott beaktas som ett minimikrav för att göra EU:s finanspolitiska regler mer lämpade för att hantera konjunktursvängningar. Även om det strukturella underskottet revideras kommer det dock att förbli ett extremt komplext begrepp och det är nästan omöjligt att förklara för medborgare och berörda parter hur det beräknas. På grund av de tekniska problemen och begreppets dunkelhet bör alternativa möjligheter övervägas.

3.3.2 En alternativ reformmöjlighet är att helt och hållet överge det omtvistade begreppet strukturellt underskott och i stället införa en regel om offentliga utgifter i en reviderad finanspolitisk ram ( 26 ) . Till skillnad från det konjunkturrensade underskottet kan de offentliga utgifterna observeras i realtid och kontrolleras direkt av regeringen. Offentliga investeringar bör främjas genom att man skiljer de löpande budgetarna från investeringsbudgetarna och endast låter den löpande budgeten omfattas av begränsningar för nominella utgiftsökningar. På så sätt skulle den gyllene regeln kunna kombineras med en utgiftsregel ( 27 )

3.3.3 Nominella offentliga utgifter skulle beräknas efter avdrag för räntebetalningar och efter avdrag för konjunkturberoende offentliga utgifter. Gränserna skulle kunna fastställas av den reala potentiella produktionens tillväxttakt på medellång sikt plus Europeiska centralbankens (ECB) inflationsmål på 2 %. Om konjunkturfaktorer leder till att skatteintäkterna minskar (under en nedgång) eller ökar (under en uppgång) främjar regeln stabilitet genom att säkerställa att de offentliga utgifterna endast ökar inom de fastställda gränserna. Utgifter som överskrider den fastställda gränsen bör endast tillåtas om de är budgetneutrala, dvs. om utgifterna skärs ned med samma belopp på annat håll eller om skatteintäkterna ökar. När det gäller allmänna skattesänkningar skulle utgiftsökningarna behöva omfatta dessa tillbakadraganden av resurser. Den föreslagna kombinationen av en utgiftsregel och en gyllene regel för offentliga investeringar kunde vara ett effektivt verktyg för att begränsa de offentliga utgifterna till hållbara nivåer, samtidigt som de automatiska stabilisatorerna kan verka och regeringarna kan vidta diskretionära åtgärder.

Flexibel och landsspecifik skuldjustering

3.3.4 EESK stöder förslaget från Europeiska finanspolitiska nämnden (2020) ( 28 ) om att införa landsspecifika inslag i en förenklad finanspolitisk ram. Vi välkomnar särskilt förslaget om differentiering av den finanspolitiska anpassningen i medlemsstaterna, samtidigt som man upprätthåller en hållbar skuldsättning. En landsspecifik differentiering av strategier för minskad skuldsättning i förhållande till BNP bör baseras på en omfattande ekonomisk analys som tar hänsyn till faktorer som den ursprungliga skuldnivån och dess sammansättning, ränte-tillväxtdifferensen i fråga om hållbarhet, inflationsutsikter, beräknade kostnader för åldrande och miljöutmaningar, arbetslöshets- och fattigdomsnivåer, inkomst- och förmögenhetsfördelning, interna och externa obalanser och i första hand huruvida den finanspolitiska anpassningen (t.ex. det nödvändiga primära budgetöverskottet) är realistisk ( 29 )

3.3.5 EESK erinrar om att de finanspolitiska referensvärdena inte fastställs i artikel 126 i EUF-fördraget utan i protokoll nr 12 i bilagan till fördraget. Dessa värden kan därför ändras genom enhälligt beslut i rådet utan ett formellt förfarande för fördragsändringar. EESK uppmanar EU-institutionerna att överväga att höja skuldtaket på 60 % samtidigt som man tar hänsyn till den nuvarande makroekonomiska situationen och säkerställer finanspolitisk hållbarhet.

3.3.6 Slutligen är det värt att tillägga följande i detta sammanhang: Att enbart förlita sig på nationella automatiska stabilisatorer vid lågkonjunktur är inte helt i linje med idén om en konjunkturutjämnande politik. Budgetunderskott som orsakas av minskad produktion och sysselsättning kompenserar inte helt för cykliska förluster och är inte tillräckliga för att helt motverka en konjunkturnedgång. De är endast passiva och partiella kontracykliska reaktioner och behöver kompletteras med aktiva diskretionära tillfälliga reaktioner på konjunkturnedgångar som ska vändas till uppgångar. Tidigare har en rad medlemsstater beslutat att fortsätta att minska skuldkvoterna i förhållande till BNP, vilket fått negativa ekonomiska konsekvenser, när i stället finanspolitiska stimulansåtgärder skulle ha varit lämpligare. I en framtida finanspolitisk ram bör större primära underskott tillåtas, förutsatt att ett gynnsamt ränteklimat fortsätter att råda, samtidigt som skuldkvoterna i förhållande till BNP hålls konstanta eller minskar och en hållbar skuldsättning säkerställs. Därför måste undantagsklausuler förbli en hörnsten i EU:s framtida finanspolitiska ram och bör anpassas i enlighet med detta.

Avaktivering av undantagsklausulen

3.3.7 EESK välkomnar aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen i den finanspolitiska ramen och varnar för en alltför snabb ”återgång till normalläget”, eftersom detta kan orsaka en åtstramningsimpuls och leda till att medlemsstaterna minskar sina utgifter för att nå målen på medellång sikt, vilket var fallet efter 2010, och ledde till en dubbel recession. Detta skulle motverka syftet med Next Generation EU-programmet och skulle kunna utlösa en ny recession.

3.3.8 EESK stöder kommissionens beslut att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen under 2022 och att avaktivera klausulen under 2023, förutsatt att den ekonomiska aktiviteten når den nivå som rådde före krisen ( 30 ) . EESK stöder dessutom kommissionens uttalande att ”även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landspecifika förhållanden” ( 31 ) . Slutligen bör kommissionen lägga fram riktlinjer för en övergångsperiod fram till dess att den nya finanspolitiska ramen är på plats, och under denna period får inget förfarande vid alltför stora underskott aktiveras, med möjligheten att använda klausulen om ovanliga händelser på landsspecifik basis. EESK uppmanar vidare kommissionen att snabbt återuppta översynen av EU:s ram för ekonomisk styrning, som för närvarande har avstannat. I stället för en ”återgång” rekommenderar EESK en ”sväng” mot en reviderad ram för ekonomisk styrning i enlighet med vad som anges nedan ( 32 )

3.4 Eurons internationella roll

3.4.1 Vår gemensamma valuta – euron – har ett starkt internationellt anseende och har uppmärksammats för sin globala betydelse som reserv- och handelsvaluta. Eurons rykte som stabil och betrodd valuta är beroende av tydliga, begripliga och verkställbara finanspolitiska regler som stärker de offentliga investeringarna för att möjliggöra en modernisering av kapitalstocken och skapa mer konjunkturmässigt svängrum vid ekonomiska nedgångar, samtidigt som man säkerställer en hållbar skuldsättning. Kommittén är därför övertygad om att en revidering av de finanspolitiska reglerna inte på något sätt får undergräva eurons stabilitet som unionens viktigaste ”ankarvaluta”. Under debatten om revideringen av de finanspolitiska reglerna bör särskild tonvikt läggas vid finansmarknadens uppfattning om eurons långsiktiga utsikter som globalt viktig valuta. Generellt är eurons rykte beroende av ekonomisk, social och politisk stabilitet.

3.5 Stärkande av parlamentens och det civila samhällets roll i EU:s ekonomiska styrning

3.5.1 Finanspolitiken är ett klassiskt område för parlamentarisk politik och besluten här påverkar hela strukturen för statens utgifter och inkomster. Därför måste såväl de nationella parlamenten som Europaparlamentet ges en mer framträdande roll i EU:s framtida ram för ekonomisk styrning. Europaparlamentets roll i den europeiska planeringsterminen bör stärkas genom ett interinstitutionellt avtal. Samtidigt måste subsidiaritetsprincipen och befogenhetsfördelningen i fördragen efterlevas. De nationella parlamenten måste hålla regeringarna ansvariga för deras finanspolitik. Därför måste de konkret involveras i den europeiska planeringsterminen och genomförandet av nationella återhämtningsplaner.

3.5.2 Dessutom måste det civila samhället i högre grad bli delaktigt i den europeiska planeringsterminen på såväl nationell nivå som EU-nivå. På så sätt kan en balanserad ekonomisk politik fastställas, som jämkar samman samtliga intressen. Det gäller särskilt förvaltningen av faciliteten för återhämtning och resiliens, där det civila samhällets deltagande inte har varit tillfredsställande ( 33 ) . Partnerskapsprincipen, som sedan länge har varit en tradition inom förvaltningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, bör stå som förebild för en effektiv mekanism för det civila samhällets deltagande.

3.5.3 I händelse av betydande avvikelser från de indikatorer som representerar målen för den ekonomiska politiken bör förhandlingar mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna följa. Bägge sidor bör utveckla lösningar tillsammans och på lika villkor. I stället för att hota de medlemsstater som berörs av ekonomiska sanktioner skulle införandet av positiva incitament kunna mildra problemet. Det viktigaste kriteriet i rekommendationerna måste vara att främja inkluderande och hållbar tillväxt ( 34 )

3.5.4 EESK kritiserar de så kallade makroekonomiska villkoren i förordningen om gemensamma bestämmelser för de europeiska struktur- och investeringsfonderna, i förordningen om faciliteten för återhämtning och resiliens och i det mellanstatliga fördraget om Europeiska stabilitetsmekanismen som, rent generellt, gör det möjligt att stoppa utbetalningen av EU-medel om medlemsstaterna bryter mot EU:s finanspolitiska regler eller bidrar till makroekonomiska obalanser. Efter avaktiveringen av undantagsklausulen kan dessa makroekonomiska villkor ge upphov till en åtstramningsimpuls, vilket får medlemsstaterna att skära ned i utgifterna för att nå de finanspolitiska målen. Det skulle motverka det politiska målet om territoriell sammanhållning och de bredare målen för Next Generation EU-programmet.

3.5.5 För hållbar återhämtning är en ackommoderande penningpolitik fortfarande av avgörande betydelse. Europaparlamentet skulle kunna använda sina årliga resolutioner om ECB och sina kvartalsvisa utfrågningar inom ramen för den monetära dialogen med ECB för att rösta om sekundära mål och utveckla en mer demokratisk process med riktlinjer för makroekonomisk politik och industripolitik. Det skulle möjliggöra ett större deltagande av arbetsmarknadens parter och medborgarna, tillsammans med de nationella parlamenten. På så sätt skulle ECB få förnyad legitimitet för en utvidgad uppsättning mål. Man skulle kunna arbeta effektivt genom att använda hela sin verktygslåda för att verka för en tydlig och politiskt definierad uppsättning politiska mål som vägleds av demokratiska institutioner. ECB är en offentlig institution som kan engageras för att hjälpa medlemsstaterna att finansiera sig själva i tider av stigande räntor, antingen ur ett prisstabilitetsperspektiv eller ur ett sysselsättningsperspektiv, genom att inrikta sig på räntespridning och genom riktade penningpolitiska verktyg.

Bryssel den 20 oktober 2021. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) EESK:s resolution ”Det organiserade civila samhällets deltagande i arbetet med de nationella planerna för återhämtning och resiliens – vad fungerar och vad fungerar inte?” (2021) (EUT C 155, 30.4.2021, s. 1).

(2) Europeiska finanspolitiska nämnden (2019): ”Assessment of EU fiscal rules with a focus on the six and two-pack legislation”.

(3) Europeiska kommissionens ekonomiska vårprognos 2021.

(4) Europeiska finanspolitiska nämnden (2020): ”Årsrapport 2020”.

(5) Finance Watch (2021), ”Fiscal Mythology Unmasked. Debunking eight tales about European public debt and fiscal rules”.

(6) EUT C 353, 18.10.2019, s. 32, EUT C 123, 9.4.2021, s. 12 och EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(7) Arbetsdokument från kommissionens avdelningar (2020), ”Identifying Europe’s recovery needs”, SWD(2020) 98 final.

(8) IMF Fiscal Monitor Reports, april 2021.

(9) ”Debt Sustainability Monitor”, Europeiska kommissionen, februari 2021.

(10) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(11) EUT C 123, 9.4.2021, s. 12.

(12) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(13) Crespy, Amandine och Vanheuverzwijn, Pierre (2019), ”What Brussels means by structural reforms: empty signifier or constructive ambiguity?”, i ”Comparative European Politics”, vol. 17, Iss. 1, s. 92–111; Hacker, Björn (2019): ”A European Social Semester? The European Pillar of Social Rights in Practice”, Bryssel, Europeiska fackföreningsinstitutet (ETUI).

(14) Se även Europeiska finanspolitiska nämnden (2019).

(15) Europeiska kommissionen (2016), ”Report on Public Finances in EMU 2016”, Institutional Paper nr 045; J-M Fournier (2016), ”The positive effect of public investment on potential growth”, arbetsdokument nr 1347 från OECD:s ekonomiska avdelning.

(16) IMF Fiscal Monitor (2020), ”Policies for the Recovery”.

(17) H. Bardt, S. Dullien, M. Hüther och K. Rietzler (2020), ”For a sound fiscal policy. Enabling public investments”, IW policy paper No 6/2020, Institut der deutschen Wirtschaft (IW), Köln.

(18) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(19) A. Truger (2020), ”Reforming EU Fiscal Rules: More Leeway, Investment Orientation and Democratic Coordination, Intereconomics”, 55(5).

(20) Se även P. Bom och J. Ligthart (2014), ”What have we learned from three decades of research on the productivity of public capital?”, Journal of Economic Surveys, 28(5), 889–916.

(21) J. Valero (2019), ”New investment clause fails to win EU member state support”, Euractiv. Se Europeiska kommissionen (2015) ”Att på bästa sätt utnyttja flexibiliteten inom stabilitets- och tillväxtpaktens befintliga regler”, COM(2015) 12 final.

(22) Europeiska kommissionen (2015).

(23) Europeiska kommissionen (2021), ”Guidance to Member States. Recovery and resilience plans”, SWD(2021) 12 final, del 2/2.

(24) EUT C 62, 15.2.2019, s. 103.

(25) A. Truger (2015), ”Austerity, cyclical adjustment and the remaining leeway for expansionary fiscal policies within the current EU fiscal framework”, Journal for a Progressive Economy, 6, 32–37.

(26) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(27) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(28) Europeiska finanspolitiska nämnden (2020).

(29) Europeiska finanspolitiska nämnden (2020).

(30) Europeiska kommissionen (2021): ”Samordning av den ekonomiska politiken 2021: få bukt med covid-19, stödja återhämtningen och modernisera ekonomin”, COM(2021) 500 final.

(31) Europeiska kommissionen (2021): ”Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser”, COM(2021) 105 final.

(32) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.

(33) EESK:s resolution ”Det organiserade civila samhällets deltagande i arbetet med de nationella planerna för återhämtning och resiliens – vad fungerar och vad fungerar inte?” (2021) (EUT C 155, 30.4.2021, s. 1).

(34) EUT C 429, 11.12.2020, s. 227.