A. Förtrycket av åsiktsfriheten och av friheten att demonstrera för demokrati som har pågått under
årtionden fortsätter i Folkrepubliken Kina, trots internationella protester.
B. Religiösa, etniska och andra minoriteter, i synnerhet tibetaner, uigurer och mongoler, samt Falun
Gong-rörelsen förtrycks.
C. Dödsstraffet tillämpas ofta, vilket har lett till över tusen rapporterade avrättningar i Kina varje år, och
användningen av tortyr är utbredd inom den kinesiska polisen och militären.
D. Folkrepubliken Kina har ännu inte ratificerat Internationella konventionen om medborgerliga och poli-
tiska rättigheter.
E. De kinesiska myndigheterna har inte vidtagit några åtgärder av betydelse när det gäller respekten för
mänskliga rättigheter, trots den pågående politiska dialogen mellan EU och Folkrepubliken Kina.
F. Miljö- och djurskyddsfrågornas hantering i Folkrepubliken Kina inger oro.
G. Planeringen i samband med Beijings ansökan om att stå som värd för de olympiska spelen 2008
inbegriper förstöring av en stor del av Beijings gamla stad och tvångsförflyttning av invånarna tillomkringliggande områden.
H. Internationella olympiska kommittØn skall utse den stad som skall stå som värd för de olympiska
spelen den 13 juli 2001 i Moskva.
1. Parlamentet uppmanar Internationella olympiska kommittØn att upprätta riktlinjer om respekt för
mänskliga rättigheter och demokratiska principer som alltid måste tillämpas på länder som står som värdför olympiska spel,
2. beklagar att Folkrepubliken Kina så demonstrativt brister i att upprätthålla allmängiltiga mänskliga,
medborgerliga och politiska rättigheter, inklusive religionsfrihet och menar därför att Kinas dåliga uppträ-dande på dessa områden och förtrycket i Tibet, Uiguristan och Sydmongoliet, gör det olämpligt att tilldelaBeijing de olympiska spelen för 2008,
3. uppmanar Internationella olympiska kommittØn att i vilket fall som helst göra en genomgripande
bedömning av inverkan på miljön och särskilt se på den aktuella vattenbristen, massturismens inverkanoch de sociala återverkningarna i den region som omger Beijing,
4. uppmanar Internationella olympiska kommittØn att på nytt ta ställning till Beijings kandidatur när
Folkrepubliken Kinas myndigheter i grunden har ändrat sin politik för mänskliga rättigheter, främjande avdemokrati och rättssamhället,
5. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, talmännen i medlems-
staternas parlament samt Internationella olympiska kommittØn.
17. Mänskliga rättigheter: Förenta nationernas särskilda session om barns
rättigheter
B5-0483, 0490, 0495, 0496, 0506 och 0513/2001
Europaparlamentets resolution om EU:s ståndpunkter vid FN:s generalförsamlings extra session
om barn
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av sina tidigare resolutioner om barns rättigheter, såsom resolutionen av den
17 december 1998 om barnsoldater (1), resolutionen av den 28 januari 1999 om familjens och barn-
ens värn (2) och resolutionen av den 17 maj 2001 om handel med barn i Afrika (3),
(1) EGT C 98, 9.4.1999, s. 297.
(2) EGT C 128, 7.5.1999, s. 79.
(3) Texter antagna under sammanträdet, punkt 16.C 65 E/366 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
 med beaktande av Förenta Nationernas konvention från 1989 om barnets rättigheter, vilken ratifice-
rats av 191 länder,
 med beaktande av en EU-stödd resolution om barnets rättigheter, vilken antogs av FN:s kommission
om barnets rättigheter den 25 april 2001 (resolution, UNCHR 2001/75),
 med beaktande av FN:s generalförsamlings extra session om barn, avsedd att hållas i New York i
september 2001,
 med beaktande av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna som antogs den 7 december 2000
av Europeiska rådet i Nice, särskilt artikel 24, en stadga som inneburit ett genombrott för barns rättig-
heter i EU, och av följande skäl:
A. Vid världstoppmötet för barn 1990 antog världens ledare en handlingsplan för världens barn. I den
ingick vittgående mål om bättre hälsa och utveckling för barn, bland annat minskad dödlighet ochundernäring och bättre tillgång till tryggt dricksvatten och trygg avloppsförsörjning.
B. Nya internationella standarder och instrument har antagits för att förbättra skyddet för barn. Bland
dessa märks Ottawaavtalet om förbud mot personminor, Internationella brottmålsdomstolens stadga,som antogs i Rom, de fakultativa protokollen till konventionen om barnets rättigheter, där det behand-las
1) barns medverkan i väpnade konflikter och
2) handel med barn, barnprostitution och barnpornografi samt ILO:s konvention nr 182 om förbud
mot och omedelbara åtgärder för avskaffande av de värsta formerna av barnarbete.
C. Trots att konventionen om barnets rättigheter nästan överallt ratificerats, lämnar genomförandet av
den åtskilligt övrigt att önska.
D. Anser att de demografiska, sociologiska, tekniska och vetenskapliga förändringarna skapar problem
som påverkar samhällets och människans utveckling. Bland dessa problem märks fattigdomen, densociala utslagningen och splittrandet av familjerna, vilket alltid drabbar barnen först.
E. Trots den internationella konventionen blir situationen för barnen i talrika länder bara värre. Detta
gäller också för vissa länder inom EU.
F. Varje år avlider 10 miljoner barn under fem år av undernäring och av sjukdomar som kunnat före-
byggas. Sexuellt överförda infektioner, bland dem HIV, drabbar miljoner barn, framför allt tonårs-flickor.
G. Över 110 miljoner barn i primärskoleåldern, mestadels flickor, är inte inskrivna i någon skola. Miljo-
ner undervisas av outbildade och underbetalda lärare i överfyllda skolor som är dåligt utrustade ocherbjuder usla sanitära förhållanden. En tredjedel av alla barn går inte ens fem år i skola.
H. Miljoner flickor är offer för kvinnlig könsstympning.I. Unicef uppskattar att 200 000 barn årligen blir föremål för handel i Väst- och Centralafrika, för att
sedan sättas in som obetald arbetskraft i hushållen, på kakao- och kaffeplantagerna eller inom sex-industrin.
J. Det sexuella utnyttjandet av barn har utvecklats på ett fruktansvärt oroväckande sätt och detta gäller
också barnprostitutionen och barnpornografin.
K. Den 25 maj 2000 antog FN:s generalförsamling ett fakultativt protokoll till konventionen om barnets
rättigheter. Protokollet handlade om barns medverkan i väpnade konflikter.
L. I det nya protokollet fastställs 18 år som minimiålder för deltagande i väpnad konflikt, för tvångs-
rekrytering av alla slag och för varje värvning till väpnade grupper eller användning från sådanagruppers sida i samband med väpnad konflikt.14.3.2002 SV C 65 E/367 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
M. Till dags dato har det fakultativa protokollet undertecknats av 79 länder, bland dem alla de 15 med-
lemsstaterna av EU. Men det är endast 4 länder som ratificerat protokollet, nämligen Andorra, Bang-ladesh, Kanada och Sri Lanka och protokollet kan inte träda i kraft förrän det ratificerats av 10 länder.
N. Det bör erinras om att många barn försvunnit runtom i världen. Likaså är det på sin plats att komma
ihåg den ångest som deras föräldrar fått genomlida när de fortfarande saknar tillräckliga upplysningarom vad som hänt med dem. Här kan framför allt nämnas fallet med Simón Riquelo som tillfångatogs iUruguay samtidigt som sin mor Sara Mendez i juni 1976.
O. Miljoner barn har under de senaste tio åren mist livet i krig och tiotusentals barn fortsätter att vara
inblandade i väpnade konflikter.
P. FN:s generalförsamlings extra session om barn, som skall gå av stapeln i New York i september 2001,
erbjuder ett bra tillfälle för att hitta utvägar och mekanismer för att genomföra FN:s konvention ombarnets rättigheter.
Q. Ett omfattande spektrum av barnets rättigheter  bland dem medborgerliga fri- och rättigheter, rätten
till skydd mot misshandel och ekonomiskt och sexuellt utnyttjande och våld  har erkänts på bred bas
och bör komma fram i den handlingsplan som skall antas vid den extra sessionen.
1. Parlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att aktivt samverka för att den extra sessionen
skall:
 stärka konventionen om barnets rättigheter och påskynda det fullständiga genomförandet av den
genom att ställa barnen och familjerna i centrum för beslutsfattandet, framför allt i undervisnings-,hälsovårds- och socialpolitiska frågor och i rättsliga frågor,
 stöda en allomfattande ratificering och ett alltomfattande genomförande av de viktiga nya avtal som
utvecklats under det gångna årtiondet och förbättrar skyddet av barnets rättigheter,
 i sina mål återspegla vikten av barnens centrala rätt till skydd mot våld, utnyttjande och misshandel,
liksom deras rätt till hälsovård, utbildning och näring,
 se till att det finns kraftfulla mekanismer för att övervaka regeringarnas skyldigheter och åtaganden
och att icke-statliga organisationer och det civila samhället därvid skall kunna medverka på ettmeningsfullt sätt,
 stödja tanken på att familjen är den grundläggande enheten i samhället och bär det primära ansvaret
för skydd och fostran av barnen samt för barnens utveckling, såsom det står i Unicef:s utkast tillslutdokument, som håller på att förberedas inför FN:s extra session,
2. hävdar därför att en värld skapt för barn  jfr den engelska titeln på FN:s extra session, nämligen
a world fit for children  samtidigt, enligt subsidiariteten, måste vara en värld skapt för familjer, något
som innebär att regeringarna måste inrikta sin politik på att uppnå bästa möjliga mänskliga och socialamiljö för barnen och förse dem som saknar det naturliga skydd en familj erbjuder med det bästa möjligafamiljeliknande motstycke som det står i samhällets makt att ge dem,
3. uttalar sitt stöd till förslaget om att det skall antas en gemensam strategi för barnets rättigheter och
uppmanar rådet att prioritera arbetet med en sådan strategi,
4. uppmanar EU och dess medlemsstater att hålla fast vid att slutdokumentet skall innehålla förslag till
åtgärder för hur utvecklingsländerna kan skyddas mot de negativa inverkningarna av globaliseringen, bland
vilka åtgärder det skall ingå att det utvecklas regler för världshandeln som blir till nytta för alla barn samt
att de företag som verkar över hela världen bör uppmuntras till att i egenskap av företrädare för närings-livet ta ett större samhälleligt ansvar för barnen,
5. uppmanar EU:s medlemsstater att på det nationella och europeiska planet mot bakgrund av artikel 24
i stadgan om de grundläggande rättigheterna prioritera genomförandet av konventionen om barnets rättig-heter, ratificeringen och genomförandet av de viktiga nya avtal som utvecklats under det gångna årtiondetoch förbättrar skyddet av barnets rättigheter samt uppfyllandet av de åtaganden som ingåtts i samförståndvid den extra sessionen 2001,C 65 E/368 SV 14.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001
6. uppmanar med kraft rådet och medlemsstaterna att se till att det finns kraftfulla och meningsfulla
mekanismer för att övervaka regeringarnas skyldigheter och de åtaganden de gjort vid den extra sessionen,
7. uppmanar rådet att utse ett särskilt sändebud för EU med uppgift att samordna EU:s verksamhet i
frågor som har med barns rättigheter att göra och se till att EU:s kommande gemensamma strategi förbarns rättigheter till fullo respekteras och genomförs,
8. uppmanar EU:s medlemsstater att inrätta ett oberoende organ som skall övervaka genomförandet av
slutdokumentet från den extra sessionen och anta en heltäckande nationell handlingsplan med specifikaoch mätbara mål som anknutits till en tidsplan,
9. uppmanar rådet att vid dialogen med tredje land prioritera frågan om dessa länders ratificering av de
nya avtalen och att göra ratificeringen och genomförandet av avtalen till ett viktigt inslag vid förhandling-arna med kandidatländerna,
10. uppmanar kommissionen att se till att EU:s politik och program innehåller ett perspektiv på barns
rättigheter och skydd av barn och att de skall göras till föremål för barnkonsekvensbedömningar så att detskall kunna fastställas vilka potentiella inverkningar de kan få på barnen,
11. uppmanar medlemsstaterna att vid nästa regeringskonferens införa en rättslig grund i fördragen för
att främja ett barnperspektiv och verka till förmån för att FN:s konvention om barnets rättigheter skallefterlevas,
12. uppmanar rådet och kommissionen att se till att barnets rättigheter ingår som ett led i förhandling-
arna om mänskliga rättigheter i enlighet med Köpenhamnskriterierna för anslutning till Europeiska unio-nen och uppmanar kommissionen att i de årliga framstegsrapporterna göra en bedömning av situationenför barnets rättigheter i kandidatländerna,
13. uppmanar ordförandeskapet att inför Europaparlamentet avlägga rapport om vad EU gjort och
prioriterat inför FN:s extra session 2001, enligt vad som uttryckts i samband med förberedelsemötenainför denna,
14. uppmanar de berörda myndigheterna och regeringarna att göra allt som står i deras makt för att
klarlägga fallen med de försvunna barnen,
15. uppmanar medlemsstaterna och övriga länder att göra allt de kan för att påskynda en allomfattande
ratificering av det fakultativa protokollet om barn i väpnade konflikter så att det vid FN:s extra session om
barn skall finnas påtagliga framsteg att tillkännage om att detta protokoll tidigt trätt i kraft, eftersomprotokollet utgör grunden för ett världsomfattande förbud mot att barn används som soldater,
16. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medordförandena i
den gemensamma parlamentsförsamlingen AVS-EU, parlamenten i EU:s medlemsstater, sekretariatet förFN:s extra session, Unicef och de nationella delegationerna till FN:s generalförsamlings extra session ombarn.
18. Mänskliga rättigheter: Religionsfrihet i Vietnam
B5-0482, 0488, 0499, 0507, 0514 och 0521/2001
Europaparlamentets resolution om religionsfrihet i Vietnam
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Vietnam 19 januari 1995, 15 maj 1997,
16 mars 1998 och 16 november 2000, och av följande skäl:
A. Vietnam har som stat anslutit sig till Internationella konventionen om medborgerliga och politiska
rättigheter (ICCPR) och måste upprätthålla religionsfriheten och rätten att fritt fira gudstjänst såsomfastställs i konventionens artikel 18.14.3.2002 SV C 65 E/369 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 juli 2001