Yttrande om tredje årliga rapporten om det europeiska "observatoriet" för små och medelstora företag (96/C 82/02)

Den 8 maj 1995 beslöt kommissionen att i enlighet med artikel 198 i Romfördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om tredje årliga rapporten om det europeiska "observatoriet" för små och medelstora företag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 29 november 1995. Föredragande var Flavio Pasotti.

Vid sin 331:a plenarsession (sammanträdet den 20 december 1995) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med stor majoritet och en nedlagd röst.

1. Bakgrund

1.1. 1991 tog kommissionen initiativ till en 3-årig anbudsinfordran för sammanställning av en årlig rapport om situationen på och utsikterna för små och medelstora företag på den inre marknaden.

1.2. Kravspecifikationerna för anbudsinfordran baseras på iakttagelsen att analyser och forskning kring små och medelstora företag inte görs på samma sätt, när det gäller kvalitet och kvantitet, i unionens medlemsländer.

1.3. Målet är att erbjuda ett samordnat vetenskapligt stöd för de politiska och institutionella aktörerna, speciellt när det gäller analyser på länder- och gemenskapsnivå, via ett nätverk av nationella institut. Detta stöd bör upprätthålla en kapacitet för att samla upp kulturella data över en längre tid, genom att uppmärksamt följa utvecklingen för några kritiska faktorer för framgång eller misslyckande för små och medelstora företag.

1.4. Den tredje rapporten markerar avslutningen på det första mandatet som det europeiska nätverket för forskning kring små och medelstora företag anförtroddes av kommissionen, och möjlighet finns också till en fullständig kontroll av det arbete som hittills genomförts.

1.5. När det gäller bedömning resultatet av rapporten som helhet är det nödvändigt att värdera såväl nätverkets struktur och dess sätt att arbeta som själva rapportens struktur.

2. Nätverkets struktur

2.1. Organisationen av nätverket är viktig speciellt därför att det påverkar det utförda arbetet.

2.2. Under tre år har arbetsformen utvecklats från att i början ha haft en stark inriktning på huvudentreprenören till ett bättre samarbete mellan medlemmarna.

2.3. Huvudentreprenören behåller den sammanhållande uppgiften. En ledningskommitté har satts samman, där tre nationella institut är representerade. Varje kapitel i rapporten samordnas av något av dessa institut, som samlar in indikationer från de andra medlemmarna om situationerna i de enskilda länderna.

2.4. Instituten är antingen statliga eller privata. Samordningssvårigheter utgör en av rapportens kritiska faktorer.

3. Rapportens struktur

3.1. Under årens lopp har "observatoriet" mottagit förslag från kommissionen och kommittén, som i sitt senaste yttrande gav uttryck för många speciella kommentarer.

3.1.1. Den tredje upplagan av rapporten omfattar de länder som var medlemmar i gemenskapen 1994 plus de fyra länder vilkas medlemskap i unionen var under utarbetande 1994.

3.1.2. För den första rapporten användes engelska men idag används franska, tyska och engelska. I den tredje upplagan är ordförandens sammandrag, som tidigare var skilt från rapporten, upptagen i rapporten men förtydligat genom en annan färg på sidorna. Rapporten tillsammans med ordförandens sammandrag är viktig för alla medborgare i medlemsländerna som är intresserade av de små och medelstora företagens arbete. Av den anledningen måste rapporten ges ut på Europeiska unionens samtliga officiella språk.

3.2. På grund av rapportens tillämpning och karaktär, upprätthåller den en "uppslagsverksform", vars flexibilitet det är nödvändigt att analysera.

3.3. Samordnaren informerar helt riktigt från början om svårigheten att producera information på grund av bristen på gemensam standard i unionens länder. Ytterligare ett problem, som vi inte går in på här, är att informationen inte är från samma år som rapporten.

3.4. Rapporten är indelad i 4 delar och 18 kapitel. De olika delarna är:

1) Företagsresultat

2) Företagsmiljö

3) Ämnesstudier

4) Slutsatser.

4. Allmänna kommentarer

Kommittén vill göra utvärderingar om de avgörande faktorerna för framgång eller misslyckande för små och medelstora företag utifrån "det tredje observatoriets" rapport. Dessa utvärderingar vill man framhålla för kommissionen som ett viktigt övervägande när det gäller genomförande av ett utvecklings- och förstärkningsprogram för små och medelstora företag inom den inre marknaden och den internationella handeln.

Tre kommentarer om metod vid introduktionen.

4.1. Den första gäller definitionen av små och medelstora företag (). Kommittén anser att den definition av små och medelstora företag som används idag, till vilken de nationella lagstiftningarna har benägenhet att anpassa sig, är olämplig. Definitionen av små och medelstora företag är en viktig fråga, och om en klassificering är alltför omfattande kan detta leda till att företag med helt olika problem hamnar i samma analysgrupp. Om man använder en mer exakt klassificiering av små och medelstora företag kommer uppgifterna om dessa oundvikligen att bli mindre tillförlitliga och jämförbara, åtminstone i ett tidigt skede. Måttet "antal anställda per företag" innebär vissa tolkningsproblem och bör därför definieras på ett mera fördjupat sätt. Det är klart vilseledande att i en enda analys integrera "mikroföretag" med mindre än 5 anställda, som idag representerar majoriteten av de små och medelstora företagen, med företag som har mer än 100 anställda. Man kan utan att tveka påstå att organisationsstrukturen i ett företag med 30 anställda klart skiljer sig från den i ett företag med 100 anställda. Företag av olika dimensioner har olika problem och därför måste man tillämpa olika instrument och lösningar. Av den orsaken är det nödvändigt att indela de små och medelstora företagens värld med större tydlighet. Följaktligen är det också nödvändigt att finna mindre allmänna definitioner, med hänsyn till storleken på referensmarknaderna och kvaliteten på de företagsmiljöer som är karaktäristiska för varje medlemsland. Kommittén rekommenderar kommissionen att behandla frågan snabbt och noga, eftersom den är en förutsättning för att kunna göra riktiga ekonomiskpolitiska val.

4.2. Den andra iakttagelsen om metod rör den befintliga informationens otillräckliga kvalitet och brist på homogenitet. Kommittén berömmer kommissionen för att ha styrt "observatoriets" arbete mot att skapa ett mer pålitligt och systematiskt historiskt arkiv jämfört med det som redan finns. Bristfälligheten i och avsaknaden av statistisk homogenitet som fortfarande finns i rapporten medför dock att analysarbetet försvåras. Det är absolut nödvändigt att man rådfrågar Eurostat om de uppgifter som används i observatoriets rapport för att se till att man, när det är möjligt, använder jämförbara uppgifter och att förändringar på grund av metodförbättringar identifieras på ett korrekt sätt. Kommittén rekommenderar att kommissionen så snart som möjligt anstränger sig ytterligare för att åstadkomma en säker och tillförlitlig statistisk ram.

4.3. Den tredje iakttagelsen handlar om uppdatering av rapporten. När gemenskapens ekonomi är speciellt dynamisk, valutamarknaden starkt instabil och när återhämtningen, som karaktäriseras av en stor komponent internationell handel, snabb tillväxt och en likaledes snabb nedgång inom några råvarusektorer, ännu inte är konsoliderad, är det absolut nödvändigt med extremt snabba uppdateringar när det gäller analys av företagstrenderna.

Dessa uppdateringar är omöjliga om rapporten skulle behålla den nuvarande strukturen av "uppslagsbok". Det skulle vara mer praktiskt med mer kortfattade uppdateringar. Kommitténs yttrande utgör ett försök att analysera trenden, som i en rapport baserad på information från 1994 framstår som mindre konjunkturell och mer strukturell.

Kommittén rekommenderar att rapporten struktureras om i detta avseende.

5. Särskilda iakttagelser

5.1. Kommittén anser att det är särskilt viktigt att analysera den inre marknadens påverkan på de små och medelstora företagens omgivning. Därför uppskattar kommittén att rapportens uppläggning är inriktad på att analysera miljön i vilken företagsaktiviteterna utvecklas och de kritiska faktorer som påverkar ett företags misslyckande eller framgång.

5.2. En sammanfattning av några av rapportens slutsatser om konvergensen mellan Europeiska unionens områden följer.

5.2.1. Under perioden 1988-1994 har företagsmiljön totalt sett förbättrats. Konvergensen av några olika ekonomiska variabler i EU:s tolv medlemsländer har utövat en positiv effekt även på de små och medelstora företagens miljö, men med varierande intensitet från land till land. För att ta ett exempel så har mervärdet ökat med i medeltal 2,7 % per år, framförallt tack vare ökningen av de små och medelstora företagens export, antingen direkt eller genom leveranser till större och mer internationaliserade företag. Företagen i Storbritannien och Italien utgör ett kraftigt undantag, vilket medför att den relativa statistiken blir negativ.

5.2.2. Produktivitetsåterhämtningen, som många företag har gjort, har begränsat de små och medelstora företagens effekt på sysselsättningen. Den blygsamma ökningen av sysselsättningen kan också hänföras till att arbetsmarknaden är strukturerad enligt regler som utformats efter de stora företagen, och dessa regler är inte i stånd att utnyttja de små och medelstora företagens resurser.

5.2.3. Jämför man de små och medelstora företagens prestationer i de tolv medlemsländerna med deras prestationer inom tidigare EFTA-länder, ser man att de har presterat bättre resultat inom EU när det gäller mervärde, omsättning och sysselsättning. I båda områdena har det däremot observerats en minskning av tillväxttakten. Trots konvergensen av de allmänna ekonomiska villkoren och några speciella villkor som rör små och medelstora företag, förblir avståndet mellan de två områdena stort, framför allt på grund av att vissa variabler uppför sig annorlunda i några av unionens sydliga länder.

5.3. Analys av några kritiska faktorer

Följande bedömningar härör från analys av resultaten i del fyra av rapporten och speciellt från analys av den teoretiska modellen som finns där.

5.3.1. Marknader och konkurrens

Kommittén understryker nödvändigheten av att öka ansträngningarna för att bygga upp en starkt konkurrenskraftig marknad utan monopolställningar både när det gäller utbud och efterfrågan. En företagsmiljö som verkligen har behov av konkurrenskraftiga marknader för att växa är de små och medelstora företagens miljö. Dessa verkar på en marknad som är utsatt för stark konkurrens och för dem är det omöjligt att överleva som leverantörer av varor och tjänster på marknader som inte är utsatta för stark konkurrens. Problemet är inte att välja mellan offentliga eller privata monopol, utan snarare att på de konkurrensutsatta marknaderna har inget företag råd med de ineffektiviteter som monopol och karteller för med sig, allra minst små och medelstora företag.

5.3.1.1. Samma fråga uppstår på de små och medelstora företagens avsättningsmarknader: man observerar en successiv ökning av koncentrationer genom överenskommelser och fusioner som inbegriper medelstora och stora företag, de små och medelstora företagens naturliga uppdragsgivare. Risken är att det skapas en starkt konkurrenskraftig internationell marknad för små och medelstora företag samtidigt med en marknad för stora företag som successivt tenderar att anta icke konkurrenskraftiga kartellpositioner. I det här fallet är svårigheten att överleva tydlig för små och medelstora företag.

5.3.2. Kapital och finansiering

Kommittén måste ännu en gång understryka hur slutsatserna från rapporten påvisar svårigheten som små och medelstora företag möter vid kapitalanskaffning. Villkoren för problemet är välkända, de är föremål för fortsatt debatt i såväl vetenskapliga som i politiska sammanhang och de har varit föremål för många av kommitténs yttranden men utan att några betydande kvalitativa eller kvantitativa resultat har nåtts. Inträdet på kapitalmarknaden är en fråga som sätter små och medelstora företag i nära samband med den företagsmiljö som de verkar i, antingen i ett nationellt sammanhang (i första hand skattemässigt) eller i ett europeiskt sammanhang, genom kommissionens stöd och förmåga till handledning. Kommittén anser att tillgången på riskkapital är en avgörande faktor när det gäller bedömning av företagsmiljön. Vid sidan av en kompatibel konkurrensnivå inom banksektorn måste alla instrument utvecklas på ett homogent sätt inom unionens länder, till exempel lån för att utveckla vissa sektorer och lokala börser som för närvarande inte finns i alla medlemsländer. Målsättningen måste vara att skapa en kreditmarknad som är rik på olika slags aktörer som konkurrerar med differentierade produkter. I det här sammanhanget kräver kommittén en stark och bred tolkning för de små och medelstora företagen av artikel 130 i fördraget.

5.3.3. Teoretisk modell

5.3.3.1. Kommittén är intresserad av den teoretiska modell av den inre marknaden som presenteras i rapporten. Om dess vetenskapliga trovärdighet är bekräftad kan man härleda några lämpliga ekonomisk-politiska indikationer därifrån.

5.3.3.2. När man koncentrerar uppmärksamheten på tabellerna 17.6,7,8,9 och då särskilt på två faktorer (skapande av arbetstillfällen och ökning av mervärdet) kan man få fram noggranna indikationer om den ekonomiska miljöns effekter på små och medelstora företag.

5.3.3.3. De negativa faktorerna för tillväxt och sysselsättning är: kvaliteten på statsbidragen och anslagen till FoU (offentliga utgifter), till arbetskraftskostnader och till arbetsmarknaden samt medelstorleken på företagen.

5.3.4. Frågan om kvaliteten på och sammansättningen av de offentliga utgifterna verkar betydelsefull för små och medelstora företag om man beaktar att, fastän internationaliseringskvoten har ökat, den nationella marknaden fortfarande har stor betydelse för dem. Denna aspekt ger större utslag i de länder där budgetpolitiken traditionellt har varit mer expansiv. Att uppfylla konvergenskriterierna har inneburit en stark minskning av andelen i statbudgeten som är avsedd för konsumtionsutgifter och investeringar och denna minskning har haft en anmärkningsvärd effekt på marknaderna för de små och medelstora företagens produkter. Kommittén påpekar att en viktig aspekt för budgetpolitiken, som är avsedd att konsolidera återhämtningen av gemenskapens ekonomi, skulle vara en omfördelning av budgetkvoterna (även genom en mer pragmatisk skatte- och valutapolitik) som är starkt inriktad på att gynna investeringsinitiativ.

5.3.5. Sysselsättningspolitiken och arbetsmarknaden representerar ett kritiskt område. Ur den presenterade modellen framträder icke önskvärda överväganden om nyttan av aktiv och passiv arbetsmarknadspolitik. Varken den aktiva politiken som bedrivits i Nordeuropas länder eller den mer interventionsbetonade politiken som tillämpats i de sydliga länderna har haft avsedd effekt. Genom att på ett avgörande sätt, som inte gynnar de små och medelstora företagen, bidra till de offentliga utgifternas sammansättning, har dessa politiska åtgärder till och med medfört negativa effekter. Debatten om den aktuella nivån på socialförsäkringen och om dess funktion befinner sig långt ifrån en förlikning, men just detta talar i sig för ett angreppssätt som är mer förenat med målen och instrumenten som nämns i vitboken.

5.3.5.1. De små och medelstora företagen har hittills inte fullt ut kunnat utnyttja sin kapacitet att skapa sysselsättning. De stora företagen har haft mer kapacitet att styra större delen av arbetskraften, och i krisperioder har de avskedat anställda och genomfört nedläggningar och omlokaliseringar. De små och medelstora företagen, som är mindre elastiska, har huvudsakligen behållit sin sysselsättningsnivå. En mer exportinriktad återhämtning intresserade främst de stora företagen som från början är mer internationaliserade. Samtidigt betonade de små och medelstora företagen en återhämtning av produktiviteten, snarare än att skapa nya arbetstillfällen. Om konsolideringen av återhämtningen åtföljs av en lämplig budgetpolitik och arbetsmarknadsregler som är mer anpassade efter de små och medelstora företagens organisationer, skulle den på nytt kunna öppna avsevärda sysselsättningsmöjligheter.

5.3.5.2. Den aktuella strukturen på den ekonomiska återhämtningen visar verkligen att utan en insats från de små och medelstora företagen är det omöjligt att sänka arbetslöshetsnivån. Kommittén rekommenderar att kommissionen gör en noggrann bedömning av detta fenomen genom att skapa ett program som kompenserar de företagare som väljer tillväxt genom att överge det lilla formatet, där marknaden tillåter det. Detta är ett individuellt val och måste inte vara ett yttre tvång bestämt av tekniska och kulturella svårigheter när det gäller att ta itu med en expansionspolitik.

5.3.6. Ett lika omsorgsfullt övervägande måste göras beträffande teknisk innovationskapacitet. De andelar i budgeten som är avsedda för forskning och utveckling har i allmänhet tagits ifrån de offentliga utgifterna som är ämnade för investeringar och konsumtion, och på så sätt har resurserna som står till förfogande för de små och medelstora företagen blivit mindre. Denna minskning skulle kunna vara berättigad, om utgifterna för forskning lyckades stimulera den tekniska utvecklingen av det industriella systemet som helhet. Däremot har fördelningen av dessa fondmedel bara hjälpt de stora företagen och på så sätt bidragit till att förstärka bristen på jämvikt mellan dem och de små och medelstora företagen.

5.3.7. Forskning och utveckling, som är en viktig komponent för att främja konkurrenskraften, kan inte bara vara en utgiftspost som är avsedd för industrin utan FoU måste vara en grundfilosofi som styr företagsutvecklingen i alla avseenden. Kommittén uppmanar därför kommissionen att försöka nå en ny jämvikt i distributionen av resurser genom en bättre effektivitet i de redan existerande programmen och genom ett mer bundet samarbete med medlemsstaterna och instituten som är ansvariga för teknologisk spridning eller snarare att ge mer incitament till teknisk innovation i de små och medelstora företagen. Denna aspekt är en mycket betydelsefull faktor, framför allt inom ramen för internationaliseringen.

Bryssel den 20 december 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER

() Företag med 0-9 anställda (mikroföretag); 10-99 anställda (små företag); 100-499 anställda (medelstora företag), sid 76 i rapporten.