EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 7.7.2021 COM(2021) 373 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU:s konkurrenspolitik 2020 {SWD(2021) 177 final}



RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU:s konkurrenspolitik 2020 1. Inledning Det här är den första rapporten om hur EU:s konkurrenspolitik har utvecklats under den kommission som leds av ordförande Ursula von der Leyen. Rapporten beskriver utvecklingen av EU:s konkurrenspolitik under 2020 och är dessutom den femtionde rapporten som kommissionen riktar till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt regionkommittén. EU:s konkurrensregler grundar sig på fördragen, som ger unionen exklusiv befogenhet på detta område. Den befogenheten är ett nödvändigt verktyg för att främja den inre marknadens funktion. Under mer än 60 år har EU:s tillämpning av konkurrenslagstiftningen varit avgörande för att bevara och främja ekonomin i EU med utgångspunkt i europeiska värden som rättvisa, rättsstatlighet och förtroende. Konkurrenspolitiken utvecklas också i takt med förändringar inom samhälle, ekonomi och lagstiftning. I dag – när EU står inför en av sina största kriser någonsin – är det viktigare än någonsin att EU:s konkurrenspolitik är robust och bidrar till den dynamiska ekonomi som krävs för en snabbare återhämtning. Under von der Leyen-kommissionens första år har konkurrenspolitiken varit av avgörande betydelse för kommissionens ansträngningar att övervinna den folkhälsokris och den ekonomiska kris som orsakades av covid-19-utbrottet. Konkurrenspolitiken bidrog även i stor utsträckning till att underlätta återhämtningen, med hänsyn tagen till den gröna och digitala omställningen av ekonomin i EU. I enlighet med uppdragsbeskrivningen från ordförande Ursula von der Leyen till verkställande vice ordförande Margrethe Vestager, såg kommissionen fortsatt till att konkurrensreglerna är rustade för den moderna ekonomin, genomförs med kraft och bidrar till en stark europeisk industri, både internt och globalt. Under 2020 framgick det att de konkurrenspolitiska verktygen var relevanta och flexibla och snabbt kunde anpassas till de exceptionella omständigheterna som rådde under folkhälsokrisen och den ekonomiska krisen. Genom att reagera snabbt och anpassa konkurrenspolitiken kunde kommissionen bidra till att tillgodose behoven hos både industri och invånare i EU, samtidigt som marknaderna förblev konkurrensutsatta. Detta blev särskilt uppenbart genom en rad åtgärder som möjliggjorde offentligt stöd till den reala ekonomin eller ingick i den bredare politiska agendan som syftade till att återställa hållbar tillväxt och undvika onödiga marknadssnedvridningar. I sitt meddelande Samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet av den 13 mars 2020 beskrev kommissionen vilka olika möjligheter medlemsstaterna har att vidta åtgärder som hamnar utanför tillämpningsområdet för EU:s kontroll av statligt stöd och därför kan införas utan inblandning av kommissionen. Det rörde sig om stödåtgärder som kunde beviljas alla företag i form av lönesubventioner och tillfälliga eftergifter vad gäller företags- och mervärdesskatter eller sociala avgifter, ekonomiskt stöd direkt till konsumenter för inställda tjänster eller biljetter som inte återbetalas av de berörda operatörerna. Den 19 mars 2020 antog kommissionen en Tillfällig ram för statliga stödåtgärder för att stödja ekonomin och ändrade den vid flera tillfällen allteftersom covid-19-krisen fortskred. Dessutom antog kommissionen den 8 april 2020 ett Meddelande om en tillfällig ram , med en redogörelse för de huvudkriterier som kommissionen kommer att tillämpa i sin bedömning av samarbetsprojekt vars syfte är att avhjälpa bristen på väsentliga produkter och tjänster under covid-19-utbrottet. Samtidigt vidtog kommissionen ett antal åtgärder för att garantera kontinuiteten och den fortsatta tillämpningen av EU:s regler om företagskoncentrationer gjorde att konkurrenssnedvridningar mot bakgrund av krisen kunde undvikas. Under 2020 tog kommissionen viktiga initiativ för att säkerställa att konkurrensreglerna förblir ändamålsenliga och fullt ut kan hantera utmaningar som exempelvis strukturella problem på digitala marknader och utländska subventioner som snedvrider konkurrensen på marknader i EU. Bland annat lade kommissionen fram ett förslag till en rättsakt om digitala marknader och publicerade en Vitbok om utländska subventioner som en utgångspunkt för reflektioner kring hur de snedvridningar på den inre marknaden som orsakas av utländska subventioner bäst kan hanteras. Kommissionen visade att den var beredd att med konkurrenspolitiska medel bidra till förberedelserna av genomförandet av faciliteten för återhämtning och resiliens. Kommissionen har bistått medlemsstaterna i deras förberedelser av planerna för återhämtning och resiliens. Vad gäller de konkurrenspolitiska aspekterna har kommissionen publicerat ett antal vägledande mallar som medlemsstaterna kan använda till att utforma sina planer på ett sätt som är förenligt med EU:s regler om statligt stöd. Samtidigt som tillämpningen av EU:s konkurrenslagstiftning under 2020 bidrog till hanteringen av de omedelbara utmaningar som pandemin medförde, bidrog den även till de mer långsiktiga målen som 2019–2024 års kommission satt upp, t.ex. ett Europa rustat för den digitala tidsåldern, en europeisk grön giv och en ekonomi för människor. Kommissionens förslag till den fleråriga budgetramen 2021–2027 innehöll en viktig nyhet, nämligen en särskild komponent för konkurrenspolitik inom programmet för den inre marknaden. Denna kommer att leda till en stabil finansiering av åtgärder som förbättrar kommissionens verkställande kapacitet, t.ex. utveckling av avancerade underrättelse- och utredningsmetoder. Finansieringen kommer även att göra det möjligt för kommissionen att stärka sitt samarbete med offentliga förvaltningar både inom och utanför EU. 2. EU:s konkurrenspolitik mildrar effekterna av covid-19-pandemin 2.1 Politiken för statligt stöd underlättade för medlemsstaterna att ge covid-19-stöd Under 2020 bredde covid-19-pandemin snabbt ut sig och satte djupa spår i ekonomin i EU. Politiker på både nationell nivå och EU-nivå tvingades reagera snabbt på olika fronter för att hantera detta hot utan motstycke. Till de avgörande åtgärderna hör framför allt återhämtningsinstrumentet NextGenerationEU på 750 miljarder euro, aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten och den gemensamma upphandlingen av olika medicintekniska produkter, som respiratorer, munskydd och, slutligen, vacciner. I detta sammanhang blev EU:s konkurrenspolitik en viktig del i det svar på krisen som stabiliserade ekonomin. Detta gällde framför allt politiken för statligt stöd. Välriktat statligt stöd var avgörande för att rädda friska företag som lidit skada och att bibehålla kontinuiteten i den ekonomiska verksamheten. Samtidigt såg kommissionen till att offentligt stöd nådde de företag som behövde det och att skadliga subventionskapplöpningar kunde undvikas. I den tillfälliga ram som antogs i början av krisen redogjordes för de villkor som kommissionen skulle tillämpa för att avgöra om stöd var förenligt med artikel 107.3 b i EUF-fördraget (stöd för att ”avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi”). Den tillfälliga ramen ändrades flera gånger under 2020, vilket var ett tecken på kommissionens förmåga att anpassa reglerna till den föränderliga krisen. I april 2020 utökades ramen till att omfatta stöd till företag som utvecklar, testar och tillverkar sådana produkter som det är stort behov av i kampen mot coronaviruset, exempelvis vacciner, mediciner, medicintekniska produkter, desinfektionsmedel och skyddsutrustning, men även stöd till löneutbetalningar och ordningar om anstånd med betalning av skatt. Den andra ändringen, som antogs i maj 2020, avsåg kriterierna för hur medlemsstaterna kunde genomföra rekapitaliseringar och bevilja efterställda lån till företag i ekonomiska svårigheter. Genom en tredje ändring i juni 2020 utvidgades den tillfälliga ramen för att göra det möjligt för medlemsstaterna att ge offentligt stöd till alla mikroföretag och små företag, även om de redan befann sig i ekonomiska svårigheter den 31 december 2019. En fjärde ändring antogs i oktober 2020. Den innebar en förlängning av den tillfälliga ramens löptid med sex månader till och med den 30 juni 2021 och möjliggjorde rekapitaliseringsstöd till och med den 30 september 2021.Mot bakgrund av den andra vågen av covid-19-utbrottet och insikten att krisen skulle pågå längre än förväntat antogs en femte ändring i januari 2021. Denna ändring innebar en förlängning av samtliga åtgärder i den tillfälliga ramen, inklusive rekapitaliseringsåtgärderna, till och med den 31 december 2021. Dessutom utökades ramens omfattning genom att stödtaken höjdes och omställning av vissa återbetalningspliktiga instrument till direkta bidrag tilläts fram till slutet av 2021. På mycket kort tid antog kommissionen ett stort antal beslut om statligt stöd enligt den tillfälliga ramen, vilket gjorde det möjligt för medlemsstaterna att vidta åtgärder för att mildra de ekonomiska effekterna av covid-19-pandemin. Under 2020 antog kommissionen 598 covid-19-relaterade beslut om statligt stöd. Det godkända stödet uppgick uppskattningsvis till 3,08 biljoner euro. Ett antal av dessa stödåtgärder har medfinansierats genom sammanhållningspolitiken, särskilt tack vare de två krispaket som kommissionen föreslagit och som godkändes av Europaparlamentet och Europeiska rådet 2020: investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset (CRII) och investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset plus (CRII+).

Flera medlemsstater anmälde övergripande ordningar som avsåg olika ekonomiska sektorer och olika typer av stöd, inbegripet stöd till små och medelstora företag. Frankrike, till exempel, anmälde en övergripande ordning till ett värde av 7 miljarder euro som främst avsåg små och medelstora företag. Ordningen omfattade flera olika typer av stöd, t.ex. direkta bidrag, lån med förmånliga räntesatser och statliga lånegarantier . Ett antal medlemsstater, exempelvis Danmark, Bulgarien, Grekland, Italien, Rumänien, Belgien och Slovakien, anmälde stöd som särskilt avsåg små och medelstora företag. Stödet till små och medelstora företag gavs i olika former, exempelvis anstånd med att betala skatt (Danmark), en statlig garantiordning (Bulgarien) och bidrag till att täcka räntebetalningarna på befintliga skulder (Grekland) . Flera medlemsstater anmälde stöd till forskning, utveckling, testningsinfrastruktur och produktion av coronavirus-relaterade produkter. Exempelvis anmälde Tyskland en övergripande ordning till stöd för forskning, utveckling, testning och produktion av coronavirus-relaterade produkter . Transportsektorn drabbades hårt av den globala pandemin. Under 2020 antog kommissionen 42 beslut om godkännande av statligt stöd till flygbolag, flygplatser och marktjänstföretag för att täcka deras behov av likviditet och kapital till följd av covid-19-pandemin. Ett antal flygbolag fick statligt stöd som godkänts enligt den tillfälliga ramen (artikel 107.3 b i EUF-fördraget), inklusive Air France, Lufthansa, SAS, Austrian Airlines, airBaltic, Blue Air, KLM, Nordica, Alitalia och Brussels Airlines . Stöd till flygbolag godkändes även enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget och riktlinjerna för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter. Kommissionen godkände exempelvis statligt stöd till det franska flygbolaget Corsair. Flygbolagets befintliga finansiella svårigheter förvärrades av covid-19-pandemin. Därför bestod det statliga stödet av två olika åtgärder, nämligen ett omstruktureringsstöd på 106,7 miljoner euro och ett belopp om 30,2 miljoner euro som kompensation för den skada som covid-19-pandemin orsakat Corsair. Det portugisiska flygbolaget TAP hade inte rätt till stöd enligt den tillfälliga ramen, eftersom bolaget redan befann sig i finansiella svårigheter före den 31 december 2019. Kommissionen godkände ett undsättningslån på 1,2 miljarder euro till TAP. Kommissionen godkände även ordningar avsedda att kompensera regionala och lokala kollektivtransportföretag för den skada de led till följd av nedstängningar och andra åtgärder . Det var inte bara inom transportsektorn som kommissionen godkände stöd från medlemsstaterna enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget, utan även för företag som drabbats särskilt hårt av covid-19-utbrottet inom bland annat turism, kultur, hotell och detaljhandel. Kommissionen antog också ett antal beslut enligt artikel 107.2 b i EUF-fördraget (stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser), exempelvis som ersättning till egenföretagare som lidit skada, för att täcka företags fasta kostnader samt täcka förluster på grund av att idrottsevenemang ställts in. Kommissionen godkände även ett antal statliga stöd enligt artikel 107.3 b som var avsedda för vissa delar av medlemsstater. Exempelvis anmälde Tyskland ett stöd till Bayern på 46 miljarder euro (”BayernFonds”) i form av garantier, rekapitaliseringsinstrument och subventionerade skuldinstrument avsedda att ge företagen likviditet och kapital . Statliga stöd godkändes även för regionerna Vallonien och Bryssel i Belgien och för den italienska regionen Friuli Venezia Giulia samt södra Italien . Storleken på de stöd som kommissionen godkände varierade mycket mellan medlemsstaterna. Dessa skillnader kan delvis förklaras av att medlemsstaterna har olika stora ekonomier. Sålunda anmäldes 51,5 % av det stöd som godkändes av Tyskland. Italiens stödåtgärder motsvarade runt 14,7 % av det totala statliga stöd som godkändes, medan Frankrikes åtgärder motsvarade 13,9 %. Det stöd som anmäldes av Spanien utgjorde 4,8 % av det totala stödbelopp som godkändes, medan Polen och Belgien anmälde 2 % respektive 1,8 % av det totala stödet. Det stöd som anmäldes av de övriga medlemsstaterna uppskattas utgöra mellan 0,01 % och 1,5 % av det totala stödbeloppet, vilket uppskattas till 3,08 biljoner euro. Den faktiska ekonomiska effekten av statliga stödåtgärder beror på hur de genomförs, inte på hur omfattande deras budget är. Därför övervakar kommissionen genomförandet av covid-19-relaterat statligt stöd och anpassar sin strategi för statligt stöd till hur situationen på den inre marknaden utvecklas. Av svaren från samtliga 27 medlemsstater på två undersökningar som kommissionen genomförde mellan mitten av mars och slutet av december 2020 framgår att av de 2,96 biljoner euro i stöd som godkänts fram till dess hade cirka 544 miljarder euro faktiskt betalats ut. Enligt de preliminära data som medlemsstaterna skickat in har Frankrike, i absoluta tal, beviljat mer än en fjärdedel av det totala stödbelopp som betalats ut (155,36 miljarder euro), följt av Italien med 19,8 % (107,9 miljarder euro), Tyskland med 19,1 % (104,25 miljarder euro) och Spanien med 16,7 % (90,8 miljarder euro). Relativt sett är Spanien det land som har betalat ut mest i förhållande till landets BNP (7,3 %), följt av Frankrike (6,4 %), Italien (6,0 %), Grekland (4,4 %), Malta (3,9 %), Ungern (3,7 %), Portugal (3,6 %), Polen (3,6 %) och Cypern (3,5 %). För EU-27 utgör det coronavirusrelaterade statliga stödbelopp som betalats ut cirka 3,9 % av EU:s BNP. Förutom stöd som anmäls enligt den tillfälliga ramen får medlemsstaterna vidta åtgärder som inte omfattas av EU:s regler om statligt stöd. Statligt stöd som anses vara mindre snedvridande, till exempel sådant som omfattas av förordningarna om stöd av mindre betydelse eller av vissa gruppundantagsförordningar kan införas utan att först anmälas till kommissionen. Dessa åtgärder omfattade framför allt lönesubventioner och tillfälliga eftergifter vad gäller företags- och mervärdesskatter eller sociala avgifter. 2.2 Vägledning för marknadsaktörer om antitrustlagstiftning och kontroll av företagskoncentrationer I kristider är det än viktigare att bevara disciplinen på marknaden och därigenom säkerställa den inre marknadens funktion. Samtidigt är det nödvändigt att underlätta samarbete mellan företag om det är vad som krävs för att bekämpa konsekvenserna av pandemin. När det gäller antitrustlagstiftning antog kommissionen snabbt en rad åtgärder på olika områden. Kommissionen tillhandahöll vägledning för marknadsaktörer i ett meddelande och i en särskild administrativ skrivelse. I dessa redogjordes för de huvudkriterier som kommissionen tillämpar i sin bedömning av samarbetsprojekt, vars syfte är att avhjälpa bristen på väsentliga produkter och tjänster under covid-19-utbrottet, exempelvis mediciner och medicinsk utrustning. Dessutom tog kommissionen kontakt med företag i bland annat fordonsindustrin för att ge informell vägledning om vilka typer av samarbete som sannolikt är oproblematiska och ange vilka skyddsåtgärder som är nödvändiga för sådant samarbete. Den 30 april 2020 antog kommissionen tre genomförandeförordningar som beviljade tillfälliga undantag från konkurrensreglerna inom tre jordbrukssektorer som drabbats hårt av covid-19-pandemin . Tack vare dessa genomförandeförordningar blev det möjligt för jordbrukare och erkända branschorganisationer att tillfälligt vidta kollektiva åtgärder för att stabilisera vissa sektorer. Dessutom kom Europeiska konkurrensnätverket med ett gemensamt uttalande om tillämpningen av antitrustlagstiftningen under covid-19-krisen och samarbetade intensivt i covid-19-relaterade konkurrensfrågor. I det gemensamma uttalandet , uttryckte medlemmarna i nätverket förståelse för att den exceptionella situationen kunde göra det nödvändigt för företag att samarbeta för att säkerställa leverans och rättvis fördelning av bristvaror till alla konsumenter. De angav att de inte skulle agera mot nödvändiga och tillfälliga åtgärder som införts för att undvika utbudsunderskott. Samtidigt var det ytterst viktigt att säkerställa att produkter som ansågs vara väsentliga för att skydda konsumenters hälsa under rådande omständigheter (t.ex. munskydd och desinfektionsmedel) förblev tillgängliga till konkurrenskraftiga priser. Europeiska konkurrensnätverket angav att man därför inte skulle tveka att vidta åtgärder mot företag som utnyttjade situationen för att bilda karteller eller missbruka sin dominerande ställning. Sedan dess har kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna samarbetat för att säkerställa att det inte förekommer några störningar i utbudet av väsentliga varor och tjänster under pandemin. Likaså ser de till att konkurrensreglerna tillämpas på ett konsekvent sätt, både när det gäller verkställande och vägledning av de företag som samarbetar under krisen. Tack vare det nära samarbetet kring och samordningen av de covid-19-relaterade antitrustärendena och vägledningen kunde nätverket tala med en röst till de företag som ville utforma projekt som var förenliga med antitrustlagstiftningen. När det gäller kontrollen av företagskoncentrationer kunde kommissionen uppfylla alla sina rättsliga skyldigheter och hålla fristerna . Trots pandemin anmäldes 361 transaktioner till kommissionen under 2020. Liksom tidigare år kunde de flesta anmälda företagskoncentrationer behandlas snabbt, eftersom de inte mötte några konkurrensmässiga hinder. Kommissionen antog 352 koncentrationsbeslut och ingrep i 18 ärenden. I den senare kategorin godkändes tretton koncentrationer med förbehåll för åtaganden som parterna gjort i utredningens första etapp, tre godkändes med ändringar efter utredningens andra etapp och en koncentration godkändes utan villkor under den andra etappen. Det förenklade förfarandet användes för 76 % av samtliga anmälda transaktioner under 2020. 2.3. Förberedelser för återhämtningen efter krisen Med ett kapital på 672,5 miljarder euro utgör faciliteten för återhämtning och resiliens den absolut största delen av återhämtningspaketet NextGenerationEU på 750 miljarder euro. Faciliteten kommer att erbjuda medlemsstaterna stöd för investeringar och reformer som hjälper dem att hantera de ekonomiska och sociala följderna av covid-19-pandemin. Dessutom underlättar stödet den gröna och digitala omställningen.



Granskning av medlemsstaternas planer för återhämtning och resiliens

För att kunna få bidrag och lån med låg ränta enligt faciliteten för återhämtning och resiliens måste varje medlemsstat lämna in en plan för återhämtning och resiliens som kommissionen måste godkänna innan några medel betalas ut. Alla projekt som ingår i planerna för återhämtning och resiliens måste bedömas enligt reglerna för statligt stöd. Under hösten 2020 lämnade ett antal medlemsstater in utkast till planer för återhämtning och resiliens till kommissionen och GD Konkurrens granskade och gav råd om utkasten. Dessutom hjälpte GD Konkurrens och kommissionens andra avdelningar medlemsstaterna att utforma planerna på ett sätt som var förenligt med reglerna för statligt stöd. I detta syfte publicerade kommissionen en uppsättning vägledande mallar i december 2020. Mallarna uppdaterades i januari 2021 . 3. Fortsatt ändamålsenliga konkurrensregler – en omfattande politisk agenda Under 2020 fortsatte kommissionen sin omfattande översyn av konkurrensreglerna för att anpassa dem till förändringarna på marknaden, bl.a. till den allt snabbare digitaliseringen av ekonomin. Till grund för översynen ligger även den rapport om utvecklingen av konkurrensreglerna i en digital tidsålder som publicerades av tre oberoende särskilda rådgivare i april 2019. Kommissionen flyttade fram arbetet med att se över ett stort antal viktiga gruppundantagsförordningar, riktlinjer och tillkännagivanden och gjorde framsteg med ett antal pågående initiativ avsedda att säkerställa en rättvis konkurrens på den inre marknaden, exempelvis förslaget till rättsakten om digitala marknader och initiativet om utländska subventioner. Under 2020 avslutade kommissionen även kontrollen av om paketet för modernisering av statligt stöd från 2014 fortfarande var ändamålsenligt. 3.1 Nya politiska initiativ för att stärka de konkurrenspolitiska verktygen I februari 2020 lade kommissionen fram EU:s digitala strategi . Centrala i denna strategi är två lagförslag som syftar till att skapa dels ett säkrare digitalt utrymme för alla användare där deras grundläggande rättigheter skyddas, dels konkurrensvillkor som gör det möjligt för innovativa digitala företag att växa på den inre marknaden och konkurrera på världsmarknaden. Under 2020 antog kommissionen ett förslag till rättsakt om öppna och rättvisa marknader inom den digitala sektorn . Syftet med förordningen är att avhjälpa strukturella problem på digitala marknader, i synnerhet rörande stora digitala plattformar som fungerar som ”grindvakter”. Med detta menas att plattformarna förmedlar kontakter mellan ett stort antal användare och ett stort antal företag. I kommissionens digitala paket ingick även ett förslag till en rättsakt om digitala tjänster . Båda dessa förslag omfattas av det ordinarie lagstiftningsförfarandet och kommer att behandlas i Europaparlamentet och rådet under 2021. Rättsakten om digitala marknader Rättsakten om digitala marknader – ett förslag till förordning baserad på artikel 114 i EUF-fördraget – syftar till att förhindra att grindvakter tillämpar orättvisa villkor på företag och konsumenter. Sådana orättvisa villkor skulle bland annat kunna vara att inte låta företag få tillgång till sina egna data, låsa användare till en viss tjänst och begränsa möjligheterna att byta till alternativa tjänster. Enligt förslaget betecknas ett företag som grindvakt om tre kvantitativa kriterier är uppfyllda . Företag som betecknas som grindvakter skulle omfattas av ett antal skyldigheter och förbud avsedda att garantera en öppen onlinemiljö som är rättvis för både företag och konsumenter och ger alla möjlighet till innovation. För att säkerställa att de nya reglerna är effektiva ska det enligt förslaget vara möjligt att utdela sanktioner om förbuden och skyldigheterna inte efterlevs. 3.2 Regler och riktlinjer på områdena för företagskoncentrationer och antitrust uppdateras 3.2.1 Utvärderingen av koncentrationsförordningen går framåt Under 2020 genomförde kommissionen de sista faserna i utvärderingen av utvalda förfarande- och behörighetsmässiga aspekter av EU:s koncentrationskontroll. Den 26 mars 2021 publicerades en sammanfattning av utvärderingsresultaten i ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar. På grundval av resultaten av utvärderingen antog kommissionen ett meddelande med vägledning för tillämpningen av den mekanism för hänskjutande av ärenden mellan medlemsländerna som anges i artikel 22 i koncentrationsförordningen, samt inledde en konsekvensbedömning för att undersöka olika handlingsalternativ som skulle kunna förenkla koncentrationsförfarandena och göra dem mer riktade. 3.2.2 Översyn av reglerna om vertikala och horisontella samarbetsavtal I och med publiceringen av arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar i september 2020 avslutade kommissionen sin utvärdering av förordningen om gruppundantag för vertikala avtal och riktlinjerna om vertikala begränsningar. Vid utvärderingen bedömdes huruvida den nuvarande ordningen hade tjänat sitt syfte att undanta vertikala avtal som totalt sett ökar effektiviteten, skapar rättslig förutsägbarhet och minskar efterlevnadskostnaderna. Utvärderingen utgjorde även underlag för beslutet om huruvida dessa regler skulle tillåtas att löpa ut, förlängas i sin nuvarande form eller ses över. Av utvärderingen framgick att förordningen om gruppundantag för vertikala avtal och riktlinjerna om vertikala begränsningar fortfarande är användbara verktyg som underlättar för företag att utföra egna bedömningar. Marknaderna har emellertid utvecklats och under utvärderingen framkom ett antal punkter som behöver åtgärdas. Kommissionen har inlett en översyn och målet är att anta reviderade regler senast den 31 maj 2022, när de nuvarande reglerna upphör att gälla. Under 2020 fortsatte kommissionen sin utvärdering av förordningen om gruppundantag för forsknings- och utvecklingsavtal och förordningen om gruppundantag för specialiseringsavtal, vilka tillsammans kallas de horisontella gruppundantagsförordningarna. Kommissionens riktlinjer för horisontella samarbetsavtal ger vägledning om tolkningen av de horisontella gruppundantagsförordningarna och för tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget på andra horisontella avtal. De horisontella gruppundantagsförordningarna upphör att gälla den 31 december 2022. Syftet med dessa bestämmelser är att underlätta för företag att samarbeta när detta är ekonomiskt önskvärt och inte påverkar konkurrensen negativt. Kommissionens beslut om huruvida de horisontella gruppundantagsförordningarna och riktlinjerna ska få löpa ut, om deras giltighetstid ska förlängas eller om de ska ses över kommer att baseras på den information om hur reglerna fungerar som samlas in under utvärderingen. Kommissionens avdelningar planerar att publicera ett arbetsdokument under 2021. Under 2020 fortsatte kommissionen även sin utvärdering av förordningen om gruppundantag inom motorfordonssektorn, som antogs 2010 . Syftet med utvärderingen är att samla in information om hur förordningen om gruppundantag inom motorfordonssektorn och de tillhörande riktlinjerna fungerar, främst genom att granska i vilken utsträckning målen med förordningen uppnås. Förordningen om gruppundantag inom motorfordonssektorn, som upphör att gälla i maj 2023, föreskriver att kommissionen ska lämna in en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet under 2021. 3.2.3 Utvärdering av tillkännagivandet om definitionen av relevant marknad Under 2020 inledde kommissionen även en utvärdering av tillkännagivandet om definitionen av relevant marknad. Tillkännagivandet ger vägledning om principerna och bästa praxis för hur kommissionen tillämpar begreppen relevant produktmarknad och relevant geografisk marknad vid verkställandet av unionens konkurrenslagstiftning. Syftet med utvärderingen är att bedöma huruvida tillkännagivandet fortfarande är ändamålsenligt, särskilt i ljuset av den senaste tidens marknadsutveckling inom olika sektorer, inbegripet digitala sektorer. Utvärderingsresultaten kommer att publiceras under 2021. 3.2.4 Kollektivavtal för egenföretagare

De digitala plattformarna har påverkat hur människor arbetar. Plattformarna ger tillgång till arbete och större flexibilitet, men de kan också öka sårbarheten för vissa arbetstagare. De som tillhandahåller tjänster genom digitala plattformar passar inte alltid in i traditionella sysselsättningskategorier och det är inte alltid tydligt om EU:s konkurrensregler utgör ett hinder för förhandlingar om kollektivavtal när sådana skulle vara önskvärda. I juni 2020 inledde kommissionen en process för att bedöma huruvida åtgärder behöver vidtas på EU-nivå för att öka den rättsliga förutsägbarheten när det gäller tillämpningen av EU:s konkurrensregler på egenföretagares förhandlingsrätt. En första insamling av information genomfördes inom ramen för samrådet om rättsakten om digitala tjänster. Samtidigt hade GD Konkurrens nära kontakt med berörda parter, inklusive plattformar och arbetsmarknadens parter. I januari 2021 offentliggjorde kommissionen en inledande konsekvensbedömning som beskrev ett antal åtgärder som skulle kunna vidtas i framtiden . 3.2.5 Privat tillämpning – Rapport om genomförandet av skadeståndsdirektivet och meddelandet om nationella domstolars skydd av konfidentiell information I skadeståndsdirektivet fastställs regler som säkerställer att en person som har lidit skada till följd av ett företags eller en företagssammanslutnings överträdelse av konkurrensrätten effektivt kan utöva sin rätt att kräva full ersättning för denna skada från företaget eller företagssammanslutningen vid nationella domstolar. I enlighet med direktivet överlämnade kommissionen i december 2020 en rapport om genomförandet till Europaparlamentet och rådet. I rapporten redogörs för genomförandet av några av direktivets viktigaste regler, exempelvis om rätt till full ersättning, utlämnande av bevis, överträdelsebesluts bevisvärde, preskriptionsfrister, övervältring av kostnader för överprissättning och uppskattning av skada. Sedan direktivet antogs 2014 har skadeståndstalan väckts betydligt oftare vid nationella domstolar och det har blivit mycket vanligare i hela EU att väcka skadeståndstalan. I början av 2014 var det sammanlagda antalet ärenden baserat på datumet för den första domen omkring 50, medan det 2019 efter en kraftig ökning uppgick till 239. Dessa 239 ärenden ägde rum i tretton medlemsstater. Kommissionen drog slutsatsen att skadeståndsdirektivet förmodligen hade ökat kännedomen hos dem som drabbats av överträdelser av EU:s konkurrenslagstiftning om möjligheten att effektivt kräva ersättning för den skada de lidit. Europeiska kommissionen antog även ett icke-bindande meddelande om nationella domstolars skydd av konfidentiella uppgifter i förfaranden för privat tillämpning av EU:s konkurrenslagstiftning . I meddelandet ges vägledning om vilka åtgärder nationella domstolar kan vidta för att skydda konfidentiella uppgifter under och efter ett förfarande. Exempel på sådana åtgärder är redigering, grupper med tillgång till konfidentiellt material, utnämning av sakkunniga och förhandlingar. 3.3 Översyn av reglerna om statligt stöd 3.3.1 Kontrollen av ändamålsenligheten hos reglerna om statligt stöd är avslutad Under 2020 avslutade kommissionen den kontroll av ändamålsenligheten hos reglerna om statligt stöd som inleddes 2019 som en del av paketet för modernisering av statligt stöd. Även järnvägsriktlinjerna och meddelandet om kortfristiga exportkrediter ingick i kontrollen. Kommissionen granskade reglerna för att se om de fortfarande var ändamålsenliga mot bakgrund av den europeiska gröna given, den nya industristrategin och den digitala strategin . Resultaten av kontrollen publicerades i oktober 2020. Kommissionens slutsats var att reglerna i stort sett fortfarande är ändamålsenliga. Vissa bestämmelser behöver emellertid ses över. De kan behöva förtydligas, integreras och förenklas ytterligare samt anpassas till följd av den senaste tidens lagstiftningsmässiga eller tekniska utveckling, förändringar på marknaderna och aktuella prioriteringar. För att få tillräckligt med tid att ändra bestämmelserna har kommissionen förlängt tillämpningsperioden för dessa regler om statligt stöd till den 31 december 2021. Reglerna skulle annars ha upphört att gälla i slutet av 2020. 3.3.2 Översyn av de regler för statligt stöd som främjar den europeiska gröna given Reglerna om statligt stöd är mycket viktiga för den gröna omställningen. I linje med kommissionens meddelande om den europeiska gröna given och principerna för kontrollen av ändamålsenligheten, genomgår de riktlinjer om statligt stöd som är relevanta för den europeiska gröna given för närvarande en riktad översyn som ska vara avslutad före utgången av 2021. Det rör sig om riktlinjerna för regionalstöd, meddelandet om viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, rambestämmelserna för FoU och innovation, riktlinjerna om riskfinansieringsinvesteringar, riktlinjerna om miljöskydd och energi samt relevanta bestämmelser i den allmänna gruppundantagsförordningen. De uppdaterade riktlinjerna om systemet för handel med utsläppsrätter antogs 2020 . De ändrade riktlinjerna för handel med utsläppsrätter trädde i kraft den 1 januari 2021, när den nya handelsperioden i systemet började. Riktlinjerna för handel med utsläppsrätter ger medlemsstaterna möjlighet att kompensera företag i utsatta sektorer för en del av de högre elpriser som är en följd av de koldioxidprissignaler som skapas genom EU:s utsläppshandelssystem (så kallade indirekta utsläppskostnader). I november 2020 uppmanade kommissionen berörda parter att lämna in synpunkter på vissa aspekter av riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi inför den planerade översynen av riktlinjerna. Riktlinjerna, vars giltighetstid förlängdes till den 31 december 2021, utvärderades i samband med kontrollen av reglernas ändamålsenlighet . Utvärderingen visade att riktlinjerna hade underlättat för medlemsstaterna att använda statliga resurser på ett mer ändamålsenligt och mindre snedvridande sätt för att förbättra miljöskyddet och nå energiunionens mål. Emellertid framgick det även att riktlinjerna måste anpassas mot bakgrund av den tekniska utvecklingen och nya former av stöd, samt ny lagstiftning och politik på områdena för miljö och energi. Under 2020 avslutade kommissionen utvärderingen av meddelandet om viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse från 2014, som ingick i kontrollen av reglernas ändamålsenlighet. Resultaten visade att reglerna i stort sett är ändamålsenliga men att några specifika ändringar kan behövas mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts i de ärenden (om mikroelektronik och batterier) där meddelandet tillämpats i praktiken. Vidare måste det säkerställas att reglerna är helt i linje med kommissionens prioriteringar, särskilt den europeiska gröna given och den digitala strategin, och underlättar deltagande av små och medelstora företag. I februari 2021 lanserades samrådet om det reviderade meddelandet om viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse. 3.3.3 Samråd med berörda parter om riktlinjerna för statligt stöd för bredband I september 2020 lanserade kommissionen ett offentligt samråd och bjöd in medlemsstater och andra berörda parter att lämna synpunkter och kommentarer om EU:s nuvarande regler om statligt stöd för utbyggnad av bredbandsnät. Enligt riktlinjerna för statligt stöd för bredband från 2013 får medlemsstaterna på vissa villkor ge stöd för utbyggnad av bredbandsnät. Det offentliga samrådet ingår i en övergripande utvärdering av om riktlinjerna fortfarande är ändamålsenliga eller om de behöver uppdateras i ljuset av den senaste tidens tekniska utveckling och marknadsutveckling. 3.3.4 Fortsatt utvärdering av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse Under 2020 arbetade kommissionen vidare med utvärderingen av det paket om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som antogs 2012. Utvärderingen inleddes 2019 och omfattar meddelandet, beslutet och rambestämmelserna om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, samt en förordning om stöd av mindre betydelse, i den mån dessa är tillämpliga på hälso- och sjukvårdstjänster och sociala tjänster (med undantag för förordningen, som omfattar flera sektorer). Paketets övergripande syfte är att stödja finansieringen av sådana tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som är av central betydelse för medborgarna och samhället i stort, samtidigt som de viktigaste aspekterna av kontrollen av statligt stöd bevaras. Syftet med utvärderingen är att kontrollera om reglerna för hälso- och sjukvårdstjänster och sociala tjänster av allmänt ekonomiskt intresse fortfarande är lämpliga och ger mervärde på EU-nivå. Utvärderingsresultaten kommer att publiceras under 2021. 3.3.5 Översyn av reglerna om statligt stöd inom jordbruk och fiskeri Under 2020 fortsatte kommissionen sin granskning av reglerna om statligt stöd inom jordbruk och fiskeri. Utvärderingen omfattar gruppundantagsförordningen för jordbruket , riktlinjerna för statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden , gruppundantagsförordningen för fiskerisektorn , förordningen om stöd av mindre betydelse inom fiskeri- och vattenbrukssektorn och riktlinjerna för granskning av statligt stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn . Giltighetstiden för dessa instrument förlängdes under 2020 till slutet av 2022 och de håller för närvarande på att utvärderas. Utvärderingarna väntas bli klara under 2021 och följas upp med konsekvensbedömningar enligt kraven på bättre lagstiftning. Syftet med kommissionens översyn är att komma med nya regler för statligt stöd inom jordbruk och fiskeri som bör träda i kraft 2023.

4. EU:s konkurrenspolitik bidrar till den digitala omställningen och stärker den inre marknaden Genom sitt politiska initiativ Ett Europa rustat för den digitala tidsåldern visade ordförande Ursula von der Leyen att det digitala området är en av hennes viktigaste prioriteringar under kommissionens mandatperiod. På konkurrensutsatta marknader måste företag vara innovativa och bli mer effektiva för att frodas. Det gäller i synnerhet de innovationsdrivna och snabbrörliga digitala marknaderna. En effektiv tillämpning av EU:s konkurrensregler och lagstiftningsreformer är nödvändiga inslag i den digitala omställningen av EU:s ekonomi och bidrar till en robust återhämtning i EU. Genom att verkställa EU:s konkurrensregler fortsätter kommissionen att undanröja de återstående hindren på den inre marknaden. 4.1 Verkställandet av antitrustlagstiftningen bidrog till den digitala omställningen och stärkte den inre marknaden På marknaden för system på chipp införde kommissionen interimistiska åtgärder mot Broadcom , en världsledande leverantör av chippsatser för digitalboxar och modem, eftersom företaget – enligt kommissionens preliminära ståndpunkt – hade missbrukat sin dominanta ställning på marknaderna för system på chipp i fråga om i) digitalboxar, ii) fibermodem och iii) xDSL-modem genom att inkludera ensamrättsskapande bestämmelser i avtal med tillverkare av digitalboxar och modem. I oktober 2020 beslutade kommissionen att göra ett antal av de åtaganden som Broadcom erbjudit rättsligt bindande för företaget . Broadcom åtog sig att häva befintliga bestämmelser om ensamrätt eller närapå ensamrätt och bestämmelser med hävstångseffekt rörande system på chipp för digitalboxar och internetmodem som ingår i avtal med tillverkare av originalutrustning. Broadcom åtog sig att inte ingå liknande avtal i framtiden. Kommissionen avslutade sin undersökning om försäljning av licensierade handelsvaror i januari 2020. Flera företag som tillhörde Comcast Corporation, bland annat NBC Universal, fick böter på 14,3 miljoner euro för att ha brutit mot EU:s antitrustlagstiftning. I sina avtal för försäljning av licensprodukter inkluderade NBC Universal bestämmelser som förbjöd licenstagaren att sälja online, utanför vissa områden eller till andra än tilldelade kunder. Dessa klausuler ledde till en uppdelning av den inre marknaden som var till nackdel för konsumenter. I februari 2020 fick den spanska hotellgruppen Meliá böter på 6,7 miljoner euro för att i avtalen med researrangörer ha inkluderat bestämmelser enligt vilka dessa avtal endast gällde reserveringar för konsumenter som var bosatta i vissa länder. Kommissionen fann att detta ledde till en uppdelning av den inre marknaden, eftersom researrangörerna hindrades att fritt sälja hotellinkvarteringar i samtliga EES-länder och att besvara direkta förfrågningar från konsumenter som var bosatta utanför de angivna länderna. Under 2020 fortsatte kommissionens undersökningar av pågående ärenden och inledde flera stora antitrustundersökningar på digitala marknader. I november 2020 utfärdade kommissionen ett meddelande om invändningar till Amazon med den preliminära ståndpunkten att Amazon hade missbrukat sin dominerande ställning i strid med EU:s antitrustlagstiftning. Amazon fungerar som detaljhandlare på sin egen marknadsplats och tillåter samtidigt tredje parter att sälja via samma plattform. Amazon har tillgång till viktiga icke-offentliga uppgifter om dessa tredje parter. Företaget matar in dessa uppgifter i sina algoritmer och använder dem för att utforma sina egna erbjudanden till nackdel för de övriga säljarna på marknadsplatsen. Enligt kommissionens preliminära ståndpunkt gör detta beteende det möjligt för Amazon att utnyttja sin dominanta ställning på marknaden för marknadsplatstjänster i Frankrike och Tyskland. I november 2020 inledde kommissionen även ett annat formellt granskningsförfarande enligt antitrustreglerna rörande Amazons affärsmetoder . Undersökningen avser huruvida Amazon ger sin egen försäljning företräde och diskriminerar andra på sin egen marknadsplats. Kommissionen misstänker att Amazon gynnar dels sina egna erbjudanden på marknadsplatsen Amazon, dels erbjudanden från säljare som använder Amazons logistik- och leveranstjänster (säljare som väljer ”fulfilment by Amazon”, FBA). I synnerhet undersöker kommissionen de kriterier som Amazon tillämpar för att välja ut vinnaren av ”köprutan” på sin marknadsplats. Kommissionen granskar även de urvalskriterier som gör det möjligt för säljare att erbjuda produkter till kunder som använder Amazon Prime, företagets program för kundlojalitet. Dessa kriterier kan också leda till en positiv särbehandling av Amazons egen detaljhandelsverksamhet eller FBA-säljarnas försäljning. För att säljare ska få omsättning på Amazons marknadsplats är det avgörande att de vinner köprutan och når Amazon Prime-kunder. I juni 2020 inledde kommissionen fyra formella granskningsförfaranden mot Apple. Kommissionen utreder huruvida Apples villkor och andra åtgärder för att integrera Apple Pay i handelsappar och webbplatser på iPhone-telefoner och iPad-apparater är i strid med EU:s antitrustlagstiftning. Kommissionen undersöker vidare Apples begränsning av tillgången till NFC-funktionen (tap and go) på iPhone-telefoner vid betalningar i affärer samt att Apple vid flera tillfällen påstås ha nekat tillgång till Apple Pay . Dessutom har två olika klagomål från Spotify och en distributör av e-böcker och audioböcker om effekten av App Stores regler om konkurrens i fråga om direktuppspelning av musik respektive e-böcker och audioböcker lett till två utredningar. Kommissionen undersöker huruvida Apples regler för utvecklare som distribuerar sina appar via App Store strider mot EU:s konkurrensregler. Utredningarna avser i första hand den obligatoriska användningen av Apples egenutvecklade köpsystem via app (som innebär att apputvecklare måste betala en avgift motsvarande 30 % av prenumerationsavgifterna till Apple) och begränsningarna av apputvecklares möjligheter att informera iPhone- och iPad-användare om alternativa billigare inköpsmöjligheter, utanför appar. Beteendet i fråga kan även avskärma utvecklare av konkurrerande appar från viktiga kunddata, medan Apple kan få värdefulla uppgifter om sina konkurrenters verksamhet och erbjudanden. I juli 2020 inledde kommissionen en granskning av sektorn för sakernas internet. Syftet med granskningen är att förbättra kommissionens förståelse av konkurrensfrågor, marknadsdynamik och affärsmässiga utmaningar på området för sakernas internet för konsumenter . Kommissionen kommer att granska beteenden som skulle kunna begränsa eller snedvrida konkurrensen och därför motivera ett tidigt ingripande. Slutrapporten kommer att publiceras under 2022. I juli 2020 ålade kommissionen tre energileverantörer (Orbia, Clariant och Celanese) böter om 260 miljoner euro för att ha samverkat för att köpa eten till lägsta möjliga pris på etenförsäljarnas bekostnad . Eten är en brandfarlig kemikalie som främst används till att producera polyeten, den plast som används mest för närvarande. Samtliga företag erkände att de medverkat, bistod kommissionen under utredningen och samtyckte till en förlikning. En fjärde kartellmedlem, Westlake, bötfälldes inte eftersom det var det företaget som underrättade kommissionen om kartellen. I september 2020 avslutade kommissionen två andra undersökningar som gällde bildelskarteller. Två tillverkare, Brose och Kiekert, ålades böter om totalt 18 miljoner euro. Magna och Brose deltog i en bilateral kartell för dörrmoduler och fönsterhissar, medan Magna och Kiekert samverkade angående låskistor och låsbyglar. Företagen i båda kartellerna samordnade priserna och utbytte kommersiellt känsliga uppgifter. Magna bötfälldes inte eftersom företaget underrättade kommissionen om de båda kartellerna. Teva-Cephalons avtal om försenat marknadsinträde I november 2020 ålade kommissionen läkemedelsföretagen Teva och Cephalon böter om 60,5 miljoner euro för att de hade kommit överens om att försena marknadsinträdet för en billigare generisk variant av Cephalons läkemedel mot sömnstörningar, modafinil, efter att Cephalons viktigaste patenter löpt ut. Avtalet slöts långt innan Teva förvärvade Cephalon. Avtalet stred mot EU:s antitrustlagstiftning och orsakade patienter och sjukvårdssystem i EU väsentlig skada genom att priserna för modafinil förblev höga. Beslutet avser ett patentuppgörelseavtal enligt vilket Cephalon, i utbyte mot fördelaktiga affärstransaktioner och vissa kontantbetalningar, förmådde Teva att inte börja saluföra en generisk variant av modafinil. Teva hade egna patenter som avsåg produktionsprocessen för modafinil och var redo att göra sitt inträde på marknaden med en egen generisk variant som företaget redan hade börjat sälja i Förenade kungariket. Ändå kom företaget överens med Cephalon om att dra sig tillbaka från marknaden och inte utmana Cephalons patent. I sin undersökning fann kommissionen att detta avtal om betalning i utbyte mot försenat marknadsinträde under flera år hade haft till syfte och verkan att undanröja Teva som konkurrent och tillåta Cephalon att fortsätta att ta ut höga priser för modafinil, trots att de viktigaste patenterna för länge sedan upphört att gälla.

4.2 Kontrollen av företagskoncentrationer bidrog till den digitala omställningen och stärkte den inre marknaden I maj 2020 ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut från 2016 som förbjöd koncentrationen mellan Hutchinson 3G och Telefonica UK. Kommissionen hade funnit att koncentrationen, som skulle ha inneburit att fyra aktörer blev tre, sannolikt skulle ha medfört en höjning av priserna och en begränsning av konsumenternas valmöjligheter på marknaden för mobiltelefonitjänster i Förenade kungariket. Tribunalen bekräftade att kommissionen får förbjuda koncentrationer som inte ger upphov till eller förstärker en dominerande ställning, men endast om de kan påverka konkurrensvillkoren på marknaden i en utsträckning som är jämförbar med vad som följer av en dominerande ställning. Tribunalen fann att kommissionen inte hade visat att koncentrationen skulle eliminera ett viktigt konkurrenstryck och därmed orsaka ett påtagligt hinder för en effektiv konkurrens. Kommissionen har överklagat tribunalens dom till EU-domstolen. I november 2020 godkände kommissionen, med förbehåll för åtaganden, SFR FTTH:s föreslagna förvärv av Covage, ett företag som ägdes gemensamt av Altice, Allianz och Omers. SFR FTTH och Covage är viktiga fibernätoperatörer i Frankrike. Covage säljer accesstjänster för fibernät på grossistmarknader, medan Altice är aktiv på både grossist- och detaljistmarknader. Kommissionen konstaterade att transaktionen skulle ha gett de sammanslagna företagen en mycket stark ställning på grossistmarknaden för FTTO-tjänster (fibre-to-the-office). Följaktligen skulle övriga återförsäljare ha haft färre alternativa leverantörer. Eftersom Covage skulle ha blivit vertikalt integrerat i SFR:s detaljhandelsverksamhet skulle den sammanslagna enheten haft både möjlighet och anledning att hindra konkurrenter på detaljhandelsmarknaden från att få tillgång till Covages fiberkapacitet i grossistledet. SFR erbjöd sig att sälja 95 % av Covages FTTO-verksamhet och att ingå ett tillfälligt tjänsteavtal för att den sålda affärsverksamheten skulle kunna bli helt oberoende. I december 2020 godkände kommissionen på vissa villkor Googles förvärv av Fitbit. Fitbit utvecklar, tillverkar och distribuerar smartklockor och aktivitetsmätare. Kommissionen hyste farhågor om att Google skulle kunna använda Fitbits databaser till att utöka den enorma mängd data som Google redan innehar och använder för att personalisera reklamannonser. Google skulle även kunna begränsa konkurrenternas tillgång till Fitbits webb-API (Application Programming Interface) och missgynna konkurrerande tillverkare av armburna apparater genom att försämra deras interoperabilitet med smarta Android-telefoner. För att koncentrationen skulle kunna godkännas åtog sig Google att inte använda Fitbits data för Google Ads och att lagra dessa data i separata informationssilor. Google åtog sig också att fortsätta att ge API-användarna tillgång till vissa hälso- och träningsdata, förutsatt att användaren ger sitt samtycke och att åtkomsten ges utan kostnad Vidare åtog sig företaget att fortsätta tillåta interoperabilitet mellan smarta Android-klockor och konkurrerande armburna apparater. Slutligen omfattar åtagandena en snabbmekanism för tvistlösning som tredje part kan åberopa. När det gäller leverantörer av motorbränsle och liknande produkter godkände kommissionen på vissa villkor i juli 2020 OKN Orlens förvärv av Grupa Lotos. Det rörde sig om två stora polska integrerade olje- och gasföretag. Kommissionen hyste farhågor om att transaktionen så som den först anmälts skulle kunna hindra konkurrensen för motorbränslen i Polen, flygbränsle i Polen och Tjeckien samt för liknande produkter, som olika typer av bitumen, i Polen. PKN Orlen åtog sig bland annat att genomföra ett antal försäljningar. Dessa omfattade en andel i ett raffinaderi, terminaler, bensinstationer och anläggningar för produktion av bitumen. Kommissionen drog slutsatsen att dessa åtgärder skulle tillåta effektiv konkurrens mellan den sammanslagna enheten och övriga aktörer. I juli 2020 godkände kommissionen på vissa villkor Alstoms förvärv av Bombardier Transportation. Både Alstom och Bombardier är världsledande inom järnvägstransport och konkurrerar i fråga om tillverkning och leverans av tåg med mycket hög hastighet (så kallat rullande materiel med mycket hög hastighet) och järnvägssignallösningar. Kommissionen drog därför slutsatsen att transaktionen skulle ha skapat allvarliga konkurrensproblem. Alstom skulle otvivelaktigt ha blivit marknadsledare för rullande materiel med mycket hög hastighet och för rullande materiel och signalering för huvudlinjer. Kommissionen godkände det omfattande åtagandepaket som de samgående företagen erbjöd. De avyttrade tågplattformar och produktionsanläggningar för rullande materiel med mycket hög hastighet samt rullande materiel för huvudlinjer. Alstom och Bombardier åtog sig även att förse konkurrenter på området för signalering med befintliga ombordenheter, nödvändig information om gränssnitt samt support.



Koncentrationen mellan Fiat Chrysler och Peugeot I motorfordonssektorn godkände kommissionen, efter en fördjupad undersökning och på vissa villkor, koncentrationen mellan Fiat Chrysler Automobiles (FCA) och Peugeot SA (PSA). Genom transaktionen skapades världens fjärde största motorfordonsgrupp, kallad Stellantis. Kommissionen konstaterade att koncentrationen skulle ha hindrat konkurrensen på marknaden för små, lätta nyttofordon i flera medlemsstater. De samgående företagen åtog sig att förlänga det befintliga samarbetsavtalet mellan PSA och Toyota för små lätta nyttofordon. PSA tillverkar fordon för Toyota för försäljning i EU. Förlängningen av avtalet kommer att öka den produktionskapacitet som är tillgänglig för Toyota och internpriserna kommer att sjunka för fordon, reservdelar och tillbehör. Åtagandena gör det möjligt för Toyota att konkurrera effektivt med Stellantis och ta marknadsandelar på marknaden för små lätta nyttofordon i EU. Dessutom kom FCA och PSA överens om att anpassa de avtal om reparation och underhåll som de ingått med sina reparatörsnätverk. Därigenom blir reparatörsnätverken mer tillgängliga, så att konkurrenter och nya aktörer kan konkurrera på marknaden för små lätta nyttofordon. 4.3 Statligt stöd bidrog till den digitala omställningen och skyddade den inre marknaden För att EU ska kunna nå de konnektivitetsmål för 2025 som ställs upp i den digitala strategin måste det finnas en bredbandsinfrastruktur som inte bara uppfyller kapacitets- och kvalitetskrav, utan även klarar mycket höga digitala hastigheter. Statligt stöd bidrar till att införa högpresterande bredbandsnät i EU och till att avhjälpa marknadsmisslyckanden, dvs. situationer och områden där det saknas incitament för kommersiella aktörer att tillhandahålla tillräcklig bredbandstäckning. I augusti 2020 godkände kommissionen en stödordning om 200 miljoner euro för digitala presentkort som var avsedd att hjälpa låginkomsttagare i Italien att få tillgång till bredbandstjänster med hög hastighet. Stödordningen kommer att minska den digitala klyftan i Italien samtidigt som eventuella snedvridningar av konkurrensen begränsas. Dessutom godkände kommissionen i december 2020 en ordning för digitala presentkort om 20 miljoner euro som hjälpte studenter i Grekland att få tillgång till bredbandstjänster så att de kunde delta i nätbaserad distansundervisning. Vidare godkände kommissionen, enligt EU:s regler om statligt stöd, en tysk ordning till stöd för utbyggnad av bredbandsnät med mycket stor kapacitet i Tyskland. Ordningen syftar till att med offentlig finansiering utveckla en ny konnektivitetsinfrastruktur med mycket stor kapacitet som kommer att innebära snabbare internet för hushåll, företag och offentliga organ i Tyskland. För att minska den digitala klyftan mellan landsbygdsområden och städer kommer hushåll som har tillgång till hastigheter på mindre än 100 Mb per sekund att prioriteras i den tyska ordningen. Med ordningen avser Tyskland att ge samtliga invånare tillgång till gigabitnät senast i slutet av 2025. 5. EU:s konkurrenspolitik bidrar till den gröna omställningen I detta syfte publicerade kommissionen i oktober 2020 en begäran om bidrag om hur konkurrensreglerna och hållbarhetspolitiken samverkar. Kommissionen bjöd in olika berörda parter, inklusive konkurrensrättsexperter, akademiker, branschrepresentanter, miljöorganisationer och konsumentorganisationer att dela sina åsikter om hur policyn avseende antitrust, företagskoncentrationer och statligt stöd samverkar med miljö- och klimatpolitiken. Dessa bidrag utgjorde sedan underlag för en konferens som hölls i februari 2021. I mitten av 2021 kommer en rapport med kommissionens reflektioner kring samrådsförfarandet. 5.1 Statligt stöd som underlättar den gröna omställningen När det gäller statligt stöd bedömde och godkände kommissionen åtgärder som främjar användningen av förnybara energikällor, höjer energieffektiveten, vid behov stöder utbyggnaden av en utsläppssnål eller utsläppsfri mobilitetsinfrastruktur, stimulerar efterfrågan på utsläppssnåla eller utsläppsfria fordon, både för kollektiv och privat användning, minskar koldioxid- och andra utsläpp (inbegripet utfasning av fossila bränslen) eller ökar cirkulariteten i ekonomin.

I juli 2020 godkände kommissionen en ordning för stöd till elproduktion från förnybara källor i Irland, Renewable Electricity Support Scheme. Programmet kommer att hjälpa Irland att nå sitt nationella mål, som är att ställa om från fossila bränslen och nå en andel på 70 % förnybar energi i elmixen senast 2030. Kommissionen konstaterade att stödet är nödvändigt, har en stimulanseffekt, samt är proportionerligt och begränsat till vad som är absolut nödvändigt, eftersom stödbeloppen kommer att fastställas genom konkurrensutsatta auktioner. Ärendet visar också hur medlemsstaterna kan stödja projekt som utvecklas av lokalsamhällen som satsar på förnybar energi till förmån för de lokalsamhällen som är värdar för projekten under programmet på ett sätt som är förenligt med reglerna om statligt stöd. I maj 2020 konstaterade kommissionen att den ersättning på 52,5 miljoner euro som Nederländerna hade beviljat för tidigareläggningen av stängningen av kolkraftverket Hemweg var förenlig med EU:s regler om statligt stöd. Åtgärden kommer att bidra till att minska koldioxidutsläppen utan att snedvrida konkurrensen på den inre marknaden på ett otillbörligt sätt. Kommissionen fattade ett liknande beslut i fråga om ersättning för tidigareläggning av stängningen av kolkraftverk i Tyskland. I november 2020 godkände kommissionen en rumänsk ordning för stöd till byggande och/eller förbättring av fjärrvärmesystem som helt och hållet var baserade på förnybara energikällor. Åtgärden kommer att möjliggöra en övergång från energiproduktion med fossila bränslen till värmeproduktion med förnybara energikällor. Reglerna om statligt stöd tillåter medlemsstaterna att främja produktion och distribution av fjärrvärme på vissa villkor, som anges i kommissionens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd och energi. Enligt investeringsplanen för den gröna given , som offentliggjordes i januari 2020, får medlemsstaterna höja det maximala stödbeloppet för fjärrvärmeproduktion. I december 2020 godkände kommissionen en nederländsk ordning om 30 miljarder euro till stöd för projekt som minskar utsläppen av växthusgaser i Nederländerna. Ordningen (Stimulering Duurzame Energieproductie (SDE++)) kommer att bidra till EU:s miljömål utan att snedvrida konkurrensen på ett otillbörligt sätt. Denna innovativa ordning kommer att vara tillgänglig för projekt som är baserade på olika tekniker (förnybar el, gas och värme, användning av spillvärme från industriella processer och värmepumpar, elektrifiering av industriella värmeprocesser och elektrifiering av vätgasproduktion, samt avskiljning och lagring av koldioxid från industriprocesser, inklusive vätgasproduktion och avfallsförbränning). Projekten kommer att konkurrera om stöd i ett anbudsförfarande på grundval av hur många ton koldioxidutsläpp de besparar jämfört med ett riktmärke. Ännu ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse om batterier Under hela 2020 pågick diskussioner mellan tolv medlemsstater och kommissionen om ett andra projekt av gemensamt europeiskt intresse om batterier och deras värdekedja. I december 2020 anmälde Belgien, Finland, Frankrike, Grekland, Italien, Kroatien, Polen, Slovakien, Spanien, Sverige, Tyskland och Österrike det andra projektet av gemensamt europeiskt intresse om batterier för e-mobilitet och energilagring. Projektet kallas European Battery Innovation och främjar forskning och innovation om batterier och deras värdekedja. De tolv medlemsstaterna kommer att bidra med upp till 2,9 miljarder euro i finansiering under de kommande åren. Den offentliga finansieringen kommer att frigöra privata investeringar på ytterligare 9 miljarder euro. Projektet kompletterar det första viktiga projektet av gemensamt europeiskt intresse om batterier och deras värdekedja, som kommissionen godkände i december 2019. Projektet är i linje med kommissionens policy för en övergång från miljöskadliga fossila bränslen till alternativa bränsletekniker samt med den dubbla omställningen av EU:s ekonomi inom ramen för den europeiska gröna given och den digitala strategin . I januari 2021 beslutade kommissionen att godkänna projektet . Under 2020 fortsatte diskussionerna mellan kommissionen, medlemsstaterna och industrin om möjliga nya viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse på området för vätgasteknik, utsläppssnål industri, mikroelektronik och batterier. 5.2 Verkställandet av antitrustreglerna och kontrollen av företagskoncentrationer bidrar till den gröna omställningen Antitrustreglerna kan tillämpas på företagsbeteenden som skulle kunna ha till syfte att snedvrida konkurrensen inom utveckling av ren teknik, men de kan också avskräcka från beteenden som syftar till att avskärma tillgången till den infrastruktur eller de resurser som krävs för att nå målen med den cirkulära ekonomin och med den europeiska gröna given. Under 2020 fortsatte kommissionen sin undersökning av BMW, Daimler och VW (Volkswagen, Audi och Porsche), som misstänks ha begränsat konkurrensen rörande utsläppsreningsteknik. Dessutom kan tillämpningen av antitrustreglerna bidra till att målet för den europeiska gröna given uppnås, nämligen en konkurrenskraftig och attraktiv sektor för passagerartransport med tåg. Med detta i åtanke fortsatte kommissionen med sina pågående utredningar. I ärendet Czech Rail, misstänks det etablerade järnvägsföretaget České dráhy (ČD) för underprissättning på passagerarförbindelsen mellan Prag och Ostrava., som utgör ryggraden i det tjeckiska järnvägsnätet. I oktober 2020 riktade kommissionen ett meddelande om invändningar till České dráhy. 6. En ekonomi för människor – EU:s konkurrenspolitik bidrar till en fördjupad och mer rättvis ekonomisk och monetär union EU är i grunden en social marknadsekonomi som stöds av EU:s konkurrenspolitik. Både människor och företag frodas när ekonomin arbetar för dem. Under 2020 bidrog kommissionen till denna övergripande strävan genom att genomföra återhämtningspaketet på ett sätt som främjade konkurrens samt skapade lika villkor och ett digitalt sammanhang inom den europeiska planeringsterminen, kapitalmarknadsunionen och bankunionen samt åtgärderna för effektiv beskattning. 6.1 Hållbarhet i banksektorn Under 2020 anmäldes inga nya ärenden om individuellt stöd till finansinstitut. Kommissionen godkände emellertid förlängningar av befintliga stödordningar enligt vilka medlemsstaterna, vid behov och i konkreta fall, kan bistå vid ett ordnat utträde från marknaden av mycket små finansinstitut eller kreditföreningar i svårigheter. Kommissionen godkände sådana ordningar i Polen, Italien och Irland . Kommissionen godkände även ordningar i Grekland och Italien för likviditetsstöd till livskraftiga banker med tillfälliga likviditetsproblem. Stödet får ges vid behov och i konkreta fall . Medlemsstaterna fortsatte att stödja dem som ville bilda eller expandera utvecklingsbanker. Med hänsyn till reglerna om statligt stöd får offentligt finansierade utvecklingsbanker vara aktiva inom ett väl avgränsat område för att avhjälpa marknadsmisslyckanden under förutsättning att de inte tränger undan kommersiella finansinstitut. Under 2020 godkände kommissionen finansiering av Invest International, ett nytt utvecklingsfinansinstitut i Nederländerna . Kommissionen godkände också finansiering för upprättandet av Scottish National Investment Bank . Slutligen godkände kommissionen upprättandet av Banco Português de Fomento, en ny nationell utvecklingsbank i Portugal . Under 2020 fortsatte ordningar som inte utgör statligt stöd att tillämpas i Italien (GACS) och Grekland (Hercules). Ordningarna infördes för att avhjälpa följderna av höga andelar nödlidande lån. Dessa ordningar är bra exempel på hur medlemsstaterna kan hjälpa banker att sanera sina balansräkningar utan att bevilja stöd eller snedvrida konkurrensen. 6.2 Åtgärder mot selektiva skatteförmåner Att bekämpa skatteundandragande och skatteflykt står högt på kommissionens agenda. Under 2020 fortsatte kommissionen att utreda påstått statligt stöd från Nederländerna till Inter IKEA, Starbucks och Nike, påstått statligt stöd från Luxemburg till Huhtamäki, och påstått statligt stöd från Belgien till 39 individuella stödmottagare enligt den belgiska ordningen för skatt på övervinst. I juli 2020, ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut från 2016, i vilket kommissionen finner att två irländska förhandsbesked i skattefrågor (tax rulings) till förmån för Apple utgjorde oförenligt statligt stöd. Tribunalen fastställde att kommissionen inte på ett rättsligt tillfredsställande sätt hade visat att Apple hade beviljats en selektiv ekonomisk fördel. Tribunalen ansåg vidare att kommissionen inte hade bevisat att de omtvistade förhandsbeskeden i skattefrågor var följden av de irländska skattemyndigheternas skönsmässiga bedömning. Vidare fastställde tribunalen att kommissionen inte hade lyckats visa att förhandsbeskeden i skattefrågor innehöll metodfel, som skulle ha lett till en minskning av Apples beskattningsbara vinst i Irland. Kommissionen har överklagat tribunalens dom till EU-domstolen. 7. Förenade krafter för att främja en europeisk och global konkurrenskultur

7.1 Samarbete med nationella konkurrensmyndigheter inom Europeiska konkurrensnätverket Under 2020 fortsatte kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna i samtliga EU-medlemsstater att samarbeta inom Europeiska konkurrensnätverket för att säkerställa en enhetlig tillämpning av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Syftet med Europeiska konkurrensnätverket är att bygga upp en ändamålsenlig rättslig ram för tillämpning av EU:s konkurrenslagstiftning på företag som använder gränsöverskridande affärsmetoder som begränsar konkurrensen. Under 2020 inleddes 139 nya utredningar inom nätverket och 97 planerade beslut lämnades in. I dessa siffror ingår kommissionens utredningar respektive beslut. Utöver dessa samarbetsmekanismer enligt förordning (EG) nr 1/2003 säkerställer också andra samarbetskanaler inom Europeiska konkurrensnätverket en enhetlig tillämpning av EU:s konkurrensregler. Det hölls regelbundna möten inom nätverket för att diskutera ärenden i ett tidigt skede, politiska frågor samt frågor av strategisk betydelse. Under 2020 anordnades 24 möten mellan horisontella arbetsgrupper och sektorspecifika undergrupper, där konkurrensmyndigheternas tjänstemän utbytte åsikter. Nätverket utfärdade ett gemensamt uttalande om tillämpningen av antitrustlagstiftningen under covid-19-krisen och samarbetade intensivt i covid-19-relaterade konkurrensfrågor (se avsnitt 2.2). Under 2020 övervakade kommissionen medlemsstaternas arbete med att införliva direktivet om att utöka konkurrensmyndigheternas befogenheter i nationell lagstiftning senast den 4 februari 2021 och bistod dem vid behov . Direktivet kommer att säkerställa att de nationella konkurrensmyndigheterna, när de tillämpar samma rättsliga bestämmelser, nämligen EU:s antitrustregler, har samma effektiva verktyg att tillgå för att kontrollera efterlevnaden och de resurser som behövs för att upptäcka och införa sanktioner mot företag som begår överträdelser av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Direktivet kommer också att säkerställa att myndigheterna kan fatta sina beslut helt självständigt, baserat på sak- och rättsförhållanden. 7.2 Nya politiska initiativ förstärker kommissionens möjligheter att agera internationellt EU har en öppen ekonomi som i hög grad är integrerad med resten av världen. För att detta ska förbli en styrka behöver EU ha rätt verktyg för att kunna garantera ett rättvist företagsklimat på den inre marknaden. De subventioner som medlemsstaterna ger har alltid varit föremål för strikta regler om statligt stöd. Subventioner som offentliga organ i länder utanför EU beviljar företag som är verksamma i EU verkar emellertid ha en allt större snedvridande inverkan på den inre marknaden, men faller utanför EU:s kontroll av statligt stöd. För att inleda en debatt om nya verktyg för att hantera denna lucka i lagstiftningen antog kommissionen en vitbok om utländska subventioner i juni 2020. Ett omfattande samråd med berörda parter ägde rum under 2020. Under 2021 kommer kommissionen att lägga fram ett förslag till lagstiftning om att skapa lika villkor vad gäller utländska subventioner. Vitbok om att skapa lika villkor vad gäller utländska subventioner I vitboken presenteras flera kompletterande sätt att åtgärda den befintliga luckan i lagstiftningen. I modul 1 föreslås att det inrättas ett allmänt instrument för marknadsgranskning för att fånga upp alla tänkbara marknadssituationer där utländska subventioner kan ge upphov till snedvridningar på den inre marknaden. Den föreslagna tillsynsmyndigheten skulle kunna agera på varje tecken på, eller information om, att ett företag som är verksamt i EU gynnas av en utländsk subvention och ålägga åtgärder för att undanröja den sannolikt snedvridande inverkan, exempelvis gottgörande betalningar och korrigerande åtgärder av strukturellt eller beteendemässigt slag. Myndigheten skulle också kunna anse att den subventionerade verksamheten eller investeringen har en positiv inverkan som uppväger snedvridningen och välja att inte gå vidare med undersökningen (det s.k. testet av om det finns ett EU-intresse). Syftet med modul 2 är att säkerställa att utländska subventioner inte ger en otillbörlig fördel till mottagaren när de förvärvar (andelar av) företag i EU. Företag som får ett finansiellt bidrag från en stat utanför EU skulle behöva anmäla sina förvärv av EU-företag över ett visst tröskelvärde till den behöriga tillsynsmyndigheten. Myndigheten skulle sedan kunna godkänna att den anmälande partens åtaganden på ett effektivt sätt avhjälper snedvridningen eller förbjuda förvärvet. I vitboken presenteras modul 3 som en mekanism enligt vilken anbudsgivare i offentliga anbudsförfaranden skulle behöva anmäla sådana finansiella bidrag som de mottagit från länder utanför EU. De behöriga myndigheterna skulle sedan bedöma huruvida det föreligger en utländsk subvention och om denna snedvrider upphandlingsförfarandet. I sådana fall skulle anbudsgivaren kunna uteslutas från upphandlingsförfarandet. 7.3 Multilateralt och bilateralt samarbete världen över Kommissionen fortsatte sitt aktiva internationella samarbete på konkurrensområdet, både på multilateral och bilateral nivå, trots de begränsningar som pandemin medförde. EU-medlemsstaterna är övertygade om styrkan i och värdet av att samarbeta och anpassa internationella organisationer, som världshandelsorganisationen (WTO) och andra multilaterala organisationer, så att de kan fungera på ett ändamålsenligt sätt i dagens värld. Vid moderniseringen av WTO:s handelsregler är reformen av subventionsreglerna en av EU:s huvudprioriteringar. I januari 2020 utfärdade EU, Förenta staterna och Japan ett gemensamt uttalande om att förstärka de nuvarande reglerna om subventioner till industrin . Under 2020 fortsatte kommissionen att aktivt delta i konkurrensrelaterade internationella forum, som OECD:s konkurrenskommitté, internationella konkurrensnätverket (ICN), Världsbanken och FN:s konferens för handel och utveckling (Unctad). Under 2020 var utträdesavtalet mellan Europeiska unionen och Förenade kungariket tillämpligt, inklusive bestämmelserna om statligt stöd och andra konkurrensärenden. Kommissionen gav ut en vägledning om tillämpningen av utträdesavtalet i konkurrensärenden . I december 2020 slutfördes förhandlingarna om avtalet om handel och samarbete mellan EU och Förenade kungariket . Avtalet tillämpas provisoriskt från och med den 1 januari 2021. Det innehåller omfattande kapitel om konkurrens och subventioner för att garantera att konkurrensen mellan EU och Förenade kungariket inte snedvrids efter att Förenade kungariket lämnat EU. I december 2020 slutförde EU och Kina på ett principiellt plan förhandlingarna om ett övergripande investeringsavtal . Kina åtog sig att utöka tillgången till marknaden för investerare från EU, inklusive på några nya och viktiga områden. Kina åtog sig också att säkerställa rättvis behandling av EU-företag så att de i högre grad kan konkurrera på lika villkor i Kina, även vad gäller bestämmelser för statliga företag, insynen i subventioner och regler mot påtvingad tekniköverföring. När kommissionen förhandlar om frihandelsavtal är strävan alltid att avtalen ska innehålla omfattande kapitel om konkurrenspolitik och kontroll av statligt stöd. Under 2020 fortsatte kommissionen sina förhandlingar om frihandelsavtal med Australien, Azerbajdzjan, Chile, Indonesien, Nya Zeeland och Uzbekistan. Under 2020 fortsatte även kommissionens tekniska samarbete om konkurrenspolitiken och kontrollen av efterlevnaden med EU:s viktigaste handelspartner. Vidare fortsatte kommissionen att bistå kandidatländer och potentiella kandidatländer med att fullgöra sina konkurrenspolitiska åtaganden med sikte på att de i framtiden ska kunna ansluta sig till EU.