Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Republiken Indien och Republiken Korea

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Den 7 oktober respektive den 21 december 1999 inledde kommissionen antidumpningsundersökningar avseende import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Sydkorea respektive Indien.

Genom förordning (EG) nr 1472/2000 av den 6 juli 2000 införde kommissionen preliminära antidumpningstullar. Alla berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter skriftligen eller begära att bli hörda.

Det bifogade förslaget till rådsförordning baseras på de slutgiltiga undersökningsresultaten avseende dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse, vilka i stort sett bekräftade de preliminära undersökningsresultaten.

Således föreslås att rådet antar det bifogade förslaget till förordning, som bör offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning senast den 5 januari 2001.

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Republiken Indien och Republiken Korea

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [1], särskilt artikel 9 i denna,

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2238/2000 (EGT L 257, 11.10.2000, s. 2).

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Provisoriska åtgärder

(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 1472/2000 [2] (nedan kallad "förordningen om preliminär tull") infördes preliminära antidumpningstullar på import till gemenskapen av polyesterstapelfibrer enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Indien och Sydkorea.

[2] EGT L 166, 6.7.2000, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1899/2000 (EGT L 228, 8.9.2000, s. 24).

2. Efterföljande förfarande

(2) Efter införandet av de preliminära antidumpningstullarna lämnade flera parter skriftliga synpunkter. I enlighet med artikel 6.5 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen") fick de parter som begärde det tillfälle att bli hörda. Parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera ett införande av slutgiltiga antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag, på dessa tullars nivå, av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. Parterna medgavs också en tid inom vilken de kunde lämna uppgifter efter mottagandet av denna information.

(3) De muntliga och skriftliga synpunkter som de berörda parterna lämnat inom de för detta syfte fastställda tidsfristerna övervägdes och beaktades, när det ansågs lämpligt, vid fastställandet av de slutgiltiga undersökningsresultaten.

(4) Vissa berörda parter hävdade att de omständigheter som enligt kommissionens uppfattning motiverade att förfarandet inleddes var felaktigt fastställda och godtyckligt valda. De gjorde även gällande att inledandet av ett nytt förfarande mot Sydkorea två månader efter det att ett tidigare förfarande avslutats (se skäl 7 i förordningen om preliminär tull) stred mot undersökningsresultatet i den undersökningen om att det inte var sannolikt att dumpningen skulle återkomma. Det bör dock noteras att undersökningsresultatet om att det inte var sannolikt att dumpningen skulle återkomma baserades på undersökningsresultaten för en undersökningsperiod om tolv månader som upphörde i september 1997, dvs. två år före inledandet av det nuvarande förfarandet. Kommissionen hade också granskat den nya bevisning som framlades i klagomålet från augusti 1999 och ansett att den var tillräcklig för att motivera att denna undersökning inleddes.

(5) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den ansåg nödvändiga för att fastställa sina slutgiltiga undersökningsresultat.

B. BERÖRD PRODUKT

(6) En sammanslutning av användare anförde att tillkännagivandet om inledande av detta förfarande inte omfattade polyesterstapelfibrer som används för andra ändamål än spinning och att dessa typer av polyesterstapelfibrer således borde ha uteslutits från förfarandet.

(7) I tillkännagivandet om inledande av förfarandet och i klagomålet återges dock tydligt varubeskrivningen för det berörda KN-numret, vilket omfattar alla typer av polyesterstapelfibrer som importeras från de exporterande tillverkarna i de berörda länderna samt de typer som tillverkas av gemenskapsindustrin, oavsett för vilket ändamål polyesterstapelfibrerna används. Ordalydelsen i varubeskrivningen för detta KN-nummer hade tytts på ett korrekt sätt av alla parter som berördes av detta förfarande utom den ovannämnda användarsammanslutningen, vilken upprepade ett påstående som redan hade avvisats i samband med en tidigare undersökning av importen av polyesterstapelfibrer från Australien, Indonesien och Thailand [3].

[3] Rådets förordning (EGT L 175, 14.7.2000, s. 10).

(8) Några berörda parter hävdade även att man under alla omständigheter borde ha gjort en åtskillnad mellan de typer av polyesterstapelfibrer som används för spinning (som även benämns vävda, nedan kallade "vävda polyesterstapelfibrer") och de typer av polyesterstapelfibrer som används för andra ändamål än spinning (som även benämns bondade eller fibrefill, nedan kallade "bondade polyesterstapelfibrer") på grund av att de i vissa avseenden skulle ha olika grundläggande fysiska egenskaper vilka avgjorde produktens slutliga användningsområde. I enlighet med detta begärdes det att importerade fibrer borde omfattas av neutrala laboratorieintyg, i vilka förekomsten av dessa egenskaper skulle bekräftas. Vidare skulle den eventuella utbytbarheten mellan vävda polyesterstapelfibrer och bondade polyesterstapelfibrer vara högst begränsad och endast avse vissa typer av fibrer som ursprungligen varit avsedda för vävda polyesterstapelfibrer men som även skulle kunna användas för bondade polyesterstapelfibrer. Om man inte kunde utesluta bondade polyesterstapelfibrer från undersökningen borde de följaktligen åtminstone ha granskats i ett separat förfarande.

(9) När det gäller användningen av den berörda produkten konstaterades det att en betydande överlappning, substitution och konkurrens mellan olika typer av polyesterstapelfibrer förelåg. Undersökningen visade att det inte fanns någon klar skiljelinje mellan olika typer som skulle innebära ett entydigt samband mellan produktens fysiska egenskaper och dess användning, vilket medförde att man inte kunde göra en åtskillnad mellan olika produkttyper på grundval av den tillgängliga bevisningen. Det bör även understrykas att resultaten av oberoende laboratorieanalyser omöjligen kan avgöra vilken slutlig användning som produkten kommer att få. Av dessa skäl bör de olika berörda typerna av polyesterstapelfibrer betraktas som en enda produkt i detta förfarande.

(10) På grundval av det ovanstående anses de synpunkter som mottagits angående definitionen av den berörda produkten inte vara av den arten att de ogiltigförklarar de slutsatser som dragits i skäl 18 i förordningen om preliminär tull. Således bekräftas dessa slutsatser, vilka också är i linje med de slutsatser om samma produkt som dragits i tidigare undersökningar.

C. DUMPNING

1. Indien

(11) Beslutet att inte ta ett stickprov av indiska exporterande tillverkare kommenterades inte, varför undersökningsresultaten i skälen 20-25 i förordningen om preliminär tull bekräftas.

1.1. Normalvärde

(12) Efter införandet av de provisoriska åtgärderna begärde en exporterande tillverkare att tillverkningskostnaden för vissa produkter av sämre kvalitet som såldes på den inhemska marknaden skulle justeras nedåt i samband med bedömningen av om försäljningen ägde rum vid normal handel. Denna begäran kan inte godtas eftersom företaget i sitt svar på frågeformuläret uppgav att tillverkningskostnaderna för olika kvaliteter av respektive produkttyp var identiska.

(13) Några andra påståenden rörande fastställandet av normalvärdet framlades inte. De slutsatser som beskrivs i skäl 46 i förordningen om preliminär tull bekräftas således.

1.2. Exportpris

(14) Några påståenden rörande fastställandet av exportpriset framlades inte. De slutsatser som beskrivs i skäl 47 i förordningen om preliminär tull bekräftas således.

1.3. Jämförelse

(15) Efter införandet av de provisoriska åtgärderna gjorde en exporterande tillverkare gällande att de produkttyper som såldes på den inhemska marknaden inte hade samma fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden som de typer som exporterades till gemenskapen. Detta företag begärde därför en justering för fysiska egenskaper och lade fram nya uppgifter till stöd för sin begäran. Kommissionen konstaterade att dessa nya uppgifter, som lämnades efter införandet av de provisoriska åtgärderna, avsåg ytterligare produktegenskaper om vilka kommissionen inte hade begärt uppgifter tidigare och som företaget inte hade nämnt i sitt svar på frågeformuläret. I detta skede av undersökningen var det inte möjligt att ändra strukturen på den produktjämförelse som anges i en tabell i kommissionens frågeformulär och som avser alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare. Dessa nya uppgifter stred dessutom mot dem som mottagits tidigare, varför begäran om justering för fysiska egenskaper inte kunde godtas.

(16) En annan exporterande tillverkare argumenterade för att skillnader till följd av fibrernas tjocklek, uttryckta i denier eller decitex, inte borde beaktas och begärde att alla produkttyper därför borde behandlas som en och samma typ. I detta avseende bör det sägas att produkter som tillverkas av alla exporterande tillverkare bör jämföras typ för typ enligt definitionerna i kommissionens frågeformulär, för att jämförelsen mellan de produkter som säljs på de inhemska marknaderna och de som säljs på exportmarknaderna skall bli rättvis och meningsfull. Begäran om att jämförelsen borde begränsas till endast en produkttyp kan således inte godtas.

(17) En exporterande tillverkare lämnade nya uppgifter till stöd för den begäran om justering för tullrestitution som hade avvisats av kommissionen i det preliminära skedet. Denna begäran om justering kan inte godtas eftersom dessa uppgifter, trots att de hade efterlysts i frågeformuläret, inte hade lämnats i rätt tid och följaktligen inte kunde kontrolleras.

(18) Denne exporterande tillverkare hävdade också att eftersom en liknande begäran om justering för tullrestitution redan hade godtagits i samband med ett tidigare förfarande som hade inletts för omkring tio år sedan (rådets förordning (EEG) nr 54/93 [4]) borde begäran inte prövas på nytt. I detta sammanhang bör det erinras om att varje antidumpningsförfarande bedöms utifrån sina egna faktiska och rättsliga omständigheter, vilka kan skilja sig åt mellan olika förfaranden. Som det nämns i det föregående skälet lämnade den exporterande tillverkaren inom ramen för denna undersökning ingen bevisning till stöd för sin begäran om justering. I synnerhet visades det inte att tull togs ut under undersökningsperioden för den likadana produkten när den var avsedd för inhemsk konsumtion. Begäran avvisades därför.

[4] EGT L 9, 15.1.1993, s. 2.

(19) När det gäller tullrestitution begärde två exporterande tillverkare att en sådan justering borde beviljas automatiskt om tullar återbetalas vid export och att frågan om huruvida dessa tullar togs ut vid inhemsk försäljning var utan betydelse. I enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen får en justering för tull endast beviljas om två villkor är uppfyllda samtidigt; för det första, om det visas att importavgifter tas ut för den likadana produkten och för material som fysiskt ingår i denna när produkten är avsedd för förbrukning i exportlandet och, för det andra, om dessa importavgifter återbetalas eller inte tas ut när produkten exporteras till gemenskapen. Om något av dessa villkor inte uppfylls, får en justering för tullrestitution inte beviljas.

(20) En exporterande tillverkare gjorde gällande att vissa importtullar hade inbegripits i den produkt som såldes på den inhemska marknaden till belopp som översteg det belopp som fastställts av kommissionen i de preliminära undersökningsresultaten. Detta påstående undersöktes och det konstaterades att importtullar för vissa material som ingick i den inhemskt sålda produkten översteg det belopp som tidigare fastställts. De preliminära beräkningarna ändrades i enlighet därmed.

(21) Denne exporterande tillverkares nya begäran om en ytterligare justering för importtullar för material som importerats och betalats av ett närstående företag kan inte godtas, eftersom begäran inte lämnades i rätt tid, det inte hade visats hur detta påverkade prisernas jämförbarhet och eftersom de nya uppgifter som lämnats i detta avseende inte kunde kontrolleras i detta skede av undersökningen.

(22) En exporterande tillverkare hävdade att vissa företag, till följd av den indiska statens politik för att främja etablering av anläggningar i mindre utvecklade områden, inte behövde betala den omsättningsskatt företagen normalt är skyldig myndigheterna, och begärde en justering för detta. De uppgifter som lämnats visade att det på alla fakturor för försäljning av produkter från dessa undantagna fabriker anges att staten inte tar ut någon omsättningsskatt samt att köparen inte har rätt att dra av, kvitta eller återbetala någon sådan skatt. Eftersom det inte betalas någon omsättningsskatt kan en justering inte beviljas. I de fall det på fakturor för försäljning av produkter som tillverkats på andra fabriker debiterades omsättningsskatt som togs ut av staten ansågs det dock att en justering var motiverad, och beräkningarna ändrades i enlighet därmed.

(23) En exporterande tillverkare hävdade att inkomstskatt endast betalades för vinst på inhemsk försäljning och inte för vinst på exportförsäljning, vilket skulle påverka prisernas jämförbarhet. I detta avseende bör det noteras att inkomstskatt är en avgift som tas ut på företagets vinst, om en sådan uppstår, och att den beräknas retroaktivt vid slutet av varje räkenskapsår. Den kan således inte beaktas vid fastställandet av priset. Företaget lämnade inte heller någon bevisning för att skatten ingick i de inhemska fakturorna. Denna begäran avvisades således.

1.4. Dumpningsmarginal

(24) Jämförelsen mellan det, i förekommande fall ändrade, vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik, för respektive produkttyp, visade att alla undersökta exporterande tillverkare dumpade den berörda produkten. Eftersom samarbetsviljan var hög fastställdes dumpningsmarginalen för alla övriga företag till en nivå motsvarande den högsta dumpningsmarginal som fastställts för en samarbetsvillig exporterande tillverkare.

(25) De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif före tull, fastställdes till följande:

Indian Organic Chemicals Limited, Mumbai // 23,3 %

JCT Limited, New Delhi // 32,6 %

Reliance Industries Ltd, Mumbai // 35,4 %

Alla övriga företag // 35,4 %

2. Sydkorea

2.1. Normalvärde

(26) Efter införandet av de provisoriska åtgärderna hävdade tre exporterande tillverkare att det var felaktigt eller orimligt att inte låta "lokal exportförsäljning" inbegripas i den inhemska försäljning som låg till grund för fastställandet av normalvärdet.

(27) De anförde att detta stred mot artikel 2 i grundförordningen samt med kommissionens praxis och att det inte låg i linje med det synsätt som intogs av andra medlemsländer i WTO. Två av de exporterande tillverkarna hävdade även att kommissionen inte hade förklarat vilken rättslig grund som motiverade att denna försäljning inte skulle beaktas.

(28) De exporterande tillverkarna uppgav också att i tidigare förfaranden avseende Sydkorea (t.ex. en översyn vid giltighetstidens utgång angående polyesterstapelfibrer [5] och ett förfarande angående tråd av rostfritt stål [6]) hade kommissionen inte invänt mot att exporterande tillverkare inbegrep lokal exportförsäljning i den inhemska försäljningen och vid ett tillfälle hade kommissionen dessutom begärt att sådan försäljning skulle inbegripas i den inhemska försäljningen.

[5] Rådets förordning (EG) nr 1728/1999, EGT L 204, 4.8.1999, s. 3.

[6] Rådets förordning (EG) nr 1600/1999, EGT L 189, 22.7.1999, s. 19 och s. 50.

(29) Kommissionen ansåg att de särskilda administrativa arrangemang som gällde för "lokal exportförsäljning", i det att den inte var underkastad inhemsk omsättningsskatt, normalt fakturerades i US-dollar, betalades med remburser och omfattades av tullrestitution, visade att denna försäljning ägde rum via särskilda exportorienterade försäljningskanaler i en särskild marknadssituation. I de berörda exporterande tillverkarnas redovisning var denna försäljning upptagen som försäljning av produkter för export. Med tanke på den särskilda marknadssituationen drogs slutsatsen att denna "lokala exportförsäljning" inte ägde rum vid normal handel och att ett inbegripande av den i beräkningarna av normalvärdet inte skulle innebära att jämförelsen med exportpriset blev riktig och rimlig i enlighet med artikel 2 i grundförordningen. Kommissionen godtar inte påståendet att tidigare praxis skulle vara att uttryckligen låta sådan försäljning tas med i beräkningarna av normalvärdet. Att sådan försäljning inbegreps i tidigare förfaranden kan bero på att den inte identifierats särskilt eller att detta inte ansågs ha någon väsentlig inverkan på resultatet av beräkningarna. I det föreliggande fallet har dock "lokal exportförsäljning" av ovannämnda skäl inte inbegripits i den inhemska försäljning som ligger till grund för fastställandet av normalvärdet.

(30) En exporterande tillverkare gjorde gällande att vissa råmaterial hade inköpts från en närstående leverantör till priser som var marknadsbaserade och att kommissionen således hade gjort fel i att fastställa ett högre marknadspris och höja tillverkningskostnaden med ett visst påslag. Tillverkaren anförde vidare att justeringen under alla omständigheter var för stor eftersom den inte beaktade de tekniska och prismässiga skillnaderna mellan det råmaterial som i huvudsak köptes från den närstående leverantören och ett liknande råmaterial som köptes från andra leverantörer.

(31) Kommissionen konstaterade att förbindelsen med leverantören var sådan att den exporterande tillverkaren kunde utöva ett betydande inflytande över inköpspriset. Med hänsyn till att det genomsnittliga priset för det råmaterial som köptes från den närstående leverantören var avsevärt lägre än det genomsnittliga priset för samma råmaterial som köptes från icke-närstående leverantörer och eftersom inköpspriset i fråga syntes vara förlustbringande för leverantören, betraktades detta råmaterialpris som ett otillförlitligt internpris. Under dessa omständigheter bekräftas den beräkningsmetod som innebär att ett marknadsbaserat inköpspris fastställs genom att priset för det råmaterial som köpts från den närstående leverantören höjs i proportion till den vägda genomsnittliga skillnaden mellan inköpspriset för det råmaterial som köpts från den närstående leverantören och priset för det råmaterial som köpts från icke-närstående leverantörer.

(32) En exporterande tillverkare begärde att normalvärdet för en produkttyp borde baseras på det inhemska priset snarare än ett konstruerat värde. Denna begäran godtogs eftersom det konstaterades att försäljningen av denna produkttyp skedde i representativa volymer och nästan i sin helhet var lönsam. Beräkningarna ändrades därför i enlighet med detta.

(33) En exporterande tillverkare hävdade att kommissionen gjorde fel i att avvisa den valutakursnettovinst som han hade inkluderat i de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes vid fastställandet av den totala tillverkningskostnaden och av det konstruerade normalvärdet och vid bedömningen av om försäljningen ägt rum vid normal handel. Tillverkaren begärde att frågan skulle prövas på nytt eftersom en del av valutakursvinsten hade realiserats och omsättningen var den lämpligaste grunden för fördelningen av valutakursnettovinster på olika marknader.

(34) Kommissionen konstaterade att valutakursvinsterna i huvudsak avsåg den förmånligare situation som uppstått genom en omvärdering av de långfristiga skulder som var noterade i utländsk valuta, snarare än tillverkning och försäljning vid normal handel på den inhemska marknaden under undersökningsperioden (1 oktober 1998-30 september 1999). Begäran avslogs med tanke på att sådana valutakursvinster eller valutakursförluster, realiserade eller ej, inte beaktas i antidumpningsundersökningar.

2.2. Exportpris

(35) En exporterande tillverkare gjorde gällande att hans närstående bolag i gemenskapen endast hade en mindre roll i försäljningen till icke-närstående kunder i gemenskapen och att det följaktligen inte var korrekt att dra av ett belopp för vinst vid konstrueringen av exportpriset. Tillverkaren anförde också att det inte fanns någon grund för den vinstmarginal som fastställts. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen skall vid konstrueringen av exportpriset justeringar göras för bl.a. en skälig vinstmarginal. På grundval av tillgängliga uppgifter från samarbetsvilliga oberoende importörer anser kommissionen att den vinst som dragits av vid konstrueringen av exportpriset är rimlig. Påståendet avvisas således.

(36) Några andra påståenden rörande fastställandet av exportpriset framlades inte. De slutsatser som beskrivs i skäl 54 i förordningen om preliminär tull bekräftas således.

2.3. Jämförelse

(37) En exporterande tillverkare hävdade att en justering för kreditkostnader av misstag hade tagits med i flera kolumner i exportförsäljningsuppgifterna och att kommissionen följaktligen hade gjort dubbla avdrag vid fastställandet av exportpriset inför jämförelsen med normalvärdet. De kreditkostnader i fråga om betalningsvillkor för respektive transaktion som företaget rapporterat i svaret på frågeformuläret undersöktes på nytt och beräkningarna ändrades när det var motiverat.

(38) En exporterande tillverkare gjorde gällande att kommissionen i sina beräkningar hade underskattat tullrestitutionens storlek, eftersom man hade baserat den på den tull som betalats för import av råmaterial som fysiskt ingick i den likadana produkten, i stället för den tullrestitution som erhölls vid export av den berörda produkten till gemenskapen under undersökningsperioden. Tillverkaren anförde dessutom att kommissionens beräkning var orimlig eftersom den baserades på tull som betalats under undersökningsperiodens åtta första månader dividerad med den totala importvolymen för hela undersökningsperioden. Det första argumentet avvisades i enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen eftersom det belopp som betalats under undersökningsperioden var lägre än det belopp som återbetalats. I enlighet med företagets begäran gjordes emellertid en ny beräkning av tullrestitutionen per kg utifrån importvolymen för de åtta första månaderna.

(39) En annan exporterande tillverkare hävdade att kommissionen vid beräkningen av justeringen för tullrestitution per kg borde ha dividerat de totala importtullarna för inköp av vissa importerade råmaterial endast med volymen importerat råmaterial och inte med den totala volym råmaterial som köpts både på den inhemska marknaden och från utlandet. Kommissionen anser att justeringen för den tullrestitution som skall dras av från normalvärdet bör baseras på den genomsnittliga tull som inbegripits i kostnaden för inhemsk försäljning, eftersom den produkt som säljs inhemskt inbegriper både råmaterial som köpts på den inhemska marknaden och råmaterial som importerats. Argumentet avvisas således.

(40) Två exporterande tillverkare gjorde gällande att det inte fanns någon rättslig grund för kommissionens synsätt att avvisa begärda justeringar för kreditkostnader enligt ett betalningssystem med "öppna konton" av det skälet att betalningarna inte entydigt skulle kunna kopplas till specifika fakturor. Det var dock inte möjligt att kontrollera huruvida betalningar i ett betalningssystem med "öppna konton" skedde i överensstämmelse med överenskomna betalningsvillkor. Under dessa omständigheter fanns det ingen anledning att anta att överenskomna betalningsvillkor var en faktor som beaktades vid fastställandet av de uttagna priserna, varför påståendet avvisades.

2.4. Dumpningsmarginal

(41) Jämförelsen mellan det, på lämpligt sätt ändrade, vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik, för respektive produkttyp, visade att alla undersökta exporterande tillverkare dumpade den berörda produkten. Eftersom samarbetsviljan var hög fastställdes dumpningsmarginalen för alla övriga företag till en nivå motsvarande den högsta dumpningsmarginal som fastställts för en samarbetsvillig exporterande tillverkare.

(42) Efter underrättelsen av de preliminära undersökningsresultaten informerade två exporterande tillverkare, Samyang Corporation och SK Chemicals Co. Ltd., kommissionen om att de skulle slå samman sina polyesterverksamheter i ett gemensamt ägt företag, Huvis Corporation. På begäran lämnade dessa exporterande tillverkare ytterligare uppgifter om dessa förändrade omständigheter till kommissionen, som därför beslutade att en enda dumpningsmarginal skulle fastställas slutgiltigt för Huvis Corporation. Denna dumpningsmarginal fastställdes således som ett vägt genomsnitt av de reviderade dumpningsmarginalerna för de två berörda exporterande tillverkarna. Dumpningsmarginalen för det närstående handelsbolaget i Sydkorea fastställdes till samma nivå som för Huvis Corporation.

(43) De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif före tull, fastställdes till följande:

Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd., Seoul // 0,9 % (under miniminivån)

Huvis Corporation., Seoul // 4,8 %

Saehan Industries Inc., Seoul // 20,2 %

SK Global Co. Ltd., Seoul // 4,8 %

Sung Lim Co. Ltd., Seoul // 0,05 % (under miniminivån)

Alla övriga företag // 20,2%

D. SKADA

1. Förfarandefrågor

(44) Det hävdades att sammanförandet av de båda antidumpningsförfarandena avseende Sydkorea respektive Indien till ett förfarande orättvist medförde att en och samma undersökningsperiod fastställdes för undersökningen av den eventuellt skadevållande dumpning som skedde av importen från dessa två länder. För det senare landet innebar detta att de tre sista månaderna av 1999 inte beaktades och det gjordes gällande att detta med tanke på ökningen av oljepriserna inverkade på resultaten av undersökningen av försäljningspriser, tillverkningskostnader och lönsamhet i samband med bedömningen av skadan.

(45) Som det sägs i skäl 8 i förordningen om preliminär tull sammanfördes de två förfarandena avseende Indien och Sydkorea av administrativa skäl. Bestämmelser om fastställande av undersökningsperioden anges i artikel 6.1 i grundförordningen, i vilken det bl.a. föreskrivs att undersökningsperioden normalt skall omfatta en period om minst sex månader omedelbart innan förfarandet inleds. När det gäller Indien, inleddes undersökningen i december 1999. Undersökningsperioden kunde således som mest ha ändrats med två månader. Det bör även erinras om att verkningarna av importen från de båda länderna kan bedömas sammantaget, eftersom kriterierna i artikel 3.4 i grundförordningen är uppfyllda (se skäl 65 i förordningen om preliminär tull). För att emellertid beakta påståendet som sådant granskades verkningarna av de ökade råmaterialkostnaderna för 1999 och jämfördes med situationen under undersökningsperioden.

(46) Undersökningen visade att priserna för de viktigaste råmaterialen i tillverkningen av polyesterstapelfibrer, nämligen tereftalsyra och monoetylenglykol, steg både under 1999 och under undersökningsperioden. Det framgick också att försäljningspriserna för polyesterstapelfibrer i gemenskapen var 2,6 % högre under 1999 jämfört med undersökningsperioden. Trots detta befanns gemenskapsindustrins lönsamhet vara högre under undersökningsperioden än under 1999.

(47) Några exporterande tillverkare hävdade att kommissionen inte hade kontrollerat uppgifterna från gemenskapsindustrin. Det bekräftas nu att väsentliga delar av dessa uppgifter från gemenskapsindustrin redan hade kontrollerats i ett annat relaterat antidumpningsförfarande. Alla andra uppgifter från gemenskapsindustrin undersöktes med avseende på deras riktighet enligt artikel 6.8 i grundförordningen.

2. Definition av gemenskapsindustrin

(48) I skäl 63 i förordningen om preliminär tull anges det att de två gemenskapstillverkare som var indonesiska exporterande tillverkare närstående konstaterades inte vara skyddade från effekterna av dumpning, inte orättmätigt drog nytta av dumpningen och ej heller deltog i dumpningen. I detta sammanhang begärde några exporterande tillverkare att de två företagen skulle uteslutas från bedömningen av gemenskapsindustrins situation, på grundval av vad som bestämts i andra antidumpningsärenden avseende magnetskivor [7] respektive mikrovågsugnar [8].

[7] Kommissionens förordningar (EG) nr 534/94 och (EG) nr 2426/95.

[8] Kommissionens förordning (EG) nr 1645/95.

(49) Det bör noteras att varje uteslutning av gemenskapstillverkare från definitionen av gemenskapsindustrin endast kan motiveras utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall. I detta avseende framlades inga argument rörande fakta i fallet och ingen bevisning lämnades till stöd för begäran om uteslutning av de två tillverkarna. På denna grundval kan begäran inte anses vara grundad och bör således avvisas.

(50) Vissa exporterande tillverkare ingav en ytterligare begäran om att en annan gemenskapstillverkare skulle uteslutas från definitionen av gemenskapsindustrin med hänsyn till hans förbindelse med en importör som är belägen utanför gemenskapen, dock inte i något av de två berörda länderna. Det gjordes gällande att denne gemenskapstillverkare vållade gemenskapsindustrin skada genom att importera polyesterstapelfibrer från sin närstående importör.

(51) För det första hade kommissionen ingen bevisning för att polyesterstapelfibrer hade importerats från denna importör under skadeundersökningsperioden, dvs. mellan 1996 och undersökningsperioden. Det faktum att en gemenskapstillverkare är en importör belägen i tredje land närstående kan dessutom inte i sig motivera att denna tillverkare utesluts från definitionen av gemenskapsindustrin. Med hänsyn till att inga andra argument förts fram bekräftas definitionen av gemenskapsindustrin enligt artikel 60 i förordningen om preliminär tull.

3. Import av polyesterstapelfibrer till gemenskapen från de berörda länderna

3.1. Sammantagen bedömning av importens verkan

(52) Två indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att en sammantagen bedömning av importens verkan inte var berättigad med hänsyn till att ökningen av och den absoluta volymen av importen från Indien var obetydlig i förhållande till motsvarande siffror för importen från Sydkorea och i förhållande till gemenskapsindustrins försäljningsvolym. Det anfördes också att de indiska exporterande tillverkarna måste betraktas som exportörer som följer andras priser och således inte är prisledare. Av statistiken från Eurostat skulle det också framgå att importen från Indien var lägre än vad som angavs i förordningen om preliminär tull.

(53) Dessa argument granskades mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 3.4 i grundförordningen. Det bör erinras om att Indiens dumpningsmarginaler överstiger miniminivån. Volymen av importen med ursprung i Indien är vidare inte försumbar eftersom den översteg miniminivån under undersökningsperioden.

(54) Ökningen av importen från Indien mellan 1996 och undersökningsperioden är faktiskt t.o.m. större (ca 600 %) än ökningen av importen från Sydkorea (ca 300 %). Den genomsnittliga prisnivån för importen från Indien var konsekvent lägre än de sydkoreanska exporterande tillverkarnas prisnivå och sjönk också i högre utsträckning mellan 1996 och undersökningsperioden. Detta tyder inte på ett prisföljande beteende. När det gäller skillnaderna mellan Eurostat-siffrorna och kommissionens undersökningsresultat, har gemenskapens institutioner baserat sina undersökningsresultat på de kontrollerade svaren på frågeformulären, enligt vilka importvolymerna var högre än vad som sägs i Eurostat-statistiken. De indiska exporterande tillverkarnas påståenden avvisas således.

3.2. Import från Sydkorea

(55) En exporterande tillverkare begärde att viss icke-dumpad import med ursprung i Sydkorea inte skulle tas med i skadeanalysen.

(56) När den landsomfattande dumpningsmarginalen (en vägd genomsnittlig marginal som omfattar alla företag som ingår i undersökningen) har konstaterats överstiga miniminivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen har kommissionen som praxis att bedöma verkningarna av dumpad import från landet som helhet.

3.3. Prisunderskridande och målprisunderskridande

(57) En exporterande tillverkare påstod att beräkningen av skademarginaler med utgångspunkt i grupper av olika typer av polyesterstapelfibrer var oberättigad, med hänsyn till att mera detaljerade uppgifter om egenskaperna hos enskilda typer av polyesterstapelfibrer hade begärts i frågeformulären. Tillverkaren hävdade även att man hade bortsett från uppgifter om enskilda transaktioner och att det var fel att utesluta negativt prisunderskridande och målprisunderskridande från de allmänna beräkningsresultaten.

(58) En ny granskning gjordes av de skillnader som härrör från egenskaper som längd, tjocklek, tänjbarhet, tenacitet, skrynkling, krympning, lyster och sista bearbetning för spinning, och slutsatsen dras att produkttyperna inom de fastställda produktgrupperna är tillräckligt jämförbara. På denna grundval bekräftas det att beräkningarna av prisunderskridande och målprisunderskridande på produktgruppsnivå är meningsfulla. De ger även ett representativt resultat i fråga om det antal transaktioner som skall täckas enligt artikel 3.3 i grundförordningen. Vidare anses det att information om enskilda transaktioner har beaktats i prisjämförelsen. Det bekräftas dock att någon kompensation inte gjorts för den mängd transaktioner som inte innebar ett prisunderskridande eller målprisunderskridande gentemot gemenskapsindustrins priser i samband med den slutliga jämförelsen på produktgruppsnivå. Några andra argument framlades inte, varför ovannämnda påståenden avvisas.

(59) En exporterande tillverkare begärde att en justering skulle göras av företagets cif-priser vid beräkningarna av prisunderskridandet och målprisunderskridandet, eftersom en sådan justering hade angivits i klagomålet.

(60) I detta avseende bör det erinras om att kommissionen inhämtade uppgifter via frågeformulär och kontrollerade dessa uppgifter genom kontrollbesök på platsen och således inte baserade sig på siffror som anges i klagomålet. Det konstaterades dock att en tull felaktigt hade utelämnats vid beräkningarna av målprisunderskridandet för två indiska exporterande tillverkare. Samtidigt godtogs även en begäran om ändring av viktningsmetoden samt en justering för handelsled. I enlighet med detta ändrades de två indiska exporterande tillverkarnas marginaler för målprisunderskridande.

(61) Nivåerna på prisunderskridandet, med beaktande av det lägre prisunderskridande som konstaterats för en annan indisk exporterande tillverkare som nämns i skäl 60, uppgår till mellan 0 % och 27,7 % för Indiens del och mellan 14,8 % och 56,7 % för Sydkoreas del. Den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalen uppgår till 19,9 % för Indien och till 23,3 % för Sydkorea.

4. Gemenskapsindustrins ekonomiska situation

4.1. Allmänt

(62) Några exporterande tillverkare gjorde gällande att en bedömning av gemenskapsindustrins ekonomiska situation enligt artikel 3.4 i WTO:s antidumpningsavtal innefattar en bedömning av alla relevanta ekonomiska faktorer och indikatorer som har betydelse för industrins tillstånd.

(63) En sådan bedömning skulle innefatta faktorer som inte kommenterades i förordningen om preliminär tull, t.ex. verkan av dumpningsmarginalens storlek, produktivitet, räntabilitet, kassaflöde, löner, marknadstillväxt och förmåga att anskaffa kapital. I detta sammanhang konstaterades följande.

4.1.1. Verkan av dumpningsmarginalens storlek

(64) Den inverkan som den faktiska dumpningsmarginalens storlek hade på gemenskapsindustrin kan inte betraktas som försumbar med tanke på volymen av och priserna för importen från de berörda länderna.

4.1.2. Produktivitet

(65) Gemenskapsindustrins produktivitet, beräknad som tillverkningsvolymen av den berörda produkten per anställd, ökade från 92,1 ton 1996 till 127,1 ton under undersökningsperioden (+38 %). Denna ökning är huvudsakligen en följd av den minskning av antalet anställda som beskrivs i skäl 85 i förordningen om preliminär tull.

4.1.3. Räntabilitet

(66) Räntabiliteten beräknades som nettovinsten före skatt och extraordinära poster i förhållande till det bokförda nettovärdet av de investeringar som avser den berörda produkten. Räntabiliteten för den berörda produkten ökade från 4,6 % 1996 till 16,7 % 1997 och 25,7 % 1998. Därefter föll den till 5,5 % under undersökningsperioden. Denna indikators utveckling liknar den utveckling av lönsamheten som beskrivs i skälen 81-83 i förordningen om preliminär tull.

4.1.4. Kassaflöde

(67) Kassaflödet för gemenskapsindustrin i fråga om den berörda produkten ökade avsevärt mellan 1996 och 1997 (+ 84 %) och mellan 1997 och 1998 (+ 28 %) till följd av de goda resultaten under de två åren. Mellan 1998 och undersökningsperioden sjönk kassaflödet med 60 % till en nivå som var 6 % lägre än nivån under 1996. Förbättringen av kassaflödet under 1997 och 1998 är mindre uttalad än förbättringen av lönsamheten. Under undersökningsperioden var kassaflödet lägre än 1996, medan nettovinsten och lönsamheten var högre.

4.1.5. Löner

(68) Lönerna ingår i den granskning av tillverkningskostnaden som görs i skälen 79 och 80 i förordningen om preliminär tull. Gemenskapsindustrins löner steg med 10 % mellan 1996 och 1997, men minskade betydligt mellan 1997 och 1998 och under undersökningsperioden, då den absoluta lönenivån var 24 % respektive 23 % lägre än under 1996.

4.1.6. Marknadstillväxt

(69) Tillväxten av marknaden för den berörda produkten kommenterades i skäl 64 i förordningen om preliminär tull. Gemenskapsindustrins (minskande) marknadsandel kommenterades i skäl 76 i förordningen om preliminär tull.

4.1.7. Förmåga att anskaffa kapital

(70) När det gäller gemenskapsindustrins förmåga att anskaffa kapital anses det nuvarande genomsnittliga kassaflödet fortfarande vara tillräckligt för att göra de nödvändiga ersättningsinvesteringarna. Den negativa marknadssituationen har dock försämrat gemenskapsindustrins förmåga att locka till sig ytterligare extern finansiering i form av banklån eller ökade insatser från aktieägarnas sida för att dra igång nya projekt. Räntabiliteten för polyesterstapelfibrer är i jämförelse med räntabiliteten för andra tillverkade produkter ogynnsam, vilket gör det svårt att få budgetanslag för den berörda produkten.

4.1.8. Slutsats

(71) Det anses att kommissionen i förordningen om preliminär tull gjorde en bedömning av alla faktorer och indikatorer som var väsentliga för en meningsfull analys av gemenskapsindustrins situation. Beskrivningen ovan i skälen 64-70 av utvecklingen för de indikatorer som inte kommenterades i förordningen om preliminär tull innebär ett ytterligare stöd för de slutsatser som dragits i förordningen om preliminär tull.

4.1.9. Lager

(72) En exporterande tillverkare hävdade att kommissionens jämförelse i skäl 77 i förordningen om preliminär tull av lagernivåerna vid utgången av 1998 och utgången av 1999 var oriktig och stred mot bestämmelserna i grundförordningen. En jämförelse av lagernivåerna vid utgången av september månad 1999 med lagernivåerna vid utgången av 1998 skulle vara den enda giltiga, opartiska och objektiva metoden för att granska utvecklingen av lagren av polyesterstapelfibrer.

(73) I detta sammanhang bör man uppmärksamma de säsongsmässiga lagervariationerna hos industrin för polyesterstapelfibrer. Lagernivåerna varierar under kalenderåret, varför en jämförelse av lagernivåerna mellan 1998 och undersökningsperioden endast är meningsfull om man använder samma tidpunkter för de olika åren. Lagernivån vid utgången av 1998 (31 december) kan följaktligen inte jämföras med lagernivån vid utgången av undersökningsperioden (30 september).

4.2. Tillverkningskostnad

(74) En exporterande tillverkare gjorde gällande att tillverkningskostnaden för en tillverkare inom gemenskapsindustrin var alldeles för hög i jämförelse med de andra tillverkarna för att den skulle kunna användas vid fastställandet av marginalen för målprisunderskridandet.

(75) De kostnader som varje företag hänförde till den berörda produkten kontrollerades av kommissionen. Det fanns således inte anledning att utesluta något företag från beräkningen av målprisunderskridandet på grundval av dess absoluta nivå på tillverkningskostnaden.

(76) En annan exporterande tillverkare hävdade att en tillverkare som framställer polyesterstapelfibrer från dimetyltereftalat och monoetylenglykol i stället för tereftalsyra och monoetylenglykol borde uteslutas eftersom denna tillverkningsmetod inte skulle vara den billigaste metoden.

(77) Med utgångspunkt i resonemanget i skäl 75 kan varken produktionsprocessen i sig eller kostnaden för denna anses utgöra kriterier utifrån vilka man skulle kunna utesluta företag från undersökningen.

4.3. Slutsats

(78) På grundval av detta bedöms ovannämnda argument och påståenden inte kunna ändra de undersökningsresultat som anges i förordningen om preliminär tull. Innehållet i skälen 86-90 i förordningen om preliminär tull samt slutsatsen att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada under undersökningsperioden bekräftas följaktligen.

E. ORSAKSSAMBAND

1. Den dumpade importens verkan

(79) En exporterande tillverkare hävdade att den enda faktor som kunde förklara gemenskapsindustrins låga lönsamhet under undersökningsperioden var råmaterialpriserna och inte verkan av den dumpade importen. Vidare skulle förbättringen av gemenskapsindustrins lönsamhet från 2,3 % till 3,38 % mellan 1996 och undersökningsperioden utesluta att dumpad import skulle ha vållat skada under denna period.

(80) Det bör noteras att den dumpade importen utövade ett nedåtgående tryck på försäljningspriserna på gemenskapens marknad och hindrade dessa priser från att korrekt återspegla ökningen av råmaterialpriserna.

(81) När det gäller den ringa förbättringen av lönsamheten mellan 1996 och undersökningsperioden visade undersökningen att denna förbättring i huvudsak berodde på gemenskapsindustrins omstrukturering. Denna inbegrep även en minskning av försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna.

(82) Som det anges i skäl 87 i förordningen om preliminär tull angående slutsatserna om gemenskapsindustrins ekonomiska situation kan industrins låga lönsamhet inte anses vara tillfredsställande. Tvärtom måste den anses vara otillbörligt låg till följd av den dumpade importens prissänkande verkan. Andra indikatorer som också visade en negativ utveckling var den minskade försäljningsvolymen, marknadsandelen och tillverkningskapaciteten, det minskade antalet anställda och ökningen av lagernivåerna.

(83) På grundval av detta bekräftas den slutsats som beskrivs i skäl 87 i förordningen om preliminär tull.

(84) En exporterande tillverkare hävdade att den eventuella skadan för gemenskapsindustrin inte kunde ha vållats av importen från Sydkorea eftersom antidumpningsåtgärder var i kraft under större delen av perioden mellan januari 1996 och utgången av undersökningsperioden. De slutgiltiga antidumpningsåtgärderna mot import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Sydkorea upphörde att gälla i augusti 1999 [9].

[9] Rådets förordning (EG) nr 1728/1999.

(85) Det måste erinras om att åtgärderna mot import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Sydkorea upphörde att gälla eftersom en återkomst av dumpning inte ansågs vara sannolik på grundval av undersökningsresultaten från en översyn som gjordes vid giltighetstidens utgång och som baserades på en undersökningsperiod från och med den 1 januari 1996 till och med den 30 september 1997. I det nuvarande förfarandet fastställdes det emellertid att dumpning förekom under undersökningsperioden, varför ovannämnda argument inte är giltigt.

2. Annan import

(86) En exporterande tillverkare hävdade att kommissionen även skulle ha undersökt de möjliga verkningarna av import från Polen, Turkiet och Tjeckien.

(87) På grundval av uppgifter från Eurostat fastställdes det att prisnivåerna för denna import till gemenskapen var betydligt högre än priserna för importen från de länder som omfattas av undersökningen (mellan 12,3 % och 30,5 % under undersökningsperioden). Det fanns således inte anledning att hänföra denna import till samma priskategori som den som gällde för de länder som omfattas av undersökningen eller att anse att den skada som denna import eventuellt vållat var av den arten att den skulle kunna bryta orsakssambandet mellan den skada som konstaterats och den dumpning som bedrivits av exporterande tillverkare från de berörda länderna.

3. Slutsats

(88) På grundval av detta bekräftas slutsatsen enligt skäl 102 i förordningen om preliminär tull om att den dumpade importen har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

F. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Gemenskapsindustrins intresse

(89) Inga synpunkter mottogs i detta avseende, varför undersökningsresultaten rörande gemenskapsindustrins intresse enligt skäl 104-106 i förordningen om preliminär tull bekräftas.

2. Verkan för importörer och användare

(90) En sammanslutning av användare och en användare separat, som är medlem i sammanslutningen, hävdade att vissa typer av polyesterstapelfibrer inte erbjöds till försäljning av gemenskapstillverkarna och att användarna följaktligen var tvungna att köpa dessa produkttyper från länder utanför gemenskapen. En annan användare anförde att gemenskapens tillverkare inte kunde tillfredsställa efterfrågan i gemenskapen.

(91) Undersökningen visade att även om vissa typer av polyesterstapelfibrer inte tillverkats av gemenskapsindustrin under vissa perioder innebär detta inte att gemenskapsindustrin inte skulle kunna tillverka dessa typer. Det enda som krävs är små anpassningar med låga investeringskostnader, t.ex. utbyte av munstycken eller borttagande eller tillförande av vissa tillsatsmedel. Det är snarare så att vissa typer av polyesterstapelfibrer vid några tidpunkter inte var tillgängliga på grund av att gemenskapens tillverkare inte kunde leverera berörda volymer till de låga priser som användarna krävde.

(92) När det gäller förbrukningen i gemenskapen kommer importen från de berörda länderna, med hänsyn till nivån på de föreslagna tullarna, att fortsätta att kunna säljas på gemenskapens marknad, låt vara till icke-dumpade priser. Gemenskapsindustrins priser kommer visserligen sannolikt att stiga, men troligen i begränsad utsträckning med tanke på att import från andra tredje länder också förekommer. Mot bakgrund av detta kommer införandet av antidumpningsåtgärder inte att innebära en risk för att användarna i gemenskapen inte kommer att ha ett tillräckligt urval och utbud av produkter.

(93) Man har begärt en förklaring av det som sägs i skäl 109 i förordningen om preliminär tull, nämligen att de föreslagna åtgärderna kan medföra att användarnas tillverkningskostnad ökar med 0,6 % till 1,2 %.

(94) På grundval av uppgifter från de få samarbetsvilliga användarna i gemenskapen konstaterades det att verkan av antidumpningsåtgärder mot polyesterstapelfibrer med ursprung i Indien och Sydkorea för deras tillverkningskostnader skulle variera mellan 0,6 % och 1,2 %. Detta undersökningsresultat baserades på en bedömning av polyesterstapelfibrernas andel av dessa användares tillverkningskostnader för sina färdiga produkter, storleken på den preliminära genomsnittliga antidumpningstullen på import från Sydkorea och Indien och marknadsandelen för importen från dessa två länder i förhållande till gemenskapens förbrukning under undersökningsperioden.

(95) Det är uppenbart att situationen för en specifik användare är avhängig den utsträckning i vilken företaget importerar från de berörda länderna och exporterande tillverkarna och företagets egen kostnadsstruktur. Den genomsnittliga verkan som nämns ovan gäller således för ett företag med ett representativt genomsnittligt inköpsmönster i fråga om olika inköpskällor, varav Sydkorea och Indien svarar för 14,7 %.

(96) Efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull hävdade några användarföretag i gemenskapen att ett införande av antidumpningstullar skulle få negativa verkningar för deras konkurrenskraft på marknaderna för produkter i senare led och slutligen skulle äventyra företagens överlevnad. De ansåg att ett införande av antidumpningstullar skulle leda till prishöjningar som användarna skulle tvingas återspegla i priserna för sina produkter i senare led. Denna utveckling skulle i sin tur leda till en ökning av importen av produkter i senare förädlingsled till lägre priser från andra tredje länder och från de länder som berörs av denna undersökning, och skulle tvinga några gemenskapstillverkare av slutprodukter i senare förädlingsled vilka innehåller polyesterstapelfibrer att flytta sin tillverkning till något land utanför gemenskapen.

(97) Bedömningen av de föreslagna åtgärdernas maximala genomsnittliga verkan för användarna tyder dock på att ett införande av antidumpningsåtgärder troligen inte kommer att medföra någon betydande ökning av importen till gemenskapen av billiga produkter i senare förädlingsled. Denna slutsats dras också i avsaknad av bevisning från berörda användare som stöder deras påståenden och de beskrivna verkningarna har faktiskt inte uppstått under giltighetstiderna för tidigare åtgärder mot polyesterstapelfibrer. Dessutom bör det noteras att vävda färdiga produkter (som t.ex. används i beklädnadsprodukter och hushållsmöbler) omfattas av kvantitativa begränsningar enligt textilkvotsystemet.

(98) Med hänsyn till att granskningen av användarföretagens ovannämnda påståenden inte medfört några nya slutsatser, bekräftas de överväganden som anges i skälen 109 och 111 i förordningen om preliminär tull rörande de föreslagna åtgärdernas troliga verkan för användare.

3. Slutsats

(99) De nya påståendena avseende gemenskapens intresse anses inte vara av den arten att de upphäver slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl mot att införa antidumpningsåtgärder. De preliminära undersökningsresultaten bekräftas därför.

G. SLUTGILTIG TULL

(100) Mot bakgrund av slutsatserna angående dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör slutgiltiga antidumpningsåtgärder införas för att förhindra att dumpad import från Indien och Sydkorea vållar gemenskapsindustrin ytterligare skada.

1. Nivå för undanröjande av skada

(101) Enligt skäl 116 i förordningen om preliminär tull fastställdes en icke-skadevållande prisnivå som skulle täcka gemenskapsindustrins totala tillverkningskostnader samt den skäliga vinst som skulle kunna erhållas i avsaknad av dumpad import från de berörda länderna.

(102) Några exporterande tillverkare hävdade att 6 % borde anses utgöra en skälig vinst, mot bakgrund av ärenden avseende polyesterstapelfibrer och texturerat polyesterfilamentgarn vilka föregick undersökningen mot bl.a. Australien. I detta senare förfarande hade emellertid den skäliga vinstmarginalen fastställts till 10 %, liksom i den innevarande undersökningen. Andra exporterande tillverkare ansåg att den skäliga vinstmarginalen borde anses vara ännu lägre, t.ex. 4 %, eftersom gemenskapsindustrins allmänna lönsamhet var högre nu än vad den var vid tidpunkten för de nämnda tidigare förfarandena [10].

[10] Rådets förordningar (EG) nr 1490/96 (polyesterstapelfibrer från Vitryssland och (EG) nr 2160/96 (texturerat filamentgarn av polyester från Indonesien och Thailand).

(103) Det bör noteras att kommissionen i skäl 116 i förordningen om preliminär tull angav att en marginal på 10 % borde anses vara den vinstnivå som hade kunnat uppnås i avsaknad av dumpad import.

(104) Den skäliga vinstnivån fastställs på grundval av den vinst som gemenskapsindustrin sannolikt skulle uppnå i avsaknad av skadevållande dumpning. Med tanke på att undersökningsperioden i de tidigare undersökningarna inte var densamma och att de prissänkande verkningar av dumpningen som fastställdes i de ärendena var av en annan omfattning, finns det ingen anledning att anta att gemenskapsindustrin skulle ha uppnått samma vinstnivå. Tidigare vinstnivåer är således inte nödvändigtvis adekvata för det innevarande ärendet. I detta sammanhang kan det också hänvisas till det resonemang som förs i skäl 117 i förordningen om preliminär tull.

(105) På grundval av detta bekräftas följaktligen de slutsatser som beskrivs i skäl 117 i förordningen om preliminär tull.

2. Tullens form och nivå

(106) I enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen har nedanstående antidumpningstullsatser fastställts till nivåer som motsvarar dumpningsmarginalerna när dessa konstaterats vara lägre än skademarginalerna. Detta är fallet för alla utom ett företag.

>Plats för tabell>

(107) De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatserna fastställdes på grundval av undersökningsresultaten i denna undersökning. De återspeglar därför den situation som konstaterats vid undersökningen beträffande företagen i fråga. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som tillämpas på "alla övriga företag") gäller därför uteslutande import av produkter med ursprung i det berörda landet och som tillverkas av dessa företag och därmed också av de särskilda juridiska enheter som anges. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i en förordnings artikeltext, även enheter som är närstående de som uttryckligen nämns, omfattas inte av dessa tullsatser utan av den tullsats som gäller för "alla övriga företag".

(108) Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller nya tillverknings- eller försäljningsenheter inrättats) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen [11] tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnbytet eller förändringen av tillverknings- eller försäljningsenheterna. Kommissionen kommer om det är lämpligt att efter samråd med rådgivande kommittén ändra förordningen i fråga i enlighet med detta genom att uppdatera förteckningen över företag som omfattas av individuella tullsatser.

[11] Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, direktorat B, TERV - 0/13, Rue de la Loi/Wetstraat 200 - B - 1049 Bryssel, Belgien.

H. UTTAG AV DEN PRELIMINÄRA TULLEN

(109) Med hänsyn till storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats för de exporterande tillverkarna och den betydande skada som gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) nr 124/2000 tas ut slutgiltigt till en sats som motsvarar den slutgiltiga tullens nivå, om denna nivå motsvarar eller är lägre än den preliminära tullens nivå. I annat fall bör det slutgiltiga uttaget motsvara nivån på den preliminära tullen. Belopp för vilka säkerhet ställts och som överstiger den slutgiltiga antidumpningstullsatsen bör frisläppas.

(110) Till följd av sammanslagningen av polyesterverksamheterna i Samyang Corporation och SK Chemicals Co. Ltd. till ett gemensamt ägt företag, Huvis Corporation, bör det slutgiltiga uttaget av de preliminära tullarna för dessa företag baseras på den slutgiltiga tullen för Huvis Corporation.

I. ÅTAGANDE

(111) Efter införandet av de provisoriska antidumpningsåtgärderna gjorde en exporterande tillverkare i Indien ett prisåtagande enligt artikel 8.1 i grundförordningen.

(112) Kommissionen anser att åtagandet från Reliance Industries Limited kan godtas eftersom det undanröjer dumpningens skadliga verkan. De regelbundna och detaljerade rapporter som företaget åtagit sig att lämna till kommissionen kommer att medge en effektiv övervakning och företagets struktur är sådan att kommissionen anser att risken för kringgående av åtagandet är minimal. För att sörja för att åtagandet faktiskt efterlevs och kan övervakas bör befrielse från tull vid begäran om övergång till fri omsättning enligt åtagandet förutsätta att aktören också visar upp en handelsfaktura som innehåller de uppgifter som anges i bilagan till denna förordning, vilka uppgifter är nödvändiga för att tullen i tillräcklig detalj skall kunna kontrollera att fakturan avser sändningen i fråga. Om en sådan faktura inte läggs fram eller om den inte avser den produkt som uppvisas för tullen, bör den tillämpliga antidumpningstullen betalas.

(113) Vid en misstänkt överträdelse eller en konstaterad överträdelse eller ett återtagande av åtagandet får en antidumpningstull införas i enlighet med artiklarna 8.9 och 8.10 i grundförordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av syntetstapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, enligt KN-nummer 5503 20 00 med ursprung i Indien och Sydkorea.

2. Följande slutgiltiga tullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, för produkter som tillverkats av nedanstående företag:

>Plats för tabell>

3. Trots vad som sägs i punkt 1 skall den slutgiltiga tullen inte tillämpas på import av produkter som övergått till fri omsättning i enlighet med artikel 2.

4. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

1. Varor som tillverkats av följande företag och som importeras enligt punkt 2 skall vara befriade från den tull som avses i artikel 1:

>Plats för tabell>

2. Importerade produkter som deklareras enligt Taric-tilläggsnummer A212 skall vara befriade från de antidumpningstullar som införts genom artikel 1, om de tillverkas av det företag som nämns i punkt 1 och av detta företag direkt exporteras (dvs. faktureras och sänds) till ett företag som agerar som importör i gemenskapen och om den handelsfaktura som läggs fram för de relevanta tullmyndigheterna samtidigt med begäran om övergång till fri omsättning innehåller de uppgifter som anges i bilagan till denna förordning.

3. Befrielse från tull skall också förutsätta att de varor som deklareras och visas upp för tullen exakt motsvarar varubeskrivningen i handelsfakturan.

Artikel 3

1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär antidumpningstull på import med ursprung i Indien och Sydkorea enligt förordning (EG) nr 1472/2000 skall tas ut enligt den slutgiltiga tullsats som införs genom denna förordning. Belopp för vilka säkerhet ställts och som överstiger den slutgiltiga antidumpningstullsatsen skall frisläppas. Om den slutgiltiga tullsatsen är högre än den preliminära tullsatsen, skall endast de belopp för vilka säkerhet ställts i en omfattning motsvarande den preliminära tullen tas ut slutgiltigt.

2. I fråga om Samyang Corporation och SK Chemicals Co. Ltd. skall de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär antidumpningstull tas ut enligt den tullsats som genom denna förordning slutgiltigt införs för Huvis Corporation. Belopp för vilka säkerhet ställts och som överstiger den slutgiltiga tullsatsen för Huvis Corporation skall frisläppas.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

[...]

BILAGA: Nödvändiga uppgifter på de handelsfakturor som medföljer försäljning som omfattas av ett åtagande

Uppgifter som skall anges på den handelsfaktura som avses i artikel 2.2:

1. Fakturanummer

2. Det Taric-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna kan tullklareras vid gemenskapens gräns (enligt förordningen).

3. En exakt beskrivning av varorna, med bl.a. följande uppgifter:

-Produktnummer (enligt den berörda exporterande tillverkarens åtagande).

-KN-nummer.

-Kvantitet (i kg).

4. Beskrivning av försäljningsvillkoren, med bl.a. följande uppgifter:

-Pris per kg.

-Betalningsvillkor.

-Leveransvillkor.

-Sammanlagda rabatter och avdrag.

5. Namnet på det företag som agerar som importör och till vilket fakturan utfärdas direkt av det berörda företaget.

6 Namnet på den företrädare för företaget som har utfärdat åtagandefakturan samt följande undertecknade försäkran:

"Jag intygar härmed att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som gjorts av . . . . . . . [företaget] och som godtagits av Europeiska kommissionen genom förordning (EG) nr .../2000 eller beslut C(2000)... Jag försäkrar att uppgifterna på denna faktura är fullständiga och korrekta."