RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 2186/93 av den 22 juli 1993 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

SAMMANDRAG

1. inledning

1.1. Rapportens uppbyggnad och syfte

1.2. Bakgrund till förordningen

1.2.1. Det behövs bra nationella företagsregister

1.2.2. Det behövs harmoniserade företagsregister

2. hur förordningen genomfördes 1993-1998

2.1. Undantag

2.1.1. Undantaget för Tyskland

2.1.2. Ansökningarna från Belgien och Storbritannien

2.2. Åtgärder för att underlätta genomförandet

2.2.1. Ekonomiskt stöd till medlemsstaterna i EU

2.2.2. Metodikrekommendationer

2.2.3. Utbildning

2.3. Mätning av i vilken utsträckning förordningen genomförts

2.3.1. Undersökningar av företagsregister

2.3.2. Täckning i företagsregistren

2.3.3. Registrerade enheter

2.3.4. Registrerade variabler

2.4. Användning av företagsregister

2.4.1. Resultat av undersökningen från 1996

2.4.2. Planerad användning

2.5. Företagsregister utanför EU

2.5.1. Länderna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

2.5.2. Länderna i Centraleuropa

2.5.3. Samordning med FN:s ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE)

2.6. Slutsatser: Uppnådda resultat och kvarstående uppgifter

3. genomförande av förordningen:

kommande kvalitetsförbättringar

3.1. Varför det behövs en kvalitetspolicy och vad den skall innehålla

3.2. Kvalitetskrav

3.2.1. Företagsregistrets täckning

3.2.2. Gränsdragning mellan statistiska enheter

3.2.3. Registrerade variabler

3.3. Genomförande av kvalitetspolicyn

3.4. Andra inslag i kvalitetspolicyn och behov av metodikstöd

4. efter förordningen:

framtidsperspektiv för företagsregistren

4.1. Företagsregistrens plats i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik

4.1.1. Lägesbeskrivning

4.1.2. Frågor som återstår att lösa

4.1.3. Kommande utveckling

4.2. Användning av administrativa uppgiftskällor

4.2.1. Administrativa uppgiftskällor för företagsregister

4.2.2. Satellitregister

4.3. Företagsgrupper och globalisering

4.4. Rekommendationsmanualen

4.5. Slutsatser: Ett arbetsprogram för framtiden

5. Slutsatser

FÖRKORTNINGAR

REFERENSER

BILAGA 1

Kortfattad landredovisning

Tabell 1 : Registrerade enheter per statistisk enhetstyp

Tabell 2 : Täckning per avdelning i NACE Rev. 1 och per statistisk enhetstyp

Tabell 3 : Registrerade variabler per statistisk enhetstyp

Tabell 4 : Uppgiftskällor för företagsregister per statistisk enhetstyp

BILAGA 2

Översikt över ekonomiskt stöd till medlemsstaterna 1993-1997

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 2186/93 av den 22 juli 1993 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål

SAMMANDRAG

Förordningen om företagsregister [1] för statistiska ändamål antogs 1993. Enligt förordningen är medlemsstaterna tvungna att skapa företagsregister över företag som bedriver en ekonomisk aktivitet som bidrar till bruttonationalprodukten, de juridiska enheter som ansvarar för dessa företag samt de lokala enheter som är underordnade dem (med några få undantag som nämns i förordningen). I förordningen förtecknas vidare obligatoriska och valfria karakteristika för tre typer av enheter, anges hur företagsregistren skall uppdateras, hur kommissionen skall ha tillgång till informationen samt förfaranden.

[1] För en översikt av förkortningar var god se sida 34.

I rapporten finns information om företagsregistrens roll i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik och om skälen till förordningen, vidare beskrivs genomförandet av förordningen och redovisas uppnådda resultat. Men man visar också att genomförandet ännu inte är klart. Framtiden för företagsregistren i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik diskuteras. Företagsregistrens roll vid framtagning av statistik inom mycket aktuella områden såsom globalisering behandlas också.

Erfarenheterna från arbetet med att genomföra förordningen om företagsregistren har allmänt sett varit positiva, förbättringarna och den fortlöpande inbördes anpassningen mellan företagsregister som före förordningen var helt olika har varit ofantliga. Täckningen är mycket bättre och mer än hälften av medlemsstaterna lägger redan in även de icke obligatoriska avdelningarna i NACE Rev. 1. Företagsregistren kan vara mycket kostnadseffektiva, när man ser till fördelarna med att kunna använda högkvalitativa företagsregister effektivt. Företagsregister kan nu betraktas som ett effektivt hjälpmedel för att begränsa rapporteringsbördan för företagen, särskilt de små och medelstora.

Även om resultaten är ganska bra återstår två viktiga frågor där mycket arbete fortfarande krävs. Det rör sig om harmoniseringen av statistiska enheter och kvaliteten på företagsregistren. Även på dessa punkter har förbättringarna varit avsevärda, men skillnaderna i medlemsstaternas gränsdragning mellan företag har oöverskådliga följder för jämförbarheten i företagsstatistiken. Trots att täckningen har blivit mycket bättre och allmänt kan betraktas som god finns det några avdelningar i NACE Rev. 1, särskilt tjänster, som inte är tillräckligt väl täckta, nämligen småföretag, icke vinstdrivande organisationer och statlig förvaltning.

Inför framtiden är det en stor utmaning att utveckla företagsregistren till ett verktyg för globaliseringsstatistik. Detta innebär att man inkluderar namn och adress för varje utländsk juridisk enhet, annan än fysisk person, som kontrollerar den juridiska enheten i företagsregistren tillsammans med information om företagsgrupper. Vittgående undersökningar och metodikutveckling krävs och kommer att genomföras inom en nära framtid.

Inga ändringar i förordningen om företagsregister eftersträvas på kort eller medellång sikt, varken när det gäller obligatoriska eller valfria delar i förordningen. På lång sikt kan påbörjade initiativ, särskilt dem om företagsgrupper och globalisering, leda till att det krävs förändringar i förordningen. I detta sammanhang måste de valfria variablernas funktion ses över. Men om det skall bli möjligt att förbereda för andra fasen i arbetet med att utveckla företagsregistren måste genomförandet av förordningen om företagsregister avslutas skyndsamt. Viss obligatorisk information registreras fortfarande inte i företagsregistren i vissa medlemsstater och dessa medlemsstater kommer att uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för införandet.

1. INLEDNING

1.1. Rapportens uppbyggnad och syfte

Den 22 juli 1993 antogs rådets förordning (EEG) nr 2186/93 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål. Enligt förordningen skall medlemsstaterna för statistiska ändamål inrätta ett eller flera harmoniserade register över alla företag som bedriver en ekonomisk aktivitet som bidrar till bruttonationalprodukten till marknadspriser, de juridiska enheter som ansvarar för dessa företag samt de lokala enheter som är underordnade dessa företag. Undantag görs dock för vissa verksamheter enligt Statistiska näringsgrensindelningen i Europeiska gemenskapen, NACE Rev. 1, nämligen avdelning A, B och L (huvudsakligen jordbruk, fiske och offentlig förvaltning), där valfrihet råder, och, på vissa villkor, för hushåll. Enligt bestämmelserna skall företagen vara införda i företagsregistren före den 1 januari 1996 samt de juridiska eller lokala enheterna före den 1 januari 1997. I förordningen anges också ett antal uppgifter som skall registreras för var och en av de tre enhetstyperna, varvid vissa är valfria. Vidare innehåller förordningen bestämmelser om hur företagsregistren skall uppdateras, hur kommissionen får tillgång till informationen, hur de nationella statistiska instituten får tillgång till administrativa eller juridiska register samt förfaranden, bl.a. för undantag. För definition av begreppen "företag", "juridisk enhet" och "lokal enhet" hänvisas till rådets förordning (EEG) nr 696/93 av den 15 mars 1993 om statistiska enheter för observation och analys av produktionssystemet inom gemenskapen.

Syftet med rapporten är att efterkomma en särskild artikel i förordningen, nämligen artikel 10, där det står:

Inom fyra år efter det att denna förordning antagits skall kommissionen till rådet överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning och får bifoga förslag till åtgärder med beaktande av vunna erfarenheter.

Rapporten är uppbyggd på följande sätt. Resten av detta kapitel ägnas åt att ge bakgrundsinformation om hur förordningen växte fram, om vad företagsregister spelar för roll i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik samt om vilka huvudskäl det finns till att ha en sådan förordning. (Med företagsregister menas företagsregister för statistiska ändamål, om inget annat sägs.) I nästa kapitel redogörs noggrant för hur förordningen genomförts i EES hitintills och lämnas information om utvecklingen i länderna i Centraleuropa. Det framgår av detta kapitel två att man gjort framsteg när det gäller att genomföra företagsregistren i medlemsstaterna, men det framgår också att företagsregistren måste bli bättre ur kvalitets- och harmoniseringssynpunkt. I kapitel tre behandlas frågan hur detta skall ske. I kapitel fyra vidgas perspektivet och man tittar på företagsregistrens framtid i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik, som fortfarande är under uppbyggnad. Företagsregistrens roll när det gäller att åstadkomma statistik om mycket aktuella områden, såsom globaliseringen, behandlas ävenledes. Rapportens sista kapitel innehåller slutsatser.

1.2. Bakgrund till förordningen

1.2.1. Det behövs bra nationella företagsregister

Företagsregistren innehåller listor över företag tillsammans med karakteristika såsom adress och sådana variabler som storleksklass och huvudverksamhet. De spelar en viktig roll i ett välutvecklat nationellt system för företagsstatistik:

· De registrerade företagen används i företagsundersökningar, oberoende av om dessa baseras på stickprov eller inte.

· Med hjälp av företagsregistren kan man se till att företagsundersökningarna samordnas och inte innehåller överlappningar eller luckor.

· Genom samordning kan man ge undersökningarna en effektiv uppbyggnad.

· Företagsregistren gör det lättare att samköra resultat från olika företagsundersökningar.

· Företagsregistren gör det möjligt att kontrollera och inskränka rapporteringsbördan ute på de enskilda företagen.

· Företagsregistren kan eventuellt samköras med register i andra förvaltningar, vilket skulle ge effektiv användning av uppgifterna i register vid andra förvaltningar.

· Företagsregister kan användas som en direkt källa till information om hela företagsbeståndet i ett land, dess uppbyggnad och utveckling över tid.

Av dessa orsaker betraktas företagsregister som mycket kostnadseffektiva hjälpmedel för att åstadkomma företagsstatistik.

1.2.2. Det behövs harmoniserade företagsregister

Mot bakgrund av att företagsregistren är viktiga för de nationella statistiksystemen och att det krävs ett EU-omfattande statistiksystem med god kvalitet och harmoniserade uppgifter från medlemsstaterna utifrån gemensamma begrepp, definitioner och klassifikationer restes under 1980-talet frågan om huruvida medlemsstaternas företagsregister behövde harmoniseras. Det beslutades att inventera företagsregistren vid de nationella statistikinstituten före ett ställningstagande i sakfrågan. Inventeringen genomfördes 1988/89.

Genom inventeringen klarlades följande två fakta:

- Företagsregistren i flera medlemsstater hade inte sådan kvalitet och täckning att de passade som grund för det planerade EU-omfattande systemet för företagsstatistik.

- Medlemsstaternas företagsregister grundade sig på alltför heterogena definitioner för att de skulle kunna användas som jämförande företagsstatistik. I synnerhet varierade de statistiska enheterna mellan länderna.

Vidare ledde inventeringen fram till följande två slutsatser:

- Det fanns ett behov av att fastställa en gemensam uppsättning definitioner med hjälp av en förordning.

- Det fanns ett behov av att hjälpa medlemsstaterna att bygga upp den infrastruktur som krävdes för att registrera de viktigaste av enheterna med tillräcklig täckning och med hjälp av ett antal standardiserade variabler, varvid även detta föreslogs ske med hjälp av en förordning.

Följden blev att förordningen om statistiska enheter och förordningen om företagsregister utarbetades och antogs. Ett extra skäl för förordningarna var att ett nytt statistiskt insamlingssystem höll på att utarbetas för handel med varor och tjänster mellan medlemsstaterna (Intrastat), och att det skulle vara till fördel för detta system med bättre, harmoniserade företagsregister. Det antogs vidare att sådana företagsregister skulle inverka positivt på företagens av statistiska undersökningar föranledda rapporterings-börda.

Mot bakgrund av att företagsregistren var på olika utvecklingsnivå i medlemsstaterna ansågs det varken möjligt eller önskvärt att på kort sikt ålägga medlemsstaterna att åstadkomma företagsregister med alla de statistiska enheter man använder eller planerar att använda i EU-omfattande systemet för företagsstatistik. I stället beslutade man att utveckla heltäckande, harmoniserade företagsregister i två steg, av vilka det första behandlades i den föreliggande förordningen.

Därför förekommer bara två statistiska enheter (företaget och den lokala enheten) i förordningen, medan en tredje enhet (den juridiska enheten) anges i förhållande till de statistiska enheterna [2]. Andra statistiska enheter i de EU-omfattande statistiksystemen, t.ex. verksamhetsenheten, den lokala verksamhetsenheten och den institutionella enheten, omfattas inte av förordningen. Exakt vad det andra steget i arbetet på företagsregistren skall innehålla och vilken tidsplanering det skall följa är frågor som kommer att avgöras på grundval av denna utvärdering. Framtidsplanerna skisseras i kapitel fyra.

[2] DEN JURIDISKA ENHETEN BETRAKTADES INTE I SIG SOM EN STATISTISK ENHET, EFTERSOM DEN INTE ÄR JÄMFÖRBAR MELLAN LÄNDERNA. DESSUTOM BEDRIVER DEN IBLAND EKONOMISK AKTIVITET TILLSAMMANS MED ANDRA UNDERORDNADE JURIDISKA ENHETER OCH, FÖR STATISTISKA ÄNDAMÅL, ÄR DET DÅ BÄTTRE ATT SLÅ IHOP DE JURIDISKA ENHETERNA TILL FÖRETAG FÖR ATT UNDVIKA ATT DET STATISTISKA UTFALLET FÖRVRÄNGS.

2. HUR FÖRORDNINGEN GENOMFÖRDES 1993-1998

2.1. Undantag

I förordningen anges en möjlighet till undantag från att genomföra delar av förordningen i artikel 8, och därefter följer i artikel 9 en beskrivning av vilket förfarande som då skall tillämpas. Undantag har beviljats Tyskland [3]. Två andra länder, Belgien och Storbritannien, lämnade in ansökan om undantag eller begärde rådgivning om huruvida de skulle ansöka om undantag. I inget av fallen ansågs det nödvändigt med undantag. Inga andra länder ansökte om undantag.

[3] Tyskland överklagade dessutom i oktober 1993 till Europeiska gemenskapernas domstol och yrkade att förordningen skulle ogiltigförklaras (mål C-426/93). Överklagandet avvisades av domstolen i ett avgörande av den 9 november 1995.

2.1.1. Undantaget för Tyskland

Den tyska ansökan om undantag [4] gällde fristerna för genomförandet. Man begärde en förlängning till den 31 december 1999. Skälen till ansökan kan sammanfattas som följer:

[4] Statistisches Bundesamt lämnade in ansökan den 17 augusti 1994.

· Det krävdes en lagändring för att få tillgång till rättsliga och administrativa register, vilket skulle ta tid.

· Att skapa ett företagsregister med ca 3 miljoner enheter skulle innebära mycket arbete för Statistisches Bundesamt (det nationella statistikinstitutet i Tyskland) och för statistikkontoren i delstaterna; en ofantlig ansträngning skulle krävas både vad gällde teknik och arbete.

· Uppgiften att göra ett stort antal branschundersökningar och sammanställa databaser för var och en angrips bäst med ett sekventiellt tillvägagångssätt.

· Den icke-kommersiella sektorn ingick nästan inte alls i de återkommande undersökningarna; det skulle krävas en hel del tid för att bygga upp ett register för denna sektor.

Tillsammans med ansökan lämnade Tyskland en tidtabell för genomförande av förordningen inom ramen för de undantagsfrister man ansökte om. Efter ett positivt yttrande från Arbetsgruppen om företagsregister godkände Kommittén för det statistiska programmet (KSP) tidtabellen och beviljade Tyskland undantag [5].

[5] En analys av ansökan om undantag och om den tidtabell som gäller för Tyskland finns i KSP:s dokument 95/16/1.

2.1.2. Ansökningarna från Belgien och Storbritannien

Belgien ansökte [6] om undantag av ett antal orsaker gällande täckning, registrering av enheter och variabler, krav på uppdatering och tidsfrister för genomförande. De viktigaste skillnaderna var definitionen av lokal enhet beroende på tillgängliga uppgifter och omkastning i genomförandeordning mellan juridisk enhet och företag. Skillnaderna i definitionen av lokal enhet var tillfälliga. Detta skulle vara löst den 1 januari 1998 och till dess skulle det finnas närmevärden för den lokala enheten som man kunde använda.

[6] Ansökan lämnades av det belgiska statistikorganet den 6 februari 1995.

Omkastningen i genomförandeordning mellan juridisk enhet och företag innebar att det endast under 1996 skulle bli nödvändigt att använda juridisk enhet som närmevärde för företag.

Arbetsgruppen om företagsregister var överens med Eurostat om att det i detta fall inte behövdes något undantag. KSP samtyckte och undantagsförfarandet avbröts. De flesta punkter som hade tagits upp var faktiskt klargöranden av förordningen. Vidare uppfattades frågan om lokal enhet och omkastningen mellan genomförande av juridisk enhet och företag som betydelselösa, eftersom de föreslagna lösningarna var tillfredsställande.

Storbritannien meddelade Eurostat att de försökte begränsa företagsregistrets täckning till att endast omfatta näringsidkare som var momsregistrerade eller PAYE-registrerade (arbetsgivare). Det innebar att de minsta företagen inte skulle registreras, och Storbritannien ville inhämta Eurostats åsikt om detta.

Arbetsgruppen om företagsregister påpekade att man var överens om att ett företag måste sysselsätta åtminstone en person halvtid [7]. Eurostat gjorde en analys som visade att tröskelvärdet för moms i Storbritannien var sådant att en omvandling till arbetstid tydde på att alla halvtidsföretag inkluderades. Därmed kunde man enas om att med nuvarande tröskelvärde behövde Storbritannien inte ansöka om undantag.

[7] Se sektion 6.3 i publikationen: Företagsregister för statistiska ändamål: Metodiska rekommendationer, band 1, Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer.

2.2. Åtgärder för att underlätta genomförandet

2.2.1. Ekonomiskt stöd till medlemsstaterna i EU

Eftersom medlemsstaternas företagsregister befann sig i olika utvecklingsskeden när förordningen antogs och det var förenat med kostnader att genomföra förordningen ställde kommissionen ekonomiska medel till förfogande för att hjälpa medlemsstaterna med genomförandet. Under åren 1993 till 1997 uppgick stödet totalt till 2,81 miljoner euro (se bilaga 2). Under de första fyra åren kanaliserades stödet med hjälp av kontrakt, enligt vilka de nationella statistikinstituten åtog sig att genomföra viss verksamhet. Under 1997 gavs stödet i form av bidrag till verksamhet som de nationella statistikinstituten genomförde. Även då rörde det sig om överenskommen verksamhet. De flesta av projekten gällde uppbyggnad eller omarbetning av företagsregister, alternativs förbättrad täckning för företagsregister.

De tillgängliga anslagen fördelades på basis av projektansökningar från medlemsstaterna. Alla medlemsstater brydde sig inte om att lämna projektförslag när tillfälle gavs. Detta är naturligt med tanke på att medlemsstaternas företagsregister befann sig i olika skeden och att de därför hade olika behov. Anslagen räckte inte till att finansiera eller stödja alla bidragsgilla projekt. Anslagsfördelningen gjordes på följande grunder [8]:

[8] Naturligtvis tillämpades också några formella krav, t.ex. att kostnaderna måste gå att hänföra till projektet.

· Aktuellt behov sett utifrån hur stor skillnaden var mellan företagsregistrens nuvarande tillstånd och den nivå som krävdes enligt förordningen.

· Egna insatser från medlemsstaten för att komma till rätta med behoven.

· Projektets förmåga att angripa behoven på grundval av :

- täckningsgrad i förhållande till vad som krävs i förordningen,

- registrering av de tre enhetstyperna (företag, lokal enhet och juridisk enhet),

- registrering av sådana karakteristika som enligt förordningen är obligatoriska samt

- kvalitetsförbättringar.

· Det föreslagna projektets kostnadseffektivitet.

· Rimlig andel med hänsyn till förhållandet mellan landets välstånd och antal företag.

2.2.2. Metodikrekommendationer

Redan från början stod det klart att förordningen inte skulle bli lätt att genomföra av två skäl som hänför sig till statistisk metodik. För det första kan förordningen om företagsregister och, i ännu högre grad, förordningen om statistiska enheter inte tillämpas utan att man först tolkar begreppen, definitionerna och reglerna i de två förordningarna. Det framgick dock av de expertdiskussioner som föregick arbetet med att utforma båda förordningarna att sådan tolkning skulle kräva en stor arbetsinsats. På grund av att företagsregistren i medlemsstaterna befinner sig i olika utvecklingsskede skulle, för det andra, vissa länder med ingen eller liten erfarenhet av företagsregister behöva metodikanvisningar för att skapa och bygga upp sina företagsregister.

Dessa två skäl räckte för att börja arbeta på metodikrekommendationer, men det fanns en ännu mera tvingande bevekelsegrund: Det blev alltmer uppenbart att företagsstatistiken inte skulle gå att jämföra mellan länderna, om definitionerna för de statistiska enheterna, särskilt företaget, användes på olika sätt i medlemsstaternas företagsregister. (Se även punkt 3.2. om kvalitetskrav.)

Hur företag skall härledas ur juridisk enhet är därför en av huvudfrågorna i de metodikrekommendationer som utarbetats hitintills. Andra frågor som behandlats är följande:

· Syften med företagsregistren.

· Regler för hur registren skall skötas.

· Tillämpningsregler för lokal enhet.

· Definition av ett antal karakteristika.

· Vissa regler för registertillgång.

· Vissa kvalitetsanvisningar.

Dessa metodikrekommendationer kom 1996. Ytterligare metodikrekommendationer är på väg. Nu finns det utkast till rekommendationer om hantering av ändringar i företagsregistren och om särskilda förfaringsregler när företagen är stora och komplexa.

Det är mycket tack vare metodikrekommendationerna som man kunnat genomföra förordningen i den utsträckning som redovisas i nästa avsnitt. På så vis är framgångarna betydande. Men det behövs fortfarande fler och mera detaljerade rekommendationer. Detta är ett av hindren för att genomföra förordningen. Planerna på nya tillägg till rekommendationerna beskrivs i punkt 4.4.

2.2.3. Utbildning

Från början stod det klart att det fanns behov av utbildning om företagsregister. Kurser arrangerades därför av TES-institutet (Training of European Statisticians), som är knutet till Eurostat och de nationella statistikinstituten i medlemsstaterna. Kurserna gavs av personal från statistikinstituten i Norge och Danmark och samordnades noga med Eurostat.

Parallellt med kurserna utvecklade statistikinstitutet i Norge programvara åt Eurostat för att visa hur företagsregister skall skötas. Programmet visar hur juridiska enheter, som matas till företagsregistren från administrativa uppgiftskällor, t.ex. momsregister eller socialförsäkringsregister, bearbetas för att ge företagsregister baserade på statistiska enheter, dvs. företag och lokala enheter. Detta program används nu i TES-kurser och fler programapplikationer övervägs.

Teorin bakom statistiska enheter åskådliggörs bäst med konkreta fall. Därför har Eurostat, för att visa hur företag och lokala enheter förhåller sig till juridiska enheter, tagit fram ett antal typfall. Fallen används i utbildningen - utbildningsprogrammet kan hantera dem - men de är också viktiga som komplement till metodikrekommen-dationerna, eftersom de ger efterlängtad ledning för hur definitionerna på statistiska enheter skall tolkas.

2.3. Mätning av i vilken utsträckning förordningen genomförts

2.3.1. Undersökningar av företagsregister

När förordningen var antagen bestämde Eurostat tillsammans med Arbetsgruppen om företagsregister att göra undersökningar varje år av hur långt genomförandet av förordningen hade nått i medlemsstaterna och i Norge. Hittills har man gjort fyra undersökningar. Den första gällde situationen den 1 januari 1995, den andra den 1 januari 1996, den tredje den 1 januari 1997 och den sista den 1 januari 1998. För ändamålet utarbetades ett frågeformulär inför det första undersökningstillfället. Detta formulär ändrades inför den andra, tredje och fjärde undersökningen för att ta hänsyn till erfarenheter från de tidigare undersökningstillfällena och för att stryka eller lägga till frågor som inte behöver ställas varje år. De tredje och fjärde frågeformulären var elektroniska. Alla frågeformulär omfattade följande:

· Nationell lagstiftning när det gäller företagsregister och tillträde till uppgifter från administrativa uppgiftskällor i medlemsstaterna.

· Källor som används för att uppdatera företagsregistren.

· Enhetstyper som registreras, i synnerhet juridisk enhet, företag och lokal enhet.

· Antal registrerade enheter.

· Täckning med hänsyn till NACE Rev. 1.

· Registrering av karakteristika.

· Planerade förändringar.

Frågor som endast ställdes ett eller två år gällde följande:

· Undertäckning i företagsregistren (skattning av utelämnade enheter).

· Övertäckning i företagsregistren (skattning av overksamma enheter som felaktigt registrerats som verksamma eller enheter som av misstag registrerats mer än en gång).

· Användning av företagsregister.

· Resursåtgång (även resurser för att genomföra NACE Rev. 1).

Frågeformulären besvarades i stor utsträckning: alla länder utom två svarade 1995, och alla svarade 1996, 1997 och 1998. Men formulären uppvisade ett betydande svarsbortfall, särskilt kvantitativa uppgifter och information om kvaliteten på de insamlade uppgifterna. Resultaten av undersökningarna är den huvudsakliga grunden för redogörelsen i avsnittet nedan, när inget annat anges. Resultaten från den senaste undersökningen redovisas som nuläge. Ett sammandrag av de viktigaste undersökningsresultaten finns i bilaga 1.

2.3.2. Täckning i företagsregistren

Med utgångspunkt i NACE Rev. 1 krävs enligt förordningen en täckning som omfattar alla avdelningar utom jordbruk, jakt och skogsbruk, fiske, offentlig förvaltning och försvar samt obligatorisk socialförsäkring.

Rådande täckningsläge är som följer [9]. Alla medlemsstaters företagsregister omfattar sådana områden som traditionellt täcks av företagsstatistik: utvinning av mineral; tillverkning; el-, gas- värme- och vattenförsörjning; byggverksamhet; partihandel och detaljhandel; hotell- och restaurangverksamhet. När det gäller tjänsteavdelningarna i NACE Rev. 1 är täckningen ofullständig. Nästan alla länder täcker transport, magasinering och kommunikation; finansiell verksamhet; fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster. Nästan alla länder täcker också utbildning; hälso- och sjukvård; andra samhälleliga och personliga tjänster. Men även om länderna vanligtvis täcker alla dessa avdelningar är det inte säkert att de inkluderar alla undergrupper som ingår i avdelningen. Slutligen är följande avdelningar dåligt täckta: förvärvsarbete i hushåll; verksamhet vid internationella organisationer, utländska ambassader o.d. beroende på att det saknas metodikanvisningar och säkra källor.

[9] Redovisad täckning gäller företag.

Att områden där det traditionellt finns företagsstatistik är väl täckta, medan tjänstesektorn i allmänhet och icke vinstdrivande organisationer i synnerhet är sämre täckta har sin förklaring i två faktorer. För det första prioriteras naturligtvis företagsregister på de områden där statistik finns. Företagsregistren byggs upp med den statistiken. På EU-nivå har företagsstatistik om industri och handel en lång historia, tjänstestatistiken har däremot inte fått välförtjänt uppmärksamhet förrän relativt nyligen. I detta sammanhang är den nyligen antagna förordningen om statistik rörande företagsstrukturer mycket viktig. Företagsregistrens täckning av tjänsteavdelningarna kommer säkert att bli bättre i takt med att denna förordning genomförs.

Den andra förseningsfaktorn när det gäller företagsregistrens täckning av tjänsteavdelningarna i NACE Rev. 1 är behovet av metodikanvisningar. Att definiera och avgränsa enheten företag när det gäller icke vinstdrivande organisationer är en stötesten. De flesta nationella statistikinstituten har inte mycket erfarenhet på området, åtminstone inte i samband med företagsregister. Eurostat prioriterar arbetet med att ta fram rekommendationer för metodik på detta område mycket högt (se också punkt 4.2.). Hittills har metodikrekommendationerna främst och nödvändigtvis inriktats på områden där det redan fanns EU-omfattande statistik.

Att täckningen av förvärvsarbete i hushåll och verksamhet vid internationella organisationer är dålig kan också ha sin förklaring i metodiken. Vissa länder har inga företag i dessa avdelningar i NACE Rev. 1 på grund av definitionen av företag. De betraktar avsaknaden av företag i dessa avdelningar som en naturlig följd av företagsdefinitionen. Detta är en fråga som måste klargöras framöver.

Slutligen bör det noteras att små enheter inte täcks tillräckligt väl i vissa länder. Detta beror delvis på i vilken utsträckning det går att använda administrativa uppgifter för statistiska ändamål. Trots att det enligt artikel 7 i förordningen krävs tillgång till administrativa och juridiska register kunde användningen förbättras. Detta behandlas vidare i punkt 4.2. Bättre täckning av små enheter är en viktig del av kvalitetssträvandena som diskuteras i kapitel tre.

2.3.3. Registrerade enheter

De allra flesta medlemsstater rapporterar att de registrerar alla efterfrågade enheter, vilket framgår av den första tabellen i bilaga 1. Alla länder registrerar företag och juridisk enhet (i Irland använder man administrativa enheter som juridiska enheter). Lokal enhet registreras av alla länder utom ett, som planerar att tillföra den inom kort (se också punkt 3.3.). Det förefaller finnas fog för slutsatsen att en betydande konvergensrörelse när det gäller registrering av statistiska enheter ägt rum sedan förordningen utarbetades. Inventeringen 1989 visade på mycket större splittring bland de dåvarande tolv medlemsstaterna.

Trots framstegen är emellertid de enheter som registreras i företagsregistren långt ifrån harmoniserade. Sju länder rapporterar att de registrerar både företag och juridisk enhet utan att i praktiken göra någon skillnad mellan dessa två enhetstyper annat än när det gäller karakteristika. Med andra ord, medan företag i förordningen om statistiska enheter definieras som en eller flera juridiska enheter innehåller dessa länders företagsregister inga företag med fler än en juridisk enhet. Och de länder som faktiskt skiljer mellan företag och juridisk enhet i sina företagsregister brukar i praktiken tillämpa företagsdefinitionen på olika sätt.

Den betydelse bristande enhetsharmonisering har skall inte underskattas. När, i ett enskilt fall, juridiska enheter läggs samman till ett företag eller behandlas som separata företag inverkar detta på följande:

· Antal undersökta företag.

· Företagens storlek, vilket också påverkar urvalet vid undersökningar.

· Klassificering av företag efter huvudverksamhet, även detta med inverkan på urvalet vid undersökningar.

· Mätning av variabler (sammanslagningseffekter).

· Fördelning av variabler på grupper i NACE Rev. 1.

· Ekonomiska samband ur uppgifterna ovan, t.ex. omsättning per anställd.

· Förändringar över tid av uppgifterna ovan.

Nyligen gjordes en studie för att mäta effekterna av att företagsdefinitionen används på olika sätt i företagsregister. Studien [10], som omfattade tre medlemsstater, visar att effekterna på statistiska variabler såsom omsättning och sysselsättning faktiskt är mycket stora.

[10] The impact of diverging interpretations of the enterprise concept on statistical data, a comparison of enterprise profiling practices in Denmark, the Netherlands and the United Kingdom. Studien gjordes åt Eurostat av statistikinstitutet i Nederländerna, maj 1998.

Det skulle förvisso behövas bredare studier för att få noggranna och kvantifierbara mätningar av hur metodskillnaderna påverkar resultaten, men det står dock klart att företagsstatistiken som instrument för jämförelse mellan länderna skadas allvarligt.

Att länderna registrerar enheter på olika sätt har flera orsaker. Metodskillnaderna återspeglar skillnader i statistiktradition, som inte kan harmoniseras i en handvändning. Vissa länder är inte vana vid att skilja på juridisk enhet och företag, där måste en metodik för detta utvecklas. Handboken med rekommendationer om företagsregister och andra tillgängliga handlingar om metodik är till hjälp men ger inte de arbetsbeskrivningar som de nationella statistikinstituten behöver, eftersom sådana rutiner med nödvändighet är landspecifika, inte minst för att tillgängliga administrativa uppgiftskällor varierar kraftigt. Och på vissa områden behövs det fler EU-riktlinjer.

Det kan slutligen noteras att vissa länder registrerar fler enhetstyper än vad som krävs för att efterkomma förordningen om företagsregister. De registrerar också andra statistiska enheter som definieras i förordningen om statistiska enheter. Ungefär hälften av medlemsstaterna registrerar företagsgrupp och tre lokal verksamhetsenhet. Inget land uppger sig däremot registrera verksamhetsenhet.

2.3.4. Registrerade variabler

I bilaga 2 till förordningen om företagsregister förtecknas de variabler som skall registreras för juridisk enhet, företag och lokal enhet. Vissa variabler är valfria. Nedan följer en lägesbeskrivning för de viktigaste variablerna för varje enhet, varvid redovisningen naturligtvis bara gäller de länder där ifrågavarande enhet faktiskt registreras.

Juridisk enhet

Den juridiska enheten är en inmatningsenhet i företagsregistren, men inte någon statistisk enhet. Statistiken handlar om företag eller andra statistiska enheter snarare än om juridiska enheter. Därför är de karakteristika som registreras för juridisk enhet av administrativ art och omfattar inte ekonomisk aktivitet och storleksklass [11].

[11] De flesta företag är juridiska enheter och då kan det nationella statistikinstitutet välja att lägga uppgifterna om båda enheterna i samma registerpost i företagsregistret.

Juridisk form och datum för bildande i fråga om juridiska personer är relativt väl registrerade. Länderna använder sina egna klassificeringssystem för juridisk form. Uppgift om datum då den juridiska enheten upphör att vara juridiskt ansvarig för ett företag saknas i de flesta företagsregister. Upplysning om huruvida den juridiska enheten är ett "offentligt företag" finns i ungefär hälften av medlemsstaterna. Detta är emellertid en uppgift som behövs för obligatorisk EU-statistik (statistiken om företagsstrukturer) och situationen bör förbättras i snabb takt. Kopplingen till registret över s.k. gemenskaps interna aktörer (Intrastat) finns också bara med i registren hos en knapp majoritet medlemsstater.

Två valfria karakteristika om kontroll över en juridisk enhet registreras bara av ett fåtal länder, nämligen namn och adress för varje utländsk juridisk enhet som kontrollerar den juridiska enheten och identitetsnummer för den juridiska enhet i registret som kontrollerar den juridiska enheten. I framtiden kan dessa variabler bli viktiga. Detta behandlas vidare i punkt 4.4.

Företag

I fråga om företag finns det två viktiga variabler som registreras av alla medlemsstater, nämligen verksamhetskod och storlek eller storlek mätt i antal sysselsatta. För bägge dessa karakteristika används harmoniserade klassifikationer: NACE Rev. 1 (fyrställig nivå) för ekonomisk aktivitet och en storleksklassifikation enligt förordningen för den andra variabeln. Men vissa medlemsstater mäter storleksklass i antal anställda snarare än sysselsatta, därför att de inte har lämpliga administrativa uppgiftskällor för denna variabel. Under vissa förhållanden måste även sekundär aktivitet registreras. Detta gäller bara företag som skall ingå i undersökningar. De flesta länder gör detta.

Datum då företagets verksamhet påbörjas registreras av nästan alla länderna och datum då det upphör av det stora flertalet. Omsättning från försäljning av varor och tjänster (som överstiger 2 miljoner ecu) registreras av nästan alla länderna. Bara två medlemsstater registrerar den valfria variabeln nettotillgångar.

Lokal enhet

Ekonomisk verksamhetskod för lokal enhet registreras av alla medlemsstater och storleksklass av alla utom två. De flesta länderna mäter storleksklass i antal sysselsatta enligt vad som anges i förordningen, men det finns länder som inte kan göra det för att de saknar lämpliga administrativa uppgiftskällor för denna variabel. Samma klassifikationer som nämndes i samband med företag används. Registrering av sekundär verksamhet är valfritt för lokal enhet, men det görs ändå i sex länder. Datum då företagets verksamhet påbörjas registreras av nästan alla länderna, men datum då det upphör registreras bara av ungefär hälften, färre än för företag. Alla länder registrerar geografisk kod. Vad gäller upplysningen om huruvida den verksamhet som utförs i den lokala enheten är hjälpverksamhet till det företag som enheten är underordnad, så registreras den i en majoritet av länderna.

2.4. Användning av företagsregister

2.4.1. Resultat av undersökningen från 1996

Undersökningen från 1996 om hur förordningen hade genomförts innehöll en fråga om användning av företagsregister. Syftet med frågan var att ta reda på i vilken utsträckning företagsregistren användes för företagsdemografisk statistik [12], för annan ekonomisk statistik och för samordning mellan undersökningar.

[12] Företagsdemografi omfattar statistik om antal företag och andra enheter, samt deras fördelning på storleksklasser, avdelningar i NACE Rev. 1 m.m. Den innehåller också information om förändringar i sifferuppgifterna, t.ex. antal nya företag och deras karakteristika.

Sju av de sexton länder som ingick i undersökningen rapporterade att de använde företagsregister till att ta fram företagsdemografisk statistik om företag och tre om lokal enhet. Andra enheter användes också för detta ändamål. Således tog tre fram sådan statistik om juridisk enhet och två om lokal verksamhetsenhet. Alla länderna utom två använde företagsregister för annan ekonomisk statistik, t.ex. sysselsättning, omsättning, kapitalutgifter, förädlingsvärde, driftsöverskott, tillgångar och skulder samt vinst och förlust. Företag användes av tio länder och lokal enhet av fem länder för någon av dessa variabler.

Andra enheter användes också: även här sammanställde tre statistik om juridisk enhet och två om lokal verksamhetsenhet. Tio av de sexton länderna använde företags-register för samordning av undersökningar och urvalsramar.

Resultaten måste tolkas med varsamhet. Vissa länder hade inte företag eller lokal enhet då, så de kunde inte använda dem. I vissa fall använde de juridisk enhet eller lokal verksamhetsenhet i stället. Det är dock anmärkningsvärt att ungefär hälften av länderna inte använde lokal enhet eller någon liknande enhet.

2.4.2. Planerad användning

För att tolka resultaten från undersökningen 1996 måste man titta på hur företagsregistren skulle och skall användas. Noga räknat finns det faktiskt inga användningskrav. I förordningen om företagsregister anges inget om i vilken statistik företagsregistren skall användas. I andra förordningar, såsom förordningen om statistik om företagsstrukturer, där sammanställning av viss företagsstatistik föreskrivs, står det inget om att företagsregistren måste användas. Med andra ord åläggs medlemsstaterna i förordningen om företagsregister att skapa ett verktyg för företagsstatistik, men det är medlemsstaternas sak att avgöra hur detta verktyg skall användas [13].

[13] Detta är också huvudanledningen till att frågan om användning inte upprepas varje år.

I praktiken används naturligtvis företagsregistren mycket i de flesta länder där de finns och håller fullgod kvalitet. Det hade t.ex. inte gått att genomföra förordningen om statistik om företagsstrukturer, vilket sker för närvarande, om det inte hade funnits företagsregister i medlemsstaterna. Det råder bred enighet om att även om det inte finns något formellt krav på att använda företagsregister så är nyttan så stor att kostnaden är väl motiverad. Och den minskning i rapporteringsarbete för företagen som är en följd av att företagsregister används som utgångspunkt när företagsstatistik sammanställs är ett viktigt incitament att använda dem utbrett.

Att medlemsstaterna får avgöra hur företagsregistren skall användas är i stort sett förenligt med subsidiaritetsprincipen. Länderna är bäst lämpade att besluta om var företagsregistren passar in i deras nationella uppgiftsinsamlingssystem, hur uppgifter skall länkas från administrativa uppgiftskällor till statistiksystemen och hur rapporteringsarbetet skall underlättas för företagen. Men om det sätt företagsregistren används på harmoniserades skulle detta kunna vara till nytta för de EU-omfattande statistiksystemen om företag. Om länderna använder sina företagsregister till all företagsstatistik och använder dem som hjälpmedel för att samordna undersökningar och urvalsramar, så skulle uppgifternas kvalitet och jämförbarhet bli bättre.

Det bör slutligen påpekas att hur man använder företagsregistren beror på hur väl de motsvarar de statistikkrav som anges i t.ex. förordningen om statistik om företagsstrukturer. EU-omfattande statistiksystem för företag är under uppbyggnad. Många viktiga statistikförordningar har antagits under de senaste åren. Men de statistiska enheterna i den statistik förordningarna gäller överensstämmer inte alltid med dem som finns i företagsregistren. Detta är en begränsning för användningen av företagsregistren. Ämnet kommer att behandlas i kapitel fyra.

2.5. Företagsregister utanför EU

2.5.1. Länderna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

Förordningen om företagsregister gäller även EES-länderna Norge, Island och Liechtenstein. I Norge är situationen mycket lik den i EU och Norge deltar även i den årligen återkommande undersökningen. Resultaten om Norge bilägges denna rapport tillsammans med resultaten om EU-länderna.

I Liechtenstein byggde man upp ett nytt företagsregister och Island har anpassat sitt företagsregister till EU-kraven.

2.5.2. Länderna i Centraleuropa

Tolv länder i Centraleuropa och Baltikum (Albanien, Bulgarien, Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Makedonien, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien) deltar i Phareprogrammet och får därigenom hjälp att bygga upp företagsregister och företagsstatistik. Detta har skett huvudsakligen med hjälp av två pilotprojekt i de centraleuropeiska länderna: företagspaneler 1995-1998 med fortsättning, små och medelstora företags demografi med start 1998. Undersökningsresultaten har publicerats, dvs. företagskarakteristika, nybildning och fortbestånd när det gäller nya företag.

Situationen när det gäller företagsregister i dessa tolv länder undersöks på ungefär samma sätt som i EU-länderna. Länderna i Centraleuropa har lagt och lägger fortfarande stora ansträngningar på att bygga upp företagsregister, ibland genom att omarbeta de gamla fullständigt. Situationen är skiftande: I vissa länder närmar sig företagsregistren redan kraven i förordningen om företagsregister, medan andra länder fortfarande har mycket arbete kvar, särskilt med lokal enhet.

2.5.3. Samordning med FN:s ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE)

Man har enats om en arbetsfördelning mellan Eurostat och FN/ECE när det gäller företagsregister, och Eurostat har huvudsakligen ansvar för metodik och tillsyn över läget i EU, EES och Phareländerna. FN/ECE övervakar situationen i de övriga europeiska länderna, i Tacisländerna (f.d. Sovjetunionen och Mongoliet) och i länder utanför Europa som deltar i FN/ECE:s arbete med företagsregister (USA, Kanada, Japan m.m.). Enligt Tacisprogrammet kan EU också hjälpa Tacisländer. FN/ECE och Eurostat har möten tillsammans om företagsregister varje eller vartannat år.

Ett viktigt internationellt forum för diskussioner och informationsutbyte är de årligen återkommande internationella rundabordskonferenserna om urvalsramar för företagsundersökningar. I dessa konferenser deltar främst OECD-länder. Ämnena sträcker sig från rapporter om framsteg i tekniken för företagsregister till globalisering, företagsdemografi, standarder för företagsregister osv.

2.6. Slutsatser: Uppnådda resultat och kvarstående uppgifter

Förordningens första fyra tillämpningsår ger en blandad bild. Man har uppnått mycket: Alla medlemsstater sköter företagsregister med de viktigaste ekonomiska enheterna och variablerna samt med god generell täckning.

Terminologin har harmoniserats. Riktlinjer för metodiken har utvecklats och utbildning tillhandahållits. Men mycket återstår att göra. På ett antal punkter har medlemsstaterna luckor i företagsregistrens täckning, de registrerar inte alla enhetstyper som krävs eller saknar vissa variabler. I andra fall håller delar av företagsregistren inte tillräcklig kvalitet. Vidare återstår det mycket arbete för länderna med att harmonisera gränsdragningen mellan olika statistiska enheter som registreras. Detta har stor inverkan på hur jämförbar medlemsstaternas företagsstatistik blir.

Det är tydligt att, trots framstegen, är genomförandet av förordningen inte klart. Två typer av brister kan iakttas:

· Vissa länder har inte genomfört delar i förordningen om täckning, registrerade enheter och variabler.

· När förordningen har tillämpats för att skapa företagsregister med efterfrågat innehåll är kvaliteten på företagsregistren inte alltid tillräcklig för att man skall få god och jämförbar EU-statistik om företag.

Den första bristen måste rättas till på de punkter där förordningen är tydlig. Detta betyder konkret följande:

· Alla fyrställiga undergrupper i NACE Rev. 1 som omfattas av förordningen men inte av företagsregistret i en medlemsstat skall omedelbart läggas in i företagsregistret. Om detta inte går skall medlemsstaten uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för inläggningen. Undantag görs för förvärvsarbete i hushåll; verksamhet vid internationella organisationer, eftersom några frågor först måste lösas på EU-nivå.

· Om ett företagsregister i en medlemsstat inte innehåller information om vilka stora företag som består av fler än en juridisk enhet, bör detta åtgärdas omedelbart med början i de enklaste fallen. Om detta inte går skall medlemsstaten uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för gränsdragningen inom stora företag.

· Alla variabler i bilaga 2 i förordningen som inte anges som frivilliga och som inte finns registrerade i företagsregistret i en medlemsstat skall läggas in i företagsregistret omedelbart. Om detta inte går skall medlemsstaten uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för inläggningen. På samma sätt skall storleksklassvariabeln, om den inte är baserad på antal sysselsatta, ändras omedelbart, eller om detta inte är möjligt skall medlemsstaten uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för hur detta kan uppnås.

För att åtgärda den andra bristen håller man på att ta fram en kvalitetspolicy, som beskrivs i nästa kapitel. Denna policy utgår ifrån antagandet att alla efterfrågade upplysningar faktiskt finns registrerade, men att de kanske inte är fullständiga eller håller fullgod kvalitet.

3. GENOMFÖRANDE AV FÖRORDNINGEN: KOMMANDE KVALITETS FÖRBÄTTRINGAR

3.1. Varför det behövs en kvalitetspolicy och vad den skall innehålla

De första tre åren efter det att förordningen antogs lade de nationella statistikinstituten i medlemsstaterna sina ansträngningar på att skapa företagsregister eller anpassa företagsregister till kraven i förordningen. Parallellt försökte Eurostat underlätta uppgiften genom flera åtgärder som redovisas i punkt 2.2. Man ägnade sig särskilt åt metodik, eftersom detta uppfattades som en potentiell flaskhals i samband med genomförandet av förordningen. Till att börja med ställdes siktet in på att få alla efterfrågade enhets- och variabeltyper registrerade samt täckning över alla ekonomiska verksamheter. Med hänsyn till utgångspunkten var det nödvändigt att först se till att vissa enhetstyper och vissa ekonomiska aktiviteter fanns med, innan man kunde ta tag i kvalitetsfrågorna.

Med detta pragmatiska angreppssätt har mycket åstadkommits. I punkt 2.3. fastslås att genomförandet av förordningen allmänt sett varit en framgång: Alla medlemsstaterna (åtminstone de 14 som inte hade några undantag) har ett företagsregister med de viktigaste ekonomiska enheterna och variablerna samt god allmän täckning. Terminologin har harmoniserats. Men det har också visat sig att kvaliteten i företagsregistren inte är perfekt i ett antal fall och att länderna har långt kvar till harmonisering av gränsdragningen mellan de registrerade statistiska enheterna. Efter de första tillämpningsåren har det nu blivit dags att fokusera på att förbättra kvaliteten i företagsregistren. Flera medlemsstater har faktiskt redan planer i den riktningen. Eurostat inledde samtal om en kvalitetspolicy med medlemsstaterna i juni 1997.

I förordningen finns inga kvalitetskrav. Trots att kravet på registrering av enheter, variabler och täckning är absolut, är förordningen tydligen inte inriktad på 100 % kvalitet. Det är inte bara klart att sådan kvalitet skulle bli mycket kostnadsineffektiv och ge företagen ett gigantiskt rapporteringsarbete, bestämmelserna i artikel 5 i förordningen om uppdatering av registren är dessutom så allmänna att kvaliteten inte kan bli perfekt. I artikeln står det: "Som en allmän regel gäller att den information som erhållits ur administrativa register eller årliga undersökningar skall uppdateras årligen, och övrig information skall uppdateras vart fjärde år." Ett förfarande för att tillämpa reglerna fastställs i artikel 8 och 9.

Eurostat har för avsikt att nå en överenskommelse med medlemsstaterna om vissa kvalitetskrav och om hur de skall tillämpas. I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen kommer medlemsstaterna att ha ansvaret för att utforma sina egna uppdateringsrutiner med hänsyn till kostnadseffektivitet, datatillgänglighet, nationella behov och företagens rapporteringsbörda på villkor att kvalitetskraven uppfylls. Dessa krav bör säkerställa en tillräcklig nivå när det gäller kvalitet och jämförbarhet för att fylla de behov de EU-omfattande systemen för företagsstatistik har. Detta betyder att kvalitetskraven borde knytas till företagsregistrens slutprodukt, snarare än till uppdateringsförfaranden. De skulle alltså vara inriktade på statistiska enheter (företag och lokala enheter) och inte på inläggningsenheter (juridiska enheter).

Kvalitetskraven måste underställas följande principer:

· Subsidiaritet enligt vad som redovisats ovan.

· Alla kvalitetskrav måste vara mätbara.

· Kvalitetskraven måste grunda sig på vad de EU-omfattande systemen för företagsstatistik behöver, i synnerhet jämförbarhet mellan länderna och jämförbarhet mellan olika typer av företagsstatistik.

· Kvalitetskraven skall bara gälla sådana enheter och variabler som obligatoriskt skall registreras enligt förordningen, samt deras täckning. Det skall inte ställas några krav på de valfria uppgifterna.

3.2. Kvalitetskrav

Kvalitetskraven håller för närvarande på att tas fram, därför kan bara en allmän föreställning om hur de kommer att se ut lämnas. Åtskillnad görs mellan krav på företagsregistrets täckning, gränsdragning mellan statistiska enheter och registrerade variabler.

3.2.1. Företagsregistrets täckning

Kvalitetskrav knutna till företagsregistrets täckning måste skifta mellan enheter i olika storlek samt kommer att bero på vilken ekonomisk aktivitet det gäller. Självklart måste stora företag täckas på ett mera fullständigt sätt än mindre företag, inte bara på grund av ekonomisk betydelse utan också i syfte att belasta de små och medelstora företagen så lite som möjligt. Men i sådana tjänstebranscher där de mindre företagen dominerar måste regelverket ta hänsyn även till detta förhållande. Kraven bör inriktas på att ange en lägsta procentsats för täckning i varje grupp. Procentsatsen skulle kunna uttryckas som värdetillskott.

Täckningskraven kan inte begränsas till att gälla bara på områden där företagsstatistik traditionellt sammanställs. Förordningen om statistik om företagsstrukturer har redan ett större tillämpningsområde (se punkt 2.3.2.), och i förordningen om företagsregister föreskrivs bred täckning, vilket valdes med blicken riktad mot framtiden. Vidare är företagsregistren viktiga även för annan statistik än den om företagsstrukturer, t.ex. företagsdemografi, sysselsättningsstatistik och indirekt nationalräkenskaper. Av liknande skäl måste täckningskraven också omfatta små enheter. Företagsregistren är ett viktigt hjälpmedel för statistik om små och medelstora företag.

Det är visserligen lätt att definiera en nivå för enhetstäckning, men det är mycket svårt att mäta den, för då måste man veta hur många enheter som inte registrerats. Och för detta behövs andra uppgiftskällor som kanske inte enkelt finns att tillgå.

3.2.2. Gränsdragning mellan statistiska enheter

Orsaken till att det behövs kvalitetskrav för gränsdragningen mellan statistiska enheter, främst företaget, är dess inverkan på statistiska mätningar.

Av punkt 2.3.3. framgår det också att kvalitetskrav är nödvändiga på detta område.

På samma sätt som för täckning, och i stort sett av samma skäl, gäller även här att gränsdragningskraven måste skifta mellan enheter i olika storlek samt kommer att bero på vilken ekonomisk aktivitet som berörs. Dessa krav skall ange en lägsta grad av riktig avgränsning i varje grupp. Tyvärr är det mycket komplicerat att ta fram kvalitetsnormer för gränsdragning mellan enheter. Det är mycket svårt att definiera vad som är en riktig avgränsning och mäta den, mot bakgrund av att de uppdateringsförfaranden som länderna använder skiljer sig kraftigt åt inbördes och beror på vilka nationella uppgiftskällor som används. Därtill kommer ett antal praktiska problem när denna kvalitetsaspekt skall kontrolleras statistiskt. Och det är uppenbart att kvalitetsnormer för gränsdragning mellan enheter i vissa tjänstebranscher förutsätter metodikrekommen-dationer. Det har framförts förslag att starta särskilda metodikrekommendationer om holdingbolag och komplexa företag med bemanningstjänster. Detta måste göras tillsammans med personer som arbetar med klassificering.

3.2.3. Registrerade variabler

Kvalitetskrav på variabler kan naturligtvis bara anges för variabler som är obligatoriska. De viktigaste kraven kommer att gälla ekonomisk aktivitet (fyrställig kod ur NACE Rev. 1) och storleksklass uttryckt som antal sysselsatta för företag och lokal enhet.

Att ange kvalitetsnormer för ekonomiska aktivitet är förhållandevis enkelt, men att mäta dem är inte enkelt. Kvalitetskraven för ekonomisk verksamhet kan bringas att variera med storleksklass. De måste däremot gälla hela företagsregistret av samma orsaker som angavs i samband med täckningskraven [14].

[14] Ett annat skäl är att klassificeringsfel på ett område påverkar andra områden.

Krav som syftar till riktig storleksklassning måste ta hänsyn till särskilda faktorer som bestämmer variabelns kvalitet, särskilt åtkomst till administrativa uppgifter. I vissa länder är det mycket svårt att få tag i uppgifter om antal sysselsatta till skillnad från antal anställda. I vissa medlemsstater måste man vänta länge på att få uppgifter ur socialförsäkringsregister. Sådana faktorer kommer att påverka kvalitetskraven, och de bör påverka företagens rapporteringsbörda.

3.3. Genomförande av kvalitetspolicyn

Flera etapper kan urskiljas i arbetet med att genomföra kvalitetspolicyn. Som anges ovan består den första etappen i att utforma och enas om kvalitetskrav. Kraven måste vara realistiska, ambitionsnivån måste vara ett mål som de flesta medlemsstater kan nå inom fem till tio år. Målsättningen kan inte bara gälla god kvalitet på företagsregistren utan måste också baseras på företagsregistrens nuvarande skick enligt redovisningen i kapitel 2 och redan planerade förbättringar. Här följer några av de planerade förbättringarna:

· Konkreta planer på att lägga ytterligare avdelningar i NACE Rev. 1 till företagsregistren.

· Den sista felande statistiska enheten (i en medlemsstat) skall läggas till.

· Planer på att lägga till en eller flera nya variabler.

· Förbättra kvaliteten genom att använda flera administrativa uppgiftskällor.

Nästa etapp är att kontrollera kvaliteten i företagsregistren. Om man enas om kvalitetsnormer måste tillämpningen kontrolleras. Det bästa vore om kvaliteten i företagsregistren mättes regelmässigt, t.ex. med hjälp av en återkommande kvalitetsundersökning [15], men tyvärr är detta mycket dyrt.

[15] En kvalitetsundersökning skulle kunna utformas som en representativ stickprovsundersökning av företagsregistret, eller en del av det, i syfte att fastställa i vilken grad innehållet i det undersökta materialet var riktigt.

Det kommer många gånger att bli nödvändigt att kvalitetsskatta med indirekta metoder, såsom jämförelser med data från andra källor eller en granskning av hur de administrativa uppgifterna uppdateras. Även om det är svårt att mäta kvaliteten i företagsregister, måste man enas inte bara om någon slags kvalitetsnormer utan också om sätt att bedöma faktisk kvalitet i företagsregistren.

Nästa steg blir att komma överens om ett sätt att rapportera till Eurostat om kvaliteten i företagsregistren. Rapporterna bör standardiseras när det gäller innehåll och intervall. Detta kan bli ett tidskrävande arbete att döma av erfarenheterna från förordningen om statistik om företagsstrukturer. Men ett rapporteringsförfarande är en viktig del av kvalitetspolicyn.

Om det går att enas om kvalitetskrav, kvalitetsmätning och rapporteringsförfarande, bör detta formaliseras enligt bestämmelserna i förordningen. I artikel 8 i förordningen står det att genomförandebestämmelser skall antas enligt artikel 9, där det tillämpliga förfarandet beskrivs. Enligt förfarandet skall kommittén för det statistiska programmet yttra sig innan genomförandebestämmelserna slutligt antas. De genomförandebestämmelser som utgörs av kvalitetskrav, kvalitetsmätning och rapporteringsförfarande kommer att antas enligt detta förfarande.

Vid sidan om det formella genomförandet av kvalitetspolicyn, som beskrivs ovan, finns annat som kan göras. Eurostat försöker stimulera till spridning av bra metoder. Medlemsstaterna kan lära mycket av varandra när det gäller kvalitetsförbättringar av företagsregister, särskilt optimal användning av förvaltningsuppgifter och minimal rapporteringsbörda för företagen. Några pågående initiativ beskrivs i punkt 4.2.

3.4. Andra inslag i kvalitetspolicyn och behov av metodikstöd

I en undersökning av hur företaget hade inlemmats i företagsregistren i tre medlemsstater (se också punkt 2.3.3.) granskade man effekten på några centrala statistikvariabler. Undersökningen gällde inte de enklaste fallen, men det finns mera komplicerade fall än dem som granskades. Undersökningen visade att, när det gäller gränsdragnings-*problematiken, hade alla de 21 företagsgrupper som granskades behandlats olika i de tre länderna beroende på att de tillämpade olika företagsprofiler, vilket resulterade i bristande statistisk överensstämmelse.

Skillnader i gränsdragning inverkar mycket allvarligt på jämförbarheten och påkallar standardiserad tillämpning av begrepp och definitioner så att företagsstatistiken blir harmoniserad och jämförbar.

Mellan Eurostat och medlemsstaterna råder samsyn i kvalitetsfrågorna kring företagsregistren, men många medlemsstater har också bett om mer handledning och harmoniserade definitioner.

Man har börjat samla in information om de profiler medlemsstaterna använder för att åstadkomma någon slags praxis som skall fungera som en metodbas för mera harmoniserad EU-statistik. Andra föreslagna inriktningar inbegriper jämförelser mellan företagsregistren och andra data, t.ex. sysselsättningsskattningar genom arbetskrafts-undersökningen eller andra databaser i förvaltningen. Medlemsstaterna erkänner och stödjer kraven på att tillämpa kvalitetsnormer.

4. EFTER FÖRORDNINGEN: FRAMTIDS PERSPEKTIV FÖR FÖRETAGS REGISTREN

4.1. Företagsregistrens plats i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik

4.1.1. Lägesbeskrivning

Under senare år har stora framsteg gjorts i arbetet på det EU-omfattande systemet för företagsstatistik. Systemet utvecklas snabbt. Ett antal förordningar av betydelse för företagsregister på ett eller annat sätt har antagits. Här följer de viktigaste:

· Förordningen om statistisk näringsgrensindelning (NACE Rev. 1, 1990, ändrad 1993).

· Förordning om statistik över varuhandel medlemsstater emellan (Intrastat, 1991, ändrad 1999).

· Förordning om strukturstatistik över löner och arbetskraftskostnader (1999)

· Förordningen om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (1996).

· Förordningen om statistik om företagsstrukturer (1996, ändrad 1998).

· Förordningen om konjunkturstatistik (1998).

NACE-förordningen är relevant eftersom den är direkt tillämplig på företagsregister för klassificering av både företag och lokala enheter. Detta inbegriper klassificering av sekundär verksamhet. Det finns en till förordning som innehåller normer för företagsregistren, nämligen förordningen om statistiska enheter, vilket framgått tidigare. Båda dessa förordningar kom före förordningen om företagsregister.

Vid sidan om standardiseringsförordningar finns det förordningar om vilken företagsstatistik som skall sammanställas. Medlemsstaterna behöver företagsregistren som urvalsramar för statistikundersökningar. Den viktigaste förordningen är kanske förordningen om statistik om företagsstrukturer, särskilt därför att den är heltäckande både när det gäller täckning och variabler. Den nya förordningen om konjunkturstatistik är också viktig, av samma skäl. Även om den statistik som sammanställs enligt Intrastat-förordningen inte egentligen är företagsstatistik, är denna förordning, som kom före förordningen om företagsregister, relevant eftersom den ålägger medlemsstaterna att föra ett register över gemenskapsinterna aktörer (artikel 10) och i förordningen om företagsregistren föreskrivs om registrering av Intrastatnumret för juridisk enhet (variabel k).

ENS-förordningen (om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet) är bara indirekt relevant. De ekonomiska kontona grundar sig i stort på företagsstatistiken, särskilt data som samlats in enligt förordningen om statistik om företagsstrukturer.

4.1.2. Frågor som återstår att lösa

Det finns vissa problem när det gäller företagsregistrens plats i det EU-omfattande systemet för företagsstatistik i sitt nuvarande utvecklingsskede. Vissa förordningar passar inte i de statistiska enheter som de åberopar sig på. I många fall finns härför goda skäl, men konsistensen bör säkras och man bör värna om att företagsregistren verkligen tillhandahåller de ramar företagsstatistiken i EU behöver.

Problemets kärna är valet av statistiska enheter i förordningarna om företagsstrukturer, om konjunkturstatistik och om nationalräkenskapssystemet i jämförelse med de statistiska enheter som enligt förordningen om företagsregister skall finnas i företagsregistren. Den viktigaste statistiska enheten i förordningen om företagsstrukturer är företaget, som kan tillhandahållas av företagsregistren. Men i förordningen om företagsstrukturer krävs också insamling av uppgifter om verksamhetsenhet för fem variabler [16] i industrisektorn och byggsektorn, men denna enhet registreras inte i företagsregistret i någon medlemsstat enligt den årligen återkommande enkätunders-ökningen. Verksamhetsenhet är ännu viktigare i förordningen om konjunkturstatistik, eftersom den fungerar som observationsenhet för alla variabler om industrisektorn och byggsektorn [17]. På andra områden används enheten företag inom konjunkturstatistiken.

[16] Omsättning, produktionsvärde, arbetskraftskostnader, bruttoinvesteringar i materiella anläggningstillgångar och antal anställda.

[17] Under vissa förhållanden kan andra enheter användas.

I företagsregistren registreras sekundär verksamhet, men det är oklart om sekundär verksamhet motsvarar en verksamhetsenhet eller inte. Oftast är detta inte fallet, bl.a. på grund av de stränga tillgänglighetskrav som gäller för verksamhetsenhet. Med ledning av erfarenheterna från harmoniseringen av företagsenheten i medlemsstaterna (se punkt 2.3.3.) kan man för övrigt anta att verksamhetsenhet inte kommer att få samma innehåll i medlemsstaterna utan metodikanvisningar och samordning av registerrutiner. När det gäller uppgifter om verksamhetsenhet kan man frukta att de inte alls blir jämförbara och att länderna får mycket svårt att samla in data och kanske ådrar sig stora kostnader när de försöker fastställa en uppsättning verksamhetsenheter. Det finns också en stor risk för att företagens rapporteringsbörda påverkas i negativ riktning.

Enligt förordningen om företagsstrukturer skall även regionala uppgifter sammanställas och enligt genomförandebestämmelserna skall lokal enhet fungera som statistisk basenhet för dessa uppgifter. Medlemsstaterna kan använda lokal enhet ur företagsregistren eller någon annan lokalt eller regionalt definierad enhet, men vissa medlemsstater väljer kanske också att använda företaget för uppgiftsinsamlingen, varvid företaget kanske ombeds att fördela variablerna efter regioner. Sammanfattningsvis är det alltså inte något problem att få förordningen om företagsregister att passa ihop med regionala uppgifter om företagsstrukturer. I förordningen om konjunkturstatistik finns inget krav på sammanställning av regionala uppgifter.

De statistiska enheter som används i nationalräkenskaperna är den institutionella enheten och den lokala verksamhetsenheten. Dessa enheter definieras i förordningen om statistiska enheter [18]. Den institutionella enheten ansluter sig nära till företaget, och därför är företagsstatistik en bra informationskälla för nationalräkenskaper. Användningen av den lokala verksamhetsenheten bjuder större svårigheter. För närvarande finns det ingen EU-statistik som ger uppgifter om den enheten, så företagsstatistisk data måste sammanställas analytiskt, t.ex. med hjälp av statistikresultat, för att man skall få fram ifrågavarande nationalräkenskaper. Eftersom de flesta företagsregistren inte har den lokala verksamhetsenheten (utom tre medlemsstater) kan företagsregistren inte ge någon hjälp.

[18] Närmare bestämt har de omdefinierats och klarlagts i ENS-förordningen.

Vid sidan om de praktiska problemen med att samla in data, säkerställa riktighet och jämförbarhet mellan medlemsstaterna, är även konsistensen i företagsstatistiken en viktig fråga. Ett antal variabler i förordningarna om företagsstrukturer, konjunkturstatistik och nationalräkenskaper liknar varandra, men värdena sammanställs för olika statistiska enheter. Vidare beror detta på vilken näringsgren det gäller.

När det gäller Intrastat är situationen en annan. Intrastatförordningen kom före förordningen om företagsregister. Därför kunde den inte knyta an till befintliga företagsregister och innehåller ett eget krav på en förteckning över enheter, till vilken förordningen om företagsregister förvisso knyter an via en variabel för juridisk enhet.

De frågor som belyses ovan är naturliga bieffekter till det snabbt framväxande EU-omfattande systemet för företagsstatistik. Det finns ett behov av att gå igenom och omarbeta uppsättningen av statistiska enheter i de olika förordningarna. Flera möjliga angreppssätt finns, varav några följer:

· Låta saken bero och acceptera följderna.

· Minska behovet av uppgifter om verksamhetsenhet genom att ändra följdenligt i de berörda förordningarna. I gengäld skulle information om sekundära produkter kunna införas.

· Samordna registeraspekterna i Intrastatförordningen med förordningen om företagsregister, och basera förteckningen över gemenskapsinterna handels-aktörer på företag snarare än juridiska enheter.

· Ändra kraven för nationalräkenskaperna så att de passar bättre med tillgängliga informationskällor, såsom statistik framtagen på grundval av förordningarna om företagsstrukturer och om konjunkturstatistik.

· Registrera sekundär verksamhet i företagsregistren, ifall, och bara i det fallet, att de svarar mot operationella enheter som det finns uppgifter om.

· Registrera verksamhetsenheter som separata enheter i företagsregister.

4.1.3. Kommande utveckling

Alla de angivna utvägarna har fördelar och nackdelar i fråga om kvalitet, jämförbarhet, konsistens, överensstämmelse med överstatliga riktlinjer, t.ex. dem om nationalräkens-kaper, rapporteringsbörda för företagen, kostnader m.m. Dessa olika möjligheter måste utredas. Frågan om de statistiska enheterna i de olika förordningarna måste besvaras på ett heltäckande sätt på lång sikt.

Att kräva registrering av verksamhetsenhet eller lokal verksamhetsenhet i företagsregistren förefaller inte motiverat just nu. Verksamhetsenhet används som datainsamlingsenhet endast mycket sällan (möjligen i 1 eller 2 medlemsstater), de andra använder olika skattningsmetoder. Verksamhetsenheterna kan byggas upp analytiskt. De kan approximeras med hjälp av lokala enheter eller aggregeras från lokala verksamhetsenheter i de medlemsstater där dessa enheter finns i företagsregistren. Att registrera lokal verksamhetsenhet i företagsregistren vore mycket viktigt för national- och regionalräkenskaperna, men det kräver stora resurser.

Det EU-omfattande systemet för företagsstatistik är under uppbyggnad och det är viktigt att närma sig frågorna på ett öppet och flexibelt sätt. När vi har större erfarenhet av genomförandet av förordningarna om företagsstrukturer och konjunkturstatistik kommer man att kunna studera effekterna av bristande konsistens och ta itu med detta där det krävs.

Den mest prioriterade uppgiften är att fortsätta harmoniseringen och gränsdragningen mellan statistiska enheter. Att profilerna skiljer sig åt från land till land är något som påverkar jämförbarheten mycket allvarligt och påskyndar en angelägen utveckling mot standardiserad tillämpning av begrepp och definitioner med siktet på harmoniserad och jämförbar företagsstatistik. Arbetsbeskrivningarna i medlemsstaterna måste bli bättre, många gånger är de nationella förfarandena dåligt beskrivna. Medlemsstaterna måste beskriva hur de tar fram profiler, om de inte redan gjort det, och lämna information om dem till Eurostat. En särskild grupp skall bildas och arbeta med problematiken kring statistiska enheter samt försöka utveckla någon slags "praxis". Typfallen kan vara baserade på riktiga exempel från medlemsstaterna. Eurostat kommer att organisera "praxis"-gruppen och dess arbetssätt.

Företagsprofiler används när företagen är stora och komplexa. Små enheter kan lämnas intakta. De stora företagen är visserligen en liten del (5 % är en grov uppskattning) av alla företags men de utgör en stor del av ekonomin. De befintliga tillämpningsföreskrifterna behöver kanske ändras, såvida de inte är tydliga och funktionsdugliga. Ett exempel är hanteringen av hjälpverksamhet som är juridiska enheter. Enligt förordningen om statistiska enheter kan en hjälpande juridisk enhet som understödjer flera företag inte delas.

4.2. Användning av administrativa uppgiftskällor

4.2.1. Administrativa uppgiftskällor för företagsregister

Såsom framhållits tidigare i denna rapport tillämpar Eurostat subsidiaritetsprincipen, enligt vilken medlemsstaterna bestämmer vilka uppgiftskällor som skall användas till uppdatering av företagsregistren och hur detta skall ske. Inom de EU-omfattande statistiksystemen uppmuntrar man till användning av administrativa uppgiftskällor för statistiska ändamål när detta är möjligt. Även i förordningen om företagsregister står det i artikel 7 att de nationella statistikinstituten skall bemyndigas att använda administrativa eller juridiska register, enligt villkor fastställda i nationell lagstiftning. I bilaga 3 åskådliggörs de administrativa uppgiftskällorna, t.ex. har skatteregister, socialförsäkringsregister och handelsregister använts av de flesta medlemsstaterna för att uppdatera företagsregister, särskilt för uppgiftssammanställning på företagsnivå.

Under senare år har Eurostat engagerat sig i användningen av administrativa uppgiftskällor för statistiska ändamål. Ett seminarium organiserades i Luxemburg i januari 1997 och syftade till att uppmuntra utbyte av nationella erfarenheter. Genom sina bidrag visade deltagarna att de var intresserade av att använda administrativa uppgiftskällor samt pekade på svårigheter och möjlig vidareutveckling.

En handbok med nationella bra metoder, Use of Administrative Sources for Business Statistic Purposes (Version 1), har utarbetats. Den kommer att tjäna som utgångspunkt för att undersöka dessa källors eventuella bidrag med hänsyn till genomförandet av de olika förordningar som nyligen antagits på området företagsstatistik. Det bör framhållas att man lagt särskild uppmärksamhet på småföretagen med sikte på att inskränka rapporteringsarbetet.

Denna handbok kommer att bli ett bra tillfälle att utveckla olika sätt för länderna att arbeta tillsammans och med Eurostat för att utnyttja administrativa uppgiftskällor för företagsstatistiska ändamål i största möjliga utsträckning.

4.2.2. Satellitregister

Satellitregistren ingår inte i företagsregistren, men de är nära knutna till dem. De är till omfattningen mera begränsade sett utifrån NACE Rev. 1, men de innehåller en eller flera karakteristika som inte finns i företagsregistren, särskilt variabler för stratifieringsändamål. Om man har extra karakteristika för vissa NACE-avdelningar kan en undersökning av dessa avdelningar bli effektivare med mindre rapporteringsbörda. Satellitregistren är en ren subsidiaritetsangelägenhet, det finns varken gällande eller planerade rättsakter.

För närvarande används satellitregister främst inom transport-, turism- och handelssektorerna. Vissa medlemsstater planerar satellitregister på många områden. Råd om hur satellitregistren skall behandlas är på gång och kommer att ingå i ett kapitel i manualen med rekommendationer för företagsregister.

4.3. Företagsgrupper och globalisering

När förordningen om företagsregister väl genomförts helt och hållet kommer företagsregistren att konfronteras med nästa stora utmaning under några år, nämligen välbehövlig information om företagsgrupper och globalisering. Det kommer att behövas information både om företagsgrupper som verkar inom nationellt territorium (helt nationsinterna företagsgrupper) och i flera länder (transnationella företagsgrupper), även om det vanligen bara är den nationsinternt verkande delen av en transnationell företagsgrupp (stympad företagsgrupp) som kan granskas i ett lands företagsregister. De viktigaste uppgifterna som behövs för företagsgrupper är demografi (ändringar i företagsstruktur m.m.) och finansiella förhållanden. Företagsgrupper kan också användas som en ram för gränsdragning kring företagen.

Trots att företagsgrupper inte förekommer i förordningen om företagsregister läggs de redan in eller kommer inom kort att läggas in i företagsregistren i ungefär hälften av medlemsstaterna. Detta beror på att de är så viktiga på nationsnivå. Andra länder planerar ett steg i samma riktning genom att registrera ägarinflytande mellan företag eller att ta hjälp av kommersiella uppgiftskällor. Införlivandet av företagsgrupper går därmed framåt i god takt, men uppläggningen liksom inläggningen av nationsinterna eller transnationella företagsgrupper är landspecifik och inte harmoniserad. Eftersom man inte vet hur det förhåller sig med företagsgrupperna i företagsregistren inleddes en genomförbarhetsstudie i december 1998. Arbetet på att göra definitionerna av företagsgrupp och kontroll funktionsdugliga kommer att fortgå.

Om statistiken om globalisering skall gå att utveckla beror i hög grad på företagsregistrens förmåga att fylla sin roll som centralt redskap, i vilken mycket redan investerats. Samtidigt som informationen om företagsgrupper i företagsregistren växer snabbt finns en valfri variabel g om juridisk enhet i förordningen om företagsregister, "Namn och adress för varje utländsk juridisk enhet, annan än fysisk person, som kontrollerar den juridiska enheten", nu enligt den senaste enkätundersökningen införd i företagsregistren i två EU-länder. Situationen torde förbättras i snabb takt.

Nuläge och förslag till hur man skall gå vidare med statistiken om globalisering behandlas i rapporten från globaliseringsgruppen "The Impact of Globalisation on Statistics - Summary, Conclusions, Recommendations" och insatser baserade på rapporten har dragits igång. Däri ingår hur man bygger upp ett företagsregister, hela vägen från genomförbarhetsstudien till metodikfrågor i anslutning till hantering av företagsgrupper. Statistik om globalisering kräver arbete på många områden förutom företagsregister. De viktigaste är handelsstatistik över utländska dotterbolag (FATS, som tagits fram i samband med statistiken över företagsstrukturer), statistik över utrikeshandeln, statistik över direkta utlandsinvesteringar och betalningsbalansen.

4.4. Rekommendationsmanualen

Rekommendationsmanualen är ett viktigt hjälpmedel för att harmonisera statistiken, och den fungerar också som en samling anvisningar gentemot medlemsstaterna och ansökarländerna.

I Eurostats publikation "Företagsregister för statistiska ändamål: Metodiska rekommendationer - Band 1" (1996) finns de första 10 kapitlen. Den har översatts till 11 EU-språk och ryska. I dessa kapitel finns redan några ofullständigt hanterade frågor och hänvisningar. Vidare är det inte alltid tydligt vilka delar av kapitlen som är en tolkning av förordningen om företagsregister och vilka delar som går längre. Detta behöver klarläggas innan manualen kan omarbetas. En omarbetning planeras därför till år 2000.

De följande kapitlen 11-16 är näst intill klara. Kapitlen översätts nu till tyska och franska, den skall slutbearbetas och ges ut som band II under 1999. Eventuellt kommer den längre fram att översättas till övriga EU-språk.

Kapitlen 17-19 finns i olika förslagsskeden. Det finns också vissa utkast och bidrag från medlemsstaterna till nya kapitel. Tidtabellen för dessa nya kapitel beror på hur angelägna de är och på vilken typ av metodikutveckling som behövs, dvs. om företagsgrupper och kvalitet.

Samtal om att stärka rekommendationernas formella ställning har startat. Det gäller att ta ställning till om de viktigaste delarna, som kan betraktas som tolkningar av förordningen om företagsregister, borde ha en mera tvingande ställning.

4.5. Slutsatser: Ett arbetsprogram för framtiden

Såsom angavs i punkt 1.2.2 antogs förordningen om företagsregister i tanke att den skulle vara ett första steg, på vilket en andra fas skulle följa någon gång längre fram. Eftersom det fortfarande återstår arbete med genomförandet är det ännu inte tid att inleda denna andra fas i arbetet med företagsregistren, men den kan förberedas.

De viktigaste utvecklingsområdena förtecknas nedan. Det finns tydliga samband mellan dem.

· Krav på kvalitetsförbättringar behandlas i punkt 3. Det krävs fortfarande en hel del arbete för att förbättra kvaliteten på den obligatoriska delen av företagsregistren, men kvaliteten hos valfria avdelningar och karakteristika samt sådana nya statistiska enheter som företagsgrupper måste också bedömas (senare eventuellt också mätas). Kvalitetsarbetet kommer också att leda till ett nytt eller omarbetat kapitel i rekommendationsmanualen.

· Rekommendationsmanualen. Arbetet på manualen kommer att fortgå. Planen presenteras i punkt 4.4 ovan. Manualen kan fortlöpande spridas bland användarna, huvudsakligen i elektronisk form (tryckt eller utskriven om det behövs), med en indikation om i vilket skede varje kapitel befinner sig (slutlig version, utkast m.m.).

· Harmonisering av statistiska enheter. Detta innebär vidareutveckling av tillämpningsföreskrifter för statistiska enheter och framtagning av fallstudier (enligt 4.1.3 ovan). De nya tillämpningsföreskrifterna kommer att ge ett eller flera nya kapitel i rekommendationsmanualen och omarbetning av vissa befintliga kapitel. Utarbetad "praxis" kommer att redovisas i ett separat (möjligen elektroniskt) dokument.

· Utvecklingsarbete. Datormodellering, hjälpmedel vid sampling. Tekniska frågor liksom forskning och utveckling när det gäller företagsregister sköts, som tidigare, i samarbete med enheten "Forskning och utveckling, metoder och analys av data".

· Rapportering och samordning. Den årligen återkommande rapporteringen har flera syften. Den fungerar som uppföljning till genomförandefasen för förordningen om företagsregister, den innehåller information om vilka källor och vilken lagstiftning som använts, den omfattar vissa kvalitetsrelaterade frågor som inte planeras ingå i kvalitetsrapporten (punkt 3) samt den innehåller uppgifter om företagsdemografi som samtidigt har en samordnings- och kvalitetsfunktion. Därför måste den årligen återkommande rapporteringen utvecklas ytterligare (utveckling av årsrapporteringen kommer också att diskuteras mera ingående framöver). De siffror som används om företag och lokala enheter är hämtade från avdelningsnivå i NACE Rev. 1 från 1995. Enligt förordningen om statistik om företagsstrukturer samlas siffror för företag och lokala enheter också in, men inte för alla avdelningar i NACE Rev. 1. Det är viktigt att hålla i minnet att medan förordningen om statistik om företagsstrukturer gäller verksamheter på marknaden, så måste företagsregistren enligt förordningen om företagsregister dessutom omfatta verksamheter utanför marknaden som bidrar till BNP. Konjunkturstatistiken, projektet om små och medelstora företag, arbetskraftsundersökningen, nationalräkenskaperna m.m. innehåller också relevant information om företagsdemografi. Denna information borde samordnas både i medlemsstaterna och på EU-nivå när statistiken tas fram och särskilt innan den publiceras. Eftersom företagsregistren är ett centralt hjälpmedel för företagsstatistiken och har större täckning än statistiken om företagsstrukturer blir det företagsregistrens sak att fungera som samordnare av företagsdemografi och undersökningsramar, naturligtvis i nära samarbete med statistiken om företagsstrukturer, konjunkturstatistiken och annan statistik. Vid det möte i arbetsgruppen om företagsregister som hölls i juni 1998 diskuterade man därför om årsrapporten också skulle omfatta anställda (eller storleksklass) och offentliga företag. Att införa anställda är viktigt först och främst på grund av samordningsaspekten, särskilt med förordningen om statistik om företagsstrukturer och dess vidare utveckling. Vidare är det viktigt på grund av att arbetet med gränsdragning mellan enheter går så långsamt framåt. Om siffrorna för företagen inte är jämförbara, ger uppgifterna om antal anställda mycket värdefull information. Anställda i lokala enheter (och företagsgrupper, införs längre fram) är också ofrånkomligt. Även förslaget om att införa offentliga företag har samband med förordningen om statistik om företagsstrukturer, enligt vilken uppgifterna i fråga samlas in, men bara för de avdelningar i NACE Rev. 1 som heter utvinning av mineral, tillverkning, el-, gas- värme- och vattenförsörjning samt byggverksamhet, vilka omfattar mindre än 30 % av alla offentliga företag. De offentliga företagens nya roll är lika eller t.o.m. mer intressant i andra sektorer: transport, telekommunikationer, samhällstjänster m.m., där över 70 % av de offentliga företagen är verksamma. Förändringsprocessen borde kontrolleras. Egenskapen offentligt företag är obligatorisk enligt förordningen om företagsregister.

· Företagsgrupper och globalisering, enligt punkt 4.3. ovan. Metodiken när det gäller företagsgrupper är mycket komplicerad och kommer att utvecklas under och efter genomförbarhetsstudien. Resultaten kommer att redovisas som ett kapitel i rekommendationsmanualen. Det finns också förslag om att längre fram införa information om företagsgrupper i årsrapporten om företagsregister.

5. SLUTSATSER

Erfarenheterna från arbetet med att genomföra förordningen om företagsregister har allmänt varit positiva. Förbättringarna och den fortlöpande inbördes anpassningen mellan företagsregister som före förordningen var helt olika har varit ofantliga. Täckningen är mycket bättre och mer än hälften av medlemsstaterna lägger redan in även de icke obligatoriska avdelningarna i NACE Rev. 1. Terminologin har i stor utsträckning redan standardiserats genom förordningen och rekommendations-manualen.

Att bygga upp företagsregister har inneburit stora kostnader, men det kostar också att bibehålla företagsregistren. Trots detta är företagsregistren mycket kostnadseffektiva, om man ser till fördelarna med använda högkvalitativa företagsregister optimalt. Företagsregister kan nu betraktas som ett effektivt hjälpmedel för att begränsa rapporteringsbördan för företagen, särskilt de små och medelstora, och för att göra effektiva undersökningar som är mycket kostnadseffektiva, jämfört med enkätundersökningar i alla företag. Man har inte uppnått kostnadseffektiviteten helt och hållet i vissa medlemsstater, där bristen på administrativa uppgiftskällor skapat särskilda svårigheter. Det ekonomiska stöd som utgått till medlemsstaten (bilaga 4) har bara täckt en liten del av den totala kostnaden för att se över företagsregistren. Arbetet med att förbättra företagsregistersystemet pågår fortfarande och ekonomiskt stöd kommer fortsatt att utgå, men i mindre utsträckning.

Även om resultaten är ganska bra, särskilt med hänsyn till att NACE Rev. 1 skulle genomföras samtidigt, återstår två viktiga frågor där mycket arbete fortfarande krävs. Det rör sig om harmoniseringen av statistiska enheter och kvaliteten på företagsregistren. Även på dessa punkter har förbättringarna varit avsevärda, men skillnaderna i medlemsstaternas gränsdragning mellan företag har oöverskådliga följder för jämförbarheten i företagsstatistiken. Trots att täckningen har blivit mycket bättre och allmänt kan betraktas som god finns det några avdelningar i NACE Rev. 1, särskilt tjänster, som inte är tillräckligt väl täckta, nämligen småföretag, icke vinstdrivande organisationer och statlig förvaltning. I många medlemsstater är det också problem med att registrera vissa obligatoriska variabler. Medlemsstaterna är överens om att det är viktigt med god kvalitet och i stor utsträckning också om de principer som god kvalitet bör vila på. Men svårigheterna när det gäller att mäta kvaliteten är, på grund av att man använder administrativa uppgiftskällor, mycket svåra och återstår att lösa.

Sättet att använda företagsregister faller under subsidiaritetsprincipen och det finns inga planer på att reglera det. Både sättet att använda företagsregister och uppdateringsrutinerna varierar en hel del mellan medlemsstaterna. Eftersom företagsregister spelar en viktig roll i de EU-omfattande statistiksystemen har en handbok om bästa metoder tagits fram om hur administrativa uppgiftskällor kan användas. Företagsregister används utbrett som undersökningsramar och samordningsverktyg, men också som uppgiftskälla för företagsdemografi. För företagsdemografi, dvs. siffror, karakteristika, nybildningar och nedläggningar av företag och lokala enheter (i framtiden även företagsgrupper), finns det också andra uppgiftskällor och företagsregistrens roll som samordningsverktyg är mycket viktig. Beroende på medlemsstatens lagstiftning kan det också hända att företagsregistren används för andra ändamål än statistik. De kan användas för förvaltningsändamål i vissa medlemsstater och sådant innehåll som är offentligt kan också användas för kommersiella ändamål.

Inför framtiden är det en stor utmaning att utveckla företagsregistren till ett verktyg för globaliseringsstatistik. Detta innebär att man inkluderar den valfria variabeln g i förordningen om företagsregister "namn och adress för varje utländsk juridisk enhet, annan än fysisk person, som kontrollerar den juridiska enheten" i företagsregistren tillsammans med information om företagsgrupper. Vittgående undersökningar och metodikutveckling krävs och kommer att genomföras inom en nära framtid. På längre sikt blir det kanske nödvändigt att överväga en rättsakt för att åstadkomma EU-harmonisering om företagsgrupper.

De resultat man uppnår via andra förordningar kan inverka på hur företagsregistren utvecklas. Detta rör i första hand de två viktigaste typerna av företagsstatistik, statistik om företagsstrukturer och konjunkturstatistik, där effekterna av att använda statistiska enheter inkonsekvent kan undersökas under de närmaste åren. Kopplingarna till hur statistiska enheter används i annan statistik som nationalräkenskaperna och Intrastat är också viktiga. För närvarande förväntas inga förändringar i förordningen om företagsregister på grund av kraven i dessa andra förordningar. Men den metodik som krävs för att harmonisera användningen av statistiska enheter och för att bygga upp vissa enheter på ett analytiskt sätt kräver långtgående insatser.

Att utveckla metodiken för företagsregistren har varit, och är fortfarande, ett viktigt mål och ett ansvar för Eurostat. Detta berör inte bara EU-länder utan också EES-länderna, länderna i Central- och Östeuropa samt övriga europeiska länder, enligt överenskommelse mellan Eurostat och FN/ECE. Trots de ofantliga förbättringarna i metodik, en ständigt pågående utveckling, som tydligt pekar mot behovet av nya kapitel och behovet av att se över gamla kapitel i rekommendationsmanualen. Manualen är en väg mot harmonisering och därtill en viktig handledning.

De första normerna som togs fram för företagsregistren fanns på områden med lång statistikhistoria (t.ex. industri och handel) och normer behöver fortfarande fastställas om vissa tjänster, särskilt om behandlingen av icke vinstdrivande organisationer och statlig förvaltning.

Inga ändringar i förordningen om företagsregister eftersträvas på kort eller medellång sikt, varken när det gäller obligatoriska eller valfria delar i förordningen. På lång sikt kan påbörjade initiativ, särskilt dem om företagsgrupper och globalisering, leda till att det krävs förändringar i förordningen. I detta sammanhang måste de valfria variablernas funktion ses över. Men om det skall bli möjligt att förbereda för andra fasen i arbetet med att utveckla företagsregistren måste genomförandet av förordningen om företagsregister avslutas skyndsamt. Viss obligatorisk information registreras fortfarande inte i företagsregistren i vissa medlemsstater och dessa medlemsstater kommer att uppmanas att lämna en noggrann plan och tidtabell för införandet.

FÖRKORTNINGAR

EES Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

ENS Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet

NACE Rev. 1 Statistiska näringsgrensindelningen i Europeiska gemenskapen

PAYE Pay As You Earn

EU Europeiska unionen

Phare Gemenskapsprogram för ekonomiskt stöd till länder i Central- och Östeuropa

Tacis Tekniskt bistånd till Oberoende staters samvälde och Mongoliet

FATS Foreign Affiliates Trade Statistics

BNP Bruttonationalprodukt

FN/ECE FN:s ekonomiska kommission för Europa

KSP Kommittén för det statistiska programmet

REFERENSER

¯ EU-förordningar

NACE Rev. 1

· Rådets förordning (EEG) nr 3037/90 av den 9 oktober 1990 om statistisk näringsgrensindelning i Europeiska gemenskapen

· Kommissionens förordning (EEG) nr 761/93 av den 24 mars 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 3037/90 om statistisk näringsgrensindelning i Europeiska gemenskapen

Statistiska enheter

Rådets förordning (EEG) nr 696/93 av den 15 mars 1993 om statistiska enheter för observation och analys av produktionssystemet inom gemenskapen

Register

Rådets förordning (EEG) nr 2186/93 av den 22 juli 1993 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål

ENS

Rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen

Statistik om företagsstrukturer

· Rådets förordning (EG, Euratom) nr 58/97 av den 20 december 1996 om statistisk rörande företagsstrukturer

· Rådets förordning (EG, Euratom) nr 410/98 av den 16 februari 1998 om ändring av förordning (EG, Euratom) nr 58/97 om statistik rörande företagsstrukturer

Konjunkturstatistik

Rådets förordning (EG) nr 1165/98 av den 19 maj 1998 om konjunkturstatistik

INTRASTAT

· Rådets förordning (EEG) nr 3330/91 av den 7 november 1991 om statistik över varuhandel medlemsstater emellan

· Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1182/1999 av den 10 maj 1999 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3330/91 om statistik över varuhandel medlemsstater emellan för att begränsa antalet uppgifter som skall lämnas.

Statistik över inkomsters struktur och fördelning

Rådets förordning (EG) nr 530/1999 av den 9 mars 1999 om strukturstatistik över löner och arbetskraftskostnader.

¯ Andra referenser

· Företagsregister för statistiska ändamål: Metodiska rekommendationer - Band 1, Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, 1996.

· Statistical Business Registers: Problems and Opportunities. Proceedings of the 82nd DGINS conference, Wien 1996.

· Enterprises in Europe. Fourth Report. European Commission.

· The impact of diverging interpretations of the enterprise concept on statistical data, a comparison of enterprise profiling practices in Denmark, the Netherlands and the United Kingdom. Undersökning av Nederländernas nationella statistikorgan på uppdrag av Eurostat, 1998.

BILAGA 1

KORTFATTAD LANDREDOVISNING

Tabell 1: Registrerade enheter per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

Tabell 2: Täckning per avdelning i NACE Rev. 1 och per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

Tabell 3: Registrerade variabler per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

Tabell 4: Uppgiftskällor för företagsregister per statistisk enhetstyp

Tabell 1 : Registrerade enheter per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Tabell 2 : Täckning per avdelning i NACE Rev. 1 och per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

A (valfritt) // Jordbruk, jakt och skogsbruk

B (valfritt) // Fiske

C // Utvinning av mineral

D // Tillverkning

E // El-, gas-, värme- och vattenförsörjning

F // Byggverksamhet

G // Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar

H // Hotell- och restaurangverksamhet

I // Transport, magasinering och kommunikation

J // Finansiell verksamhet

K // Fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster

L (valfritt) // Offentlig förvaltning och försvar; obligatorisk socialförsäkring

M // Utbildning

N // Hälso- och sjukvård, sociala tjänster; veterinärverksamhet

O // Andra samhälleliga och personliga tjänster

P // Förvärvsarbete i hushåll

Q // Verksamhet vid internationella organisationer, utländska ambassader o.d.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

A (valfritt) // Jordbruk, jakt och skogsbruk

B (valfritt) // Fiske

C // Utvinning av mineral

D // Tillverkning

E // El-, gas-, värme- och vattenförsörjning

F // Byggverksamhet

G // Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar

H // Hotell- och restaurangverksamhet

I // Transport, magasinering och kommunikation

J // Finansiell verksamhet

K // Fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster

L (valfritt) // Offentlig förvaltning och försvar; obligatorisk socialförsäkring

M // Utbildning

N // Hälso- och sjukvård, sociala tjänster; veterinärverksamhet

O // Andra samhälleliga och personliga tjänster

P // Förvärvsarbete i hushåll

Q // Verksamhet vid internationella organisationer, utländska ambassader o.d.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

A (valfritt) // Jordbruk, jakt och skogsbruk

B (valfritt) // Fiske

C // Utvinning av mineral

D // Tillverkning

E // El-, gas-, värme- och vattenförsörjning

F // Byggverksamhet

G // Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar

H // Hotell- och restaurangverksamhet

I // Transport, magasinering och kommunikation

J // Finansiell verksamhet

K // Fastighets- och uthyrningsverksamhet, företagstjänster

L (valfritt) // Offentlig förvaltning och försvar; obligatorisk socialförsäkring

M // Utbildning

N // Hälso- och sjukvård, sociala tjänster; veterinärverksamhet

O // Andra samhälleliga och personliga tjänster

P // Förvärvsarbete i hushåll

Q // Verksamhet vid internationella organisationer, utländska ambassader o.d.

Tabell 3 : Registrerade variabler per statistisk enhetstyp (absoluta och relativa tal)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

a // - Identitetsnummer.

b // - Namn, adress (inklusive postnummer)

b (valfritt) // - Telefonnummer, elektronisk post, fax- och telexnummer (frivilligt)

c // - Upplysning om huruvida den juridiska enheten skall offentliggöra sitt årsbokslut (Ja/Nej).

d // - Datum för bildande i fråga om juridiska personer eller datum för officiellt godkännande som näringsidkare vad gäller fysiska personer.

e // - Det datum då den juridiska enheten upphör att vara juridiskt ansvarig för ett företag.

f // - Enhetens juridiska form.

g (valfritt) // - Namn och adress för varje utländsk juridisk enhet, annan än fysisk person, som kontrollerar den juridiska enheten (frivilligt).

h (valfritt) // - Identitetsnummer för den juridiska enhet i registret som kontrollerar den juridiska enheten (frivilligt).

i // - Upplysning om huruvida den juridiska enheten är ett "offentligt företag" enligt kommissionens direktiv 80/723/EEG (Ja/Nej) (gäller bara juridiska personer).

j // - Hänvisning till motsvarande register, inklusive tullregister, i vilka den juridiska enheten är införd och som innehåller information som kan användas för statistiska ändamål.

k // - Hänvisning till det register över aktörer vilket inrättas enligt rådets förordning (EEG) nr 3330/91 av den 7 november 1991 om statistik avseende handel med varor mellan medlemsstaterna

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

a // - Identitetsnummer.

b // - Identitetsnummer för den eller de juridiska enheter som har ett juridiskt ansvar för företaget.

c // - Verksamhetskod för företaget med klassificering på 4-siffernivå, undergrupp, enligt NACE Rev. 1 i vilken den huvudsakliga verksamheten eller all företagets verksamhet är inkluderad.

d // - Eventuell sekundär verksamhet med klassificering på 4-siffernivå enligt NACE Rev. 1, om denna verksamhet uppgår till 10 % av samtliga verksamheter.

e // - Storlek: mätt i antal anställda personer eller, om detta inte framgår, genom fördelning på någon av följande klasser som anger antalet sysselsatta personer.

f // - Datum då företagets verksamhet påbörjas.

g // - Datum då företagets verksamhet slutgiltigt upphör.

h // - Omsättning från försäljning av varor och tjänster (ej kreditförmedlande företag) eller, om detta inte är möjligt, genom fördelning på någon av följande storleksklasser.

I (vilfritt) // - Tillgångar netto (tillgångar efter avskrivningar minus skulder - gäller bara kreditförmedlande fö