A4-0115/98

Resolution om informations- och kommunikationspolitiken inom Europeiska unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 17 september 1993 om informationspolitiken inom Europeiska unionen ((EGT C 268, 4.10.1993, s. 192.)),

- med beaktande av sin resolution av den 10 december 1996 om medborgarnas och samhällsaktörernas parters delaktighet i Europeiska unionens institutionella system ((EGT C 20, 20.1.1997, s. 31.)),

- med beaktande av sin resolution av den 19 november 1997 om Amsterdamfördraget ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 99.)),

- med beaktande av medlemsstaternas förklaring (nr 17) om rätten till tillgång till information, i bilagan till fördraget om Europeiska unionen,

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media och yttrandena från budgetutskottet, utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och utskottet för institutionella frågor (A4-0115/98),

A. En verklig informations- och kommunikationspolitik för de europeiska institutionerna bör främja de mål som Europeiska unionen föreskrivs i fördragen och göra den europeiska medborgaren medveten om den europeiska integreringen. Den bör i grund och botten utgå från principen om direkt dialog med medborgarna.

B. Det är en nödvändig förutsättning att snarast omarbeta och göra kommunikationspolitiken inom de europeiska institutionerna öppnare och effektivare för att flertalet europeiska medborgare skall stödja integrationsprocessens vidareutveckling.

C. Med tanke på de stora avgöranden som väntar Europeiska unionen de kommande månaderna kommer det att visa sig nödvändigt att omarbeta och intensifiera informationsverksamheten och kommunikationen med medborgarna för att öka medvetenheten om insatserna inom och fördelarna med unionen, samt främja allmänhetens stöd under de kommande etapperna av integrationsprocessen.

D. Det genomsnittliga deltagandet vid val till Europaparlamentet har sjunkit från 65,9 % 1979 till 58,5 % 1994, och det är absolut nödvändigt att valdeltagandet blir större år 1999 med tanke på Europaparlamentets utökade befogenheter (utökade medbeslutandebefogenheter) och de viktiga frågor som kommer att finnas på den politiska dagordningen (översynen av fördragen, den gemensamma valutan, reformerna av jordbruks- och sammanhållningspolitiken, finansieringen av unionen och utvidgningen).

E. Den ofullständiga och/eller negativa bild som massmedierna och den allmänna opinionen av Europaparlamentet nverkar menligt på deltagandet vid val till Europaparlamentet Det enda sättet att åstadkomma några strukturella förändringar härvidlag är en fullständig öppenhet om och insyn i hur denna institution arbetar.

F. En större delaktighet från ledamöterna i Europaparlamentet inom kommunikationsverksamhet på plats skulle kunna öka allmänhetens kunskaper om institutionen och öka medborgarnas intresse av att delta i valet till Europaparlamentet i juni 1999.

G. Det kommande valet till Europaparlamentet i juni 1999, informationskampanjen om Amsterdamfördraget och genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen kräver att unionen intensifierar sin kommunikation med medborgarna.

H. Informationskampanjer kan inte bestå av att man ensidigt och enbart utvecklar en specifik ståndpunkt om ett förslag som inte röner samfällt godkännande.

I. Stora befolkningsgrupper, i synnerhet bland de mindre väl gynnade i samhället, har dålig eller ofullständig kännedom om hur unionen arbetar och hur den kommit till, och inom dessa grupper hyser man negativa känslor gentemot Europa. Dessa grupper bör prioriteras som målgrupper i samband med en ny kommunikationspolitik.

J. Dessa negativa känslor förstärks av arbetslöshetens och den sociala utslagningens dramatiska omfattning, av bristen på framtidsutsikter och av problem som berör medborgarnas säkerhet, samt av omvärldens negativa uppfattning om EU:s roll. Dessa negativa känslor leder till nya former av nationalism och intolerans, varigenom hela det europeiska projektet ifrågasätts.

K. Opinionsundersökningar har givit vid handen att särskilt kvinnor och unga är mycket skeptiska till Europeiska unionen.

L. EU:s beslutförfaranden är invecklade och medger inte insyn och detta underlättar inte kommunikationen med medborgarna, och inte ens de bästa strategierna för kommunikation kan här uträtta särskilt mycket.

M. Denna politik bör vara konsekvent och effektiv och därför bör den vara anpassad till den verklighet, de förutsättningar och de krav som kännetecknar Europeiska unionen och världen i dag. Den bör därför hanteras av ett organ med uppgift att ge den en lämplig strategisk inriktning så att de budskap som sänds ut är tydliga, otvetydiga och lättillgängliga.

N. När det gäller kommunikation har kommissionen och Europaparlamentet både gemensamma och skilda målsättningar och därför bör det utvecklas en gemensam eller enskild kommunikationspolitik, utifrån de i vart och ett fall rådande behoven. Vid denna ökade samordning bör varje institution få förbli så självständig att dess respektive funktion och ansvarsområde fortfarande är tydliga.

O. God kommunikation börjar med att man använder ett begripligt språk, också i fördrag, lagtexter, meddelanden, rapporter och betänkanden m.m., och detta är något som varje europeisk institution ständigt bör ta hänsyn till.

P. För att EU skall kunna närma sig medborgarna är det av grundläggande betydelse att dessa kan använda sitt eget språk och sålunda bör en korrekt informations- och kommunikationspolitik respektera den flerspråkighet som är en integrerad del av EU.

Q. Öppenhet kring finansiering, åsiktsmångfald och objektivitet är grundläggande förutsättningar för trovärdigheten i all informationspolitik.

R. Europeiska unionens informationspolitik kommer inte att kunna kompensera bristen på insyn och demokrati inom institutionerna eller fastställda beslutsförfaranden. De svårigheter och oklarheter som råder vad gäller förfarandena utgör ett oövervinnligt hinder för kommunikationen mellan institutionerna och medborgarna. Tyvärr innehåller de bestämmelser som antogs i Amsterdam mycket lite för att åtgärda detta förhållande.

S. Europeiska unionens utvidgning och de frågor som kommissionens förslag i Agenda 2000 ger upphov till kommer att leda till ytterligare krav på information både i unionens medlemsstater och i kandidatländerna.

T. I detta sammanhang är det parlamentets uppgift - mer än någon annan institutions - att som direkt folkvald församling stödja de beslut som parlamentet självt och dess organ har fattat under mandatperioden.

U. Utformandet av en bättre europeisk kommunikationspolitik måste beakta de nya verktyg som informationssamhället erbjuder, möjligheten att använda dessa verktyg interaktivt och framväxandet av en elektronisk demokrati.

V. Den föregående övergången till digital-tv kommer med all säkerhet att stärka mediets ställning som medborgarnas främsta informationskälla.

W. Informations- och kommunikationsverksamhet bör inte betraktas som en politik i sig, utan som ett stöd för unionens olika typer av politik, och unionen bör därför finansiera metoder och instrument som motsvarar denna politiks syften.

X. Följande faktorer har bidragit till att EU:s kommunikationspolitik inte har varit framgångsrik:

- otillräckliga ekonomiska medel,

- otillräckliga personalresurser, både kvantitativt och kvalitativt sett,

- brist på samordning mellan EU-institutionerna,

- brist på samordning inom institutionerna,

- otillräcklig decentralisering till medlemsstatsnivå,

- otillräckligt samarbete mellan EU-institutionerna och medlemsstaterna,

- brist på en gemensam strategi,

- för mycket information, inte tillräckligt av kommunikation,

- alltför budgetstyrd politik och inte tillräcklig prioritering av kommunikation i den europeiska integrationspolitiken,

- otillräckligt utnyttjat mediautbud,

- otillräckligt medborgarorienterad informationspolitik,

- brist på insyn och öppenhet vid institutionerna, antingen som en del av deras struktur eller också tillfälligtvis,

- brist på en klart definierad politik i relationerna till massmedia, vilket bland annat har sin orsak i att de ansvariga organen inom Europaparlamentet agerat på ett otillräckligt och i vissa fall kontraproduktivt sätt,

- otillräckligt beaktande av den sociala dimensionen i den europeiska integrationen,

- otillräckligt beaktande av att medborgarnas deltagande är nödvändigt i den europeiska integrationen,

- alltför ofta obegriplig information om Europeiska unionens verksamhet på ett språk som hindrar allmänheten att intressera sig för den och förstå den.

Y. Programmet för att informera de europeiska medborgarna (Prince), som utarbetats på parlamentets initiativ, skapar en ny drivkraft som förenar parlamentet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar, erfarenheterna av detta bör utvärderas kontinuerligt. Den interinstitutionella arbetsgruppens har erfaranheter från Princeprogrammets första två år vad gäller samordning av informationspolitiken beaktas.

AA. En effektiv informationspolitik måste genomsyra samtliga sociala strukturer. Den får inte begränsas till verksamheten inom gemenskapens eller de olika medlemsstaternas administrativa och politiska strukturer, utan bör inbegripa lokala myndigheter, föreningar och utbildningsväsende.

AB. En levande och mångsidig information utgör en del av den demokratiska debatten inom gemenskapen och om gemenskapen. Informationen bör återspegla mångfalden av åsikter som kommer till uttryck inom Europeiska unionen och bör inte begränsas till att föra fram en «enda gemensam åsikt» om gemenskapen. Den bör inte heller förneka oliktänkandet mellan de olika institutionerna eller mellan de olika politiska krafterna. En demokratisk kommunikationspolitik måste inrikta sig på principen om lagstiftningens offentlighet och ha som mål att göra det möjligt för medborgarna att aktivt medverka i en dialog om i den europeiska lagstiftningsprocessen.

AC. Täta kontakter med regionala massmedier spelar en viktig roll med tanke på att de - särskilt via radio och tidningspress - når ut till allmänheten på bred basis.

AD. I samband med regional informationsförmedling och informationsspridning bör också Regionkommittén medverka.

AE. Ett interinstitutionellt samarbete vad gäller information från EU initierades av budgetmyndigheten inom ramen för budgetförfarandet för åren 1995, 1996 och 1997 och en arbetsgrupp för informationsåtgärder skapades inom budgeten för 1996. Denna struktur förstärktes genom antagandet av budgeten för år 1997, då en arbetsgrupp för ständiga informationsåtgärder och en arbetsgrupp för prioriterade informationsåtgärder inrättades. Denna struktur har behållits i budgeten för 1998.

AF. Mot bakgrund av denna resolution är det lämpligt att utveckla och klarare definiera det interinstitutionella samarbetet vad gäller information från EU inom arbetsgruppen för ständiga informationsåtgärder.

Angående kommissionen

1. Parlamentet anser att kommissionen måste säkerställa samarbete mellan GD X och de andra generaldirektoraten,

2. anser att kommissionen måste utnyttja audiovisuella möjligheter och satellittjänster (EBS) på ett bättre sätt,

3. understryker att det är nödvändigt att utnyttja interaktiva mediaprogram både på offentliga och privata platser samt i hushållen för att därigenom bättre kunna sprida Europainformation genom dessa interaktiva tjänster,

4. rekommenderar att kommissionen informerar i skolorna, och understryker att det är nödvändigt att dess publikationer är anpassade till elevernas ålder och mognad, samtidigt som den skall respektera mångfalden av analyser och förslag till hur Europa skall utformas,

5. betonar det allmänna behovet av att bättre anpassa den information som gjorts tillgänglig till de huvudsakliga målgrupperna, såsom press, läroanstalter, näringsliv och privatpersoner,

6. föreslår att kommissionen gör grundliga genomförbarhetsstudier av den europeiska kommunikationspolitiken för att säkerställa att europeiska medborgare får kvalitativ information, riktad i de fall där detta är möjligt, som besvarar deras viktigaste frågor och ger dem en positiv bild av Europeiska unionen; i detta sammanhang skulle speciella kampanjer riktade mot ungdomar, kvinnor eller särskilt utsatta personer vara särskilt välkomna,

7. anser att användningen och spridningen av opinionsundersökningarna Eurobarometer, framför allt de som rör särskilda målgrupper och regelbundna stickprov, bör utföras i syfte att stödja informationspolitiken och utvärderingen av EU:s gemensamma politik,

8. uppmanar kommissionen att i enlighet med de riktlinjer Europeiska rådet fastställt i Milano vidta de åtgärder som krävs för att i samarbete med medlemsstaternas regeringar säkerställa att Europadagen den 9 maj firas på ett folkligt sätt inom hela Europeiska unionen,

9. föreslår att kommissionen skall införa speciell information till beslutsfattare,

10. förespråkar att alla informationsprogram och informationsinitiativ skall utvärderas kontinuerligt för att avgöra om de är ändamålsenliga och kostnadseffektiva,

11. anser att urvalet av projekt i samband med stöd- och åtgärdsprogram måste ske med större insyn och motiveras bättre till dem som inlämnat ansökningar om projekten,

12. uppmanar kommissionen att i alla sina officiella dokument använda ett enkelt och begripligt språk överallt där det är möjligt, och att dessutom så snart som möjligt lägga fram ett förslag som gör det möjligt för allmänheten att utnyttja sin grundläggande rätt till tillgång till lagstiftningsdokument,

13. erinrar om att båda institutionerna har kommit överens om följande gemensamma och grundläggande principer i syfte att utnyttja de ekonomiska anslagen för information mer effektivt:

- decentralisering,

- interinstitutionellt samarbete,

- rörlighet och arbetsrotation för personal på externa kontor,

- intensifierade kontakter med medborgarna,

- effektivt utnyttjande av de ekonomiska resurserna,

Angående samarbetet mellan parlamentet och kommissionen

14. respekterar de olika institutionernas självständighet mot bakgrund av deras respektive institutionella roller och ansvar, men understryker samtidigt att samordning måste ske och att åtgärder bör utföras gemensamt där så är lämpligt,

15. konstaterar att bristen på en enhetlig europeisk opinion och de stora politiska, kulturella och socialpsykologiska skillnader som föreligger i mediernas struktur och arbetssätt i de olika medlemsstaterna, som bland annat tar sig uttryck i en mycket splittrad och ofta skeptisk allmän inställning gentemot EU-institutionerna, gör det nödvändigt att i större utsträckning diversifiera och i mindre utsträckning centralisera kommissionens och parlamentets centrala informationspolitk på nationell och regional nivå,

16. uppmanar kommissionen att så snabbt som möjligt sträva mot ett förenat användande - där så är möjligt - av infrastrukturen för bland annat audiovisuella tjänster och presscentra inom Europaparlamentet och kommissionen för att uppnå maximal effektivitet i dessa åtgärder,

17. uppmanar kommissionen att i syfte att säkerställa ett sådant samarbete och i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget före den 30 september 1998 lägga fram ett förslag till rättsakt som beaktar följande ståndpunkter:

- inrättande av regelbundna samordningssammanträden med deltagande av informationsansvarig vice ordförande i Europaparlamentet, ordförandena för budgetutskottet och utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media i Europaparlamentet och generaldirektören för parlamentets GD III samt av informationsansvarig kommissionsledamot och generaldirektören för kommissionens GD X inom ramen för arbetsgruppen för ständiga informationsåtgärder,

- arbetsgruppen för ständiga informationsåtgärder skall ansvara för samordningen av de informations- och kommunikationsåtgärder som Europeiska kommissionen och Europaparlamentet vidtar samt även för uppföljningen av de båda institutionernas förenade insatser; arbetsgruppen skall sammanträda minst en gång i kvartalet, kontinuerligt utvärdera åtgärderna, fastställa lämpliga riktlinjer för utvecklingen av dem och avge rapporter till parlamentet,

- alla kommunikationsåtgärder som riktar sig till allmänheten och som gäller allmän information om hur institutionerna fungerar och om innehållet i den antagna politiken skall överallt där så är möjligt utföras som en gemensam insats av Europaparlamentet och kommissionen,

- alla kommunikationsåtgärder som riktar sig till pressen samt de som gäller de två institutionernas åtgärder avseende deras särskilda egna institutionella ansvarsområden skall - på samma sätt som för närvarande - utföras av respektive informationsenhet inom de två institutionerna; båda institutionerna åtar sig dock att informera varandra om sina respektive åtgärder; parlamentsledamöterna bör uppmuntras att delta i de olika informationskampanjer och seminarier som organiseras av «EU-husen» i medlemsländerna,

- kommissionen och Europaparlamentet är införstådda med att det är nödvändigt att samordna alla kommunikationsåtgärder,

- åtgärderna inom GD X och GD III skall så långt det är möjligt och lämpligt utföras på ett decentraliserat sätt, dvs. på kontorsnivå i medlemsstaterna och där så är lämpligt med användande av de olika officiella språken i medlemsstaterna, samt genom nätverket mellan de olika centrum som finns i medlemsstaterna (euroinfoställen, europeiska dokumentationscentrum (CDE), Carrefours ruraux, etc.); budgeten för decentraliserade åtgärder skall höjas årligen på procentuell grundval,

- det är nödvändigt att de nationella och regionala kontoren för kommissionen och Europaparlamentet sitter under samma tak, med målet att på nationell och slutligen på regional nivå bygga upp «EU-hus» i alla medlemsstater och att tillåta organisationer som sysslar med frågor som rör den europeiska integrationen att använda sig av infrastrukturen i dessa hus,

- EU-husen underlättar för den europamedborgare som söker information om EU:s verksamhet och detaljerad information om genomförandet av de två institutionernas särskilda ansvarsområden, att hitta denna information på samma ställe; EU-husen bör vara lättillgängliga och synliga för allmänheten,

- parlamentet och kommissionen måste inom ramen för arbetsgruppen för ständig information undersöka möjligheten att utveckla initiativ inom vissa områden inom det nya mediautbudet; ett bra exempel på ett gemensamt initiativ är det förslag som Europaparlamentet har lagt fram om «mémoires audiovisuelles de l'Europe»,

- parlamentet och kommissionen måste inom ramen för arbetsgruppen för ständig information främja att produktionen av tv-program om de europeiska institutionernas insatser som Euronews och andra media skulle kunna sända; vissa gemensamma audiovisuella åtgärder bör inberäknas eftersom de skulle bli mindre kostsamma och mer effektiva och även ha en stor symbolisk betydelse,

- parlamentet och kommissionen måste inom ramen för arbetsgruppen för ständig information överväga bättre sätt för journalister, sändningsorganisationer och icke-statliga organisationer att använda sig av EBS (Europe by Satellite); den bör särskilt ta upp till behandling att underlätta för ett public service-nätverk som uppfattas som trovärdigt och oberoende, som kan nå en väsentlig del av de europeiska tittarna och som strävar efter att i Europa upprepa den succé C-bandssystemet gjort i UFörenta staterna; EBS kunde erbjuda tredje part utrustning för att ta emot dess program,

- det är nödvändigt att parlamentet och kommissionen inom ramen för arbetsgruppen för ständig information uppmuntrar utveckling inom den audiovisuella sektorn, framför allt genom lokala och regionala kanaler och samarbete med europeiska organisationer som EBU (European Broadcasting Union) och de internationella pressagenturerna, genom produktion av audiovisuella EP-program och EP-radioprogram, samt genom användning av Internet och cd-rom inom ramen för Civis-strukturen, som skapats inom DG III på Europaparlamentet och som innehåller webbplatsen europarl, den elektroniska posten Europe och en diskussionsgrupp,

- EU-institutionernas decentraliserade och lokala närvaro nära medborgarna bör stärkas genom att ökade och adekvata resurser anslås till nätverk som euroinfoställen, om så är nödvändigt genom översyn av den del av budgeten som är avsedd för de nationella EU-husen i medlemsstaternas huvudstäder; en detaljerad specificering av budgeten för informationspolitiken, inklusive alla decentraliserade åtgärder, skall tillhandahållas arbetsgruppen för ständiga informationsåtgärder och vara tillgänglig för allmänheten,

18. understryker nödvändigheten av att få med de andra EU-institutionerna, framför allt rådet, men också Regionkommittén, i samarbetet mellan parlamentet och kommissionen,

Angående Europaparlamentet

19. anser att parlamentet, i sin egenskap av budgetmyndighet, skall utreda vilken summa som är lämplig för nödvändig finansiering av en informationspolitik som överensstämmer med målsättningarna,

20. anser att Europaparlamentet bör ha som utgångspunkt för sitt beslutsfattande att största möjliga insyn skall råda och ständigt uppmana övriga institutioner att ta hänsyn till principen om största möjliga insyn,

21. betonar de initiativ som redan har gjorts och de resultat som uppnåtts under de senaste åren genom parlamentets insatser för att befästa sin profil och uppvärdera sin roll avseende politik, lagstiftning och budgetansvar; anser att dessa insatser bör intensifieras under de kommande månaderna, i synnerhet med beaktande av det praktiska genomförandet av parlamentets nya behörighet i enlighet med Amsterdamfördraget samt av valet till Europaparlamentet 1999,

22. anser att besöksgrupper är ett utmärkt sätt att komma närmare medborgarna; anser det lämpligt att studera var kvalitetsförbättringar kan göras vid mottagandet och i besöksprogrammen, och därigenom förbättra effektiviteten i de anslag som är avsedda för besöksgrupper,

23. anser att parlamentet bör hålla en årlig debatt om den politik som deras egna enheter följer på grundval av ett strategiskt koncept, på grundval av ett betänkande från utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media,

24. rekommenderar att nuvarande system för ersättning till sändningsorganisationer av kostnader för använda tjänster (satellit- och radiolänkar) bör förenklas vad gäller reportage om Europaparlamentet,

25. anser det vara viktigt att Europaparlamentets arbete förs närmare medborgarna, framför allt genom tv; noterar att ledamöterna i Europaparlamentet kan använda audiovisuella tjänster vid extra sammanträdesperioder i Strasbourg och Bryssel och likaledes vid utskottsmöten i Bryssel,

26. menar att Europaparlamentets ledamöter bör ha tillgång till lämpligt informationsmaterial (videokassetter, broschyrer, kartor m.m.) då de uppmanas att hålla föredrag om Europeiska unionen eller om ett specifikt ämne inom den europeiska politiken,

27. understryker att det är nödvändigt att utöka informationsbudgeten för 1999 för att främja europeiska värden och demokrati under året för valet till Europaparlamentet samt för att främja valdeltagandet detta år,

28. uppmanar sina ledamöter att i möjligaste mån alla sina officiella dokument använda ett enkelt och begripligt språk,

29. anser att defensiva åtgärder, såsom systemet med «fiche d'alerte» inte är rätta sättet att bemöta negativ och/eller ofullständig rapportering i pressen, utan att skriverier av sådant slag bör förekommas med hjälp av ökad insyn i alla aspekter på parlamentets arbete, både med hänsyn till den inre och den yttre miljön,

30. anser att parlamentet inte har någonting att dölja och att det därför måste skapas ett professionellt men flexibelt förhållande till massmedier och journalister; grunden för detta skall vara största möjliga öppenhet, dock med samtidigt beaktande av att ledamöterna och de politiska grupperna skall ha rätt till sitt privatliv,

Angående budgetaspekterna

31. understryker sitt ansvar som budgetansvarig myndighet vad gäller användningen av gemenskapsmedel i förhållande till unionens politiska prioriteter; välkomnar de initiativ som hittills har tagits för att komma närmare medborgarna genom noggrann kontroll av kommunikations- och informationsverksamheten,

32. rekommenderar att båda institutionerna under 1999 års budgetförfarande kommer överens om ett åtgärdsprogram och ett totalt ekonomiskt anslag för verksamhet till stöd för unionens politiska prioriteter och stöd för att uppmuntra medborgarnas deltagande i valet till Europaparlamentet 1999,

33. uppdrar åt sitt presidium att vidta samtliga de åtgärder som behövs för att följa rekommendationerna i denna resolution,

34. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.