SV Europeiska unionens officiella tidning C 175/81

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Bättre karriärer och ökad rörlighet: Ett europeiskt partnerskap för forskare”

KOM(2008) 317 slutlig

(2009/C 175/14)

Den 23 maj 2008 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Bättre karriärer och ökad rörlighet: Ett europeiskt partnerskap för forskare”

KOM(2008) 317 slutlig.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 6 november 2008. Föredragande var VALERIO SALVATORE.

Vid sin 449:e plenarsession den 3–4 december 2008 (sammanträdet den 3 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 176 röster för, och 2 nedlagda röster:

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén stöder till fullo kommissionens meddelande, vars principer tydliggör den strategiska roll som ett europeiskt område för forskningsverksamhet spelar för den ekonomiska konkurrenskraften och utvecklingen av kunskaper. Genom ett europeiskt partnerskap för bättre karriärer och större incitament till rörlighet bland forskare kan målet uppnås. På så vis kommer det att gå att begränsa kompetensflykten och locka de bästa forskarna till EU.

Kommittén instämmer i att det är viktigt att medlemsstaterna tar avgörande steg mot öppen, transparent och meritbaserad rekrytering av forskare och mot att avlägsna alla hinder för den fria rörligheten för forskare inom EU. Därför utgör informationssystemet Euraxess ett viktigt instrument. Det är ett nätverk för utannonsering av lediga tjänster för forskare inom EU och för finansieringsmöjligheter för forskning. För att genomföra detta system måste de berörda aktörerna fås att använda det på ett effektivt sätt.

1.2.1 Från rekryteringen av forskare fram till karriärens slut bör meriterna inte enbart bedömas med utgångspunkt i antalet publikationer eller kvaliteten på dessa, utan också med hänsyn till forskningsresultaten. Man måste bedöma den innovativa kapaciteten, framför allt i inledningsfasen, och, med beaktande av de uppgifter forskaren haft, den organisatoriska och förvaltningsmässiga förmågan senare i karriären. Erfarenhet från internationella partnerskap bör alltid premieras.

1.3 För sin karriärutveckling behöver forskarna alla möjligheter till rörlighet, något som för närvarande är svårt att åstadkomma av rättsliga och administrativa skäl. Rörlighet, i betydelsen vistelse i ett annat land eller en annan region eller vid ett annat forskningsinstitut (offentligt eller privat), eller arbete inom ett annat ämnesområde eller en annan sektor, bör betraktas som ett värdefullt bidrag till forskarens yrkesmässiga utveckling och därför stimuleras genom lön och sociala förmåner samt möjligheter att förena arbete och familjeliv.

1.4 Framför allt måste man undanröja de osäkra villkor som ofta hört till arbetet som forskare. Man bör alltså ge kraftigt stöd till möjligheten att vidta åtgärder för att säkerställa långsiktiga avtal, främja den sociala tryggheten och rätten till olika former av socialförsäkringar samt möjligheterna att överföra dessa i samband med rörlighet. Den senaste aspekten kan medföra särskilda svårigheter för kvinnliga forskare som sällan når toppositioner.

1.5 Kommittén hoppas på aktivt deltagande i behöriga organ från arbetsmarknadsparterna, vilket skulle göra det lättare att fullständigt uppnå de här beskrivna, önskvärda målen.

2. Inledning

2.1 Kommissionens meddelande KOM(2008) 317 slutlig har inspirerats av principerna i Lissabonstrategin och syftar till att upprätta ett europeiskt partnerskap för att förbättra forskarnas karriärmöjligheter, vilket ses som den grundläggande och främsta förutsättningen för en kunskapsekonomi och ett kunskapssamhälle.

2.2 De historiska förändringar som sker i samhället tycks allt mer komplexa, oväntade och helt nydanande, och därför krävs en politik som är mer inriktad på att skapa och överföra kunskap.

2.3 Dessa förändringar hör samman med framväxten av nya former för kunskapsutveckling som går utöver det egna landets gränser. Kunskapsutbytet behöver, liksom handelsutbytet, nya regleringsformer som kan hantera dessa förändringar inom ett gemensamt kulturellt sammanhang: den bördiga europeiska myllan.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Arbetet med att uppnå målet att göra Europa mer lockande för forskningsverksamhet bör genomföras inom en integrerad politisk ram för stöd till forskare. Denna process bör innehålla medvetet och samstämmigt deltagande från medlemsstaterna och inte grundas uteslutande på frivillighet (vilket den nuvarande rättsliga ramen förutsätter).

3.2 Kommittén välkomnar detta nya arbetssätt som, i ett försök att återspegla dagsläget och undvika alltför djärva steg på den redan inslagna vägen, kräver att medlemsstaterna vidtar snabba och mätbara initiativ för att se till

— att rekryteringsförfarandet präglas av öppenhet,

— att de rörliga forskarnas behov vad gäller social trygghet och tilläggspensioner uppfylls,

— att attraktiva arbetsvillkor tillhandahålls,

— att forskarnas utbildning, kompetens och erfarenhet ökar.

Denna verksamhet bör utföras med arbetsmarknadsparternas deltagande.

3.3 Under årens lopp har EU-institutionerna gjort enorma ansträngningar. Man kan nämna inrättandet av ett europeiskt område för forskningsverksamhet genom KOM(2000) 6 av den 18 januari 2000, det mål som Europeiska rådet fastställde i Lissabon om att Europeiska unionen senast 2010 ska vara världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, de första åtgärderna för forskare fram till den europeiska stadgan för forskare och riktlinjer för rekrytering av forskare. Dessa satsningar visar på hur centralt forskningssystemet är när det gäller att främja innovation, och på den framträdande roll som tillskrivs forskarna.

3.4 Under dessa förhållanden bör ett europeiskt område för forskningsverksamhet ha de bästa förhållanden för att skapa en miljö som är mycket konkurrenskraftig och dynamisk och där de mänskliga resurserna kan få karriärmöjligheter som är bättre och mer långsiktiga under hela arbetslivet.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Definitionen i den europeiska stadgan för forskare (som fördes fram 2004 av EESK), (”Yrkesmän som arbetar med idéer om eller skapande av nya kunskaper, produkter, processer, metoder och system och med ledning av projekt i samband därmed”) har kommissionen utvidgat med uppgiften att överföra ny kunskap. Mot den bakgrunden bör forskarna uppmuntras av institutionerna att sprida resultaten av sin forskning som tillförlitlig källa för kommunikationsexperter så att även medborgare utan specialistkunskap bättre kan förstå vetenskapliga argument, särskilt när dessa kan få stort inflytande på den allmänna opinionen (hälsofrågor, livsmedelsrisker, miljökatastrofer osv.).

4.2 Det gäller alltså att fastställa särskilda prioriteringar för att kunna organisera en gynnsam och attraktiv europeisk miljö för dem som arbetar i forskningsvärlden.

4.3 För det första vill kommittén understryka att det är viktigt att medlemsstaterna tar avgörande steg mot öppen, transparent och meritbaserad rekrytering av forskare. Om man inte säkerställer så fullständig information som möjligt i rekrytering och urval av personal skulle det innebära att man riskerar att få ett system som är långt ifrån öppet. All information måste vara fullständigt tillgänglig. Därför stöder kommittén till fullo och välkomnar utvecklingen av informationssystemet Euraxess som gör det möjligt att via ett nätverk matcha tillgång och efterfrågan på forskare i olika organ och på olika platser inom skilda europeiska projekt. För att komplettera detta informationssystem krävs fullt stöd från medlemsstaterna och olika forskningsorganisationer, och ett åtagande från dessa att via nätverket offentliggöra alla meddelanden om lediga tjänster för forskare och om forskningsprojekt.

4.4 Därefter måste man kunna premiera meriter och främja bättre arbets- och utbildningsvillkor i den inledande fasen av forskarkarriären: Man bör ändra väg. Att under lång tid leva under osäkra villkor efter ansträngande och krävande studier för att bli forskare leder till att många överger denna bana, vilket leder till att goda talanger inte uppmuntras utan går förlorade. Talangen bör utnyttjas genom innovativa utbildningsvägar så att forskningskvaliteten säkerställs och så att forskarna får utveckla den kompetens de behöver för att kunna fungera i ledande ställning.

4.5 Meriterna bör inte enbart bedömas med utgångspunkt i antalet publikationer och kvaliteten på dessa, utan också utifrån verksamhetsansvar samt på grundval av följande färdigheter:

— Förvaltning av forskningen.

— Innovationsgrad.

— Undervisning och handledning.

— Lagarbete.

— Internationella partnerskap.

— Kunskapsöverföring.

— Möjligheter att locka finansiering till forskningen.

— Verksamhet för kunskapsspridning och kommunikation i fråga om vetenskapliga ämnen.

— Erfarenhet från näringslivet och möjligheter att omsätta forskningsresultaten på det ekonomiska området.

— Patent, utvecklingsverksamhet eller uppfinningar.

— Kreativitet och självständighet.

Slutligen bör hänsyn tas till de atypiska anställningsavtal som ofta gäller för forskare – man bör inte bestraffa eventuella avbrott i verksamheten.

4.6 Det otypiska i forskarrollen, som kan sammanfattas i de osäkra arbetsförhållandena, bör inte få påverka forskarnas arbets- och familjeliv negativt. I synnerhet bör man underlätta alla former av rörlighet, särskilt geografisk rörlighet, som gynnar den yrkesmässiga utvecklingen. Rörlighet utgör en avgörande utvecklingsfaktor i ett system som präglas av kunskapens frihet, och utgör en stimulans till utbildning och kulturell utveckling hos arbetstagarna och i forskningssystemet.

4.7 Kommittén föreslår därför att åtgärder vidtas för att underlätta förbindelserna mellan forskare från olika miljöer: Endast på detta sätt kan man öka fördelarna med de jämförande erfarenheterna och se till att rörlighet blir en kunskapsfaktor. Det vore därför lämpligt att ta fram de tydligaste skillnaderna mellan det europeiska forskningssystemet och det amerikanska, som är bättre på att locka till sig och uppmuntra talanger, för att kunna ta ut de positiva aspekterna av denna modell och använda dem i anpassad form i Europa. Man skulle till exempel kunna börja med rekryteringsförfarande, bedömningssystem och stimulansåtgärder i fråga om forskarkarriären.

4.8 För att kunna bygga upp ett europeiskt område för forskningsverksamhet, dvs. inte bara göra det möjligt för en enskild forskare att överföra finansiering från en medlemsstat (eller forskningsinstitut) till en annan, måste man sätta igång en positiv process som skulle göra det möjligt för olika instanser att rekrytera de personer som är vetenskapligt mest kvalificerade. Forskarna bör få stöd på EU-nivå, liksom andra kategorier som man förväntar sig rörlighet av, genom konkreta stimulansåtgärder (ekonomisk ersättning och resurser) när de flyttar – de bör inte mötas av hinder, vilket ofta händer i dag (något som orsakar kompetensflykt). En sådan mekanism som används i stor utsträckning på angloamerikanska universitet är att den instans som finansierar forskningen avsätter en bonus som är proportionell till själva forskningsfinansieringen till den institution som tar emot forskare.

4.9 En negativ faktor för den forskare som vill flytta på sig är ofta osäkra avtalsförhållanden: Denna följd (rörlighet leder till osäkra arbetsförhållanden) medför ytterligare negativa konsekvenser i fråga om social trygghet. Vi välkomnar därför kommissionens satsning på att se till att forskarna och deras arbetsgivare har tillgång till lättillgänglig och fullständig information om de olika medlemsstaternas bestämmelser om social trygghet. Det sociala skyddet måste garanteras, och man bör underlätta intjänande och överförande av alla former av socialförsäkringsskydd, inbegripet tilläggspensioner. Man bör dessutom stödja möjligheterna att anpassa åtgärder som syftar till att säkerställa avtalsmässig kontinuitet för forskare. Osäkra anställningsvillkor kan betraktas som naturligt i början av karriären, men blir en svår belastning för den som är över 40 år eftersom det innebär minskad självständighet och mindre möjligheter att få en ledande ställning.

4.10 Man bör också främja en differentiering av karriärmöjligheterna för forskare genom att skapa icke-traditionella kanaler för att lämna forskarvärlden, som skulle göra det möjligt för enskilda forskare att utnyttja de resurser som de egna kunskaperna utgör på ett mer givande sätt. Tanken på att skapa starkare band med andra sektorer i den offentliga förvaltningen och forskarvärlden strider inte mot detta. Att skapa förbindelser mellan utbildningsvärlden och forskningsvärlden skulle ge skolor och läroanstalter möjlighet att dra nytta av utmärkta resurser, till exempel forskare i kursutbud av hög kvalitet på många områden. På samma sätt skulle lärare på gymnasienivå, som ligger närmare forskarvärlden, kunna samarbeta i denna strategiska sektor och ge ett bidrag i fråga om kultur, samtidigt som de skulle öka de egna kunskaperna, vilket sedan kommer eleverna till godo.

4.11 Det är sant att forskning utgör utvecklingens motor, och kopplingen mellan forskning och näringsliv blir allt starkare. Forskningen inom industri och teknologiskt avancerade och innovativa företag bör driva på den ekonomiska utvecklingen. Man bör därför bygga upp ett integrerat system omfattande forskning, innovation och företag. Det är av denna anledning nödvändigt att bygga upp ett omfattande utbyte mellan arbetsplatser i den offentliga och den privata sektorn. Utbytet försvåras ofta av skillnader i personalförvaltning. Kommittén hoppas att de enskilda staterna i lagstiftning och nationella anställningsavtal snabbt försöker minska dessa skillnader genom särskilda åtgärder (skatteincitament, praktik, rörlighet, gemenskapsprogram osv.).

4.12 Man bör också uppmuntra företagsformer (nystartade företag, avknoppningsföretag) som låter forskare med stor erfarenhet engagera sig i innovativ affärsverksamhet. Stödet kan omfatta gynnsamma villkor från bankvärlden och andra instanser (mer lättillgänglig offentlig finansiering), eller skattemässiga och sociala förmåner.

4.13 Slutligen vill kommittén uttrycka sitt stöd för den arbetsplan som kommissionen antagit i dokumentet KOM(2008) 317 slutlig: Den nationella planen för 2009 som utarbetas av medlemsstaterna bör omedelbart, efter samråd med berörda aktörer, inriktas på de mål som fastställts med beaktande av gemenskapens gällande rättsliga ram, befintliga goda metoder samt sådana som är gemensamma för medlemsstaterna.

4.14 Till slut vill kommittén peka på den avgörande konferensen 2009, där arbetsmarknadsparterna kommer att delta, och där läget kommer att utvärderas och ett gemensamt yttrande kommer att läggas fram om eventuella förändringar eller förbättringar.