[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24/02/2009

KOM(2009) 92 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om avslutande av samrådsförfarandet med Islamiska republiken Mauretanien i enlighet med artikel 96 i det ändrade Cotonouavtalet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Europeiska unionen (EU) beslutade den 15 september 2008 att inleda samråd med Mauretanien i enlighet med artikel 96 i det ändrade Cotonouavtalet. Beslutet fattades med beaktande av att statskuppen i Mauretanien den 6 augusti 2008 innebar en mycket allvarlig och flagrant kränkning av två av grundsatserna i artikel 9 i avtalet (respekt för de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen) och ett brådskande fall enligt artikel 96.2 b. Ett möte inom ramen för samrådet hölls i Paris den 20 oktober 2008 mellan den europeiska sidan, företrädd av rådets ordförandeskap och kommissionen, och AVS-sidan, inbegripet företrädare för den regering som olagligen tillsatts av militärjuntan i Mauretanien.

EU ställde sig inte positivt till något av Mauretaniens förslag vid detta möte. Mauretaniens förslag och åtaganden omfattade inte något omedelbart och villkorslöst frisläppande av den legitime presidenten, innebar inte någon verklig ändring av den icke-konstitutionella och illegitima situationen och innehöll ingen utfästelse om en återgång till ett konstitutionellt styre inom den närmaste tiden.

Eftersom EU är öppet för en dialog och har full förståelse för hur komplex den politiska situationen i Mauretanien är unionen redo att överväga olika möjligheter till en positiv utveckling som bygger på en lösning som kan godtas av världssamfundet. Den föreslog därför Mauretanien att låta samrådet fortsätta ytterligare en månad i avvaktan på att landet skulle lägga fram en tillfredställande lösning.

EU, som stått i regelbunden kontakt med världssamfundet, särskilt Afrikanska unionen (AU), har dock hittills inte kunnat konstatera några framsteg i rätt riktning i Mauretanien. Den 10 november 2008 hölls ett möte i Addis Adeba mellan AU, Arabförbundet, FN, Islamiska konferensen, organisationen för de fransktalande länderna och EU. I en kommuniké från deltagarna vid mötet, till vilken de permanenta medlemmarna (utom Kina som inte var företrätt) och de afrikanska medlemmarna i FN:s säkerhetsråd anslutit sig uppmanades bland annat de styrande som har makten efter statskuppen starkt att " till fullo samarbeta med AU och övriga berörda regionala och internationella organisationer för att finna en för alla parter godtagbar samförståndslösning på den aktuella krisen. En sådan lösning måste innebära att president Sidi Ould Sheik Abdallahi friges utan villkor och ges möjlighet att, i sin egenskap av legitimt vald president, bidra till en lösning av krisen samt att alla berörda parter ges möjlighet att delta och att Mauretaniens konstitution och internationell rätt följs ".

Vid mötet fick deltagarna ta del av ett förslag till lösning av krisen som lagts fram av de styrande som de facto innehar makten i Mauretanien. Detta förslag innebär eventuellt en frigivning av den legitime presidenten, som i egenskap av f.d. president och f.d. statschef, skulle ställas under den nuvarande militärjuntas och illegitima regeringen ledning och kontroll , och ett nationellt samråd för att fastställa färdplanen och de närmare detaljerna för en process som skulle komma att utmynna i hållandet av ett presidentval. Det uppfyller således inte världssamfundets krav, eftersom det inte är konstitutionellt, inte ger den legitime presidenten någon roll, befäster det illegitima styret till följd av statskuppen och inte ger några utsikter till en snabb återgång till ett konstitutionellt styre. Ett godtagande av detta förslag är liktydigt med ett internationellt rättfärdigande av maktskiften genom statskupp.

När den tidsfrist som beviljats Mauretanien inom ramen för samrådet enligt artikel 96 i Cotonouavtalet löpt ut samlades ovannämnda organisationer på nytt i Addis Adeba den 21 november 2008 och bekräftade där att de inte godtar juntans förslag till lösning på krisen. Parterna, tillsammans med de permanenta medlemmarna (även Kina) och de icke-permanenta afrikanska medlemmarna i FN:s säkerhetsråd, lämnade en slutkommuniké efter detta möte i vilken de

1. konstaterar att juntan inte tillfört något nytt sedan det senaste mötet den 10 november 2008,

2. bekräftar innehållet i kommunikén av den 10 november 2008 avseende villkoren för en lösning av krisen,

3. anger att hållandet av val i enlighet med villkoren från den 10 november också kan ingå i lösningen på krisen,

4. ger sitt stöd till möjligheten att hänskjuta frågan till FN:s säkerhetsråd om ansträngningarna inte ger resultat,

5. bekräftar att organisationerna kommer att dra sina slutsatser om detta dödläge och vidta lämpliga åtgärder, även individuellt, när stunden är inne,

6. anger att beslut fattats att sända en delegation från parterna som på plats kan framföra parternas ståndpunkt och söka uppnå enighet kring en samförståndslösning.

President Sidi Ould Sheik Abdallahi som hålls i husarrest sedan den 6 augusti 2008 överfördes den 13 november till sin födelseby (Lemden) 250 kilometer söder om Nouakchott. Han fick rätt att ta emot besök och träffa pressen under militär övervakning. Icke desto mindre förbjöds all mediebevakning av ett tal inför firandet av självständighetsdagen den 28 november. I gryningen den 21 december fördes presidenten mot sin vilja till Nouakchott där han frisläpptes i sin privata bostad. Han återvände direkt till Lemden för att planera ett återvändande på sina egna villkor. Han fråntogs sitt pass. Det gradvisa frisläppandet av president Abdallahi har ännu inte lett till ett samråd om en samförståndslösning på krisen. Olyckligtvis har militärjuntan vare sig kunnat eller velat begagna sig av denna möjlighet och fortsätter att med stöd av en majoritet av parlamentets ledamöter och senatorer att stärka sin makt och begränsa och förhindra protester.

Vid sitt besök den 6 och 7 december 2008, under AU:s överinseende, fick de ”internationella parterna” ett löfte från general Abdel Aziz om att den legitime presidenten villkorslöst skulle friges, vilket också skedde. De noterar dock att generalen inte var beredd att godta övriga huvudinslag i lösningen och att president Abdallahi inte önskade förhandla om en lösning förrän juntan avgått och han själv återinsatts. Vid ett nytt möte mellan ”parterna” i Bryssel den 12 december 2008 konstaterade man att det rådde dödläge och att ett frisläppande vore ett första steg i rätt riktning. Dessutom bekräftade man att lämpliga åtgärder bör vidtas om det inte görs några framsteg. President Abdallahi, som frigivits formellt, är kvar i sin ursprungsby men deltar inte aktivt i landets politiska liv, även om han kräver att återfå sina rättigheter och åligganden i egenskap av landets legitima president.

Den av juntan organiserade demokratikonferensen ägde rum den 26 december 2008–6 januari 2009. Deltagarna omfattade en majoritet av de folkvalda, särskilt de ”oberoende” som var positiva till statskuppen, och ett stort antal organisationer. Även om konferensen var ganska vagt hållen så kom deltagarna med ett stort antal inlägg. Den viktigaste rekommendationen från detta forum var att presidentval bör hållas den 30 maj 2009. När det gäller en eventuell kandidatur från den styrande militärjuntan framkom vid detta samråd argument såväl för som mot en sådan, även om den samlade bedömningen var att general Aziz hade ett brett stöd och anses vara valbar, under förutsättning att han avsäger sig sin militära status.

Alliansen La Coordination des Forces de Défense de la Démocratie (CFDD) som omfattar 13 partier som ingår i Front National de Défense de la Démocratie (som är motståndare till statskuppen), 6 fackföreningar och 30 organisationer från det civila samhället stod fast vid sitt beslut om att bojkotta konferensen. Ahmed Ould Daddah och hans parti RFD, som först deltog vid konferensen, beklagade bristen på organisation och oredan vid mötena och deltog således inte i slutsatserna, vilka snarare ger uttryck för den situation som råder efter statskuppen än en samförståndslösning som innebär en återgång till ett konstitutionellt styre.

Konferensen har således inte lett fram till någon samförståndslösning och har inte något politiskt stöd från de viktigaste partierna, t.ex. ”oppositionspartiet” RFD, och självklart inte heller från de partier som stödjer den legitime presidenten. Den återspeglar snarare inställningen hos de oberoende folkvalda och senatorerna som styrs av kuppmakarna och den sedvanliga okritiska stödet för makten. De lösningar som lades fram vid konferensen innebär i huvudsak ett stöd för det styre som införts genom statskuppen och har till syfte att legitimera detta. De avviker inte i någon större utsträckning från de förslag som avvisats av AU och de internationella parterna och dessförinnan av EU vid mötet inom ramen för samrådet enligt artikel 96 i oktober 2008. AU har, på högsta nivå, fastställt att den kommer införa sanktioner om det konstitutionella styret inte återinförts senast den 5 februari.

På grundval av dessa konstateranden och analyser kan EU endast uttrycka sitt ogillande och är oförmöget att ge sitt stöd till de åtgärder som vidtagits av militärregimen i Mauretanien. EU kommer följaktligen att avsluta det formella samrådsförfarande som inletts i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet. EU kommer att fortsätta att följa utvecklingen i Mauretanien och hoppas på en förbättring av situationen.

I syfte att öka chanserna till en återgång till ett konstitutionellt och demokratiskt styre bör EU och dess medlemsstater, i enlighet med sina respektive behörighetsområden, vidta en rad lämpliga åtgärder. Dessa bör omfatta individuella sanktioner mot statskuppens anstiftare samt deras närmaste medarbetare och familjemedlemmar och ekonomiska sanktioner för att drastiskt minska det bistånd som utgår direkt till regeringen, statligt ägda organ och statligt ägda eller styrda företag.

Inskränkningarna i samarbetet, vilka beskrivs i den skrivelse som är bifogad beslutet, bör dock inte inverka vare sig på det humanitära biståndet eller det direkta stödet till befolkningen och det civila samhället. Dessutom bör hänsyn tas till viktiga frågor som en tryggad livsmedelsförsörjning, flyktingars återvändande, de mänskliga rättigheterna, migration, främjandet av demokrati och förberedelser inför en eventuell gradvis återgång till den tidigare samarbetsnivån när tiden är inne för detta.

Framtiden för det gällande partnerskapsavtalet om fiske kan eventuellt komma att ses över mot bakgrund av hur Mauretanien genomfört det däri angivna sektorsstödet, den europeiska fiskeflottans kommersiella prioriteringar, fiskebeståndet och den ekonomiska och politiska situationen i landet.

Mot bakgrund av ovanstående och i enlighet med artiklarna 9 och 96 i det ändrade Cotonouavtalet föreslår kommissionen att rådet avslutar samrådet med Mauretanien och antar det bifogade beslutet.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om avslutande av samrådsförfarandet med Islamiska republiken Mauretanien i enlighet med artikel 96 i det ändrade Cotonouavtalet

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av partnerskapsavtalet AVS–EG som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat Cotonouavtalet )[1], i dess ändrade lydelse enligt avtalet undertecknat i Luxemburg den 25 juni 2005[2], särskilt artikel 96,

med beaktande av det interna avtalet om åtgärder och förfaranden för genomförande av partnerskapsavtalet AVS–EG[3], särskilt artikel 3,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) Grundsatserna i artikel 9 i Cotonouavtalet har kränkts.

(2) I enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet inleddes ett samråd den 20 oktober 2008 med AVS-länderna och Mauretanien och vid detta tillfälle kunde inte företrädarna för den styrande militärjuntan lägga fram tillfredsställande förslag och åtaganden. Trots att tidsfristen förlängdes med en månad kunde inga förändringar konstateras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det samråd som hållits med Mauretanien i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet ska avslutas.

Artikel 2

De åtgärder som anges i den bifogade skrivelsen antas härmed som lämpliga åtgärder i enlighet med artikel 96.2 c i Cotonouavtalet.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Det ska gälla i 24 månader räknat från dagen för dess antagande av rådet. Det kommer regelbundet att ses över minst var sjätte månad på grundval av de gemensamma kontrollbesök som kommer att företas av Europeiska unionens ordförandeskap och kommissionen.

Artikel 4

Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Utkast till skrivelse

Europeiska unionen fäster stor vikt vid bestämmelserna i artikel 9 i det ändrade Cotonouavtalet. Respekten för de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och rättsstaten, vilka ligger till grund för partnerskapet mellan AVS och EG, utgör grundsatser i detta avtal och därigenom grunden för våra förbindelser.

Därför fördömde Europeiska unionen omedelbart den statskupp som ägde rum den 6 augusti 2008 och har vid upprepade tillfällen även manat till respekt för demokratin och den institutionella ram som inrättades 2007 samt begärt att den legitimt valde presidenten frisläpps och återinsätts i sitt ämbete.

I enlighet med artikel 96 i det ändrade Cotonouavtalet och med hänsyn till att statskuppen utgör en allvarlig kränkning av de grundsatserna i artikel 9 i detta avtal, har Europeiska unionen inlett en politisk dialog med de styrande som utmynnat i ett samråd med syfte att undersöka situationen och finna lösningar för att åstadkomma en snabb återgång till ett konstitutionellt styre.

Efter det första mötet inom ramen för detta samråd, som ägde rum i Paris den 20 oktober 2008, har Europeiska unionen inte mottagit några tillfredsställande förslag från Mauretanien. Eftersom Europeiska unionen är öppen för dialog och har full förståelse för att den politiska situationen i Mauretanien är komplex föreslog den en förlängning med en månad av samrådet och angav att en tillfredsställande lösning från Mauretaniens sida skulle göra det möjligt att hålla ett nytt samrådsmöte. Europeiska unionen underrättade dessutom AVS-länderna och Mauretanien om att samrådet skulle avslutas och lämpliga åtgärder vidtas om det inte framkommit några nya element inom denna tidsfrist på en månad.

Vid ett möte i Addis Adeba den 10 november 2008 som leddes av Afrikanska unionen underrättades både Europeiska unionen och de fem företrädda internationella organisationerna om de förslag till lösningar på krisen som Mauretaniens militärjunta några dagar tidigare överlämnat till Afrikanska unionen. Dess förslag, som inte skilde sig nämnvärt från dem som presenterades vid samrådsmötet den 20 oktober 2008, ansågs inte vara tillfredsställande. De omfattade inte något omedelbart och villkorslöst frisläppande av den legitime presidenten, innebar inte någon verklig ändring av den icke-konstitutionella och illegitima situationen och innehöll heller ingen utfästelse om en återgång till ett konstitutionellt styre inom den närmaste tiden. I en kommuniké från de sex regionala organisationerna efter mötet den 10 november angavs det bland annat att en politiskt godtagbar lösning för alla parter måste innebära följande:

- President Sidi Ould Sheik Abdallahi måste friges utan villkor.

- Denne måste i sin egenskap av legitimt vald president delta i utformningen av en lösning på krisen.

- Alla berörda parter måste omfattas.

- Mauretaniens konstitution och internationell rätt måste respekteras.

När den tidsfrist som beviljats Mauretanien inom ramen för samrådet enligt artikel 96 i Cotonouavtalet löpt ut samlades ovannämnda organisationer på nytt i Addis Adeba den 21 november 2008 där de bekräftade att de inte godtog juntans förslag till lösning på krisen. Parterna, tillsammans med de permanenta medlemmarna och de icke-permanenta afrikanska medlemmarna av FN:s säkerhetsråd, lämnade en slutkommuniké efter detta möte i vilken de

(1) konstaterar att juntan inte tillfört något nytt sedan det senaste mötet den 10 november 2008,

(2) bekräftar innehållet i kommunikén av den 10 november 2008 avseende villkoren för en lösning av krisen,

(3) anger att hållandet av val i enlighet med villkoren från den 10 november också kan ingå i lösningen på krisen,

(4) ger sitt stöd till möjligheten att hänskjuta frågan till FN:s säkerhetsråd om ansträngningarna inte ger resultat,

(5) bekräftar att organisationerna kommer att dra sina slutsatser om detta dödläge och vidta lämpliga åtgärder, även individuellt, när stunden är inne.

Tyvärr har inte heller andra kontakter och besök i syfte att hitta en lösning som är förenlig med Mauretaniens internationella och nationella skyldigheter och åtaganden givit några resultat, även om ett av de viktigaste ovan angivna villkoren uppfyllts (dvs. frigivandet av den legitime presidenten).

Mot denna bakgrund har Europeiska unionen beslutat att avsluta samrådet och att vidta följande lämpliga åtgärder enligt artikel 96.2 c i det ändrade Cotonouavtalet:

- Förutom lämpliga individuella sanktioner mot statskuppens anstiftare och deras närmaste medarbetare som ska beslutas av varje enskild medlemsstat i Europeiska unionen kan även ekonomiska sanktioner vidtas som drastiskt minskar det gemenskapsbistånd som utgår direkt till regeringen, statliga organ och statligt ägda företag. Dessa inskränkningar i samarbetet kommer inte att inverka vare sig på det humanitära biståndet eller det direkta stödet till befolkningen och det civila samhället i Mauretanien.

- Europeiska kommissionen förbehåller sig rätten att omedelbart att själv agera nationell utanordnare för Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

- I den utsträckning som den vidare utvecklingen och de sektorspolitiska beslut som genomförs av dem som de facto men inte de jure innehar makten, inverkar på det ännu befintliga samarbetet och i hopp om ett återupptagande av samarbetet efter en lösning på krisen som är godtagbar för världssamfundet, kommer kommissionens avdelningar att fortsätta att delta i den politiska och sektorsspecifika dialogen i Mauretanien, på teknisk nivå, utan att denna dialog för den sakens skull ska ses som ett erkännande av de styrande som övertog makten vid statskuppen den 6 augusti 2008.

- Betalningar inom ramen för pågående kontrakt kommer att fullgöras i enlighet med de finansieringsbeslut som gäller för dessa. Det rör sig om bland annat följande projekt:

- Vägförbindelserna mellan Rosso–Boghé och Kaedi–Gouaraye och tekniskt bistånd till transportministeriet.

- Projektet för landsbygdsutveckling i oaserna i Adrar (avslutande av pågående åtaganden).

- Projektet Hoppets vatten (avslutande av projektet).

- Vatteninitiativet: fullföljande av tre pågående kontrakt.

- Programmet för stöd till den nationella utanordnaren: nödvändiga åtgärder för avslutande av programmet.

- Det regionala solenergiprogrammet: de pågående kontrakten i Mauretanien fortsätter.

- Programmet för stöd till det civila samhället: fortsatt genomförande av åtgärder avseende samhällsstyrning inom ramen för de ansökningsomgångar som förvaltas direkt av Europeiska kommissionen.

- Program för stöd till det nationella organ som ansvarar för underhåll av vägnätet: fortsättning endast av pågående avtalsenliga åtaganden.

- kontrakt om stöd inom ramen för det regionala B-anslaget för återställande av de översvämmade områdena runt Senegalfloden.

- Stöd till de lokala myndigheterna (utanför EUF). Projekt för förbättring av den kommunala vattenförvaltningen i Nouakchott och partnerskapet för stöd till skolväsendet i kommunen Boustilla.

- Nya kontrakt får ingås inom ramen för finansieringsöverenskommelserna för följande program:

- Utlysande av lokala ansökningsomgångar med avseende på icke-statliga aktörer, demokrati och mänskliga rättigheter (utanför EUF). Alla ansökningsomgångar avseende lokala myndigheter har tills vidare skjutits upp.

- Genomförande av projektet till stöd för förvaltningen av migrationsströmmarna med regionala AVS-medel inom ramen för EUF 9.

- Tillägg till projektet för sanering av Zazou (utanför EUF, samfinansiering med icke-statliga organisationer).

- Genomförande av projektet för stöd till återvändande flyktingar, vilket samordnas med och anpassas till det stöd som tillhandahålls av Europeiska kommissionens generaldirektorat för humanitärt bistånd (Echo), under förutsättning att förhållandena i Mauretanien medger detta och att kontraktsvillkoren uppfylls.

- Nya projekt får inledas inom följande områden:

- Åtgärder för att avhjälpa livsmedelskrisen som föreslagits i samband med ianspråktagandet av det regionala B-anslaget i EUF 10. Där kan en riktad insats programplaneras till förmån för befolkningen till ett belopp av 2,08 miljoner euro, för genomförande av internationella eller icke-statliga organisationer, men utan inslag av ett direkt stöd till förvaltningen, regeringen eller dess organ.

- Programplanering av anslaget till Mauretanien inom ramen för den nya livsmedelsmekanismen och den tematiska budgetrubriken ”Tryggad livsmedelsförsörjning”, genom projekt till stöd för jordbruket vilket kan genomföras av internationella eller icke-statliga organisationer.

Genomförandet av andra pågående projekt och det vägledande programmet inom ramen för EUF 10, med de nedan angivna undantag, har avbrutits i avvaktan på ett gradvis återupprättande av samarbetet på grundval av nedan angivna villkor.

I det nationella vägledande programmet inom ramen för EUF 10 anslogs 40 miljoner euro till ett allmänt budgetstöd till strategidokument för minskad fattigdom. Detta projekt kan dock inte inledas förrän samarbetet till fullo återupptagits enligt de villkor som anges nedan och under förutsättning att de allmänna villkoren för stödberättigande för detta slags program är uppfyllda.

Det vägledande beloppet för detta program har emellertid redan sänkts till 25 miljoner euro. Av de 15 miljoner euro som därmed frigjorts hålls 10 miljoner i reserv till ett eventuellt stöd till de val som kommer att hållas, om man når fram till en lösning på krisen som innebär ett konstitutionellt styre i enlighet med världssamfundets önskan. De resterande 5 miljonerna hålls i reserv för allvarliga humanitära kriser som kan uppstå till följd av den kris som utlösts av statskuppen den 6 augusti 2008.

Programmet för stöd till förvaltningen av migrationsströmmarna, vilket ingår i det nationella vägledande programmet och har ett anslag på 8 miljoner euro, kommer som ett undantag att genomföras innan samarbetet återupptagits, på grundval av ännu ej fastställa mål och prioriteringar.

- Så snart alla parter i konflikten godtagit en lösning på krisen som är förenlig med de grundläggande villkor som föreslagits av världssamfundet och det på grundval av en öppen och bred politisk dialog skapats de nödvändiga förutsättningarna för hållandet av fria, öppna och representativa val, kan följande projekt påbörjas:

- En hamn för malmskeppning i Nouadhibou. Förhandlingar om och undertecknande av ett kontrakt om renovering av hamnen i den utsträckning som gällande bestämmelser och resultatet av anbudsinfordran medger detta. Om något kontrakt inte undertecknats senast i mars 2009 kommer Mauretanien inte att få några medel från EUF för denna renovering (kostnad 45 miljoner euro).

- Omfördelning av medel när det gäller ett projekt för bärgning av vrak i hamnen i Nouadhibou på grund av att Stabex-medel för detta ändamål från och med den 31 december 2008 förts över till EUF 10 (23 miljarder euro). Om statskuppen inte hade ägt rum skulle ett kontrakt för denna åtgärd ha undertecknats före utgången av 2008.

- Återupptagande av uppskjutna lokala förslagsinfordringar som riktar sig till de lokala myndigheterna.

- Så snart man i praktiken oåterkalleligen genomfört den lösning på krisen som beskrivs ovan (tillsättning av en ny interimsregering och antagande av en färdplan som båda är godtagbara för alla parter samt militärregimens avgång) kommer samarbetet inom ytterligare områden att återupptas. Det kan bland annat röra sig om följande:

- Stöd till nytt parlaments- och presidentval.

- Fortsatt genomförande av programmet för stöd till rättsväsendet.

- Genomförande av EU-programmet för stöd till lokala myndigheter och deras tjänster.

- Genomförande av alla program och projekt som undertecknats eller planerats inom ramen för EUF 8 och 9 men som det ännu inte ingåtts några kontrakt för.

- Om ett konstitutionellt styre återinförs i Mauretanien kan alla de restriktioner enligt artikel 96.2 a i Cotonouavtalet som nämns ovan avskaffas. En sådan återgång anses föreligga när det skett ett legitimt val av statschef och parlament och när konstitutionen trätt i kraft. Då kommer det vägledande programmet inom ramen för EUF 10 att kunna genomföras i sin helhet (156 miljoner euro), med eventuella anpassningar för att ta hänsyn till negativa sociala, ekonomiska och politiska konsekvenser av statskuppen den 6 augusti 2008.

Europeiska unionen kommer att fortsätta att nära följa utvecklingen i Mauretanien och är beredd att stödja genomförandet av en politisk lösning på krisen som är godtagbar för alla parter, under förutsättning att denna grundar sig på de ovan angiva grundläggande villkor som framlagts av världssamfundet. Europeiska unionen förbehåller sig rätten att se över och revidera dessa åtgärder om situationen i Mauretanien förändras.

Högaktningsfullt

Utfärdad i Bryssel den …

På kommissionens vägnar | På rådets vägnar |

[1] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

[2] EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

[3] EGT L 317, 15.12.2000, p. 376. Avtalet ändrat genom det interna avtalet av den 10 april 2006 (EUT L 247, 9.9.2006, p.48).