Meddelande om inledande av ett undersökningsförfarande rörande handelshinder i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3286/94, bestående av handelsbruk som upprätthålls av Brasilien i samband med import av regummerade däck

(2004/C 3/02)

Den 5 november 2003 mottog kommissionen ett klagomål enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 3286/94(1) (nedan kallad "förordningen").

1. DEN KLAGANDE

Klagomålet ingavs av BIPAVER (Bureau International Permanent des Associations de Vendeurs et Rechapeurs de Pneumatiques). BIPAVER är en internationell branschsammanslutning som företräder intressena hos tillverkare av regummerade däck i EU. Den består av nationella organisationer från Danmark, Finland, Italien, Portugal, Spanien, Sverige och Förenade kungariket, vilkas medlemmar är i medlemsstaterna verksamma tillverkare av regummerade däck. BIPAVER lämnade in klagomålet på uppdrag av flera gemenskapstillverkare av regummerade däck som önskar exportera regummerade däck till Brasilien.

BIPAVER är en sammanslutning som agerar på uppdrag av gemenskapsföretag (tillverkare av regummerade däck) i enlighet med artiklarna 4.1 och 2.6 i förordningen.

2. PRODUKT

De berörda produkterna är regummerade däck som klassificeras enligt KN-nummer 4012 11, 4012 12, 4012 13 och 4012 19.

Den undersökning som kommissionen inleder kan också komma att omfatta andra produkter som förefaller att beröras på ett likartat sätt som regummerade däck. Dessa är särskilt sådana produkter beträffande vilka de berörda parter som ger sig till känna inom den nedan angivna tidsfristen (se punkt 8) kan styrka att de påstådda handelsbruken tillämpas.

3. ÄRENDE

Klagomålet gäller ett handelshinder som Brasilien påstås vara upphov till och som har en ogynnsam inverkan på gemenskapens export av de berörda produkterna till den brasilianska marknaden.

Det brasilianska handelsbruk som ifrågasätts bygger på förordningen Portaria nr 8 av den 25 september 2000 från Brasiliens ministerium för utveckling, industri och internationell handel. Enligt den klagande innebär denna förordning ett förbud mot import av regummerade däck genom att den förbjuder utfärdandet av importlicenser för regummerade däck importerade som konsumtionsvaror eller råvaror. Enligt presidentdekret nr 3919 av den 14 september 2001 bestraffas dessutom import, liksom marknadsföring, transport, lagring, förvaring eller deponering av regummerade importerade däck med böter på 400 BRL (ca 120 euro) per enhet.

4. PÅSTÅENDE OM HANDELSHINDER

Den klagande hävdar att Brasilien genom att upprätthålla ovan nämnda handelshinder diskriminerar importerade produkter i förhållande till inhemska likadana produkter och att detta utgör en överträdelse av Brasiliens skyldigheter enligt WTO-avtalet, dvs. artiklarna III och XI i GATT 1994. Den klagande anser att det inte finns någon grund för Brasiliens påståenden att handelsbruken är berättigade av hänsyn till skydd av miljö eller hälsa.

Den klagande hävdar att de ovan nämnda böterna inte tillämpas för däck som regummerats i Brasilien, och att det inte är förbjudet att tillverka regummerade däck i Brasilien. Förordningen Portaria nr 133, som antogs den 27 september 2001, innehåller bestämmelser för tillverkningen och marknadsföringen av regummerade däck i Brasilien, med undantag av regummerade däck som tillverkats i Brasilien före den 1 januari 2004. Enligt klagomålet har Portaria nr 133 stora likheter med FN/ECE:s förordningar 108 och 109, vilka är två internationella standarder för regummerade däck. En Mercosur-panel som inrättats på begäran av Uruguay konstaterade att de brasilianska handelsbruken inte var förenliga med Mercosurs lagstiftning. Som svar på detta upphävde Brasilien genom Portaria nr 2 av den 8 mars 2002 förbudet mot regummerade däck som importeras från andra länder inom Mercosur. Enligt presidentdekret nr 4592 av den 11 februari 2003 är regummerade däck som importeras från andra Mercosurländer undantagna från de ovan nämnda ekonomiska påföljderna.

Det förefaller som om de brasilianska handelsbruken skulle vara oförenliga med artiklarna I.1, II.4 och XI.1 i GATT 1994, och inte kan motiveras enligt artikel 2.1, 2.2 och 2.4 i avtalet om tekniska handelshinder. Det förefaller därmed föreligga bevis för ett handelshinder enligt artikel 2.1 i förordningen.

5. PÅSTÅENDE OM NEGATIVA HANDELSEFFEKTER

Den klagande hävdar att de brasilianska handelsbruk som ifrågasatts har orsakat en betydande nedgång i gemenskapsexporten. Den klagande hävdar att gemenskapsexporten före införandet av förbudet uppgick till ungefär två miljoner enheter per år och förväntades stiga till tre miljoner. Det uppskattas att gemenskapsexportörerna innan förbudet infördes hade en andel på 25 % av den brasilianska marknaden för bilreservdelar. En betydande del av nedgången i fråga om gemenskapens sammanlagda tillverkning kan tillskrivas förlusten av dessa marknadsandelar och av försäljningen på två miljoner enheter. Tillverkarna i Förenade kungariket, Italien och Spanien har påverkats mest, eftersom de stod för den största andelen av exporten till Brasilien.

Den klagande hävdar särskilt att de brasilianska åtgärderna lett till nedläggningar av företag och förlust av arbetstillfällen. Som exempel nämns tre företag som drabbades av finansiellt sammanbrott när deras export till Brasilien upphörde, med följden att hundratals arbetstillfällen gick förlorade. Den klagande gör också gällande att det brasilianska förbudet ledde till en nedgång i fråga om tillverkning, vinstmarginal och avkastning, liksom en stegring av kostnaderna per enhet för de tillverkare som klarade sig efter förlusten av exporten till Brasilien.

Dessutom framhåller den klagande att importförbudet innebär ett skydd för de brasilianska tillverkarna av regummerade och nya däck, liksom ett hot om ytterligare förlorade arbetstillfällen för tillverkarna av regummerade däck i gemenskapen.

Under dessa omständigheter förefaller det att finnas bevis för negativa handelseffekter i enlighet med artikel 2.4 i förordningen.

6. GEMENSKAPENS INTRESSE

Gemenskapen har ett allmänt intresse av att dess handelspartner iakttar internationella handelsregler. Detta gäller speciellt för de skyldigheter som följer av WTO-avtalet, med tanke på att dessa regler omfattar en betydande del av handeln och ett stort antal länder. Gemenskapen har ett särskilt intresse av att Brasilien i egenskap av en stor och viktig handelspartner iakttar handelsreglerna. De skyldigheter enligt WTO-avtalet som i detta fall står på spel hör dessutom till WTO:s viktigaste principer. Gemenskapen skulle ge fel signaler om den inte undersökte den diskriminerande behandling som i detta fall påstås föreligga och som förefaller att gynna inhemska produkter och produkter från Mercosur.

Dessutom verkar de påstådda negativa handelseffekterna ha en ansenlig inverkan på de tillverkare av regummerade däck i gemenskapen som tidigare bedrivit export till Brasilien. De ekonomiska konsekvenserna inbegriper minskad produktion och förlorade arbetstillfällen. Den brasilianska exportmarknaden var synnerligen viktig för gemenskapsindustrin och den skulle ha inneburit en betydande tillväxtpotential om inte det påstådda handelshindret förelegat. Det förefaller därför väsentligt att säkerställa lika behandling för regummerade däck från gemenskapen på den brasilianska marknaden genom att undanröja de påstådda handelshindren.

Mot bakgrund av ovanstående bedöms det ligga i gemenskapens intresse att inleda ett undersökningsförfarande i enlighet med artikel 8.1 i förordningen.

7. FÖRFARANDE

Kommissionen har, efter samråd med den rådgivande kommitté som inrättats genom förordningen, fastställt att det finns tillräckliga bevis för att inleda en undersökning i syfte att pröva de rättsliga och faktiska omständigheterna i fallet och att detta ligger i gemenskapens intresse, och har därför inlett en undersökning enligt artikel 8 i förordningen.

Berörda parter får ge sig till känna och lämna synpunkter skriftligen beträffande de specifika frågor som tas upp i klagomålet samt lämna bevis till stöd för detta.

Kommissionen kommer dessutom att höra de parter som skriftligen så begär i samband med att de ger sig till känna, förutsatt att de berörs direkt av förfarandets utgång.

Detta tillkännagivande skall offentliggöras i enlighet med artikel 8.1 a i förordningen.

8. TIDSFRIST

Uppgifter rörande detta ärende och framställningar om att bli hörd skall vara kommissionen till handa senast 30 dagar efter offentliggörandet av detta tillkännagivande och skall inges skriftligen till följande adress: Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för handel Ignacio Garcia Bercero,

GD Handel D/3

CHAR 9/74

Rue de la Loi 200

B - 1049 Bryssel Fax (32-2) 299 32 64

(1) Rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) (EGT L 349, 31.12.1994, s. 71). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 356/95 (EGT L 41, 23.2.1995, s. 3).