P8_TA(2017)0199

Genomförandet av gruvavfallsdirektivet

Europaparlamentets resolution av den 27 april 2017 om genomförandet av gruvavfallsdirektivet (2006/21/EG) (2015/2117(INI))

(2018/C 298/17)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG (1) (nedan kallat direktivet),

— med beaktande av kommissionens beslut 2009/335/EG av den 20 april 2009 om tekniska riktlinjer för upprättande av den finansiella säkerheten (2),

— med beaktande av kommissionens beslut 2009/337/EG av den 20 april 2009 om definitionen av kriterierna för klassificering av avfallsanläggningar i enlighet med bilaga III till direktiv 2006/21/EG (3),

— med beaktande av kommissionens beslut 2009/360/EG av den 30 april 2009 om komplettering av de tekniska kraven för karakterisering av avfall (4),

— med beaktande av kommissionens beslut 2009/358/EG av den 29 april 2009 om den harmonisering och regelbundna överföring av information och det frågeformulär som avses i artiklarna 22.1 a och 18 i direktiv 2006/21/EG (5),

— med beaktande av kommissionens beslut 2009/359/EG av den 30 april 2009 om komplettering av definitionen av inert avfall för genomförandet av artikel 22.1 f i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG om hantering av avfall från utvinningsindustrin (6),

— med beaktande av kommissionens rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet av direktiv 2006/21/EG (COM(2016)0553),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador (7),

— med beaktande av Europaparlamentets utredningstjänsts studie med en europeisk bedömning av genomförandet av gruvavfallsdirektivet, inklusive dess studie i bilaga 1 med namnet Exploring the alternatives to technologies involving high environmental and health risks related to the improper management of the waste from extractive industries: Challenges, risks and opportunities for the extractive industries arising in the context of the circular economy concept (8),

— med beaktande av sin resolution av den 5 maj 2010 om ett allmänt förbud mot användning av cyanidbaserad gruvdriftsteknik inom Europeiska unionen (9),

— med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 8 oktober 2015 om lärdomar som dragits av rödslamskatastrofen, fem år efter olyckan i Ungern (10),

— med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin (COM(2015)0614),

— med beaktande av kommissionens genomförbarhetsstudie om en EU-omfattande mekanism för riskdelning vid industrikatastrofer (11),

— med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A8-0071/2017), och av följande skäl:

A. Efter att det inträffat två storolyckor där farligt avfall från utvinningsindustrin kom ut i naturen antogs direktivet om hantering av avfall från utvinningsindustrin. Syftet med direktivet var att förebygga och i möjligaste mån begränsa skadeverkningar för miljön, med därav följande hot mot människors hälsa, till följd av hanteringen av avfall från utvinningsindustrin.

B. Fristen för medlemsstaternas införlivande av direktivet löpte ut den 1 maj 2008 och nästan alla medlemsstater låg efter med införlivandet av direktivet i sin lagstiftning.

C. Kommissionen har inlett överträdelseförfaranden mot 18 medlemsstater för ”bristande överensstämmelse”, eftersom de varken korrekt eller fullständigt införlivat direktivet. Till detta kommer att fyra mål fortfarande var uppe till behandling i slutet av november 2016.

D. Kommissionen har ännu inte antagit de riktlinjer för inspektioner som krävs enligt artikel 22.1 c i direktivet, fastän det gått hela elva år sedan direktivet antogs. Att det behövs handfasta riktlinjer från kommissionen understryks tydligt av att det i direktivet varken definieras vad en inspektion är eller närmare beskrivs hur en inspektion bör utföras, samt av att medlemsstaterna tolkat direktivets krav på olika sätt.

E. Tio medlemsstater rapporterade att det inte fanns några anläggningar av kategori A inom deras nationella gränser.

F. På grund av de begränsningar som det nuvarande systemet med rapporter vart tredje år är förenat med och vilka framgår, dels av att informationen från medlemsstaterna varit olikartad, dels av att vissa bestämmelser i direktivet troligen feltolkats, har kvaliteten på de uppgifter som finns att tillgå inte varit tillfredsställande, och därför har det inte gått att uppskatta och bedöma hur direktivet genomförts i praktiken.

G. Kommissionens beslut 2009/335/EG påverkar inte artikel 14 i direktivet, med dess krav på att den finansiella säkerheten ska bygga på antagandet om att rehabiliteringen utförs av tredje part.

H. På EU-nivå finns det ingen databas över anläggningar för avfall från utvinningsindustrin.

I. Avfall från stenbrott och gruvor svarar för en mycket stor del av den sammanlagda avfallsvolym som produceras i Europeiska unionen (ungefär 30 procent under 2012), och en del av detta är farligt avfall.

J. EU är starkt beroende av råvaruimport från tredjeländer och påfallande många naturtillgångar håller snabbt på att ta slut. Dessa tredjeländer har ofta en mindre rigorös miljö- och hälsolagstiftning än EU.

K. I kommissionens meddelande Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin, COM(2015)0614, föreskrevs det ingen översyn av direktivet ur lagstiftningssynvinkel.

L. Övergången till en cirkulär ekonomi är till stor nytta både för miljön och för EU:s konkurrenskraft på lång sikt.

1. Europaparlamentet beklagar att medlemsstaterna (EU-27) ( 12 ) haft vissa problem med införlivandet, i fråga om tiden för det eller kvaliteten på det eller bäggedera, och att man för närvarande inte kan vänta sig att direktivet ska genomföras som sig bör i medlemsstaterna, i och med att det pågår överträdelseförfaranden för ”bristande överensstämmelse”.

2. Europaparlamentet uppmanar de berörda medlemsstaterna och kommissionen att se till att direktivet med det snaraste införlivas och genomförs fullständigt och korrekt. Parlamentet uppmanar kommissionen att ge medlemsstaterna tillräcklig vägledning för att införlivandet ska bli fullständigt och korrekt.

3. Europaparlamentet understryker att avsaknaden av riktlinjer för inspektioner, av det slag som föreskrivs i artikel 22.1 c i direktivet, inte bara hindrar att direktivet i praktiken genomförs effektivt och ändamålsenligt, utan också leder till att verksamhetsutövarnas och myndigheternas kostnader för att följa och verkställa direktivet blir olika i olika medlemsstater.

4. Europaparlamentet uppmanar därför med kraft kommissionen att med det snaraste anta sektorsspecifika riktlinjer för inspektioner inom utvinningsindustrin, och i vilket fall som helst senast vid utgången av 2017.

5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att medlemsstaternas relevanta behöriga myndigheter kan göra oanmälda inspektioner på platsen.

6. Europaparlamentet anser att det nuvarande rapporteringssystemet enligt artikel 18.1 inte lämpar sig för sitt ändamål, eftersom det inte möjliggör någon beskrivning eller bedömning av genomförandet som helhet, och samtidigt är onödigt betungande för medlemsstaterna och kommissionens avdelningar, vilket även leder till minskad effektivitet.

7. Europaparlamentet framhåller här att verktyget för uppgiftsinsamling (frågeformuläret ( 13 ) ) är felaktigt utformat, eftersom det öppnar rum för oklara tolkningar och därför leder till att man rapporterar vilka åtgärder som antagits på nationell nivå, snarare än hur de omsätts i praktiken. Detta gäller särskilt för rapporteringen av anläggningar för avfall från utvinningsindustrin.

8. Europaparlamentet understryker att vissa sifferuppgifter från medlemsstaterna om hur många anläggningar på deras territorium som befunnits omfattas av direktivet inte framstår som trovärdiga, eftersom siffrorna i vissa fall är rätt låga jämfört med uppgifterna från andra källor om hur mycket utvinningsavfall som genereras på nationell nivå.

9. Europaparlamentet vill att en reform av den nuvarande rapporteringsmekanismen (också av frågeformuläret) ska prioriteras, så att den hinner göras före utgången av tidsfristerna för den tredje rapporteringsperioden (2014–2017), för att det ska gå att vederbörligen bedöma hur direktivet genomförts i praktiken, på grundval av uppgifter från den tredje rapporteringsperioden och tiden därefter. Parlamentet uppmanar likaledes kommissionen att i rapporteringsmekanismen ta med ett krav på att alla relevanta uppgifter om miljöpåverkan ska tillhandahållas.

10. Europaparlamentet anser att frågeformuläret i bilaga III till kommissionens beslut 2009/358/EG behöver förbättras genom att medlemsstaterna åläggs rapportera uttömmande och tillförlitliga uppgifter om de avfallsanläggningar de har på sitt territorium. Parlamentet framhåller att man vid reformen bör välja ett tillvägagångssätt som gör det möjligt att inrätta en europeisk databas över anläggningar för utvinningsavfall och enkelt uppdatera den, eftersom detta vore utslagsgivande för att vi ska få en helhetsbild i stora drag av hur direktivet genomförts i praktiken och kunna övervaka och bedöma detta på EU-nivå. Parlamentet konstaterar att man dessutom skulle kunna överväga andra tillvägagångssätt, såsom att en föredömligt sammanställd nationell rapport enligt artikel 18.1 i direktivet togs som exempel, och att medlemsstaterna, efter dessa förbättringar, inte längre bör kunna ha olika tolkningar om vilka uppgifter som ska tillhandahållas.

11. Europaparlamentet beklagar att kommissionen offentliggjort endast en enda genomföranderapport, som täcker både den första och den andra rapporteringsperioden (2008–2011 respektive 2011–2014), i stället för en rapport vart tredje år, som det krävs i artikel 18.1 i direktivet, så att allmänheten under flera år i sträck inte fått någon information om hur direktivet genomförts (eller inte genomförts) och fortsatta åtgärder för att säkerställa ett fullständigt genomförande av direktivet således i själva verket kommit att försenas, fastän direktivet inriktar sig på en näringsgren med stora konsekvenser för miljö, hälsa och samhälle. Parlamentet uppmanar kommissionen till strikt respekt för att rapporteringen ska ske med tre års mellanrum.

12. Europaparlamentet erkänner att flertalet medlemsstater antagit de åtgärder som krävs för att direktivets bestämmelser ska kunna genomföras, men påpekar att tolkningsskillnaderna mellan medlemsstaterna visar att det behövs mer arbete för att säkerställa att alla medlemsstater uppfattar och tillämpar de grundläggande begreppen i direktivet på ett likartat sätt och därigenom tillförsäkrar likvärdiga verksamhetsförutsättningar inom hela EU.

13. Europaparlamentet välkomnar kommissionens plan att gå ut med allmänna riktlinjer för genomförandet av direktivets bestämmelser, något som skulle förbättra både efterlevnaden och verkställigheten av direktivet under hela den tid som en anläggning för gruvavfall är i drift, från och med tillståndsbeviljandet till och med rehabiliteringen och övervakningen efter nedläggningen. Parlamentet påpekar att vissa grundläggande bestämmelser i direktivet tolkats högst olika och feltolkats (såsom frågan om huruvida medlemsstaterna har anläggningar som omfattas av direktivet eller inte).

14. Europaparlamentet oroar sig framför allt över att man inte fullständigt genomfört arbetet med att i vederbörlig ordning klassificera och utfärda tillstånd till anläggningar av kategori A, som innefattar högre risk, och varnar för att det saknas externa planer för räddningsinsatser för ungefär 25 procent av nämnda anläggningar på EU:s territorium. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att slutföra den lämpliga klassificeringen av anläggningar på medlemsstaternas territorium och att senast vid utgången av 2017 anta de externa planer för räddningsinsatser som ännu saknas.

15. Europaparlamentet oroar sig för att det av de nationella rapporter som inlämnats med stöd av artikel 18.1 i direktivet framgår att ett betydande antal EU-medlemsstater inte verkar ha förfarit korrekt vid fastställandet av vilka anläggningar som ska omfattas av direktivet, särskilt när det gäller anläggningar som borde klassificeras som anläggningar av kategori A.

16. Europaparlamentet påpekar att man måste få information om i vilket skick de nuvarande avfallsdammarna befinner sig, och uppmanar medlemsstaterna att förbättra dammarnas säkerhet till skydd för människors hälsa och miljön, särskilt vid anläggningar av kategori A.

17. Europaparlamentet betonar att lokalsamhällena måste få vara med redan vid planeringsarbetet i samband med projekt för hantering av avfall från utvinningsindustrin där det ingår farliga ämnen, liksom också att man måste garantera att hela godkännandeprocessen präglas av öppenhet och att medborgarna faktiskt också får delta i den, liksom också när ett beviljat tillstånd eller villkoren för ett tillstånd uppdateras. Parlamentet upprepar vikten av Esbo- och Århuskonventionerna i detta sammanhang. Parlamentet uppmanar kommissionen att tillhandahålla en databas över god praxis, för att lokalsamhällena bättre ska kunna medverka.

18. Europaparlamentet konstaterar att vissa medlemsstater i dagens läge visat att de inte kan förebygga vatten- och markföroreningar till följd av viss utvinningsverksamhet och uppmanar därför kommissionen att föreslå effektivare åtgärder till skydd för miljön och folkhälsan.

19. Europaparlamentet konstaterar att hanteringen av inert avfall och icke-förorenad jord utgör en onödig administrativ börda för myndigheterna och verksamhetsutövarna, och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att undvika dubblering av godkännandeförfarandena, genom att ta hänsyn till sektorns särdrag och till konsekvenserna för hälsa, säkerhet och miljö.

20. Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen kommissionen att undersöka hur artikel 14 i direktivet och kommissionens beslut 2009/335/EG har genomförts av medlemsstaterna och huruvida de fastställda instrumenten för den finansiella säkerheten är tillräckliga och ändamålsenliga.

21. Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på sin ovannämnda resolution av den 5 maj 2010 om ett allmänt förbud mot användning av cyanidbaserad gruvdriftsteknik inom Europeiska unionen, särskilt mot bakgrund av hur dåligt det gått med genomförandet när det gäller godkännandet av anläggningar av kategori A, och uppmanar än en gång kommissionen att så snart som möjligt föreslå ett allmänt förbud mot cyanidbaserad gruvdriftsteknik överallt inom Europeiska unionen, särskilt mot bakgrund av att det finns giftfria alternativ såsom cyclodextrin ( 14 ) . Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att omedelbart se till att avfallsdammar som innehåller cyanid sköts på bästa möjliga sätt.

22. Europaparlamentet uppmanar med kraft företagen och de relevanta behöriga myndigheterna att, i samband med att tillstånd ges till anläggningar för avfall från utvinningsindustrin, överväga vilka former av avancerad teknik i överensstämmelse med högst ställda miljönormer som finns att tillgå, särskilt för utformningen av gruvdammar. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att insamla och analysera de uppgifter som tillhandahållits inför tillståndsförfarandet och jämföra dem med vilken faktisk miljöpåverkan en anläggning för gruvavfall har när den är i drift, samt att vid behov göra nödvändiga korrigeringar av tillståndskraven.

23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa en tillräcklig finansiering av forskning och innovation om skötseln av anläggningar för gruvavfall, för att anläggningarnas säkerhet ska förbättras.

24. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta vara på det tillfälle som erbjuds av den översyn av referensdokumentet för bästa tillgängliga teknik (Bref-dokumentet) som pågår som ett led i begreppet ”den cirkulära ekonomin”, för att prioritera skärpta miljönormer och ökad resurseffektivitet vid fastställandet av den bästa praxis som ska tas med i planerna för hantering av gruvavfall.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att uppmuntra till återvinning av råvaror av avgörande betydelse också från gruvavfall, enligt definitionen i EU:s handlingsplan för den cirkulära ekonomin.

26. Europaparlamentet beklagar att man inom gruvbrytningen i Europa alltmer går över till brytning av lågvärdigare och djupare belägna resurser, så att mera material måste utvinnas för att producera den metall man inriktar sig på. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att på bästa möjliga sätt använda gråberg som ersättning för jungfruligt bergmaterial när detta är möjligt. Parlamentet är mycket oroat över processeffektiviteten i samband med kemisk behandling, eftersom mindre mängder malm per mängd gråberg innebär att man kommer att producera mera gråberg och följaktligen också mera gruvavfall för varje ton av den metall man inriktar sig på.

27. Europaparlamentet framhåller att minskad resursanvändning och stimulans till återanvändning och materialåtervinning spelar en nyckelroll för EU:s övergång till en cirkulär ekonomi. Parlamentet uppmanar kommissionen att överväga att fastställa mål för detta ändamål, utgående från en livscykelbedömning.

28. Europaparlamentet framhåller att en ”helhetsbetonad” utvinning skulle kunna bli ledstjärna, dock med hänsyn tagen till de begränsningar som uppställs av tekniken och marknaden, liksom också till eventuella indirekta kostnader, såsom koldioxidavtrycket. Parlamentet anser att avfall från gruvdrift och malmfragmentering bör analyseras och separeras inför bortskaffningen, för att det längre fram ska gå lättare att återvinna det.

29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter till fortsatta investeringar i forskning kring och utveckling av alternativa lönsamma processer som kan försörja EU med råvaror och sekundära råvaror och förebygga avfall från gruvdrift.

30. Europaparlamentet framhåller att övergivna anläggningar för gruvavfall på medellång till kort sikt skulle kunna bli en historisk belastning som eventuellt kan allvarligt hota människors hälsa eller miljön. Parlamentet uppmanar kommissionen att med största möjliga öppenhet klarlägga vilka alla undantag från direktivet medlemsstaterna beviljats, och vilka luckor som kvarstår i fråga om gamla avfallsupplag och rehabiliteringen av dem. Parlamentet uppmanar här kommissionen att, tillsammans med medlemsstaterna, ta fram en handlingsplan för fullständig rehabilitering av dessa platser, och då ta hänsyn till exempel på bästa praxis och till de fördelar som begreppet ”den cirkulära ekonomin” eventuellt kan erbjuda om det tillämpas på hanteringen av avfall från utvinningsindustrin, tillsammans med arrangemang för övervakningen av platserna efter nedläggningen.

31. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT L 102, 11.4.2006, s. 15.

(2) EUT L 101, 21.4.2009, s. 25.

(3) EUT L 102, 22.4.2009, s. 7.

(4) EUT L 110, 1.5.2009, s. 48.

(5) EUT L 110, 1.5.2009, s. 39.

(6) EUT L 110, 1.5.2009, s. 46.

(7) EUT L 143, 30.4.2004, s. 56.

(8) PE-nummer: 593.788.

(9) EUT C 81 E, 15.3.2011, s. 74.

(10) Antagna texter, P8_TA(2015)0349.

(11) Study to explore the feasibility of creating a fund to cover environmental liability and losses occurring from industrial accidents (Studie av om det går att inrätta en fond för att täcka miljöansvar och förluster till följd av industriolyckor). Slutrapport från kommissionen, GD Miljö, den 17 april 2013.

(12) Jfr fotnot 3 i motiveringen till betänkande A8-0071/2017.

(13) Bilaga III till kommissionens beslut 2009/358/EG.

(14) Liu m.fl (2013) Selective isolation of gold facilitated by second-sphere coordination with α-cyclodextrin, i Nature Communications.