Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Sammanfattning

Genom detta direktiv fastställs ett nytt regelverk för frågor som rör tillträde till elektroniska kommunikationsnät samt samtrafik mellan sådana nät inom EU. Det kommer att säkerställa att marknaden för elektroniska kommunikationstjänster kommer att fortsätta att utvecklas på ett sätt som stimulerar innovation, kommunikation och valfrihet för användarna under denna period som präglas av konvergerande teknik och tjänster och en stark marknadstillväxt.

Direktivet bygger på tanken att konkurrensreglerna kommer att vara det främsta verktyget för att reglera marknaden för elektronisk kommunikation när en effektiv konkurrens väl har skapats på denna marknad. Det är emellertid lämpligt med viss sektorsspecifik förhandsreglering under övergångsfasen, i synnerhet om tidigare monopoloperatörer fortsätter att gynnas av sitt tidigare marknadsinflytande, t.ex. när det gäller accessnät och vertikalt integrerade företag.

I sådana fall skall de regler som skapas vara specifikt utformade för det berörda problemet, stå i rimlig proportion till detta och endast bibehållas så länge de är nödvändiga. Därför krävs en öppen beslutsprocess där de nationella tillsynsmyndigheterna måste motivera alla sina beslut utifrån gemenskapspolitikens mål och endast får använda förhandsreglering när en sådan kan åtgärda identifierade marknadsproblem på ett mer effektivt sätt än rättsliga åtgärder som bygger på konkurrenslagstiftning. Enligt direktivet skall förhandsregleringen avskaffas när marknaden fungerar i enlighet med de uppställda målen.

I direktivet fastställs ett regelverk som är teknikneutralt, men som kan tillämpas på specifika varu- eller tjänstemarknader inom särskilda geografiska områden för att åtgärda de marknadsproblem som identifierats.

När det gäller digital television, bibehålls i direktivet den strategi som lades fast i direktivet om standarder för television 95/47/EG [1]. Skyldigheten att ge villkorad tillgång på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor kvarstår därför. Det finns emellertid en bred enighet om att man vid behandlingen av nätgränsstationer för digital television måste beakta ny teknisk utveckling, och därför innehåller det nya direktivet bestämmelser om anpassning av de existerande skyldigheterna. Preliminärt arbete inom detta område bör kunna inledas inom en snar framtid, för att lägga grunden för de formella beslut som kommer att kunna fattas så snart det nya regelverket antagits.

[1] Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47/EG av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler (EGT L 281, 23.11.95, s. 51, "direktivet om standarder för television").

Genom direktivet skapas rättslig säkerhet för marknadsaktörerna i och med att man ställer upp tydliga kriterier för reglerande ingripanden och tydliga gränser för vilka skyldigheter avseende tillträde och samtrafik som kan införas samt under vilka omständigheter som detta kan ske. Samtidigt skapas utrymme för en flexibilitet som gör det möjligt för tillsynsmyndigheterna att på ett effektivt sätt åtgärda nya marknadsproblem som hindrar en fungerande konkurrens.

2. Räckvidd och bakgrund

Genom förslaget till direktiv om tillträde och samtrafik med avseende på elektroniska kommunikationsnät harmoniseras medlemsstaternas reglering av marknaden mellan aktörer som tillhandahåller kommunikationsnät och kommunikationstjänster inom EU. Direktivet kommer att omfatta alla typer av kommunikationsnät för överföring av allmänt tillgängliga kommunikationstjänster oavsett om de används för taltelefoni, telefax, data eller bilder, t.ex. fasta och mobila telenät, kabel-TV-nät, nät för markbundna sändningar, satellitnät och nät som använder Internetprotokoll (IP). Det är tänkt att genom direktivet upprätta en konkurrensfrämjande ram som stimulerar konkurrerande nätinfrastruktur och samverkan mellan tjänster som tillhandahålls via dessa infrastrukturer, samtidigt som det säkerställer att flaskhalsar på marknaden inte hindrar uppkomsten och tillväxten av innovativa tjänster som är till nytta för användare och konsumenter.

Sektorn för elektronisk kommunikation kännetecknas av ett starkt ömsesidigt beroende mellan marknadsaktörer. Näten måste kopplas ihop, antingen direkt eller indirekt, för att göra det möjligt för kunderna att ringa varandra och genomföra transaktioner. Leverantörer av kommunikations- eller rundradiotjänster behöver tillträde till nätinfrastruktur för att kunna nå sina kunder. Kommunikationsinfrastrukturens ägare eller operatör har en avgörande roll, som leverantör av tjänster till slutanvändarna, som leverantör av överföringstjänster till andra - eller båda delarna.

Reglerna för tillträde till nät och sammankoppling av nät, inbegripet de bredbandsnät som börjar komma, kommer att påverka affärsstrukturerna för alla företag som verkar inom denna sektor och därigenom konkurrensdynamiken på framtidens marknad. Nästa generation kommunikationstjänster - fasta och mobila - kommer i allt högre grad att bygga på bredbandsplattformar eller transportnät som använder Internetprotokoll (IP) för leverans av multimediatjänster. Denna nya bredbandsmiljö kommer att vara fundamentalt annorlunda än dagens taltelefonicentrerade marknad. Den traditionella enkla värdekedjan som bygger på ett begränsat antal produkter håller på att utvecklas mot mer komplicerade affärsförbindelser och ett ömsesidigt beroende mellan olika företag - operatörer, leverantörer av tjänster och innehåll, annonsörer samt rundradioföretag - som erbjuder användarna en allt större mängd olika typer av tjänster.

3. Förslaget till ett nytt regelverk för tillträde och samtrafik

Strategi

De allmänna målen för regleringen av den här sektorn är att skapa en dynamisk marknad med hållbar konkurrens för nät och tjänster, att stimulera till investeringar, att garantera användarna valfrihet och att upprätthålla de politiska målen när det gäller t.ex. rundradio och konsumentskydd. På EU-nivå är det också viktigt att se till att medlemsstaterna inte genomför olika regleringsmönster som leder till variationer på marknaden och därigenom ökar kostnaderna för slutanvändarna och delar upp den inre marknaden.

Den snabba förändringstakten på marknaden och när det gäller teknisk utveckling innebär att det inte är lämpligt att basera regelverket på prognoser om framtidens marknad. I förslaget fastställs i stället förfaranden som kan användas för att åtgärda, och om nödvändigt reglera, marknadsproblem och på så sätt skapa ett klimat som gynnar konkurrens.

På en konkurrensutsatt marknad bör samtrafik och tillträde till nät i princip bygga på affärsmässiga avtal mellan de berörda företagen. Det finns emellertid ett antal faktorer som för närvarande begränsar konkurrensen på marknaden. En sådan faktor är förekomsten av gamla monopolföretag som fortfarande tillhandahåller huvuddelen av förbindelserna, vilket ger dem en betydligt starkare förhandlingsposition än konkurrenterna. En annan är förekomsten av flaskhalsar i form av resurser som kontrolleras av en enda operatör eller ett fåtal operatörer, t.ex. accessnätet i telekommunikationsmiljön och system med villkorad tillgång i digital-TV-miljön. Ytterligare en faktor är de rättsliga hinder för tillträde till marknaden som förekommer inom mobilsektorn, där tillgången till spektrum har fått till följd att antalet aktörer för närvarande begränsas till fyra eller fem. Detta har inte räckt för att säkra en konkurrensbaserad prissättning inom alla delar av mobilmarknaden, särskilt inte vad gäller framkoppling av samtal.

Av dessa skäl finns det enighet om att sektorsspecifik förhandsreglering även fortsättningsvis kommer att behövas vid sidan av konkurrensreglerna för att reglera tillträde och samtrafik, till dess att fullständig och effektiv konkurrens råder inom alla marknadssegment.

I förslaget fastställs tydliga kriterier för regleringsåtgärder avseende tillträde och samtrafik. Detta gör det möjligt att lösa tidigare odefinierade problem vartefter de uppkommer. Förslaget innehåller inte en uppsättning färdiga lösningar på angivna problem utan i stället fastställs kriterier för regleringsåtgärder. Dessutom anges de maximala skyldigheter som en nationell tillsynsmyndighet kan införa och de företag som kan omfattas av sådana skyldigheter. Hela förfarandet präglas av öppenhet, och tillsynsmyndigheten måste motivera alla sina beslut utifrån gemenskapens politiska mål för sektorn.

Genom förslaget lyckas man upprätthålla en jämvikt mellan de motstridiga kraven på rättslig säkerhet för marknadsaktörerna och en flexibilitet som ger tillsynsmyndigheterna möjlighet att anpassa reglerna när villkoren ändras.

Utlösande faktorer för förhandsskyldigheter

I ett meddelande från november [2] föreslår kommissionen två utlösande faktorer för förhandsreglering. Det offentliga samrådet har fått till följd att kommissionen nu endast föreslår en sådan utlösande faktor för förhandsskyldigheter. Den kallas betydande marknadsinflytande, men har omdefinierats på grundval av det konkurrensrättsliga begreppet dominerande ställning. Den nya formen för betydande marknadsinflytande kommer att omfatta dominans av ett enda företag, gemensam dominans och utnyttjandet av en dominerande ställning på en marknad för att ta sig in på besläktade marknader. De nationella tillsynsmyndigheterna kan därmed anmäla att ett företag har en betydande ställning på marknaden och införa förhandsskyldigheter om detta företag kan anses ha en dominerande ställning enligt konkurrenslagstiftningen, och det antingen förekommer problem som har sin grund i tidigare monopol och/eller problem med vertikal integrering, t.ex. om de marknadsproblem som identifierats inte kan åtgärdas genom konkurrenslagstiftningens efterhandsåtgärder.

[2] KOM(1999) 539.

I en värld av snabba förändringar krävs ett dynamiskt och lyhört förfarande för att kartlägga de marknader som en bedömning av ett företags marknadsinflytande skall bygga på. Detta förfarande beskrivs i ramdirektivet och innebär bl.a. att kommissionen offentliggör ett beslut om de varu- och tjänstemarknader som kan bli föremål för förhandsreglering. Medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheter har ansvaret för att avgöra vilka företag som har ett betydande inflytande på dessa marknader och införa skyldigheter för att motverka den potentiella snedvridning av konkurrensen som missbruk av detta marknadsinflytande skulle kunna ge upphov till. Enligt ramdirektivet skall detta göras på ett objektivt och öppet sätt.

Kontinuitet från det nuvarande regelverket

De skyldigheter avseende tillträde och samtrafik som anges i det nuvarande samtrafikdirektivet 97/33/EG [3], de skyldigheter avseende särskild tillgång som anges i direktiv 98/10/EG [4], de skyldigheter avseende tillhandahållande av förhyrd överföringskapacitet som anges i direktiv 92/44/EG [5] samt bestämmelserna om fullständigt tillträde till accessnätet kommer att finnas kvar i det nya regelverket och vara föremål för regelbunden översyn i enlighet med ovannämnda förfarande för marknadsanalys. På så sätt kan skyldigheterna successivt lättas i takt med att marknaden blir alltmer konkurrensutsatt. Om och när nya saker inträffar på marknaden, t.ex. nya flaskhalsar förbundna med ny teknik, som motiverar nya förhandsskyldigheter, tillåter samma förfarande för marknadsanalys att nya skyldigheter införs, förutsatt att dessa skyldigheter är fullständigt motiverade och helt inriktas på att åtgärda det marknadsproblem som identifierats.

[3] Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät (EGT L 199 26.7.97, s. 32), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/61/EG av den 24 september 1998 om ändring av direktiv 97/33/EG med avseende på nummerportabilitet mellan operatörer och förval av nätoperatörer (EGT L 268, 3.10.1998 s. 37).

[4] Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö (EGT L 101, 1.4.1998,s. 24).

[5] Rådets direktiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande av öppna nät för förhyrda förbindelser (EGT L 165, 19.6.1992, s. 32), ändrat genom direktiv 97/51/EG (EGT L 295, 29.10.1997, s. 23) och kommissionens beslut nr 80/98/EG av den 7 januari 1998 (EGT L 14, 20.1.1998, s. 27).

När det gäller digitala televisionstjänster har de existerande förhandsskyldigheterna avseende tillträde delvis ett annat syfte. Syftet med direktiv 95/47 om standarder för television var att skapa ett första regelverk för den framväxande digital-TV-branschen. Direktivet inriktades huvudsakligen på att upprätta beteenderegler för de aktörer som tillhandahåller villkorad tillgång, i syfte att garantera andra rundradioföretag marknadstillträde. Avsikten var att skapa säkerhet för dem som investerar i digital television, samtidigt som man garanterade tillträdet till marknaden och värnade om viktiga frågor av allmänt intresse, som samverkande tjänster avseende konsumentutrustning, på ett sätt som stod i proportion till målet. Rimliga framsteg har gjorts på marknaden för digital television. I första skedet drevs utvecklingen framåt av betydande investeringar i betal-TV, och den strategi som valdes i direktiv 95/47/EG har fortfarande ett brett stöd, även om somliga yrkar på att den skall utvidgas till att omfatta de nya nätgränsstationer som har tillkommit sedan 1995, framför allt elektroniska programguider (EPG) och gränssnitt för tillämpningsprogram (API). Förslaget omfattar därför de viktigaste bestämmelserna från direktiv 95/47/EG, framför allt skyldigheten att tillhandahålla villkorad tillgång på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor, och de nationella tillsynsmyndigheterna ges rätt att i motiverade fall utvidga dessa skyldigheter, t.ex. när det gäller nya nätgränsstationer, efter den föreskrivande kommitténs förfarande.

4. Sammanfattning av innehållet i förslaget till direktiv

Kapitel I - Tillämpningsområde, mål och definitioner

I artikel 1 (Tillämpningsområde och mål) fastställs att direktivet omfattar tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande tjänster inbegripet nät som används för rundradiotjänster. Syftet är att i enlighet med den inre marknadens principer upprätta ett regelverk för marknaden mellan aktörer som tillhandahåller nät och tjänster som leder till hållbar konkurrens och samverkan mellan tjänster samt gynnar konsumenterna.

I artikel 2 (Definitioner) definieras de termer som är specifika för detta direktiv, i synnerhet "tillträde" och "samtrafik".

Kapitel II - Allmän ram för reglering av tillträde och samtrafik

I artikel 3 (Allmän ram för tillträde och samtrafik) inbegrips de bestämmelser från befintliga direktiv där parternas rätt att bedriva samtrafik inom och mellan medlemsstater fastställs. Medlemsstaterna åläggs att upphäva bestämmelser som innebär att de samtrafikavgifter som betalas av en ny aktör kopplas till nivån på deras investeringar i infrastruktur.

I artikel 4 (Rättigheter och skyldigheter för företag) fastställs den "grundläggande samtrafikregeln" att alla nätoperatörer har rättigheten och skyldigheten att på affärsmässig grund träffa avtal om samtrafik med varandra. Likaså inbegrips de skyldigheter från direktiv 95/47/EG om standarder för television som rör nätoperatörers ansvar vad gäller distribution av televisionstjänster i bredbildsformat, och informationens konfidentialitet garanteras.

I artikel 5 (Nationella tillsynsmyndigheters befogenheter och ansvarsområden) fastställs de nationella tillsynsmyndigheternas allmänna roll när det gäller tillträde, samtrafik och samverkande tjänster, samt dess behörighet att ingripa, i synnerhet för att införa skyldigheter för marknadsaktörer och för att lösa tvister.

Kapitel III - Operatörers skyldigheter och förfaranden för översyn av marknaden

I artikel 6 (Villkorad tillgång och annan tillhörande utrustning) bibehålls de skyldigheter från direktiv 95/47/EG om standarder för television som innebär att alla operatörer av system med villkorad tillgång skall erbjuda rundradioföretag tillträde på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor. I artikeln föreskrivs en översyn av dessa skyldigheter mot bakgrund av marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen. Vidare föreskrivs att man i motiverade fall skall utvidga dessa till att omfatta liknande utrustning som gränssnitt för tillämpningsprogram (API) eller elektroniska programguider (EPG).

I artikel 7 (Översyn av tidigare skyldigheter avseende tillträde och samtrafik) inbegrips de skyldigheter som införts enligt det nuvarande direktiven 97/33/EG, 98/10/EG och 92/44/EG om tillhandahållande av öppna nät, samt den nyligen föreslagna förordningen om tillträde till accessnät, i syfte att skapa kontinuitet under övergången från det gamla regelverket till det nya. De nationella tillsynsmyndigheterna skall emellertid med jämna mellanrum göra en översyn av alla skyldigheter i ljuset av den nya definitionen av betydande marknadsinflytande. Efter en marknadsanalys skall tillsynsmyndigheterna bedöma om skyldigheterna skall bibehållas, ändras eller upphävas.

I artikel 8 (Åläggande, ändring eller upphävande av skyldigheter) definieras de villkor på vilka skyldigheter får införas och anges de skyldigheter som kan tillämpas.

Enligt artikel 9 (Krav på insyn) får de nationella tillsynsmyndigheterna införa krav på insyn, som bl.a. omfattar prissättning och villkor för tillträde och samtrafik, samverkande tjänster samt tekniska gränssnitt.

Enligt artikel 10 (Krav på icke-diskriminering) får de nationella tillsynsmyndigheterna införa krav på icke-diskriminering i de fall då en marknadsanalys visar att ett diskriminerande beteende av berörda operatörer kan leda till en snedvridning av konkurrensen som missgynnar slutanvändarna.

Enligt artikel 11 (Krav på särredovisning) får de nationella tillsynsmyndigheterna införa skyldighet till särredovisning, för att skapa insyn i prissättning för andra operatörer och interna överföringar inom ett vertikalt integrerat företag, i de fall då den berörda operatören tillhandahåller utrustning som är av stor betydelse för andra tjänsteleverantörer samtidigt som denne själv konkurrerar på samma efterföljande marknad som dessa.

Enligt artikel 12 (Skyldigheter avseende tillträde till och användning av specifik nätutrustning) får de nationella tillsynsmyndigheterna ålägga operatörer att bevilja tillträde till och användning av specifika nätelement och/eller tillhörande tjänster eller utrustning, i de fall då ett nekat tillträde skulle hindra uppkomsten av en hållbar konkurrensutsatt marknad på slutkundens nivå, eller inte skulle ligga i konsumenternas intresse.

Enligt artikel 13 (Skyldigheter i samband med priskontroll och kostnadsredovisning) får de nationella tillsynsmyndigheterna införa priskontroll och kostnadsredovisning, i synnerhet skyldigheten att ha en kostnadsorienterad prissättning för samtrafik och/eller tillträde, om bristen på effektiv konkurrens innebär att den berörda operatören har möjlighet att ta ut överpriser på ett sätt som missgynnar slutanvändarna.

Kapitel IV - Förfaranden

I artikel 14 (Kommitté) beskrivs det förfarande som kommunikationskommittén (inrättad enligt ramdirektivet) skall använda när den behandlar ändringar av bilagor till detta direktiv.

I artikel 15 (Offentliggörande och tillgång till information) föreskrivs att de nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att tillräckligt uttömmande och uppdaterad information offentliggörs, och de skall ange var denna information offentliggörs.

I artikel 16 (Anmälan) föreskrivs att medlemsstaterna skall anmäla de myndigheter som har ansvaret för att genomföra bestämmelserna i direktivet till kommissionen. Dessutom åläggs de nationella tillsynsmyndigheterna att till kommissionen anmäla namnen på de företag som har särskilda skyldigheter.

Artikel 17 (Översyn), artikel 18 (Införlivande), artikel 19 (Ikraftträdande) och artikel 20 (Adressater) behandlar förfarandeprocedurfrågor.

* * * *

5. Slutsats

Detta förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde och samtrafik anses vara det effektivaste sättet att i enlighet med subsidiaritetsprincipen fastställa ett harmoniserat regelverk för frågor som rör tillträde och samtrafik i medlemsstaterna och definiera de nationella tillsynsmyndigheternas uppgifter i detta sammanhang.

Sammanfattningsvis kommer det regelverk som fastställs i detta förslag till direktiv om tillträde och samtrafik att kännetecknas av följande:

- En prioritering av rent affärsmässiga avtal mellan parter om villkoren för tillträde och samtrafik, under förutsättning att de följer gemenskapslagstiftningen.

- Ett definierat regelverk för hur de nationella tillsynsmyndigheterna skall hantera frågor som rör tillträde och samtrafik.

- Kontinuitet med det befintliga regelverket: de nationella tillsynsmyndigheterna förpliktas att se över och när så är möjligt avskaffa vissa skyldigheter för operatörer med betydande marknadsinflytande.

- Möjlighet för de nationella tillsynsmyndigheterna att ingripa för att åtgärda brister på marknaden i enlighet med principerna om öppenhet, objektivitet och proportionalitet.

Direktivet kommer göra det möjligt för kommunikationsmarknaden att utvecklas som en sund, företagsdriven ekonomisk modell som är självförsörjande, belönar investeringsrisker och skapar en konkurrenspräglad dynamik och entrepenöranda till gagn för användarna.

2000/0186 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [6],

[6] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [7],

[7] EGT C

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [8],

[8] EGT C

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [9], och

[9] EGT C

av följande skäl:

(1) I direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] [10] fastställs målen för ett regelverk som omfattar elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster inom gemenskapen, inbegripet fasta och mobila telenät, kabel-TV-nät, nät för markbundna sändningar, satellitnät och Internetnät, oavsett om dessa används för tal, telefax, data eller bilder. Sådana nät kan ha auktoriserats av medlemsstater i enlighet med direktivet [om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] [11] eller enligt tidigare regleringsåtgärder. Bestämmelserna i detta direktiv gäller de nät som används för ett affärsmässigt tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller för överföring av rundradiosignaler. Direktivet omfattar system för tillträde och samtrafik mellan tjänsteleverantörer. Det omfattar inte nät som används för tillhandahållande av kommunikationstjänster som endast vissa slutanvändare eller en sluten användargrupp har tillgång till, och det behandlar inte heller tillträde för slutanvändare eller andra som inte tillhandahåller allmänt tillgängliga tjänster.

[10] EGT

[11] EGT

(2) Termen "tillträde" har många olika betydelser, och därför är det nödvändigt att exakt definiera hur den används i detta direktiv, utan att det påverkar dess användning i andra gemenskapsbestämmelser. Termen "operatör" förutsätter kontroll av de berörda näten eller den berörda utrustningen, men inte äganderätt; en nätoperatör kan äga underliggande nät eller utrustning, eller helt eller delvis hyra nät och utrustning.

(3) I Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47/EG av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler [12] förordades varken något särskilt överföringssystem för digital television eller några tjänstekrav, vilket gjorde det möjligt för marknadsaktörerna att ta initiativet och utveckla lämpliga system. Genom gruppen för sändning av digital video (Digital Video Broadcasting Group) har aktörerna på den europeiska marknaden utvecklat en serie överföringssystem för television som antagits av rundradioföretag i hela världen. Dessa överföringssystem har standardiserats av Europeiska institutet för telestandarder (ETSI, European Telecommunications Standards Institute) och rekommenderas nu av Internationella teleunionen (ITU, International Telecommunications Union). När det gäller termen "digitala televisionstjänster i bredbildsformat" är 16:9 det referensformat för televisionstjänster och -program i bredbildsformat som nu har etablerats på medlemsstaternas marknader efter rådets beslut 93/424/EEG av den 22 juli 1993 om en handlingsplan för införande av avancerade televisionstjänster i Europa [13].

[12] EGT L 281, 23.11.1995, s. 51.

[13] EGT L 196, 5.8.93, s. 48.

(4) På en öppen och konkurrensutsatt marknad bör det inte finnas några begränsningar som hindrar företag från att sinsemellan förhandla om system för tillträde och samtrafik i enlighet med konkurrensreglerna i fördraget, och detta gäller i synnerhet gränsöverskridande avtal. På de marknader där olika företag fortfarande har väldigt olika förhandlingsposition och där vissa företag är beroende av infrastruktur som tillhandahålls av andra för att kunna leverera sina tjänster, är det lämpligt att fastställa ett regelverk för att säkerställa att marknaden fungerar effektivt. I de fall då de affärsmässiga förhandlingarna misslyckas måste de nationella tillsynsmyndigheterna ha befogenhet att i slutanvändarnas intresse säkra det tillträde, den samtrafik och den samverkan av tjänster som är erforderlig. Detta skulle t.ex. vara fallet om nätoperatörer på ett orimligt sätt skulle begränsa slutanvändarnas valfrihet när det gäller tillgång till Internetportaler och -tjänster. De nationella tillsynsmyndigheternas användning av förhandsreglering bör begränsas till de områden där en efterhandstillämpning av tillgängliga medel inom ramen för konkurrenslagstiftningen inte kan ge samma resultat inom samma tidsrymd.

(5) Nationella rättsliga eller administrativa åtgärder som innebär att villkoren för tillträde eller samtrafik kopplas till den verksamhet som bedrivs av den part som begär samtrafik, och särskilt till denna parts investeringsgrad i nätinfrastrukturen, och inte till den samtrafik eller det tillträde som tillhandahålls, kan ge upphov till snedvridningar på marknaden och därför strida mot konkurrensreglerna. I vilket fall som helst bör de nationella tillsynsmyndigheterna beakta rättspraxis från Europeiska gemenskapernas domstol och första instansrätt och får inte godkänna ett system för prissättning eller avgifter som strider mot artiklarna 81.1 eller 82 i fördraget.

(6) Nätoperatörer som kontrollerar tillträdet till sina egna kunder, gör det med hjälp av unika nummer och adresser från en offentliggjord nummer- eller adressförteckning. Andra nätoperatörer måste kunna leverera trafik till dessa kunder och måste därför kunna bedriva direkt eller indirekt samtrafik med varandra. De existerande rättigheterna och skyldigheterna att förhandla om samtrafik bör därför bibehållas. Det är också lämpligt att bibehålla de skyldigheter som redan fastställs i direktiv 95/47/EG och som innebär att alla elektroniska kommunikationsnät som används för distribution av digitala televisionstjänster skall kunna klara att distribuera televisionstjänster och program i bredbildsformat, så att användarna kan ta emot sådana program i det format som de sändes i.

(7) Genom direktiv 95/47/EG upprättades en första rättslig ram för den framväxande digital-TV-branschen som bör bibehållas, framför allt när det gäller skyldigheten att ge villkorad tillgång på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen gör det nödvändigt att regelbundet se över dessa skyldigheterna för att exempelvis avgöra om det kan vara motiverat att utvidga skyldigheterna till att omfatta nya nätgränsstationer, som elektroniska programguider (EPG) och gränssnitt för tillämpningsprogram (API), till gagn för Europas medborgare.

(8) För att säkerställa kontinuiteten i befintliga avtal och undvika ett rättsligt tomrum måste man i inledningsskedet i det nya regelverket ta med de skyldigheter som avser tillträde och samtrafik i artiklarna 4, 6, 7, 8, 11, 12, och 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät [14] ändrat genom direktiv 98/61/EG [15], de skyldigheter som avser särskild nätanslutning i artikel 16 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö [16] och de skyldigheter som avser tillhandahållandet av överföringskapacitet för förhyrda förbindelser i Rådets direktiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande av öppna nät för förhyrda förbindelser [17] senast ändrat genom kommissionens beslut nr 98/80/EG [18]. Dessa bestämmelser måste dock utan dröjsmål ses över mot bakgrund av de rådande förhållandena på marknaden. En sådan översyn bör även inbegripa de organisationer som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning [om tillträde till accessnät] [19]. Översynen bör utföras med hjälp av en ekonomisk marknadsanalys som bygger på metoder från konkurrenslagstiftningen. Syftet är att successivt minska den sektorsspecifika förhandsregleringen i takt med att konkurrens utvecklas på marknaden. Förfarandet har också utformats med tanke på att nya flaskhalsar kan uppstå till följd av teknisk utveckling, vilket kan göra det nödvändigt med förhandsreglering, t.ex. när det gäller bredbandsaccessnät. Det kan mycket väl hända att konkurrensen utvecklas olika snabbt i olika marknadssegment och olika medlemsstater, och de nationella tillsynsmyndigheterna måste kunna lätta de lagstadgade skyldigheterna på de marknader där konkurrensen ger önskat resultat. För att tillse att marknadsaktörer med liknande förutsättningar behandlas lika i olika medlemsstater bör kommissionen kunna säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas på ett harmoniserat sätt. Gemenskapen och dess medlemsstater har i samband med Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om grundläggande telekommunikationstjänster gjort åtaganden om samtrafik av telenät som måste fullgöras.

[14] EGT L 199, 26.7.97, s. 32.

[15] EGT L 268, 3.10.98, s. 37.

[16] EGT L 101, 1.4.98, s. 24.

[17] EGT L 165, 19.6.92, s. 27.

[18] EGT L 14, 20.1.1998, s. 27.

[19] EGT L

(9) I direktiv 97/33/EG fastställdes ett antal skyldigheter som kunde införas för företag med ett betydande marknadsinflytande: insyn, icke-diskriminering, särredovisning, tillträde och kontroll av priser, inbegripet kostnadsorientering. Denna uppsättning av möjliga skyldigheter bör bibehållas, men för att undvika överreglering bör det också fastställas att det rör sig om de mest omfattande skyldigheter som kan införas för företag. I syfte att fullgöra internationella åtaganden eller följa gemenskapslagstiftningen kan det i speciella fall vara lämpligt att uppställa skyldigheter avseende tillträde eller samtrafik för alla marknadsaktörer, på samma sätt som i dagens system med villkorat tillträde för digitala televisionstjänster. I samtliga fall gäller att förhandsreglering endast kan motiveras om de tillgängliga medlen inom ramen för konkurrenslagstiftningen inte kan ge samma resultat lika snabbt.

(10) Insyn i villkor och krav för tillträde och samtrafik, som t.ex. prissättning, bidrar till snabbare förhandlingar samtidigt som tvister kan undvikas och marknadsaktörerna får förtroende för att en tjänst inte tillhandahålls på diskriminerande villkor. Det är särskilt viktigt med öppenhet och insyn för att säkerställa samverkan när det gäller tekniska gränssnitt.

(11) Principen om icke-diskriminering säkerställer att företag med marknadsinflytande inte kan snedvrida konkurrensen, särskilt när det rör sig om vertikalt integrerade företag som levererar tjänster till aktörer som de konkurrerar med på marknader i efterföljande led.

(12) Med särredovisning blir det möjligt att synliggöra interna prisöverföringar, och de nationella tillsynsmyndigheterna kan i förekommande fall kontrollera om skyldigheter avseende icke-diskriminering fullgörs. När det gäller detta område har kommissionen offentliggjort rekommendation 98/322/EG av den 8 april 1998 om samtrafik på en liberaliserad telemarknad (Del 2 - Särredovisning och kostnadsredovisning). [20]

[20] EGT L 141, 13.5.1998, s. 6.

(13) Ett obligatoriskt tillträde till nätinfrastruktur kan motiveras som ett sätt att öka konkurrensen, men de nationella tillsynsmyndigheterna måste hitta en jämvikt mellan en infrastrukturägares rätt att utnyttja sin infrastruktur i eget intresse och andra tjänsteleverantörers rätt att få tillträde till den utrustning som de behöver för att erbjuda konkurrerande tjänster. Nationella tillsynsmyndighetens krav på obligatoriskt tillträde som ökar konkurrensen på kort sikt, får inte minska incitamenten för konkurrenter att investera i alternativ utrustning som kan säkra konkurrensen på lång sikt. Kommissionen har behandlat dessa frågor i ett tillkännagivande om tillämpning av konkurrensreglerna på tillträdesavtal inom telesektorn [21].

[21] EGT C 265, 22.8.1998, s. 2.

(14) Det kan vara nödvändigt med priskontroll när analysen av en särskild marknad avslöjar att konkurrensen fungerar dåligt. Regleringsåtgärderna kan antingen vara relativt milda, som t.ex. det krav som fastställs i direktiv 97/33/EG om att kostnaden för val av teleoperatör skall vara rimlig, eller betydligt mer långtgående, som t.ex. ett krav på kostnadsorienterade avgifter som måste motiveras fullt ut i de fall då konkurrensen inte är stark nog att hindra överprissättning. Operatörer med betydande marknadsinflytande bör undvika att utöva prispress som gör att skillnaden mellan deras avgifter för slutkunderna och deras samtrafikavgifter inte är tillräckligt stor för att säkerställa en hållbar konkurrens. I kommissionens rekommendation 98/195/EG av den 8 januari 1998 om samtrafik på en liberaliserad telemarknad (Del 1 - Prissättning vid samtrafik) [22] rekommenderas att samtrafikavgifterna inom gemenskapen skall grundas på de långsiktiga genomsnittliga marginalkostnaderna, vilket främjar effektiviteten och en hållbar konkurrens.

[22] EGT L 73, 12.3.1998, s. 42.

(15) Om medlemsstaterna offentliggör informationen, kommer det att säkerställa att både befintliga och potentiella marknadsaktörer förstår sina rättigheter och skyldigheter och vet var de kan hitta de upplysningar de behöver. Ett offentliggörande i den nationella officiella tidningen hjälper berörda parter i andra medlemsstater att hitta de relevanta upplysningarna.

(16) För att kunna avgöra om gemenskapslagstiftningen tillämpas på korrekt sätt behöver kommissionen veta vilka företag som anmälts ha betydande marknadsinflytande och vilka skyldigheter som de nationella tillsynsmyndigheterna infört för marknadsaktörerna. Medlemsstaterna måste därför, utöver det nationella offentliggörandet, sända dessa upplysningar till kommissionen.

(17) Mot bakgrund av den snabba tekniska och marknadsmässiga utvecklingen bör en översyn av genomförandet av detta direktiv göras inom tre år efter ikraftträdandet för att avgöra om målen uppnås.

(18) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv är åtgärder med allmän räckvidd i den mening som avses i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [23], och därmed måste de antas genom det föreskrivande förfarande som anges i artikel 5 i det beslutet.

[23] EGT L 184,17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I

Tillämpningsområde, mål och definitioner

Artikel 1 Tillämpningsområde och mål

1 Inom den ram som fastställs i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] harmoniseras genom detta direktiv det sätt på vilket medlemsstaterna reglerar tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning. Syftet är att i enlighet med den inre marknadens principer upprätta ett regelverk för marknaden mellan leverantörer av nät och tjänster, som leder till varaktig konkurrens och samverkan mellan tjänster samt gynnar konsumenterna.

2. I direktivet fastställs rättigheter och skyldigheter dels för de företag som äger eller driver allmänt tillgängliga kommunikationsnät och tillhörande utrustning, dels för de företag som önskar samtrafik och/eller tillträde till dessa nät eller tillhörande utrustning. Vidare uppställs mål för de nationella tillsynsmyndigheterna när det gäller tillträde till nät och samtrafik samt fastställs förfaranden för att säkerställa att de skyldigheter som införs av nationella tillsynsmyndigheter ses över och, när så är lämpligt, upphävs då de uppställda målen har uppnåtts.

Artikel 2 Definitioner

De definitioner som anges i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] skall gälla i tillämpliga fall.

Följande definitioner skall också tillämpas:

a) tillträde: utrustning och/eller tjänster görs tillgängliga för ett annat företag på fastställda villkor, på exklusiv eller icke-exklusiv grund, i syfte att tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster. Bland annat omfattas följande: tillträde till nätelement samt tillhörande utrustning och tjänster, vilket kan inbegripa uppkoppling av utrustning via tråd eller på trådlös väg; tillträde till fysisk infrastruktur som t.ex. byggnader, ledningar och master; tillträde till programsystem som t.ex. driftstödssystem; tillträde till nummeromräkning eller system som erbjuder likvärdiga funktioner; tillträde till mobilnät, i synnerhet för roaming; tillträde till system med villkorad tillgång för digitala televisionstjänster. Samtrafik är en särskild typ av tillträde som genomförs mellan operatörer av allmänt tillgängliga nät. Tillträde inom ramen för detta direktiv avser inte slutanvändarnas tillträde.

b) samtrafik: den fysiska och logiska sammankopplingen av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationsnät som används av samma eller ett annat företag för att göra det möjligt för ett företags användare att kommunicera med samma eller ett annat företags användare eller få tillgång till tjänster som erbjuds av ett annat företag. Tjänsterna kan erbjudas av de berörda parterna eller andra parter som har tillträde till nätet.

c) operatör: ett företag som tillhandahåller, driver eller kontrollerar ett allmänt tillgängligt elektroniskt kommunikationsnät eller tillhörande utrustning som t.ex. system med villkorad tillgång, genom vilket det kan begränsa eller hindra tjänsteleverantörers tillgång till slutanvändarna eller slutanvändarnas val av tjänster.

d) digitala televisionstjänster i bredbildsformat: en televisionstjänst som helt eller delvis består av program som produceras och redigeras för att visas i bredbildsformat i full höjd med användning av anamorfisk expansion. Formatet 16:9 är referensformat för televisionstjänster i bredbildsformat.

e) slutanvändare: en användare som inte tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster.

Kapitel II

Allmän ram för tillträde och samtrafik

Artikel 3 Allmän ram för reglering av tillträde och samtrafik

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att det inte förekommer några restriktioner som hindrar företag i samma medlemsstat eller i andra medlemsstater från att träffa avtal med varandra om tekniska och affärsmässiga arrangemang för tillträde och/eller samtrafik, i enlighet med gemenskapslagstiftningen Ett företag som önskar tillträde eller samtrafik behöver inte ha auktorisation för att bedriva verksamhet i den medlemsstat där företaget önskar tillträde eller samtrafik, om företaget inte tillhandahåller några tjänster i den medlemsstaten.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 i direktivet [om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] [24] skall medlemsstaterna inte upprätthålla rättsliga eller administrativa åtgärder som innebär att operatörer, när de beviljar tillträde till nät eller samtrafik, åläggs att erbjuda olika företag olika villkor för samma tjänster och/eller ålägga skyldigheter som inte är kopplade till de tjänster avseende tillträde eller samtrafik som faktiskt tillhandahålls.

[24] EGT L

Artikel 4 Rättigheter och skyldigheter för företag

1. Alla företag som är auktoriserade att driva elektroniska kommunikationsnät för tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster skall ha rätt och, när så begärs av andra auktoriserade företag, skyldighet att träffa avtal om samtrafik med varandra i syfte att tillhandahålla de berörda tjänsterna, så att tillgången till och samverkan mellan dessa tjänster kan säkerställas inom hela gemenskapen.

2. Elektroniska kommunikationsnät som används för distribution av digitala televisionstjänster skall klara att distribuera televisionstjänster och program i bredbildsformat. Nätoperatörer som tar emot och vidarebefordrar televisionstjänster eller program i bredbildsformat skall bibehålla detta bredbildsformat.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11 i direktivet [om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] skall de nationella tillsynsmyndigheterna säkerställa att företag som får del av upplysningar från ett annat företag under förhandlingarna om tillträde eller samtrafik endast använder dessa upplysningar för det syfte för vilket de tillhandahölls och hela tiden respekterar konfidentialiteten som gäller för upplysningar som överförs eller lagras. Dessa upplysningar får inte lämnas vidare till andra, t.ex. andra avdelningar, dotterbolag eller samarbetspartner som skulle kunna få konkurrensfördelar genom dem.

Artikel 5 Nationella tillsynsmyndigheters befogenheter och ansvarsområden när det gäller tillträde och samtrafik

1. Nationella tillsynsmyndigheter skall i enlighet med de mål som anges i artikel 7 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] främja och säkra tillfredsställande tillträde till nät och samtrafik samt samverkan mellan tjänster, och de skall utöva sina skyldigheter på ett sätt som främjar effektivitet, varaktig konkurrens och största möjliga nytta för slutanvändarna.

2. Medlemsstaterna skall se till att de nationella tillsynsmyndigheterna har befogenhet att ålägga de operatörer som anmälts ha ett betydande inflytande på en berörd marknad de skyldigheter som anges i artiklarna 6-13 i detta direktiv. Om det saknas avtal om tillträde och samtrafik mellan företag, skall medlemsstaterna se till att de nationella tillsynsmyndigheterna har befogenhet att ingripa på begäran av någon av de berörda parterna eller på eget initiativ, med beaktande av de politiska mål och förfaranden som anges i artiklarna 6, 7, 13-18 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster].

Kapitel III

Operatörers skyldigheter och förfaranden för översyn av marknaden

Artikel 6 Villkorad tillgång och annan tillhörande utrustning

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de villkor som fastställs i del I i bilagan tillämpas när det gäller villkorad tillgång till digitala televisionstjänster som sänds till tittare inom gemenskapen, oavsett överföringssätt.

2. Villkor för tillträde till annan tillhörande utrustning som avses i del II av bilagan får fastställas i enlighet med förfarande i artikel 14.2.

3. Mot bakgrund av marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen får bilagan ändras i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 7 Översyn av tidigare skyldigheter avseende tillträde och samtrafik

1. Medlemsstaterna skall för företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationsnät bibehålla alla de skyldigheter som avser tillträde och samtrafik och som gällde före den dag då detta direktiv trädde i kraft, i enlighet med artiklarna 4, 6, 7, 8, 11, 12, och 14 i direktiv 97/33/EG, artikel 16 i direktiv 98/10/EG, artiklarna 7 och 8 i direktiv 92/44/EG samt artikel 3 i förordningen [om tillträde till accessnät] till dess att dessa skyldigheter setts över och bedömts i enlighet med punkt 3 i denna artikel.

2. De marknader som berörs av de skyldigheter som avses i punkt 1 kommer att anges i det beslut om relevanta produkt- och tjänstemarknader som kommissionen kommer att offentliggöra i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster].

3. Medlemsstaterna skall säkerställa att de nationella tillsynsmyndigheterna, omedelbart efter ikraftträdandet av detta direktiv och därefter regelbundet genomför en marknadsanalys i enlighet med förfarandet i artikel 14 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] för att bedöma om dessa skyldigheter skall bibehållas, ändras eller upphävas. De parter som påverkas av sådana ändringar eller upphävanden av skyldigheter skall ges en lämplig tidsfrist.

Artikel 8 Åläggande, ändring eller upphävande av skyldigheter

1. Om en operatör efter en marknadsanalys som utförts i enlighet med artikel 14 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] bedöms ha ett betydande inflytande på en viss marknad, skall de nationella tillsynsmyndigheterna ålägga en eller flera av de skyldigheter som anges i artiklarna 9-13 i detta direktiv, om detta är lämpligt, för att hindra att konkurrensen snedvrids. Den särskilda skyldighet eller de särskilda skyldigheter som åläggs skall baseras på det identifierade problemets art.

2. De nationella tillsynsmyndigheterna får, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelser i artikel 6 ålägga operatörer, inbegripet andra operatörer än de som har ett betydande marknadsinflytande, de skyldigheter som anges i artiklarna 9-13 avseende samtrafik, för att fullgöra internationella åtaganden.

I undantagsfall, efter godkännande av kommissionen, får de nationella tillsynsmyndigheterna ålägga operatörer med ett betydande marknadsinflytande skyldigheter avseende tillträde och samtrafik som går utöver vad som anges i artiklarna 9-13, förutsatt att alla sådana skyldigheter är motiverade mot bakgrund av de mål som fastställs i artikel 1 i detta direktiv och artikel 7 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster] och står i rimlig proportion till det mål som skall uppnås.

3. När det gäller första stycket i punkt 2 skall de nationella tillsynsmyndigheterna till kommissionen anmäla beslut om att ålägga, ändra eller upphäva skyldigheter för marknadsaktörer, i enlighet med det förfarande som anges i artiklarna 6.2, 6.3 och 6.4 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster].

Artikel 9 Krav på insyn

1. Nationella tillsynsmyndigheter får i enlighet med artikel 8 införa krav på insyn när det gäller samtrafik och/eller tillträde till nät, vilket innebär att operatörer måste göra specificerade uppgifter allmänt tillgängliga, t.ex. tekniska specifikationer, nätegenskaper, villkor för tillhandahållande och användning samt prissättning.

2. I synnerhet när en operatör omfattas av skyldigheter avseende icke-diskriminering får de nationella tillsynsmyndigheterna ålägga operatören att offentliggöra ett tillräckligt detaljerat referensanbud med en beskrivning av de berörda anbuden som redovisas uppdelade på olika komponenter i enlighet med marknadens behov, samt därmed förbundna villkor som t.ex. prissättning.

3. De nationella tillsynsmyndigheterna får specificera exakt vilka uppgifter som skall tillhandahållas, hur detaljerade de skall vara samt på vilket sätt de skall offentliggöras.

Artikel 10 Krav på icke-diskriminering

1. En nationell tillsynsmyndighet får i enlighet med artikel 8 i detta direktiv uppställa krav på icke-diskriminering när det gäller samtrafik och/eller tillträde till nät.

2. Krav på icke-diskriminering skall framför allt säkerställa att operatören under lika omständigheter tillämpar lika villkor på andra företag som tillhandahåller liknande tjänster, samt att de tjänster och den information som operatören erbjuder andra, tillhandhålls på samma villkor och med samma kvalitet som gäller för egna tjänster eller för dess dotterbolags eller samarbetspartners tjänster.

Artikel 11 Krav på särredovisning

1. En nationell tillsynsmyndighet får i enlighet med artikel 8 i detta direktiv uppställa krav på särredovisning när det gäller specificerad verksamhet med anknytning till samtrafik och/eller tillträde till nät.

Framför allt får en nationell tillsynsmyndighet ålägga ett vertikalt integrerat företag att tillämpa en öppen prissättning för andra operatörer och för intern överföring, i de fall då en marknadsanalys visar att den berörda operatören tillhandahåller utrustning som är av stor betydelse för andra tjänsteleverantörer samtidigt som operatören själv konkurrerar på samma efterföljande marknad som de.

2. För att underlätta kontrollen av att kraven på insyn efterlevs skall de nationella tillsynsmyndigheterna ha befogenhet att kräva att företaget på begäran tillhandahåller sin redovisning, inbegripet uppgifter om intäkter från tredje part. De nationella tillsynsmyndigheter får offentliggöra sådana uppgifter, om de bidrar till en öppen och konkurrensutsatt marknad, med beaktande av nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning om affärshemligheter.

Artikel 12 Skyldigheter avseende tillträde till och användning av specifik nätutrustning

1. En nationell tillsynsmyndighet får i enlighet med artikel 8 kräva att operatörer beviljar tillträde till och användning av specifik utrustning och/eller tillhörande tjänster, bl.a. i situationer då den nationella tillsynsmyndigheten anser att ett nekat tillträde skulle hindra uppkomsten av en varaktigt konkurrensutsatt marknad på slutkundens nivå eller att det inte skulle ligga i slutanvändarnas intresse.

Operatörer kan åläggas bland annat följande skyldigheter:

a) Skyldighet att ge tredje part tillträde till specificerade nätelement och/eller specificerad utrustning.

b) Skyldighet att inte upphäva ett redan beviljat tillträde till utrustning.

c) Skyldighet att erbjuda återförsäljning av specificerade tjänster.

d) Skyldighet att bevilja ett öppet tillträde till tekniska gränssnitt, protokoll och annan viktig teknik som är en förutsättning för samverkan av tjänster.

e) Skyldighet att erbjuda samlokalisering eller andra möjligheter till gemensamt utnyttjande av utrustning, som t.ex. ledningar, byggnader eller master.

f) Skyldighet att erbjuda specificerade tjänster som krävs för att säkerställa samverkande tjänster ända fram till slutanvändarna, t.ex. utrustning för intelligenta nättjänster eller roaming på mobilnät.

g) Skyldighet att erbjuda tillträde till driftstödssystem eller liknande programsystem som krävs för att garantera sund konkurrens när det gäller tillhandahållande av tjänster.

h) Skyldighet att koppla samman nät eller nätutrustning.

De nationella tillsynsmyndigheterna får förbinda dessa skyldigheter med villkor som gäller rättvis behandling, rimlighet, läglighet, insyn och/eller icke-diskriminerande behandling.

2. När sådana skyldigheter åläggs skall de nationella tillsynsmyndigheterna särskilt beakta följande:

a) Den tekniska och ekonomiska bärkraften för användning och installation av konkurrerande utrustning med tanke på marknadsutvecklingen.

b) Möjligheten att erbjuda det föreslagna tillträdet med tanke på den tillgängliga kapaciteten.

c) Nyinvesteringen för ägaren till utrustningen, med tanke på de risker som investeringen är förknippad med.

d) Behovet av att värna konkurrensen på lång sikt.

e) Alla berörda immateriella rättigheter, när så är lämpligt.

Artikel 13 Skyldigheter i samband med priskontroll och kostnadsredovisning

1. En nationell tillsynsmyndighet får i enlighet med artikel 8 införa priskontroll, som bl.a. innefattar skyldighet att tillämpa kostnadsorienterad prissättning och kostnadsredovisningssystem, för vissa specifika typer av samtrafik och/eller tillträde till nät, om en marknadsanalys visar att en potentiell brist på effektiv konkurrens innebär att den berörda operatören kan ha möjlighet att ta ut överpriser eller använda prispress på ett sätt som missgynnar slutanvändarna. De nationella tillsynsmyndigheterna skall ta hänsyn till den investering som gjorts av operatören och de därmed förknippade riskerna.

2. De nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att varje metod för prissättning som föreskrivs bidrar till att främja effektivitet och en varaktig konkurrens samt ger maximal nytta åt konsumenterna.

3. Om en operatör ålagts att kostnadsorientera sin prissättning, skall bevisbördan för att avgifterna härleds ur kostnaderna, inklusive en rimlig avkastning på investerat kapital, ligga på den berörda operatören. De nationella tillsynsmyndigheterna kan ålägga en operatör att fullt ut motivera sina samtrafikavgifter och, när så är lämpligt, kräva att avgifterna justeras.

4. Om det krävs att ett kostnadsredovisningssystem införs för att möjliggöra kontroll av prissättning, skall de nationella tillsynsmyndigheterna se till att en beskrivning av kostnadsredovisningssystemet offentliggörs av vilken åtminstone kostnadernas huvudkategorier och reglerna för kostnads allokeringen framgår. Ett kvalificerat oberoende organ skall kontrollera att kostnadsredovisningssystemet efterlevs. En redogörelse för efterlevnaden skall offentliggöras årligen.

Kapitel IV

Förfaranden

Artikel 14 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommunikationskommitté som inrättas genom artikel 19 i direktivet [om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster].

2. När hänvisningar görs till denna punkt skall det föreskrivande förfarande som avses i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas i enlighet med artiklarna 7 och 8 i det beslutet.

3. Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 15 Offentliggörande av och tillgång till information

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de särskilda skyldigheter som företag åläggs i enlighet med detta direktiv offentliggörs, med uppgift om de specifika varorna och tjänsterna samt de geografiska marknaderna. De skall se till att aktuell information offentliggörs i en form som garanterar att alla berörda parter lätt kan få tillgång till den.

2. Medlemsstaterna skall sända en kopia av all sådan information som offentliggörs till kommissionen. Kommissionen skall tillhandahålla denna information i lättillgänglig form och, om så är lämpligt, vidarebefordra den till kommunikationskommittén och högnivågruppen för kommunikationsfrågor.

Artikel 16 Anmälan

1. Medlemsstaterna skall före den 31 december 2001 till kommissionen anmäla de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för de uppgifter som anges i detta direktiv.

2. De nationella tillsynsmyndigheterna skall till kommissionen anmäla namnen på de operatörer som anses ha ett betydande marknadsinflytande i den mening som avses i detta direktiv samt de skyldigheter som dessa operatörer åläggs i enlighet med direktivet. Varje förändring som påverkar de skyldigheter som gäller för företag eller av de företag som berörs av bestämmelserna i detta direktiv skall utan dröjsmål anmälas till kommissionen.

Artikel 17 Översyn

Kommissionen skall regelbundet göra en översyn av hur direktivet fungerar och rapportera resultatet till Europaparlamentet och rådet; vilket för första gången skall ske senast tre år efter ikraftträdandet av detta direktiv. Kommissionen får i detta syfte begära upplysningar av medlemsstaterna, som dessa utan dröjsmål skall tillhandahålla.

Artikel 18 Införlivande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2001 och skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv samt texterna till eventuella efterföljande ändringar av dessa bestämmelser.

Artikel 19 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 20 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA Villkor för tillträde till digitala televisionstjänster som sänds till tittare inom gemenskapen

Del I- Villkor för system med villkorad tillgång som skall tillämpas i enlighet med artikel 6.1.

När det gäller villkorad tillgång till digitala televisionstjänster som sänds till tittare inom gemenskapen, oavsett överföringssätt, skall medlemsstaterna i enlighet med artikel 6 säkerställa att följande villkor tillämpas:

a) De system med villkorad tillgång som drivs på gemenskaps marknaden skall vara utformade så att de möjliggör kostnadseffektiv överföringskontroll och ger nätoperatörerna på lokal eller regional nivå möjlighet till fullständig kontroll över de tjänster för vilka sådana system med villkorad tillgång används.

b) Alla operatörer som driver system med villkorad tillgång, oavsett överföringssätt, som producerar och saluför tjänster som avser tillträde till digitala televisionstjänster skall

- på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor och i enlighet med gemenskapens konkurrenslagstiftning erbjuda alla rundradioföretag de tekniska tjänster som möjliggör att rundradioföretagets digitalt överförda tjänster kan tas emot av tittare som getts tillgång till dessa tjänster med hjälp av dekodrar administrerade av tjänsteoperatörerna, i enlighet med gemenskapens konkurrenslagstiftning, och

- föra separata räkenskaper för den verksamhet som gäller deras roll som leverantörer av villkorad tillgång.

c) När tillstånd beviljas för tillverkare av konsumentutrustning, skall innehavare av immateriella rättigheter avseende produkter och system för villkorad tillgång säkerställa att detta görs på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Med beaktande av tekniska och affärsmässiga faktorer får innehavare av rättigheter inte koppla beviljandet av tillstånd till villkor som förbjuder, hindrar eller avskräcker från att i samma produkt använda

- ett gemensamt gränssnitt som möjliggör uppkoppling till flera andra system för tillträde, eller

- metoder som är specifika för ett annat system för tillträde, förutsatt att tillståndsinnehavaren följer de relevanta och rimliga villkor som, vad denne själv beträffar, garanterar säkerheten vid transaktioner utförda av operatörer av system med villkorad tillgång.

Del II -Annan tillhörande utrustning som skall beaktas i samband med det förfarande som avses i artikel 6.2.

- Tillträde till gränssnitt för tillämpningsprogram (API).

- Tillträde till elektroniska programguider (EPG).

FINANSIERINGSÖVERSIKT

De ekonomiska konsekvenserna av detta direktiv behandlas i finansieringsöversikten i direktivet om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster.

KONSEKVENSANALYS FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG, SÄRSKILT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Beteckning på förslaget

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde och samtrafik med avseende på elektroniska kommunikationsnät och tillhörande utrustning

Dokumentets referensnummer

Förslaget

1. Varför behövs det, med tanke på subsidiaritetsprincipen, gemenskapslagstiftning på detta område, och vilka är huvudmålen-

Direktivet är en del av ett nytt regelverk som syftar till att säkerställa att sektorn för elektronisk kommunikation fortsätter att utvecklas som en konkurrensutsatt marknad till gagn för alla de företag och privatpersoner i gemenskapen som använder elektroniska kommunikationstjänster.

Det finns ett omfattande stöd för åsikten att det är viktigt att konsolidera den inre marknaden på detta område, och anpassning av existerande gemenskapsregler anses vara det effektivaste sättet att uppnå detta.

Konsekvenser för företagen

2. Vilka påverkas av förslaget-

Det nya regelverket som helhet kommer att leda till ökad konkurrens, innovativa produkter och mer valuta för pengarna, något som företag av alla storlekar kommer att kunna dra nytta av.

De tillhandahållare av elektroniska nät och elektroniska tjänster som har ett betydande inflytande på marknaden (baserat på begreppet "dominerande ställning" i konkurrens lagstiftningen), t.ex. företag som tidigare haft en monopolställning, kommer att påverkas mest av förslaget. Dessa företag kommer att ha skyldighet att erbjuda andra företag samtrafik och tillträde till sina nät. Detta skapar möjligheter för små företag som inte skulle ha råd med de stora investeringar som krävs för att installera nätinfrastruktur för kommunikation.

3. Vilka åtgärder måste företagen vidta för att följa förslaget-

Genom förslaget bibehålls de skyldigheter som existerar i dag, men inga nya skyldigheter skapas direkt. De tillhandahållare av elektroniska nät och elektroniska tjänster som har ett betydande inflytande på marknaden (baserat på begreppet "dominerande ställning" i konkurrenslagstiftningen), t.ex. företag som tidigare haft en monopolställning, kommer att ha skyldighet att erbjuda andra företag samtrafik och tillträde till sina nät och omfattas av skyldigheter avseende öppenhet, icke-diskriminering och kostnadsorientering.

Alla aktörer som tillhandahåller konsumentutrustning och som använder "system med villkorad tillgång" för leverans av digitala televisionstjänster måste erbjuda tillträde till sina system på lika, rimliga och icke-diskriminerande villkor.

4. Vilka ekonomiska verkningar förväntas förslaget få-

Förslaget är utformat så att det skall främja tillväxten i sektorn och därmed skapa sysselsättning både inom sektorn och på besläktade marknader.

Genom detta förslag kommer man att se till att den europeiska marknaden för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster även i fortsättningen kommer att erbjuda attraktiva investeringsmöjligheter på global nivå.

Förslaget kommer att leda till ökad konkurrenskraft hos företagen inom sektorn. I och med att företagen blir mer effektiva kommer förslaget dessutom att vara till nytta även för ekonomin som helhet, eftersom alla företag behöver effektiva kommunikationsinfrastrukturer.

5. Innehåller förslaget åtgärder för att ta hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation (begränsade eller annorlunda behov el. dyl.)-

Förslaget innehåller inga särskilda bestämmelser för små och medelstora företag, men förhandsskyldigheterna gäller huvudsakligen företag med ett betydande marknadsinflytande.

Rådfrågade

6. Förteckning över organisationer som rådfrågats om förslaget och som fört fram särskilda synpunkter.

I 1999 års kommunikationsöversyn från november 1999 [KOM(1999) 539] efterlyste kommissionen synpunkter på många aspekter av dessa förslag. 229 organisationer och privatpersoner svarade. En lista över dessa återfinns på följande webbplats: http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/comments/comments.html. Huvudinriktningarna bland svaren sammanfattas i ett meddelande om resultaten av det offentliga samrådet [KOM(2000) 239]. Den 28 april skickade man dessutom ut ett arbetsdokument med en sammanfattning av de viktigaste bestämmelserna i detta förslag. 128 organisationer och privatpersoner har lämnat synpunkter på arbetsdokumentet. En lista över dessa återfinns på följande webbplats:

http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/nrfwd/comments.html.