Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om gemenskapens åtgärder som berör turismen (1995/1996)"

(98/C 19/30)

Den 8 juli 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23.2 i sin arbetsordning att utarbeta ett tilläggsyttrande om ovannämnda rapport.

Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttranden den 21 oktober 1997. Föredragande var Colin Lustenhouwer.

Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 30 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 52 röster för, 3 mot och 6 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Ekonomiska och sociala kommittén har med intresse tagit del av kommissionens rapport om de åtgärder som vidtagits på EU-nivå under perioden 1995/1996 och som är av betydelse för turismen. Kommittén noterar att kommissionen även har publicerat ett arbetsdokument () om de olika åtgärder som utformats under samma period inom ramen för kommissionens specifika politik för turism. Mot bakgrund av ESK:s kommentarer beträffande grönboken om turism () och kommissionens förslag om ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism (Philoxenia-programmet) () vill kommittén i detta tilläggsyttrande begränsa sig till ett antal centrala punkter av mer grundläggande art.

1.2. Kommissionens rapport om gemenskapens åtgärder som berör turismen visar återigen att Europeiska unionens politik påverkar turistsektorn på många områden.

Detta är till viss del också en logisk följd av att det som vanligtvis brukar kallas "turistsektorn" i praktiken omfattar många olika slags företag inom en mängd verksamhetsområden över hela Europa. Ett av turistsektorns särdrag är just mångfalden av företag.

1.3. Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar att kommissionen genom att publicera denna rapport tydliggör att Europeiska unionen värnar om turistsektorns företag och personal med hjälp av ett antal åtgärder. Gemenskapens verksamhet på området skulle synas mycket begränsad om man endast tog hänsyn till de åtgärder som vidtas inom ramen för den politik som är specifikt inriktad mot turismen och som är av en mycket blygsam omfattning.

1.4. Ekonomiska och sociala kommittén måste dessvärre konstatera att rapporten är alltför allmänt hållen. Enligt kommittén borde kommissionen ha försökt att på ett tydligt sätt ange vilka finansiella medel som direkt kan komma sektorn till godo. Detta borde inte bara ha skett i det tidigare nämnda arbetsdokumentet, utan även i denna rapport som har större juridisk tyngd och som dessutom har en större spridning. Kommittén uppmanar även kommissionen att på ett mer detaljerat sätt mäta effekten av de olika åtgärderna när det gäller att förbättra sysselsättningssituationen eller turisttjänstens kvalitet. Konsekvensanalyser av det här slaget underlättar arbetet med politikens framtida inriktning och belyser vilka områden som bör förstärkas.

2. Politiken för turism i förhållande till miljö- och konsumentpolitiken

2.1. I likhet med de slutsatser som Ekonomiska och sociala kommittén har dragit i sina tidigare yttranden är sektorn ekonomiskt sett av världsformat. Trots den mycket starka tillväxten inom turistnäringen och den ökade sysselsättningen inom branschen är turistsektorns marknadsandel utsatt för mycket hård press. Uppgifter från kommissionen, Världsturistorganisationen och OECD visar att konkurrerande resmål utanför Europeiska unionen har ökat i popularitet under de senaste åren och denna trend kommer sannolikt att hålla i sig under de närmaste åren.

2.2. Även om det i första hand är företagen själva som avgör hur attraktiv turisttjänsten är, innebär dock turisttjänstens beskaffenhet att även lokala och nationella myndigheter - och i allt högre grad Europeiska gemenskapen - fyller en viktig funktion när det gäller att verka för att Europa förblir ett attraktivt turistmål även i framtiden.

2.3. Turisttjänsten är något mer än bara kvaliteten på transportmedlet (flygplan, tåg, osv.) eller hotellet. Omgivningens kvalitet är framför allt av avgörande betydelse. Detta är en aspekt som i hög grad kan påverkas av politiska åtgärder och vi tänker här främst på bland annat tillgänglighet, säkerhet och livskvalitet i detta ords mest vidsträckta bemärkelse (till exempel miljöförstöring!).

2.4. Ekonomiska och sociala kommittén anser det därför vara oerhört viktigt för den europeiska turistindustrin att man hittar en balans mellan gemenskapens mål i fråga om hållbar tillväxt och sammanhållning och målen att främja turistnäringen i syfte att säkerställa företagens kontinuitet och trygga sysselsättningen.

2.5. Det är inte enbart myndigheterna som har ett intresse av att man når denna balans. Även turistnäringen är intresserad av ren miljö och förbättrad tillgänglighet. Kommittén anser att den europeiska miljöpolitiken i större utsträckning måste beakta turismrelaterade spörsmål. EU måste i större utsträckning än i dag försöka hitta en balans mellan miljöpolitiken och främjandet av en företagaranda i turistsektorn. Kommittén framhåller att man i dessa bemödanden måste utgå både från turistföretagens faktiska möjligheter och från de mål och/eller åtgärder som är önskvärda ur miljöpolitisk synvinkel. Tidigare erfarenhet visar att näringslivet av olika skäl (tekniska eller kommersiella) ibland inte alls kan tillämpa normer som fastställts endast utifrån miljöhänsyn. I EU:s program inriktade på främjande av turism i "tredje land", är det angeläget att man tar hänsyn till de europeiska normerna för miljöskydd.

2.6. I kommissionens rapport påpekas med rätta att EU:s politik formuleras utifrån ett antal olika målsättningar. En av dessa målsättningar är självfallet att verka för ett gynnsamt företagsklimat i turistbranschen. Omsorgen om miljön har redan nämnts. Med rätta uppmärksammas även konsumentens - turistens - ställning i EU:s politik. Även EU kan bidra till att skapa grundförutsättningar för att turisten skall känna sig trygg, utan att för den skull öka den administrativa bördan för turistföretagen. I motsats till andra "produkter" fungerar turismen så att konsumenten alltid beger sig till den plats där tjänsten tillhandahålls och inte tvärtom. När konsumenten ger sig av bör han/hon känna sig trygg i fråga om sin rättsliga ställning, framför allt när resmålet ligger i utlandet. Konsumentens ekonomiska trygghet kommer att förbättras avsevärt genom införandet av euron.

3. Sysselsättning och turism

3.1. Såsom nämnts ovan bidrar turistsektorn till att förbättra sysselsättningssituationen på ett imponerande sätt och antalet arbetstillfällen inom branschen ökar fortfarande. Cirka 6 % av arbetskraften, dvs. cirka 9 miljoner människor, är sysselsatt inom denna bransch. Denna andel förväntas stiga till 9 % år 2010 (). I Storbritannien förutspås att turistsektorn kommer att vara den viktigaste näringsgrenen år 2000. Eftersom arbetslösheten fortfarande är ett mycket allvarligt problem i Europeiska unionen finns det således anledning att särskilt uppmärksamma möjligheten att skapa fler arbetstillfällen i turist- och rekreationsnäringen. Ekonomiska och sociala kommittén anser att man i fråga om varje åtgärd på arbetsmarknaden och när det gäller utbildning och främjande av sysselsättningsskapande investeringar skall uppmärksamma åtgärdernas effekt på turistnäringens företag. Om ett antal förutsättningar uppfylls, vilka kommittén pekat på i sina tidigare nämnda yttranden, kan man räkna med en fortsatt ekonomisk tillväxt och fler arbetstillfällen på detta område. Turistnäringen är oerhört arbetskraftsintensiv och kommer att förbli så inom en rad verksamhetsområden, även efter det att ny teknologi har införts, förutsatt att man på samtliga nivåer vidtar åtgärder som bidrar till att stärka konkurrenskraften. Kommittén instämmer härvid i att de tendenser till koncentration som nyligen visat sig inom denna sektor skulle kunna föra med sig väsentliga förändringar, som måste betraktas med oro ur konkurrenssynpunkt.

3.2. Ekonomiska och sociala kommittén gläder sig åt att Luxemburgs ordförandeskap och kommissionen har tagit initiativ till att anordna en konferens på temat "Turism och sysselsättning" i början av november 1997. Kommittén hoppas att man vid denna konferens kommer att utfärda konkreta rekommendationer till medlemsstaterna och till unionen själv, vilket kommer att leda till fler och kvalitativt bättre arbetstillfällen i turistnäringen och till en större förståelse för kontinuitet inom branschen. Eftersom turistnäringen är en av unionens få tillväxtsektorer med avseende på sysselsättningen, hoppas kommittén att rekommendationerna från denna konferens också kommer att tjäna som diskussionsunderlag inför det extra europeiska toppmötet om sysselsättningssituationen i Europa. När sysselsättningsproblematiken diskuteras med utgångspunkt i justeringar på arbetsmarknaden, flexibilitet och okonventionellt arbete kan turistnäringens erfarenheter (utbyte av bästa lösningar enligt nya artikeln 5 i det nya sysselsättningskapitlet i utkastet till Amsterdamfördrag) tjäna som exempel för andra sektorer vars utveckling fortfarande ligger i sin linda.

3.3. Ekonomiska och sociala kommittén anser också att de rekommendationer som nyligen framfördes av Världsturistorganisationen måste uppmärksammas på konferensen och omsättas i verkligheten. I Madriddeklarationen om humankapitalets utveckling på turistområdet () förespråkade Världsturistorganisationen bland annat att man bör:

- anmoda samtliga aktörer att ge högsta prioritet åt humankapitalets utveckling,

- förespråka de nya system för allmän turistutbildning och avancerad fortbildning som bäst motsvarar ändrade förhållanden,

- erkänna att utbildningen är grunden för att yrkena inom sektorn skall kunna utvecklas,

- överväga normer, intyg och auktorisering på internationell nivå i syfte att stärka befintliga program och ge vägledning i utformningen av nya utbildningssystem,

- rekommendera att ny teknologi och nya informationssystem integreras i utbildningen inom sektorn,

- erkänna betydelsen av kvalitet och professionalism såsom väsentliga faktorer både i utbildningen och i tillhandahållandet av turisttjänsten.

3.4. Eftersom de flesta små och medelstora företag i denna bransch är arbetskraftsintensiva bör man under konferensen diskutera hur man kan minska arbetskostnaderna. Skatten på arbete och de sociala avgifterna innebär fortfarande att arbetsgivarens slutliga kostnader blir alltför höga för att det skall vara intressant att anställa ny personal. Gapet mellan de totala arbetsgivarkostnaderna och arbetstagarens nettolön måste göras avsevärt mindre, utan att lönerna för den skull påverkas och utan att finansieringen av de sociala trygghetssystemen äventyras. Eventuella åtgärder får dock inte riktas mot enskilda branscher. En sådan inriktning, kopplad till en förbättring av arbetsförhållandena, skulle även bidra till att minska förekomsten av svartarbete - något som i vissa av unionens regioner går hand i hand med en illegal arbetskraftsinvandring från tredje land. Vidare bör medlemsstaterna ha rätt att beskatta restaurangmåltider (livsmedel) och hotellövernattningar till den lägre momsskattesatsen även i framtiden.

4. Slutsatser

4.1. I sina tidigare yttranden () har en majoritet av kommitténs ledamöter förklarat att de förespråkar införandet av en särskild artikel om turism i Europafördraget. Kommittén vill uppmärksamma att Amsterdamfördraget inte innefattar en dylik artikel. Kommittén uttrycker därför sitt missnöje med att man under regeringskonferensen inför Amsterdamfördraget inte var särskilt lyhörd för ESK:s och Europaparlamentets önskemål ().

4.2. Ekonomiska och sociala kommittén kan till sin besvikelse även konstatera att man fortfarande inte nått någon enighet i rådet om förslaget till ett flerårigt program för stöd till europeisk turism (Philoxenia-programmet), drygt ett år efter det att kommissionen lagt fram sitt förslag. Kommittén gläder sig dock åt att Europaparlamentet i varje fall har frigjort 4 miljoner ecu i 1997 års budget och anmodar Europaparlamentet att fortsätta på samma sätt i fråga om politiken för turism under de kommande åren. ESK anser att rådet inte längre kan ignorera kommitténs och Europaparlamentets önskemål i fråga om en väl genomtänkt gemenskapspolitik på turistområdet (). Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar därför uttalandet av den innevarande ordföranden i ministerrådet med ansvar för turism () att det luxemburgska ordförandeskapet har tagit initiativ till att åter ta upp Philoxenia-programmet på dagordningen. Kommittén finner det angeläget att man under detta år skall fatta beslut om alla delar i kommissionens förslag och att denna tydliga och positiva signal omvandlas till konkret handling, vilket skulle gynna sektorn, dess personal och konsumenter.

4.3. Hur som helst anser kommittén att man så snart som möjligt bör förverkliga de delar i Philoxenia-programmet som gäller en övergripande samordning av politiken för turism med EU:s övriga politiska åtgärder och ett informationsutbyte om utvecklingen i medlemsstaterna. Den första åtgärden - att samordna politiken för turism med politiken på andra områden (konsumentskydd, miljö, transport, strukturfonderna, teknisk och vetenskaplig forskning m.m.) - omnämns inte som ett särskilt kapitel i fördraget och är därför mer än någonsin en uppgift för både kommissionen och rådet.

Bryssel den 29 oktober 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Community actions affecting tourism, Commission staff working paper, Brussels, av den 11 juli 1997, SEK(97) 1419.

() Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om "Unionens roll inom turistområdet - kommissionens grönbok" (KOM(95) 97 slutlig) - EGT C 301, 13.11.1995.

() Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om "Ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism Philoxenia-programmet (1997/2000)" (KOM(96) 168 slutlig) - EGT C 30, 30.1.1997.

() WTTC, Travel and Tourism - Jobs for the millenium, London, 1997.

() Världsturistorganisationens konferens "Humankapitalet i tvåtusentalets turistnäring", Madrid, 21-23 januari 1996.

() Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om "Unionens roll inom turistområdet - kommissionens grönbok" (KOM(95) 97 slutlig) - EGT C 301, 13.11.1995. Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om "Ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism Philoxenia-programmet (1997/2000)" (KOM(96) 168 slutlig) - EGT C 30, 30.1.1997.

() Se senast Resolutionen om turism, Europaparlamentet, av den 12 juni 1997, PE 260.312.

() Se bl.a. Europaparlamentets resolution om meddelandet från kommissionen om hantverkssektorn och småföretagen av den 24 april 1997, EGT C 150, 19.5.1997. I punkt 21 framhåller Europaparlamentet följande: "... beklagar att främjandet av konkurrenskraften när det gäller en mycket viktig kategori av små och medelstora företag, nämligen företagen inom turistsektorn, inte anses vara tillräckligt betydelsefullt för att utforma särskilda gemenskapsåtgärder eller en specifik gemenskapspolitik." och "När vi talar med rådet eller medlemsstaterna om turism verkar det som om alla har gått på semester. Tala med dem om turism och de låter sina hjärnor ligga och steka i solen. Tala med dem om Europas största näringsgren och dessa beslutsfattare blir fullkomligt handlingsförlamade. De lägger sig hellre tillrätta i sina solstolar med den betryggande uppfattningen att den mest framgångsrika näringsgrenen i Europa förmodligen inte är i behov av vare sig hjälp eller förståelse" (anförande av Lyndon Harrison (PSE), Europaparlamentet den 10 juni 1997).

() Presentation av gemenskapens turism och det luxemburgska ordförandeskapets program av Fernand Boden, innevarande ordförande i ministerrådet för turism tillika Luxemburgs minister med ansvar för handel och hantverk samt turism inför Europaparlamentets utskott för transport och turism den 3 september 1997.