C 321/47

Offentliggörande av ett meddelande om godkännande av en standardändring av produktspecifikationen för ett namn i vinsektorn enligt artikel 17.2 och 17.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33

(2020/C 321/09)

Detta meddelande offentliggörsI enlighet med artikel 17.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/33 (1)

MEDDELANDE OM STANDARDÄNDRING AV DET SAMMANFATTANDE DOKUMENTET

”VAUCLUSE”

PGI-FR-A1209-AM01

Datum för inlämning: 02-07-2020

BESKRIVNING AV OCH MOTIVERING TILL DEN ÄNDRING SOM GODKÄNTS

1. Beskrivning av vinet eller vinerna

Färgen på vinerna har kompletterats i punkt 3.3 ”Utvärdering av produkternas organoleptiska egenskaper” för att göra beskrivningen av de olika produkterna tydligare.

Dessa förtydliganden görs även i det sammanfattande dokumentet i punkten ”Beskrivning av vinet eller vinerna”.

2. Geografiskt område

I kapitel I punkt 4.1 i produktspecifikationen har beskrivningen av det geografiska området uppdaterats genom en formändring.

Hänvisningen till året för den geografiska kodexen, som är den nationella katalogen över kommuner per departement, har förtydligats för att ange vilka kommuner som ingår i sammansättningen för varje kompletterande geografisk beteckning. Det rör sig om den geografiska kodexen för år 2019. Vissa namn på kommuner har korrigerats, men detta förändrar inte det geografiska områdets sammansättning.

Ändringen påverkar inte det sammanfattande dokumentet.

3. Druvbestånd

I kapitel I punkt 5 i produktspecifikationen kompletteras det druvbestånd som har fastställts för framställning av viner med den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” med följande 16 druvsorter:

”artaban N, assyrtiko B, cabernet blanc B, cabernet cortis N, floreal B, monarch N, muscaris B, nebbiolo N, pinotage N, prior N, soreli B, souvignier gris G, verdejo B, vidoc N, voltis B och xinomavro N.”

Dessa sorter anses vara motståndskraftiga mot torka och mot svampsjukdomar. De gör det möjligt att minska användningen av växtskyddsmedel och samtidigt följa reglerna för de druvsorter som används för framställning av den skyddade geografiska beteckningen. De påverkar inte egenskaperna hos vinerna med den skyddade geografiska beteckningen.

Införandet av dessa druvsorter i druvbeståndet påverkar det sammanfattande dokumentet och har lagts till i avsnittet ”Kategorier av vinprodukter”.

4. Samband med det geografiska området

Den organoleptiska beskrivningen av vinerna har lagts till i punkt 7.2 i produktspecifikationen, under ”Produktens särskilda egenskaper”. Dessa uppgifter har även lagts in i det sammanfattande dokumentet i fråga om produktens särskilda egenskaper under ”Samband med det geografiska området”.

Punkt 7.3 i produktspecifikationen, ”Orsakssamband mellan produktens särskilda egenskaper och det geografiska områdets särskilda egenskaper”, har kompletterats för att tydligare visa sambandet med det geografiska ursprunget, som bygger på kopplingen mellan vinernas särskilda egenskaper och det geografiska områdets särskilda egenskaper. Dessa kompletteringar har även lagts till i punkten ”Orsakssamband” i beskrivningen av sambandet med det geografiska området i det sammanfattande dokumentet.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

1. Produktens namn

Vaucluse

2. Typ av geografisk beteckning

SGB – skyddad geografisk beteckning

3. Kategorier av vinprodukter

1. Vin

4. Beskrivning av vinet eller vinerna

Organoleptisk och analytisk beskrivning av vinerna

Den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” får endast användas för stilla röda viner, roséviner och vita viner.

De röda vinerna utgörs av sammansättningar av druvsorter. Druvsorterna grenache N, syrah N, merlot N eller cabernet-sauvignon N är grunden för vinerna och utmärks alla av aromer av mörka bär, kryddor, toner av läder, bitter choklad och peppriga toner. Vinerna har en djupt rubinröd till granatröd färg med violetta skiftningar.

I rosévinerna, som i allmänhet har en blek laxrosa färg, ger druvsorter som grenache N eller cinsault N aromer av röda bär.

De vita vinerna, som ofta framställs på chardonnay B, utmärks av sin livlighet och mineralitet och sina toner av äpple eller lindblomma. De har en blekgul färg med gröna eller guldglänsande och kristallklara skiftningar.

För de viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” ska, utöver en lägsta verklig alkoholhalt på minst 9 volymprocent, den totala alkoholhalten, den totala syrahalten, halten flyktiga syror och den totala svaveldioxidhalten följa de regler som fastställs i unionslagstiftningen (tröskelvärde eller gränsvärde).

Allmänna analytiska egenskaper Högsta totala alkoholhalt (i volymprocent): Lägsta verkliga alkoholhalt (i volymprocent) 9 Lägsta totala syrahalt: Högsta halt av flyktiga syror (i milliekvivalenter per liter): Högsta totala halt av svaveldioxid (i milligram per liter):

5. Vinframställningsmetoder

a. Specifika oenologiska metoder

Specifik oenologisk metod

Vinerna måste uppfylla alla oenologiska krav i unionens regelverk och i den franska lagen om jordbruk och fiske (Code rural et de la pêche maritime).

b. Högsta avkastning

120 hektoliter/hektar.

6. Avgränsat geografiskt område

För att vinet ska få omfattas av den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” ska druvorna skördas och vinifieras och vinet beredas i departementet Vaucluse.

7. Huvudsakliga druvsorter

Abondant B

Abouriou B

Alicante Henri Bouschet N

Aligoté B

Alphonse Lavallée N

Altesse B

Aléatico N

Aramon N

Aramon blanc B

Aramon gris G

Aranel B

Arbane B

Arinarnoa N

Arriloba B

Arrouya N

Arrufiac B – arrufiat

Artaban N

Assyrtiko B

Aubin B

Aubin vert B

Aubun N – murescola

Auxerrois B

Bachet N

Barbaroux Rs

Baroque B

Biancu gentile B

Blanc dame B

Bouchalès N

Bouillet N

Bouquettraube B

Bourboulenc B – doucillon blanc

Brachet N – braquet

Brun Fourca N

Brun argenté N – vaccarèse

Béclan N – petit béclan

Béquignol N

Cabernet blanc B

Cabernet cortis N

Cabernet franc N

Cabernet sauvignon N

Caladoc N

Calitor N

Camaralet B

Carcajolo N

Carcajolo blanc B

Cardinal Rg

Carignan N

Carignan blanc B

Carmenère N

Castets N

Chardonnay B

Chasan B

Chasselas B

Chasselas rose Rs

Chatus N

Chenanson N

Chenin B

Cinsaut N – cinsault

Clairette B

Clairette rose Rs

Clarin B

Claverie B

Codivarta B

Colombard B

Corbeau N – douce noire

Cot N – malbec

Counoise N

Courbu B – gros courbu

Courbu noir N

Couston N

Crouchen B – cruchen

César N

Danlas B

Duras N

Durif N

Egiodola N

Ekigaïna N

Elbling B

Etraire de la Dui N

Feunate N

Floreal B

Folignan B

Folle blanche B

Franc noir de Haute-Saône N

Fuella nera N

Furmint B

Gamaret

Gamay fréaux N

Gamay N

Gamay de Bouze N

Gamay de Chaudenay N

Ganson N

Gascon N

Genovèse B

Gewurztraminer Rs

Goldriesling B

Gouget N

Graisse B

Gramon N

Grassen N – grassenc

Grenache N

Grenache blanc B

Grenache gris G

Gringet B

Grolleau N

Grolleau gris G

Gros manseng B

Gros vert B

Jacquère B

Joubertin

Jurançon blanc B

Jurançon noir N – dame noire

Knipperlé B

Lauzet B

Len de l’El B – loin de l’oeil

Liliorila B

Listan B – palomino

Lival N

Lledoner pelut N

Macabeu B – macabeo

Mancin N

Manseng noir N

Marsanne B

Marselan N

Mauzac B

Mauzac rose Rs

Mayorquin B

Melon B

Merlot N

Merlot blanc B

Meslier Saint-François B – gros meslier

Meunier N

Milgranet N

Molette B

Mollard N

Monarch N

Mondeuse N

Mondeuse blanche B

Monerac N

Montils B

Morrastel N – minustellu, graciano

Mourvaison N

Mourvèdre N – monastrell

Mouyssaguès

Muresconu N – morescono

Muscadelle B

Muscardin N

Muscaris B

Muscat ottonel B – muscat, moscato

Muscat cendré B – muscat, moscato

Muscat d'Alexandrie B – Muscat, Moscato

Muscat de Hambourg N – muscat, moscato

Muscat à petits grains blancs B – muscat, moscato

Muscat à petits grains roses Rs – muscat, moscato

Muscat à petits grains rouges Rg – muscat, moscato

Mérille N

Müller-thurgau B

Nebbiolo N

Nielluccio N – nielluciu

Noir fleurien N

Négret de Banhars N

Négrette N

Ondenc B

Orbois B

Pagadebiti B

Pascal B

Perdea B

Persan N

Petit courbu B

Petit manseng B

Petit meslier B

Petit verdot N

Picardan B – araignan

Pineau d'Aunis N

Pinot blanc B

Pinot gris G

Pinot noir N

Pinotage N

Piquepoul blanc B

Piquepoul gris G

Piquepoul noir N

Plant de Brunel N

Plant droit N – espanenc

Portan N

Portugais bleu N

Poulsard N – ploussard

Prior N

Prunelard N

Précoce gousquet B

Précoce de Malingre B

Raffiat de Moncade B

Ribol N

Riesling B

Riminèse B

Rivairenc N – aspiran noir

Rivairenc blanc B – aspiran blanc

Rivairenc gris G – aspiran gris

Romorantin B – danery

Rosé du Var Rs

Roublot B

Roussanne B

Roussette d'Ayze B

Sacy B

Saint Côme B

Saint-Macaire N

Saint-Pierre doré B

Sauvignon B – sauvignon blanc

Sauvignon gris G – fié gris

Savagnin blanc B

Savagnin rose Rs

Sciaccarello N

Segalin N

Select B

Semebat N

Sémillon B

Servanin N

Soreli B

Souvignier gris Rs

Sylvaner B

Syrah N – shiraz

Tannat N

Tempranillo N

Terret blanc B

Terret gris G

Terret noir N

Tibouren N

Tourbat B

Tressot N

Trousseau N

Téoulier N

Ugni blanc B

Valdiguié N

Velteliner rouge précoce Rs

Verdejo B

Verdesse B

Vermentino B – rolle

Vidoc N

Viognier B

Voltis B

Xinomavro N

8. Beskrivning av samband

Det geografiska områdets särskilda egenskaper

Departementet Vaucluse ligger vid floden Rhônes västra strand, i södra delen av Rhône-dalen, och har gett den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” dess namn. Departementet tillhör regionen Provence-Alpes-Côte d’Azur i sydöstra Frankrike. Det angränsar till departementen Gard (i väster), Ardèche (i nordväst), Drôme (i norr), Alpes-de-Haute-Provence (i öster), Var (angränsande på litet avstånd) och Bouches-du-Rhône (i söder).

Departementet Vaucluses administrativa gränser är till största delen naturliga, i form av Rhône i väster (från staden Bollène i norr och ned till sammanflödet med Durance i söder), floderna Calavon i öster, och Toulourenc och Aigues i norr. Som regel har dessa gränser vuxit fram eller är historiska(kantonen Valréas är t.ex. en ”enklav” till Vaucluse i det angränsande departementet Drôme).

Departementet präglas av två starkt kontrasterande naturtyper i form av slättlandskap och omgivande bergsområden.

Slätterna (ca 45 % av departementet) ligger huvudsakligen i den västra delen. Den största är Comtat Venaissin, som i förlängningen omfattar flodslätten i Rhône-dalen, slätterna i Orange och flodslätterna i den nedre delen av Durance-dalen. Till den ansluter sig en mängd förgreningar i form av flodslätterna i Durance-dalen (från Cavaillon till Pont-de-Mirabeau), nedre delen av Calavon-dalen (nedströms Beaumettes), de medelstora Aigues- och Ouvèze-dalarna.

Bergsområdena domineras av Mont-Ventoux (1 909 m) i departementets norra/nordöstra del, som ingår i en rad av bergskammar som löper i väst-östlig riktning. Bergets sydsluttning förlängs genom Albion- och Saint-Christolplatåerna (med en höjd på mellan 600 och 1 200 m) och avgränsas i söder av Monts de Vaucluse (högsta punkt: 1 256 m). De sydligaste bergsområdena, söder om Aptbäckenet, utgörs av Luberonmassivet med en högsta topp på 1 125 m.

Slätterna och bergen förbinds av steniga höjder som reser sig från slättlandskapet och framhäver de topografiska kontrasterna. Det mest framträdande exemplet är Suzettemassivet med bergskedjan dentelles de Montmirail (genomsnittlig höjd 500 m).

Geologiskt sett är jordmånen generellt rik på sediment från trias och kvartär, med ett mindre undantag (i Luberon) där jordmånen består av lherzolit, en inhemsk basisk bergart med vulkaniskt ursprung.

Departementet omfattar två stora geologiskt särpräglade områden: Rhônekorridoren med sina slättlandskap och i öster det subalpina landskapet i Provence, med berg som Mont-Ventoux, Lure, Albion- och Saint-Christolplatåerna, Vauclusebergen och Luberonmassivet. Rhônekorridoren präglas av de starka mistralvindarna, som ger gott skydd mot oidium och mildiou. Där dominerar yngre eller äldre avlagringar från floderna Rhône, Basse-Durance och deras tillflöden (Lez, Aigues, Ouvèze, Sorgues, Calavon). Den subalpina delen utgörs huvudsakligen av en serie mycket djupa kalkjordar med en särskild facies, nämligen kalk från Orgon, vilket har stor morfologisk, tektonisk och hydrogeologisk betydelse. I denna subalpina del av Provence skyddas vinstockarna mot vattenbrist och de utsätts för stora temperaturväxlingar.

Genom sitt geografiska läge påverkas departementet Vaucluse av tre av de fyra dominerande klimatförhållandena i Frankrike: Medelhavsklimat i den södra delen, bergsklimat i den nordöstra delen (Vauclusebergen och Baronniesmassivet) och ett visst inflytande från det halvkontinentala klimatet i den nordvästra delen. Detta inflytande dämpas dock av en tydlig dominans för Medelhavsklimatet, som ger en god befruktning av vinstockarna.

Antalet soldagar per år är i genomsnitt stort. Nederbörden är ojämnt fördelad över året och förhållandevis koncentrerad till höst och vinter. Mistralvinden är en viktig faktor. Denna kalla och torra vind blåser från norr och når ofta en styrka på nästan 100 km/h. Framför allt bidrar den till en koncentration hos druvorna när de mognar och till optimala förhållanden för bekämpning av svampsjukdomar under hela växtsäsongen.

Produktens särskilda egenskaper

Sedan början av 2000-talet deklareras ungefär 200 000 hl vin med den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” vid skörden, varav 40 000–45 000 hl med möjligheten att ange området ”Principauté d’Orange” och 5 000–6 000 hl med möjligheten att ange området ”Aigues”.

I detta departement är vinodlingen fortfarande starkt knuten till produktion av blå druvor för framställning av röda viner. Detta yttrar sig i följande genomsnittliga fördelning: 45–50 % av produktionen utgörs av rödvin, 30–35 % av rosévin och 15–20 % av vitt vin.

De viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen framställs utifrån en palett av druvsorter och erbjuder därför en stor variation av aromer:

— druvsorterna cinsault N, clairette B, bourboulenc B, alla tre med ursprung i de franska vinodlingarna vid Medelhavet,

— grenache B och N, carignan N och mourvèdre N med ursprung i Spanien,

— syrah N, viognier B och, i mindre utsträckning (till arealen), roussanne B och marsanne B, som har sitt ursprung nära Dauphiné,

— ugni B som sannolikt har sitt ursprung i Toscana.

Producenterna har ändå velat – och lyckats – diversifiera druvbeståndet genom att införa nya sorter från 1980-talet och framåt, framför allt sådana som är ”välkända” på världsmarknaden, som cabernet sauvignon N, merlot N, chardonnay B, sauvignon B och vermentino B, men på senare år har det även införts hybridsorter som också har intressanta egenskaper, t.ex. chasan B, marselan N och caladoc N. Detta har inneburit att blå druvsorter som merlot N, cabernet sauvignon N har kunnat tas in för att bidra till uppbyggnaden av och strukturen hos vinerna när man inte är specifikt inriktad på framställningen av endruvsviner.

För roséviner används allt oftare mycket kort maceration eller rentav pressning direkt, för att framställa roséviner med allt ljusare färg.

Producenterna har också ett varierat utbud av endruvsviner, däribland cabernet-sauvignon N, merlot N, caladoc N, marselan N, chardonnay B, roussanne B, viognier B.

Hos de röda vinerna bildar druvsorterna grenache N, syrah N, merlot N eller cabernet-sauvignon N grunden för vinerna. Samtliga dessa sorter utmärks av aromer av mörka bär, kryddor, toner av läder och bitter choklad och peppriga toner.

I rosévinerna ger druvsorter som grenache N eller cinsault N till aromer av röda bär.

Livlighet och mineraliska toner samt noter av äpple eller lindblomma utmärker de vita vinerna, som ofta framställs på chardonnay B.

Orsakssamband mellan det geografiska områdets särskilda egenskaper och produktens särskilda egenskaper

Mer än hälften av byarna i Vaucluse försörjer sig på vinodling, med vingårdar i anslutning till sina marker, oavsett om de ingår i områden som omfattas av en kontrollerad ursprungsbeteckning eller av en skyddad geografisk beteckning. Tack vare det kunnande som har byggts upp genom generationer har vinodlarna med åren kunnat diversifiera sina produkter. I Vaucluse avsätts därför stort utrymme för framställning av viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen och som det finns stor lokal efterfrågan på tack vare turismen, som är särskilt väl utvecklad i detta geografiska område. Anseendet hos de viner som omfattas av en kontrollerad ursprungsbeteckning och som produceras i departementet går hand i hand med anseendet hos de viner som omfattas av den skyddade geografiska beteckningen och som är välkända för sina variationsrika aromer. Produktionen av viner med den skyddade geografiska beteckningen är framför allt koncentrerad till områdena med ursprungsbeteckningarna Luberon och Ventoux.

Vinstockarna planteras i jordar som snabbt värms upp och som har en optimal dräneringsförmåga. Detta främjar produktionen av kvalitetsdruvor.

Vinstockarna gynnas också det kombinerade inflytandet från olika klimatzoner som ger vinerna en balanserad struktur och ett enastående aromatiskt uttryck. Medelhavsklimatet, med sina många soldagar och sitt rikliga solljus under sommaren, främjar druvornas mogning och bidrar till en god utveckling av aromatiska prekursorer. Klimatet i närheten av bergsområdena leder till stora temperaturskillnader mellan dag och natt och främjar framställningen av friska och fruktiga viner, tack vare en långsam utveckling av polyfenoler i druvorna. Vinden ger en uttorkande effekt som skyddar druvorna mot svampsjukdomar.

Vinernas goda anseende bekräftas årligen med utmärkelser i regionala och nationella tävlingar, som t.ex. jordbrukstävlingen Concours Général Agricole (fyra guldmedaljer och fem silvermedaljer år 2014). Vinerna med den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” nämns också på nationell nivå i Guide Hachette des Vins (55 utvalda viner, två favoriter (Coup de cœur), ett vin med tre stjärnor, två viner med två stjärnor, 30 viner med en stjärna år 2013) och även på internationell nivå i Wine Advocate Parker (fyra viner fick noteringen ”dekantera” för årgången 2007) samt i guiden Bettane et Desseauve.

Framställningen av vinerna med den geografiska beteckningen är en del av traditionen och kunnandet hos vinodlare som vill – och måste – erbjuda ett diversifierat utbud som uppfyller alla krav på marknaden.

9. Väsentliga ytterligare villkor (förpackning, märkning, andra krav)

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor

Avvikelse med avseende på produktionen i det avgränsade geografiska området

Beskrivning av villkoret:

Det omedelbara närområdet, som har fastställts genom undantag för framställning och beredning av viner med den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse”, omfattar följande arrondissement, som angränsar till det geografiska området (departementet Vaucluse):

— I norr, angränsande till departementet Drôme: arrondissementet Nyons.

— I öster, angränsande till departementet Alpes de Haute Provence: arrondissementet Forcalquier.

— I öster, angränsande till departementet Var: arrondissementet Brignoles.

— I söder, angränsande till departementet Bouches du Rhône: arrondissementen Arles och Aix-en-Provence.

— I väster, angränsande till departementet Gard: arrondissementet Nîmes.

— I nordväst, angränsande till departementet Ardèche: arrondissementet Privas.

Rättslig ram:

Nationell lagstiftning

Typ av ytterligare villkor

Kompletterande bestämmelser om märkning

Beskrivning av villkoret:

Den skyddade geografiska beteckningen ”Vaucluse” kan kompletteras

— med namnet på en eller flera druvsorter,

— med uppgifterna ”primeur” eller ”nouveau”,

— med följande namn på mindre geografiska enheter, enligt de villkor som fastställs i produktspecifikationen: ”Aigues”, ”Principauté d’Orange”.

EU:s logotyp för produkter med skyddad geografisk beteckning ska anges på etiketten när uppgiften ”indication géographique protégée” (skyddad geografisk beteckning) ersätts med den traditionella benämningen ”Vin de Pays”.

Länk till produktspecifikationen

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-0d5e958c-4f3f-4467-a24c-e13d39073797

(1) EUT L 9, 11.1.2019, s. 2.