Förslag till rådets direktiv om villkor för drift av reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg (98/C 108/18) (Text av betydelse för EES) KOM(1998) 71 slutlig - 98/0064 (SYN)

(Framlagt av kommissionen den 18 februari 1998)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget,

i samarbete med Europaparlamentet,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande.

Som ett led i den gemensamma transportpolitiken är det nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra säkerheten vid passagerartransporter till sjöss.

Gemenskapen är allvarligt oroad över de fartygsolyckor där ro-ro-passagerarfartyg har varit inblandade med enorma förluster av människoliv som följd. Personer som reser med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg inom hela gemenskapen har rätt att förvänta sig och kunna lita på att säkerheten ombord ligger på en lämplig nivå.

I sin resolution av den 22 december 1994 om säkerheten på ro-ro-passagerarfartyg (1) uppmanade rådet kommissionen att lägga fram ett förslag om en utökad ordning för besiktningar och om upprättandet av ett system för kontroll av säkerheten på ro-ro-passagerarfartyg.

Detta direktiv är förenligt med medlemsstaternas rätt att för passagerarfartyg i trafik från eller till deras hamnar införa vissa strängare krav än de som fastställs i SOLAS-konventionen.

Med hänsyn särskilt till omfattningen av den inre marknaden för passagerartransporter till sjöss är åtgärder på gemenskapsnivå det mest effektiva sättet att fastställa en gemensam lägsta säkerhetsnivå för fartyg inom hela gemenskapen.

Med hänsyn till proportionalitetsprincipen är ett rådsdirektiv den lämpligaste formen av rättsakt eftersom det erbjuder en ram för medlemsstaternas enhetliga och obligatoriska tillämpning av säkerhetsstandarder samtidigt som det ger varje medlemsstat rätt att besluta vilka verktyg för genomförandet som bäst passar dess interna system.

Fartygssäkerheten är flaggstaternas huvudansvar, och medlemsstaterna kan säkerställa att adekvata bestämmelser om säkerhet följs av de fartyg och höghastighetsfartyg som för deras flagg. Det enda sättet att garantera säkerheten på dessa fartyg som, oavsett flagg, bedriver eller önskar bedriva reguljär trafik till och från deras hamnar är att medlemsstaterna, som ett villkor för att bedriva reguljär trafik från deras hamnar, kräver att säkerhetsbestämmelserna verkligen följs.

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i egenskap av värdstater. Skyldigheterna grundas på särskilda skyldigheter som åligger hamnstaterna helt i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982 (UNCLOS).

Åtgärder på gemenskapsnivå är det bästa sättet att säkerställa ett obligatoriskt genomförnade av vissa av de principer som man kommit överens om inom ramen för IMO, samtidigt som en snedvridning av konkurrensen mellan olika gemenskapshamnar och ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg undviks.

I syfte att förbättra säkerheten och undvika snedvridning av konkurrensen bör de gemensamma säkerhetskraven gälla för alla ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i reguljär trafik som nyttjas både på internationella och inrikes resor i fartområden där det utan tvekan är praktiskt att tillämpa direktivet, oavsett vilken flagga de för, samtidigt som medlemsstaterna har möjlighet att utvidga tillämpningsområdet till att omfatta fartyg i trafik i andra områden, om detta är genomförbart.

Företag bör på förhand informeras om samtliga säkerhetsrelaterade villkor som de måste uppfylla för att få bedriva trafik med sina ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i gemenskapen. Företag som bedriver trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som uppfyller kraven i direktivet bör inte hindras från att bedriva reguljär trafik inom gemenskapen och bör i vederbörlig ordning underrättas om detta.

Detta direktiv påverkar inte en medlemsstats skyldighet och rättighet att inspektera fartyg i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om upprätthållandet av internationella standarder för fartygssäkerhet, förebyggande av föroreningar och levnads- och arbetsförhållanden ombord fartyg avseende sjöfart som utnyttjar gemenskapens hamnar och seglar i vatten som ligger inom medlemsstaternas jurisdiktion (hamnstatskontroll) (2).

Medlemsstaterna bör samarbeta för att utöva sina skyldigheter som värdstater.

Det är nödvändigt att identifiera harmoniserade krav för de besiktningar och den certifiering som åligger värdstaterna. Medlemsstaterna kan bedöma det nödvändigt att delegera dessa uppgifter uteslutande till erkända organisationer som uppfyller kravet i rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utöver tillsyn av fartyg och sjöadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (3).

Alla ro-ro-passagerarfartyg som går i trafik till och från hamnar i gemenskapen bör från byggnadsstadiet och under hela deras livslängd överensstämma med de tillämpliga klassificeringsstandarderna vad gäller styrkan på skrov, huvud- och hjälpmaskineri samt elektriska och automatiska anläggningar, och bör utrustas med en manöverskrivare som uppfyller de tillämpliga internationella kraven.

Regionala stabilitetskrav bör utan oklarheter gälla för alla ro-ro-passagerarfartyg som seglar i regionen oavsett vilken flagg de för och oavsett vilka slags resor det är frågan om.

För att få bedriva reguljär trafik till och från gemenskapshamnar är företagen skyldiga att lägga fram intyg om överensstämmelse med kraven i direktivet och att säkerställa att medlemsstaterna till fullo kan delta i varje utredning av sjöolyckor i enlighet med bestämmelserna i IMO-koden om utredningar av sjöolyckor.

Kontrollen av ro-ro-passagerarfartygs och höghastighetsfartygs överensstämmelse med kraven måste ske genom särskilda besiktningar som värdstaterna utför på grundval av harmoniserade förfaranden och detaljerade riktlinjer och som bör utföras av en sakkunnig inspektionsgrupp innan fartyget tas i bruk på en linje för att kontrollera att fartygen uppfyller kraven i detta direktiv, och därefter med jämna mellanrum.

För att minska företagens börda att kontrollera fartygs överensstämmelse bör vederbörlig hänsyn tas till fartygens drifts- och underhållsscheman liksom till bekräftelsen av överensstämmelse för drift på liknande linjer. Fartyg som har besiktigats till värdstatens belåtenhet bör inte blir föremål för utökade inspektioner enligt direktiv 95/21/EG.

Medlemsstaterna bör säkerställa att deras interna rättssystem ger dem och varje annan medlemsstat med påtagligt intresse möjlighet att dela eller samarbeta i utredningar av olyckor på grundval av bestämmelserna i IMO-koden om utredningar av sjöolyckor. Resultaten av sådana utredningar skall vederbörligen offentliggöras, med hänsyn till allmänhetens stora intresse av olyckor som rör passagerartrafik.

En serie åtföljande åtgärder som vidtas av medlemsstaterna är lämpligt för både värdstaternas och företagens sammanhängande och effektiva genomförande av kraven.

Kommissionen måste säkerställa en adekvat övervakning av genomförandet av detta direktiv och se till att alla uppgifter om fartyg som omfattas av räckvidden för detta direktiv bör finnas tillgängliga för alla parter med ett egenintresse i driften av dessa fartyg genom en tillgänglig databas som kommissionen skall upprätta.

Det är nödvändigt att säkerställa att alla stater som berörs av trafik till och från gemenskapshamnar uppfyller samma krav för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg och för utredningar av sjöolyckor. Dessa krav strider inte mot UNCLOS. Medlemsstaterna bör informera tredje land som berörs av driften av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som omfattas av räckvidden för detta direktiv om de villkor som företag enligt gemenskapslagstiftningen måste uppfylla för att bedriva reguljär trafik till och från gemenskapshamnar.

Det är nödvändigt att en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna bistår kommissionen för effektiv tillämpning av detta direktiv. Den kommitté som inrättas genom artikel 12 i rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods (4) kan åta sig den uppgiften.

Denna kommitté får anpassa vissa bestämmelser i direktivet för att ta hänsyn till kommande ändringar i SOLAS-konventionen som har trätt i kraft och för att säkerställa ett harmoniserat genomförande av ändringar av vissa IMO-resolutioner.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte

Syftet med detta direktiv är att fastställa villkor för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i reguljär trafik till eller från hamnar i gemenskapens medlemsstater samt att ge medlemsstaterna rätt att genomföra, delta i eller samarbeta inom ramen för varje utredning av sjöolyckor eller tillbud i samband med denna trafik.

Artikel 2 Definitioner

I detta direktiv och i dess bilagor avses med

a) ro-ro-passagerarfartyg: ett havsgående passagerarfartyg som är utrustat med anordningar som gör det möjligt för väg- eller järnvägsfordon att rulla på och av fartyget och som medför mer än tolv passagerare,

b) höghastighetsfartyg: höghastighetsfartyg enligt definitionen i regel 1 kapitel X i 1974 års SOLAS-konvention, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv, som medför mer än tolv passagerare,

c) 1974 års SOLAS-konvention: den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss, tillsammans med protokoll och ändringar till denna, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv,

d) koden för höghastighetsfartyg: den internationella koden för höghastighetsfartyg som antogs av Internationella sjöfartsorganisationens utskott för sjöfartens säkerhet genom resolution MSC 36 (63) av den 20 maj 1994, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv,

e) reguljär trafik: en serie av resor med ett ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyg, som upprätthåller trafik mellan två eller flera platser, antingen

1) enligt en offentliggjord tidtabell, eller

2) med resor som företas så regelbundet eller så ofta att de utgör en uppenbar, systematisk serie,

f) fartområde: ett område som fastställts enligt bestämmelsen artikel 4.2 i rådets direktiv 98/. . ./EG om bestämmelser och standarder för passagerarfartyg,

g) certifikat: för ro-ro-passagerarfartyg: ett säkerhetscertifikat för passagerarfartyg som utfärdats antingen inom ramen för bestämmelserna i 1974 års SOLAS-konvention, eller i enlighet med direktiv 98/. . ./EG om bestämmelser och standarder för passagerarfartyg; ett säkerhetscertifikat för höghastighetsfartyg och ett trafiktillstånd för höghastighetsfartyg som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i koden för höghastighetsfartyg, tillsammans med relevanta utrustningsförteckningar och, när det är lämpligt, dispenscertifikat,

h) dispenscertifikat: ett certifikat som utfärdats enligt bestämmelserna i regel I A/12(a)(vi) i 1974 års SOLAS-konvention,

i) flaggstatens administration: de behöriga myndigheterna i den medlemsstat vars flagga ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyget har rätt att föra,

j) värdstat: en medlemsstat till eller från vilkens hamnar ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetsfartyg går i reguljär trafik,

k) internationell resa: en resa från en medlemsstats hamn till en hamn utanför denna medlemsstat, eller tvärtom,

l) inrikes resa: en resa i fartområden från en medlemsstats hamn till samma eller en annan hamn i den medlemsstaten,

m) erkänd organisation: en organisation som erkänts i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed,

n) företag: ett företag som bedriver, trafik med ett eller flera ro-ro-passagerarfartyg för vilket ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation har utfärdats i enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 3051/95 eller ett företag som bedriver trafik med ett höghastighetsfartyg, till vilket ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation har utfärdats i enlighet med regel IX/4 i 1974 års SOLAS-konvention, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv,

o) koden för utredning av sjöolyckor: den kod för utredning av sjöolyckor som antogs av IMO genom församlingens resolution A.849(20) av den 27 november 1997,

p) särskild besiktning: en besiktning som utförs av värdstaten i enlighet med artikel 7,

q) behörig inspektör: en offentligt anställd tjänsteman eller annan person som i vederbörlig ordning godkänts av en medlemsstats behöriga myndighet att utföra besiktningar och inspektioner som avser de certifikat och som uppfyller de kvalifikationskriterier och kriterier för oberoende som anges i bilaga VI,

r) brist: ett tillstånd som man upptäckt inte uppfyller kraven i detta direktiv.

Artikel 3 Räckvidd

1. Detta direktiv skall tillämpas på alla ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som går i reguljär trafik till eller från en medlemsstats hamn, oavsett vilken flagg de för, och som nyttjas på internationella eller inrikes resor i fartområden som omfattas av klass A.

2. En medlemsstat får, så långt det är praktiskt genomförbart, tillämpa detta direktiv på ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som nyttjas på inrikes resor i andra fartområden än de som anges i punkt 1. Under dessa omständigheter skall de tillämpliga reglerna tillämpas på alla ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyg som drivs på samma villkor, utan diskriminering på grund av flagg, nationalitet eller företags etableringsort.

Artikel 4 Tillämpning

1. Varje värdstat skall, såsom ett krav för drift av reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg till eller från en eller flera av dess hamnar, säkerställa att företag som bedriver eller önskar att bedriva sådan trafik med dessa fartyg följer bestämmelserna i artikel 6 och att deras fartyg uppfyller kraven i artikel 5.

2. En värdstat som, efter en kontroll i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.1, är tillfreds med att kraven i punkt 1 är uppfyllda skall skriftligt bekräfta detta till företaget och skall inte, av skäl i samband med detta direktiv, hindra företaget från att bedriva sådan reguljär trafik med sina fartyg.

3. En värdstat skall hindra ett företag från att med ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetsfartyg bedriva reguljär trafik till eller från en eller flera av dess hamnar om

- villkoren i artiklarna 5 och 6 inte är upfyllda, eller

- om den inte har rådfrågats av flaggstaten om lämpligheten av beviljade undantag, enligt artikel 10.1, eller

- om de brister som uppdagats vid en av de särskilda besiktningar som avses i artikel 7 inte åtgärdas till dess belåtenhet enligt bestämmelserna i artikel 8.6, eller

- av de skäl som anges i bilaga II.

4. Värdstaterna skall när de har beslutat att förhindra ett företag från att bedriva trafik med ett fartyg i enlighet med bestämmelserna i punkt 3 genom ett motiverat beslut informera företaget om detta samt om dess rätt att överklaga. Ett överklagande innebär inte att beslutet automatiskt upphävs tills vidare.

5. Värdstater som berörs av samma reguljära trafik skall upprätthålla kontakt med varandra vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel.

Artikel 5 Obligatoriska bestämmelser för ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg

1. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg skall

a) medföra giltiga certifikat, utfärdade av flaggstatens administration eller en erkänd organisation som agerar för dess räkning,

b) besiktigas för utfärdandet av certifikat i enlighet med de relevanta förfaranden och riktlinjer som finns som bilaga till IMO:s resolution A.746(18) om riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktningar och certifiering, i sin lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv, eller med förfaranden som syftar till att uppnå samma mål,

2. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg skall

a) följa de standarder som anges för klassificering i en erkänd organisations bestämmelser, eller bestämmelser om konstruktion och underhåll av skrovet, maskineri och elektriska och kontrollanläggningar som flaggstatens administration anser likvärdiga,

b) utrustas med en manöverskrivare för att kunna tillhandahålla information vid en eventuell utredning av en olycka. Manöverskrivaren skall uppfylla de standarder om prestanda som anges i IMO:s resolution A.861(20) av den 27 november 1997 och uppfylla de provningsstandarder som fastställs i IEC-standard nr 61996. Vad beträffar manöverskrivare som skall placeras ombord på ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyg byggda före antagandet av detta direktiv, får vissa undantag dock för uppfyllande av kraven beviljas. Dessa undantag och de villkor på vilka de får beviljas skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 12.

3. Ro-ro-passagerarfartyg skall uppfylla de särskilda stabilitetskrav som antagits på regional nivå och som meddelats kommissionen i enlighet med rådets direktiv 83/189/EEG tillsammans med de gemensamma tolkningar som får antas i enlighet med förfarandet i artikel 12, då de går i trafik i den region som omfattas av sådana regionala regler.

Artikel 6 Bestämmelser för företag

1. Företagen skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de särskilda kraven som fastställs i bilaga I till detta direktiv tillämpas och skall, i enlighet med förfarandena i artikel 10.5, uppvisa intyg om iakttagandet av denna punkt och av artikel 5 till de värdstater som berörs av den reguljära trafiken.

2. Företagen skall inte hindra värdstater eller medlemsstater med påtagligt intresse från att genomföra, fullt delta i eller samarbeta inom ramen för utredningar av sjöolyckor eller tillbud enligt definitionen i koden för utredningar av sjöolyckor, eller vägra dem tillgång till information som tagits fram genom manöverskrivare på deras färja eller fartyg som är inblandat i en sådan olycka eller tillbud.

3. För fartyg som för en annan flagg än en medlemsstats skall företagen informera värdstaterna om att den flaggstatens administration har godkänt företagets åtagande att uppfylla de krav som värdstaterna infört som ett villkor för att få bedriva reguljär trafik till eller från en eller flera av deras hamnar.

Artikel 7 Kontroll av intyg om överensstämmelse

1. Varje värdstat skall kontrollera giltigheten av det intyg som uppvisats i enlighet med artiklarna 5 och 6.1 och utföra en första särskild besiktning i enlighet med riktlinjerna i bilaga III, för att övertyga sig om att ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetsfartyget uppfyller samtliga villkor för att få bedriva reguljär trafik till eller från en eller flera av dess hamnar.

2. Kontrollen av giltigheten av intyget om överensstämmelse med artiklarna 5 och 6.1 och att den första särskilda besiktningen som avses i punkt 1 har utförts, skall göras antingen innan fartyget tas i bruk för sådan reguljär trafik eller senast tolv månader efter den dag som anges i artikel 15.1, om fartyget på den dagen redan går i reguljär trafik till eller från medlemsstaternas hamnar.

När ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetsfartyg som går i reguljär trafik och för vilket de berörda värdstaterna till företaget har bekräftat att det uppfyller kraven för att få bedriva den reguljära trafiken skall tas i bruk i annan reguljär trafik som berör en annan värdstat, skall denna värdstat ta yttersta hänsyn till de bekräftelser som tidigare utfärdats för det fartyget. Om denna andra värdstat är tillfreds med dessa tidigare bekräftelser, och driftsförhållandena för den reguljära trafiken är desamma, får den undanta det fartyget från en första särskild besiktning innan det tas i bruk i denna andra reguljära trafik.

3. Värdstaterna skall även utföra en särskild besiktning i enlighet med riktlinjerna för en första särskild besiktning i bilaga III varje gång större reparationer, förändringar eller modifikationer av ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyg sker, eller vid ändring av ledningen eller flagg eller omplacering av klass.

4. Förutom de första besiktningarna skall dessutom två oannonserade särskilda besiktningar utföras i enlighet med riktlinjerna i bilaga III under certifikatens giltighetsperiod. Minst en av dessa oannonserade besiktningar skall ske under en av ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetsfartygets vanliga överfarter.

5. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som har underkastats de särskilda besiktningarna till den eller de berörda värdstaternas belåtenhet skall av denna eller dessa värdstater undantas från utökade inspektioner enligt artikel 7.4 i rådets direktiv 95/21/EG och från utökade inspektioner på grundval av att fartyget otvetydigt tillhör den kategori passagerarfartyg som nämns i bilaga V.3 och som anges i artikel 7.1 i rådets direktiv 95/21/EG.

Artikel 8 Förfaranden för särskilda besiktningar

1. Administrationer i två eller flera värdstater som berörs av en särskild besiktning av samma fartyg skall samarbeta med varandra. De särskilda besiktningarna skall utföras av en grupp som består av behöriga inspektörer från den eller de berörda värdstaterna. Vad gäller en första särskild besiktning skall gruppen dessutom inbegripa en besiktningsman som kommer från en erkänd organisation. Denna grupp skall bedöma ro-ro-passagerarfartygets eller höghastighetsfartygets uppfyllande av kraven i artiklarna 5 och 6.1 på grundval av sin yrkesmässiga sakkunskap och med beaktande av riktlinjerna i bilaga V. Den skall rapportera brister till värdstaternas administrationer.

2. När företag så kräver skall värdstaterna inbjuda administrationen i den flaggstat som inte är en värdstat att skicka företrädare till varje särskild besiktning inom ramen för bestämmelserna i detta direktiv.

3. När värdstater planerar en första besiktning skall de ta vederbörlig hänsyn till fartygets drifts- och underhållsschema.

4. Resultaten från de särskilda besiktningarna skall förtecknas i en rapport vars format skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.

5. I fall av oföränderlig oenighet mellan värdstater om uppfyllandet av kraven i artiklarna 5 och 6.1, skall administrationen i varje värdstat som berörs av en första särskild besiktning omedelbart underrätta kommissionen om skälen till oenigheten.

Om inte kommissionen underrättas om ett avtal mellan de berörda värdstaterna inom en månad skall den inleda förfaranden i syfte att fatta ett beslut i enlighet med förfarandet i artikel 12.

6. I fall där brister har fastställts skall värdstater kräva att företaget vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att omedelbart åtgärda dem, eller, om de inte utgör någon omedelbar risk för fartygets, besättningens eller passagerarnas säkerhet, åtgärda dem inom en klart angiven och rimlig tid. Sedan bristerna åtgärdats skall de berörda värdstaterna kontrollera att korrigeringarna har utförts till deras fullständiga belåtenhet. Om detta inte är fallet skall den förhindra att fartyget utnyttjas enligt artikel 4.3.

Artikel 9 Utredning av olyckor

1. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sina respektive interna rättssystem, definiera en rättsstatus som gör det möjligt för dem och varje annan medlemsstat med påtagligt intresse att delta eller samarbeta i varje utredning av sjöolyckor eller tillbud där ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetsfartyg som går i reguljär trafik till eller från deras hamnar och för vilket de har förpliktelser inom ramen för detta direktiv är inblandat.

2. Medlemsstater som utför, samarbetar inom ramen för eller deltar i sådana utredningar skall se till att utredningen utförs så effektivt som möjligt och inom kortast möjliga tid, med beaktande av koden för utredningar av sjöolyckor.

3. Rapporter som utarbetats till följd av en sådan utredning skall offentliggöras och meddelas kommissionen.

Artikel 10 Åtföljande åtgärder

1. Medlemsstater som utfärdar eller erkänner ett dispenscertifikat skall samarbeta med den berörda värdstaten eller flaggstatens administration för att innan den första särskilda besiktningen utförs lösa varje oenighet angående dispensens lämplighet.

2. Medlemsstater skall upprätta lämpliga landbaserade navigationssystem och andra informationssystem för att bistå ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i deras säkra drift i reguljär trafik, eller delar av den för vilka de är ansvariga.

3. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som går i reguljär trafik till eller från hamnar i medlemsstaterna skall förses med ett identifieringsnummer i enlighet med IMO:s nummersystem för identifiering av fartyg som IMO antog genom resolution A.600(15).

4. Varje medlemsstat skall regelbundet förse kommissionen med uppdaterade uppgifter i enlighet med förteckningen bilaga IV för alla ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som går i reguljär trafik till eller från deras hamnar. Om två eller flera värdstater berörs av den reguljära trafiken kan uppgifterna tillhandahållas av en av dessa värdstater.

5. Medlemsstater skall i enlighet med sin nationella lagstiftning fastställa och upprätthålla lämpliga förfaranden för

- en skyndsam kontroll av intyget och organisationen av den första besiktning som avses i artikel 7,

- att förhindra företag från att till eller från en eller flera av deras hamnar bedriva reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg enligt artikel 4.3,

- rätten för företag att överklaga i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.4

6. Medlemsstaterna skall säkerställa att företag som bedriver reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyget till eller från deras hamnar kan upprätthålla och genomföra ett integrerat system för planering av oförutsedda händelser för nödsituationer ombord. I detta syfte skall de använda de ramar som tillhandahålls av IMO genom församlingens resolution A.852(20) om riktlinjer för en struktur för ett integrerat system för planering av oförutsedda händelser. Om två eller flera medlemsstater berörs i egenskap av värdstater för den reguljära trafiken skall de tillsammans upprätta en plan för de olika sträckorna.

7. Medlemsstater skall säkerställa att de till fullo har inbegripits i deras egenskap av värdstat av flaggstatens administration innan de utfärdar ett tillstånd att driva ett höghastighetsfartyg i enlighet med bestämmelserna i punkt 1.9.3 i koden för höghastighetsfartyg. De skall säkerställa att de driftsbegränsningar som lokala förhållanden kräver, nödvändiga för skyddet av liv, naturresurser och kustverksamheter, upprättas eller upprätthålls och de skall vidta åtgärder för att säkerställa ett effektivt upprätthållande av dessa begränsningar.

Artikel 11 Stödåtgärder

1. Kommissionen skall upprätta och underhålla en databas som innehåller all information som medlemsstaterna tillhandahåller i enlighet med bestämmelserna i artikel 10.4. Informationen skall vara tillgänglig för alla berörda flaggstaters administrationer och för värdstaterna. Det företag som ansvarar för ett ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyget som omfattas av räckvidden för detta direktiv, samt andra parter med ett egenintresse i driften av ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetsfartyget skall också ha tillgång till informationen på villkor som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.

2. Medlemsstaterna skall informera tredje land som bär antingen flaggstatens ansvar eller ansvar liknande värdstatens för ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg som omfattas av räckvidden för detta direktiv och som går i trafik mellan en hamn i en medlemsstat och en hamn i ett tredje land, om de krav som detta direktiv fastställer för varje företag som bedriver reguljär trafik till eller från en hamn i gemenskapen.

Artikel 12 Tillsynskommittén

Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättas genom artikel 12.1 i direktiv 93/75/EEG. Kommittén skall agera i enlighet med det förfarande som fastställs i punkterna 2 och 3 i den artikeln.

Artikel 13 Ändringsförfarande

Detta direktiv kan ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12 för att anpassa dess bilagor till relevanta ändringar av konventioner och gemenskapsakter som anges i detta direktiv, ikraftträdandet av nya gemenskapsakter liksom varje IMO-resolution som anses viktig för att upprätta eller förbättra av det system som upprättas genom detta direktiv.

Artikel 14 Påföljder

Medlemsstaterna skall utfärda bestämmelser om ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de påföljderna tillämpas. De påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, rimliga och avskräckande.

Artikel 15 Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv från och med 1 januari 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

Bestämmelserna i artikel 5.2 b skall tillämpas senast [30] månader efter offentliggörandet av IEC-standard nr 61996 [eller senast den 1 januari 2002, beroende på vilket av dessa som infaller sist].

2. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall omedelbart meddela kommissionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.

Artikel 16 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 17 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna och kommissionen.

(1) EGT C 379, 31.12.1994, s. 8.

(2) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1.

(3) EGT L 319, 12.12.1994, s. 20.

(4) EGT L 247, 5.10.1993, s. 19.

BILAGA I

SÄRSKILDA KRAV SOM FÖRETAGEN MÅSTE UPPFYLLA (enligt artikel 6.1)

Företagen skall säkerställa att följande åtgärder vidtas ombord på deras ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg:

- Att befälhavaren innan fartyget lägger ut förses med lämplig information om tillgängligheten av landbaserade navigationssystem och andra informationssystem som kan bistå honom i ett säkert framförande av fartyget, och att han deltar i det navigations- och informationssystem som medlemsstaterna har upprättat.

- Att de tillämpliga bestämmelserna i punkterna 2-6 i rundskrivelse 699 från Internationella sjöfartsorganisationens utskott för sjöfartens säkerhet - reviderade riktlinjer för säkerhetsinstruktioner till passagerare - tillämpas.

- Att ett schema för arbetsorganisationen ombord sätts upp på ett lättåtkomligt ställe och innehåller minst

a) schemat för tjänstgöring till sjöss och tjänstgöring i hamn, och

b) det maximala antalet arbetstimmar och vilotimmar som föreskrivs.

- Att befälhavaren inte hindras från att fatta sådana beslut för vilka hans yrkesmässiga omdöme är nödvändigt för säker navigation och drift, särskilt vid hårt väder och hög sjö.

- Att befälhavaren registrerar navigationsåtgärder och tillbud som är av betydelse för en säker navigation.

- Att all skada på, eller permanent information av, portar i skrovet och omgivande bordläggningsplåt som kan påverka fartygets integritet, och varje brist vad gäller säkerhetsfunktionerna för sådana portar, omgående rapporteras till både flaggstatens administration och värdstaten och skyndsamt åtgärdas till deras belåtenhet.

- Att en aktuell färdplan finns tillgänglig innan ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetsfartyget avgår för sin resa. Vid utarbetandet av färdplanen skall de riktlinjer som fastställs i resolution MSC. . .(70) från Internationella sjöfartsorganisationens utskott för sjöfartens säkerhet om riktlinjer för färdplanering beaktas fullt ut.

- Att allmän information om de tjänster och den hjälp som finns tillgänglig ombord för äldre och rörelsehindrade personer går ut till passagerarna och görs tillgänglig i format lämpliga för personer med nedsatt syn.

BILAGA II

YTTERLIGARE SKÄL FÖR ATT HINDRA ETT FÖRETAG FRÅN ATT BEDRIVA TRAFIK MED ETT RO-RO-PASSAGERFARFARTYG ELLER ETT HÖGHASTIGHETSFARTYG (enligt artikel 4.3)

Bevisad bristande överensstämmelse med kraven i

- rådets direktiv 93/75/EEG, i dess ändrade lydelse, eller

- rådets direktiv 94/58/EG, i dess ändrade lydelse, eller

- rådets förordning (EG) nr 3051/95, i dess ändrade lydelse.

BILAGA III

RIKTLINJER FÖR SÄRSKILDA BESIKTNINGAR (enligt artikel 7)

1. Syftet med den första särskilda besiktningen är att säkerställa att de föreskrivna kraven, särskilt de som rör lastning, stabilitet, brandbekämpning, maximalt antal passagerare, livräddningsutrustning och transport av farligt gods, är uppfyllda. I detta syfte skall den, i tillämpliga fall, minst inbegripa följande:

- Start av nödgenerator.

- Inspektion av nödbelysning.

- Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer.

- Test av allmänna högtalarsystem.

- Brandövning, inbegripet en demonstration av förmågan att använda skyddsutrustning avsedd för brandmän.

- Funktionsduglighet för nödbrandpump med två brandslangar anslutna till den huvudbrandledning som är i funktion.

- Test av fjärrmanövrerade nödstoppskontroller för bränsletillförsel till pannor, huvud- och hjälpmaskiner och för ventilationsfläktar.

- Test av fjärrmanövrerade och lokala kontrollanordningar för stängning av brandspjäll.

- Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmsystem.

- Test av branddörrarnas stängningsfunktioner.

- Funktionsduglighet för länspumpar.

- Stängning av vattentäta skottdörrar, både från de lokala och fjärrmanövrerade kontrollpositionerna.

- Demonstration som visar att huvudansvariga besättningsmän är förtrogna med skadekontrollplanen.

- Sjösättning av minst en räddningsbåt och en livbåt från dävert, start och test av deras drifts- och styrfunktioner, och att hiva upp dem från vattnet till den plats ombord där de är stuvade,

- Kontroll av inventarieförteckningen över alla livbåtar och räddningsbåtar.

- Test av fartygets styrmaskin och reservstyrmaskin.

De första särskilda besiktningarna skall inbegripa en kontroll av att konstruktionen och underhållet av fartygets skrov, maskineri och elektriska och kontrollanläggningar följer de standarder som anges för klassificering i en erkänd organisations bestämmelser. Vid varje efterföljande besiktning skall man kontrollera att detta villkor upprätthålls.

2. Varje särskild besiktning skall, i tillämpliga fall, inbegripa de tester som anges i punkt 1 och skall inbegripa kontrollen av det planerade systemet för underhåll ombord.

Varje särskild besiktning skall vara inriktad på besättningsmedlemmarnas förtrogenhet och effektivitet i samband med säkerhetsförfaranden, förfaranden vid nödsituationer, underhåll, säker bemanning, arbetsförfaranden, passagerarsäkerhet, förfaranden på bryggan samt uppgifter i samband med last och bilar. Sjöfolks förmåga att förstå, och i tillämpliga fall, ge order och instruktioner och avge rapporter på det gemensamma arbetsspråket, vilket registrerats i loggboken, skall kontrolleras. Dokumenterade bevis på att besättningsmedlemmar framgångsrikt har fullföljt en särskild utbildning skall kontrolleras, särskilt vad gäller

- utbildning i kontroll av folkmassor,

- förtrogenhetsutbildning,

- säkerhetsutbildning för personal som i fråga om säkerhet direkt betjänar passagerare i passagerarutrymmen, och särskilt äldre och rörelsehindrade personer i en nödsituation, och

- utbildning i krishantering och mänskligt beteende.

Den särskilda besiktningen skall inbegripa en bedömning av utmattning och en bedömning huruvida tjänstgöringsmönster ger upphov till orimlig utmattning, särskilt för vakthållningspersonal. I detta syfte skall vakthållningsscheman, som måste sättas upp, användas för att kontrollera om minimiperioderna för viloperioder iakttas.

3. Vid kontroll av besättningsmedlemmarnas behörighetscertifikat skall certifikat som utfärdats av tredje land erkännas endast om de uppfyller artikel 9.3 i rådets direktiv 94/58/EG i dess ändrade lydelse och om dessa stater finns med på IMO:s vita lista.

4. Bilaga V innehåller en lista med riktlinjer för behöriga inspektörer då dessa utför särskilda besiktningar.

BILAGA IV

INFORMATION SOM SKALL MEDDELAS KOMMISSIONEN (enligt artikel 10.4)

Fartygets namn

Flagga

Ägare

Företag

IMO-nummer för identifiering

Klassbeteckning och identifieringsnummer i klassificeringssällskapets register

Information avseende föreskrivna certifikat (datum, giltighet, undantag)

Besiktningsrapporter från flaggstat och klassificeringssällskap

Rapporter från särskilda besiktningar

Besättningens kvalifikationer

Driftsbegränsningar

Rapporter om brister och kvarhållanden enligt rådets direktiv 95/21/EG

BILAGA V

RIKTLINJER FÖR BEHÖRIGA INSPEKTÖRER VID UTFÖRANDET AV SÄRSKILDA BESIKTNINGAR (enligt artikel 8.1)

1. Passageraruppgifter

De metoder som används för att säkerställa att det antal passagerare för vilket fartyget är certifierat inte överskrids. Att systemet för registrering av passageraruppgifter överensstämmer med föreskrifterna och är effektivt. Det sätt på vilket befälhavaren informeras om det totala antalet passagerare och, om tillämpligt, hur passagerare som reser tur- och retur utan att gå i land inkluderas i totalen för returresan.

2. Lastnings- och stabilitetsinformation

Att, i tillämpliga fall, funktionssäkra djupgångsmätare installeras och används. Att åtgärder vidtas för att säkerställa att skeppet inte överlastas och att den lämpliga indelningsvattenlinjen inte befinner sig under vatten. Att lastnings- och stabilitetsbedömningen utförs i enlighet med kraven. Att godstransportfordon och annan last är vägd när så krävs och att uppgifter om detta vidarebefordras till fartyget för användning vid lastnings- och stabilitetsbedömningen. Att skadekontrollplaner finns permanent uppsatta och att informationshäften med skadekontrollinformation finns tillgängliga för fartygets befäl.

3. Klargöring för sjöresa

Förfarandet för att säkerställa att fartyget är klart för sjöresa innan det lämnar kajplatsen, vilket bör inbegripa ett rapporteringsförfarande om att alla vattentäta och väderbeständiga portar i fartygssidan är stängda. Att alla dörrar på bildäck är stängda innan fartyget lämnar kajplatsen eller att de förblir öppna endast under den tid som krävs för att möjliggöra en stängning av bogvisiret. Stängningsanordningarna för bog-, akter- och sidoportarna och förekomsten av indikeringslampor och TV-övervakningskameror för att från kommandobryggan kunna utläsa deras status. Varje funktionsproblem i fråga om indikeringslamporna, särskilt strömbrytarna vid dörrarna, bör undersökas och rapporteras.

4. Säkerhetsmeddelanden

Slaget av rutinmeddelande om säkerhetsdetaljer och uppsättandet av instruktioner och riktlinjer för förfaranden vid nödsituationer på lämpligt eller lämpliga språk. Att rutinmeddelanden om säkerhetsdetaljer ges då resan påbörjas och kan höras i alla publika utrymmen, inbegripet öppna däck, till vilka passagerarna har tillträde.

5. Registreringar i loggboken

En granskning av loggboken för att säkerställa att uppgifter förs in angående stängning av bog-, akter- och andra vattentäta och väderbeständiga portar, prov med vattentäta skottdörrar, prov med styrmaskin etc. Även att indikatorer för djupgående, fribord, stabilitet och besättningens gemensamma arbetsspråk registreras.

6. Farligt gods

Att varje last av farligt eller förorenande gods transporteras i enlighet med de relevanta föreskrifterna och, särskilt, att en deklaration avseende det farliga och förorenande godsets placering ombord, att transporten av den särskilda lasten är tillåten på passagerarfartyg och att det farliga och förorenande godset är korrekt märkt, etiketterat, stuvat, säkrat och avskilt.

Att fordon som transporterar farligt och föreorenande gods korrekt tillkännages och säkras. Att, när farligt och förorenande gods transporteras, en kopia av det relevanta manifestet eller den relevanta lastplanen finns tillgängligt på land. Att befälhavaren känner till anmälningskraven enligt direktiv 93/75/EEG, i dess ändrade lydelse, och de instruktioner i samband med förfaranden i nödsituationer som skall följas och åtgärder för första hjälpen-insatser vid ett tillbud som inbegriper det farliga eller sjöförorenande godset. Att metoderna för ventilation av bildäcket oavbrutet är i gång, ökas när fordonens motorer är igång och att det finns någon slags indikation på bryggan om att ventilationen på bildäck är igång.

7. Säkring av transportfordon

Det sätt på vilket transportfordon säkras, t.ex. om de stuvas i block eller individuellt. Om tillräckligt starka fästpunkter finns tillgängliga. Metoderna för säkring av transportfordon vid eller när man förväntar sig svåra väderförhållanden. Metoden för säkring av bussar och motorcyklar, om sådan föreligger. Att det på fartyget finns en Lastsäkringsmanual.

8. Bildäck

Huruvida rum av särskild kategori och ro-ro-lastrum ständigt patrulleras eller övervakas genom ett TV-övervakningssystem för att kunna följa fordonens rörelser i hårt väder och ej auktioriserat tillträde av passagerare. Att branddörrar och ingångar hålls stängda och att anslag om att passagerare inte får befinna sig på bildäck medan fartyget befinner sig ute till sjöss sätts upp.

9. Stängning av vattentäta dörrar

Att den policy som fastställs i företagets driftsinstruktioner för vattentäta skottdörrar iakttas. Att de föreskrivna testerna utförs. Att kontrollen från bryggan av de vattentäta dörrarna utgörs, när så är möjligt, av en "lokal" kontroll på plats. Att dörrarna hålls stängda vid begränsad sikt och farliga situationer. Att besättningen instrueras om hur man korrekt använder dörrarna och är medvetna om de faror som är förknippade med en felaktig användning.

10. Brandpatruller

Det bör bekräftas att en effektiv brandpatrull upprätthålls för att snabbt kunna upptäcka varje brand. Detta bör inbegripa en särskild kategori av utrymmen där ett fast system för brandkontroll och brandlarm inte är installerat, och att dessa utrymmen kan patrulleras enligt punkt 8.

11a. Kommunikationer i en nödsituation

Att det finns tillräcklig många besättningsmedlemmar som enligt åtgärdslistan (Muster List) skall bistå passagerare i nödsituationer och de är lätt att identifiera och har möjlighet att i en nödsituation kommunicera med passagerarna, med beaktande av en lämplig och adekvat kombination av någon följande faktorer:

a) Det eller de språk som talas av majoriteten av de passagerare som reser med en särskild linje.

b) Sannolikheten att en förmåga att använda ett elementärt engelskt ordförråd för att ge grundläggande instruktioner kan möjliggöra kommunikation med passagerare som behöver hjälp, oavsett om passageraren och besättningsmedlemmen delar ett gemensamt språk.

c) Ett eventuellt behov av att vid en nödsituation kunna kommunicera genom andra medel (t.ex. genom demonstration och handtecken, eller att kunna påkalla uppmärksamheten till placeringen av instruktioner, uppsamlingsstationer, livräddningsanordningar eller utrymningsvägar när det inte är praktiskt med verbal kommunikation).

d) Den omfattning i vilken fullständiga säkerhetsinstruktioner har gått ut till passagerna på deras egna modersmål.

e) Det språk på vilket nödmeddelanden kan sändas vid en nödsituation eller vid en övning för att förmedla livsviktig information till passagerare och för att göra det lättare för besättningsmedlemmar att bistå passagerare.

11b. Gemensamt arbetsspråk för besättningsmedlemmar

Kontroll av att ett arbetsspråk fastställs för att säkerställa att besättningen kan arbeta på ett effektivt sätt i samband med säkerhetsfrågor och att detta arbetsspråk registreras i fartygets loggbok.

12. Säkerhetsutrustning

Att livräddnings- och brandutrustning, inbegripet branddörrar och brandskydd som avser delar av byggnadskonstruktion som snabbt kan inspekteras, upprätthålls. Att brandbekämpningsplaner finns permanent uppsatta eller att informationshäften som innehåller motsvarande information tillhandahålls för befälets kännedom. Att stuvningsplatser för flytvästar är passande och att stuvningsplatser för flytvästar för barn lätt kan identifieras. Att lastningen av fordon inte hindrar funktionen av brandkontroller, nödavstängningsanordningar, kontroller för klaffventiler etc., som kan finnas placerade på bildäcken.

13. Navigations- och radioutrustning

Att utrustningen för navigations- och radiokommunikation, inbegripet epirber (nödradiofyrar) är funktionsduglig.

14. Extra reservbelysning

Att en extra reservbelysning finns monterad, när så krävs enligt föreskrifterna, och brister registreras.

15. Utrymningsvägar

Markering, i enlighet med tillämpliga krav, och upplysning, både från huvudströmkällor och nödströmkällor, av utrymningsvägar. De åtgärder som vidtas för att hålla utrymningsvägar fria från fordon i de fall då utrymningsvägarna korsar eller leds igenom bildäcken. Att utgångar, särskilt utgångar från butiker med skattefri försäljning, som man har funnit blockerade av en överdriven mängd varor, hålls fria.

16. Drifts- och underhållsmanual

Att kopior av drifts- och undershållsmanualen delas ut till befälhavaren och varje högre befäl och att andra kopior finns tillgängliga för alla besättningsmedlemmar. Även att det finns checklistor som omfattar föreberedelserna för sjöresa och andra åtgärder.

17. Renlighet i maskinrummet

Att maskinrummet hålls rent med hänsyn till underhållsförfaranden.

18. Bortskaffande av avfall

Att metoderna för hantering och bortskaffande av avfall är tillfredsställande.

19. Planerat underhåll

Alla företag bör ha särskilda rutinåtgärder, med ett planerat underhållsystem, för alla säkerhetsrelaterade områden inbegripet bog-, akter- och sidoportar, samt ordningar för deras stängningsfunktion, men även omfatta maskinrumsunderhåll och säkerhetsutrustning. Det bör finnas planer för periodiska kontroller av alla delar för att hålla en högsta möjliga säkerhetsstandard. Det bör finnas förfaranden för att registrera brister och för att bekräfta att de har åtgärdats på ett korrekt sätt så att befälhavaren och personen, inom företagets ledningsorganisation, på land med tilldelat ansvar är medveten om bristerna och underrättas när de har åtgärdats inom en angiven tid. Periodiska kontroller av funktionen av stängningsmetoderna för den inre- och yttre bogporten bör inbegripa indikatorerna, övervakningsutrustning och spygatt i områdena mellan bogvisiret och den inre porten och särskilt stängningsmekanismerna med tillhörande hydrauliska system.

20. Sjöresor

Vid en sjöresa skall man utnyttja tillfället att kontrollera överbeläggning, inbegripet antalet tillgängliga sittplatser och huruvida passagerargångar, trappor och nödutgångar blockeras av bagage och passagerare som inte hittat några sittplatser. Man bör även kontrollera att alla passagerare har lämnat bildäcket innan fartyget lämnar kajen och att de inte har tillträde till däcket förrän omedelbart innan tilläggning.

BILAGA VI

KVALIFIKATIONSKRITERIER OCH KRITERIER PÅ OBEROENDE FÖR BEHÖRIGA INSPEKTÖRER (enligt artikel 2 q)

1. Den behörige inspektören måste vara bemyndigad att utföra särskilda besiktningar i enlighet med artikel 7 av behörig myndighet i en medlemsstat.

2. Den behörige inspektören måste ha

- praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör vid behörig myndighet i en medlemsstat och ha utfört besiktningar och certifieringar enligt 1974 års SOLAS-konvention

- och inneha

a) behörighet som sjökapten vilket berättigar honom att föra fartyg på 1 600 GT eller mer (se STCW Reg. II/2), eller

b) behörighet som maskinchef som gör det möjligt för den personen att sköta den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet på 3 000 kW eller mer (se STCW, Reg. III/2), eller

c) ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk ingenjörsexamen eller ingenjörsexamen på det marina området och ha praktiserat inom det området i minst fem år.

Behöriga inspektörer till vilka hänvisning görs i a och b måste ha minst fem års sjöpraktik som antingen däcksbefäl eller maskinbefäl, eller

- inneha en lämplig universitetsexamen eller motsvarande praktisk erfarenhet från en medlemsstat, och

- ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer i en medlemsstat, och

- ha minst två års praktik som flaggstatsinspektör vid behörig myndighet i en medlemsstat och ha utfört besiktningar och certifieringar enligt 1974 års SOLAS-konvention.

3. Behöriga inspektörer måste ha färdighet att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfolk på det språk som oftast talas till sjöss.

4. Behöriga inspektörer måste ha tillräcklig kännedom om bestämmelserna i 1974 års SOLAS-konvention och de tillämpliga förfarandena i detta direktiv.

5. Behöriga inspektörer som utför särskilda besiktningar får inte ha några kommersiella intressen, varken i det berörda företaget, i andra företag som driver reguljär trafik till och från den berörda medlemsstaten eller i de ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetsfartyg som inspekteras. Behöriga inspektörer får inte heller vara anställda av eller utföra arbete åt icke-statliga organisationer som genomför obligatoriska besiktningar eller klassbesiktningar av fartyg eller som utfärdar certifikat inom detta område.

GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr. . . ./. . . av den . . . om ändring av bilaga XIII (transport) till EES-avtalet

GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, justerat genom protokollet med justeringar av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98 i detta, och

med beaktande av följande:

Bilaga XIII till avtalet har ändrats genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 8/96 (1).

Rådets direktiv (98/. . ./EG) av den . . . 1998 om villkor för drift av reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i gemenskapen (2) bör införlivas i avtalet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande punkt skall läggas till efter punkt 56c (rådets förordning (EG) nr 3051/95):

"56.d 395 L . . .: rådets direktiv (98/. . ./EG) av den . . . 1998 om villkor för drift av reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetsfartyg i gemenskapen (EGT nr L . . .)".

Artikel 2

Texterna till direktiv 98/. . ./EG på isländska och norska, som bifogas respektive språkversion av detta beslut, är giltiga.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft den . . . under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén.

Artikel 4

Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(1) EGT L 102, 25.4.1996, s. 51.

(2) EGT L . . ..