Man är dock fortfarande bekymrad när det gäller tillämpningen av EU-reglerna och en effektiv och ändamålsenlig kontroll av efterlevnaden av dem, något som riskerar att skada förtroendet för och rättvisan på den inre marknaden. Det har uttryckts oro särskilt när det gäller migrerande arbetstagare som blir utnyttjade eller som förvägras sina rättigheter och företag som är verksamma i ett osäkert eller oklart företagsklimat med orättvisa konkurrensvillkor. Arbetstagarnas rörlighet över gränserna har ökat märkbart under de senaste åren. Under 2017 bodde och arbetade 17 miljoner EU-medborgare i en annan medlemsstat än sin egen. Siffrorna har nästan fördubblats på tio år. Antalet utstationeringar har sedan 2010 ökat med 68 % till 2,3 miljoner 2016 och 1,4 miljoner EU-medborgare pendlar till en annan medlemsstat för att arbeta. Mer än 2 miljoner arbetstagare inom vägtransportsektorn passerar också gränserna inom EU dagligen för att transportera gods eller passagerare. Det behövs ett effektivt samarbete mellan de nationella myndigheterna och samordnade förvaltningsåtgärder om man ska kunna hantera en arbetsmarknad som i allt högre grad omfattar hela EU.

Myndigheten är dessutom förenlig med de strategiska mål för en digital inre marknad som avser modernisering av den offentliga förvaltningen, uppnående av gränsöverskridande interoperabilitet och underlättande av samverkan med enskilda. Det kompletterar på så sätt kommissionens förslag till en gemensam digital ingång, eftersom det syftar till att underlätta tillhandahållandet av innehåll och tjänster med hög kvalitet för allmänheten genom ingången som baseras på den befintliga portalen Ditt Europa. Initiativet kommer också att bygga på erfarenheterna av det informella tvistlösningsnätverket Solvit. I synnerhet kommer initiativet att vid behov tjäna som underlag för och komplettera den information och de tjänster som tillhandahålls via den gemensamma digitala ingången. Det kommer också att främja enskildas och arbetsgivares tillgång till Solvit för att lösa meningsskiljaktigheter och utgå från de bevis som samlats in från denna källa för att identifiera återkommande problem inom de områden som omfattas av dess tillämpningsområde.

Förslaget om Europeiska arbetsmyndigheten utarbetades parallellt med pågående lagstiftningsförslag på de närliggande områdena utstationering, samordning av de sociala trygghetssystemen samt den nya gemensamma digitala ingången. Förslaget bygger på det underlag som samlades in under det förberedande arbetet med dessa förslag, t.ex. konsekvensbedömningar samt diskussioner under lagstiftningsförfarandet. En viktig sak som framkom här var behovet av operativt stöd, i form av bättre gränsöverskridande samarbete och ökad öppenhet och medvetenhet, för att förbättra tillämpningen och efterlevnaden av reglerna om arbetstagarnas rörlighet.

Kommissionen använde även primära data som samlats in särskilt för detta initiativ. Den samlade in underlag enligt befintliga ramavtal. Detta omfattade bl.a. en särskild begäran till nätverket av juridiska experter på rörlighet inom EU (FreSsco) om yrkesinspektionernas kapacitet att hantera gränsöverskridande ärenden. Dessutom ingick en beställning till en konsult om att ta fram fallstudier på grundval av kvalitativa intervjuer om medel för gränsöverskridande samarbete på området efterlevnad av regelverket.

•Grundläggande rättigheter

Eftersom myndigheten bör bidra till en tydlig, rättvis och effektiv efterlevnad av unionens bestämmelser om arbetstagarnas rörlighet över gränserna och samordning av de sociala trygghetssystemen stöder den skyddet och förverkligandet av de grundläggande rättigheter som omfattas av sådana regler, till exempel fri rörlighet för personer och arbetstagare (artiklarna 15 och 45 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, nedan kallad stadgan), rätt till tillgång till arbetsförmedlingar (artikel 29 i stadgan) och friheten att tillhandahålla tjänster (artikel 16 i stadgan). Den stöder också det gränsöverskridande utövandet av rättigheter i fråga om rättvisa och goda arbetsförhållanden, social trygghet och hälso- och sjukvård (artiklarna 31, 34 och 35 i stadgan) samt icke-diskrimineringsprincipen (artikel 21 i stadgan).

När det gäller skydd av personuppgifter (artikel 8 i stadgan) gäller förordning (EU) 679/2016 (den allmänna dataskyddsförordningen) och förordning (EG) nr 45/2001 för behandling av personuppgifter enligt detta förslag. I enlighet med dessa bestämmelser ska all behandling av personuppgifter vara begränsad till vad som är nödvändigt och proportionerligt. Uppgifterna ska samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och får inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål.

Tillsammans med andra initiativ som kommissionen har föreslagit under sin mandatperiod hjälper det här förslaget också kommissionen och medlemsstaterna att tillämpa principerna och rättigheterna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter som stöder rättvisa och välfungerande arbetsmarknader och välfärdssystem.

4.BUDGETKONSEKVENSER

Med den rekommenderade kombinationen av alternativ enligt konsekvensbedömningen blir den kostnad för myndigheten som belastar EU-budgeten uppskattningsvis 50,9 miljoner euro per år, vid normal verksamhet som beräknas vara i gång 2023. Kostnaderna under den nuvarande fleråriga budgetramen (2019–2020) täcks dels genom omfördelning från befintlig verksamhet inom EU:s program för sysselsättning och social innovation (EaSI) och de autonoma budgetposterna under politikområdena Sysselsättning och Transport (70 %), dels genom att marginalen under rubrik 1a utnyttjas (30 %). Befintliga verksamheter som flyttas till myndigheten kommer inte att läggas ned, utan ansvaret för dem förs över från kommissionen till myndigheten så snart som denna inleder sin verksamhet. På personalsidan behöver myndigheten 69 tjänster i tjänsteförteckningen, 60 utstationerade nationella experter och 15 kontraktsanställda. Närmare uppgifter om behoven av anslag och personal finns i den bifogade finansieringsöversikten. Det kommer att införas minimikrav på de nationella budgetarna genom förslagets inverkan på EU:s budget. Det är inte möjligt att i siffror exakt uttrycka konsekvenserna för förvaltningarna, men fallstudier visar att inverkan torde vara positiv, eftersom en bättre regelefterlevnad gör det möjligt för de nationella tillsynsorganen att fånga upp tidigare obetalda sociala avgifter och få hjälp av myndighetens operativa stöd.

Förslaget innehåller en översynsklausul enligt vilken myndighetens uppdrag och uppgifter ska bedömas vart femte år, vilket ger möjlighet att gradvis utvidga verksamhetsområdet och expandera myndigheten.

5.ÖVRIGA INSLAG

•Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

En särskild ram för övervakning beskrivs i den konsekvensbedömning som åtföljer förslaget, och den ska på grundval av ett antal indikatorer visa framsteg med uppnåendet av denna förordnings mål. Övervakningsramens krav och tidsfrister torde komma att ändras ytterligare under lagstiftningsprocessen och genomförandet.

Kommissionen kommer att utvärdera förordningen fem år efter att den har trätt i kraft, i enlighet med budgetförordningen och riktlinjerna för bättre lagstiftning. Utvärderingen inriktas särskilt på kriterierna i riktlinjerna för bättre lagstiftning, dvs. ändamålsenlighet, effektivitet, enhetlighet, EU-mervärde och relevans, inför eventuella översyner eller uppdateringar av förordningen.

•Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

I kapitel I presenteras huvudprinciperna för myndighetens inrättande och verksamhet.

I artikel 1 anges syfte och de politikområden som ligger inom myndighetens ansvarsområde.

Artikel 2 innehåller myndighetens huvudsakliga mål: i led a anges målen gentemot allmänheten, inbegripet enskilda och arbetsgivare, i led b förklaras rollen gentemot medlemsstaterna och i led c nämns myndighetens roll att medla och att underlätta lösningar av gränsöverskridande tvister mellan nationella myndigheter eller störningar på arbetsmarknaden.

I artikel 3 fastslås myndighetens rättsliga ställning.

Artikel 4 ska den nya myndighetens säte anges, när det har bestämts av medlemsstaterna före slutet av den lagstiftningsprocess som leder fram till antagandet av det här förslaget.

I kapitel II förtecknas den nya myndighetens uppgifter; de anges i artikel 5, och varje uppgift beskrivs mer i detalj i särskilda artiklar.

Artikel 6 innehåller närmare uppgifter om hur myndigheten kommer att förbättra kvaliteten på och tillgången till information till enskilda och arbetsgivare om rättigheter och skyldigheter i samband med arbetstagarnas rörlighet.