SV
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
Brysselden 14.10.1999
KOM(1999) 463 slutlig
DELRAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET,
RÅDET, EKONOMISKAOCH SOCIALAKOMMITTÉN OCH
REGIONKOMMITTÉN
omgenomförandet av gemenskapens åtgärdsprogramföratt förebygga cancer, aids och
vissa andra överförbara sjukdomar samt narkotikamissbrukinomramen för
verksamheten på folkhälsoområdet (1996–2000). (Europaparlamentets och rådets beslut
nr646/96/EG, nr647/96/EG och nr102/97/EG)
2INNEHÅLLSFÖRTECKNING
Inledning...................................................................................................................... ..........3
Överensstämmelseochkomplementaritet...............................................................................3Effektivitet ochuppnåendeav mål..........................................................................................3Övervakning.................................................................................................................... .......4
Justeringar.................................................................................................................... ..........4
Utdragurexpertrapportenomdetreprogrammen..................................................................5
Programmet för kampen mot cancer.................................................................................5Programmet för att förebyggaaidsochöverförbara sjukdomar.........................................7
Programmet för kampen mot narkotika.............................................................................8
Programmens förvaltning................................................................................................10
Kopplingar med andra medlemsstaterspolitik ochprogram............................................10
Budget ......................................................................................................................... ........12
3Inledning
Efter att Europaparlamentet och rådet antagit gemenskapens åtgärdsprogram för att
förebygga cancer, aids och vissa andra överförbara sjukdomar samt narkotikamissbruk
framlägger kommissionen i det följande en delrapport som i huvudsak gäller
genomförandet under de två budgetperioderna 1996 och 1997. Första hälften av
budgetperioden1998 har inte tagits med för att inte ionödan försena denna rapport.
I denna rapport redovisar kommissionen vilken överensstämmelse och komplementaritet
som uppnåtts mellan dessa handlingsplaner och andra relevanta gemenskapsåtgärder,
program och initiativ. För att öka värdet och vikten av de tre handlingsplanerna har
kommissionen gjort en utvärdering av den verksamhet som genomförts. I utvärderingen
har man ägnat särskild uppmärksamhet åt effektivitet och i vilken utsträckning de
uppställda målen för åtgärderna har uppnåtts. Mot denna bakgrund har kommissionen
begärt in yttranden från en grupp externa experter och från företrädare för
medlemsstaterna i de tre förvaltningskommittéerna Kommissionen redovisar också vilka
justeringar sombedömts vara nödvändiga tillföljd avde insamlade uppgifterna.
Överensstämmelse ochkomplementaritet
Kommissionen har eftersträvat överensstämmelse och komplementaritet mellan sin
politik, program och initiativ på folkhälsoområdet och på andra områden genom en
mångfald av insatser på olika nivåer. Detta gäller isynnerhet:
Genomförandet av Europeiska gemenskapernas fjärde ramprogram för forskning, teknisk
utveckling och demonstration (1994 – 1998) följdes direkt upp genom samråd mellan
kommissionens avdelningar om offentliggörande av inbjudan att lämna förslag och
godkännande avprojekt för finansiering.
Utarbetandet av Europeiska unionens femte ramprogram för forskning, teknisk
utveckling och demonstration (1998 - 2002) följdes aktivt upp genom samråd mellan
kommissionens avdelningar omutkastet till förslag och samråd om projektförslag för att
garanteraöverensstämmelse ochkomplementaritet.
Vidare inbjöds tjänstemän från direktoratet för folkhälsa till alla möten i
programkommittéerna för de olika forskningsprogrammen. Likaså inbjöds tjänstemän
fråndirektoraten för forskning till möten ikommittéerna för folkhälsoprogrammen.
I samband med genomförandet av programmen förefaller de sökande också att ha fått en
bättre förståelse för skillnaden mellan den forskning om hälsa och hälso- och sjukvård
som ingår i ramprogrammet för forskning, och de förebyggande åtgärder beträffande
cancer, aids och andra överförbara sjukdomar och narkotikamissbruk som ingår i de
aktuella handlingsplanerna.
Effektivitet ochuppnåendeav mål
Med tanke på de mål som har fastställts i de tre handlingsplanerna var de åtgärder somföljde avden första inbjudan att lämna förslag under perioden 1996 och 1997 iallmänhet
4helt tillräckliga till sin omfattning. Det blev lättare att finna en jämvikt mellan de olika
delområdena ivart och ett av programmen ioch med att man antog årliga arbetsprogram,
vilket gjorde det möjligt att beomförslag tillprojekt inomområden som hittills inte hade
omfattats i tillräcklig grad. En viss reservation uttrycktes över att det europeiska
mervärdet till en början var underutvecklat i många av projekten, men man har betonat
skapandet av nätverk somett sätt att åtgärda denna brist.
För att säkerställa subsidiariteten uppmanades medlemsstaterna att yttra sig genom
programkommittéerna, såsom föreskrivs i de enskilda åtgärdsprogrammen. På detta sätt
uppmuntrades medlemsstaterna att ge välbehövligt stöd när det gäller att genomföra de
åtgärder som har valts i respektive medlemsstat. Samtidigt utgjorde
programkommittéerna en garant för öppenheten i Europeiska kommissionens åtgärder
gentemot medlemsstaterna. Öppenheten gentemot Europaparlamentet säkerställdes
genom att Europaparlamentet på förhand erhöll rapporter och andra handlingar avsedda
för de enskilda programkommittéerna samt en årlig förteckning över de projekt som
finansierades.
För att se till att de åtgärder som hade valts uppfyllde högsta möjliga krav på kvalitet
hade kommittéerna inte endast i uppgift att avge positiva yttranden om de årliga
arbetsplanerna utan de rådfrågades också när det gäller det förberedande arbetet med
inbjudan att lämna förslag, valet av projekt och uppföljningen av genomförandet. Vidare
har kommissionen i fråga om cancerprogrammet formellt inrättat en rådgivande
kommitté för förebyggande avcancer, tidigare kallad högnivågruppen för cancerexperter,
som består av oberoende vetenskapliga experter som lämnar yttranden till kommissionen
om projekt som bör finansieras och om frågor som rör förebyggande av cancer i
allmänhet.
Övervakning
Övervakningen av de enskilda åtgärderna har i huvudsak skett genom att kommissionen
kontinuerligt följt upp att de projekt som har finansierats har uppfyllt sina skyldigheter
enligt avtalet.
Justeringar
Ett viktigt allmänt mål har varit att öka det europeiska mervärdet och i detta syfte har
kommissionen haft som strategi att uppmana de sökande att arbeta effektivare i nätverk
för att på detta sätt säkerställa bättre samarbete över gränserna, dvs. sprida information
omgod praxis iEuropa.
För att täcka de områden som är av intresse för hela gemenskapen och som inte har
omfattats av de enskilda åtgärder som hittills har valts, har kommissionen efter grundlig
analys av det aktuella utbudet justerat varje årlig arbetsplan. De årliga arbetsplanerna
bidrog i sin tur till att fastställa vilka områden som skulle prioriteras vid följande
inbjudanatt lämna förslag samt vid valet avde nyinlämnade förslagentillåtgärder.
I fråga om cancerprogrammet enades förvaltningskommittén om ett dokument om
förenklade förfarandenochdettaantogs avkommissionen.
5För att ytterligare förbättra öppenheten och samtidigt förenkla informationsförmedlingen
har kommissionens tjänstemän för 19961och 19972utarbetat gemensamma årliga
rapporter om de tre programmen. Detta ger en mångsidig bild av arbetet inom de olika
enheterna ikommissionen.
Efter externa förslag och en intern översyn av bristerna har sambandet mellan de tre
programmenochandra folkhälsoprogramförbättrats.
Utdragurexpertrapportenomde treprogrammen
En grupp oberoende experter har på uppdrag av kommissionen analyserat varje enskilt
program. Nedanstående är endelavde resultat de kommit framtill:
PROGRAMMETFÖRKAMPENMOTCANCER
Med få undantag har projekten bedömts vara ändamålsenliga eller mycket
ändamålsenliga och relevanta i förhållande till målet för programmet. Oftast
behandlas de olika åtgärderna vad gäller syften, specifika målsättningar,
utformning och resultat på ett riktigt sätt. I vissa fall, som t.ex. projekt för
hälsoundervisning, har målen och metoderna dock ganska ofta varit dåligt
preciserade.
Icke desto mindre tycks projekten överlag ha genomförts och förvaltats på ett
kompetent sätt. Dessutom har tidsplanen för prestationerna i förhållande till det
föreslagna systemet iallmänhet hållits, med några undantag.
Resultatspridningenhar huvudsakligen följt ganska traditionella vägar, somt.ex.
vetenskapliga konferenser och publikationer i vetenskapliga tidskrifter. Dessa
medel för spridning är visserligen lämpliga, men de är inte tillräckliga för att
säkerställa ett engagemang från allmänhetens sida, eller ens från huvuddelen av
hälso-ochsjukvårdspersonalen.
Bland de positiva resultaten finner man följande:
– Utvidgningen och utvecklingen av europeiska nätverk, i synnerhet i fråga om
näringsfysiologi och cancer (huvudsakligen genom EPIC-projektet),
förebyggande undersökning för diagnostisering av bröst- och
livmoderhalscancer, kampen mottobak ochcancerregistrering.
1Direktoratet Hälsa och säkerhet i arbetet, enhet V/F/2, Genomförande av åtgärdsprogram
inriktadepå sjukdomar, årsrapport 1996, Genomförande av åtgärder: - Europa mot cancer -, -aids
och andra överförbara sjukdomar-, - förebyggandeavnarkotikamissbruk -, internt dokument CE-
V/3-97-002-EN-C.
2Direktoratet Hälsa och säkerhet i arbetet, enhet V/F/2, Genomförande av åtgärdsprograminriktadepå sjukdomar, årsrapport 1997, Genomförande av åtgärder: - Europa mot cancer -, -aidsoch andra överförbara sjukdomar-, - förebyggandeavnarkotikamissbruk -, internt dokument CE-V/3-98-009-EN-C.
6– Framställningen och spridning av konsensusdokument, riktlinjer, lämplig
programvara för att förbättra jämförbarhet och skapa enhetlig kvalitet på
registrering avuppgifter och insatser mot cancer ihela Europa.
– Genomförandet av programmet av god kvalitet för förebyggande och tidig
upptäckt på områden i Europa som tidigare inte täckts in eller bara täckts in
tillviss del.
– Spridning av metoder för kvalitetskontroll på områdena för
uppgiftsregistrering och cancerhälsovård, enligt gemensamma kriterier och i
syfte att uppnå en mer enhetlig kvalitet på dessa insatser ihela Europa.
Det skulle emellertid vara välkommet med mer innovativa grepp, i synnerhet i
fråga om vissa insatser. Ett större nytänkande rekommenderas till exempel när
det gäller teknik för hälsoundervisning, kampen mot tobak,
undervisningsmetoder för hälso- och sjukvårdspersonal, tillämpning av ny
teknik för att förbättra resultaten och effektiviteten inom programmen för
folkhälsa som t.ex. förebyggande undersökningar för diagnostisering av bröst-
och livmoderhalscancer, förebyggande undersökningar för andra former av
cancer än bröst- och livmoderhalscancer samt metoder för att sluta röka för
högriskgrupper.
Efter en granskning av rapporterna står det klart att samtliga förtecknade projekt
hade stor nytta av och ofta faktiskt blev möjliga att genomföra tack vare det
ekonomiska stödet från programmet Europa mot cancer. För många av dem
gjorde gemenskapens ekonomiska stöd det möjligt att ha ett omfattande utbyte
mellan länderna, att komma överens om metoder, att uppnå en enhetlig kvalitet
ochattframställagemensammadokumentochyttranden.
Det är anmärkningsvärt att projektens verksamhet, med tanke på programmets
ram, inte i något fall verkar strida mot eller ens överlappa de nationella
programmen. Tvärtom visar vissa dokument på att det skapats synergieffekter
och positiva effekter för de nationella hälsosatsningarna. Förhållandet till andra
instanser som är aktiva på området är dock inte alltid tydligt. För vissa
samgrupperingar och insatser var det svårt att bedöma om det finns någon
överlappning med annan verksamhet som stöds av gemenskapen, såsom
Biomed.
Vad slutligen gäller det europeiska mervärdet fastställdes det vid utvärderingen
en del bidrag och ett visst utrymme för förbättring. De allra flesta projekten är
multinationella. Trendenattfinansiera multinationella projekt börbibehållas och
uppmuntras. Att projektenär multinationella garanterar dock inte automatiskt att
de ger ett tillräckligt högt europeiskt mervärde eftersom det också krävs
noggrant utarbetade metoder, tillräckligt med innovation och en god spridning
av resultaten. Dessa drag kännetecknar många projekt och åtgärder, men inte
alla.
7PROGRAMMETFÖRATTFÖREBYGGAAIDSOCHÖVERFÖRBARA SJUKDOMAR
Med få undantag har projekten bedömts vara ändamålsenliga och relevanta i
förhållande till de mål som ställts upp genom programmet. Över lag gav
projekten upphov till en rad olika effektiva och ändamålsenliga studier och
insatser. Tyvärr behandlades inte åtgärd 10 inom något projekt under 1996 och
1997 (medlemsstaternas vaccinationspolitik ochprogram).
De finansierade projekten bestod av en blandning av innovativa metoder och
utvidgning av redan pågående effektiva projekt. I allmänhet uppfyller de
villkoren för de olika verksamheterna vad gäller syften, specifika målsättningar,
utformning och resultat. I ett fåtal fall, som t.ex. EchinoEuroReg-projektet
(rörande echinococcosis), passar verksamheten inte riktigt in i de årliga
prioritetsområden som fastställts för programmet, men detta rör endast en
väldigt litendelavsamgrupperingens budget.
Projektens målpopulationer var i allmänhet de rätta. Ibland uteslöt emellertid
projekten högprioriterade delpopulationer, vilket bör avhjälpas i framtiden.
Exempelvis gäller dettaatt störreuppmärksamhet inomsamgrupperingen när det
gäller att bekämpa överföring av aids bör ges projekt som riktar sig till gruppen
män som har sexuellt umgänge med andra män samt sprutnarkomaner, vare sig
de är 'marginaliserade ungdomar'eller inte.
Projekten var vanligtvis väl förvaltade och resurserna hade använts på ett
kostnadseffektivt sätt.
Resultaten från en del projekt är mycket imponerande. Många av de
multinationella nätverken som fått stöd genom programmet verkar vid första
anblicken vara ett kostnadseffektivt sätt att skapa mervärde för gemenskapen.
Nätverkens projektrapporter lyckas dock långt ifrån alltid att ge en övertygande
bild av den verkliga kapaciteten att samla expertkunnande och erfarenhet från
samtliga medlemsstaterochfrånalla relevanta instanser imedlemsstaterna, samt
att sprida den informationsomtillhandahålls avdessa nätverk.
Det är av största vikt att fästa betydligt större uppmärksamhet vid
diskrimineringsfrågan, en fråga somsällan behandlas på ett tillfredsställande sätt
inom projekten och som på samtliga nivåer bör integreras i de satsningar som
rör aids, sexuellt överförbara ochandra överförbara sjukdomar.
Bland de positiva resultaten finner man följande:
– Förbättrad samordning av system för övervakningen av överförbara
sjukdomar och samordning av gemenskapens gensvar, där de inledande
insatserna är inriktade på hiv/aids, tuberkulos och läkemedelsresistens.
– Regelbunden publicering av en månadsbulletin (Eurosurveillance) samt av en
elektronisk veckobulletin.
– Uppbyggande av ett nätverk (EARSS), standardisering och validering av
tester ochrapportering avantibiotikakänslighet och-resistens.
8– Tillkomst och utveckling av ett europeiskt nätverk för förebyggande av hiv
och sexuellt överförbara sjukdomar för prostituerade som ett resultat av
sammanslagningenavtvå befintliga nätverk, EuropapochTampep.
– Analys av gränsfrågor rörande hiv/aids, sexuellt överförbara sjukdomar och
utveckling av samordnade och gränsöverskridande metoder för
förebyggande.
– Underhåll och stärkande av det europeiska nätverket för förebyggande av
hiv/aids samt förebyggande av hepatit i fängelser, utvidgning och
vidareutveckling av nätverket EPPNA ( European public policy network on
HIV/AIDS ) samt tillkomst av ett europeiskt aids- och företagsnätverk
(EAEN).
– Tillkomst avtvå europeiska centra för förebyggande avaids samt information
ochundervisning (somgäller ungdomar respektive rörlighet).
Viss kritik kunde också fastställas, isynnerhet följande:
– Spridning av resultat sker ofta enbart på traditionella vägar, såsom
vetenskapliga konferenser och publicering i vetenskapliga tidskrifter. Dessa
tillvägagångssätt behöver förbättras för att säkerställa att en mycket bredare
allmänhet blir medvetenomde finansierade projektens resultat ochslutsatser.
– Vaccinationspolitiken och program med hänsyn till hiv/aids får allt större
betydelse och projekt där man undersöker detta område bör uppmuntras i
framtiden.
För många projekt möjliggjorde gemenskapens ekonomiska stöd en hög grad av
utbyte mellan olika länder, överenskommelser om metoder, en enhetlig och
bättre kvalitet och framställning av gemensamma dokument och yttranden. I de
flesta fall verkade projekten klart uppvisa synergieffekter med nationella
insatser.
Bedömningen av europeiskt mervärde är relativt komplicerad. Projektresultaten
har dock i de flesta fall avsevärd praktisk betydelse och bör rent teoretiskt ligga
till grund för bättre information till kretsen av beslutsfattare kring hiv och
sexuellt överförbara sjukdomar samt programmens utformning och utförande i
medlemsstaterna. För närvarande finns bara svaga teckenpå att projektresultaten
faktiskt sprids över ett större område och påverkar viktiga beslutsfattare i fråga
om den framtida inriktningen på frågor som rör hiv och sexuellt överförbara
sjukdomar imedlemsstaternaoch ideneuropeiska gemenskapen isin helhet.
PROGRAMMETFÖRKAMPENMOTNARKOTIKA
Genomförandet av de flesta av programmets åtgärder påbörjades under det
femåriga programmets första två år. Mycket återstår dock att göra på områden
som t.ex. förebyggande av återfall samt rehabilitering, utvärdering av hur
effektiva informationskampanjerna och kampanjerna för hälsoutbildning varit,
verktyg för att hantera blandmissbruk, utbyggandet av det europeiska nätverket
av "försöksstäder" och främjandet av initiativ för att förbättra aspekter av
9förebyggandet av narkotikamissbruk i yrkesutbildning för lärare samt yrken
inom hälso- och socialvård och andra yrkesgrupper som har ansvar för
ungdomar .
Mycket beror också på uppföljningen av projekten och mö jligheter för det
europeiska centrumet för kontrollav narkotika och narkotikamissbruk och andra
europeiska institutioner att sprida resultat, eftersom spridningen genom
projektets avtalsparter och andra europeiska institutioner ofta förblir ganska
begränsad. Likaledes bör finansiering av europeiska nätverk på området
folkhälsoåtgärder som rör narkotikamissbruk prioriteras, i syfte att sprida
projektresultat.
En rad olika projekt har gett relativt imponerande resultat. Flera av de
multinationella nätverken och grupperna som stöds av programmet verkar vara
ett relativt kostnadseffektivt sätt att skapa mervärde för gemenskapen.
Projektrapporterna lyckas dock ofta inte ge en övertygande bild av deras
verkliga kapacitet att samla expertkunnande och erfarenhet från alla
medlemsstater och alla instanser i medlemsstaterna, samt sprida information
somtillhandahålls genom dessa nätverk. En positiv utveckling är antalet nätverk
som har börjat tillhandahålla elektroniska informationskanaler såsom
webbplatser, elektroniska databaser ochandra användningar avInternet.
I de finansierade projekten verkar man betona tillvägagångssätt somriktar in sig
direkt på individer, medan det råder brist på projekt med som riktar sig till den
breda allmänheten när det gäller narkotikarelaterade folkhälsoproblem. Sådana
projekt skulle behövas för att förbättra kunskapen om vilka effekter inriktningen
på den breda allmänheten skulle få när det gäller narkotika och om möjligheten
att genomföra speciella handlingsmodeller i offentlig politik i olika
sammanhang.
Eftersom det pågår omfattande politiska diskussioner om framtida strategier
rörande narkotikaproblem både på internationell och europeisk nivå och på
nationell och lokal nivå finns det ett stort behov av bevis som grundar sig på
forskning för att hjälpa beslutsfattare att välja mellan olika strategiska alternativ.
Kopplingarna mellan programmet och andra folkhälsoprogram under ledning av
generaldirektorat V verkar svaga. I de finansierade projekten använder man
sällan maximalt erfarenheter från utveckling av policy på andra områden än
narkotikaområdet, som i fråga om beroende av kemiska ämnen (läkemedel,
nikotin, alkohol) eller med allmän utbildning av fackmän eller
utbildningsprogramav jämlikar.
Beslutet att anta programmet innebar en kraftig betoning av samarbete med
andra internationella och mellanstatliga organisationer och andra
gemenskapsprogram och initiativ samt det europeiska centrumet för kontroll av
narkotika och narkotikamissbruk. Projektdokumentationen visar att det har
funnits en del kopplingar till det europeiska centrumet för kontroll av narkotikaoch narkotikamissbruk, medan tecknen på samarbete med andra internationella
organär relativt få.
10PROGRAMMENSFÖRVALTNING
Programförvaltningen har förbättrats sedan de första åren av programmens
genomförande, mendet är fortfarande möjligt att förbättra denytterligare.
Programmen för kampen mot cancer, aids och andra överförbara sjukdomar
antogs 1996, medan programmet för kampen mot narkotikamissbruk inte
färdigställdes förrän i januari 1997. En formell förvaltningsstruktur, inklusive
inrättandet av programkommittéer och deras arbetsordning och arbetsrutiner,
fastställdes således först efter det att programmen formellt påbörjats i början av
1996.
Viss kontinuitet har funnits ikommissionens förvaltning av folkhälsoåtgärderna,
från perioden före skapandet av programmen till utvecklingen av
förvaltningsrutiner för de nya programmen under de första åren. De som har
ansvaret för förvaltningen av programmen var desamma fram till mitten av
1998, men flera förändringar gjordes bland medarbetarna vilket påverkade
kontinuiteten ifråga omkunskap.
Beroende på att man så sent upprättade programmens formella
förvaltningsstruktur kan en riktig utvärdering av förvaltningen endast göras av
utvärderingens andra fas. Det är dock möjligt att göra några preliminära
kommentarer i detta skede av genomförandet. En mer detaljerad utvärdering av
förvaltningenkommer att göras under utvärderingens andra fas.
Ett antal förslag för att ytterligare förbättra tidsplanen och förfarandena för att
behandla och besluta om projektansökningar måste noga övervägas. Bland de
punkter som uppkom var de viktigaste inrättandet av en oberoende utvärdering
av alla projektförslag av externa experter3, behovet av vissa medel för stabil
finansiering av de olika europeiska nätverk som upprättades och som skulle
fungera som en nyckelmekanism i hopsamlandet och spridningen av kunskap,
förbättrad dokumentation genom att man bättre specificerar vad som behövs,
både i de sökandes förslag och i avtalsparternas rapporter, behovet av bättre
kopplingar inom och mellan programmen, med andra kommissionssatsningar
samt med andra organ som är involverade i folkhälsan i Europa. Olika
rekommendationer görs för atttackla dessa frågor.
Sammanfattningsvis verkar det inte föreligga några påtagliga brister i något
hänseende när det gäller förvaltningen av de europeiska folkhälsoprogrammen,
mendet finns storamöjligheter tillförbättring av förfarandenoch metoder.
KOPPLINGAR MEDANDRA MEDLEMSSTATERSPOLITIK OCHPROGRAM
Ett frågeformulär delades den 30 oktober 1998 ut till ledamöter av
programkommittéerna för vart och ett av de tre folkhälsoprogrammen. Den
information somefterfrågades rörde huvudsakligen en beskrivning av nationella
handlingslinjer för förebyggande, kopplingar mellan dessa och gemenskapens
3Anm. Kommissionens avdelningar: detta utförs redan av Rådgivande kommittén för förebyggande
av cancer när det gäller projektförslag som inlämnatstill programmet Europa mot cancer.
11handlingslinjer samt hur dessa kopplingar hade uppkommit. Andra frågor rörde
informationomprogrammens förvaltning.
Detta försök att uppbringa svar från medlemsstaterna bör ses somett viktigt steg
framåt i den större uppgiften av skapa sammanhållning och synergieffekter
mellan gemenskapsinitiativ och nationella och lokala initiativ som arbetar med
folkhälsoproblem och vikten av detta inser man inom hela den europeiska
gemenskapen. Även om man misslyckats när det gäller att uppnå en
övergripande bild av den specifika verkan som dessa tre program haft i
medlemsstaterna, ger dessa svar från en tredjedel av medlemsstaterna ändå vissa
indikationer på komplexitetenhos det sombehövs (21 samgrupperingar i femton
medlemsstater, för att inte tala om regionaliseringen av folkhälsoprogram i de
flesta avdessa).
Det föreslås att man före programmens slut skall ge order om en oberoende,
sammanfattande och komparativ studie för att undersöka de relevanta
handlingslinjerna och metoderna i samtliga medlemsstater och för att se över
gemenskapspolitikens bidrag och initiativ till medlemsstaternas nationella och
lokala nivåer.
12Budget
Nedan följer en översikt över budgetanslagen för åren 1996 och 1997 för de tre
programmen:
Budgetanslagen förEuropa mot cancer-programmet
1996 1997 1996 och 1997
Område Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)
A–Insamling av
uppgifter och
forskning15 4,191 9 3,901 24 8,092
B–
Hälsoupplysning
och
hälsoundervisning29 2,746 16 2,532 45 5,278
C–Tidig upptäckt
ochförebyggande
undersökning32 1,721 27 1,591 59 3,312
D–Utbildning,
kontrollsamt
kvalitetssäkring24 1,757 14 1,339 38 3,097
TOTALT 100 ~10,416 66 ~9,363 166 ~19,779
13Budgetanslagen för programmet "Europa mot aids och vissa andra överförbara
sjukdomar"
1996 1997 1996 och 1997
Område Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)
A–Övervakning
ochkontroll6 3,246 9 3,316 15 6,562
B–Smittskydds-
åtgärder15 2,190 17 2,351 32 4,541
C–Information,
undervisning
ochutbildning18 2,757 16 2,148 34 4,905
D–Stöd till hiv-
smittade och
aidssjuka samt
bekämpning av
diskriminering10 1,329 10 1,348 20 2,677
TOTALT 49 ~9,522 52 ~9,163 101 ~18,685
14Budgetanslagen förprogrammet Europa mot narkotikamissbruk
1996 199741996 och 1997
Område Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)Antal
projektBudget
(~MECU)
A–Faktaupp-
gifter, forskning
ochutvärdering16 3,080
B–Information,
hälsounder-
visning och
utbildning18 3,420
TOTALT 34 ~6,500 33 ~4,908 67 ~11,408
4Anm. För 1997 gjordes ingen uppdelning i rubrik A och rubrik B. I stället redovisades ett
sammanlagt belopp.