EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 25.03.1997 
KOM(97)126 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TELL RÂDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
OM 
DET EUROPEISKA INITIATIVET TILL JORDBRUKSFORSKNING FÖR 
UTVECKLING 
EIARD 

A 
SAMMANFATTNING 
Det europeiska initiativet till jordbruksforskning för utveckling (EIARD) presenterades 
för rådets möte (forskning) den 10 mars 1995 och den 9 juni 1995. Kommissionen 
informerade om att man hade för avsikt att under 1996 förbereda ett meddelande om 
initiativet. Det här meddelandet innehåller bakgrunden till, innehållet i, syftet med och 
rollen för EIARD, dess organisation och ledning. EIARD består för närvarande av de 15 
medlemsstaterna, Norge, Schweiz samt Europeiska kommissionen. 
Livsmedelstillgångarna i världen kommer att behöva mer än fördubblas under de 
närmaste 30 åren till följd av en befolkningsökning från nuvarande 5,8 miljarder till över 
8 miljarder fram till år 2025. Detta ställer naturligtvis enorma krav på utvecklingen. De 
viktigaste utvecklingsmålen är därför att trygga livsmedelssäkerheten och mildra 
fattigdomen samtidigt som hänsyn tas till miljön. I arbetet att klara dessa utmaningar 
spelar forskning och teknik inom jordbruksproduktion samt en hållbar förvaltning av 
naturtillgångarna en mycket viktig roll. I detta hänseende är den strategiska roll som 
jordbruksforskning för utveckling (ARD) spelar allmänt erkänd. Många aktörer är 
inblandade i ARD, både på politiska och institutionella nivåer i givarländerna och 
utvecklingsländerna samt i internationella organisationer, som alla har sina egna 
prioriteringar och strategier. Det finns stort behov av bättre samordning och samarbete 
för att be bättre kompletterande effekter, ökade synergieffekter och högre 
kostnadseffektivitet. 
Europa har dubbla roller när det gäller ARD. Den ena är den som bidragsgivare till 
internationella forskningscentra inom jordbruk och nationella jordbruksinstitutioner i 
utvecklingsländer. Den andra är den som vetenskaplig partner som fungerar som länk 
mellan institutioner i Europa och i utvecklingsländerna. Europa deltar i diskussioner om 
att bygga upp fora på regional och lokal nivå, samt inrätta ett globalt forum. Detta är ett 
nyskapande sätt att knyta samman alla aktörer både på politisk och institutionell nivå i ett 
regionalt och världsomspännande samarbete. Europas position i den internationella 
dialogen, som på grund av bristande samordning är svag i förhållande till dess bidrag och 
styrka, behöver förstärkas. 
Syftet med EIARD är att förbättra resultaten av investeringar i forskning och utveckling 
genom bättre samordning mellan EIARDS:s 18 partners, både på politisk och 
verksamhetsmässig nivå. Detta skulle också ge Europa en aktivare roll och bättre 
erkännande i alla internationella frågor som rör ARD. EIARD är ett instrument för att 
gynna samarbete mellan de aktörer som är inblandade i ARD. Dess uppgift är att främja 
samarbete på olika europeiska nivåer, t.ex. informationsutbyte, samordning, förstudier för 
politikutveckling och verksamheter, och att stärka samarbetet mellan Europa och 
utvecklingsländerna. Införande av ett informationssystem (EIARD-InfoSys) pågår. En 
större undersökning har nyligen genomförts. Stöd ges till samordning av forskargrupper 
och till samordning mellan europeiska bidragsgivare när det gäller internationella centra 
inom den rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning (CGIAR). 
EIARD genomförs av en europeisk samordningsgrupp (ECG), som representerar alla 18 
partners. Det är ett informellt samordningsforum som skall diskutera både forsknings-
och utvecklingspolitik, som inte omfattas av de EU-kommittéer som sysslar med ARD. 
De nationella ECG-medlemmarna utses av sina regeringar och förväntas representera och 
behandla både forskningen och utvecklingen. ECG är ansvarig både inför enskilda 
europeiska regeringar (genom deras respektive representanter) och inför EU:s ministerråd 
och Europaparlamentet genom kommissionen. ECG stöds av en mindre arbetsgrupp 
(WG) och kan assisteras av expertgrupper. ECG och WG stöds i sin tur av ett 
verkställande sekretariat, som inhyses av Europeiska kommissionen. 
SLUTSATSEN BLIR ATT RÅDET UPPMANAS GÖRA FÖLJANDE: 
Erkänna den roll som det här initiativet spelar för att förbättra samstämmigheten 
med unionens position i flera internationella fora i samband med forskning om 
jordbruksproduktion och förvaltning av naturresurser i fråga om 
livsmedelssäkerhet, hållbar utveckling och minskad fattigdom i 
utvecklingsländer. 
Erkänna betydelsen av flexibla, frivilliga och aktivitetsfrämjande 
samordningsmekanismer och konsekvenserna därav för medlemmarnas 
deltagande på lämplig nivå. 
Samtycka till att de rekommendationer som blir resultatet av det här initiativet 
kommer att tas i beaktande vid formuleringen och genomförandet av Europeiska 
unionens framtida politik och strategier. 
Stödja initiativets fortsatta arbete och kommissionens deltagande som 
representant för EG:s intressen som fullvärdig medlem parallellt med 
medlemsstaterna och övriga europeiska medlemmar. 
Anteckna att kommissionen skall rapportera till rådet om de resultat som 
uppnåtts, om det är lämpligt. 
3 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
OM 
DET EUROPEISKA INITIATIVET TILL JORDBRUKSFORSKNING FÖR 
UTVECKLING 
EIARD 
1. BAKGRUND 
Vid rådets möte (forskning) den 29 september 1994 lade Frankrike fram ett förslag till ett 
europeiskt initiativ till internationell jordbruksforskning för utveckling. Vid ett 
ministermöte som hölls av den rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning i 
Luzern 9-10 februari 1995 presenterade det franska ordförandeskapet för unionen ett 
politiskt uttalande från rådet samt ett memorandum om "Europa och jordbruksforskning 
för utveckling". Resultaten från Luzern-mötet förelades rådet (forskning) den 10 mars 
1995. Kommissionen ombads att undersöka möjligheterna till ett uppföljningssystem för 
det europeiska initiativet och att lägga fram ett förslag till rådet. Rådet (utveckling) 
framhöll vid mötet den 1 juni 1995 betydelsen av forskning för utveckling och angav 
hantering av förnybara naturtiligångar, jordbruksproduktion och hälsa som prioriterade 
områden. Kommissionen förelade rådet (forskning) den 9 juni 1995 ett arbetsdokument 
med en redogörelse för ett system som skulle förbättra samordningen mellan 
medlemsstaterna och kommissionen och mellan forskningspolitik och utvecklingspolitik. 
I dokumentet föreslogs en europeisk samordningsgrupp (ECG) för att genomföra 
initiativet och säkerställa dess kontinuitet. Det angavs också att kommissionen skulle 
skicka ett meddelande om initiativet till rådet och parlamentet under 1996. 
Sedan rådets möte (forskning) den 9 juni 1995 har det europeiska initiativet till 
jordbruksforskning för utveckling (EIARD) genomförts under ledning av den europeiska 
samordningsgruppen, som höll sitt första möte i Wien 11-13 oktober 1995 och sitt andra 
möte 10-11 oktober 1996 i Bonn. Den europeiska samordningsgruppen bildades med 
utgångspunkt i en informell grupp europeiska givare av bidrag till CGIAR-systemet, 
genom att dess mandat utvidgades och genom att den breddades till att även omfatta 
övriga medlemsstater som inte tidigare hade bidragit finansiellt till CGIAR. Detta 
meddelande, som beskriver det europeiska initiativets roll och verksamhet, är utarbetat 
inom ramen för det internationella samarbetsprogrammet som ingår i det fjärde 
ramprogrammet om FoTU1 och kommissionens meddelande av den 18 oktober 1995 om 
utsikterna för internationellt samarbete på FoTU-området och rådets resolution av den 25 
mars 1996. I resolutionen framhävs målet att främja FoTU2 som är av betydelse för 
utvecklingsländernas behov och prioriteringar och för en större regional integration i 
syfte att gynna en hållbar utveckling för utvecklingsländerna. 
Rådets beslut nr 94/807/EG av den 23.11.1994 om ett program för forskning och teknisk 
utveckling, inklusive demonstration, inom området samarbete med tredje länder och internationella 
organisationer (1994-1998) (EGT nr L 126, 18.05.1994, s. 1). 
KOM(95)489 
2. SAMMANHANG OCH SYFTE 
Internationellt sammanhang 
Livsmedelstillgångarna i världen kommer att behöva mer än fördubblas under de 
närmaste 30 åren till följd av en befolkningsökning från nuvarande 5,8 miljarder till över 
8 miljarder fram till år 2025, huvudsakligen i utvecklingsländerna. Detta ställer enorma 
krav på utvecklingen och utgör ett globalt problem. I samband med behovet av ökad 
livsmedelsproduktion och en alltmer varierad efterfrågan på livsmedel och andra 
jordbruksprodukter måste hänsyn tas till det betydligt ökande trycket på miljön och till de 
knappa naturtillgångarna. Samtidigt är det nödvändigt att uppnå livsmedelssäkerhet 
genom att skapa inkomster som är tillräckliga för att köpa livsmedel och genom att säkra 
permanent åtkomst till livsmedelstillgångar. De viktigaste utvecklingsmålen är därför att 
trygga livsmedelssäkerheten och mildra fattigdomen samtidigt som hänsyn tas till miljön. 
Dessa utmaningar har under de senaste åren blivit allmänt erkända i internationella fora, 
såsom Riokonferensen 1992 (Agenda 21) (och den förestående femårsöversynen), 
världshandelsförhandlingar, konventioner om biologisk mångfald och ökenspridning, och 
de återkom på dagordningen på världstoppmötet om livsmedel som anordnades av FAO i 
1996. 
Det är också allmänt känt att eftersom jordbrukssektorn (däribland användningen av 
förnybara naturtillgångar) i väsentlig grad bidrar till ekonomin i allmänhet i 
utvecklingsländerna, både när det gäller inkomst och arbetstillfällen, är en fortsatt 
förbättring inom denna sektor mycket viktig för att ytterligare ekonomiska framsteg skall 
kunna göras i dessa länder. 
Man måste också vara uppmärksam på de många förändringar som sker i olika delar av 
världen och som kan påverka utvecklingsländerna. Dessa förändringar innefattar 
globalisering av informationssamhället, uppkomst av nya tekniker, vetenskaplig 
utveckling och starkare marknadskrafter. Sådana förändringar kan underlätta 
utvecklingsländernas integration i det globala samhället, men de kan också leda till en 
större skillnad mellan utvecklingsländer och geografiska och politiska regioner. 
Forskning och teknik har en stor roll att spela när det gäller att lösa de grundläggande 
utvecklingsproblemen. Det krävs en global och sammanhängande mobilisering av 
vetenskaplig kompetens, större harmoni mellan forskningsverksamhet och 
utvecklingskrav, och starkare band mellan befintlig vetenskaplig och teknisk kapacitet. 
De utmaningar som forskning och teknik står inför är enorma, särskilt beträffande 
livsmedel och miljö, t.ex. inom jordbruksproduktionen och vad gäller en hållbar 
förvaltning av naturtillgångarna. I ett politiskt uttalande från ministermötet i Luzern 1995 
konstaterades följande: "Vad vi behöver inom jordbruket är en revolution som är ännu 
produktivare än den första gröna revolutionen och som är ännu grönare när det gäller att 
bevara naturtillgångar och miljö, något som vissa kallar en «dubbelt grön revolution». 
Om detta skall kunna uppnås krävs mycket bättre synergism mellan tillvägagångssätt 
inom forskningen i rika och fattiga länder och att tillvägagångssätten på ett bättre sätt 
kompletterar varandra. De relativa fördelarna med jordbruksforskning måste definieras 
och utnyttjas bättre. Lönsamheten för olika tillvägagångssätt måste förbättras. Att möta 
utmaningarna inom jordbruksforekningen i framtiden handlar inte bara om större 
finansiella resurser. Det är i stället mycket en fråga om en bättre målinriktning av 
befintlig forskning, bättre programmering och planering av forskningen inom ramen för 
en gemensam agenda och samförstånd om gemensamma mål." I detta hänseende är den 
strategiska roll som jordbruksforskning för utveckling (ARD)3 spelar allmänt erkänd, 
t.ex. i den politiska deklarationen och handlingsplanen för världstoppmötet om livsmedel. 
Många aktörer är inblandade i jordbruksforskning för utveckling (ARD), t.ex. nationella 
organisationer inom jordbruksforskning i utvecklingsländer (NARS:er), regionala 
organisationer i tredje världen, internationella jordbruksforskningscentra (IARC:er) under 
den rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning (CGIAR) och 
organisationer för jordbruksforskning (ARO:er) i de industrialiserade länderna, t.ex. i 
Västeuropa. De bildar tillsammans en viktig del av det globala internationella 
jordbruksforskningssystemet, vilket sWds av länder, Europeiska kommissionen och andra 
multilaterala och internationella organisationer (Världsbanken, FAO, UNDP, osv.). 
Andra aktörers roll i det globala systemet är också erkänd, t.ex. inom den privata sektorn, 
lantbrukarorganisationer, icke statliga organisationer (NGO:er). 
På internationell nivå inträffar snabba förändringar. För närvarande diskuteras skapandet 
av ett s.k. globalt forum för jordbruksforskning för utveckling, vilket skulle inbegripa alla 
aktörer inom det globala systemet, både på politisk och institutionell nivå. Det globala 
forumet är ett innovativt sätt att sammanföra alla aktörer inom jordbruksforskningen, på 
världsbasis. Processen att bygga upp det globala forumet inleddes på regional och lokal 
nivå i utvecklingsländer genom att fora inrättades. Dessa inriktades på större geografiska 
och politiska regioner där NARS:er och befintliga regionala organisationer var 
engagerade. Möten inom regionala och lokala fora har hållits i västra Asien och 
Nordafrika (Aleppo i december 1995), Karibien (Port-of-Spain 1996), Asien (New Delhi 
i februari 1996), Afrika söder om Sahara (Kampala i februari 1996) och Latinamerika 
(Bogota i februari 1996). Representanter för dessa regioner träffades första gången i 
Jakarta i maj 1996 under ett s.k. förberedande möte inför det globala forumet. Det första 
mötet för det globala forumet ägde rum i Washington D.C. den 30 och 31 oktober 1996. 
Vid mötet deltog inte bara representanter från ovannämnda regioner utan också 
representanter från ARO:er i bidragsgivande länder (inklusive de två nätverk som finns 
för ARO:er i Europa: NATURA och ECART4), företrädare för bidragsgivare och för 
CGIAR. Vid det första globala forumet antogs en Förklaring om globalt partner skåp för 
jordbruksforskning och man träffade överenskommelse om en Åtgärdsplan som skall 
omsättas i konkreta åtgärder. Ett antal av dessa möten sponsrades bl.a. av hjälpkontor, 
inklusive Europeiska kommissionen på det europeiska initiativets (EIARD:s) vägnar. 
Kommissionen har blivit ombedd att fortsätta sitt deltagande. Dessa nya utvecklingar 
visar hur snabbt förändringar inträffat sedan de internationella förhandlingarna inleddes 
för två år sedan, efter ministermötet i Luzern. 
Alla fora är plattformar för en internationell dialog om viktiga frågor, för diskussioner 
om agendor inom forskningen och formulering av prioriteringar och strategier på global, 
regional och lokal nivå, och för främjande av partnerskap som syftar till samarbete. Fram 
Jordbruksforskning för utveckling (ARD) refererar till forskning och teknik till förmån för 
utvecklingsländerna (däribland partnerländer i Medelhavet och tillväxtekonomier) i alla sektorer 
inom jordbruket (t.ex. jordbruk och kreatursuppfödning, jordbruk där man odlar både träd och 
växter på marken ("agro-forestry"), fiske och vattenbruk), såväl som en hållbar förvaltning av 
förnybara naturtillgångar (t.ex. biologisk mångfald i jorbrukslandskapet, jord, vatten). 
NATURA: Network of European Agricultural (Tropically and subtropically oriented) Universities 
and scientific complexes Related with Agricultural development. 
ECART: European Consortium for Agricultural Research in the Tropics. 
tills nu har de alla varit inriktade på jordbruksforskning för utveckling (ARD). Med så 
många aktörer på olika nivåer, alla med egna prioriteringar och strategier, finns det ett 
akut behov av samordning för att uppnå ökad synergism och lönsamhet och för att få 
olika delar att komplettera varandra bättre. 
Europas roll 
På världsnivå spelar Europa5 en roll på två områden inom jordbruksforskning för 
utveckling. 
För det första som bidragsgivare både till CGIAR och till NARSrer i utvecklingsländer. 
CGIAR får stöd av omkring 45 bidragsgivande länder och organisationer, och sponsras 
dessutom av Världsbanken, FAO, UNDP och UNEP. Budgeten är på omkring US$ 300 
miljoner. Under 1996 var de största bidragsgivarna Europa (42%), Nordamerika (USA, 
Kanada, 15%), 'Pacific Rim' (Japan, Australien, 15%) och Världsbanken (15%). Dock 
spelar Europa en relativt liten roll, på grund av bristande samordning och av att det 
vanligtvis saknas en samordnad europeisk ståndpunkt på CGIAR:s möten. Detta leder till 
att vissa andra större bidragsgivare har en relativt stark ställning, särskilt USA och 
Världsbanken. Europa deltar i dialogen men dess roll behöver stärkas ytterligare. Mycket 
har uppnåtts vad beträffar uppbyggnaden av fysisk och mänsklig kapacitet i NARS:er i 
utvecklingsländerna och deras engagemang i ARD, främst på grundval av deras egna 
insatser, ofta med hjälp av bidragsgivande länders utvecklingsfonder, däribland Europas 
och EG:s utvecklingsfonder. Men eftersom finansiella och andra begränsningar i hög 
grad verkar hämmande på resultaten för många NARSrer finns det fortfarande ett behov 
av fortsatt stöd för att stärka enskilda NARS:er i utvecklingsländer. Ovannämnda lokala 
och regionala fora har en viktig roll att spela för att stärka NARS:erna, och dessa behöver 
också förnyat stöd från Europa medan de etablerar sig fullt ut. 
För det andra som vetenskapspartner, som fungerar som en förbindelslänk mellan 
institutioner i Europa och i utvecklingsländer. Detta uppnås genom bilaterala och 
multilaterala samarbetsaktiviteter inom forskning och teknik och utveckling mellan 
medlemsstaterna och/eller EG och i synnerhet genom att man uppmuntrar de offentliga 
och privata institutionerna att engagera sig mer i ARD-partnerskap. 
Det finns många europeiska jordbruksforskningsorganisationer (ARO.er) som är direkt 
engagerade i ARD, antingen genom medlemsstaters bilaterala samarbetsprogram inom 
forskning och teknik och utveckling eller genom samordnade program på unionsnivå. De 
europeiska ARO:erna har en lång tradition av agronomisk och ekologisk forskning, både 
i tropiskt och tempererat klimat, vilket har resulterat i en rikedom av ackumulerade 
kunskaper. De har databaser och know-how om hantering av informationsnätverk för ett 
bättre spridande av sådana kunskaper. Deras utbildnings- och forskningsinfrastrukturer 
på universitet och andra institutioner har länge tagit emot praktikanter från 
utvecklingsländer och har samarbetat med deras NARS-institutioner för att stärka deras 
kapacitet. Forskning som utvecklats i och för Europa har blivit allt mer relevant för 
utvecklingsländerna. Intresset för ARD och för globala frågor har ökat markant hos det 
europeiska forskarsamhället. Detta har också lett till ett närmare band och ett starkare 
Europa: den grupp partners som är aktiva inom ARD, nämligen EU:s 15 medlemsstater, samt 
Norge, Schweiz och Europeiska kommissionen. Denna grupp har uppstått ur den europeiska 
bidragsgivargruppen CGIAR (13 medlemsstater, kommissionen, Norge och Schweiz). 
engagemang mellan de forskare som hittills varit engagerade i ARD och andra delar av 
forskarsamhället, däribland den privata sektorn. Europeiska ARO:er har också mycket att 
erbjuda när det gäller ett tvärvetenskapligt förhållningssätt till forskning. Deras erfarenhet 
används i samarbetsprogram världen över, från lokala FoU-program som rör enskilda 
produkter till deltagande i komplexa konsortier på ekoregional nivå. 
Europeiska institutioner (ARO:er) bidrar till att stärka forskningskapaciteten inom 
NARS:er genom deltagandet i gemensamma forskningsprojekt och samarbetsnätverk. 
Deras kompetens och erfarenhet ger dem, både individuellt och kollektivt, en mycket 
stark ställning och de kan spela en betydande roll i globala och ekoregionala 
forskningssamarbetsprogram, och samtidigt hjälpa de deltagande NARS:erna med att 
tillgodose deras främsta behov, såsom utbildning i forskningsledning, administration, 
förbättrad prioritering, strategisk analys, och upprättandet av bättre kommunikations- och 
informationsnätverk. Regiondp organisationer och de nyligen upprättade ovannämnda 
regionala och lokala fora, ledda av representanter för NARS:er, spelar en allt större roll 
när det gäller att ge upphov till partnerskap för samarbete. De starkare och mer jämställda 
partnerskap som uppstår och möjligheterna till en konstruktiv dialog bjuder nya 
inspirerande utmaningar vad beträffar Europas deltagande. 
Trots att Europas roll är viktig på båda dessa områden rörde informell samordning på 
Europanivå tills nyligen endast en aspekt - rollen som bidragsgivare till CGIAR, och 
denna var begränsad till informationsutbyte. Mot bakgrund av den allmänna bristen på 
samordning av andra sidor av Europas engagemang i ARD ansågs det önskvärt att 
utvidga samordningsgruppens mandat och att engagera alla berörda medlemsstater och 
inte bara CGIAR-bidragsgivarna. Denna nya mekanism bygger på den tidigare, och 
principerna om informalitet, flexibilitet, subsidiaritet och alla deltagares likvärdiga 
ställning bibehålls. Detta resulterade i idén till det europeiska initiativet till 
jordbruksforskning för utveckling (EIARD) som presenterades för två år sedan. 
3. EIARD:SROLL 
EIARD har sin grund i de betydande bidragen från Europa. Meningen med EIARD är att 
förbättra resultatet av investeringar i forskning och utveckling genom bättre samordning 
mellan dess 18 partners och inom staterna och kommissionen, både på politisk och 
verksamhetsmässig nivå. Detta skulle också ge Europa en aktivare roll och bättre 
erkännande i alla internationella frågor som rör ARD. EIARD är också ett medel för att 
främja partnerskap för samarbete mellan alla aktörer som är engagerade i ARD, däribland 
europeiska ARO:er, NARS:er i utvecklingsländer och deras regionala och lokala fora, 
och internationella centra inom CGIAR (IARC:er). Syftet är att nå största möjliga 
överensstämmelse i strävan efter gemensamma mål, att uppnå synergism och bättre 
lönsamhet och att få olika delar att komplettera varandra bättre, samt att åstadkomma en 
optimering av de verksamhetsmässiga och politiska effekterna. 
För att uppnå detta syfte kommer det europeiska imtiativet att fastställa en samordnad 
europeisk strategi för de 17 staterna och kommissionen. EIARD kan bidra till bättre 
samordning mellan relevanta politikområden, i huvudsak forskning och utveckiing, och 
syftar också till att göra olika aktiviteter som kommissionen och staterna står för mer 
sammanhängande. Ökad samordning mellan berörda enheter på kommissionen skulle 
också vara önskvärt för att kommissionen skall kunna få en mer framträdande roll inom 
8 
detta initiativ. Dessa roller är till fullo förenliga med artiklarna 130 g och h för forskning 
och 130 u och v för utvecklingssamarbete i Fördraget om Europeiska unionen. 
EIARD:s roll är därför att främja följande. 
A. Samordning på olika Europanivåer 
1. Informationsutbyte inom Europa, t.ex. inom EG och staterna och mellan EG och 
staterna. 
Informationsutbyte mellan alla aktörer är av mycket stor betydelse. Moderna 
informations- och kommunikationsteknologier ger många möjligheter att 
underlätta informationsutbytet i dess vidaste betydelse. EIARD stimulerar 
informationsutbytet, inbegripet användning av moderna redskap. Detta kommer 
också att vara till hjälp för mobilisering av europeisk forskningskapacitet, genom 
upprättandet av band med NARS:er, med regionala och lokala fora och med 
IARC, och därmed ett bidrag till stärkt forskningskapacitet i utvecklingsländer. 
Ett informationssystem (EIARD-InfoSys) som optimerar användningen av befintliga J 
databaser och informationssystem är på väg att upprättas. En pilotstudie har genomförts 
för att utröna om ett sådant system är genomförbart. Ett seminarium hölls den 23 och 24 
september 1996 i Bonn. Där fastställdes ramar för upprättandet av EIARD-Infosys, som 
kommer att inledas med en pilotfas. 
2. Samråd avseende utvecklingsländer och internationella fora, t.ex. CGIAR, det 
globala forumet, regionala och lokala fora, Agenda 21, på politisk och 
institutionell nivå, samt bättre europeisk synlighet och närvaro och ett större 
europeiskt deltagande. Samrådsmekanismerna kommer att stärkas så att större 
synergism kan uppnås med andra av EU:s politikområden, och i syfte att uppnå 
ett ökat samarbete med medlemsstaterna, relevanta internationella organisationer 
och utvecklingsländer. För att kunna tillämpa ett sammanhängande 
tillvägagångssätt där olika delar kompletterar varandra är det nödvändigt att 
främja ökad samverkan mellan europeiska ARO:er, med NARSrer, regionala och 
lokala fora och organisationer, och med CGIAR. Det krävs en kontinuerlig och 
interaktiv insats av alla berörda parter när det gäller fastställande av prioriteringar 
inom forskningen och fördelning av knappa finansiella resurser. Dessa 
samrådsmekanismer kommer att upprättas genom konsultationer bland 
européerna och genom diskussioner med de andra aktörerna. 
Samordning europeiska CGIAR-bidragsgivare emellan sker på informell och 
regelbunden basis, både när det gäller politik och strategi och tilldelning av medel till 
IARC:erna. När det anses lämpligt kan detta leda till gemensamma europeiska 
ståndpunkter vid CGIARs möten. 
3. Samordning av aktiviteter, t.ex. program, policy-utveckling och 
-formulering, samordning av olika ARD-principer inom och mellan EG och 
staterna, att underlätta utarbetandet av samordnade ståndpunkter när så är möjligt, 
och att ge uttryck åt alla EIARD-partners åsikter, när det passar, samt att öka 
9 
effektivitet och lönsamhet inom europeisk vetenskap och innovation i samband 
med globala och utvecklingsorienterade frågor. 
EIARD stöder det regionala och lokala tillvägagångssättet, som kan användas till 
att lösa både nationella och lokala utvecklingsfrågor och främja partnerskap och 
även inordnas i globala prioriteringar och strategier. EIARD hjälper dessutom till 
att aktivera lämpliga genomförandemekanismer och att stärka NARS:erna. Inom 
ramen för det globala forum som är under uppbyggnad bidrar EIARD till 
upprättandet av ett europeiskt regionalt forum med europeiska beslutsfattare och 
ARO:er. Syftet är att stärka rch trygga en bättre samordning av deras roll i 
genomförandet av den globala dagordningen för forskning om hanteringen av 
jordbruk och naturtillgångar. 
Undersökningar har inletts för orientering av framtida forskningspolitik och -aktiviteter. 
En större undersökning har genomförts om "Mekanismerna i det regionala och lokala 
samarbetet inom jordbruksforskningen, deras praktiska funktion och en hållbar 
finansiering". Av denna undersökning framgår redan att EIARD-partnerna är inställda på 
en samordnad ståndpunkt i internationella diskussioner om upprättandet av det globala 
forumet och regionala och lokala fora för jordbruksforskning. 
4. Formulering av en gemensam europeisk policy för ARD. Detta mål skulle kunna 
följa av de tidigare beskrivna samordningsnivåerna beroende på hur villiga 
partnerna är till detta efter den erfarenhet som gjorts. 
B. Utvidgat partnerskap med utvecklingsländer 
1. Direkta partnerskap mellan Europa och utvecklingsländerna (även inom området 
för informationsutbyte). 
Vissa åtgärder har genomförts för samverkan mellan olika forskningsgrupper både i 
Europa (ÀRO:er) och i utvecklingsländerna (NARS:er). Befintliga europeiska 
organisationer av nätverksmodell inom ARD, t.ex. NATURA för universiteten och 
ECART för forskningsinstitutionerna, som representerar ett flertal ARO:er men inte alla, 
har uppmanats att lämna synpunkter i internationella diskussioner inom det globala 
forumet. Planer håller på att utarbetas för att organisera ett regionalt europeiskt forum för 
alla europeiska ARO:er. Tre lokala orgamsationer i Afrika, t.ex. CORAF (Väst- och 
Centralafrika), ASARECA (Öst- och Centralafrika) och SACCAR (Södra Afrika), som 
representerar NARS:er i deras regioner, får stöd för att organisera sig i lokala fora och 
delta i det globala forumet. 
2. Inom ramen för det globala forumet, regionala och lokala fora och CGIAR. Alla 
berörda aktörer bör ha sin egen plats i det nya globala forumet, och det behövs 
nya riktlinjer för partnerskapen. Det krävs samverkan på det globala planet som 
tar vara på alla berörda parters resurser, på grundval av deras relativa fördelar. 
Europa är redan med och stöder diskussionerna i de regionala och lokala fora i 
utvecklingsländerna och deras roll inom det globala forumet. Men detta bör i det 
här sammanhanget också organisera sig i ett (regionalt) europeiskt forum, både på 
politisk och institutionell nivå, som en del av det globala forumet. Europeiska 
partnerskap i samband med ARD bör främjas genom bättre samverkan mellan 
10 
berörda universitet och andra högre läroanstalter, forskningsinstitutioner, icke­
statliga organisationer och den privata sektorn. 
Allt detta förutsätter samordning på europeisk nivå, vilket är nödvändigt för att 
genomföra målet med EIARD. 
Tidigare europeiska erfarenheter med program, projekt, undersökningar och nätverk 
(bilaterala och multilaterala) som led i nord/syd-, nord/nord- och syd/syd-samarbetet är 
ytterst relevanta. EIARD kan bygga vidare på dessa och samtidigt ha målet för ögonen att 
det indirekt främjar forskarsamhällets direkta engagemang såväl i utvecklingsländer som 
i Europa. 
4. EIARPiS ORGANISATION OCH FÖRVALTNING 
Kommissionen förelade rådet (forskning) ett arbetsdokument på mötet den 9 juni 1995 
med överväganden kring en mekanism för att uppnå EIARD:s mål. Det föreslogs att en 
europeisk samordningsgrupp (ECG) skulle tillsättas för att genomföra initiativet och 
säkra dess kontinuitet. 
Som tidigare har nämnts har denna uppstått ur en existerande grupp av europeiska givare 
av bidrag till CGIAR, vilken består av 13 av unionens medlemsstater, Europeiska 
kommissionen, Norge och Schweiz, genom tillkomsten av återstående medlemsstater 
som inte är CGIAR-bidragsgivare. ECG representerar därmed alla 18 partners i det 
europeiska initiativet. Den utgör ett informellt samordningsforum för alla berörda 
EIARD-partners för att diskutera sådan politik inom områdena forskning och utveckling 
som inte behandlas inom existerande EU-kommittéer rörande ARD. ECG-mekanismen 
skall fungera utanför de normala kommittéförfarandena för gemenskapsprogram. 
ECG:s effektivitet tryggas genom länderrepresentanterna och genom rådets godkännande 
av den roll som kommissionen skall spela. Vid mötet i Wien kom man överens om att 
ECG normalt skall bestå av två representanter från varje land (17 stater) och av 
representanter från kommissionen. Medlemmarna i ECG utses av respektive regering och 
av Europeiska kommissionen. Eftersom EIARD behandlar både forsknings- och 
utvecklingssamarbetspolitik förväntas ECG-medlemmarna agera aktivt för och 
representera sina respektive länders åsikter inom dessa områden och ta sig an respektive 
akter. I de flesta länder gäller det olika ministerier, som bör vara representerade. 
Detsamma gäller de olika enheterna inom EG. ECG är ansvarig både inför enskilda 
europeiska regeringar (genom deras respektive representanter) och inför EU:s ministerråd 
och Europaparlamentet genom kommissionen. 
Kommissionen kommer regelbundet att rapportera om hur EIARD utvecklas till 
befintliga kommittéer som anknyter till ARD, och informera rådet och parlamentet, 
särskilt när det finns delar som troligtvis kommer att beaktas inom ramen för Europeiska 
unionens politik. 
ECG har beslutat att hålla möte i princip endast en gång om året, men på grundval av 
erfarenheterna med CGIAR:s europeiska bidragsgivargrupp har en mindre arbetsgrupp 
(WG) bildats, vilken säkerställer det europeiska initiativets löpande verksamhet och 
fungerar som en "styrkommitté". Gruppen är ansvarig inför ECG, Arbetsgruppen 
11 
sammanträder mellan ECG:s möten, omkring fyra gånger om året, i den mån det är 
nödvändigt. 
Medlemmarna i arbetsgruppen utses av ECG för en mandatperiod på två år. Dess 
sammansättning förnyas vartannat år. Arbetsgruppen inbegriper medlemmar från sex 
partnerländer (under de första två åren från Frankrike, Tyskland, Förenade kungariket, 
Sverige, Spanien och Schweiz) och från kommissionen. 
De flesta kostnader som initiativet ger upphov till (resekostnader, osv.) betalas av 
partnerna själva. Kommissionen inhyser det verkställande sekretariatet, som en 
medlemsstat (NL) ställer till förfo6ande som en utstationerad enhet, under en 
inledningsperiod på tre år. Ett visst begränsat tillfälligt stöd för särskilda åtgärder har 
getts i enlighet med bestämmelserna för åtföljande åtgärder inom INCO-DC, t.ex. stöd 
tillsammans med Tyskland til1 EIARD:s InfoSys-seminarium. När det passar, kan 
dessutom ytterligare tillfälligt stöd för särskilda aktiviteter tillhandahållas genom medel 
(Europeiska utvecklungsfonden) som förvaltas av GD VIII, i enlighet med normala 
förfaranden. 
Beroende på vilka aktiviteter som genomförs under EIARDrs auspicier, kommer ECG 
och WG att bistås av (grupper av) experter i varierande sammansättningar. Denna 
"rådgivningstrupp" kommer att anmodas att behandla frågor som ECG/WG vill få 
undersökta, eller att utarbeta ståndpunkter i bestämda frågor. 
ECG och WG bistås av ett verkställande sekretariat, vilket inhyses av Europeiska 
kommissionen (GD XII). Det verkställande sekretariatet ansvarar för den dagliga 
hanteringen av det europeiska initiativet. 
SLUTSATSEN BLIR ATT RÅDET UPPMANAS GÖRA FÖLJANDE: 
Erkänna den roll som det här initiativet spelar för att förbättra samstämmigheten 
med unionens position i flera internationella fora i samband med forskning om 
jordbruksproduktion och förvaltning av naturresurser i fråga om 
livsmedelssäkerhet, hållbar utveckling och minskad fattigdom i 
utvecklingsländer. 
Erkänna betydelsen av flexibla, frivilliga och aktivitetsfrämjande 
samordningsmekanismer och konsekvenserna därav för medlemmarnas 
deltagande på lämplig nivå. 
Samtycka till att de rekommendationer som blir resultatet av det här initiativet 
kommer att tas i beaktande vid formuleringen och genomförandet av Europeiska 
unionens framtida politik och strategier. 
Stödja initiativets fortsatta arbete och kommissionens deltagande som 
representant för EG:s intressen som fullvärdig medlem parallellt med 
medlemsstaterna och övriga europeiska medlemmar. 
Anteckna att kommissionen skall rapportera till rådet om de resultat som 
uppnåtts, om det är lämpligt. 
yf«. 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 126 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 01 15 11 
Katalognummer : CB-CO-97-121-SV-C 
ISBN 92-78-17509-9 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg