SV Europeiska unionens officiella tidning C 240/15

Yttrande från Europeiska regionkommittén – EU:s miljölagstiftning: Att förbättra rapportering och efterlevnad

(2016/C 240/04)

Föredragande: Andres JAADLA (EE-ALDE), ledamot, stadsfullmäktige, Rakvere Referensdokument: Skrivelse av den 2 september 2015 från Europeiska kommissionens vice ordförande

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

A. Allmänna kommentarer

1. Europeiska regionkommittén välkomnar kommissionens begäran om ett förberedande yttrande om bättre miljörapportering och säkerställande av efterlevnaden av EU:s miljölagstiftning. Båda frågorna har lyfts fram i kommissionens agenda för bättre lagstiftning (1).

2. Detta förberedande yttrande syftar till att bidra till kommissionens Refit-initiativ om en kontroll av ändamålsenligheten med sikte på att rationalisera övervaknings- och rapporteringsskyldigheterna inom miljöpolitiken och till att följa upp ReK:s tidigare rekommendationer om att förbättra genomförandet av EU:s miljölagstiftning (2).

3. Huvudansvaret för att se till att EU:s lagstiftning faktiskt genomförs och efterlevs ligger hos de nationella myndigheterna, mycket ofta på regional och lokal nivå, vilket Europaparlamentet har erkänt (3).

4. En hög miljöskyddsnivå är ett av Europeiska unionens grundläggande mål, och ReK upprepar sin oro över genomförandet av miljölagstiftningen.

5. ReK framhåller att om EU:s miljölagstiftning genomförs ordentligt uppstår många fördelar för miljön, för ekonomin – genom införande av likvärdiga konkurrensvillkor, rättssäkerhet för företagen och främjande av innovation – samt för medborgarna genom att deras levnadsförhållanden och hälsa förbättras. Kostnaderna för ett ofullständigt eller bristfälligt genomförande av EU:s miljölagstiftning beräknas uppgå till omkring 50 miljarder euro per år.

6. Vi noterar att Europaparlamentet är bekymrat över att de onödiga administrativa kostnaderna i samband med miljölagstiftningen till stor del beror på olämplig eller ineffektiv offentlig eller privat administrativ praxis i olika medlemsstater och i deras regionala eller lokala myndigheter (4). I detta sammanhang är det viktigt att i den nationella lagstiftningen ge de lokala och regionala myndigheterna tydliga befogenheter så att de kan fullgöra sina skyldigheter, och att man ger dem stöd för att genomföra dem.

7. Kommittén efterlyser, i linje med kommissionens nya agenda för bättre lagstiftning, en förbättring av denna situation och uppmanar medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna att genomföra EU:s miljölagstiftning på ett så klart, enkelt och användarvänligt sätt som möjligt, samtidigt som man tryggar dess effektivitet.

8. Kommittén konstaterar dock att en stor anledning till denna ineffektivitet är att EU-lagstiftning ibland utarbetas utan en gedigen och fokuserad förhandsbedömning av frågor som rör befogenheter, efterlevnadskostnader och kapacitetsproblem för de lokala och regionala myndigheterna och medlemsstaternas olika miljöförhållanden.

B. Förbättrad miljöövervakning och miljörapportering

9. Att samla in uppgifter (övervakning), överföra uppgifter (rapportering) samt synliggöra uppgifter för och sprida dem till allmänheten är avgörande för hela den politiska arbetscykeln med att utarbeta, genomföra och utvärdera miljölagstiftning.

10. ReK vill på nytt uttrycka sin oro över att övervakningen och rapporteringen inte sker på samma sätt i hela Europa och att den information som erhålls ofta är ofullständig, oförenlig eller inaktuell. Bättre och mer lättillgänglig information på nationell, regional och lokal nivå skulle göra det möjligt att upptäcka stora miljöproblem tidigare och underlätta en effektiv tillämpning av de system för tidig varning som anges i de olika direktiven, vilket skulle kunna leda till besparingar på längre sikt.

11. De regionala och lokala myndigheterna spelar en avgörande roll när det gäller att samla kunskaper och använda övervakning och rapportering för att informera allmänheten i syfte att främja en ökad medvetenhet bland invånarna i samarbete med miljöskyddsmyndigheterna.

12. ReK betonar att det krävs en lämplig fördelning av ansvar och resurser samt tydliga informationsflöden när det gäller medlemsstaternas miljöövervaknings- och miljörapporteringskrav mellan kommuner, regioner och den nationella nivån för att säkerställa att rapporter och indikatorer som rör miljösituationen är konsekventa, effektiva och tillförlitliga.

13. De lokala och regionala myndigheterna uppmanas att ålägga projektansvariga byggherrar att lämna in de miljöuppgifter som samlats in för miljökonsekvensbedömningar och för tillstånd/licenser som krävs enligt EU:s miljölagstiftning till de lokala och regionala myndigheterna.

14. Kommittén framhåller hur viktigt det är att de lokala och regionala myndigheterna samarbetar nära och i samband med detta involverar och stöder frivilliga, icke-statliga organisationer och, genom medborgarvetenskap, intresserade lekmän i insamlingen av miljöuppgifter, särskilt beträffande biologisk mångfald.

Kommissionens/EU:s insatser för att förbättra miljöövervakning och miljörapportering

15. Vi välkomnar att kommissionen genomför en kontroll av ändamålsenligheten med sikte på att rationalisera övervaknings- och rapporteringskraven i EU:s miljölagstiftning. ReK uppmanar kommissionen att samordna kontrollen av ändamålsenligheten med översynerna av övervaknings- och rapporteringskraven inom andra EU-politikområden, t.ex. jordbruk, energi och finansiella tjänster.

16. Kommittén stöder kommissionens avsikt att utveckla en mer modern, effektiv och ändamålsenlig miljöövervakning och miljörapportering i EU-lagstiftningen. ReK anser att följande mål är mycket viktiga (5): — Möjliggöra en bedömning från de lokala, regionala och nationella myndigheternas samt kommissionens sida och en självutvärdering från de reglerade sektorernas sida av efterlevnaden av de EU-rättsliga skyldigheterna. — Förenkla och minska den administrativa bördan, bland annat genom att stärka möjligheterna att lägga fram en samlad rapport om kompletterande EU-direktiv, med mindre press på offentliga myndigheter på alla nivåer och på den privata sektorn som bidrar till rapporteringen. — Bättre och på ett mer begripligt sätt informera och därigenom stärka deltagandet av allmänheten och de berörda parterna, t.ex. arbetsmarknadens parter och företrädare för näringslivet, innan medlemsstaternas miljöuppgifter översänds till kommissionen. — Bidra till att förbättra beslutsfattandet och ge underlag till utvärderingen av politiken.

17. Vi ställer oss bakom följande principer, som bör vara vägledande för övervaknings- och rapporteringskraven på EU-nivå: allsidighet och tillräcklighet, samstämmighet och konsekvens, jämförbarhet i jämvikt med subsidiaritet, proportionalitet, tillgänglighet, aktualitet och kontinuitet (6).

18. I sina insatser för att rationalisera övervakningen och rapporteringen och minska den administrativa bördan får kommissionen, medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna inte — minska tillhandahållandet av miljöinformation till de lokala och regionala beslutsfattarna, allmänheten och det civila samhället, — minska rapporteringen av uppgifter som är nödvändiga för att kommissionen ska kunna se till att EU:s miljölagstiftning efterlevs, — skapa onödiga nya rapporteringskrav på EU-nivå, utan i stället om möjligt prioritera användningen av och sammankopplingen mellan befintliga rapportdatabaser för att uppfylla EU:s rapporteringsskyldigheter.

19. Det behövs en heltäckande inventering av rapporteringskraven i EU:s miljölagstiftning, en granskning av huruvida de är nödvändiga samt en bedömning av de administrativa kostnaderna för övervakning och rapportering för de lokala och regionala myndigheterna.

20. Kommissionen bör vid sin kontroll av övervaknings- och rapporteringskravens ändamålsenlighet i tillräckligt hög grad beakta de olika aspekterna av DPSIR-cykeln (drivkrafter, belastningar, tillstånd, effekter och åtgärder).

21. Kommissionen uppmanas att undersöka möjliga effektivitetsvinster och avhjälpa onödiga administrativa bördor vid övervakning och rapportering i synnerhet genom att automatisera rapporteringsverktygen och undersöka synergieffekter mellan rapporteringsskyldigheter enligt olika direktiv.

22. Vi lyfter fram befintlig god praxis inom kraven på miljöövervakning och miljörapportering. Som exempel kan nämnas Wise och integreringen av rapportering av utsläpp till luft från stora förbränningsanläggningar i E-PRTR.

23. För att förbättra miljöövervakningen och miljörapporteringen och synliggöra dess syfte bör kommissionen fastställa ”resultattavlor för genomförandet” för ytterligare direktiv. Sådana finns redan för vissa nyare direktiv (7).

24. När kommissionen överväger att upphäva direktivet om standardiserad rapportering bör den återigen ta fram en övergripande strategi för övervakning och rapportering i framtiden på EU-nivå.

25. Kommittén erkänner Europeiska miljöbyråns (EEA) viktiga roll när det gäller att tillhandahålla en gedigen kunskapsbas som underbygger miljöpolitiken och genomförandet samt värdet av dess arbete inom övervakning och rapportering.

26. ReK upprepar sitt stöd för utarbetandet av strukturerade ramar för genomförande och information (SIIF) såsom kommissionen har föreslagit för all viktig EU-miljölagstiftning (8).

27. Vi upprepar vår uppmaning till kommissionen att se till att medlemsstaterna och deras lokala och regionala myndigheter korrekt genomför de gällande minimikraven i direktivet om tillgång till information i miljöfrågor i enlighet med Århuskonventionen (9).

Förbättrad miljöövervakning och miljörapportering på digital väg

28. E-lösningar och e-förvaltning har en betydande potential när det gäller att hjälpa de lokala och regionala myndigheterna att rationalisera sin miljöövervakning och miljörapportering, särskilt med sikte på att minska den administrativa bördan för lokala och regionala myndigheter och företag, sammanställa strukturerade data och systematiserade övervaknings- och rapporteringsresultat, underlätta riskanalys och förbättra övervakningens och rapporteringens kvalitet, t.ex. genom vägledning för övervakning och rapportering och webbformulär samt bättre information till och deltagande av allmänheten.

29. Vi uppmanar kommissionen och EEA att inom ramen för pilotprojekt undersöka hur man kan använda IKT och e-förvaltning för att minska övervaknings- och rapporteringskraven på de lokala och regionala myndigheterna utan att påverka lagstiftningens effekt.

30. Kommissionen uppmanas att vid sin ändamålsenlighetskontroll utvärdera tillvägagångssätt där aktörer och lokala och regionala myndigheter kan använda samma e-rapporteringsverktyg för flera olika EU-miljörättsakter.

31. ReK upprepar sin uppmaning till kommissionen, EEA och medlemsstaterna att ytterligare utnyttja de möjligheter som jordobservationsteknik, t.ex. GMES, erbjuder för att förbättra övervakningens effektivitet (10).

32. Kommittén framhåller behovet av att främja investeringar i webbaserade informationssystem och verktyg, bl.a. användarvänliga webbportaler och webbsidor, och uppmuntrar till att låta systemanvändarna, t.ex. lokala och regionala myndigheter och operatörer, delta i systemutvecklingen.

33. Vi efterlyser en satsning på att säkerställa allsidig sektorsöverskridande och gränsöverskridande interoperabilitet mellan EU:s och medlemsstaternas e-tjänster på miljöområdet på nationell, regional och lokal nivå (11).

34. Vi betonar att offentlig (rumslig) miljöinformation spelar en viktig roll för digitalt baserade företag, inklusive små och medelstora företag och uppstartsföretag. Vi uppmanar lokala och regionala myndigheter att dra full nytta av möjligheten att vidareutnyttja information från den offentliga sektorn och att främja digital entreprenörskunskap när det gäller att använda dessa data, i syfte att stödja medborgare, företag och det civila samhället att utveckla nya tjänster, öka konkurrenskraften och skapa nya arbetstillfällen.

35. Kommissionen uppmanas att ytterligare uppmuntra utbyte av bästa praxis och teknik mellan medlemsstaterna och mellan de regionala och lokala myndigheterna och att främja digital miljöövervakning och miljörapportering och tillhandahållande av miljöinformation samt forskning och innovation om detta i den kommande handlingsplanen för e-förvaltning 2016–2020 och i framtida inbjudningar att lämna projektförslag inom ramen för Life-programmet, Fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE) och Horisont 2020-programmet.

36. De lokala och regionala myndigheterna uppmuntras att främja utvecklingen av digital miljöövervakning och miljörapportering och SIIF samt en ökad administrativ kapacitet genom att utnyttja det tekniska biståndet inom ramen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna.

Refit-utvärderingen av Inspire

37. Vi anser att det behövs en lägesrapport, på grundval av erfarenheterna av genomförandet av direktiv 2007/2/EG om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire), om vilka fackmässiga och tekniska krav i direktivet som är ändamålsenliga och som kan genomföras ur ett kostnads- och nyttoperspektiv. Kommittén emotser därför Refit-utvärderingen av Inspire-direktivet, som gör det möjligt att dela rumslig miljöinformation mellan organisationer inom den offentliga sektorn och underlättar allmänhetens tillgång till rumslig information i hela Europa.

38. Vi stöder en vidareutveckling av Inspire som ett e-förvaltningsverktyg för att tillhandahålla det centrala gemensamma formatet och processen för datainsamling om rumslig miljöinformation för att rationalisera miljöövervakningen och miljörapporteringen och göra säkerställandet av efterlevnaden och tillsynen av EU-lagstiftningen effektivare, med tillämpning av principerna om öppna data och digitala lösningar inom ramen för smarta städer när uppgifter offentliggörs och sprids till allmänheten.

39. Kommissionen uppmanas att undersöka de eventuella konsekvenserna av att göra Inspire-kraven på format obligatoriska på andra områden.

40. Inspire kan ge betydande fördelar för de lokala och regionala myndigheterna, och ReK uppmanar medlemsstaterna att med stöd från kommissionen stärka de regionala och lokala myndigheternas medverkan i Inspire-processen och bygga upp kapaciteten för att genomföra Inspire inom de lokala och regionala förvaltningarna (12).

41. EEA och kommissionens gemensamma forskningscentrum (JRC) bör ges en större samordnande roll för att säkerställa konsekvens och förenlighet vid insamling och sammanställning av olika uppgifter på EU-nivå genom olika verktyg, t.ex. Inspire, GMES, Geoss och EyeonEarth.

C. Bättre säkerställande av efterlevnaden av EU:s miljölagstiftning

42. Vi noterar den vikt som kommissionen i sin agenda för bättre lagstiftning lägger vid vissa medlemsstaters ”Make it Work”-initiativ (13), som innehåller riktlinjer för bestämmelser om säkerställande av efterlevnaden av EU:s miljölagstiftning.

43. Kommittén beklagar den bristande samstämmigheten och konsekvensen i kraven på säkerställande av efterlevnaden mellan EU:s olika miljörättsakter, som innehåller bestämmelser med olika detaljrikedom och olika definitioner som har utvecklats separat under en lång period. Detta kan leda till att lokala och regionala myndigheter stöter på problem när det gäller att tolka och integrera dessa bestämmelser i samband med säkerställande av efterlevnaden.

44. ReK stöder följande principer för säkerställande av efterlevnaden av EU:s miljölagstiftning: behöriga myndigheters utnämning, befogenheter och professionalism, informationsbaserat säkerställande av efterlevnaden, en lämplig blandning av olika åtgärder för att säkerställa efterlevnaden, planering, utvärdering och revidering av åtgärder för att säkerställa efterlevnaden, kommunikation med allmänheten samt uppföljning, effektiv samordning mellan olika myndigheter.

45. Vi uppmanar de nationella, regionala och lokala myndigheterna att utöver ovanstående principer tillämpa en riskbaserad metod för att säkerställa efterlevnaden, och uppmanar EU att ta fram genomföranderekommendationer som beaktar de lokala och regionala särdragen och intressena.

46. Riskbedömning utgör en viktig möjlighet för att de behöriga lokala och regionala myndigheterna ska kunna minska onödiga administrativa bördor och samtidigt upprätthålla en hög miljöskyddsnivå genom att bättre prioritera användningen av sina begränsade inspektionsresurser.

47. I EU:s miljölagstiftning bör man framför allt beakta risken för bristande efterlevnad och dess potentiella inverkan på miljö och hälsa.

48. Kommissionen uppmanas att inom en nära framtid lägga fram ett initiativ om säkerställande av efterlevnaden som omfattar främjande, övervakning och tillsyn av efterlevnaden, är inriktat på en riskbaserad metod och bidrar till genomförandet av det sjunde miljöhandlingsprogrammet.

49. Vi stöder alternativet med ett övergripande EU-direktiv med bestämmelser om säkerställande av efterlevnaden som bygger på ovannämnda principer för EU:s miljölagstiftning och som även skulle innebära att ReK:s uppmaning till kommissionen att lägga fram en allmän, bindande EU-ram för miljötillsyn och miljöövervakning förverkligas (14).

50. De behöriga lokala och regionala myndigheterna intar en viktig plats särskilt när det gäller verksamhet för att främja efterlevnaden som omfattar samarbete med den reglerade branschen och information till allmänheten om bristande efterlevnad och resultaten av större inspektioner.

51. Medlemsstaterna och de regionala och lokala myndigheterna uppmanas att konsekvent sörja för genomförandet och vidta proportionerliga och avskräckande påföljder vid överträdelser av EU:s miljölagstiftning samt att konsekvent tillämpa direktiv 2008/99/EG om miljöbrott.

52. Vi uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att som en kompletterande åtgärd fortsätta att stärka den roll som EU:s nätverk för genomförande och upprätthållande av miljölagstiftningen spelar och särskilt se till att nätverket får tillräckligt långsiktigt finansiellt stöd, öka den systematiska användningen av nätverket för inbördes inspektioner och gemensamma inspektioner (15) på miljölagstiftningens samtliga huvudområden, öka nätverkets samarbete med andra europeiska nätverk som arbetar med frågor som rör säkerställande av efterlevnad samt vidareutveckla nationella nätverk för genomförande och upprätthållande av miljölagstiftningen som involverar experter från regionala och lokala myndigheter för att utbyta bästa praxis.

53. Vi stöder Europaparlamentets uppmaning (16) till kommissionen att främja kapacitetsuppbyggnad av nätverk för domare och åklagare som också specialiserar sig på miljöbrott.

54. Kommissionen bör i sitt eventuella nya initiativ för säkerställande av efterlevnaden beakta ReK:s tidigare uppmaningar beträffande behovet av att på dagordningen åter föra upp det blockerade direktivet om tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, vilket även Europaparlamentet stöder, och allmänna kriterier för nationella system för handläggning av klagomål (17).

55. ReK påminner om att EU:s strukturfonder har ett särskilt tematiskt mål som syftar till att förbättra lokala och regionala myndigheters kapacitet, och tillräckliga EU-medel bör därför avsättas för detta ändamål.

D. Andra åtgärder för att förbättra genomförandet av EU:s miljölagstiftning

Åtgärder från kommissionens och EU:s sida

56. För att fortsätta genomförandet av EU:s sjunde miljöhandlingsprogram och dess prioriterade mål 4 om att förbättra genomförandet och för att följa upp rekommendationerna i ReK:s tidigare yttranden om att förbättra genomförandet av EU:s miljölagstiftning uppmanar ReK kommissionen och EU (18) a) att anta en effektiv politik som angriper problemen vid källan och ytterligare anpassar ambitionsnivån och tidsramarna för EU:s källbaserade eller produktbaserade lagstiftning till ambitionerna och tidsramarna för EU-lagstiftningen om miljökvalitetsnormer eller miljökvalitetsmål för att bättre bistå de behöriga lokala och regionala myndigheternas insatser för att uppnå EU:s gränsvärden, fastställa gränsöverskridande frågor som ligger utanför dessa myndigheters direkta ansvar samt utöka möjligheterna till kostnadstäckning i EU:s miljölagstiftning för behöriga lokala och regionala myndigheter, b) att ytterligare främja, finansiellt stödja och vid behov utvidga och stärka befintliga och mycket olika samt ibland överlappande EU-initiativ som stöder innovation och bästa praxis i städer och att uppmuntra städerna att visa ledarskap, i synnerhet genom att vidareutveckla priset Europas miljöhuvudstad och den nya European Green Leaf-utmärkelsen för mindre städer, c) att göra det obligatoriskt att genomföra en analys av de territoriella konsekvenserna och konsekvenserna för konkurrenskraften på regional och lokal nivå i konsekvensbedömningar när EU:s miljölagstiftning utarbetas eller ses över och att ytterligare uppmuntra lokala och regionala myndigheter och det lokala näringslivet att delta i kommissionens utvidgade offentliga samråd i det förberedande lagstiftningsskedet och vid genomförandet av lagstiftningen, d) att som ett led i det pågående arbetet med lagstiftningens ändamålsenlighet genomföra bedömningar av den gällande miljölagstiftningens och de bindande målens territoriella konsekvenser och konsekvenser för konkurrenskraften.

57. Kommissionen uppmanas att inrätta en kommissionsexpertgrupp bestående av företrädare för medlemsstaterna, lokala och regionala myndigheter och viktiga aktörer, för att ge råd om hur kvaliteten och samstämmigheten i EU:s miljölagstiftning och dess genomförande kan förbättras eller att integrera denna uppgift i mandatet för befintliga kommissionsexpertgrupper med en liknande sammansättning. ReK erbjuder sig att bidra till denna grupp.

Åtgärder från medlemsstaternas och de regionala och lokala myndigheternas sida

58. ReK uppmanar a) medlemsstaterna att ha en tätare kontakt med de genomförande förvaltningarna redan i politikutformningsfasen och även under införlivande- och genomförandefaserna, t.ex. inom ramen för arbetsgrupper för förvaltningsöverskridande frågor som består av förvaltningsexperter från alla myndighetsnivåer inom en medlemsstat, b) de lokala och regionala myndigheterna att fastställa lokala/regionala miljömål och miljöstrategier eller att införa miljömål i befintliga (integrerade) hållbarhetsstrategier som backas upp av politisk vilja, c) medlemsstaterna att med stöd av kommissionen ta ytterligare steg mot att bättre integrera EU:s miljörättsakter genom att införa samordnade miljötillstånd, d) de nationella och regionala miljöministerierna och miljöorganen att tillsammans med företrädare för lokala och regionala myndigheter utarbeta riktlinjer, bl.a. checklistor för förfaranden, e) medlemsstaterna att snabbt, korrekt och effektivt införliva EU:s miljölagstiftning, f) medlemsstaterna och de regionala och lokala myndigheterna att successivt fasa ut miljöskadliga subventioner och i större omfattning använda marknadsbaserade instrument och miljövänliga skattereformer.

Förstärka ReK:s samarbete med kommissionen, Europaparlamentet och rådet för att förbättra genomförandet och kontrollen av EU:s miljölagstiftning

59. Kommittén välkomnar medlagstiftarnas nya tonvikt på att förbättra genomförandet av EU:s miljölagstiftning och kontrollen av den (19).

60. Europaparlamentet och rådet uppmanas att tillsammans med ReK undersöka hur ReK genom sin rådgivande funktion kan bidra med de lokala och regionala myndigheternas erfarenheter till deras enskilda kontrollförfaranden.

61. Kommittén framhåller sina erfarenheter från ReK:s och kommissionens gemensamma tekniska plattform för miljösamarbete, som utgör ett forum för att främja dialogen om lokala och regionala problem och lösningar vid genomförandet av EU:s miljölagstiftning.

62. Plattformen har erkänts och placerats på en sund och långsiktig grund av rådet och Europaparlamentet i det sjunde miljöhandlingsprogrammet, där det bekräftas att plattformen kommer att ”underlätta dialog och informationsutbyte i syfte att förbättra genomförandet av lagstiftningen på lokal nivå”.

63. Kommittén vill därför bidra till vidareutvecklingen av den tekniska plattformen och föreslår att kommissionen tillsammans med Europaparlamentet och rådet undersöker i vilken utsträckning sammanträden inom den tekniska plattformen skulle kunna kopplas till Europaparlamentets och rådets diskussioner om bättre genomförande och tillsyn på miljöområdet.

64. Vi uppskattar att kommissionen inom ramen för EU:s miljöpolitik under de senaste åren har intagit en proaktiv ställning genom att i ett tidigt skede be ReK att bidra till utformningen av politiken i form av förberedande yttranden i enlighet med samarbetsavtalet mellan de båda institutionerna (20). ReK föreslår att man gemensamt ska undersöka om man mer regelbundet skulle kunna samorganisera ett möte i den tekniska plattformen inom ramen för varje förberedande yttrande.

65. Vi uppmanar kommissionen att ha ett nära samarbete med Regionkommittén i samband med alla framtida initiativ som syftar till att förbättra genomförandet och styrningen på miljöområdet, såsom initiativet för översyn av genomförandet av miljölagstiftningen (Environmental Implementation Review – EIR) (21).

Bryssel den 7 april 2016. Markku MARKKULA Europeiska regionkommitténs ordförande

(1) COM(2015) 215 final.

(2) CDR593-2013_00_00_TRA_AC, CDR 1119-2012, CdR 164/2010 fin.

(3) Europaparlamentets resolution av den 12 mars 2013 (2012/2104(INI)).

(4) Europaparlamentets resolution av den 12 mars 2013 (2012/2104(INI)).

(5) MiW – Make it Work Project 10/2015: ”Discussion Paper for Joint Commission Make it Work Workshop on Monitoring and Reporting”, Bryssel den 19–20 november 2015, http://www.ieep.eu/assets/1857/Discussion_paper_for_Workshop_on_Reporting_13-10-15.pdf, och kommissionens offentliga samråd om rationalisering av övervaknings- och rapporteringskraven i miljölagstiftningen, http://ec.europa.eu/environment/consultations/reporting_en.htm

(6) MiW – Make it Work Project 10/2015.

(7) Översikt över befintliga resultattavlor: http://ec.europa.eu/environment/legal/reporting/products_en.htm

(8) CDR1119-2012_00_00_TRA_AC.

(9) CDR1119-2012_00_00_TRA_AC.

(10) CDR1119-2012_00_00_TRA_AC, CdR 163/2011 fin.

(11) Se även COR-2014-05514-00-00-AC och COR-2015-02646.

(12) EEA:s tekniska rapport nr 17/2014, rapporten om det offentliga samrådet om Inspire: http://inspire.ec.europa.eu/reports/consultations/INSPIRE_Public_Consultation_Report_final.pdf

(13) http://www.ieep.eu/work-areas/environmental-governance/better-regulation/make-it-work/

(14) CDR593-2013_00_00_TRA_AC, CDR1119-2012_00_00_TRA_AC, CdR 164/2010 fin.

(15) CDR1119-2012_00_00_TRA_AC, CdR 164/2010 fin.

(16) Europaparlamentets resolution av den 12 mars 2013 (2012/2104(INI)).

(17) CDR1119-2012_00_00_TRA_AC, CdR 164/2010 fin och Europaparlamentets resolution av den 12 mars 2013 (2012/2104(INI)).

(18) COR-2015-04129, CDR593-2013_00_00_TRA_AC, CDR1119-2012_00_00_TRA_AC, CdR 164/2010 fin.

(19) Anförande av ENVI-utskottets ordförande Giovanni La Via inför ReK:s ENVE-utskott den 3 mars 2015. Rådets generalsekretariat, den 9 oktober 2015: Miljöanpassning av den europeiska planeringsterminen: miljöskadliga subventioner och genomförande av miljölagstiftning – Diskussion. Ordförandeskapets bakgrundsdokument: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12790-2015-REV-1/sv/pdf.

(20) CdR 164/2010.

(21) http://ec.europa.eu/smart-regulation/roadmaps/docs/2016_env_088_environmental_implementation_review_en.pdf