Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

MOTIVERING

FÖRSLAG

AVDELNING I - Räckvidd och definitioner

Artikel 1 - Syfte och räckvidd

Artikel 2 - Definition av livsmedel

Artikel 3 - Övriga definitioner

AVDELNING II - Allmän livsmedelslagstiftning

Artikel 4 - Räckvidd

Kapitel 1- Principerna för och kraven i livsmedelslagstiftningen

Artikel 5 - Allmänna mål

Artikel 6 - Skydd av hälsa

Artikel 7 - Försiktighetsprincipen

Artikel 8 - Tillvaratagande av konsumenternas intressen

Artikel 9 - Spårbarhet

Artikel 10 - Skyldigheter

Artikel 11 - Ansvar

Kapitel 2 - Krav på livsmedelssäkerhet

Artikel 12 - Krav på livsmedelssäkerhet

Artikel 13 - Krav på fodersäkerhet

Artikel 14 - Ansvar för livsmedelssäkerheten: livsmedelsföretagen

Artikel 15 - Ansvar för livsmedelssäkerheten: foderföretag

Kapitel 3 - Principerna för handel med livsmedel

Artikel 16 - Livsmedel som importeras till gemenskapen

Artikel 17 - Livsmedel som exporteras från gemenskapen

Artikel 18 - Internationella livsmedelsstandarder

Kapitel 4 - Principerna för insyn

Artikel 19 - Offentligt samråd

Artikel 20 - Information till allmänheten

AVDELNING III - EUROPEISKA LIVSMEDELSMYNDIGHETEN

Kapitel 1 - Uppdrag och uppgifter

Artikel 21 - Myndighetens uppdrag

Artikel 22 - Myndighetens uppgifter

Kapitel 2 - Organisation

Artikel 23 - Myndighetens olika organ

Artikel 24 - Styrelse

Artikel 25 - Verkställande direktör

Artikel 26 - Rådgivande grupp

Artikel 27 - Vetenskaplig kommitté och vetenskapliga paneler

Kapitel 3 - Verksamhet

Artikel 28 - Vetenskapliga yttranden

Artikel 29 - Motstridiga vetenskapliga yttranden

Artikel 30 - Vetenskapligt och tekniskt stöd

Artikel 31 - Vetenskapliga undersökningar

Artikel 32 - Insamling av uppgifter

Artikel 33 - Fastställande av nya risker

Artikel 34 - System för snabbt informationsutbyte

Artikel 35 - Nätverkssamarbete mellan organisationer som är verksamma inom de områden som myndighetens uppdrag omfattar

Kapitel 4 - Oberoende, insyn och kommunikation

Artikel 36 - Oberoende

Artikel 37 - Insyn

Artikel 38 - Insyn

Artikel 39 - Kommunikation

Artikel 40 - Tillgång till handlingar

Artikel 41 - Konsumenter och andra berörda parter

Kapitel 5 - Finansiella bestämmelser

Artikel 42 - Antagande av myndighetens budget

Artikel 43 - Genomförande av myndighetens budget

Artikel 44 - Avgifter som myndigheten tar ut

Kapitel 6 - Allmänna bestämmelser

Artikel 45 - Rättslig status och privilegier

Artikel 46 - Ansvar

Artikel 47 - Personal

Artikel 48 - Tredje lands deltagande

AVDELNING IV - Systemet för snabbt informationsutbyte, krishantering och nödsituationer

Kapitel 1 - Systemet för snabbt informationsutbyte

Artikel 49 - Systemet för snabbt informationsutbyte

Artikel 50 - Genomförandeåtgärder

Artikel 51 - Regler om konfidentialitet inom systemet för snabbt informationsutbyte

Kapitel 2 - Krishantering

Artikel 52 - Allmän plan för krishantering

Artikel 53 - Krisenhet

Artikel 54 - Krisenhetens uppgifter

Kapitel 3 - Nödsituationer

Artikel 55 - Nödåtgärder för livsmedel som har sitt ursprung i gemenskapen eller som importeras från ett tredje land

Artikel 56 - Övriga åtgärder

AVDELNING V - Förfaranden och slutbestämmelser

Kapitel 1 - Beslutsförfaranden

Artikel 57 - Kommitté för livsmedelssäkerhet och djurhälsa

Artikel 58 - Föreskrivande förfarande

Artikel 59 - Medlingsförfarande

Kapitel 2 - Slutbestämmelser

Artikel 60 - Klausul om översyn

Artikel 61 - Hänvisning till Europeiska livsmedelsmyndigheten och Kommittén för livsmedelssäkerhet och djurhälsa

Artikel 62 - Europeiska läkemedelsmyndighetens behörighet

Artikel 63 - Säte

Artikel 64 - Övergångsåtgärder i fråga om livsmedelslagstiftning

Artikel 65 - Inledning av verksamheten

Artikel 66 - Ikraftträdande

FINANSIERINGSÖVERSIKT

KONSEKVENSANALYS

MOTIVERING

Inledning

I vitboken om livsmedelssäkerhet [1] fastställs kommissionens strategiska mål, prioriteringar och arbetsprogram dels vad gäller livsmedelssäkerhet, dels livsmedelslagstiftning i allmänhet Kommissionen har åtagit sig att utforma en integrerad strategi när det gäller att reglera livsmedelskedjan och i vitboken går man närmare in på hur detta skall ske Särskilt viktiga är förslaget om att inrätta en europeisk livsmedelsmyndighet och förslagen till över gripande definitioner, principer och åtgärder Avsikten är att garantera en hög skyddsnivå och en effektivt fungerande inre marknad för livsmedel

[1] KOM (1999) 719 slutlig, 1212000

Föreliggande förslag till europeisk förordning har utarbetats mot bakgrund av ovannämnda åtagande Förordningen fastställer de allmänna principerna och kraven vad gäller livsmedels lagstiftning, föreskriver förfaranden när det gäller livsmedelssäkerhet och inför ett system för snabbt informationsutbyte om livsmedel och foder Genom förordningen inrättas också en europeisk livsmedelsmyndighet vars ansvarsområde, uppgifter och skyldigheter definieras

Den europeiska livsmedelslagstiftningens utveckling under de senaste fyrtio åren speglar en blandning av vetenskapliga, samhälleliga, politiska och ekonomiska krafter Under dessa fyrtio år har livsmedelslagstiftningen haft olika politiska mål Ett av målen har varit att harmonisera de nationella åtgärderna och skapa en grund för den inre marknaden, ett annat att anta gemensamma åtgärder inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken Även om det inte alltid sagts uttryckligen har målen ofrånkomligen varit knutna till upprättandet och bibehållandet av en hög skyddsnivå när det gäller folkhälsa, säkerhet och konsumentskydd

Dessa olika mål har lett till vissa skiljaktigheter i synen på livsmedelslagstiftningen, en del motsättningar och till och med vissa brister Ett av målen med denna förordning är att fastställa gemensamma definitioner, bland annat en definition på livsmedel, och över gripande vägledande principer och legitima mål för livsmedelslagstiftningen i gemenskapen

I motsats till det relativt nya lagstiftningsarbetet på livsmedelsområdet på gemenskapsnivå har de nationella "livsmedelslagarna" en längre historia Definitionerna av livsmedel och de allmänna principerna och kraven när det gäller livsmedelslagstiftning är därför djupt rotade i en del medlemsstaters rättshistoria Även om principerna och begreppen är liknande skiljer sig de nationella åtgärderna till en del åt i fråga om synsätt och detaljer, vilket kan ge upphov till störningar på den inre marknaden Syftet med denna förordning är att på gemenskapsnivå harmonisera befintliga nationella krav genom att inordna dem i ett europeiskt sammanhang

Förutom att man genom förordningen vill harmonisera befintliga nationella krav är ett mål också att tillhandahålla en grundläggande ram för principer och definitioner för den framtida europeiska livsmedelslagstiftningen När man i framtiden ser över åtgärderna eller utarbetar förslag på nya områden kommer denna förordning att tillhandahålla grundläggande principer, definitioner och riktlinjer för arbetet Trots att förordningen innehåller förslag till en del specifika krav finns det andra, mer allmänt tillämpliga krav som kan tjäna som grund för mera specifika bestämmelser

Liksom på andra handelsområden har Europeiska gemenskapen upplevt ett antal problem med förorenade livsmedel och andra kriser vad gäller livsmedelssäkerhet, ibland till följd av problem med förorening av foder I denna förordning kommer man att fastställa principer och i vissa fall ålägga företagen en del skyldigheter i syfte att allmänt angripa orsakerna till problemen med livsmedelssäkerheten Bland annat införs krav för livsmedelsföretag inom primär produktionen och i förekommande fall på foderföretag, om detta är relevant ur livsmedelsäkerhetssynpunkt

I vitboken konstaterades att man måste behandla frågan om konsumenternas och handelsparternas förtroende för de europeiska livsmedlen Konsumenternas och handels parternas förtroende för myndigheterna och deras förmåga att reglera och kontrollera livs medlens säkerhet, för hur den europeiska livsmedelslagstiftningen utarbetas samt för de europeiska institutionerna har minskat Detta har resulterat i en märkbar omvärdering av de befintliga organisatoriska arrangemangen på gemenskapsnivå

Behovet av snabba, pålitliga och kraftfulla vetenskapliga yttranden i en allt mer innovativ och teknisk sektor har ställt avsevärda krav på det europeiska systemet med att inhämta vetenskapliga yttranden från de vetenskapliga kommittéerna En allt större del av gemenskapslagstiftningen kräver att det görs vetenskapliga bedömningar för den europeiska befolkningens skull Behovet tillfredsställs för närvarande genom de vetenskapliga kommittéer som inrättats genom kommissionens beslut 97/579/EG [2] om inrättande av vetenskapliga kommittéer för konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet och genom beslut 97/404/EG [3] om inrättande av en vetenskaplig styrkommitté Det ökade behovet har oundvikligen lett till att systemet har belastats både när det gäller kommittéernas förmåga att utvärdera säkerheten i vetenskapliga handlingar och bedömningen av mer omfattande folkhälsofrågor

[2] EGT L 237, 2881997

[3] EGT L 169, 2761997

I detta förslag behandlas de organisatoriska förändringar som måste göras vad gäller tillhandahållande av vetenskapliga yttranden och främjande av ett ökat samarbete med medlemsstaterna för att på bästa sätt utnyttja befintlig sakkunskap

I vitboken om livsmedelssäkerhet föreslås det att en europeisk livsmedelsmyndighet skall inrättas för att behandla vetenskapliga frågor som direkt eller indirekt är av betydelse för livsmedelssäkerheten och för att öppet informera om sådana frågor De offentliga och interinstitutionella samråden om vitboken har bekräftat att inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet med vetenskaplig och teknisk behörighet allmänt anses vara det mest effektiva sättet att tillfredsställa det växande behovet på området och att återställa allmänhetens förtroende Förslaget till förordning är ett sätt att förverkliga åtagandet i vitboken och i det föreskrivs den konkreta grunden för myndighetens verksamhet, det vill säga dess uppdrag, uppgifter, organisation och verksamhetsområde

I förslaget behandlas också de mest logiska och effektiva sätten att samla in och analysera vetenskapliga uppgifter och andra uppgifter och att identifiera nya hälsorisker Också livsmedelsmyndighetens roll i händelse av en livsmedelskris behandlas Genom förslaget införs ett system för snabbt informationsutbyte om livsmedel och foder, som kommer att omfatta och förbättra det befintliga systemet

I förslaget samordnas förfaranden och ansvarsområden i det fall då man upptäcker en allvarlig hälsorisk bland livsmedlen i Europa, oberoende av om produkten i fråga härstammar från gemenskapen eller från ett tredje land

Följande avsnitt gäller avdelningarna I och II i förordningen

AVSNITT 1

11 Övergripande syfte med den allmänna livsmedelslagstiftningen

Ett av syftena med detta förslag är att tillhandahålla en gemensam, allmängiltig grund för livsmedelslagstiftningen I förslaget fastställs de allmänna principerna för livsmedels lagstiftningen, gemensamma termer definieras och allmänna ramar skapas för livsmedels lagstiftningen

De viktigaste bestämmelserna i förslaget är följande:

Livsmedelslagstiftningen måste erbjuda en hög hälsoskyddsnivå

Det bör säkerställas att den interna marknaden för säkra livsmedel och foder fungerar effektivt

Det skall finnas tydliga definitioner så att enhetligheten och rättssäkerheten ökar Detta gäller även definitionen av livsmedel

Livsmedelslagstiftningen bör bygga på kvalitativa, öppna och oberoende vetenskapliga yttranden till följd av en riskanalys bestående av tre förenade komponenter, nämligen riskvärdering, riskhantering och riskkommunikation

Försiktighetsprincipen måste tillämpas för utarbetande av tillfälliga åtgärder i sådana fall där man har upptäckt en oacceptabel hälsorisk men behöver ytterligare vetenskapliga uppgifter för att kunna göra en mångsidig värdering av hälsoriskerna

Konsumenterna har rätt att inte bli vilseledda och att ha tillgång till korrekt information

Livsmedel, foder, livsmedelsingredienser och livsmedelsproducerande djur måste kunna spåras

Det primära ansvaret för säkra livsmedel och foder ligger hos företagen

Medlemsstaterna är skyldiga att se till att livsmedelslagstiftningen efterlevs

Skyldighet att se till att endast säkra livsmedel och foder saluförs

Gemenskapens internationella skyldigheter måste erkännas, särskilt vad gäller handel

Beredningen av livsmedelslagstiftning måste vara öppen och det måste finnas tillgång till information i detta hänseende

Foderföretagens skyldigheter om deras produkter eller verksamhet kan ha en negativ verkan på livsmedelssäkerheten

12 Definition av livsmedel och andra definitioner

Trots att det finns en avsevärd mängd lagstiftning om livsmedel på gemenskapsnivå har begreppet "livsmedel" aldrig definierats Både i grönboken om livsmedelslagstiftning [4] och i vitboken om livsmedelssäkerhet föreslås att begreppet skall definieras och sedan användas i framtida förslag om livsmedelslagstiftning så att tydligheten och rättssäkerheten ökar Trots att begreppet i sig inte har definierats på europeisk nivå anses livsmedel i allmänhet vara ämnen, ingredienser, råvaror, tillsatser och näringsämnen som intas genom magtarmkanalen Detta omfattar drycker, men inte läkemedel, kosmetiska produkter eller tobaksvaror Hit hör restmängder till följd av framställning och bearbetning av livsmedel såsom restmängder av veterinärmedicinska läkemedel och bekämpningsmedel Djur som är avsedda att ätas levande (tex ostron) anses vanligen utgöra livsmedel, medan levande djur som måste slaktas innan de konsumeras inte klassas som livsmedel förrän efter slakt

[4] Grönboken Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen, april 1997

I de flesta medlemsstater har man definierat livsmedel och på internationell nivå finns det en definition i Codex Alimentarius

Den föreslagna definitionen återspeglar den allmänna uppfattningen om ett livsmedel i gemenskapens bestämmelser bygger på definitionen i Codex Alimentarius och tar hänsyn till väletablerade definitioner i medlemsstaternas lagstiftning

I den föreslagna definitionen ingår alla ämnen som är avsedda att förtäras eller "som sannolikt kommer att" förtäras av människor Formuleringen "som sannolikt kommer att" har tagits med för att se till att ett ämne (tex palmolja) som sannolikt kommer att hamna i livsmedelskedjan men som också kan komma att användas i andra branscher behandlas med samma aktsamhet som ett livsmedel ända tills det står klart att det inte kommer att bli ett livsmedel

Förutom råvaror och ingredienser omfattar definitionen allt dricksvatten Detta påverkar inte normerna och bestämmelserna för vatten i rådets direktiv 80/778/EEG [5] och 98/83/EG [6] om kvaliteten på dricksvatten

[5] EGT L 229 3081980, s 11

[6] EGT L 330, 5121998, s 32

I motsats till detta omfattar emellertid begreppet "livsmedelslagstiftning" i detta förslag en mer omfattande samling bestämmelser än de som gäller enbart livsmedel Med livsmedels lagstiftning avses alla åtgärder som gäller material och ämnen i kontakt med livsmedel, rutiner på lantbruket samt foder som ges till livsmedelsproducerande djur, om de direkt eller indirekt kan påverka livsmedelssäkerheten

Syftet med att definiera livsmedel och andra begrepp i detta förslag är att trygga rättssäkerheten vad gäller den framtida europeiska livsmedelslagstiftningen och att på gemenskapsnivå skapa förståelse för sådana begrepp

13 Livsmedelslagstiftningens allmänna mål

I detta förslag fastställs de övergripande principerna för livsmedelslagstiftningen I förslaget fastställs konsumenternas rätt till säkra livsmedel och till korrekt och ärlig information på grundval av vilken de kan välja vad som skall ingå i deras kost Förslaget kompletterar bestämmelserna om livsmedel i fördraget och gemenskapens skyldighet att säkerställa ett högt hälsoskydd för människor när man utformar och genomför sin politik och verksamhet

De främsta målen med livsmedelslagstiftningen i detta förslag är att se till att den inre marknaden fungerar effektivt och i detta hänseende erbjuda ett högt skydd vad gäller människors hälsa, säkerhet och konsumenternas intressen Livsmedelslagstiftningen skall grundas på en integrerad strategi som omfattar hela processen från jordbruket till slutkonsumenten och som således också gäller åtgärder som är tillämpliga i jordbruket Där det direkt eller indirekt är relevant för livsmedelssäkerheten åläggs dessutom foderföretagen vissa skyldigheter Från jord till bord-strategin har redan införlivats i kommissionens förslag om ändring av gemenskapens bestämmelser om livsmedelshygien Denna princip kommer i framtiden att behandlas som en allmän princip även på andra områden

I livsmedelslagstiftningen kommer man också att se till att de allmänna målen för skydd av djurs och växter liv och hälsa samt för skydd av miljön uppfylls, förutsatt att detta är förenligt med åtgärdens natur

Livsmedelslagstiftningen utgör varken i medlemsstaterna eller på gemenskapsnivå enbart ett hälsoskydd utan skyddar också andra konsumentintressen när det gäller att förhindra bedrägliga förfaranden, bland annat uppblandning av livsmedel, och garanterar att konsumenterna får korrekt information I detta förslag utvidgas de mer specifika bestämmel serna i gemenskapens lagstiftning om märkning och marknadsföring genom att det införs en allmän princip om att konsumenter inte får vilseledas

14 Vetenskaplig grund för livsmedelslagstiftning och principerna för riskanalys

I förslaget fastställs principerna för riskanalys vid livsmedelslagstiftning och strukturerna och mekanismerna för den vetenskapliga och tekniska utvärdering som i huvudsak kommer att utföras av den europeiska livsmedelsmyndigheten Beroende på hurdan åtgärd det gäller skall livsmedelslagstiftningen och särskilt de åtgärder som gäller livsmedelssäkerheten underbyggas av starka vetenskapliga fakta Europeiska gemenskapen har legat i täten när det gäller att utveckla principerna för riskanalys och att få ett internationellt godkännande för dessa I denna förordning föreslås att de tre förenade beståndsdelarna i riskanalysen, dvs riskvärdering, riskhantering och riskkommunikation, skall utgöra grunden för livsmedelslagstiftningen om detta är lämpligt med hänsyn till åtgärden i fråga Det är uppenbart att all livsmedelslagstiftning inte har en solid vetenskaplig grund, tex för lagstiftning om konsumentupplysning eller förhindrande av bedrägliga förfaranden behövs det ingen vetenskaplig grund

Enligt förslaget måste den vetenskapliga riskvärderingen göras på ett oberoende, objektivt och öppet sätt på bästa möjliga vetenskapliga underlag

Med riskhantering avses att olika politiska alternativ vägs mot varandra mot bakgrund av resultaten av riskvärderingen och man vid behov väljer lämpliga åtgärder som är nödvändiga för att förhindra, minska eller undanröja risken och därmed trygga det höga hälsoskydd som har fastställts som lämpligt i Europeiska gemenskapen I riskhanteringsfasen måste beslutsfattarna beakta en mängd uppgifter förutom den vetenskapliga riskvärderingen, till exempel möjligheterna att kontrollera en risk, de mest effektiva åtgärderna för att minska risken beroende på i vilket led av livsmedelskedjan problemet finns, de praktiska arrangemang som behövs, de socioekonomiska följderna och konsekvenserna för miljön Riskhanteringen skall därför inte endast grundas på en vetenskaplig bedömning av risken utan också beakta en mängd andra faktorer som är berättigade med tanke på den fråga som behandlas

Den tredje komponenten i riskanalysen är riskkommunikation Denna skall dock inte ses som ett sista led eftersom den i praktiken ingår i samtliga led Med riskkommunikation förstås en interaktiv process mellan riskvärderare, riskhanterare och andra berörda parter som utbyter uppgifter om och ger sina synpunkter på risken Riskkommunikationen mellan riskvärderare och riskhanterare är särskilt viktig under riskvärderingsprocessen för att till exempel se till att riskvärderingen är relevant för det problem som riskhanterarna har konstaterat Riskkommunikation behövs också efter riskvärderingen, då man informerar samtliga berörda parter om orsakerna till ett riskhanteringsbeslut och om själva beslutet I förslaget läggs grunden till alla komponenter i riskanalysen i frågor som direkt eller indirekt påverkar livsmedelssäkerheten

15 Försiktighetsprincipen

Vad gäller tillämpningen av försiktighetsprincipen i livsmedelslagstiftningen är förslaget förenligt med kommissionens ståndpunkt i meddelandet om försiktighetsprincipen [7] Försiktighetsprincipen skall ses som en möjlighet för riskhanterare då de måste fatta beslut för att skydda hälsan eller miljön och de vetenskapliga uppgifterna om risken i något hänseende inte är övertygande eller fullständiga

[7] KOM (2000) 1 slutlig Meddelande från kommissionen om försiktighetsprincipen

Försiktighetsprincipen är relevant i situationer där det enligt riskhanterarna finns rimliga skäl att misstänka att det föreligger en oacceptabel hälsorisk, men där den information och de uppgifter som stödjer detta inte är så omfattande att man kan göra en fullständig riskvärdering Under sådana omständigheter kan beslutsfattare eller riskhanterare med stöd av försiktighetsprincipen vidta åtgärder för att skydda hälsan medan de försöker få fram fullständigare vetenskapliga fakta och andra uppgifter De åtgärder som vidtas måste vara förenliga med de normala principerna för icke-diskriminering och proportionalitet och skall ses som tillfälliga, tills man har möjlighet att samla in och analysera mer omfattande uppgifter om risken Genom förslaget införs försiktighetsprincipen i livsmedelslagstiftningen, vilket också är i linje med det allt vidare internationella godkännandet av principen i frågor som gäller livsmedelssäkerhet

16 Spårbarhet

De livsmedelsskandaler som inträffat på senare tid (BSE och dioxinkrisen) har visat att man måste kunna fastställa foders och livsmedels ursprung för att kunna skydda konsumenterna Detsamma gäller för ingredienser och livsmedelsråvaror Spårbarheten gör det enklare att återta livsmedel från marknaden och att man kan ge konsumenterna målinriktad och korrekt information om de produkter som påverkas I nya förslag från kommissionen om omarbetning av lagstiftningen om livsmedelshygien införs allmänna krav när det gäller problem med livsmedelshygien Föreliggande förordningen gör det å ena sidan möjligt att avvika från kraven på spårbarhet inom de sektorer där det är opraktiskt, men inför å andra sidan mer ingående krav där det behövs

Enligt detta förslag är samtliga foder- och livsmedelsföretag skyldiga att införa system så att de kan identifiera vem som har levererat livsmedel, foder och livsmedelsproducerande djur till deras företag, dels till vem de har levererat sådana produkter På begäran skall denna information överlämnas till de behöriga myndigheterna Detta gäller också importörer, som kommer att bli tvungna att identifiera från vem produkten exporterades i det tredje landet Denna åtgärd begränsas till att se till att företag åtminstone kan identifiera ett steg i livsmedelskedjan "ovanför" dem och ett steg "under" dem, om det inte finns särskilda bestämmelser om ytterligare spårbarhet

17 Ansvar

På vissa områden av den europeiska livsmedelslagstiftningen, bland annat i lagstiftningen om livsmedelshygien, är det livsmedelsföretagen som åläggs det främsta ansvaret för att se till att livsmedelslagstiftningen efterlevs och särskilt att livsmedlen är säkra För att komplettera och stödja denna princip måste de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna genomföra tillfredsställande och effektiva kontroller På andra områden av livsmedelslagstiftningen har denna princip inte tillämpats i så stor utsträckning I föreliggande förslag utvidgas principen till att gälla all livsmedelslagstiftning, vilket kommer att leda till en allmän översyn av livsmedelslagstiftningen för att se om principen efterlevs eller om det finns bestämmelser genom vilka gemenskapens lagstiftning i onödan har befriat foder- och livsmedelsföretagen från detta ansvar genom att föreskriva hur ett visst mål skall uppnås istället för att fastställa målet

18 Krav på säkra livsmedel och foder

I förslaget försöker man fastställa ett krav på säkra livsmedel En av de brister som uppdagats i den europeiska livsmedelslagstiftningen är att det inte finns någon övergripande princip enligt vilken endast säkra livsmedel får släppas ut på marknaden Denna princip ingår dock i livsmedelslagstiftningen i flera medlemsstater I förslaget försöker man åtgärda denna brist genom att fastställa ett krav på livsmedelssäkerhet, vilket består av två kriterier: livsmedel bör inte vara potentiellt hälsovådliga, otjänliga som människoföda eller förorenade på sådant sätt att det inte skulle vara rimligt att anta att de används som människoföda på det avsedda sättet

Endast ett av dessa kriterier behöver uppfyllas för att livsmedlet skall anses vara farligt De två kriterierna finns på det internationella planet i Codex Alimentarius, liksom i bestämmelserna i några medlemsstater

I förslaget definieras begreppet "potentiellt hälsovådlig" närmare, eftersom det kan tolkas mycket vitt När man överväger om ett livsmedel är potentiellt hälsovådligt är det viktigt att ta hänsyn till hur livsmedlet rimligen kan förväntas användas och hur det kommer att bearbetas eller behandlas Till exempel råa livsmedel som skall konsumeras efter tillredning eller annan beredning och som har tillverkats i enlighet med riktlinjerna för god livsmedelshygien kan trots detta innehålla låga halter av skadliga bakterier som kommer att förstöras vid normal beredning, inbegripet nya produktionsmetoder, bestrålning eller tillredning Samma bakteriehalter i ett livsmedel som skall ätas rått skulle dock inte vara acceptabla Det faktum att man genom beredning kan eliminera vissa typer av faror befriar inte ett företag från dess skyldighet att se till att livsmedelssäkerheten beaktas i hela livsmedelskedjan och att rutinerna är förenliga med god tillverkningssed och, i förekommande fall, med de krav som införs genom särskilda bestämmlser

Detta krav gäller omedelbara effekter men kan också vara tillämpligt på effekter på längre sikt, till exempel om en exponering kan få negativa effekter i framtiden, såsom fallet är med prioner eller mikroorganismer med lång inkubationstid De kumulativa effekterna på konsumenternas hälsa måste också beaktas när det gäller begreppet potentiellt hälsovådlig

Vissa livsmedel saluförs för särskilt känsliga konsumeter och begreppet potentiellt hälsovådlig för sådana konsumenter skall också beaktas när man avgör om ett livsmedel är farligt Konsumenterna har rätt att välja vilka slags livsmedel de äter och i vilken mängd och att besluta om sin kosthållning Om det ges information på en etikett eller motsvarande eller om informationen är allmänt tillgänglig och konsumenten ändå bortser från denna information vid valet av kosthållning, eller till exempel konsumerar mat i onormala mängder, så att hans hälsa blir lidande, är dessa livsmedel inte farliga enligt denna förordning, förutsatt att de övriga kraven i livsmedelslagstiftningen uppfylls

Otjänliga livsmedel eller förorenade livsmedel anses inte heller vara säkra i denna förordning Livsmedel som till exempel är ruttna kan, men behöver inte, vara potentiellt hälsovådliga men de är ändå inte tjänliga som människoföda och kan skada hälsan Det kan vara nästan omöjligt att bevisa att sådana livsmedel är hälsovådliga eller potentiellt hälsovådliga Därför föreslås det att denna faktor skall knytas till säkerhetsaspekten i förordningen

På motsvarande sätt behöver livsmedel som är förorenade med till exempel insektdelar, eller nötkött som är förorenat med hår från nötdjur inte vara hälsovådliga, men det är ändå inte rimligt att förvänta sig att sådana livsmedel används som människoföda och man skall inte behöva bevisa att de är potentiellt hälsovådliga för att de skall förklaras vara farliga

Om ett livsmedelsföretag ser till att livsmedlen uppfyller de särskilda krav som gäller för livsmedlen i fråga, anses livsmedelsföretaget har uppfyllt sina skyldigheter i förhållande till kravet på livsmedelssäkerhet I det fall då ett livsmedel uppfyller de särskilda krav som gäller för livsmedlet i fråga men ändå anses vara farligt av de behöriga myndigheterna, kan myndigheterna emellertid återta livsmedlet från marknaden eller vidta andra åtgärder för att införa begränsningar för detta livsmedel

För att förstärka det faktum att det huvudsakliga ansvaret ligger hos aktörerna inom livsmedelssektorn innehåller denna förordning en allmän skyldighet för samtliga livsmedels företag att inom ramen för sitt verksamhetsområde se till att de livsmedel som släpps ut på marknaden är förenliga med principerna för säkerhet I förslaget införs också en allmän skyldighet för livsmedelsföretag att meddela den behöriga myndigheten om det föreligger misstanke om att ett livsmedel är farligt och att på alla sätt bistå myndigheterna för att se till att konsumenternas hälsa skyddas Om en allvarlig hälsorisk upptäcks skall de behöriga myndigheterna meddela den europeiska livsmedelsmyndigheten via systemet för snabbt informationsutbyte

Enligt förslaget måste livsmedelsföretagen dra bort livsmedlet från marknaden om de övriga sätten att skydda konsumenterna inte är tillräckliga och informera konsumenterna om orsakerna till att livsmedlet dragits bort från marknaden

De erfarenheter som gjorts på senare tid har tydligt visat att foder är en av de grundläggande orsakerna till problem med livsmedelssäkerheten Genom denna förordningen försöker man se till att livsmedelssäkerheten beaktas på alla nivåer där den kan påverkas Foderföretag måste därför se till att de foder som de ansvarar för, eller deras förfaranden, inte kan äventyra livsmedelssäkerheten I förordningen föreskrivs att endast säkra foder skall släppas ut på marknaden, vilket kopplas till ett krav om att livsmedel som härrör från djur som getts sådant foder också skall vara säkra Till foderföretagens ansvar hör också att de är skyldiga att dra bort produkter från marknaden och meddela de behöriga myndigheterna om de får veta att ett foder kan ävertyra livsmedelssäkerheten

19 Internationella förpliktelser och livsmedelshandel

Förslaget ger uttryck för gemenskapens internationella förpliktelser, särskilt i fråga om de avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder och om tekniska handelshinder som slutits inom ramen för Världshandelsorganisationen Det understryker Europeiska gemenskapens engagemang för utvecklingen av internationella tekniska standarder för livsmedel

Det föreslås att gemenskapen skall bidra till att utveckla internationella standarder och också beakta dessa när den antar livsmedelslagstiftning De texter som antagits av Codex Alimentarius och Internationella byrån för epizootier har vägt tungt i Världshandels organisationens avtal om livsmedelslagstiftning

Skyldigheterna enligt avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder anses ha uppfyllts om dessa standarder har följts Medlemmarna kan införa en högre hälsoskyddsnivå och införa åtgärder som grundats på en riskvärdering I avtalet om tekniska handelshinder erkänns likaså att medlemsstaterna måste få använda internationella standarder som grund för sin lagstiftning, förutom om en sådan standard skulle vara ineffektiv eller olämplig för att uppnå berättigade målsättningar I förslaget erkänns att gemenskapen är skyldig att ta hänsyn till de internationella standarderna i båda dessa avtal, men samtidigt vägs denna skyldighet mot fördragets krav på en hög hälsoskyddsnivå och mot de andra mål som i detta förslag fastställs för livsmedelslagstiftningen Internationella standarder skall endast beaktas under förutsättning att man inte gör avkall på den höga hälsoskyddsnivån eller på de andra målen för livsmedelslagstiftningen

Europeiska gemenskapens livsmedelssektor är en viktig aktör på den globala marknadsplatsen, som aktiv producent, exportör och importör av livsmedel Det är därför av största intresse för gemenskapen att se till att de höga standarderna i dess livsmedels lagstiftning accepteras internationellt och att konsumenterna skyddas både inom gemenskapen och i länder utanför Genom att bygga upp konsumenternas och handelsparternas förtroende bidrar livsmedelssäkerheten till den europeiska livsmedels industrins konkurrenskraft Gemenskapen skall dessutom ta hänsyn till standarder som snart kommer att antas i enlighet med bestämmelserna för ledande internationella organ

Europeiska gemenskapen har aktivt medverkat till att utforma internationella bestämmelser och standarder för handeln och förespråkar fri handel med säkra och sunda livsmedel I föreliggande förordning fastställs de allmänna principer som skall tjäna som grund för den internationella livsmedelshandeln Målet är att livsmedelslagstiftningen utvecklas på ett sådant sätt att den inte godtyckligt eller otillbörligt diskriminerar någon internationell handelspartner och att den inte utgör ett dolt handelshinder I förordningen understryks gemenskapens förpliktelse att under lämpliga omständigheter ingå likvärdighetsavtal och andra handelsavtal

110 Principen om insyn

Genom förslaget skapas de ramar som skall ge berörda parter större möjlighet att engagera sig i alla stadier av livsmedelslagstiftningens beredning och dessutom fastställs de mekanismer som är nödvändiga för att öka konsumenternas förtroende för livsmedels lagstiftningen

Ett av de främsta målen med gemenskapens insatser på livsmedelsområdet är att öka konsumenternas förtroende och detta kan uppnås med en framgångsrik livsmedelspolitik Tydliga bestämmelser och aktivt konsumentdeltagande är viktiga förtroendeskapande faktorer Bättre kommunikation om livsmedelssäkerhet och om eventuella risker, inbegripet full insyn i de expertutlåtanden som kommissionen får från sina vetenskapliga kommittéer, har i detta sammanhang en avgörande betydelse

Följande avsnitt gäller avdelning III i förordningen

AVSNITT 2

21 Europeiska livsmedelsmyndigheten

I vitboken om livsmedelssäkerhet analyseras de vetenskapliga faktorer som stöder politiken för livsmedelsäkerhet och på grundval av denna analys föreslås det att en europeisk livsmedelsmyndighet skall inrättas för att tillgodose gemenskapens behov under det nya årtusendet I vitboken drogs slutsatsen att en europeisk livsmedelsmyndighet inte endast skulle bidra till en hög konsumentskyddsnivå när det gäller livsmedelssäkerhet utan också till att återställa och upprätthålla konsumenternas förtroende för livsmedelssäkerheten För att vinna konsumenternas förtroende krävs det dock att livsmedelsmyndighetens arbete bygger på det mest framstående vetenskapliga kunnandet, på oberoende och full insyn Den europeiska livsmedelsmyndigheten skall genomföra livsmedelslagstiftningens allmänna principer och skyldigheter och kommer att ha en central ställning när det gäller att förstärka skyddet av folkhälsan och öka konsumenternas förtroende

I vitboken konstaterades att livsmedelsmyndighetens viktigaste uppgift skulle vara att bistå gemenskapen med de oberoende vetenskapliga och tekniska yttranden som behövs för att underbygga både den europeiska och den internationella politiken och lagstiftningen inom livsmedelssäkerhet, nutrition, djurhälsa och djurskydd samt växtskydd

I vitboken underströks att livsmedelsmyndigheten skulle vara tvungen att ta hänsyn till principen om att riskvärdering och riskhantering måste vara åtskilda och att den måste respektera kommissionens, Europaparlamentets och rådets nuvarande politiska och rättsliga skyldigheter

Förutom den centrala uppgiften att bistå gemenskapen med förstklassiga, oberoende vetenskapliga yttranden föreslås det att livsmedelsmyndigheten skall ha ansvaret för den dagliga administrationen av systemet för snabbt informationsutbyte (som gäller både livsmedel och foder), och att den skall inta en central ställning vid hanteringen av krissituationer under överinseende av kommissionen Livsmedelsmyndigheten skall tillhandahålla tydlig och allmänt tillgänglig information om alla de frågor som omfattas av dess behörighet, vilket är avgörande för att återställa konsumenternas förtroende Den skall ha rätt att på eget initiativ informera om alla frågor av detta slag, vilket är en annan viktig garanti för att konsumenternas oro för livsmedelssäkerheten inte förbises under gemenskapens beslutsfattande

Kommissionen föreslog vidare att livsmedelsmyndigheten skulle anförtros den oerhört viktiga uppgiften att samla in och analysera uppgifter som gör det möjligt att kategorisera och övervaka frågor som rör livsmedelssäkerhet i gemenskapen För närvarande finns inget sådant system, trots att information av detta slag är avgörande för att man i ett tidigt skede skall kunna upptäcka nya risker, märka brister i gemenskapslagstiftningen och göra en allsidig riskvärdering på ett flertal områden

I vitboken medgavs att det befintliga systemet för vetenskaplig rådgivning hindras av en brist på kapacitet, vilket har lett till att yttranden som skulle ha behövts både för hantering av viktiga konsumenthälsofrågor och för godkännande av produkter, ämnen och processer enligt gemenskapsordningen blivit mycket försenade Det konstaterades att man måste inrätta en intern vetenskaplig stödfunktion som kan överta en stor del av det förberedande arbete som för närvarande utförs av de vetenskapliga kommittéerna, så att kommittéledamöterna i stället kan koncentrera sig på de centrala problemställningarna vad gäller riskvärdering

För att man skall kunna inrätta en modern organisation som i rätt tid kan bistå gemenskapen med vetenskapligt och tekniskt stöd på livsmedelsmyndighetens behörighetsområden är det mycket viktigt att medlemsstaternas sakkunskap och resurser förenas genom olika nätverk Detta stöd kommer att beröra samtliga aspekter av livsmedelsmyndighetens arbete, bland annat det förberedande arbetet för de vetenskapliga kommittéerna, insamlingen av information och nya risker En viktig aspekt skall vara att livsmedelsmyndigheten genom samordning och samarbete medlemsstaterna emellan skall ge ett mervärde åt de resultat som kan uppnås inom ramen för det befintliga systemet

Slutligen konstaterades det i vitboken att konsumenternas förtroende inte kan återställas om inte livsmedelsmyndigheten verkar oberoende av påtryckningar utifrån och samtliga berörda parter godtar detta Detta är grundläggande för att livsmedelsmyndigheten skall lyckas i sitt arbete Stadgarna måste därför innehålla försäkringar om oberoende, öppenhet, representativitet och ansvarsskyldighet

22 Uppdrag och uppgifter

För att Europeiska livsmedelsmyndigheten skall kunna skapa sig en helhetssyn över livsmedelskedjan och ta fram ett enhetligt vetenskapligt underlag för gemenskapens politik och lagstiftning på området måste dess uppdrag vara tillräckligt omfattande Förutom livsmedelssäkerhet och vissa aspekter av nutrition omfattar det också växtskydd, djurhälsa och djurskydd Livsmedelsmyndighetens behörighet täcker in alla frågor som direkt eller indirekt påverkar konsumenternas hälsa och säkerhet och som har sin grund i konsumtion av livsmedel Uppdraget täcker således alla stadier från primärproduktion, förädling, lagring och distribution av livsmedel och foder till den slutliga konsumenten

I kommissionens förslag konstateras det att man inte kan bedöma säkerheten hos produkter som är viktiga för livsmedels- och foderområdet utan att ta hänsyn till viktiga aspekter som inte har med livsmedel att göra Man måste se till att riskvärderingarna är allsidiga, att de är konsekventa olika närliggande näringsgrenar emellan och att de inte frångår principen om en enda kontroll, som gäller för godkännandet av de industriprodukter som omfattas av gemenskaps ordningen Europeiska livsmedelsmyndigheten skall därför se till att en enda vetenskaplig kommitté eller panel också i fortsättningen tar hand om de fall där det enligt lagstiftningen om godkännande av produkter eller processer som är av primär relevans för livsmedelssäkerheten eller djurskyddet också krävs en värdering av riskerna för miljön eller för arbetstagarnas säkerhet (särskilt när det gäller genmodifierade växter och genmodifierat utsäde, bekämpningsmedel och fodertillsatser) Med hänsyn till den vetenskapliga enhetligheten och den administrativa effektiviteten föreslås det att livsmedelsmyndigheten dessutom skall avge vetenskapliga yttranden om genetiskt modifierade organismer även om dessa inte är avsedda att användas i livsmedel eller foder När det gäller gemenskapens lagstiftning om och politik för genetiskt modifierade organismer som inte är avsedda som livsmedel eller foder skall emellertid livsmedelsmyndighetens uppgift vara begränsad till att tillhandahålla vetenskapliga yttranden, så att man undviker förvirring i fråga om vem som bär ansvaret för miljöfrågor i gemenskapen I praktiken innebär detta att livsmedelsmyndigheten inte kan utföra sina andra uppgifter, som att samla in uppgifter eller fastställa hotande risker, när det gäller genetiskt modifierade organismer, förutom om dessa organismer är livsmedel eller foder Enligt artikel 22 n har kommissionen dock rätt att be livsmedelsmyndigheten om mer vetenskapligt stöd i fråga om samtliga genetiskt modifierade organismer

Europeiska livsmedelsmyndigheten skall behandla olika aspekter av konsumenters hälsa i fråga om dricksvatten

Det är också viktigt att undvika risken för sammanblandning mellan livsmedelsmyndigheten och Europeiska läkemedelsmyndigheten I förslaget anges därför tydligt att livsmedelsmyndighetens ansvarsområde inte påverkar Europeiska läkemedelsmyndighetens behörighetsområden

Det bör noteras att systemet för snabbt informationsutbyte, som skall drivas av livsmedelsmyndigheten, och krishanteringen endast kommer att omfatta livsmedels- och fodersäkerhet

När det gäller nutrition måste Europeiska livsmedelsmyndigheten beakta att näringsrådgivning endast skall ges inom ramen för den allmänna folkhälsopolitiken Europeiska livsmedels myndigheten måste säkerställa kontinuiteten för vetenskapliga yttranden om näringskraven på speciallivsmedel (dietprodukter som enligt gemenskapens bestämmelser saluförs som barnmat för spädbarn och småbarn eller för idrottande), om näringspåståenden, som är ett område som blir allt viktigare, och om näringsaspekterna på nya livsmedel Det är dock mycket viktigt att kommissionen och medlemsstaterna noggrant samordnar råden om nutrition och hälsa så att man undviker att budskapen till allmänheten är oklara eller ofullständiga

23 Organisation

Den föreslagna organisationsmodellen skall ge Europeiska livsmedelsmyndighetens många, olikartade intressegrupper möjlighet att delta och skall tillåta oberoende från påtryckningar utifrån, insyn och ansvarsskyldighet gentemot de demokratiska institutionerna Det föreslås därför att livsmedelsmyndighetens styrelse skall bestå av fyra företrädare som utses av ministerrådet, fyra företrädare som utses av kommissionen, fyra öreträdare som utses av Europaparlamentet och fyra företrädare för konsumenterna och näringslivet, som utses av kommissionen Kommissionen anser vidare att Europeiska livsmedelsmyndigheten i egenskap av gemenskapsorgan bör se till att man på bästa sätt utnyttjar den sakkunskap och de resurser som finns i medlemsstaterna samtidigt som man tar hänsyn till principen om att skilja åt riskvärdering och riskhantering och till det övergripande kravet på oberoende Det föreslås därför att Europeiska livsmedelsmyndigheten skall ha en rådgivande grupp bestående av företrädare för jämförbara organ i medlemsstaterna, så att man kan säkerställa att både nätverken för insamling av uppgifter och stödmekanismerna fungerar smärtfritt Det är uppenbart att enskilda medlemsstater kommer att bli tvungna att överväga hur de skall samverka med livsmedelsmyndigheten inom denna slags grupp, eftersom inte alla medlemsstater har inrättat livsmedelsverk och eftersom de livsmedelsverk som finns i medlemsstaterna inte alltid har ett så omfattande ansvarsområde som Europeiska livsmedelsmyndigheten föreslås få

Enligt förslaget skall de sex oberoende vetenskapliga kommittéer som för närvarande bistår kommissionen med råd i frågor som framöver kommer att behandlas av Europeiska livsmedelsmyndigheten radikalt omstruktureras och deras uppgifter överföras till livsmedelsmyndigheten Detta gäller Vetenskapliga styrkommittén och dess undergrupper för BSE och TSE, Vetenskapliga kommittén för livsmedel, Vetenskapliga kommittén för djurfoder, Vetenskapliga kommittén för växter, Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa och Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande Omstruktureringen är nödvändig både för att effektivera processen för vetenskaplig rådgivning och för att kunna beakta de nuvarande grunderna för gemenskapens politik och lagstiftning, som exemplifieras av strategin från jord till bord vad gäller säkerheten inom livsmedelskedjan Enligt förslaget skall strukturen utgöras av åtta ständiga, oberoende paneler och en vetenskaplig kommitté som inom ramen för sina respektive behörighetsområden är ansvariga för att lämna vetenskapliga yttranden i alla frågor som ingår i livsmedelsmyndighetens uppdrag Systemet är ämnat att garantera större vetenskaplig enhetlighet på närliggande områden som genmodifierade produkter, främmande ämnen i livsmedel och foder samt mikrobiologiska faror, samt att förutse framtida behov till exempel vad gäller näringspåståenden och nya foder Systemet är också tillräckligt flexibelt för att man skall kunna behandla frågor som inte tas upp i panelerna Problem i samband med naturliga mineralvatten, bestrålning av livsmedel eller växtskydd kan till exempel handhas av den vetenskapliga kommittén, där ordförandena för de ständiga panelerna ingår, vilket kommer att ge maximal flexibilitet och innebära att den befintliga vetenskapliga sakkunskapen utnyttjas på bästa möjliga sätt

De vetenskapliga yttrandenas höga kvalitet skall även i fortsättningen garanteras på grundval av det förfarande som kommissionen införde 1997 och som innebär att enskilda vetenskapsmän kan ansöka om att bli antagna som ledamöter av en kommitté eller en panel Den verkställande direktören kommer att ansvara för ledningen och för att urvalsprocessen är öppen, men beslutet om medlemsskap kommer att fattas av styrelsen

De nuvarande vetenskapliga kommittéernas bristande kapacitet att handlägga det växande antalet ärenden, som dessutom blir allt mer brådskande, diskuterades i vitboken Europeiska livsmedelsmyndigheten skall inte bara fungera som kommitténs sekretariat utan måste också förfoga över nödvändiga medel för att kunna ge kommittéledamöterna ett tillräckligt administrativt och vetenskapligt stöd så att dessa kan ägna sin begränsade tid åt riskvärderingens kärnfrågor Detta betyder att det behövs betydande intern vetenskaplig sakkunskap, vid sidan om medlemsstaternas stöd till förberedande uppgifter, för att den vetenskapliga kommittén och de oberoende panelerna skall kunna ägna sin tid i främsta hand åt expertgranskningar Ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och i panelerna kommer alltså till stor del att befrias från det detaljerade och tidskrävande arbetet med att utarbeta handlingar och göra utvärderingar, vilket varit kännetecknande för det nuvarande, överbelastade systemet

24 Vetenskapliga yttranden

För närvarande inrättas vetenskapliga kommittéer som har i uppgift att bistå kommissionen med råd i enlighet med gemenskaps lagstiftningen Enligt förslaget skall även Europaparlamentet, medlemsstaterna eller deras behöriga organ kunna vända sig till livsmedels myndigheten med en begäran om vetenskapliga yttranden Ett viktigt undantag utgör dock frågor på områden där det enligt gemenskapslagstiftningen är obligatoriskt att samråda med Europeiska livsmedelsmyndigheten I dessa fall har kommissionen, på grundval av sin initiativrätt, ensam ansvaret för att ställa frågor till livsmedelsmyndigheten Europeiska livsmedelsmyndighetens rätt att ta initiativ till egna frågor speglar dess oberoende och är ytterligare en viktig garanti för att konsumentskyddet ges högsta prioritet i gemenskapens politik och reglering

I och med att rätten att vända sig direkt till Europeiska livsmedelsmyndigheten med begäran om vetenskapliga yttranden utvidgas till att gälla Europaparlamentet, medlemsstaterna och deras behöriga organ blir det nödvändigt att se till att man undviker överbelastning och onödigt dubbelarbete, bristande enhetlighet och att man inte distraheras från prioriterade uppgifter Det är också viktigt att medlemsstaternas rätt att ställa frågor inte leder till att en nedskärning av de redan nu begränsade nationella resurserna, eftersom Europeiska livsmedelsmyndighetens framgång kommer att vara beroende av dessa

Det är alltså nödvändigt att fastställa tydliga och öppna bestämmelser för hur frågor skall behandlas, bland annat när det gäller de kriterier enligt vilka livsmedelsmyndigheten kommer att bedöma om frågor från olika källor skall godtas och hur de skall hanteras samt riktlinjerna för inlämnande av dokumentation till stöd för en begäran om att någon produkt eller process skall upptas på gemenskapens positivlista Det föreslås att kommissionen efter samråd med livsmedelsmyndigheten lägger fram ett förslag om fastställande av dessa faktorer

25 Motstridiga vetenskapliga yttranden

Eventuella skillnader mellan de vetenskapliga yttranden som avges av kommissionens vetenskapliga kommittéer och de som avges av andra gemenskapsorgan kan försvåra både riskhanteringen och riskkommunikationen, särskilt om det gäller frågor som är känsliga antingen för allmänheten eller för gemenskapens handelsparter

Kommissionen anser inte att det är praktiskt eller lämpligt att ge Europeiska livsmedelsmyndigheten befogenhet att på ett sätt som är bindande för de berörda parterna fungera som slutlig, vetenskaplig skiljedomare om det avges motstridiga vetenskapliga yttranden I utkastet till förordning föreskrivs dock att livsmedelsmyndigheten skall ha en viktig uppgift när det gäller att förutse konflikter, att föra parterna samman och att fastställa och enas om grunderna för avvikande yttranden Även om livsmedelsmyndigheten inte kan lösa konflikten kommer detta förfarande att ge kommissionen en öppen grund för att utarbeta sina förslag till riskhantering, med god kännedom om de bakomliggande vetenskapliga frågeställningarna

Om de motstridiga yttrandena inbegriper ett gemenskaporgan eller en av kommissionens vetenskapliga kommittéer skall livsmedelsmyndigheten och den berörda kommittén vara skyldiga att tillsammans försöka lösa konflikten eller, om detta inte är möjligt, att lägga fram ett gemensamt dokument till kommissionen där man närmare förklarar tvistefrågorna

Om konflikten beror på olikartade vetenskapliga yttranden från livsmedelsmyndigheten och ett nationellt organ skall ett liknande förfarande tillämpas, men i samråd med den rådgivande gruppen Förfarandet betyder inte att livsmedelsmyndigheten skall ha övertaget i en vetenskaplig konflikt Man planerar att införa en liknande bestämmelse för Europeiska läkemedelsmyndigheten i samband med den kommande översynen

Konflikter som uppstår på grund av nationella åtgärder skall handläggas genom medlingsförfaranden som fastställs i avdelning V i detta förslag

26 Vetenskapligt och tekniskt stöd

Förutom att kommissionen i anslutning till olika slags risker behöver inhämta oberoende vetenskapliga yttranden från de vetenskapliga kommittéerna behöver kommissionen också ett konkret, bestående bistånd i ett flertal olika frågor som inte omfattas av den vetenskapliga kommitténs eller de ständiga vetenskapliga panelernas arbetsfält Som exempel kan nämnas insamling och tolkning av vetenskapliga uppgifter till stöd för det politiska arbetet, utarbetande av specifikationer när det gäller renhetskriterier för tillsatser i livsmedel och foder, hjälp med teknisk utvärdering av tredje länders program för mätning av resthalter, stöd för värdering av tekniska meddelanden enligt Världshandelsorganisationens bestämmelser, utformning av tekniska riktlinjer och handledningar för god praxis i fråga om livsmedelshygien Enligt förslaget skall livsmedelsmyndigheten på olika sätt skapa förutsättningar för detta stöd, till exempel med hjälp av intern sakkunskap, externa kontrakt med industrin och med forskningsorgan eller genom nätverk i medlems staterna Stödet kan emellertid inte vara obegränsat och det är därför viktigt att man enas om ett årligt arbetsprogram som är tillräckligt flexibelt för att man skall kunna hantera även tillfälliga och plötsliga problem Man bör också fullt ut beakta på vilket sätt Gemensamma forskningscentret kan bistå kommissionen med sakkunskap när det gäller särskilda delar av det vetenskapliga och tekniska stödet Stödet bör fortsätta med lämplig samordning för att se till att befintlig sakkunskap och befintliga resurser utnyttjas på bästa sätt

27 Vetenskapliga undersökningar

I vitboken fastställdes att Europeiska livsmedelsmyndigheten måste ha en egen budget för att vid behov utföra vetenskapliga undersökningar för att åtgärda sådana kunskapsbrister som hindrar livsmedelsmyndigheten från att fullfölja sitt uppdrag eller reagera i krissituationer Detta garanterar att livsmedelsmyndigheten har den nödvändiga friheten att utreda problem som inte har undersökts av andra

Det är dock viktigt att man på bästa sätt tillvaratar befintliga resurser och att man skapar synergieffekter genom lämplig samordning med Gemensamma forskningscentret och med gemenskapens och medlemsstaternas forskningsverksamhet Livsmedelsmyndighetens veten skapliga undersökningar skulle kännetecknas av relativt målinriktade insatser på kort sikt, som görs vid behov för att se till att livsmedelsmyndigheten tillräckligt snabbt kan reagera på tydligt avgränsade problem som uppstår i dess arbete

28 Information och insamling av uppgifter

En av de största bristerna i de nuvarande förfarandena är att det på gemenskapsnivå inte finns något centraliserat system för insamling och analys av uppgifter om konsumenters eller djurs hälsa och säkerhet när det gäller livsmedel respektive foder Tillgången på tillförlitliga, jämförbara och aktuella uppgifter kommer att ge hela gemenskapen en objektiv översikt över livsmedelssäkerheten, göra det möjligt för lagstiftarna att upptäcka brister i gemenskapslagstiftningen vad gäller folkhälsomål och för livsmedelsmyndigheten att upptäcka nya risker Det måste finnas uppgifter om konsumtion av livsmedel, olika livsmedels sammansättning, mängden potentiellt skadliga ämnen och biologiska agens ifall livsmedelsmyndigheten skall utvärdera näringsintag och exponering via kosten för gemenskapens befolkning, särskilt för utsatta grupper som spädbarn, barn och äldre personer Bristen på information av detta slag gör det ofta omöjligt att slutföra riskutvärderingar och är ytterligare en svag sida i den nuvarande situationen I och med denna uppgift skall denna svaga sida åtgärdas Relevanta uppgifter skall samlas in från alla tillgängliga källor, som databaser, vetenskaplig litteratur och nätverk i medlemsstaterna Insamling av uppgifter från länder utanför gemenskapen skall utföras om det är relevant för de europeiska konsumenternas hälsa och säkerhet

I förslaget till förordning beaktas de många nätverk för insamling av uppgifter som i enlighet med gemenskapslagstiftningen har inrättats i medlemsstaterna Allmänt taget ägnar sig dessa nätverk åt sektorvisa problem och utbytet mellan dem är litet De saknar ofta också den infrastruktur och det stöd som behövs för att se till att de uppgifter som tas fram är jämförbara, utnyttjas fullt ut eller offentliggörs i tillräckligt god tid

I de fall där frågorna är av indirekt intresse för livsmedelsmyndighetens arbete är det lämpligast att man arrangerar utbyte av uppgifter av ömsesidigt intresse Detta kommer förmodligen att vara fallet för nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen, som bildades genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG

Med tanke på hur många nätverk det redan finns och hur komplexa de är föreslås det att kommissionen offentliggör en katalog över de gemenskapsnätverk som är relevanta för livsmedelsmyndighetens uppdrag, med rekommendationer om huruvida deras uppgifter skall överföras till Europeiska livsmedelsmyndigheten och en analys av de brister som måste åtgärdas

29 Fastställande av nya risker

Det är naturligtvis inte möjligt att förhindra alla problem och kriser, men tidig varning för nya kriser eller nyupptäckta farhågor kommer att innebära att riskhanteraren kan vidta förebyggande istället för botande åtgärder Eftersom det allmänt råder enighet om att en europeisk livsmedelsmyndighet bör vara aktiv och framåtsyftande i sin verksamhet och inte endast reagera passivt på livsmedelsskandaler och kriser föreslås det att Europeiska livsmedelsmyndigheten vidtar framåtblickande åtgärder för att upptäcka och kontrollera nya risker, som potentiellt är av betydelse för gemenskapen Förutom att livsmedelsmyndigheten skall använda sig av sina egna förfaranden för att samla in och analysera uppgifter eller av medlemsstaternas nätverk när det gäller att upptäcka potentiellt oroväckande trender, måste den också etablera nära kontakter med internationella organ och med länder utanför gemenskapen En naturlig del av denna verksamhet är att informera om livsmedels myndighetens slutsatser om nya risker Livsmedelsmyndigheten måste också dra största möjliga nytta av de informationskällor som har byggts upp på gemenskapsnivå, särskilt inom Gemensamma forskningscentret och inom Europeiska miljöbyrån

210 Systemet för snabbt informationsutbyte

Enligt förslaget skall Europeiska livsmedelsmyndigheten handha den dagliga administrationen av det utvidgade systemet för snabbt informationsutbyte om livsmedel och foder De erfarenheter som gjorts under senare år av ett stort antal larm av varierande slag har visat att det behövs ett avsevärt mått av vetenskaplig och teknisk omdömesförmåga för att bedöma hur allvarligt ett meddelande är och hur viktigt det är ur hälsosynpunkt Kommissionen anser att detta bäst kan göras inom den tvärvetenskapliga miljön i en europeisk myndighet som har omedelbar tillgång till olika uppgifter om livsmedels säkerhet Bestämmelserna om hur systemet för snabbt informationsutbyte skall administreras finns i avdelning IV

211 Nätverk mellan organisationer som verkar på samma område som livsmedelsmyndigheten

Genom att upprätta effektiva nätverk bestående av organisationer som verkar på samma område som livsmedelsmyndigheten kommer medlemsstaterna att kunna förena sin sakkunskap för gemenskapens bästa Detta kommer att ge den föreslagna livsmedelsmyndigheten en övergripande styrka som kan jämföras med mycket större nationella organisationer som till exempel den amerikanska livsmedels- och läkemedelsmyndigheten FDA I kommissionens förslag på detta område beaktas de erfarenheter som gjorts inom ramen för programmet för vetenskapligt samarbete mellan medlemsstaterna kring livsmedelsfrågor (SCOOP), som bygger på föreskrifterna i direktiv 93/5/EEG Trots att detta program har visat vilken enorm potential det finns när det gäller att inrikta medlemsstaternas resurser på olika slags problem i gemenskapen har det också lyft fram begränsningarna med ett system som bygger på medlemsstaternas frivilliga stöd Detta har inneburit att viktiga uppgifter som stöder utvecklingen av gemenskapens politik och lagstiftning inte alltid har kunnat hanteras med den fasthet som skulle ha behövts för att se till att de slutförs på ett tillfredsställande sätt inom utsatt tid

Livsmedelsmyndigheten skall samarbeta direkt med de behöriga organisationer i medlemsstaterna, så att dessa kan ta aktiv del i myndighetens arbete Härigenom kan man både stödja sig på medlemsstaternas vetenskapliga kunskap och bevara och stärka deras vetenskapliga inrättningars kapacitet Det är särskilt i detta avseende som den rådgivande gruppen, bestående av företrädare för jämförbara organ i medlemsstaterna, kan ha en nyckelroll i att se till att de olika nätverken fungerar effektivt

I förslaget till förordning föreskrivs att livsmedelsmyndigheten skall upprätta en förteckning över organisationer som medlemsstaterna utsett (statliga organ, universitetsinstitutioner eller privata institut) för att de har vetenskaplig kompetens på de områden som ingår i livsmedelsmyndighetens uppdrag och skulle kunna utföra olika uppgifter på dess vägnar Detta är särskilt viktigt i samband med ansökningar från den berörda industrin om att gemenskapen skall godkänna någon produkt eller process Det föreslås att livsmedels myndigheten skall be medlemsstaternas experter att gå igenom det material som har inlämnats i ärendet och att utarbeta en preliminär värderingsrapport som grund för den slutliga utvärdering som skall göras av en av de vetenskapliga panelerna Detta förfarande bygger på de goda erfarenheter som gjorts med Europeiska läkemedelsmyndigheten som på en kort tid kan slutföra utvärderingar i ärenden som rör godkännande av läkemedelsprodukter i gemenskapen Avsikten är därför att livsmedelsmyndigheten i tillämpliga fall skall få ersätta dessa behöriga organisationer för deras hjälp med behandlingen av ansökningar om godkännande, så att tidsfristerna kan hållas och de gemensamma kvalitetsstandarderna uppfyllas Förfarandena måste föreskrivas i närmare detalj i senare beslut av kommissionen, bland annat vad gäller kriterierna för att en organisation skall upptas på livsmedelsmyndighetens förteckning och om bestämmelserna för eventuellt ekonomiskt stöd

I samband med godkännandet på gemenskapsnivå har lagstiftaren en tydlig skyldighet att se till att godkännandet för att använda en process eller att släppa ut en produkt eller ett ämne på marknaden inte föranleder risker för djurs eller människors hälsa eller för miljön Det är viktigt att notera att det förberedande arbete som medlemsstaternas myndigheter utför i samband med ansökningar om gemenskapens godkännande på livsmedelsmyndighetens verksamhetsområden till sin natur och omfattning varierar stort I fråga om livsmedelstillsater, smaktillsatser, material avsedda att komma i kontakt med livsmedel, processhjälpmedel och näringsämnen utförs allt arbete av den vetenskapliga kommittén, med ett begränsat stöd från SCOOP I fråga om bekämpningsmedel, nya livsmedel, fodertillsatser och genmodifierade växter utser den sökande en medlemsstat att fungera som föredragande i enlighet med de förfaranden som är brukliga inom sektorn Detta har lett till stora skillnader när det gäller på vilket sätt och i hur stor utsträckning de vetenskapliga kommittéerna deltar i det riskvärderingsarbete som hör samman med gemenskapens handläggning av ansökningar om godkännande

För att man skall kunna dra största möjliga nytta av livsmedelsmyndighetens resurser och av stödet från medlemsstaterna måste inrättandet av en livsmedelsmyndighet åtföljas av en översyn av de befintliga förfarandena för vetenskapligt stöd från medlemsstaterna i samband med det förberedande arbetet, särskilt när det gäller ansökningar om godkännande Man måste se till att alla vetenskapliga bedömningar som livsmedelsmyndigheten utför uppfyller konsumenternas och den berörda industrins förväntningar i fråga om vetenskaplig kvalitet och oberoende

Med tanke på de komplexa praktiska och rättsliga aspekterna på den fortsatta harmoniseringen i det föreliggande förslaget, föreslås det att kommissionen inom tolv månader efter det att förordningen har trätt i kraft skall offentliggöra en förteckning över de olika program för vetenskapligt stöd som är relevanta för livsmedelsmyndighetens arbete, särskilt vad gäller gemenskapens handläggning av ansökningar om godkännande Rapporten åtföljs av lämpliga förslag

Samtidigt kommer omfattningen av det nuvarande programmet för vetenskapligt samarbete (SCOOP) att ses över

212 Oberoende, öppenhet, konfidentialiet och kommunikation

För att allmänheten och den vetenskapliga kåren skall godta de råd som Europeiska livsmedelsmyndigheten ger liksom dess objektivitet är det avgörande att man skapar en kultur av oberoende och öppenhet på alla verksamhetsnivåer I förslaget till förordning åläggs därför styrelsen, ledamöterna av den vetenskapliga kommittén, de vetenskapliga panelerna och deras arbetsgrupper samt medlemsstaternas rådgivande grupp ett antal skyldigheter Avsikten med dessa är att se till att Europeiska livsmedelsmyndighetens råd faktiskt och synbart är oberoende

Det föreskrivs att en del av styrelsens möten skall vara offentliga eller att de berörda parterna skall ges möjlighet att vara observatör vid en del av livsmedelsmyndighetens verksamhet

Europeiska livsmedelsmyndigheten skall anta interna bestämmelser som i detalj anger hur dessa krav i praktiken skall genomföras

213 Kommunikation

I vitboken underströks vikten av direkt och öppen information till konsumenterna om vetenskapliga yttranden och om kontroll- och övervakningsarbetet I vitboken konstaterades att konsumenternas förtroende skulle öka betydligt om de enkelt kunde få tag på lättbegriplig information Förslaget om att ge Europeiska livsmedelsmyndigheten initiavrätt när det gäller kommunikation om frågor som ingår i deras behörighetsområde utgör ytterligare ett viktigt skydd för konsumenterna I enlighet med vitboken kommer kommissionen att förbli ansvarig för kommunikation vid riskhanteringsbeslut, men det är viktigt med ett tillfredsställande utbyte av information mellan Europeiska livsmedels myndigheten och kommissionen så att budskapet som helhet är enhetligt

Livsmedelsmyndighetens arbete med offentliga informationskampanjer om livsmedels säkerhet eller nutrition måste noggrant samordnas med medlemsstaterna och andra berörda parter så att man kan beakta folkhälsofrågor av mer övergripande natur, regionala faktorer och undvika motstridiga eller ofullständiga råd

214 Tillgång till information

Trots att insynspolitiken kräver att allmänheten på ett enkelt sätt skall få tillgång till den information som livsmedelsmyndigheten sitter inne med, ställer en del legitima affärs hemligheter och lagstiftningen om skydd av personuppgifter oundvikligen vissa begränsningar Om styrelsen anser det vara befogat skall den anta nödvändiga interna tilläggsbestämmelser för att bibehålla konfidentialiteten

215 Kontakt med konsumenter och andra berörda parter

I kommissionens förslag beaktas det faktum att livsmedelsmyndigheten måste upprätthålla kontakt företrädare för konsumenter och andra berörda parter Detta skulle höja förtroendet för livsmedelsmyndighetens arbete och skulle vara i linje med dess allmänna kommunikationsuppgift

216 Avgifter

I motsats till bruket inom Europeiska läkemedelsmyndigheten har man inte för avsikt att ta ut avgifter för Europeiska livsmedelsmyndighetens arbete, åtminstone inte inledningsvis Det kan dock konstateras att det i gemenskapslagstiftningen om gemenskapens godkännande av växtskyddsprodukter och om godkännande av fodertillsatser föreskrivs att den medlemsstat som utför de inledande värderingarna skall ta ut en avgift Kommissionen föreslår att man skall överväga möjligheten att ta ut avgifter, särskilt för arbete i samband med gemenskapens godkännande av kommersiella produkter Enligt förslaget bör därför situationen ses över och en rapport utarbetas innan livsmedelsmyndigheten har verkat i tre år

217 Tredje länders deltagande

Lämpliga bestämmelser skall fastställas vad gäller EES-ländernas och kandidatländernas deltagande

Följande avsnitt gäller avdelning IV

Avsnitt 3

3 Systemet för snabbt informationsutbyte, krishantering och nödsituationer

Livsmedelsmyndigheten skall vara skyldig att se till att det utvidgade systemet för snabbt informationsutbyte om livsmedel och foder fungerar Det finns redan ett system för snabbt informationsutbyte inom ramen för direktivet om allmän produktsäkerhet och i enlighet med detta måste medlemsstaterna underrätta kommissionen om åtgärder de har vidtagit som begränsar utstläppandet på marknaden av en produkt eller ett produktparti eller som kräver att dessa dras bort från marknaden När det gäller produkter som innebär en allvarlig, omedelbar risk skall kommissionen genom gemenskapssystemet för snabbt informationsutbyte utan dröjsmål vidarebefordra information om vilka åtgärder som vidtagits eller beslutats av medlems staten till samtliga medlemsstater liksom till EES- och EFTA-länderna Det nuvarande systemet för snabbt informationsutbyte gäller endast konsumentprodukter (livsmedel och industriprodukter) och omfattar inte foder Inom livsmedelssektorn har dock systemet på frivillig grund utvidgats till att gälla även andra situationer där det är bra för medlemsstaterna att känna till hälsoriskerna, särskilt när det gäller varuförsändelser som avvisats vid Europeiska unionens yttre gränser

Kommissionen anser att det finns ett akut behov av att göra åtskillnad mellan livsmedel och andra konsumentprodukter och att införa ett förbättrat och utvidgat system för snabbt informationsutbyte som täcker hela livsmedelskedjan Det nya systemet skall därför särskilt gälla produkter avsedda som livsmedel och foder i ett nätverk bestående av kommissionen, medlemsstaterna och livsmedelsmyndigheten Livsmedelsmyndigheten skall se till att systemet fungerar, dvs att de anmälningar som mottagits genom systemet omedelbart skickas till alla medlemmar i nätverket samt att de uppgifter som framkommit analyseras Kommissionen och medlemsstaterna skall fortsättningsvis ansvara för administrativa åtgärder på sina respektive behörighetsområden I det reviderade systemet skall det vara obligatoriskt att anmäla följande uppgifter om livsmedel och foder: allvarliga direkta eller indirekta hälsorisker, åtgärder som vidtagits i fråga om livsmedel eller foder och avvisningar vid Europeiska unionens gränser När det gäller anmälning av en allvarlig direkt eller indirekt hälsorisk kan livsmedelsmyndigheten bedöma risken och komplettera anmälningen med vetenskapliga eller tekniska uppgifter och på detta sätt möjliggöra snabba och lämpliga åtgärder i medlemsstaterna

I det nya systemet beaktas de förbättringar som gjorts i förslaget till ändring av direktivet om allmän produktsäkerhet Bland annat skall medlemsstaterna anmäla åtgärder eller insatser i samband med en sådan allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa som kräver ett rådigt ingripande Detta gäller även anmälning av frivilliga åtgärder som företagare tagit initiativ till eller som man enats om med myndigheterna Enligt förslaget skall det vara möjligt att på ömsesidig grund och under lämpliga villkor utvidga systemet till att gälla länder utanför Europeiska unionen eller internationella organisationer

32 Krishantering

Händelserna under senare tid har visat hur viktigt det är att man fastställer tydliga rutiner så att kommissionen effektivt kan hantera en eventuell livsmedelskris, i synnerhet om det finns särskilda behov av samordning eller nära samarbete med forskare I förslaget införs nya bestämmelser som skall garantera optimal samordning och stärka gemenskapens förmåga att fastställa de mest effektiva åtgärderna för att förebygga, minska eller undanröja en risk för människors hälsa Dessa bestämmelser är förenliga med en global syn på säkerhet i livsmedelskedjan och omfattar såväl livsmedelsprodukter som foder

De nya verktygen inbegriper utformning av en krishanteringsplan och föreskriver att kommissionen vid behov skall inrätta en krisenhet i vilken livsmedelsmyndigheten skall delta Livsmedelsmyndigheten skall bistå krisenheten med vetenskapligt och tekniskt stöd, medan kommissionen skall bibehålla ansvaret för de åtgärder som krishanteringen föranleder Krisenheten skall ansvara för kommunikationen i kritiska situationer

33 Nödsituationer

Enligt gällande gemenskapslagstiftning varierar de åtgärder som skall vidtas i en nödsituation beroende på produktens typ och ursprung Denna källa till förvirring och ineffektivitet behandlas i denna avdelning och gäller samtliga livsmedel De åtgärder som skall vidtas i nödsituationer gäller inte produkter avsedda att användas som foder eftersom Europaparlamentet och rådet redan står i beråd att anta jämförbara bestämmelser om hur man hanterar nödsituationer på det området

Följande avsnitt gäller avdelning V

Avsnitt 4

41 Inrättande av kommittén

I denna avdelning föreskrivs att det skall inrättas en kommitté för livsmedelssäkerhet och djurhälsa som behandlar all relevant lagstiftning som har direkta eller indirekta effekter på livsmedelskedjan Inrättandet av en enda, övergripande kommitté skall främja en mer harmoniserad strategi och ge tillräcklig flexibilitet för att hantera problem som berör flera sektorer, till exempel livsmedel och foder som förorenats av dioxin

42 Medling

I denna avdelning införs ett medlingsförfarande som ger kommissionen möjlighet, utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser, att begära att livsmedels myndigheten yttrar sig om omstridda vetenskapliga frågor i det fall då en medlemsstat anser att en åtgärd som en annan medlemsstat vidtagit antingen inte följer förslaget till förordning eller sannolikt kommer att påverka den inre marknadens funktion Medlingsförfarandet kommer att vara särskilt viktigt i konflikter som uppstår på grund av att vetenskapliga yttranden skiljer sig åt från varandra

43 Inledning av verksamheten

Det föreslås att livsmedelsmyndigheten inleder sin verksamhet efter det att förordningen trätt i kraft, vid en tidpunkt som kommer att bestämmas senare På detta sätt garanteras de befintliga funktionernas kontinuitet, särskilt vad gäller tillhandahållandet av vetenskapliga yttranden De nuvarande vetenskapliga kommittéerna skall fortsätta med sitt arbete tills styrelsen har utsett den vetenskapliga kommittén och de åtta panelerna Detta förutsätter dock att det väljs en styrelse, att en verkställande direktör utnämns och att man genomför en ansökningsomgång, där forskare inbjuds att anmäla sitt intresse för att bli antagna som ledamöter i en vetenskaplig kommitté eller panel

I följande avsnitt behandlas diverse frågor

Avsnitt 5

51 Personal

För att kunna utföra de uppgifter som beskrivs ovan behöver livsmedelsmyndigheten en tillräckligt stor, kompetent och specialiserad personal Personalen skall ge omfattande vetenskapligt och administrativt stöd för att se till att den oberoende vetenskapliga kommittén och de åtta panelerna kan arbeta effektivt och för att administrera de nätverk i medlemsstaterna som underbygger livsmedelsmyndighetens arbete samt för att utforma en kommunikationsstrategi i händelse av en livsmedelssäkerhetskris Det behövs också personal för de nätverk som skall samla in uppgifter, för att bistå kommissionen med tekniskt stöd, för information och för det administrativa stöd som ett självständigt organ behöver

Enligt beräkningarna kommer det att behövas uppskattningsvis 339 anställda när livsmedels myndighetens verksamhet är i full gång år n + 5 (n är det år då förordningen antas) Uppskattningen av personalbehovet i bilagan till denna förordningen gäller perioden n + 3, då uppskattningsvis 255 personer kommer att behövas Antalet skall ses över under det tredje året för att se till att livsmedelsmyndigheten har tillräckligt med personal för att kunna fungera effektivt i framtiden Som jämförelse kan nämnas att den nyligen inrättade Food Standards Agency i Förenade kungariket har 570 anställda, som enbart ägnar sig åt uppgifter som hänför sig till livsmedelssäkerhet Den organisation som mest liknar Europeiska livsmedelsmyndigheten i fråga om hur stor befolkning den täcker är den amerikanska livsmedels- och läkemedelsmyndighetens avdelning för livsmedelssäkerhet och nutrition CFSN (Center for Food Safety and Applied Nutrition), som sysselsätter cirka 850 personer Europeiska läkemedelsmyndigheten, som sysslar med utvärdering av humanläkemedel och veterinärläkemedel och vars ansvarsområde är mer begränsat än det som är planerat för Europeiska livsmedelsmyndigheten, har 210 anställda

Livsmedelsmyndighetens personal kommer att lyda under Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och Anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna En liten del av de anställda kommer att utgöras av tjänstemän från kommissionen Härigenom vill man garantera att sakkunskap förmedlas effektivt, att arbetet inom sekretariaten för programmet för oberoende vetenskaplig rådgivning inte avbryts, att systemet för snabbt informationsutbyte fungerar samt att administrationen av vissa befintliga nätverk för insamling av uppgifter löper Dessutom skall dessa tjänstemän hjäpa till att bygga upp administrativa system och datornät Anställningarna kommer enligt planerna att bestå av tillfälliga kontrakt som kan förnyas och personalens behov av att hålla sig à jour med den vetenskapliga utvecklingen kommer att beaktas

52 Budget

Livsmedelsmyndigheten måste anslås en tillräckligt stor budget för att kunna anställa ovannämnda personal, organisera och fungera som värd för de vetenskapliga kommittéernas möten, ersätta medlemsstaterna för deras utvärdering av ansökningar om godkännande och låta utföra vetenskapliga undersökningar För det första året uppskattas budgeten uppgå till ungefär 9 miljoner euro När verksamheten är i full gång beräknas det att livsmedels myndigheten kommer att behöva en budget på ungefär 67,2 miljoner euro år n + 5 (n är lika med det år då förordningen antas) Den finansieringsöversikt som bifogas denna förordning täcker perioden n till år n + 3, då uppskattningsvis 44,4 miljoner euro kommer att behövas Under det tredje året och mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts kommer dessa siffror att ses över i syfte att säkerställa att livsmedelsmyndighetens verksamhet fortsättningsvis är effektiv

Som jämförelse kan nämnas att Food Standards Agency i Förenade kungariket hade en budget på 136,5 miljoner euro för tiden april 1999-april 2000 Europeiska läkemedelsmyndigheten vars räckvidd och ansvarsområde är mer begränsat än livsmedelsmyndigheten har en budget på cirka 50 miljoner euro för 2000, varav en del utgörs av de avgifter läkemedelsmyndigheten tar ut i samband med sin huvudsakliga syssla, som är att utvärdera ansökningar om patentskyddade läkemedel

Livsmedelsmyndighetens budget skall finanserias med bidrag från gemenskapen Det är inte allmänt godtaget att man skall ta ut avgifter av dem som ansöker om godkännande, men kommissionen kommer att se över detta Under det första året kommer gemenskapen följaktligen att bidra med 9 miljoner euro Bidraget kommer progressivt att ökas så att det under det tredje året uppgår till 44,4 miljoner euro För de därpå följande åren skall gemenskapens bidrag behandlas på nytt

Livsmedelsmyndigheten måste införa lämpliga bestämmelser och kontroller som garanterar största möjliga finansiella kontroll Styrelsen kommer att få rätt att besluta om de nödvändiga åtgärderna och bestämmelserna, efter godkännande av kommissionen, men kommer i slutändan att övervakas av revisionsrätten Livsmedelsmyndigheten kommer att anlita kommissionens sakkunskap och resurser när den utför eller begär revisioner och utvärderingar

2000/0286 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 37, 95, 133 och 1524 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [8],

[8] EGT C , , s

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [9],

[9] EGT C , , s

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [10],

[10] EGT C , , s

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, och [11]

[11] EGT C , , s

av följande skäl:

(1) Den fria rörligheten för säkra och hälsosamma livsmedel är en väsentlig del av den inre marknaden och bidrar i hög grad till att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande samt deras sociala och ekonomiska intressen

(2) Vid genomförandet av gemenskapens politik bör människors liv och hälsa garanteras en hög skyddsnivå

(3) Den fria rörligheten för livsmedel inom gemenskapen kan endast uppnås om kraven för livsmedelssäkerhet inte skiljer sig märkbart mellan medlemsstaterna

(4) Det finns betydelsefulla skillnader när det gäller begrepp, principer och definitioner för livsmedel i medlemsstaterna När medlemsstaterna antar åtgärder som rör livsmedel kan dessa skillnader hindra den fria rörligheten för livsmedel och skapa ojämlika konkurrensförhållanden och därmed direkt påverka den inre marknadens funktion

(5) Det är därför nödvändigt att närma dessa begrepp, principer och definitioner för livsmedel i medlemsstaterna till varandra, så att de utgör en gemensam grund för de åtgärder som rör livsmedel som vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå

(6) I detta avseende intas vatten som övriga livsmedel och bidrar därmed till den sammanlagda exponering av intagna ämnen som en konsument utsätts för, inbegripet kemiska och mikrobiologiska skadliga ämnen Vatten bör därför anses vara ett livsmedel utan att det påverkar tillämpningen av kraven i rådets direktiv 80/778/EEG [12] och 98/83/EG [13] om kvaliteten på dricksvatten

[12] EGT L 229, 3081980, s 11 Direktivet senast ändrat genom Anslutningsakten för Finland, Österrike och Sverige

[13] EGT L 330, 5121998, s 32

(7) Gemenskapen har valt en hög hälsoskyddsnivå vid utarbetandet av livsmedelslagstiftningen, vilken tillämpas på ett icke-diskrimenerande sätt, oberoende av om handeln med livsmedel eller foder äger rum på den inre marknaden eller internationellt

(8) Det är nödvändigt att se till att konsumenter, övriga berörda parter och handelspartner har förtroende för de beslutsprocesser som ligger till grund för livsmedelslagstiftningen, dess vetenskapliga grund samt strukturerna och oberoendet hos de institutioner som skall skydda hälsan och andra intressen

(9) Erfarenheten har visat att det är nödvändigt att anta åtgärder som syftar till att garantera att endast säkra livsmedel släpps ut på marknaden och att garantera att det finns system som kan identifiera och bemöta problem som rör livsmedelssäkerhet, så att den inre marknadens goda funktion kan garanteras och människors hälsa kan skyddas

(10) För att man skall kunna gripa sig an frågan om livsmedelssäkerhet på ett tillräckligt uttömmande och fullständigt sätt, bör livsmedelslagstiftningen ges en bred definition som innefattar en mångfald bestämmelser som direkt eller indirekt påverkar säkerheten hos livsmedel och foder, inbegripet bestämmelser om material och artiklar som kommer i kontakt med livsmedel, foder samt andra insatsvaror på jordbruksområdet inom råvaruproduktionen

(11) För att kunna garantera säkra livsmedel är det nödvändigt att ta hänsyn till hela livsmedelskedjan som en sammanhängande enhet, eftersom alla moment kan ha potentiell betydelse för livsmedelssäkerheten

(12) Erfarenheten har visat att det av detta skäl är nödvändigt att ta hänsyn till produktion, framställning och distribution av foder som ges till livsmedelsproducerande djur mot bakgrund av att oavsiktlig eller avsiktlig kontaminering av foder, uppblandning samt bedrägliga eller andra skadliga metoder i samband med detta direkt eller indirekt kan ha betydelse för livsmedelssäkerheten

(13) Av samma skäl är det nödvändigt att ta hänsyn till andra metoder och produktionsfaktorer på jordbruksområdet inom råvaruproduktionen och deras eventuella betydelse för den allmänna livsmedelssäkerheten

(14) Medlemsstaternas och gemenskapens åtgärder rörande livsmedelssäkerhet bör inte grundas enbart på allmänna hypoteser utan på en riskanalys Att använda riskanalys innan sådana åtgärder vidtas bör göra det lättare att undvika oberättigade hinder för den fria rörligheten för livsmedel

(15) När livsmedelslagstiftningen syftar till att begränsa, undanröja eller undvika risker för hälsan ger de tre sammanhängande principerna för riskanalys, nämligen riskvärdering, riskhantering och riskkommunikation, en systematisk metod för att bestämma effektiva, väl avvägda och riktade åtgärder eller andra insatser för att skydda hälsan

(16) För att förtroende skall finnas för den vetenskapliga grunden för livsmedelslagstiftningen bör riskvärderingar göras på ett oberoende, objektivt och öppet sätt och grundas på de vetenskapliga uppgifter och data som finns tillgängliga

(17) Det är allmänt erkänt att en vetenskaplig riskvärdering i vissa fall inte ensam kan ge all den information på vilken ett riskhanteringsbeslut bör grundas och att andra faktorer som är relevanta för frågan rimligen bör tas med i bedömningen, bland annat sociala, ekonomiska, etiska och miljömässiga faktorer samt kontrollmöjligheter

(18) Genom att försiktighetsprincipen har åberopats för att garantera skydd för hälsan inom gemenskapen har hinder uppkommit för den fria rörligheten för livsmedel Genom att anta en enhetlig grund i hela gemenskapen blir det möjligt att minska missbruk av denna princip

(19) I de särskilda fall där det finns en risk för liv eller hälsa men där det råder vetenskaplig osäkerhet, erbjuder försiktighetsprincipen ett medel för att fastställa riskhanteringsåtgärder eller andra insatser för att garantera den höga nivå av hälsoskydd som valts inom gemenskapen

(20) Erfarenheten har visat att den inre marknadens funktion när det gäller livsmedel kan äventyras om det är omöjligt att spåra livsmedel och foder Det är därför nödvändigt att upprätta ett omfattande system för spårbarhet inom foder- och livsmedelsbranschen så att riktade och lämpliga återtaganden kan vidtas eller information spridas till konsumenter eller kontrollanter, och därigenom förhindra att större störningar än nödvändigt uppstår när det inträffar problem med livsmedelssäkerheten

(21) Det är nödvändigt att se till att ett livsmedels- eller foderföretag, inbegripet importörer, åtminstone kan fastställa från vilket företag livsmedlet, fodret, djuret eller ämnet som ingår i ett livsmedel eller ett foder har levererats, så att man vid en undersökning kan garantera spårbarhet på alla stadier

(22) En livsmedelsföretagare är mest lämpad att utforma ett säkert system för att framställa livsmedel och garantera att det livsmedel som framställs är säkert Företagaren bör därför ha det primära juridiska ansvaret för att garantera livsmedelssäkerhet Även om denna princip finns i en del medlemsstater och inom vissa områden av livsmedelslagstiftningen, är detta inte klart inom andra områden eller också ligger ansvaret hos den behöriga myndigheten i medlemsstaten genom den kontrollverksamhet som de utövar Dessa skillnader riskerar att skapa handelshinder och snedvrida konkurrensen mellan livsmedelsföretagare i olika medlemsstater

(23) Samma krav bör gälla för foder och foderföretagare

(24) En del medlemsstater har antagit en övergripande lagstiftning om livsmedelssäkerhet som särskilt innehåller det allmänna kravet att ekonomiska aktörer endast får saluföra livsmedel som är säkra Dessa medlemsstater tillämpar emellertid olika grundläggande kriterier för att fastställa om ett livsmedel är säkert Mot bakgrund av dessa olika synsätt och eftersom det saknas övergripande lagstiftning i andra medlemsstater, riskerar handelshinder för livsmedel att uppstå

(25) Det är därför nödvändigt att fastställa allmänna krav så att endast säkra livsmedel och foder släpps ut på marknaden, så att den inre marknaden för dessa produkter kan fungera effektivt

(26) Konsumenternas säkerhet och förtroende inom gemenskapen och i tredje land är av största vikt Gemenskapen är en viktig global handelspartner för livsmedel och har i detta avseende slutit internationella handelsavtal, bidrar till utvecklingen av internationella standarder som ligger till grund för livsmedelslagstiftningen samt stöder principerna om frihandel för säkra och hälsosamma livsmedel på ett icke-diskriminerande sätt genom att följa rättvisa och etiska handelsbruk

(27) Det är nödvändigt att fastställa de allmänna principer för handel med livsmedel samt de mål och principer som gemenskapen kan bidra med när det gäller att utarbeta internationella standarder och handelsavtal

(28) Allmänheten, icke-statliga organisationer, yrkesorganisationer, internationella handelspartner och handelsorganisationer fäster allt större vikt vid säkra livsmedel Det är nödvändigt att se till att konsumenternas och handelspartnernas förtroende säkerställs genom att tillgodose insyn och öppenhet vid utarbetandet av livsmedelslagstiftningen och genom att myndigheterna vidtar lämpliga åtgärder för att informera allmänheten när det finns en välgrundad anledning att misstänka att ett livsmedel kan utgöra en hälsorisk

(29) Den vetenskapliga och tekniska grunden för gemenskapens lagstiftning om livsmedelssäkerhet bör bidra till att en hög hälsoskyddsnivå inom gemenskapen uppnås Gemenskapen måste ha tillgång till ett högt kvalificerat, oberoende och effektivt vetenskapligt och tekniskt stöd

(30) De vetenskapliga och tekniska frågorna i samband med livsmedelssäkerhet blir mer och mer betydelsefulla och komplexa Inrättandet av en Europeisk livsmedelsmyndighet, nedan kallad myndigheten, bör förstärka det nuvarande systemet för vetenskapligt och tekniskt stöd,eftersom det inte längre klarar de ökande krav som ställs på det

(31) Det är därför nödvändigt att inrätta denna myndighet som skall fungera som ett medel för att tillämpade allmänna principerna i livsmedelslagstiftningen, i synnerhet genom att utföra de riskvärderingar som är nödvändiga för att gemenskapen skall kunna anta åtgärder som rör livsmedelssäkerhet på ett oberoende, objektivt och öppet sätt

(32) Myndigheten bör påta sig rollen av ett oberoende vetenskapligt referenscentrum och därigenom bidra till att den inre marknaden fungerar smidigt Myndigheten bör kunna konsulteras för att avge yttranden i omtvistade vetenskapliga frågor och därigenom göra det möjligt för medlemsstaterna att fatta de välgrundade riskhanteringsbeslut som är nödvändiga för att garantera livsmedelssäkerhet och samtidigt undvika splittringen av den inre marknaden genom införandet av oberättigade eller onödiga hinder för den fria rörligheten för livsmedel

(33) Myndighetens roll som ett oberoende vetenskapligt referenscentrum innebär att ett vetenskapligt yttrande inte endast kan begäras av kommissionen utan också av Europaparlamentet och medlemsstaterna eller ett nationellt behörigt organ Åtgärder måste också vidtas för att undvika motstridiga vetenskapliga yttranden och, om det finns motstridiga vetenskapliga yttranden mellan flera vetenskapliga organ, måste sådana förfaranden finnas att konflikten kan lösas eller att riskhanterarna får en klar grund av vetenskapliga uppgifter

(34) Myndigheten bör utgöra en oberoende källa för information och riskkommunikation så att konsumenternas förtroende kan stärkas

(35) Ett system för snabbt informationsutbyte finns redan inom ramen för rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet [14] Det nuvarande systemet omfattar livsmedel och industriella produkter men inte foder De livsmedelskriser som inträffat på senare tid har visat på behovet av att inrätta ett förbättrat och utvidgat system för snabbt informationsutbyte som täcker livsmedel och foder Detta reviderade system bör skötas av myndigheten Detta system bör inte omfatta gemenskapsordningen för ett snabbt informationsutbyte i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning som inrättats genom rådets beslut 87/600/Euratom [15]

[14] EGT L 228, 1181992, s24

[15] EGT L 371, 30121987, s76

(36) Myndigheten bör ge en omfattande oberoende vetenskaplig översikt över säkerheten och andra aspekter i hela livsmedelskejdan, något som innebär långtgående skyldigheter för myndigheten Dessa bör omfatta frågor som har direkt eller indirekt betydelse för säkerheten i livsmedelskedjan, djurs hälsa och välbefinnande, växtskydd och nutrition

(37) Eftersom vissa produkter som tillåts enligt livsmedelslagstiftningen, som till exempel bekämpningsmedel eller tillsatser i djurfoder kan innebära risker för miljön eller för arbetstagares säkerhet, bör vissa miljö- och arbetsskyddsaspekter omfattas av myndigheten

(38) Myndigheten bör tillhandahålla vetenskapliga yttranden som rör alla genetiskt modifierade organismer i den betydelse som avses i rådets direktiv 90/220/EEG [16] av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön, vare sig de är avsedda som livsmedel eller foder, inbegripet den vetenskapliga bedömningen av deras miljöpåverkan, för att undvika dubbla vetenskapliga bedömningar och närliggande vetenskapliga yttranden om dessa organismer Det är dock nödvändigt att undvika sammanblandning av behörigheten inom miljöområdet beträffande genetiskt modifierade organismer som inte är livsmedel eller foder Myndighetens uppgift när det gäller genetiskt modifierade organismer som inte är livsmedel eller foder bör därför begränsas till vetenskapliga yttranden

[16] EGT L 117, 851990, s 15 Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/35/EG (EGT L 169, 2761997, s72)

(39) Det är nödvändigt att gemenskapens institutioner, allmänheten och berörda parter har förtroende för myndigheten Av detta skäl är det absolut nödvändigt att garantera dess oberoende, höga vetenskapliga kompetens, öppenhet och effektivitet Det är också nödvändigt att samarbeta med medlemsstaterna

(40) Myndigheten bör ha resurser för att utföra de uppgifter som krävs för att den skall kunna fylla sin uppgift

(41) Det är nödvändigt att se till att myndigheten effektivt övervakas av de olika berörda gemenskapsinstitutionerna och medlemsstaterna Av detta skäl bör dess styrelse omfatta fyra företrädare som utsetts av Europaparlamentet, fyra som utsetts av rådet och fyra som utsetts av kommissionen Styrelsen bör ha de nödvändiga befogenheterna för att fastställa budgeten, kontrollera dess genomförande, utarbeta interna bestämmelser, anta finansiella förordningar, utse medlemmar i den vetenskapliga kommittén och i de vetenskapliga panelerna samt utse den verkställande direktören

(42) Det är nödvändigt att bygga upp en anda av förtroende och öppenhet gentemot allmänheten och därför bör styrelsen innehålla fyra företrädare för konsumenter och näringslivet

(43) Myndigheten bör ha ett nära samarbete med behöriga organ i medlemsstaterna om den skall kunna fungera effektivt med avseende på nätverkssystemet, och en rådgivande grupp bör inrättas i detta syfte

(44) Myndigheten bör ta över den roll som vetenskapliga kommittéer har när det gäller att avge vetenskapliga yttranden inom sitt kompetensområde Det är nödvändigt att omorganisera dessa kommittéer för att garantera större vetenskaplig överensstämmelse med avseende på livsmedelskedjan och att göra det möjligt för dem att arbeta effektivare En vetenskaplig kommitté och ständiga vetenskapliga paneler bör därför inrättas inom myndigheten för att tillhandahålla dessa yttranden

(45) För att garantera oberoende bör ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och i panelerna bestå av oberoende vetenskapsmän som rekryteras på grundval av ett öppet ansökningsförfarande

(46) Myndigheten bör också kunna beställa vetenskapliga studier som är nödvändiga för myndighetens arbete, samtidigt som myndighetens arbete skall innebära en försäkran mot dubbelarbete genom de band som upprättats av myndigheten med kommissionen och medlemsstaterna Myndigheten skall ta hänsyn till befintlig gemenskapsexpertis och strukturer, särskilt de nätverk av vetenskapliga experter som skapats i samband med gemenskapens forsknings- och utvecklingsprogram och av det gemensamma forskningscentret Dessutom skall myndigheten när den planerar sitt arbete ta vederbörlig hänsyn till den relevanta verksamhet som bedrivs av det gemensamma forskningscentret och enligt gemenskapens forskningsprogram

(47) Avsaknaden av ett effektivt system för att på gemenskapsnivå samla in och analysera uppgifter om livsmedelskedjan anses vara en allvarlig brist Ett system för att samla in och analysera relevanta uppgifter inom de områden som täcks av myndigheten bör därför upprättas i form av ett nätverk som samordnas av myndigheten Särskilda bestämmelser för att anpassa de nätverk för insamling av data som redan finns i gemenskapen på de områden som täcks av myndighetens arbete är nödvändiga

(48) Att bättre kunna identifiera nya risker kan i det långa loppet vara ett viktigt förebyggande verktyg som medlemsstaterna och gemenskapen förfogar över i sin politik Det är därför nödvändigt att ge den myndigheten uppgiften att i föregripande syfte samla in uppgifter och vara vaksam

(49) Genom inrättandet av myndigheten bör medlemsstaterna kunna bli mer engagerade i vetenskapliga förfaranden Det bör därför upprättas ett närmare samarbete mellan myndigheten och medlemsstaterna i detta syfte Myndigheten bör i synnerhet kunna överlåta vissa uppgifter till organisationer i medlemsstaterna

(50) Det är nödvändigt att se till att det finns en balans mellan användningen av nationella organisationer som utför uppgifter för myndighetens räkning och behovet av att se till att dessa uppgifter för allmän samstämmighets skull utförs i enlighet med de kriterier som fastställts för sådana uppgifter av myndigheten De befintliga förfarandena för utläggning av vetenskapliga uppgifter till medlemsstaterna, särskilt med avseende på bedömningen av ärenden från näringslivet för godkännande av vissa ämnen, produkter eller förfaranden bör omprövas inom ett år för att ta hänsyn till att myndigheten inrättats och till de nya möjligheter som den då erbjuder

(51) Myndighetens oberoende och dess uppgift att informera allmänheten innebär att den bör kunna kommunicera självständigt inom de områden där den har behörighet, med syftet att tillhandahålla objektiv, tillförlitlig och lättförståelig information Kommissionen har emellertid det fulla ansvaret för att meddela riskhanteringsåtgärder, och lämpligt informationsutbyte måste därför äga rum mellan myndigheten och kommissionen

(52) Det är nödvändigt att medlemstaterna samarbetar på ett ädamålsenligt sätt när det gäller upplysningskampanjer till allmänheten så att hänsyn tas till regionala parametrar och eventuella samband med den hälsopolitik som förs

(53) Förutom att de organisatoriska principerna som gäller för myndigheten vilar på oberoende och öppenhet bör myndigheten vara en organisation öppen för kontakter med konsumenter och övriga intressegrupper och kunna använda sig av deras engagemang i en del av sitt arbete, i enlighet med sina egna bestämmelser

(54) Myndigheten bör finansieras genom gemenskapens budget Mot bakgrund av vunna erfarenheter, särskilt med avseende på handläggningen av ansökningar om godkännande som näringslivet lägger fram, bör möjligheten att införa avgifter undersökas inom tre år efter det att förordningen trätt i kraft Gemenskapens budgetförfarande fortsätter att gälla för de anslag som skall debiteras Europeiska gemenskapernas allmänna budget Vidare bör revisionen av räkenskaperna göras av revisionsrätten

(55) Det är nödvändigt att tillåta europeiska länder att delta, som inte är medlemmar av Europeiska unionen och som har slutit avtal enligt vilken de skall införliva och genomföra gemenskapslagstiftningen på det område som täcks av denna förordning

(56) De händelser som nyligen inträffat när det gäller livsmedelssäkerhet har visat på behovet av att fastställa lämpliga åtgä