EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 28.9.2011 
SEK(2011) 1103 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
Följedokument till 
Förslag till rådets direktiv 
om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktio ner och om ändring av 
direktiv 2008/7/EG 
 
{KOM(2011) 594 slutlig} 
{SEK(2011) 1102 slutlig}  
 
SV 2   SV Sammanfattning av konsekvensanalysrapporten om 
”Instrument för beskattning av finanssektorn” 
1. INLEDNING  
I meddelandet om beskattning av finanssektorn av den 7 oktober 2010 aviserade 
kommissionen att den skulle göra en omfattand e konsekvensanalys för att närmare utreda 
alternativa sätt att beskatta fi nanssektorn och därefter kunna lägga fram lämpliga förslag. I 
denna konsekvensanalys analyseras olika beska ttningssystem och beskrivs hur en skatt på 
finansiella transaktioner lämpligen bör utfo rmas, liksom dess eventuella konsekvenser.  
2. FÖRFARANDEFRÅGOR OCH SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER  
Denna konsekvensanalys har gjorts med stöd av  samråden med samtliga berörda parter i 
enlighet med riktlinjerna för konsekvensanalys. Den bygger också på resultaten av särskilda 
externa studier. 
3. PROBLEMFORMULERING OCH SUBSIDIARITET  
3.1. Problemformulering 
Krisens kostnader I den offentliga debatten krävs ofta att den fina nsiella sektorn bör bära  sin beskärda del av 
kostnaderna för den finansiella krisen. De en skilda medlemsstaterna ha r gjort åtaganden för 
att stödja den finansiella sektorn på totalt omkring 4,6 biljoner euro (39 % av den samlade 
BNP i EU:s 27 medlemsstater 2009). Detta har fö rvärrat läget i de offentliga finanserna och 
en sådan situation är knappast hållbar i ett fi nanspolitiskt perspektiv och lägger en mycket 
tung börda på nuvarande och framtida generationer. 
Undantag från mervärdesskatt för finansiella tjänster 
I artikel 135.1 i mervärdessk attedirektivet föreskrivs om undant ag från skatteplikt för flertalet 
finansiella tjänster och försäkringstjänster. An alysen visar att undantag från skatteplikt för 
mervärdesskatt ger den finansiella sektorn en  skattefördel på uppskattningsvis 0,15 % av 
BNP. Detta leder till att den finansiella sekt orn behandlas särskilt förmånligt jämfört med 
övriga näringssektorer och även till snedvridning av priser. 
Marknadsmisslyckande och systemrisker i den finansiella sektorn 
Krisen uppstod till följd av en komplicerad  samverkan av markna dsmisslyckanden, globala 
finansiella och monetära obalanser, olämplig reglering, svag tillsyn och bristfällig övervakning av den makroekonomiska stabilitete n. Det har anförts att skatter skulle kunna 
användas som ett regleringsverktyg för att hant era problem som exempelvis implicita eller 
explicita garantier, automatiserad handel (och  mer allmänt kortfristig  räntesökning), olika 
skattemässig behandling av skulder och eget kapital, överdrivna er sättningssystem som 
uppmuntrar risktagande, handel med komplexa deri vat till stora belopp samt förekomsten av 
ekonomiska räntor som främst resulterar  i överdrivet höga löner i sektorn. 
 
SV 3   SV Inre marknadsaspekter 
I finanskrisens spår har medl emsstaterna reagerat genom at t pålägga finanssektorn olika 
skatter och avgifter. Dylika ensidiga åtgärder  skulle kunna leda till omlokalisering och 
snedvridning av konkurrensen på den inre mar knaden och ställer krav på mer samordnade 
insatser. En samordning är även önskvärd på grund av risken för dubbelbeskattning. 
3.2. EU:s rätt att vidta åtgärder på områ det samt frågan om subsidiaritet 
EU:s rätt att vidta åtgärder som gäller beskattn ing av den finansiella sektorn kan grundas på 
artiklarna 113 och 115 i fördraget om Europe iska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). 
Den främsta grunden för EU-insatserna är att den inre marknadens funktion skulle hämmas 
om medlemsstaterna beslutar att vidta ensi diga åtgärder på de tta område. Minst 12 
medlemsstater har infört eller undersöker möjlighete n att införa bankavgifter på finansinstitut. 
Detta osamordnade införande av skatter på den finansiella sektorn spl ittrar EU:s finansiella 
marknad, snedvrider konkurrensen och ökar ri skerna för omlokalisering av finansiell 
verksamhet både inom och utom EU. Det sku lle också öka risken för dubbelbeskattning av 
den finansiella sektorn, vilket i sin tur skulle förhindra utövandet av de grundläggande friheter 
som EUF-fördraget garanterar. 
Därför måste slutsatsen bli att EU-åtgärder är förenliga med subsidiaritetsprincipen eftersom 
de politiska målen inte i tillräcklig grad ka n uppnås genom åtgärder från medlemsstaternas 
sida och kan uppnås bättre på EU-nivå. 
4. MÅL 
Följande allmänna mål kan urskiljas: 
• Öka de offentliga inkomsterna och säkerställa att finanssektornger ett adekvat 
bidrag till skatteintäkterna.  
• Begränsa icke-önskvärt marknadsbe teende och därige nom stabilisera 
marknaderna. 
• Säkerställa den inre marknadens f unktion (undvika dubb elbeskattning och 
snedvridning av konkurrensen). 
Allmänna problem  Specifika problem  Allmänna mål  Särskilda mål  
1) Identifiera nya 
inkomstkällor  
2) Återvinna kostnader för den senaste finansiella 
krisen
 
3) Täcka budgetkostnader 
för möjliga framtida finansiella kriser
 Krisens kostnader 
(området finanspolitisk 
konsolidering) 
Den finansiella sektorns 
skattefördelar  Betydande offentligt 
finansiellt stöd och den 
finansiella krisens andra 
budgeteffekter har gjort 
en budgetkonsolidering 
nödvändig 
 
Undantag från 
mervärdesskatt för 
finansiella tjänster  Öka skatteintäkterna 
 Adekvat bidrag (rimligt 
och väsentligt) från den 
finansiella sektorn
 
4) Kompensera undantag 
från mervärdesskatt för 
 
SV 4   SV finansiella tjänster  
1) Icke-önskvärt 
marknadsbeteende till 
följd av implicita 
garantier (överdrivet 
risktagande, s. k. moral 
hazard)  Minska incitament till 
överdrivet risktagande  
2) Bristande styrning och 
övervakning av 
automatiserad handel  Komma till rätta med 
specifika risker till följd 
av automatiserad handel  
3) Snedvridningar i val 
mellan skuldsättning och 
eget kapital: 
hävstångseffekt  
4) Alltför generösa 
ersättningssystem för 
personer i ledande 
ställning uppmuntrar till 
risktagande  Att begränsa icke-önskvärt 
marknadsbeteende för att på så sätt stabilisera 
marknaderna.
 Minska hög 
lånefinansiering – skuldsättningskvoten
 
5) Komplicerade 
produkter och 
motpartsrisk  Undvika snedvridningar 
inom EU, se till att 
åtgärderna blir 
verkningsfulla och bevara 
relativa konkurrensförhållanden 
inom EU 
 Marknadsmisslyckande 
och systemrisker i den 
finansiella sektorn 
 
6) Ekonomiska räntor   Säkerställa den inre marknadens funktion 
genom att aviserade 
åtgärder samordnas
 
Undvika 
dubbelbeskattning  
5. ALTERNATIV  
De policyalternativ som analyseras i konsekvens analysen (skatt på finansiella transaktioner 
och skatt på finansiell verksamh et) jämförs mot ett grundscenario. 
Grundscenariot är scenariot utan att införa sk atter. Det kännetecknas av sektorns undantag 
från skatteplikt för mervärdesskatt, som fram står som den främsta skillnaden i beskattning 
mellan finanssektorn och övriga näringssektorer , av höga ersättningsnivåer för personer i 
ledande ställning inom finanssektor n, av medlemsstaters ensidiga åtgärder på sena re tid för att 
införa bankavgifter liksom av en rad nationell a skatter antingen på själva sektorn eller på 
finansiella transaktioner, av risker för dubbelb eskattning och av många aktuella initiativ för 
att reglera sektorn.  
I grundscenariot beaktas även vissa regleringsåt gärder för finanssektorn som nu föreslås och 
som även syftar till att nå vissa av de ovan angivna målen. Mer konkret utgås det i 
konsekvensanalysen från att de lagstiftningsåtgä rder som syftar till att minska risken för 
enskilda institut liksom systemrisken i den finansiella sektorn genom att öka eget kapital och kapitalbuffertar både i finansinstituten och det finansiella systemet som helhet kommer att 
antas. Det bortses från vissa andra policyalternativ, som ytter ligare lagstiftni ng, slopandet av 
undantaget från skatteplikt för mervär desskatt eller att genom ändringar i 
 
SV 5   SV bolagsskattesystemen komma till rätta med skillnader i den skattemässiga behandlingen av 
skuld och eget kapital på grund av att de altern ativen inte åtgärdar ett tillräckligt antal 
konstaterade problem. 
6. JÄMFÖRELSE MELLAN ALTERNATIV  
6.1. Öka de offentliga inkomsterna och säkers tälla att finanssektorn ger ett adekvat 
bidrag till skatteintäkterna.  
Identifiera nya inkomstkällor Båda skatteinstrument – skatt på finansiella tr ansaktioner och skatt på finansiell verksamhet – 
skulle kunna vara nya inkomstkäll or, eftersom de kan ge bet ydande skatteintäkter för de 
offentliga budgetarna. Det råder emellertid stor osäkerhet om den verkliga inkomstpotentialen på grund av en rad okända variabler och antaganden i uppskattningarna. 
När det gäller skatt på finansiell verksamh et varierar de uppska ttade intäkterna vid 
exempelvis en skattesats på 5 % mellan 9,3 m iljarder euro och 30,3 miljarder euro, beroende 
på antaganden om omlokaliser ing och skattens utformning.  
Det finns en större intäktspotential för skatten på finansiella transaktioner. Uppskattningarna 
kan variera från 16,4 miljarder euro till 400 miljarder euro beroende på antaganden om 
minskad transaktionsvolym, raden av produkter som omfattas och skattesatserna (0,01 % för 
den första uppskattningen och 0,1 % för den a ndra). Omlokaliseringsantagandet skulle kunna 
täcka en överflyttning av transa ktioner och minskad verksamhets volym, särskilt när det gäller 
högfrekvent handel.  
Att återvinna kostnader för aktuella  och framtida finansiella kriser 
Införandet av nya skatter på finanssektorn skul le bidra till att återvi nna den senaste krisens 
budgetkostnader, med motiveringen att hela sektor n indirekt gynnades av de finansiella stöd 
som vissa finansiella institut erhöll. Med hänvisning till principen om att förorenaren betalar kan det vara berättigat att kräva att finanssektor n bidrar mer till de offentliga finanserna för att 
täcka de kostnader för framtida kriser, som går utöver krislösningsmekanismerna. 
6.2. Kompensera undantag från mervärde sskatt för finans iella tjänster 
Även om skatt på finansiell verksamhet enligt tilläggsmetoden delvis åt gärdar finanssektorns 
undantag från skatteplikt för mervärdesskatt kommer man i konsekvensanalysen fram till att 
denna fråga bäst bör lösas inom ra men för grönboken om mervärdesskatt.  
6.3. Att begränsa icke-önskvärt marknadsbeteende för att på så sätt stabilisera 
marknaderna. 
Minska incitament till överdrivet risktagande  
Lagstiftningsåtgärder som är mer nära knutna  till systemriskkällan skulle kunna vara 
lämpligare för att hantera överdrivet risktagande. 
En skatt på finansiella transaktioner skulle em ellertid kunna vara ett lämpligt verktyg för att 
minska överdrivet risktagande  där kortfristig handel och högbelånad derivathandel ger 
 
SV 6   SV upphov till systemrisker. En skatt på finansiell verksamhet skulle bara vara en indirekt åtgärd 
för att tackla risktagande. 
Komma till rätta med specifika risker  till följd av automatiserad handel 
Skatten på finansiella transakt ioner, som i praktiken höjer transaktionskostnaderna på de 
finansiella marknaderna, skulle kunna användas  som en åtgärd för att minska automatiserad 
handel, särskilt högfrekvent automatiser ad handel. Effekterna av ytterligare 
transaktionskostnader kan tänkas bli särski lt kraftiga inom vissa marknadssegment som 
kännetecknas av mycket snäva marginaler. 
En skatt på finansiell verksamhet har ingen direkt inverkan på handelsbeteendet på de 
finansiella marknaderna.  
Minska hög lånefinansiering – skuldsättningskvoten 
Varken en skatt på finansiella transaktioner eller en skatt på finansiell verksamhet åtgärdar de 
skevheter i finansieringsbeslut och incitament t ill alltför stor lånefina nsiering som uppstår till 
följd av att skuld och eget kapital i ska ttehänseende behandlas olika i de nuvarande 
bolagsskattesystemen. Lagstiftningsåtgärder  är mer lämpliga för detta ändamål. 
Beskatta ekonomiska räntor – bör åtgärder infö ras för att beskatta mervärde i den finansiella 
sektorn? 
En skatt på finansiella transaktioner skulle  ha begränsat värde so m skatt på ekonomiska 
räntor. En skatt på finansiell verksamhet kan specifikt utformas för att beskatta ekonomiska 
räntor, men dess effektivitet kommer att bero  på huruvida begreppe t normalavkastning är 
tillämpligt på skattebasen. 
6.4. Säkerställa en bättre fungerande inre marknad  
För att den inre marknaden ska fungera väl oc h för att minimera ekonomiska snedvridningar 
inom EU bör båda skatteinstrument helst in föras med i hög grad harmoniserade skattebaser 
och skattesatser. Både skatten på finansie lla transaktioner och skatten på finansiell 
verksamhet bör närmare bestämt införas som harmoniserade skatter för att undvika 
dubbelbeskattning eller utebliven beskattning.  
6.5. Kumulativa effekter 
Även om den kumulativa effekten av skatten tillsammans med ändringar i lagstiftningen är 
lättare att mäta för skatten på fi nansiell verksamhet än för ska tten på finansiell a transaktioner 
är det troligt att effekten av både skatten på fi nansiella transaktioner och skatten på finansiell 
verksamhet på flertalet ekonomiska variable r (kreditkostnad, makroekonomiska variabler 
samt på sektorsnivån) helt enkelt förstärker e ffekterna av de lagsti ftningsåtgärder som för 
närvarande föreslås. 
6.6. Sammanfattning och slutsatser 
Analysen visar att båda instrume nt – skatt på finansiella transaktioner och skatt på finansiell 
verksamhet – är tekniskt genomförbara men att valet av ett instrument framför det andra i 
grunden är en avvägning mellan olika efterstr ävade mål och även kan förmodas bero på 
skattens specifika utformning.  
 
SV 7   SV Båda skatter tycks ha potential att generera be tydande skatteintäkter fr ån finanssektorn, även 
om en skatt på finansiella transaktio ner tycks generera större intäkter. 
En skatt på finansiella transaktioner är före nad med en större risk  för omlokalisering av 
transaktioner eller för att tran saktioner upphör, särskilt när det gäller högfrekvent a kortfristiga 
transaktioner. Den automatiser ade handeln på finansmarkna derna skulle härvidlag kunna 
beröras av en skatterelaterad ökning av tran saktionskostnaderna så att dessa kostnader 
avsevärt urholkar vinstmarginalen och på  så sätt påverkar högfrekvenshandeln som 
affärsmodell. 
Båda skatter väntas också få små men inte obe tydliga effekter på BN P och sysselsättning, där 
de negativa effekterna förmodlig en blir något större av skatte n på finansiella transaktioner. 
Den negativa effekten beror på den ökade kapitalkostnade n, eftersom de skattskyldiga 
kommer att försöka övervältra skatten på sina  kunder, vilket då kan inverka negativt på 
investeringar. Fördelningsinriktningen av en skatt på den finansiell a sektorn är utpräglat 
progressiv, dvs. sådana skatter belastar mer de ri kare samhällsskikten än de fattigare, eftersom 
de förstnämnda i högre utsträckning nyttjar oc h drar fördel av den finansiella sektorns 
tjänster. Detta gäller särskilt en skatt på fi nansiella transaktioner om den begränsas till 
finansiella instrument i form av obliga tioner och aktier och därtill relaterade 
derivatinstrument. 
Den 29 juni 2011 lade kommissionen fram ett förslag till en flerårig budgetram för perioden 
2014-2020. Inom denna ram föreslog kommissionen att en skatt på finans iella transaktioner 
införs i EU som ett första steg, med hänsyn till dess intäktspotential och e ffekter på överdrivet 
specifikt risktagande. I ko mmissionens arbetsdokument1 som åtföljer förslaget urskiljs flera 
aspekter som behöver beaktas för att minska risker för omlokalisering när en skatt på finansiella transaktioner införs på EU-niv å, vilket diskuteras i följande avsnitt.  
7. 
ANALYS AV EFFEKTERNA AV OLIKA VARIANTER AV EN SKATT PÅ FINANSIELLA 
TRANSAKTIONER  
7.1. Produkter och transaktioner som omfattas 
I policyalternativen görs åtskillnad mellan en skatt på i) avistatransaktioner på 
valutamarknaden samt derivattransaktioner, en  skatt på ii) värde papperstransaktioner 
på primär- och andrahandsmarknaderna, oc h en skatt på iii) derivatmarknader med 
undantag av derivatavtal baserade på valutat ransaktioner. De marknader som omfattas 
är både reglerade börsmarknader och OTC-handel.  
Skatt på valutatransaktioner Uppbörden skulle ske centralt inom valutaväx lingssystem, nämligen i Real Time Gross 
Settlement (RTGS). För transaktioner som spåras i sådana system skulle en skatt kunna tas ut 
centralt. Observera att detta a lternativ ger upphov till be tydande juridiska frå gor. Vi gör därför 
åtskillnad mellan avistavalutamarknadern a och derivatmarknaderna för valutor. 
Skatt på värdepapperstransaktioner utan derivat samt valutatransaktioner 
                                                
 
1 Europeiska kommissionen SEC(2011) 876 slutl. s. 29-30. 
 
SV 8   SV Det motsvarar transaktionsskatten med snävt defi nierad skattebas som en dast skulle beskatta 
avistatransaktioner med aktier och obligationer (på primär- och andrahandsmarknader). Detta 
alternativ liknar stämpelskatten i Storbritanni en när den förenas med principen om emissioner 
på den inhemska marknaden. A lternativt skulle ma n kunna utesluta primärmarknader för att 
undvika att fördyra sådan kapitalanskaffnin g. I så fall skulle en sådan skatt på 
värdepapperstransaktioner endast tas ut på handeln med aktier och obligationer på 
andrahandsmarknader. 
Finansiell skatt på derivat 
Den skulle täcka alla finansiella  derivat som direkt eller indirekt basera s på produkter som 
handlas på reglerade börser eller som handlas  över disk. Detta kan inkludera finansiella 
derivat för valutatransaktioner, värdepapper eller råvarubaserade derivat, risk- eller 
räntebaserade derivatinstrument eller alla övr iga finansiella derivat som inte är rena 
avistatransaktioner och transaktioner för kapi talanskaffning, som exempelvis obligationer och 
aktier. 
Skatt på finansiella transaktioner 
Detta alternativ skulle omfatta alla ovan beskri vna finansiella transaktioner eller vissa av dem. 
Exempelvis skulle rena avistatransaktioner på valutamarknaderna och kapitalanskaffning 
genom emission av obligationer eller ak tier kunna undantas från beskattning.  
De olika alternativens för- och nackdelar 
Direktivet om marknader i finansiella inst rument innehåller redan en väletablerad 
klassificering av finansiella instrument och produkter, som utgör  utgångspunkt för att 
definiera tillämpningsområdet för förslaget om  skatt på finansiella transaktioner med 
avseende på vilka produkter som ska omfattas.  
Alla produkter som definierar finansiella mar knader och finansiella transaktioner och som 
skulle kunna utgöra närliggande substitut bör i ngå i den korg av produkter som omfattas. 
Snävare definitioner skulle ge upphov till storsk alig skatteflykt. En skatt på finansiella 
transaktioner som täcker samtliga värdepapper oc h alla därtill relaterade derivatinstrument 
verkar vara den lämpligaste omfattningen av de  beskattningsbara produkter som ska täckas av 
en skatt på finansiella transaktioner.  
När det gäller valutatransaktioner kan det finna s en potentiell konflikt mellan målet att få in 
ytterligare skatteintäkter och målet att inte införa begränsningar i den fria rörligheten för kapital. Detta gäller särskilt avistatransaktio ner på valutamarknaden. Särskilt att beskatta 
valutatransaktioner som inbegriper olika EU-v alutor antas allmänt strida mot artikel 63 i 
EUF-fördraget, medan beskattning av valutatr ansaktioner som inbegriper andra valutor än 
EU-valutor skulle poten tiellt kunna göras förenligt med fördra get, om rådet beslöt att göra så 
med tillämpning av artikel 64.3 i EUF-fördraget. 
7.2. Beskattningsgrundande händelse 
Den beskattningsgrundande händelsen skulle an tingen kunna baseras på periodiserings- eller 
kontantprincipen. För vissa transaktioner skulle en sådan åtskillnad vara tämligen irrelevant 
eftersom båda händelser sker samtidigt, särskilt  när transaktionerna utfö rs elektroniskt. Detta 
är allmänt fallet på finansmarknaderna. Om ma n valde enbart en kontantbaserad metod skulle 
det emellertid kunna ge incitament till att skjuta upp betalningar för att uppnå betydande 
 
SV 9   SV kassflödesfördelar. I de fall inget utbyte av instrument äger rum skulle likväl den 
beskattningsgrundande händelsen inträffa . När det gäller derivat skulle den 
beskattningsgrundande händelsen  vara det ögonblick avtalet ingås. I konsekvensanalysen 
rekommenderas att det bästa alternativet skulle vara blandning mellan kontant- och 
periodiseringsprincipen beroende på vilka produkter det rör sig om. 
7.3. Platsen för beskattning 
För att definiera de finansiella transaktioner som varje jurisdiktion skulle ha rätt att beskatta 
inom ramen för en skatt på finansiella transa ktioner kan olika princi per användas (parternas 
hemvist, platsen för transaktionen, platsen där det finansiella instrumentet har emitterats). De nämnda principerna är förenade me d olika problem med avseende på 
skatteuppbördsmekanismer, indrivning och in täktsfördelning. I konsekvensanalysen 
konstateras att hemvistprincipen är det bästa alternativet med hänsyn till behovet att minska 
risker för omlokalisering och kraven på att förenkla skatteförvaltningen. 
7.4. Skattebetalare 
Av de olika alternativ som diskut eras skulle en skatt på finans iella transaktioner kunna tas ut 
på finansinstitut som är en part i en transakti on eller agerar för en parts räkning. Detta skulle 
ha fördelen av att skattebördan rättsligt sett inriktas på den fi nansiella sektorn och att undvika 
problematiken med potentiellt hög a administrativa kostnader för en skatt på finansiella 
transaktioner på icke-finansiella aktöre r. För att kunna fånga upp även koncernintern 
finansiering och skuggbankverksamhet förespråkas att alla företag med en finansverksamhet 
som överstiger ett visst tröskelvärde också bör omfattas av en skatt på finansiella 
transaktioner.  
Enligt konsekvensanalysen är altern ativet att göra de parter i en transaktion som är etablerade 
i EU betalningsskyldiga för den skatt som sk a betalas om de handl ar med finansinstitut 
utanför EU ett lämpligt sätt att bekämpa skatteflykt. 
7.5. Beskattningsunderlag 
Definitionen på beskattningsunderl aget för avistatransaktioner bör  inte innebära några stora 
problem. Även om vissa derivatinstrument faktiskt har sitt eget värde vid avtalstillfället är för 
många av dem det enda lätt tillgängliga referensvärdet, som skulle kunna utgöra ett 
beskattningsunderlag, värdet på det underliggande instru mentet eller tillgången. I 
konsekvensanalysen föreslås att man anvä nder i) bruttotransaktionsvärdet för 
avistatransaktioner samt ii) vä rdet på derivatavtalets underli ggande tillgång (dvs. nominellt 
värde). 
7.6. Skattesats 
En låg schablonskattesats antas vara väsentli g för att undvika starka negativa effekter på 
marknaderna och säkerställa en viss uppbörd av skatt, eftersom incitamenten för att undgå 
skatten ökar med skattesatsen. I konsekvens analysen rekommenderas differentierade 
skattesatser för olika produkter som ett bra sätt att minska omlokaliseringsrisker och samtidigt 
säkerställa lämpliga intäkter.  
 
SV 10   SV 7.7. Slutsatser om ska ttens utformning 
Gemensamma regler om skattens tillämpningsområde, skattesatser samt de exakta 
skattebaserna och andra väsentliga  aspekter på skatten är starkt tillrådliga för en effektiv 
tillämpning av varje tänkbar version av en skat t på finansiella transa ktioner i EU. Det finns 
för det första starka ekonomiska skäl som talar för en hög grad av harmonisering och samordning för att undvika substitution och kryphål.  För det andra finns de t tekniska skäl. En 
del nationella börser har fu sionerat under senare år oc h använder samma tekniska 
infrastruktur. Dessa system är starkt integr erade och samordning av skatteadministration och 
indrivning av skatt länderna emellan rekomme nderas. Tillämpningen av den ovan beskrivna 
hemvistprincipen skulle som tidigare påpekats kunna minska dessa problem. Det alternativ 
som är att föredra i fråga om en harmoniserad sk att på finansiella transaktioner är därför en 
skatt på finansinstituts handel med finans iella instrument och därtill relaterade 
derivatinstrument vilken täcker aktier, obligationer och därtill relaterade derivatinstrument – till nominellt värde – och grundas på hemvistpri ncipen. Inkluderandet av avistatransaktioner 
på valutamarknaderna förutsätter att det är juridiskt genomförbart . Primärmarknader för 
obligationer och aktier skulle kunna undantas för att minska de direkta effekterna för 
företagens finansiering i den reala ekonomin. 
7.8. Effekterna av en skatt på finansiella transaktioner 
Intäktsuppskattningar Intäkterna av en skatt på fi nansiella transaktioner vid en skattesats på exempelvis 0,01 % 
uppskattas till mellan 16,4 miljarder euro (med en elasticitet på -2 och hög volymminskning) 
och 43,4 miljarder euro (med en elasticitet  på 0 och låg volymminskning), dvs. 0,13 –0,35 % 
av BNP när alla källor har inrä knats och värdet på den underli ggande tillgången tagits som det 
beskattningsbara beloppet. Om skattesatsen ökas till 0,1 % uppskattas intäkterna bli mellan 
73,3 miljarder euro (med en elasticitet på  -2 och hög volymminskning) och 433,9 miljarder 
euro (med en elasticitet på  0 och låg volymminskning), dvs. 0,60 – 3,54 % av BNP). 
Omlokalisering 
Intäktsuppskattningarna för de olik a varianterna av en skatt på finansiella transaktioner beror 
på antagandena om volymminskni ng och den återstående handels volymens skatteelasticitet. I 
konsekvensanalysen har man hållit fast vid två arbetshypoteser när det gäller volymminskning 
(inklusive omlokalisering av transaktioner oc h transaktioner som upphör): en hypotes med en 
volymminskning på 70 % i linje med befintliga studier om hur derivatmarknader reagerar, den andra med en något högre volymminskning på 90 % som grundas på den svenska erfarenheten. Dessa antaganden baseras också på utvecklingen av högfrekvent automatiserad 
handel som nu står för omkring 40 % av handeln på värdepappersmarknaderna och som skulle 
påverkas kraftigt av en skatt på finansiella transaktioner. Konsekvensbedömingen visar att 
vissa faktorer i skattens utformning som exem pelvis platsen för beskattning baserad på 
hemvistprincipen och nivån på skattesatserna utgör de faktorer som är mest lämpade att 
minska omlokaliseringsriskerna.  
Införandet av ytterligare sk atter är förenat med risken för att ekonomiska aktörer 
omlokaliserar sin verksamhet för att minska skattebördan. Omlokaliser ing skulle kunna ske 
genom att flytta relevant verksamhet till jurisdiktioner där de beskattas mindre, eller genom att inom samma jurisdiktion övergå till  produkter/leverantörer som inte ingår i 
tillämpningsområdet för skatten. Risken för en fysisk omlokalisering av 
 
SV 11   SV marknader/marknadsaktörer och övergång till obes kattade produkter minskar självfallet ju fler 
jurisdiktioner som antar skatterna och ju bredare tillämpningsområdet blir.  
Makroekonomiska effekt er och sysselsättning 
Den modell som används för att analysera makroekonomiska effekter visar att en 
transaktionskatt på värdepapper, utan mildrande  inslag, med en skatte sats på 0,1 % långsiktigt 
skulle kunna minska den framtida BNP-tillväxten med omkring 1,76 % av BNP respektive med 0,17 % vid en skattesats på 0,01 %. Dessa re sultat bör dock tolkas försiktigt givet vissa 
begränsningar i de underliggande modellerna. En  begränsning i modellen är att den bara tar 
hänsyn till effekterna av en skatt på finansie lla transaktioner på en finansieringskälla, 
nämligen kapitalemissioner. Effekterna på sk uldfinansieringskostnaderna beaktas inte. På 
grund av denna begränsning kan modellen tänkas  överskatta skattens negativa effekter på 
BNP. Det finns dessutom ingen befintlig modell för att bedöma de mildrande effekter som 
följer av förslagets utformning (t .ex. uteslutning av primärmarkna der, uteslutande av de flesta 
transaktioner som inte inbegriper minst ett finansinstitut osv.) och de kanaler genom vilka de påverkar makroekonomiska variabler. Den enda til lgängliga metoden är dä rför att tillgripa en 
proxyvariabel för att uppskatta effekterna, med de  stora förbehåll och den stora osäkerhet som 
en sådan räkneövning kan innehålla. Med antagande t att alla mildrande effekter får verka fullt 
ut skulle förlusterna i totalproduktion i scenar iot utan mildrande effekter kunna minskas från 
1,76 % till 0,53 % av framtida BNP- tillväxt. I de scenarier som beräknats i modellerna skulle 
transaktionsskatter på värdepapper på ni våerna 0,01% respektive 0,1 % ha begränsade 
sysselsättningseffekter på -0,03 % respektive -0,20 %.  
Risktagande och beteendeeffekter 
Aspekterna på hanteringen av ri sk och den effekt skatten på fi nansiella transaktioner beräknas 
ha på aktörernas beteende sammanhänger med sk attens möjligheter att begränsa spekulation, 
hektisk och irrationell handel, s.k. noise trading, samt teknisk handel, samt att minska 
marknadernas volatilitet. Även om  det i den ekonomiska litteratur en konstateras att effekterna 
av en skatt på finansiella tran saktioner på marknadsvolatilitet överlag är osäkra och beror på 
marknadens struktur, skulle en skatt vara ett mycket effektivt verktyg för att bromsa 
automatiserad högfrekvent handel och högt lånefinansierade derivat. 
Effekt på kapitalkost nader och tillväxt 
Transaktionsskatters effekter på kapita lkostnaden (och därmed på företags 
investeringsbeteende) har undersökts. Ett generellt teoretiskt resultat är att högre 
transaktionskostnader, även de som påförs ge nom transaktionsskatter, sammankopplas med 
lägre tillgångspriser. Detta kan öka före tags kapitalkostnader. Effekterna på 
värdepapperspriser och på kapitalkostnad ök ar med skattesatsen och dämpas av längre 
innehavsperioder. I empiriska st udier av effekterna av skatter på finansiella marknader 
bekräftas allmänt det teoretiska resultatet. I ko nsekvensanalysen framförs att uteslutandet av 
primärmarknader för obligationer och aktier fr ån skattens tillämpningsområde skulle kunna 
vara ett bra sätt att minska kapitalkostnadseffekterna. 
Skattebörda och skatte ns fördelningseffekter  
En stor del av skattebördan skulle direkt elle r indirekt drabba ägare av handlade finansiella 
instrument. Särskilda inslag i utformningen av  en skatt på finansiella transaktioner, 
 
SV 12   SV exempelvis de som föreslås när det gäller defi nitionen av skattebetala ren, skulle kunna minska 
effekten av ökade kapitalkostnader fö r andra sektorer än  finanssektorn.  
Effekter på marknadsstrukturer och konkurrenseffekter 
Transaktionsskattens effekter be ror på marknadsstrukturen. Denna  struktur skiljer sig åt för 
olika marknadssegment och även mellan länder.  Om denna struktur är heterogen skulle 
skatten kunna påverka markanderna i fråga mycket  olika. Den empiriska litteraturen ger olika 
resultat i fråga om utvärderinge n av effekterna av transaktion sskatter. I de flesta studier 
kommer man fram till att handelsvolymen minskar, men effekterna på volatilitet och priser är 
inte lika entydiga, även om resu ltat baserade på uppgi fter från expertpaneler och skattningar 
som bättre tydliggör transaktionskostnadseffekter  oftare verkar finna en negativ korrelation 
mellan transaktionskostn ader och volatilitet. 
Skatternas effekter på den reala ekonomins  konkurrenskraft (industrin och tjänstesektorn) 
beror till stor del på hur skat ten utformas. I konsekvensanalysen visas att begränsningen av de 
beskattningsbara produkte rna till finansiella inst rument som de definieras i direktivet om 
marknader i finansiella instrument (MiFID), so m undantar vardagliga finansiella transaktioner 
(såsom betalning av räkningar eller lönebetalningar) och transaktioner som lån från banker till 
företag eller hushåll (såsom bolån eller konsumentk rediter), är ett steg i rätt riktning för att 
isolera den reala ekonomin från de direkta effekterna av skatten.  
8. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
En utvärdering av de makro- och mikroe konomiska konsekvenserna av tillämpningen av 
lagstiftningsåtgärden skulle kunna göras vart tredje år ef ter genomförandefristen för 
lagstiftningsåtgärderna för dett a direktiv. Kommissionen skulle då lägga fram en rapport för 
Europaparlamentet och rådet om hur direktivet tekniskt sett fungerar.