Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV OM AVFALL SOM UTGÖRS AV ELLER INNEHÅLLER ELEKTRISKA ELLER ELEKTRONISKA PRODUKTER (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

1. Bakgrund

Förslaget överlämnas till rådet och Europaparlamentet (KOM(2000) 347 slutlig- 2000/0158 (COD)) (i enlighet med artikel 175.1 i fördraget)

28 juli 2000

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande 29 november 2000

Regionkommitténs yttrande 14 februari 2001

Europaparlamentets yttrande - första behandlingen 15 maj 2001

2. Syftet med Kommissionens Förslag

I förslaget fastställs åtgärder i fråga om att förhindra uppkomsten av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, om insamling av elektriska eller elektroniska produkter samt behandling, materialåtervinning och återanvändning av dessa. Det föreslås vidare att medlemsstaterna inrättar separata insamlingspunkter för avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter och att de säkerställer rätt behandling, materialåtervinning, återanvändning samt omhändertagande av dessa produkter. Behandlingen, materialåtervinningen och omhändertagandet av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter skall bekostas av tillverkarna så att det skapas ekonomiska incitament att anpassa elektriska och elektroniska produkter till kraven på en sund avfallshantering. Konsumenter skall kunna lämna tillbaka produkter utan att behöva betala någonting. Det anges också kvantifierade mål för återanvändning, materialåtervinning och återvinning.

3. Kommissionens ståndpunkt om de ändringsförslag som Europaparlamentet godtagit

3.1. Ändringsförslag som kommissionen godtagit

Kommissionen kan godta följande ändringsförslag som samtliga rör direktivets räckvidd:

Ändringsförslag 3 i vilket det fastställs att de krav som gäller tillverkare och distributörer måste gälla vid distansförsäljning. I ändringsförslag 4 fastslås att direktivet om elektroniskt avfall gäller utan att det påverkas av annan lagstiftning om arbetstagares hälsoskydd samt direktiv 91/157/EEG om batterier. Ändringsförslag 23 som säger att direktivet om elektroniskt avfall gäller oavsett hur produkterna underhållits. Ändringsförslag 24 som omfattar medicinska utrustningssystem, övervaknings- och kontrollinstrument samt försäljningsautomater som faller under vissa bestämmelser om insamling i direktivet. Ändringsförslag 25 i vilket det fastställs att den som importerar yrkesmässigt även skall omfatta tillhandahållare av elektriska eller elektroniska produkter under finansiella avtal (t.ex. leasingavtal).

Kommissionen kan godta ändringsförslag 22 som innebär att ordet "ekonomisk" stryks ur artikel 1.

När det gäller definitioner klargörs i ändringsförslag 27 att återanvändning omfattar både återanvändning av hela produkter och av komponenter. I ändringsförslag 28 fastställs att "tillverkaren" inte påverkas av vilken försäljningsmetod som används, vilket även gäller distansförsäljning. I ändringsförslag 29 anges de villkor som gäller för att återförsäljare inte skall anses vara tillverkare.

I fråga om insamling, gratis återtagning och tillverkaransvar fastställs i ändringsförslag 36 att system för avfallshantering kan inrättas kollektivt eller individuellt av tillverkarna.

När det gäller återvinning, ökas de kvantifierbara målen för materialåtervinning och återvinning av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter genom ändringsförslag 39. I ändringsförslag 42 fastställs de villkor som skall beaktas när målen sätts för åren efter 2008. I ändringsförslag 43 efterlyses att ny teknik skall utvecklas.

I ändringsförslag 15 och 16 fastställs att enskilda finansieringssystem skall föredras framför kollektiva system under förutsättning att de enskilda systemen inte är genomförbara eller för dyra.

I fråga om informationskrav utvidgas genom ändringsförslagen 18, 47 till 50, 51 och 52 kraven på tillverkarna när det gäller att informera användare och ändringsförslag 51 ger möjlighet att införa sanktioner mot dem som inte uppfyller kraven på separat insamling. Ändringsförslagen 19 och 54 stärker de bestämmelser som rör den information som skall lämnas till behandlingsanläggningarna.

Ändringsförslag 10, slutligen, rör de eventuella fördelar direktivet kan ha på sysselsättningen. I ändringsförslag 59 fastställs att kommissionen skall samråda med tillverkare, fackföreningar och konsumentorganisationer innan bilagorna ändras. Ändringsförslag 60 innehåller krav på att planerna för avfallshantering skall innehålla ett speciellt avsnitt om hanteringen av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter och i ändringsförslag 61 finns krav på att medlemsstaterna skall besluta om påföljder. I ändringsförslagen 20 och 64 krävs att medlemsstaterna skall tillhandahålla tillräckliga inspektioner och att de skall beakta rekommendationen om miljöinspektioner.

Genom ändringsförslag 63 ändras datumet för ikraftträdandet (dagen för offentliggörandet i stället för tjugonde dagen efter offentliggörandet), vilket kan godtas.

Kommissionen kan godta ändringsförslag 66 genom vilket "fritids- och idrottsutrustning" läggs till i punkt 7 i del A i tillägget.

3.2. Ändringsförslag som kommissionen godtagit delvis eller i princip

När det gäller definitioner, stärks genom ändringsförslag 26, som behandlar definitionen av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, konceptet att alla komponenter och utrustningsdelar skall anses vara avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, vilket kommissionen kan godta, förutom när det gäller hänvisningen till "förbrukningsvaror".

När det gäller insamling, fastställs i ändringsförslag 35 flera krav. Den del som handlar om att förbjuda omhändertagande av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter tillsammans med osorterat hushållsavfall kan godtas. Kommissionen anser det inte nödvändigt att godta den del som ingår i punkt "1a", och som syftar på bördan för återförsäljarna, eftersom möjligheten att använda sig av centraliserade insamlingspunkter inte är utesluten. Vidare kan kommissionen inte godta den andra delen av punkt 2 som tillåter att medlemsstaterna kan avvika från bestämmelsen om gratis återtagande. När det gäller punkt 3 kan kommissionen i princip godta ändringsförslaget, men tvivlar på kravet att återvinningen skall ske i enlighet med certifierade miljöstyrningssystem. Kommissionen föreslår att ordet "krävs" byts ut mot "uppmuntras". Ändringarna i punkt 4 kan godtas. I punkt 5 kan hänvisningen till 6 kg/person/år i princip godtas. Kommissionen anser dock att bestämmelsen bör ändras så att ordalydelsen blir följande: Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 1(a) skall medlemsstaterna vidta åtgärder i syfte att det senast den 31 december 2005 skall uppnås en minimikvot av separat insamlat avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter från privathushållen på i genomsnitt 6 kg per invånare och år. Det samma gäller ändringsförslag 9 om skäl 13.

I ändringsförslag 30 fastställs att i fråga om tillverkare och återförsäljare som använder sig av distansförsäljning, skall det företag som ombesörjer service eller underhåll enligt avtal med tillverkaren/återförsäljaren anses vara "tillverkare" i den mening som avses i direktivet. Denna ändring kan godtas, även om kommissionen betvivlar att den är nödvändig.

Ändringsförslag 32, som i princip kan godtas, innehåller en definition av "insamlingspunkt". Kommissionen föreslår följande: "insamlingspunkt" innebär varje anläggning, i tillämpliga fall även återförsäljare, som återtar avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter från den slutlige innehavaren.

Kommissionen kan i princip godta ändringsförslag 95 under förutsättning att följande ändring av ordalydelsen sker: "Medlemsstaterna skall se till att avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter som kan innebära en hälso- och säkerhetsrisk för personalen, i synnerhet när det gäller radioaktiv eller biologisk kontaminering, återtas i särskilda insamlingspunkter."

I fråga om krav på omhändertagande, fastställs i ändringsförslag 37 att man skall använda den återvinnings- och materialåtervinningsteknik som motsvarar den senaste tekniska utvecklingen och att tillverkarna kan inrätta sådana system kollektivt eller enskilt. Kommissionen finner detta acceptabelt. Även hänvisningen till skydd för arbetstagare kan godtas. I punkt 5 fastställs kraven vid export av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter. Dessa krav ändrar i praktiken förordning 259/93 om avfallstransporter. Eftersom det inte är lämpligt att avvika från allmänna regler om avfallstransporter när det gäller återvinning av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, bör dessa ändringsförslag inte godtas. Kommissionen föreslår dock att bestämmelsen begränsas till att bara gälla transporter för omhändertagande: "Medlemsstaterna får motsätta sig transporter i enlighet med första strecksatsen i artikel 4.3 c i rådets förordning, om de minimikvalitetsnormer som fastställs i punkt 1 inte är uppfyllda.

Slutligen krävs i ändringsförslag 37 att medlemsstaterna skall säkerställa att de ekonomiska operatörerna inför certifierade miljöstyrningssystem. Den delen kan kommissionen godkänna.

Ändringsförslag 11 som rör skäl 14 berör kvaliteten på omhändertagandet och kan i princip godkännas med följande ändring av ordalydelsen: "Anläggningar eller företag som utför materialåtervinnings- och behandlingsverksamheten bör uppfylla minimikraven för att undvika negativa miljökonsekvenser i samband med omhändertagande av avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter. För att en hög miljöskyddsnivå skall uppnås bör medlemsstaterna se till att den återvinnings- och materialåtervinningsteknik som används motsvarar de senaste tekniska metoderna".

I fråga om bestämmelser rörande återvinning och materialåtervinning krävs i ändringsförslag 38 att avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter och som samlats in separat skall återvinnas, detta gäller dock inte produkter som helt och hållet återanvänds. Vidare krävs att största möjliga återanvändnings- och materialåtervinningskvot uppnås. Detta ändringsförslag kan i princip godkännas. Kommissionen föreslår följande ordalydelse: "Medlemsstaterna skall säkerställa att allt separat uppsamlat avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter återvinns i syfte att uppnå största möjliga återanvändnings- och materialåtervinningskvot. Produkter som helt och hållet återanvänds undantas från denna bestämmelse."

Genom ändringsförslag 41 fastställs att närmare bestämmelser för att beräkna målen skall antas senare, vilket i princip kan godtas. Kommissionen föreslår följande formulering: "Senast den 31 december 2004 skall närmare bestämmelser för övervakning av målen som avses i punkt 2 i denna artikel och för att övervaka att medlemsstaterna uppnår dessa mål antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14.2."

När det gäller finansiering ändras genom ändringsförslag 44 datumet för ikraftträdandet av tillverkaransvaret (30 månader efter direktivets ikraftträdande i stället för fem år). Den delen kan godkännas. Vidare fastställs att tillverkare kan uppmanas att finansiera eller delfinansiera insamling från hushåll. Den delen kan bara i princip godkännas. Kommissionen föreslår följande ordalydelse: "utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4.2 skall medlemsstaterna säkerställa och, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, bestämma hur avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter från privata hushåll skall vidarebefordras till de insamlingspunkter som upprättats i enlighet med artikel 4.1."

I ändringsförslag 46 (och i ändringsförslag 17 som inför ett nytt skäl) fastställs följande:

a) Kostnaderna för insamling och omhändertagande skall ingå i produktens pris. Den delen kan inte godtas eftersom det är oklart hur det skulle fungera juridiskt sett.

b) Redan befintliga finansieringsavtal får bibehållas. Dessa får dock gälla under högst tio år. Detta kan i princip godtas under förutsättning att det anges att det vid granskningen skall tas hänsyn till konkurrensaspekter.

c) Ansvaret för historiskt avfall skall delas på grundval av marknadsandelarna då kostnaderna uppkom. Detta kan godtas om ordet "kollektivt" stryks.

d) Tillverkarna tillåts att under maximalt tio år använda "synliga avgifter" för att informera användarna om kostnaderna för insamling och omhändertagande. Detta är inte nödvändigt för att ge en enskild tillverkare rätt att informera kunderna om kostnaderna. Kommissionen kan inte godkänna ändringsförslaget.

I fråga om rapporteringskrav fastställs i ändringsförslag 52 att elektriska eller elektroniska produkter skall vara försedda med en tydlig märkning som visar att de släpptes ut på marknaden efter det att direktivet trädde i kraft. Kommissionen kan i princip godta detta ändringsförslag och föreslår följande ordalydelse: "Medlemsstaterna skall säkerställa att, mot bakgrund av att avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter inte längre får bortskaffas tillsammans med osorterat hushållsavfall och att allt sådant avfall måste uppsamlas separat, tillverkarna märker sådan elektrisk eller elektronisk utrustning som släppts ut på marknaden 30 månader efter detta direktivs ikraftträdande och som normalt sett skulle kunna hamna i soptunnor eller liknande former av insamling av hushållsavfall med den symbol som visas i bilaga IV... " (resten har inte ändrats).

Kommissionen kan i princip godta ändringsförslag 75 om följande ändring av ordalydelsen sker: "Medlemsstaterna skall säkerställa alla tillverkare av elektrisk eller elektronisk utrustning, som kommit ut på marknaden ... [30 månader efter detta direktivs ikraftträdande], lätt kan identifieras genom märkning av utrustningen, som också skall visa när utrustningen kom ut på marknaden."

I ändringsförslag 55 uppmanas medlemsstaterna att se till att tillverkare som använder sig av distansförsäljning uppger ett företag som har sitt säte i en medlemsstat och som skall ha medansvar för de skyldigheter för tillverkare som anges i direktivet. Kommissionen kan i princip godta detta ändringsförslag, men bestämmelsen borde ingå i artikel 7.2.

Ändringsförslagen 21, 56, 58 och 85 berör rapporteringskraven och är inte särskilt genomgripande. Kommissionen kan i princip godta samtliga. Kommissionen föreslår följande ändring av ordalydelsen i respektive ändringsförslag:

Ändringsförslag 21:

"Det är nödvändigt med uppgifter om vilken mängd och hur många ton elektriska och elektroniska produkter som släpps ut på marknaden i gemenskapen, samt om insamlings-, återvinnings-, återanvändnings- (medräknat återanvändning av hela apparater) och exportkvoterna för avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, för att man skall kunna övervaka att detta direktivs mål uppnås.

Ändringsförslag 56: "Medlemsstaterna skall varje år till kommissionen lämna upplysningar om vilka mängder och kategorier av elektriska och elektroniska produkter som släppts ut på marknaden, samlats in genom alla kanaler, återanvänts, överlämnats till behandlingsanläggningarna och (material)återvunnits inom medlemsstaterna samt om vilka mängder som exporterats, samt uppgifter om den tekniska standarden på de använda sätten för materialåtervinning, återvinning och behandling samt uppgifter om bortskaffningspriserna samt kostnaderna för insamling och återvinning.

Kommissionen kan godta ändringsförslagen 58 och 85, men föreslår att den sista meningen i ändringsförslag 85 som handlar om Internet skall strykas.

När det gäller övriga bestämmelser kan kommissionen godta ändringsförslag 2 om det skrivs om på följande sätt: "Den vägledande principen bakom direktivet bör vara det utökade tillverkaransvaret, vilket får till följd att de externa kostnaderna bör internaliseras.

Ändringsförslag 6 rörande skäl 11 handlar om konstruktionen av nya elektriska eller elektroniska apparater och kan godtas med följande ändring av ordalydelsen: "Det är nödvändigt att så snart som möjligt lägga fram bestämmelser om konstruktion och tillverkning av elektriska och elektroniska apparater för att man skall kunna minska miljöpåverkan under produkternas livscykel. Den nya metoden i fråga om tekniska förordningar och standarder bör beaktas. Medlemsstaterna bör uppmuntra att elektriska och elektroniska produkter utformas och tillverkas på ett sådant sätt att man beaktar och underlättar reparationer, uppgradering, återanvändning, isärtagning och återvinning av produkterna. Denna omarbetning är nödvändig, eftersom hänvisningen till bestämmelser som kommissionen skall anta, vilket fastställs i ändringsförslaget första del, inte kan godtas av institutionella skäl. Kommissionen vidhåller även, trots att den godtar syftet med ändringsförslaget, att omnämnandet av den nya metoden bör finnas kvar i texten, och infogade därför en del av originaltexten med texten i ändringsförslaget.

I ändringsförslag 62 anges datumet för införlivandet av direktivet till 18 månader efter ikraftträdandet (kommissionens förslag av den 30 juni 2004). Kommissionen kan i princip godta detta under förutsättning det finns en möjlighet till genomgång när direktivet antas.

I fråga om bilaga II kan kommissionen i princip godta ändringsförslagen 86, 99, 70, 77 och 98, men föreslår att vissa tillägg skall omformuleras enligt följande: - "elektrolytkondensatorer som innehåller farliga ämnen". Kommissionen föreslår att tillägget "farliga ämnen" görs eftersom det bara är dessa typer av elektrolytkondensatorer som bör tas bort från utrustningen vid omhändertagandet. - "plast som innehåller flamskyddsmedel". Kommissionen anser att denna ordalydelse är tydligare och att den har samma räckvidd som Europaparlamentets ändringsförslag. - "kondensatorer som innehåller PCB i enlighet med direktiv 96/59/EG om bortskaffande av PCB och PCT". Kommissionen anser att det är nödvändigt att nämna PCB-direktivet för att omhändertagandet skall ske i enlighet med det diretkivet.

Kommissionen kan dock inte godta följande extra strecksatser i ovanstående ändringsförslag: "bly", "kadmium", "sexvärt krom". Kommissionen anser inte att det är praktiskt genomförbart att ta bort alla komponenter som innehåller dessa ämnen. Kommissionen föreslår i stället att bilagan skall innehålla mer detaljerad information om de typer av material och produkter som skall tas bort.

I fråga om ändringsförslag 71 kan kommissionen bara godta den sista delen som berör behandling i enlighet med förordning (EG) 2037/2000. Kommissionen anser att det är mer belysande och mer användbart i praktiken att ange de gaser som skall tas bort i stället för att ge en allmän beskrivning av gaserna med vissa av deras effekter som underlag (att de bryter ned ozon eller kan bidra till den globala uppvärmningen).

I fråga om bilaga III kan kommissionen godta ändringsförslag 100 med följande ändringar, som å ena sidan anpassar innehållet i det nuvarande direktivet till direktiv 2000/53/EG om uttjänta fordon (behandlingsanläggningar som i många fall behandlar både uttjänta fordon och avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter) och å andra sidan behandlar vissa egenheter hos avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, exempelvis risken för explosioner:

- Punkt 1, första strecksatsen: "Ogenomträngliga ytor för lämpliga områden med tillhandahållande av anläggningar för uppsamling av spill samt spilloljekärl försedda med oljeavskiljare"

- Punkt 1, andra strecksatsen: "Väderbeständig övertäckning av lämpliga områden"

- Punkt 1, ny strecksats: "Lämplig utrustning för vattenrening, inbegripet regnvatten, i överensstämmelse med hälso- och miljöbestämmelserna"

- Punkt 2, fjärde strecksatsen: "Lämpliga behållare för lagring av batterier, kondensatorer som innehåller PCB/PCT samt annat farligt avfall som radioaktivt eller explosivt avfall"

- Punkt 2, femte strecksatsen: "Lämplig utrustning för vattenrening i överensstämmelse med hälso- och miljöbestämmelserna"

3.3. Ändringsförslag som kommissionen inte godtagit

Ändringsförslagen 7 och 12 rör skyddet av arbetstagarnas hälsa vid insamling och behandling. Eftersom de inte tillför något rättsligt värde till direktivet och eftersom de inte passar till direktivets omfattning kan de inte godtas.

Ändringsförslagen 31 och 33 innehåller en definition av "finansavtal" och "enskild finansiering", vilket kommissionen tycker är överflödigt med tanke på att dessa termer är självförklarande utan en specifik definition.

Ändringsförslag 34 innehåller en definition av "innehavare". Eftersom det i ramdirektivet om avfall redan finns en allmän definition av "innehavare", bör ändringsförslaget inte godtas.

Ändringsförslag 40 innebär att lägre mål kan bli aktuella för "innovativa" produkter som ger andra miljöfördelar. Kommissionen befarar att detta ändringsförslag skulle ge alltför mycket utrymme för godtyckliga tolkningar och skulle göra det svårt att övervaka i vilken utsträckning målen i direktivet uppfylls.

Ändringsförslag 1 om skäl 8 rör harmonisering av termer, omfattning, insamling samt mål. Ändringsförslaget kan inte godtas eftersom bestämmelserna i direktivet är "minimibestämmelser".

Genom ändringsförslag 5 införs ett skäl som innehåller ett krav på genomgång av batteridirektivet i samband med detta direktiv. Detta kan kommissionen inte godta, eftersom det inte omfattas av det nuvarande direktivet.

Ändringsförslagen 14 och 78 skulle stå i konflikt med bestämmelserna i förordningen om transport av avfall, eftersom de skulle innebära extravillkor för att tillåta transport av avfall. Kommissionen motsätter sig att det skall finnas särskilda transportregler för avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter.

Ändringsförslagen 72 och 99 (delen om materialåtervinning) om materialåtervinning av plast överensstämmer inte med bestämmelserna om kvantifierade mål per produkttyp.

Ändringsförslagen 73 och 76 skulle försvaga bestämmelserna om selektiv behandling eftersom de inte innehåller krav på att åtgärderna i bilaga II skall utföras.

Kommissionen kan inte godta ändringsförslag 82, eftersom den godtog ändringsförslag 15, som är klarare formulerad än ändringsförslag 82.

Ändringsförslag 68, genom vilket tekniska ändringar av några av posterna i punkt 1 i bilaga I införs, kan inte godtas eftersom det skulle medföra inkonsekvenser med övriga punkter i bilaga I.

Genom ändringsförslag 87 införs gränser för återanvändning av hela produkter, vilka skulle vara svåra att införa och tolka. Största svårigheten skulle ligga i att fastställa när nya produkter på marknaden ger en klart miljömässig fördel i fråga om resursanvändning, eftersom användningen av utrustning med bättre prestanda måste vägas mot uppkomsten av mer avfall.

Genom ändringsförslagen 90 och 94 skulle ett nät av anläggningar för återanvändning inrättas. Även detta skulle vara svårt att genomföra, eftersom återanvändning av utrustning inte i sig är ett omhändertagande och inte nödvändigtvis beror på att sådana anläggningar är tillgängliga.

Kommissionen kan inte godta ändringsförslag 93, eftersom godkännandet av ändringsförslag 45 gör ändringsförslag 93 överflödigt.

Kommissionen anser inte att ändringsförslag 96 om indikatorer för materialåtervinningspotentialen är nödvändigt och anser vidare att medlemsstaterna själva bör bestämma om hur informationsarbetet skall utformas.

3.4. Ändrat förslag

Kommissionen ändrar sitt förslag i enlighet med ovanstående och med beaktande av artikel 250.2 i EG-fördraget.