SV Europeiska unionens officiella tidning C 44/40

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om effekter på sysselsättningen av industriella omvandlingar orsakade av ekologiska, energirelaterade och klimatrelaterade utmaningar (förberedande yttrande)

2011/C 44/07

Föredragande: Valerio SALVATORE

Medföredragande: Enrique CALVET CHAMBÓN

Genom en skrivelse av den 9 februari 2010 begärde Paul MAGNETTE, minister för klimatfrågor och energi, på det framtida belgiska ordförandeskapets vägnar att Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt utarbetar ett förberedande yttrande om

”Effekter på sysselsättningen av industriella omvandlingar orsakade av ekologiska, energirelaterade och klimatrelaterade utmaningar”.

Rådgivande utskottet för industriell omvandling, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 1 juli 2010.

Vid sin 464:e plenarsession den 14–15 juli 2010 (sammanträdet den 15 juli) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 89 röster för 2 röster emot och 5 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Det belgiska ordförandeskapets begäran om en granskning av vilka konsekvenser de industriella omvandlingarna till följd av kampen mot den globala uppvärmningen får för sysselsättningen framförs mot bakgrund av ett trefaldigt misslyckande eller, för att uttrycka sig mindre bryskt, tre negativa scenarier mitt under en ekonomisk kris av kolossalt format. A. De goda avsikterna med Lissabonstrategin har inte alls förverkligats inom EU. B. Finanssektorn har drabbats av en kolossal kris på grund av dåligt fungerande reglering och otillräcklig tillsyn. C. FN:s toppmöte i Köpenhamn, som väntades leda fram till ett internationellt klimatavtal som skulle ersatta Kyotoprotokollet, gav mycket otillfredsställande resultat.

1.2 Under det kommande decenniet måste EU ge ett verkligt bidrag till den globala minskningen av växthusgaser samtidigt som vi utvecklar vår ekonomi och arbetsmarknad för att uppnå Lissabonmålen, dvs. att bli konkurrenskraftiga på världsmarknaden och avskaffa massarbetslösheten i Europa.

1.3 EESK, och dess rådgivande utskott för industriell omvandling (CCMI), har lämnat en rad bidrag som rör utmaningarna i fråga om energi och klimat, hållbarhet, industriell omvandling och sysselsättning. Det har bland annat skett genom följande yttranden: CCMI/002, 024, 027, 029, 045, 052 och 053, ECO/267, NAT/392, 440 och 453, TEN 401. I det föreliggande yttrandet behandlas problemet i ett övergripande perspektiv, men det krävs givetvis även regionala och sektoriella studier för att konkretisera de framförda idéerna, särskilt när det gäller sysselsättning.

1.4 Europa 2020-strategin är en reaktion på misslyckandet med Lissabonstrategin. Den ger oss således en ny chans, förutsatt att de små och medelstora företagens viktiga roll förstärks. EESK vill stärka det ekonomiska samarbetet på EU-nivå och främja en ny gemensam bild av begreppet konkurrenskraft.

1.5 EU behöver en förstärkt ekonomisk styrning inom sina institutioner (dvs. en övervägning att överföra beslutanderätten avseende vissa delar av den ekonomiska politiken till befintliga europeiska institutioner) i syfte att främja industriella omvandlingar genom vilka den europeiska ekonomin blir mer miljövänlig och hållbara arbetstillfällen skapas.

1.6 Den demografiska utvecklingen, miljöproblemen i Afrika, Asien och Latinamerika, bristen på dricksvatten i många länder och kampen mot klimatförändringarna är utvecklingstendenser som gynnar den globala efterfrågan på ”gröna” produkter och ”grön” teknik och därigenom skapandet av ”hållbara arbetstillfällen”. Man bör också komma ihåg att de råvarureserver som vi nu känner till inte är obegränsade.

1.7 En sysselsättningsstrategi som syftar till att skapa en hållbar ekonomi kan grundas på kunskap och erfarenheter som redan är väl utvecklade i medlemsstaterna. Dessa fördelar bör främjas av EU, som behöver kvalificerade arbeten (1). Medlemsstaterna bör följaktligen investera mer i sina system för utbildning och vidareutbildning, och bland annat främja vetenskap, teknik och ingenjörsvetenskap. EESK anser att de nuvarande offentliga investeringarna i utbildning är helt otillräckliga, och att investeringarna bör ingå i en sammanhållen strategi för livslångt lärande.

1.8 EU och dess medlemsstater måste vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de industriella omvandlingarna inte står i strid med målen om att bevara och skapa arbetstillfällen.

1.9 En grön ekonomi som har en hög nivå när det gäller forskningsinsatser, som tillämpar nya kunskaper och som är inriktad på att öka konkurrenskraften bör få konsekvenser på arbetsmarknaden genom att det skapas fler kvalificerade fasta arbetstillfällen och risken för utanförskap minskar. Av det skälet bör medlemsstaterna investera mer i sina utbildnings- och fortbildningssystem.

1.10 Den offentliga sektorn spelar en viktig roll i fråga om forskningsstödet, för en effektiv användning av ny grön teknik och för en förbättring av befintlig, effektiv grön teknik, framför allt genom åtgärder på skatteområdet. Det krävs därför sunda offentliga sektorer med adekvat kompetens för att nå ekonomiska, sociala och miljömässiga framsteg. Att försvaga de offentliga sektorerna genom att privatisera samtliga ekonomiska verksamheter gagnar inte alltid allmänintresset. EESK anser att man bör se över regelverket för de avreglerade energimarknaderna för att slå vakt om allmänintresset.

1.11 De nya arbetstillfällena kommer att skapas av den privata sektorn och framför allt av de små och medelstora företagen. Den offentliga sektorn kommer också att ha till uppgift att skapa en stabil och konstruktiv ram på EU-nivå som gör det möjligt för företagen att optimera övergången till en grönare och effektivare ekonomi med god tillgång på hållbara arbetstillfällen.

1.12 EESK föreslår att en särskild europeisk fond inrättas för industriella omvandlingar, särskilt för forskning om samt utveckling och tillämpning av grön teknik, exempelvis teknik för förnybar energi och ny teknik som gör det möjligt att verkligen minska utsläppen från energiintensiva industrier.

1.13 Kommittén erinrar om att EU kommer att behöva en stark industriell bas, eftersom en sådan är absolut nödvändig för att man ska kunna nå målet hållbar sysselsättning. Många arbetstillfällen, även inom tjänstesektorn, är beroende av den europeiska industrins framgång. Därför varierar de industriella omvandlingarna från sektor till sektor och från region till region, och de bör ske stegvis för att undvika negativa effekter på arbetsmarknaden och inte äventyra det nödvändiga industriella nätverket. Det handlar inte om att bromsa miljöpolitiken utan om att genomföra den på ett socialt hållbart sätt.

1.14 EESK rekommenderar att man i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 tar hänsyn till jordbrukets betydelse samt att man ser till att reformen bidrar till utvecklingen av nödvändiga samverkanseffekter med andra EU-politikområden i fråga om forskning, ny teknik och en modernisering av industrin.

1.15 Medlemsstaterna bör komma överens om en skatt på finansiella transaktioner. Inkomsterna från den skatten bör användas till att minska de offentliga budgetunderskotten i medlemsstaterna så att dessa får mer utrymme att exempelvis förbättra finansieringen av sina utbildningssystem.

1.16 De industriella omvandlingarna mot en grön ekonomi kräver att man uppfattar tillväxt och konkurrenskraft på ett helt nytt sätt. EESK har redan förespråkat en ny metod att mäta de ekonomiska och sociala framstegen. Kommittén upprepar sin övertygelse om att de industriella omvandlingarna och sysselsättningen inte kommer att vara förenliga med hållbarhetsmålen med mindre än att EU och världen förändrar sin syn på tillväxt. Kommissionens förslag om Europa 2020-strategin är otillräckligt.

1.17 EESK anser att EU-institutionerna är skyldiga att arbeta för lika konkurrensvillkor för alla på global nivå, för att undvika utlokaliseringar – och t.o.m. avvecklingar av hela sektorer – vilket är till nackdel för sysselsättningen och miljön.

1.18 Som institutionellt språkrör för EU:s civila samhälle och ett viktigt forum för en strukturerad dialog, arbetar EESK för att EU-medborgarna i demokratisk anda ska kunna delta i den omfattande debatt som krävs om de industriella omställningarna, deras inverkan på arbetsmarknaden, takten i omställningarna och deras globala och sociala återverkningar.

2. Avgränsning av yttrandet

2.1 Det belgiska ordförandeskapet har beställt ett politiskt dokument som öppnar dörren för nya tankebanor. Enligt företrädarna för ordförandeskapet bör dokumentets innehåll inte vara sektoriellt utan övergripande och allmänt. Det rör sig inte om en studie utan om en politisk strategi. Det belgiska ordförandeskapet planerar att behandla yttrandet i ett informellt rådsmöte med energiministrarna.

2.2 Miljö- och klimatutmaningarna ligger till grund för Europeiska rådets förklaringar angående toppmötet i Köpenhamn. Energiutmaningen har flera dimensioner. Européernas tillgång till energiresurser måste tryggas inom ramen för EU:s och medlemsstaternas internationella politik. Denna aspekt behandlas inte i det föreliggande yttrandet, där vi i stället undersöker energiutmaningarna inom ramen för de industriella omvandlingarna till följd av kampen mot klimatförändringarna och framför allt när det gäller deras effekter på sysselsättningen i Europa.

2.3 I yttrandet används begreppet ”grön” för att beteckna varor och produktionsmetoder som hör hemma i ett hållbart system och som därmed bidrar till att EU:s mål om att bekämpa den globala uppvärmningen uppnås. EESK anser att man bör ”göra den europeiska ekonomin grönare” och, när det gäller arbetsmarknaden, skapa så många gröna arbetstillfällen som möjligt, dvs. de arbetstillfällen (inbegripet utbildning och kvalificering) som krävs för att uppnå de önskade resultaten och som är av hög kvalitet när det gäller kvalifikationsnivån men också kapaciteten att trygga den sociala delaktigheten (jfr yttrande TEN/401 om ”Att främja gröna och hållbara arbetstillfällen för EU:s energi- och klimatpaket” som innehåller en definition av begreppet ”gröna arbetstillfällen”. Denna definition har tidigare föreslagit av direktören vid ILO:s avdelning för ekonomiska analyser och arbetsmarknadsanalyser i samband med ett initiativ som nyligen togs av kommissionen). EESK erinrar i detta sammanhang om sitt yttrande från oktober 2009 om flexicurity (2).

3. Utmaningarna, resultaten och en ny chans

3.1 Det kan vara på sin plats att helt kort påminna om den globala bakgrunden till det belgiska ordförandeskapets begäran om ett yttrande, vilken utgörs av utmaningar som kan sammanfattas som tre misslyckanden som är nära förknippade med varandra.

Utmaningarna – misslyckandet med Lissabonstrategin

3.2 Målet med Lissabonstrategin, så som det officiellt definierades i Europeiska rådets slutsatser i Lissabon den 23–24 mars 2000, var att senast 2010 göra EU till ”världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning”.

3.3 I början av 2010 kunde kommittén tyvärr konstatera att dessa välvalda och nödvändiga mål inte hade uppnåtts. När det gäller sysselsättning är resultatet särskilt dåligt. I Lissabonstrategin förutsågs bland annat att en mer konkurrenskraftig ekonomi skulle få positiva effekter på sysselsättningen.

Utmaningarna – misslyckandet med regleringen av finansmarknaden

3.4 Det förbättrade ekonomiska klimatet under tillväxtperioden 2005–2008 berodde på flera faktorer: De europeiska länder som är inriktade på export av industrivaror drog nytta av den starka efterfrågan från de asiatiska länderna, framför allt från Kina. Vissa europeiska länder hade en tillväxt inom sektorn för finansspekulation och fastighetssektorn som man i dag vet att var osund. De uppnådda framstegen vilade dels på extern efterfrågan, dels på kraftig spekulation inom fastighetsbranschen. Tillväxten inom EU var således inte hållbar. För att åstadkomma hållbar tillväxt och en effektiv arbetsmarkand krävs det såväl export som intern efterfrågan.

3.5 Det är den globala finanskrisen som har grusat förhoppningarna om Lissabonstrategin, som blev ett fullständigt misslyckande. Arbetslösheten i Europa stiger och slutet på krisen kan inte skönjas. Kunskapssamhället har ännu inte förverkligats, på grund av de svårigheter som många medlemsstater har med sina utbildningssystem och den BNP-andel som går till forskning inom EU, och som i alltför många länder ligger långt från Lissabonmålen. Den offentliga och i vissa fall privata skuldsättningen har nått en sådan omfattning i EU att man kan befara att vissa medlemsstater kan gå i konkurs. Man måste se till att lösningen på dessa problem, ifråga om såväl intäkter som utgifter, inte utgör ett hinder för viktiga investeringar.

Utmaningarna – misslyckandet med toppmötet i Köpenhamn

3.6 Den 15–16 juni 2001 lade Europeiska rådet vid sitt möte i Göteborg till en ny dimension i Lissabonstrategin i och med att strategin för hållbar utveckling lades till i Lissabonstrategin. Man förordade en granskning av de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna av EU:s politiska åtgärder, vilket framför allt skulle innefatta klimatförändringarnas globala dimension.

3.7 På det globala planet försökte FN att sluta ett avtal i Köpenhamn den 7–18 december 2009 för att förstärka kampen mot den globala uppvärmningen, som enligt forskarmajoritetens analyser orsakas av utsläppen av växthusgaser. De 192 länderna som hade ratificerat FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) 1997 försökte förgäves att förhandla fram ett internationellt klimatavtal som skulle ersätta Kyotoprotokollet, som gällt sedan 2005.

3.8 Det är uppenbart att klimatförändringarna och miljöförstöringen, särskilt i de mycket stora städerna, utgör ett allvarligt problem. Dessutom kräver den globala demografiska utvecklingen skyndsamma åtgärder. Om nio miljarder människor ska kunna överleva måste resurserna användas på ett mer hållbart och rättvist sätt. Bristen på energi och energiförsörjningen kommer att bli ett allt större problem om våra samhällen inte hittar kloka lösningar innan det är för sent. I detta läge är det nödvändigt att använda befintlig teknik och befintliga lösningar som t.ex. sådana som gör det möjligt att förbättra energieffektiviteten i befintliga byggnader. Dessutom är ny teknik nödvändig, särskilt för den energiintensiva industrin, men det krävs också en ny insikt om allmänna nyttigheter som vatten, som måste förvaltas och bevaras bättre och som det bör vara en mänsklig rättighet att ha tillgång till.

3.9 Den globala dimensionen är viktig eftersom den innebär möjligheter för en innovativ industri i Europa som redan i dag är mycket konkurrenskraftig på marknaden för ”gröna” varor och tjänster. Genom att på ett realistiskt sätt försvara detta gynnsamma läge i olika förhandlingar på internationell nivå kan EU både medverka till att verkligen minska de globala utsläppen av växthusgaser och utveckla sin ekonomi och sin arbetsmarknad för att uppnå Lissabonmålen.

Resultaten: kommitténs referenspunkter

3.10 Under de senaste åren har EESK och dess rådgivande utskott för industriell omvandling kommit med en rad bidrag som rör utmaningarna i fråga om energi- och klimat, hållbarhet, industriell omvandling och sysselsättning. Dessa viktiga arbeten beaktas i detta yttrande. Det som är nytt i yttrandet är ett resultat av insikten om det ovan beskrivna trefaldiga misslyckandet: Lissabonstrategin, regleringen av finansmarknaden och Köpenhamnskonferensen.

3.11 EESK har redan framhållit att det är nödvändigt att ”förena konkurrenskraften med en hållbar utveckling och social sammanhållning” (3).

3.12 Enligt EESK:s bedömning måste sysselsättningsstrategin ”betraktas i ljuset av de makroekonomiska ramvillkoren” (4).

3.13 EESK har erinrat om att det var ”hypotesen om att den globala klimatförändringen skulle bero på en ökning av människans utsläpp av växthusgaser i atmosfären som låg till grund för det politiska beslutet av berörda stater och Europeiska gemenskapen att tillämpa försiktighetsprincipen” (5).

3.14 CCMI har även tagit upp ämnet hållbar utveckling och de industriella omvandlingarna för att ”granska hur hållbar utveckling såsom den definieras i Brundtlandrapporten […] kan fungera som katalysator för en […] industriell omvandling” (6). Den definition av hållbar utveckling som Världskommissionen för miljö och utveckling lade fram 1987 i Brundtlandrapporten utgör också grunden för detta yttrande.

3.15 EESK antog ett yttrande i vilket kommittén konstaterar att vi står inför en ”ny industriell revolution”, vars kärna är ”utvecklingen av livskvalitet och miljön” (7).

3.16 EESK har understrukit att en stark industriell bas är av avgörande betydelse för den europeiska sociala modellen. Kommittén varnar för att en ”eventuell utflyttning av energiintensiva industrier från EU skulle göra det mycket mindre attraktivt att lokalisera industrier till Europa”, vilket skulle leda till ”förluster i form av ekonomisk tillväxt och sysselsättning” (8). I detta sammanhang följer EESK med stort intresse genomförandet av huvudinitiativen ”Ett resurseffektivt Europa” och ”Industripolitik för en globaliserad tid” som ingår i Europa 2020-strategin.

3.17 EESK har lagt fram hypotesen att bruttonationalprodukten (BNP) är en otillräcklig indikator som ”politisk kompass när det handlar om att möta det tjugoförsta århundradets utmaningar” (9). EESK har antagit ett yttrande där kommittén rekommenderar att kommissionen bemödar sig om att integrera nya åtgärder i 2020-strategin för att ”vi 2011 ska ha en ram som kan ligga till grund för tydliga förslag på globalt jämförbara åtgärder, förslag som kan läggas fram vid det världstoppmöte för hållbar utveckling som FN anordnar 2012” (10).

3.18 När det gäller Europa 2020-strategin (11) har kommittén begärt att skapandet av nya arbetstillfällen ska prioriteras.

3.19 EESK har kritiserat kommissionen för att inte ha vidareutvecklat sin analys av de stora framtidsfrågorna, ”nämligen att minska koldioxidutsläppen, skydda den biologiska mångfalden, vattnet och andra naturresurser, främja social integration samt stärka den hållbara utvecklingens internationella dimension” (12). För att uppnå dessa mål behöver strategin för hållbar utveckling en ”helt ny förvaltningsstruktur” (13). EESK anser att framstegen i människors välbefinnande bör mätas på ett annat sätt än hittills.

3.20 Slutligen har EESK erinrat om att världens mest utvecklade industriländer bör minska sina utsläpp av växthusgaser med minst 80 % fram till 2050.

En ny möjlighet: Europa 2020-strategin

3.21 Europa 2020-strategin måste utgöra en reaktion på misslyckandet med Lissabonstrategin. Europeiska kommissionen publicerade den 3 mars 2010 ett meddelande med en beskrivning av denna nya vägledande strategi för EU:s socioekonomiska utveckling (KOM(2010) 2020). Kommissionen säger sig vilja utarbeta en strategi som omvandlar EU till ”en smart och hållbar ekonomi för alla med hög sysselsättning, produktivitet och social sammanhållning”. EESK konstaterar att de översvallande formuleringarna från 2000 i den föregående strategin har övergetts. EU bör enligt kommissionen främja en grönare ekonomi genom att bland annat sikta på att 3 % av BNP ska investeras i FoU, att 75 % av befolkningen i åldrarna 20–64 år ska ha arbete och, vilket är särskilt viktigt med tanke på detta yttrande, att utsläppen av växthusgaser ska minskas med minst 20 % jämfört med referensåret 1990. Kommissionen vill att kvaliteten på utbildningen ska förstärkas så att man kan få till stånd en smart tillväxt som grundas på en förbättrad konkurrensförmåga ”gentemot våra viktigaste handelspartner genom högre produktivitet”. EU bör fortsätta ”att vara ledande på marknaden för miljövänlig teknik” men detta försprång ”håller på att hämtas in av viktiga konkurrenter som Kina och Nordamerika”.

3.22 De första reaktionerna röjde en viss besvikelse i förhållande till vad EU-medborgarna förväntade sig av sina regeringar och i förhållande till EU-institutionernas behörighet och ansvar att styra EU. Företrädare för Europaparlamentets grupper ansåg att kommissionens strategi var föga ambitiös och otillräcklig för att svara på dagens och morgondagens utmaningar.

3.23 EESK anser framför allt att de små och medelstora företagens avgörande roll särskilt bör stärkas i Europa 2020-strategin, eftersom det är dessa företag som skapar det största antalet arbeten i Europa, och de är en obestridlig drivkraft för de industriella omvandlingarna. Därför uppmanar EESK Europeiska kommissionen att påskynda arbetet med att införa ett system för skydd av immateriell äganderätt, som framför allt kommer att gagna de små och medelstora företagen som ofta saknar medel att skydda sina uppfinningar.

3.24 EESK vill stärka det ekonomiska samarbetet på EU-nivå och främja en ny gemensam bild av begreppet konkurrenskraft. Därvid är de redan pågående industriella omvandlingarna nödvändiga för att — minska utsläppen av växthusgaser, — utnyttja naturresurserna bättre, och — optimera energieffektiviteten. Om utbildningssystemen förbättras och forskningsinvesteringarna ökar kan dessa omvandlingar skapa fler arbetstillfällen av hög kvalitet i EU:s medlemsstater.

4. Hur kan vi underlätta en industriell omvandling som är gynnsam för EU:s klimat- och sysselsättningsmål?

4.1 EU behöver en förbättrad ekonomisk styrning inom sina institutioner (dvs. en övervägning att överföra beslutanderätten avseende vissa delar av den ekonomiska politiken till befintliga europeiska institutioner), antingen inom Europeiska rådet eller inom Eurogruppen. Finanskrisens konsekvenser visar att det behövs mer samordning för att undvika snedvridningar på den inre marknaden och främja industriella omvandlingar i syfte att göra den europeiska ekonomin grönare och skapa hållbara arbetstillfällen.

4.2 Hållbara arbetstillfällen har framtiden för sig eftersom de gynnas av de utmaningar som världsutvecklingen medför och som måste mötas på EU-nivå och inte enbart av medlemsstaterna. Dessa utmaningar är — den demografiska utvecklingen och utmaningen att mätta nio miljarder människor år 2050, — tillväxten av megastäder som orsakar enorma miljöproblem, framför allt i Asien och Latinamerika, — brist på dricksvatten i många utvecklingsländer, — kampen mot klimatförändringarna, med utsläppsminskningar och framför allt ett smart och hållbart utnyttjande av energi, såväl vad gäller (de minskande) reserverna av fossila bränslen som alternativ energiproduktion.

4.3 Denna obestridliga utveckling stimulerar efterfrågan på miljöprodukter och miljöteknik, och följaktligen en modern industri som ger upphov till hållbara arbetstillfällen, som är både rättvisa och produktiva samt garanterar en rättvis omställning och hög konkurrenskraft. Denna konkurrenskraft kommer för övrigt inte att bygga på rent kvantitativ ekonomisk tillväxt grundad på energiintensiva industrier utan på hållbarhet. Ännu en gång är det uppenbart att en sektoriell strategi krävs. Det är framför allt de grundläggande industriella och tekniska sektorerna, som exempelvis byggsektorn, bioteknik och nanoteknik, men även den nya gröna tekniken, som kan mångfaldiga den industriella omvandlingens bidrag till en mer mänsklig och grönare ekonomi.

4.4 Dessa industriella omvandlingar bidrar också till stabiliteten i samhällena och till den internationella säkerheten eftersom de negativa följderna av föroreningen, klimatförändringarna, resursbristen och den växande världsbefolkningen utgör stora risker för freden under 2000-talet. Utmaningarna på denna nivå är sådana att lösningarna inte kan hittas på nationell nivå utan endast i ett regelrätt samarbete på internationell nivå och inom EU. Det integrerade EU-området bör utrusta sig med de politiska och rättsliga medel som krävs för att fullgöra detta uppdrag.

4.5 En sådan sysselsättningsstrategi utlovar produktivitets- och lönsamhetsvinster på medellång och lång sikt. Den kan i dag bygga på kunskap och kompetens som redan är välutvecklad i EU:s medlemsstater och på ett försprång på världsmarknaden för grön teknik. EU bör främja dessa fördelar genom riktlinjer, europeiska fonder och avtal med arbetsmarknadens parter (i synnerhet avtal baserade på artikel 155 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt). genom EU-lagstiftning som bereder vägen för en övergång till en hållbar ekonomi med en arbetsmarknad som kännetecknas av låg arbetslöshet och arbetstillfällen av hög kvalitet. En grön ekonomi som har hög forskningsnivå och tillämpar ny kunskap skulle få positiva effekter på arbetsmarknaden genom att det skapas fler kvalificerade fasta arbetstillfällen och risken för utanförskap minskar.

4.6 Dessa positiva konsekvenser skulle också bidra till att skapa fler arbetstillfällen av hög kvalitet i stället för fler icke-standardiserade, för att inte säga otrygga arbetstillfällen på det sätt som skett inom tjänstesektorn. Sådana arbetstillfällen främjar inte en förstärkning av kunskapssamhället, som utan tvivel är en viktig förutsättning för en konkurrenskraftig och hållbar ekonomi. EU har tvärtom behov av kvalificerade arbeten. Därför bör medlemsstaterna investera mer i sina system för utbildning och vidareutbildning. EESK anser att de nuvarande offentliga investeringarna i utbildning är helt otillräckliga och att investeringarna bör ingå i en enhetlig strategi för livslångt lärande.

4.7 Begreppet konkurrenskraft bör omprövas på EU-nivå. Kommissionen går inte tillräckligt långt i sitt meddelande av den 3 mars 2010. Investeringar i ny miljöteknik, tillsammans med en mer konsekvent användning av redan existerande teknik, kräver en direktinsats som inte nödvändigtvis omedelbart ökar konkurrenskraften, men som kan göra det på lång sikt.

4.8 EU bör se över sin syn på den roll som den offentliga sektorn kan spela i medlemsstaterna genom att främja ny teknik, industriella omvandlingar och skapandet av hållbara arbeten. Den offentliga sektorn kan ha kapacitet att investera långsiktigt i främjandet av ny teknik som ännu inte är lönsam men som är lovande för framtiden, samtidigt som man inte får underlåta att främja befintlig effektiv teknik. Den offentliga sektorn spelar en viktig roll i fråga om forskningsstödet och för en effektiv användning av ny grön teknik och en förbättring av befintlig, effektiv grön teknik, framför allt genom åtgärder på skatteområdet. De offentliga myndigheterna bör först och främst säkerställa de investeringar som bäst bidrar till att minska energiförbrukningen och produktionen av växthusgaser. Den europeiska fond som föreslås nedan skulle kunna bidra till detta.

4.9 Det krävs därför sunda offentliga sektorer med adekvat kompetens för att nå ekonomiska, sociala och miljömässiga framsteg. Att försvaga de offentliga sektorerna genom att privatisera samtliga ekonomiska verksamheter gagnar inte alltid allmänintresset. Att försvaga de offentliga sektorerna genom att privatisera all ekonomisk verksamhet gagnar inte allmänintresset. Den offentliga sektorn bör, om möjligt i samarbete med den privata sektorn, ges möjlighet att göra de investeringar som krävs i offentlig infrastruktur till nytta för medborgarna och den europeiska industrin. Stöd som endast går till vissa företag bör däremot undvikas för att inte störa marknadens funktionssätt. Medlemsstaterna bör hellre använda sig av skatteinstrument för att underlätta den gröna industriella omvandlingen.

4.10 Vidare anser EESK att avregleringen av energimarknaderna hittills varken har lett till bättre kvalitet på tjänsterna eller till prissänkningar. Man har konstaterat att risken är mycket stor för underinvesteringar i energinäten. För att samtidigt uppnå effektiv konkurrens i EU-medborgarnas intressen, upprätthålla försörjningstryggheten och förverkliga klimatmålen behöver regelverket för de avreglerade marknaderna ses över.

4.11 EESK föreslår att en särskild europeisk fond inrättas för industriella omvandlingar, särskilt för forskning om samt utveckling och tillämpning av grön teknik, exempelvis teknik för förnybar energi och ny teknik som gör det möjligt att verkligen minska utsläppen.

4.12 Kommittén erinrar om att EU kommer att behöva en stark industriell bas. EESK understryker att den energiintensiva industrins socioekonomiska betydelse varierar mellan olika europeiska regioner. Därför bör de industriella omvandlingarna ske stegvis för att undvika att de berörda regionernas arbetsmarknader påverkas negativt. Energiförsörjningen är en strategiskt viktig fråga för framtiden. Man måste investera mer i ny teknik som gör det möjligt att verkligen öka produktiviteten i förhållande till energiutnyttjandet och samtidigt minska utsläppen av växthusgaser. När det gäller arbetstillfällena i de energiintensiva industrierna kan de tryggas just genom att dessa industriers energibalans förbättras.

4.13 EESK rekommenderar att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 – om vilken kommittén redan har utarbetat ett initiativyttrande som fick brett stöd – garanterar en utveckling som ligger i linje med jordbrukets betydelse för EU:s landsbygdsområden (som utgör över 80 % av EU:s territorium) och med de internationella åtaganden som gjorts till förmån för utvecklingsländerna. Reformen bör bidra till att optimera nödvändiga samverkanseffekter samtidigt som den ger en impuls åt andra EU-politikområden i fråga om forskning, ny teknik och en modernisering av industrin. Detta gäller framför allt sektorer och regioner som i särskilt hög grad berörs av de pågående omvandlingarna, dvs. som karaktäriseras av energiintensiv industri som bör investera i ny miljövänlig teknik för att minska sina utsläpp, i syfte att skydda sina arbetstillfällen.

4.14 Medlemsstaterna bör komma överens om en skatt på finansiella transaktioner för att dämpa de förödande effekterna av spekulation och därigenom stabilisera banksektorn och förstärka den gemensamma valutan i euroområdet. Inkomsterna från skatten bör användas för att minska de offentliga budgetunderskotten i medlemsstaterna så att dessa får mer utrymme att exempelvis förbättra finansieringen av sina utbildningssystem. Sunda offentliga finanser och arbetsmarknader med kvalificerad arbetskraft är grunden för en grön omställning av den europeiska industrin.

4.15 En sådan industriell revolution har samhällskonsekvenser som överensstämmer med hållbarhetsprincipen. De industriella omvandlingarna mot en grön ekonomi kräver ett helt nytt tillväxtbegrepp. I dag definieras medborgarna av sin konsumtionsförmåga. Borde vi inte i stället definiera ett välbefinnande som kännetecknas av fysisk och mental hälsa, demokratiska rättigheter och rätt till deltagande, social delaktighet (framför allt genom deltagande på arbetsmarknaden, förutsatt att arbetstillfällena är av hög kvalitet), energiförsörjning och tillgång till offentliga nyttigheter och tjänster i allmänhetens intresse? Man måste inse att ett sådant tillvägagångssätt kommer att vara förknippat med ett annat tillväxtbegrepp, med en ekonomi som fungerar på ett annorlunda sätt. De kvantiteter som mäts med BNP är inte tillräckliga för att uppnå detta. EESK har redan förespråkat en ny metod för att mäta de ekonomiska och sociala framstegen. Kommittén upprepar sin övertygelse om att de industriella omvandlingarna och sysselsättningen inte kommer att vara förenliga med hållbarhetsmålen med mindre än att EU och världen förändrar sin syn på tillväxt. Kommissionens förslag om Europa 2020-strategin är otillräckligt.

4.16 EESK anser att EU-institutionerna är skyldiga att arbeta för lika konkurrensvillkor för alla på global nivå, för att undvika utlokaliseringar – och t.o.m. avvecklingar av hela sektorer – vilket är till nackdel för sysselsättningen och miljön. EU bör vara pådrivande för bra metoder men bör också övervaka att de tillämpas globalt för att undvika de negativa konsekvenser som en tillämpning begränsad enbart till Europa kan förorsaka.

4.17 Som institutionellt språkrör för EU:s civila samhälle och ett viktigt forum för en strukturerad dialog arbetar EESK för EU-medborgarnas demokratiska deltagande i de omfattande debatterna. EU behöver en mer enhetlig och tvingande strategi än den som vi i dag känner till under benämningen ”EU 2020”, en strategi som medger en rättvis, jämlik och samtidigt hållbar omställning till en grön ekonomi som bygger på ett helt nytt tillväxtbegrepp. Den nya tillväxt som vi behöver i Europa, men även i världen som helhet, följer hållbarhetsprincipen och grundar sig på livskvalitet, aktivt deltagande och ett hälsosamt liv.

Bryssel den 15 juli 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) Se Cedefop, ”Briefing note - Jobs in Europe to become more knowledge- and skills-intensive” (februari 2010).

(2) ”Flexicurity, omstruktureringar och global utveckling” (EUT C 318, 23.12.2009 s. 1).

(3) EUT C 10, 14.1.2004, s. 105, och EUT C 318, 23.12.2006, s. 1.

(4) EUT C 65, 17.3.2006, s. 58.

(5) EUT C 185, 8.8.2006, s. 62.

(6) EUT C 318, 23.12.2006, s. 1.

(7) EUT C 120, 16.5.2008, s. 57.

(8) EUT C 77, 31.3.2009, s. 88.

(9) EUT C 100, 30.4.2009, s. 53.

(10) CESE 647/2010 - NAT/453 (ännu inte offentliggjort i EUT).

(11) EUT C 128, 18.5.2010, s. 3 (ECO/267)och EUT C 100, 30.4.2009, s. 65 (CCMI/053).

(12) EUT C 128, 18.5.2010, s. 18.

(13) Ibid.