Även på EU-nivå har åtgärder vidtagits för att säkerställa en snabbare tillgång till information. Under de senaste trettio åren har EU utarbetat en kraftfull ram för att bekämpa penningtvätt. Man har bland annat upprättat register över verkligt huvudmannaskap för juridiska enheter och juridiska konstruktioner samt centrala bankkontoregister. Direktiv 2019/1153 om användning av finansiell information ger brottsbekämpande myndigheter och kontor för återvinning av tillgångar direkt åtkomst till bankkontoinformation för att bekämpa allvarlig brottslighet.

·krav på att medlemsstaterna ska samla in och bevara uttömmande statistik om frysning och förverkande.

De flesta medlemsstater (Belgien, Tjeckien, Tyskland, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Nederländerna, Österrike, Polen, Portugal, Rumänien, Slovenien, Finland och Sverige) använder sig av frysning och förverkande vid samtliga brott. Frankrike och Malta har möjliggjort frysning och förverkande vid samtliga brott som kan ge minst ett års fängelse. Bulgarien, Estland, Grekland och Spanien har möjliggjort frysning och förverkande vid samtliga uppsåtliga brott. Slovakien har möjliggjort detta vid samtliga brott, särskilt när gärningsmannen döms till livstids fängelse eller till ett ovillkorligt fängelsestraff för ett allvarligt brott. I Irland går det att frysa och förverka tillgångar vid en rad olika brott.

2.2.3.Förverkande (artikel 4)

2.2.3.1.Förverkande efter fällande dom (artikel 4.1)

Enligt artikel 4.1 ska medlemsstaterna, om det meddelats en slutlig fällande brottmålsdom, möjliggöra förverkande av hjälpmedel och vinning av brott eller egendom till ett värde som motsvarar sådana hjälpmedel eller sådan vinning. En sådan slutlig fällande dom kan också vara följden av ett förfarande i den tilltalades utevaro.

Alla medlemsstater har gjort det möjligt att förverka hjälpmedel och vinning av brott om det finns en slutlig fällande dom.

För förverkande av egendom till ett värde som motsvarar sådana hjälpmedel eller sådan vinning finns det i den nationella lagstiftningen i de flesta medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Grekland, Spanien, Cypern, Frankrike, Italien, Lettland, Luxemburg, Malta, Ungern, Österrike, Polen, Portugal, Slovenien, Slovakien, Finland och Sverige) möjlighet att förverka andra tillgångar till samma värde som hjälpmedel och vinning av brott. I flera medlemsstater (Tyskland, Estland, Irland, Kroatien, Litauen och Nederländerna) är det möjligt att kräva att den dömda personen betalar ett belopp som motsvarar värdet av de tillgångar som ska förverkas.

2.2.3.2.Förverkande utan föregående fällande dom (artikel 4.2)

Om förverkande på grundval av en slutlig fällande dom enligt artikel 4.1 inte är möjligt måste medlemsstaterna göra det möjligt att förverka hjälpmedel och vinning av brott, åtminstone när det inledda straffrättsliga förfarandet inte kan fortsätta på grund av att den misstänkta eller tilltalade personen är sjuk eller har avvikit.

Det faktum att det i Belgien, Estland, Nederländerna och Slovakien förekommer förfaranden i den tilltalades utevaro är tillräckligt för att uppfylla kravet i artikel 4.2.

I Malta och Österrike kan vid sjukdom och avvikelse förverkande ske även utan föregående fällande dom. De flesta medlemsstater (Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Irland, Spanien, Frankrike, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Polen, Portugal, Slovenien och Finland) går i sin nationella lagstiftning längre än direktivets bestämmelser.

I Kroatien kan förverkande ske om i) den tilltalade antingen varaktigt inte kan ställas inför rätta eller inte är tillgänglig för myndigheterna och ii) värdet av tillgångarna överstiger 60 000 kuna (i skrivande stund cirka 8 000 euro). Bulgarien och Slovenien har infört förfaranden som gör det möjligt att förverka tillgångar i samband med civilrättsliga förfaranden när en person anklagas för en rad brott som anges i lagstiftningen. I båda medlemsstaterna är denna typ av förverkande inte beroende av en fällande brottmålsdom.

I Rumänien får man enligt nationell lagstiftning förverka egendom, vars rättmätiga ursprung inte kan förklaras, från personer med offentliga befattningar. Rättegångar kan också äga rum i den tilltalades utevaro när den tilltalade har avvikit eller bytt adress.

I Sverige omfattar införlivandelagstiftningen förverkande när den tilltalade eller misstänkte inte kan dömas på grund av ett ”oåterkalleligt hinder” (t.ex. om gärningsmannen har avlidit eller om åtalspreskription har inträtt). Enligt lagstiftningen mot penningtvätt i Grekland kan vinning av brott förverkas om gärningsmannen har avlidit eller om brottmålet har avslutats eller inte kan tas upp till prövning.

2.2.4.Utvidgat förverkande (artikel 5)

2.2.4.1.Utvidgat förverkande (artikel 5.1)

Artikel 5 innehåller bestämmelser om utvidgat förverkande, som innebär att medlemsstaterna ska möjliggöra förverkande av egendom som tillhör en person som har dömts för ett brott när i) brottet kan ge upphov till en ekonomisk fördel och ii) omständigheterna i målet visar att egendomen i fråga härrör från brottsliga handlingar.

Analysen visar att beviskraven varierar mellan medlemsstaterna. I Österrike är utvidgat förverkande endast tillåtet om det finns ”rimliga skäl att anta” att egendomen härrör från olaglig verksamhet. I Estland, Cypern och Nederländerna kan domstolen ”anta” att tillgångarna härrör från olaglig verksamhet. I Tjeckien innebär utvidgat förverkande att domstolen måste ”överväga” att delar av egendomen härrör från brottslig verksamhet. I Spanien måste domstolen ”baserat på välgrundade, objektiva bevis besluta” att egendomen härrör från olaglig verksamhet. I Lettland, Litauen och Malta måste domstolarna ”rimligen anse” att egendomen härrör från olaglig verksamhet. I Belgien måste det finnas ”allvarliga och konkreta indikationer” på att fördelarna härrör från brottet. I Sverige måste domstolen anse att det framstår som ”klart mera sannolikt att egendomen utgör utbyte av brottslig verksamhet än att så inte är fallet”. I Rumänien måste domstolen vara ”övertygad” om att egendomen härrör från brottsliga handlingar.

Införlivandelagstiftningen i de flesta medlemsstater (Belgien, Bulgarien, Cypern, Tjeckien, Tyskland, Estland, Spanien, Kroatien, Ungern, Irland, Italien, Litauen, Luxemburg, Lettland, Malta, Polen, Portugal och Rumänien) innehåller kriterier som ska hjälpa den nationella domstolen att avgöra om de aktuella tillgångarna härrör från olaglig verksamhet (t.ex. om det finns en oproportionalitet mellan den berörda personens lagliga inkomst och värdet av personens tillgångar eller ekonomiska situation och livsstil). I flera medlemsstater är utvidgat förverkande inte möjligt om egendomens värde ligger under en viss tröskel, t.ex. under 12 500 euro i Litauen och under 200 000 zloty i Polen (i skrivande stund cirka 47 000 euro). I Bulgarien och Slovenien måste det finnas en oproportionalitet på minst 150 000 lev (i skrivande stund cirka 76 700 euro) respektive 50 000 euro mellan den misstänkta eller tilltalade personens lagliga inkomst och personens egendom. Även i slovakisk lagstiftning krävs det att det föreligger en oproportionalitet på minst 1 500 gånger minimilönen i landet mellan den misstänkta personens lagliga inkomst och personens tillgångar.

Vissa medlemsstater har infört tidsgränser för hur länge de förvärvade tillgångarna får anses härröra från brottsliga handlingar (t.ex. fem år före åtal i Belgien, Ungern, Portugal och Rumänien, sex år före åtal i Cypern och Irland, tio år före åtal i Bulgarien, fem år innan brottet begicks i Tjeckien, Litauen och Polen och sex år innan brottet begicks i Nederländerna).

Bulgarien och Slovenien har införlivat denna bestämmelse i sin lagstiftning om civilt förverkande. Därmed blir det möjligt att förverka egendom som tillhör en person som inte har dömts för ett brott.