EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 16.5.2022 COM(2022) 223 final 2022/0162(COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om finansiella regler för unionens allmänna budget (omarbetning)



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget I budgetförordningen fastställs principer och allmänna finansiella regler för upprättandet och genomförandet av EU:s budget och för kontroll av EU:s finanser. Budgetförordningen från 2018 är resultatet av en omfattande översyn som införlivar de tidigare tillämpningsföreskrifterna i ett enhetligt regelverk. Översynen ökade flexibiliteten, förenklade de finansiella reglerna avsevärt och banade väg för förslagen inom den fleråriga budgetramen för 2021–2027. Dessa enklare regler behöver tid för att utnyttja sin fulla potential för genomförandet av programmen och instrumenten för 2021–2027, till exempel när det gäller metoden med samordnad granskning, ömsesidig tillit till utvärderingar och revisioner, förenklade kostnadsalternativ, minskad administrativ börda och fokus på resultat. De ändrade finansiella reglerna skapar alltför ofta osäkerhet för mottagare av EU-medel. Därför föreslår kommissionen nu en riktad ändring som syftar till att hitta rätt balans genom att fokusera på förändringar som verkligen är nödvändiga. Huvudskälet till denna översyn är behovet av att anpassa budgetförordningen till paketet om den fleråriga budgetramen, för att upprätthålla ett enhetligt regelverk för unionens utgifter, vilket innebär att alla allmänna finansiella bestämmelser ingår i budgetförordningen. Detta kommer att öka rättssäkerheten för unionsinstitutionerna och för mottagarna av unionsmedel. Förslaget återspeglar också EU-institutionernas uttalanden i samband med den fleråriga budgetramen. Dessutom omfattar förslaget riktade förbättringar och förenklingar. Dessa har identifierats sedan 2018 års budgetförordning trädde i kraft och vissa av dem är ett svar på den senaste tidens händelser och trender. Förbättringarna bygger på lärdomarna från covid-19-pandemin och fokuserar på krishantering. De syftar också till att bättre skydda EU:s ekonomiska intressen (t.ex. genom ökad användning av digitalisering), på ett bättre sätt bidra till att uppnå EU:s politiska mål och till att uppnå ytterligare förenkling för mottagarna av EU-medel. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Detta förslag läggs fram efter antagandet av paketet om den fleråriga budgetramen för att ytterligare förbättra de regler som ska användas vid genomförandet av programmen och instrumenten för 2021–2027 och därefter. Förslaget återspeglar vissa undantag från den nuvarande budgetförordningen som unionslagstiftaren beslutade om under förhandlingarna om den fleråriga budgetramen, särskilt när det gäller sektorslagstiftning. Att förenkla och förbättra EU:s finansiella regler bör också öka politikens genomslag och dess resultat i praktiken. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Förslaget bygger på artikel 322.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Antagandet av EU:s allmänna finansiella regler faller inom EU:s exklusiva befogenhet. •Proportionalitetsprincipen Detta förslag anpassar budgetförordningen till paketet för den fleråriga budgetramen för 2021–2027 och innehåller riktade förbättringar och förenklingar. Förslaget innehåller inga regler som inte är nödvändiga för att uppnå målen i fördraget. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Samråd med berörda parter Ett offentligt samråd om den föreslagna ändringen av budgetförordningen hölls från juli till oktober 2021 varvid 38 bidrag mottogs. Bidragen kom från en rad olika berörda parter, däribland allmänheten, medlemsstaternas myndigheter, internationella organisationer, icke-statliga organisationer och näringslivsorganisationer.

När det gäller att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen stödjer de flesta av uppgiftslämnarna ytterligare öppenhets- och skyddsåtgärder. De ansåg att flexibilitet och proportionalitet var nödvändigt och ansåg att det var viktigt med konfidentialitet, dataskydd och konsekvent användning av befintliga verktyg. Deltagarna välkomnade generellt möjliga förbättringar av systemet för tidig upptäckt och uteslutning (Edes). Det fanns ett allmänt stöd för kommissionen att utföra lämplig tillbörlig aktsamhet för att säkerställa att anförtrodda enheter följer tillämplig unionsrätt och överenskomna internationella standarder och unionsstandarder. Slutligen ville berörda parter stärka budgetförordningens roll när det gäller att förebygga motstridiga yrkesmässiga intressen hos anbudssökande eller anbudsgivare. Interna riktlinjer för EU-anställda skulle dock också kunna spela en roll i detta sammanhang. Deltagarna i det offentliga samrådet var eniga om vikten av att förenkla och förtydliga vissa regler för programgenomförande för att minska den administrativa bördan. De berörda parterna välkomnade åtgärder på följande områden: i) EU:s säkerhet och strategiska oberoende, ii) finansieringsinstrument, budgetgarantier och ekonomiskt stöd, om det finns ett tydligt stöd för rationalisering av rapporteringsskyldigheterna. och iii) digitala kontroller och revisioner, där berörda parter erkände att mänsklig tillsyn bör upprätthållas. När det gäller krishantering uppmuntrade deltagarna i samrådet strategin att bygga vidare på lärdomarna från covid-19-krisen för att förbättra upphandlingsreglerna. Berörda parter redogjorde för möjliga ändringar, till exempel ytterligare flexibilitet för att ingå avtalsändringar, godtagande av elektroniska dokument och underlättande av stöd till globala initiativ och program. Kommissionen har omsorgsfullt beaktat denna återkoppling och tagit in det mesta av den i utkastet till förslag. •Konsekvensbedömning Med tanke på kommissionens uttalande om framtida revideringar av budgetförordningen behövs ingen konsekvensbedömning. Budgetförordningen innehåller de allmänna reglerna och utgör verktygslådan för genomförande av EU:s utgiftsprogram och instrument. Därför har översynen av lagstiftningen inte några direkta ekonomiska, miljömässiga eller sociala konsekvenser som effektivt skulle kunna analyseras i en konsekvensbedömning. Konsekvensbedömningar har ett mervärde när politiska val görs beträffande specifika utgiftsprogram och instrument som måste vara i enlighet med budgetförordningens regelverk. Kommissionen har i stället genomfört ett offentligt samråd om detta förslag, vilket är gängse praxis. Kommissionen har också byggt vidare på operativa erfarenheter och tillvaratagna erfarenheter, särskilt för att identifiera och analysera de frågor som ska behandlas och mervärdet av unionens engagemang. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Översynen av budgetförordningen omfattas inte av programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit). Genom att tillgodose behovet av att förenkla, förbättra och anpassa EU:s finansiella regler till paketet för den fleråriga budgetramen för 2021–2027 bidrar översynen emellertid avsevärt till agendan för bättre lagstiftning. Den föreslagna strategin är helt i linje med ramen för bättre lagstiftning och kommissionens arbete med förenkling. Förslaget innehåller till exempel en hänvisning till digitala revisioner och ny teknik för att uppmuntra en bredare användning av dem samtidigt som flexibiliteten bibehålls. Förslaget omfattar också lärdomar från covid-19-pandemin när det gäller upphandling (t.ex. gemensam upphandling, upphandling för medlemsstaternas räkning, användning av en inköpscentral, flera leverantörer för samma typ av varor eller tjänster, elektronisk fakturering och bättre regler för externa experter). Den innehåller också förenklingsåtgärder när det gäller bidrag (t.ex. förenklade former av bidrag, enklare regler för användning av frivilliga, enklare beräkning för att visa att principen om icke-vinst följs och enklare förfarande för beviljande av humanitärt bistånd). Det slutliga målet för alla dessa åtgärder är att minska den administrativa bördan för sökande och mottagare av EU-medel, utan att skapa ytterligare risker för en sund ekonomisk förvaltning av EU:s budget. Förslaget undantar inte mikroföretag från sitt tillämpningsområde. Sådana företag kan vara mottagare av EU-medel och måste därför omfattas av de allmänna finansiella reglerna. Reglerna för finansieringsperioden 2021–2027 gör det redan lättare för mikroföretag att delta. Till exempel använde kommissionen nyligen budgetförordningens regler om förenklade finansieringsformer för att anta ett beslut som gör det möjligt för ägare av mikroföretag att redovisa sina personalkostnader som förutbestämda enhetskostnader inom ett finansieringsprogram, utan att behöva styrka de deklarerade nivåerna. På vissa områden minskar förslaget dessutom kostnaderna för företag, som ofta är mikroföretag samt små och medelstora företag. Förslaget syftar till att stärka genomförandet av proportionalitetsprincipen genom att bland annat förlita sig på tillbörlig aktsamhet hos de partner som genomför budgeten genom indirekt förvaltning. Detta skulle möjliggöra ett mer flexibelt tillvägagångssätt för mikroföretag och små och medelstora företag. Mer allmänt bör många av de riktade förenklingsåtgärderna gynna alla företag och därmed även små och medelstora företag. •Grundläggande rättigheter Förslaget är förenligt med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. 4.BUDGETKONSEKVENSER Förslaget har inga budgetkonsekvenser. 5.ÖVRIGA INSLAG •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget 1.1.Anpassning till den fleråriga budgetramen och förenkling ·Anpassning till den fleråriga budgetramen (allmänt): vissa hänvisningar till de grundläggande rättsakterna 2021–2027 och annan lagstiftning läggs till i budgetförordningen. För att säkerställa ett smidigt genomförande av förordningen om den fleråriga budgetramen föreslås dessutom att vissa undantag från de budgetprinciper som fastställs i de sektorsspecifika grundläggande rättsakterna ska återspeglas i budgetförordningen i linje med det enhetliga regelverket (artiklarna 12, 14, 15 och 18, artikel 32.2, artikel 41.2, artikel 44.1 och 44.3, artikel 48.2, artikel 54, artikel 96.1 och 96.2, artikel 97.3, artikel 106.1, artikel 115.3, artikel 214.3, artikel 250.1 b och artikel 253.1 c i budgetförordningen). För att följa upp den gemensamma förklaringen om ett eventuellt införande av innehållet i förordningen om allmänna villkor läggs dessutom en hänvisning till denna förordning till i avdelning II om de principer från vilka sektorsspecifik lagstiftning inte kan avvika (artikel 6). ·Upp- och utlåning: förslaget syftar till att förbättra rapporteringen i enlighet med den gemensamma förklaringen 2020/C 444 I/06 för att öka insynen och underlätta samarbetet med budgetmyndigheten. Genom den föreslagna ändringen rationaliseras rapporteringsskyldigheterna för upp- och utlåningstransaktioner. Den kodifierar nuvarande praxis genom att en omfattande översikt över kommissionens upp- och utlåningstransaktioner (artikel 52.1) inkluderas i det dokument som bifogas det avsnitt i budgeten som rör kommissionen. ·Inkomster avsatta för särskilda ändamål: förslaget syftar till att öka insynen i och synligheten för externa inkomster avsatta för särskilda ändamål i de dokument som åtföljer budgeten, i linje med den gemensamma förklaringen (artikel 22.1 och artikel 41.3 och (8)). Det syftar också till att underlätta förvaltningen av ytterligare bidrag (även frivilliga) från medlemsstaterna (artikel 21.2) och på så sätt undvika behovet av att begära utbetalningar från medlemsstaterna innan faktiska betalningsbehov uppstår.

·Finansieringsinstrument och budgetgarantier förslaget syftar till att öka den rättsliga klarheten genom att i) åtgärda inkonsekvenser och överlappningar i den nuvarande budgetförordningen, ii) bättre återspegla hur avsättningar och budgetgarantier fungerar, och iii) uppdatering av relevanta bestämmelser (artikel 2.9, ny artikel 2.15, ny artikel 2.33, ny artikel 212.3, artikel 212.5, artikel 213.4, artikel 221 och artikel 223.6 samt ny artikel 213.5). ·Dessutom rationaliserar förslaget rapporteringen för att undvika dubbelarbete och inkonsekvenser. Det stärker rapporteringsskyldigheterna i ett arbetsdokument som bifogas budgetförslaget och den integrerade finansiella rapporten enligt artikel 253.1. Denna rationalisering innebär också att nuvarande artikel 250 måste utgå. Slutligen stärker förslaget artikel 218 genom att flytta vissa bestämmelser i den tidigare artikel 41.5 till artikel 218. Denna åtgärd säkerställer att det inte är nödvändigt att utarbeta två parallella rapporter om den gemensamma avsättningsfonden med liknande innehåll (ny artikel 41,5 g, artikel 210.3 och artikel 218). ·I förslaget klargörs också hur avsättningar och budgetgarantier samverkar med definitionerna och reglerna för budgetåtaganden, rättsliga åtaganden, mottagare och offentliggörande av information om mottagare (artikel 2.38 och 2.58, artikel 7.4, artikel 10.3, artikel 38.3 c, artikel 112.2, artikel 113.1 a, artikel 113.4, artikel 115.2 och artikel 163). 1.2.Krishantering, modernisering och förenkling ·Icke-finansiella donationer från EU:s institutioner: förslaget innehåller ett nytt instrument som återspeglar nuvarande praxis. Det kommer att ge EU:s institutioner en ram för att donera varor, tjänster, varor eller byggentreprenader. Det kommer också att ge en stabil rättslig grund särskilt inför framtida nödsituationer, större öppenhet, ansvarsskyldighet och rättssäkerhet för mottagarna (artikel 2.1, 2.2, 2.3, 2.38, 2.50 och 2.58, artikel 133, artikel 154.3 och den nya artikel 244). ·Priser: i likhet med införandet av icke-finansiella donationer bör EU:s institutioner också kunna dela ut priser som inte är finansiella, såsom kuponger, biljetter och resor. Detta är också viktigt till exempel för att möjliggöra tävlingar bland ungdomar som inte har något bankkonto i sin medlemsstat, men som lätt kan få sin belöning i en praktisk form. Införandet av denna möjlighet kräver små ändringar i artiklarna 2.52, 210.4 och 211.1. ·Upphandling och experter: förslaget anpassar de upphandlingsregler som gäller i krissituationer för att göra det möjligt för EU:s institutioner eller organ att upphandla på medlemsstaternas vägnar eller fungera som inköpscentraler. Denna inköpscentral skulle kunna donera eller sälja varor och tjänster vidare till medlemsstaterna och inleda gemensamma upphandlingsförfaranden, även om EU-institutionerna inte skulle förvärva tjänster och varor för egen del (artikel 169.1 och 169.2, den nya artikel 169.3 och punkterna 11.1 f och 12.2 a i bilaga I). Genom förslaget uppdateras också definitionen av kris så att den omfattar människors och djurs hälsa, nödsituationer avseende livsmedelssäkerhet och globala hälsohot såsom pandemier (artikel 2.22). Andra förenklingsåtgärder och tekniska korrigeringar och uppdateringar möjliggör kontrakt med flera leverantörer, korrigerar inkonsekvenser och utelämnanden och förtydligar digitaliseringen av upphandlingsförfaranden (ny artikel 2.46, artikel 2.76, artikel 164.5, artikel 171.1, artikel 173.1, artikel 174.2 och 174.3, artikel 175 och punkt 1.2, punkt 6.2, punkt 6.3, punkt 6.4, punkt 6.6, punkt 9.3, punkt 9.4, punkt 9.5, punkt 11.1 a och c, punkt 11.1 h iv, punkt 11.1 j och m, punkt 11.2, punkt 16.3 f och g, punkt 18.1, punkt 18.7, punkt 19.2, punkt 20.2, punkt 21.1, punkt 24.3, punkt 27, punkt 28.1, punkt 28.2, ny punkt 29.4, punkt 30.2, punkt 31.1, ny punkt 34, punkt 35.1 och punkt 39.3 i bilaga I). Genom förslagen anpassas budgetförordningens upphandlingsregler ytterligare till direktiv 2014/24/EU om offentlig upphandling och direktiv 2014/55/EU om elektronisk fakturering. Förslaget klargör till exempel tidsfrister som gäller för dynamiska inköpssystem och inbegriper möjligheten att som tilldelningskriterier bedöma kvalifikationer och erfarenhet hos den personal som utsetts att fullgöra kontraktet (artikel 117.3, artikel 176.2, den nya artikel 176.4 och 176.5 samt artikel 179.1). Förslaget tillgodoser också behovet av flexiblare regler för unionens delegationer i tredjeländer, med beaktande av lokala marknadsvillkor och praxis i medlemsstaterna. Därför är tröskelvärdet för och reglerna om marknadstillträde anpassade till dem som för närvarande gäller för offentlig upphandling inom området för externa åtgärder. Dessutom skulle unionsdelegationer som tilldelar kontrakt för egen räkning tillåtas att till exempel godta att ansökningshandlingar lämnas in personligen (artikel 153.5). Det föreslås också att de åtgärder som vidtagits inom ramen för instrumentet för internationell upphandling (IPI, som ännu inte antagits) ska tillämpas på EU-institutionernas upphandling. Upphandlande myndigheter kommer att behöva tillämpa åtgärder inom ramen för instrumentet för internationell upphandling (i form av en justering av poängen på anbud som mottagits från eller uteslutning av ekonomiska aktörer som är etablerade i vissa tredjeländer) på samma sätt som upphandlande myndigheter och upphandlande enheter i medlemsstaterna när IPI-förordningen träder i kraft och åtgärder inom ramen för instrumentet för internationell upphandling antas och offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning – EU:s institutioner bör föregå med gott exempel och tillämpa samma regler (artikel 179.1, ny, och punkt 14 i bilaga I). Förslaget är ett svar på behovet av att förenkla upphandlingsförfarandena för byggnader. Förslaget undantar dessutom autentiseringstjänster som tillhandahålls av notarier från tillämpningsområdet för upphandlingsreglerna i denna förordning, omfattar möjligheten att ha förhandlade förfaranden utan föregående offentliggörande för tjänster som tillhandahålls av organisationer i medlemsstaterna och utvidgar möjligheten att använda ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling efter ett misslyckat förhandlat förfarande under konkurrens (artikel 164 och punkt 6 i bilaga I). Enligt gällande rättspraxis måste anbudsgivarna styrka de urvals- och uteslutningskriterier som de har använt innan de fattar beslut om att tilldela ett anbud. Förslaget säkerställer att budgetförordningen anpassas till rättspraxis på detta område (artikel 2.51 och punkt 18.4 i bilaga I). I skälen framhålls de nuvarande reglerna om miljöanpassad offentlig upphandling. Slutligen gör förslaget reglerna för experter mer omfattande och anpassar dem till verkligheten på marknaden. Detta skulle göra det möjligt för unionens institutioner att konkurrera med ersättningar som erbjuds av andra aktörer på marknaden när de ingår avtal med avlönade externa experter. Nya regler skulle också göra det möjligt för kommissionen att använda förteckningar över experter under en längre tid (artikel 242). ·Bidrag: förslaget innehåller tekniska uppdateringar, förenklingar, förtydliganden och korrigeringar. Den förtydligar reglerna om förenklade former av bidrag (artikel 184.3 och artikel 187) och fastställer att gränsen på 50 % för kostnader för frivilliga ska tillämpas på den totala finansieringen av en åtgärd (artikel 194.2). I förslaget klargörs dessutom att ett kontradiktoriskt förfarande inte systematiskt krävs för att avvisa en deltagare från ett tilldelningsförfarande (artikel 135). Förslaget förenklar också beräkningarna enligt principen om icke-vinst (artikel 196.4) och tillhandahållandet av ekonomiskt stöd till tredje part i särskilda fall (artikel 208 tredje stycket). För att öka insynen läggs en definition av icke-statliga organisationer till, medan bidragssökande skulle behöva uppge sin rättsliga status och bekräfta om de är icke-statliga organisationer (ny artikel 2.46 och artikel 200.1 a). Slutligen korrigeras definitionen och användningen av ”offentliga kontrakt” i avdelning VIII (artikel 2.16 och artikel 205.1 och 205.2).

·Donationer till EU:s institutioner: förslaget gör det möjligt att snabbare besluta om huruvida donationer ska tas emot eller avvisas när en snabb reaktion behövs, under exceptionella omständigheter och med lämpliga skyddsåtgärder, om sådana donationer görs för humanitärt bistånd, katastrofbistånd, civilskydd eller krishanteringsstöd (artikel 25.3). ·Digitalisering: förslaget stöder kommissionens åtagande att vara digitalt som standard. Det ökar effektiviteten och kvaliteten på kontroller och revisioner med hjälp av digitalisering och ny teknik såsom datautvinning, maskininlärning, automatisering av robottekniska processer och artificiell intelligens. Att ge dessa aspekter större synlighet bör leda till en bredare och mer konsekvent användning av digitala revisioner och kontroller. Detta bör i sin tur öka säkerhetsnivån och samtidigt minska kostnaderna för revisioner och kontroller (artikel 36, artikel 63.4 a, artikel 74.5 och 74.6, artikel 150.1). Förslaget syftar också till att förbättra kvaliteten på och interoperabiliteten hos uppgifter om mottagare av unionsfinansiering för kontroller och revisioner, bland annat genom användning av ett enda integrerat it-system för datautvinning och riskklassificering (närmare uppgifter under punkt 3 nedan). Vissa regler och förfaranden för upphandling och experter bör ändras för att återspegla digitaliseringens framsteg. ·Grön omställning: detta förslag syftar också till att anpassa budgetförordningen för att säkerställa att budgetgenomförandet effektivt bidrar till att uppnå den europeiska gröna given. I detta syfte bör en uttrycklig hänvisning till principen om att inte vålla skada införas i artikel 33.2, i linje med kommissionens åtagande om hållbar finansiering och den gröna omställningen. För att underlätta miljöanpassningen av EU:s byggnader införs dessutom möjligheten att använda lån för att finansiera renovering av byggnader i artikel 271. Slutligen bör anbudsinfordringar i offentliga upphandlingsförfaranden i relevanta fall inbegripa gröna tilldelnings- eller urvalskriterier för att uppmuntra ekonomiska aktörer att erbjuda mer hållbara alternativ. I enlighet med artikel 6.4 i klimatlagen anser kommissionen att förslagen ovan är förenliga med det klimatneutralitetsmål som anges i artikel 2.1 i klimatlagen samt unionens klimatmål för 2030 och 2040. Dessa förslag är också förenliga med säkerställandet av framsteg med klimatanpassningen i enlighet med artikel 5 i klimatlagen och anpassade till målen i klimatlagen. 1.3.Stärkt skydd av EU:s ekonomiska intressen och indirekt förvaltning ·System för tidig upptäckt och uteslutning: det föreslås att systemet ska stärkas genom att dess tillämpning inriktas bättre på fonder med både delad förvaltning och direkt förvaltning där medel betalas ut som ekonomiska bidrag till medlemsstaterna, till exempel inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. Målet är att hindra medlemsstaternas myndigheter från att välja ut bedrägliga ekonomiska aktörer till att genomföra projekt och att bättre skydda unionens budget mot allvarliga försummelser utan att invänta det slutliga resultatet av nationella förfaranden. När det gäller den gränsöverskridande dimensionen av genomförandet av projekt föreslås det att uteslutandet av enheter och personer på unionsnivå ska tillämpas på all unionsfinansiering för projektgenomförande i alla medlemsstater. Ett sådant uteslutande skulle omfattas av flera begränsningar och skyddsåtgärder. Tillämpningsområdet skulle begränsas till en uttömmande förteckning över de allvarligaste formerna av tjänstefel (t.ex. korruption, bedrägeri, penningtvätt och terrorism) i i) En slutlig unionsrevision, en rapport från Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) eller en utredning av Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo). eller ii) en nationell revision, dom eller administrativt beslut (artikel 138.2, artikel 139.1 och artikel 145.5). Utöver ovanstående läggs självständiga skäl till uteslutning till på grund av vägran att samarbeta i utredningar, kontroller eller revisioner som utförs av en utanordnare, Olaf, Europeiska åklagarmyndigheten eller revisionsrätten och uppvigling till hat eller diskriminering (ny artikel 139.1 i respektive 139.1 c vi). Det föreslås också att brott mot intressekonflikter uttryckligen ska nämnas som en självständig grund för uteslutning inom ramen för begreppet allvarligt fel i yrkesutövningen (artikel 139.1 c iv). Ett förfarande för skyndsam handläggning föreslås för ärenden som till fullo eller på grund av omständigheter kräver det (ny artikel 139.6). Förslaget omfattar också möjligheten att utesluta verkliga huvudmän och anknutna enheter om kraven för att fördela ansvar anses vara uppfyllda (ny artikel 138.2 h och i, artikel 139.2 och ny artikel 139.5). Andra ändringsförslag åtgärdar de nuvarande bristerna i systemet, till exempel genom att skapa en rättslig presumtion om delgivning av innehållet i kontradiktoriska skrivelser och administrativa beslut (ny artikel 138,2 g, artikel 139.1, artikel 139.1 d i, artikel 139.1 e, artikel 139.7, artikel 140.1, artikel 143, artikel 145.5, artikel 146.2, ny artikel 147, ny artikel 152.3, artikel 152.2 h, artikel 153 och ny artikel 156.6). ·Ett enda integrerat it-system för datautvinning och riskklassificering: förslaget syftar till att förbättra kvaliteten på och interoperabiliteten hos uppgifter om mottagare av unionsfinansiering och om dem som i slutändan direkt eller indirekt får unionsfinansiering. För att effektivt förebygga, upptäcka, utreda och korrigera bedrägerier eller oriktigheter är det nödvändigt att kunna identifiera de fysiska personer som är stödmottagarnas verkliga huvudmän och som i slutändan drar nytta av missbruk av unionsfinansiering. Detta uppnås genom att man standardiserar elektronisk registrering och lagring av uppgifter om mottagarna av unionsmedel och deras verkliga huvudmän för kontroll- och revisionsändamål. Dessutom skulle det finnas en skyldighet att använda ett enda integrerat it-system för datautvinning och riskgradering (som tillhandahålls av kommissionen) för att få tillgång till och analysera dessa uppgifter om mottagarna av unionsfinansiering. Detta system skulle avsevärt underlätta identifieringen av risker för bedrägeri, korruption, dubbelfinansiering, intressekonflikter och andra oegentligheter. Kommissionen skulle ansvara för utveckling, förvaltning och övervakning av det gemensamma integrerade it-systemet för dataväggning och riskvärdering (artiklarna 36, 159 och 275). Bestämmelserna om registrering, lagring, överföring och behandling av uppgifter bör vara förenliga med tillämpliga dataskyddsregler. Slutligen tillämpas artikel 36 i förslaget på fall där medlemsstaterna tar emot och genomför unionsfinansiering inom ramen för direkt förvaltning. Ovannämnda skyldigheter skulle gälla för program som antas inom och finansieras genom den fleråriga budgetramen efter 2027 för att ge tillräckligt med tid för att anpassa elektroniska datasystem och tillhandahålla vägledning och utbildning. Under övergångsperioden kommer frivillig tillämpning att vara möjlig och kommer att uppmuntras. Detta förslag spelar en nyckelroll i de digitaliseringsåtgärder som beskrivs i punkt 2 ovan. ·Öppenhet: förslaget syftar till att förbättra informationen till allmänheten om användningen av unionens budget och om mottagarna av unionsfinansiering. Detta uppnås genom att kräva att medlemsstater som genomför unionens budget genom delad förvaltning, enheter som genomför unionens budget genom indirekt förvaltning och andra unionsinstitutioner och unionsorgan minst en gång om året skickar information till kommissionen om sina mottagare av unionsfinansiering. Till ovanstående information skulle kommissionen lägga till de uppgifter som den har om direkt förvaltning och ansvara för att konsolidera, centralisera och offentliggöra informationen i en databas på en enda webbplats, som omfattar alla metoder för att genomföra unionens budget, även andra unionsinstitutioners och unionsorgans metoder. Den enda webbplats som blir resultatet skulle vara en förbättrad version av det system för finansiell transparens som för närvarande används för direkt förvaltning (artiklarna 38, 159 och 275). Slutligen tillämpas artikel 38 i förslaget på fall där medlemsstaterna tar emot och genomför unionsfinansiering inom ramen för direkt förvaltning. Ovannämnda skyldigheter skulle gälla för program som antas inom och finansieras genom den fleråriga budgetramen efter 2027, för att säkerställa en smidig övergång och anpassa elektroniska datasystem. ·Indirekt förvaltning: indirekt förvaltning bygger på regler, system och förfaranden hos unionens genomförandepartner för att ge ett tillräckligt skydd av EU:s ekonomiska intressen. Förslaget syftar till att stärka tillämpningen av proportionalitetsprincipen som en allmän rättsprincip, särskilt vid bedömning av partner och införande av avtalsförpliktelser. Detta skulle förbättra samarbetet med unionens genomförandepartner. Det är också förenligt med de regler som nyligen överenskommits inom ramen för instrumentet för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete. En onödig administrativ börda bör undvikas, särskilt för slutmottagare som är mikroföretag samt små och medelstora företag eller jämförbara ekonomiska aktörer med motsvarande omsättning eller balansomslutning. Relevanta bestämmelser måste anpassas och korshänvisningar måste uppdateras. Som en förenkling ger förslaget möjlighet att undanta förvaltningsmyndigheter med delad förvaltning från pelarbedömning, eftersom deras regler redan bedöms inom ramen för delad förvaltning. Den nuvarande möjligheten för decentraliserade organ att undantas från pelarbedömningen skulle automatiskt bli ett undantag och skulle utvidgas till att omfatta helt självfinansierade byråer och Gusp-uppdrag. Slutligen ändras reglerna om öppenhet för mottagare av EU-finansiering och tekniska förtydliganden läggs till (artikel 62.1, artiklarna 158 och 159, artikel 160.3, en ny artikel 212.3 och artikel 212.4). ·Unionens tilldelningsförfaranden som rör säkerhet eller allmän ordning: detta förslag syftar till att fastställa särskilda villkor för deltagande av enheter i tredjeländer i unionens tilldelningsförfaranden som rör säkerhet eller allmän ordning. Det syftar också till att tillämpa dessa villkor i linje med unionens internationella åtaganden, särskilt på området för offentlig upphandling. Dessa regler gäller tilldelningsförfaranden för alla typer av instrument för budgetgenomförande: bidrag, upphandling, priser, indirekt förvaltning osv. (ny artikel 137). ·Intressekonflikter: detta förslag omfattar ett förtydligande av begreppet tillämplig lag, som inbegriper nationell lagstiftning om intressekonflikter (artikel 61). ·Yrkesmässiga intressekonflikter som kan ha en negativ inverkan på fullgörandet av ett upphandlingskontrakt. Som en uppföljning av Europeiska ombudsmannens utredning av tilldelningen av ett kontrakt föreslås att man lägger till en definition och en uttrycklig grund för att utesluta deltagare från tilldelningsförfaranden av sådana skäl (artikel 144). Dessutom ska alla anbudsgivare lämna in en försäkran på heder och samvete om att de inte har några yrkesmässiga intressekonflikter och lämna relevanta uppgifter när så krävs (punkt 18.4 i bilaga I). Slutligen betonas i förslaget den upphandlande myndighetens skyldighet att bedöma om det finns sådana intressen (punkt 20.1 i bilaga I). ·Medlemsstaternas bistånd vid indrivning av EU-fordringar måste säkerställas genom att den stödmekanism som redan tillämpas mellan medlemsstaterna enligt direktiv 2010/24/EU om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder utvidgas till att även omfatta kommissionen. För att driva in EU:s fordringar på ett effektivare sätt måste kommissionens räkenskapsförare kunna förlita sig på medlemsstaternas bistånd för att effektivt underrätta gäldenärer och identifiera gäldenärers tillgångar (ny artikel 104). ·Utländska subventioner: kommissionens förslag till förordning om utländska subventioner håller för närvarande på att förhandlas fram. Beroende på vilka framsteg som görs med förslagen kan budgetförordningen anpassas till den nya förordningen under förhandlingarnas gång. 1.4.Diverse förenklingar och tekniska uppdateringar

Följande tekniska ändringar och uppdateringar av budgetförordningen föreslås: ·åtgärdande av utelämnanden och felaktiga korshänvisningar i artikel 49.1, artikel 71, artikel 114.4, artikel 154.3, artikel 163.4 och artikel 253.1 d och f, ·komplettering av förteckningen över arbetsdokument i artikel 41.3 e med ett dokument om fastighetspolitik, ·ändring av artikel 41.4 j för att återspegla de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn, ·anpassning av de särskilda reglerna för åtaganden för Europeiska garantifonden för jordbruket i artikel 114 för att underlätta en bättre anpassning till normal redovisningssed. Denna tekniska ändring påverkar också de särskilda reglerna för förskottsbetalningar enligt artikel 270 men påverkar inte utbetalningarna till medlemsstaterna eller stödmottagarna, ·införande av tekniska uppdateringar i artikel 252 om framskjutna tidsfrister för sammanställd redovisning och ändring av datumen för inlämning av dokument i artikel 271, ·uppdatering av hänvisningar till upphävd unionslagstiftning. Följande övriga nödvändiga ändringar av budgetförordningen föreslås: ·säkerställa en lämplig budgetbehandling och undvika onödiga ekonomiska påfrestningar på unionsbudgetens utgiftssida, göra det möjligt att dra av räntor och andra avgifter som ska betalas när böter, andra påföljder eller sanktioner har upphävts eller beloppet har minskats, inbegripet eventuell negativ avkastning i samband med sådana böter, andra påföljder eller sanktioner på inkomstsidan i unionens budget (negativa inkomster), samtidigt som en lämplig ersättning säkerställs vid återbetalning av preliminärt betalda böter (artikel 48.1 och den nya artikel 48.2, artikel 99.4, artikel 108.2, artikel 109.1, artikel 109.2 och artikel 109.4). Dessa ändringar införlivar, på grund av ärendets brådskande karaktär, de ändringar som kommissionen redan föreslagit, i sitt fristående förslag till ändring av budgetförordningen när det gäller behandlingen av inställda eller nedsatta böter på konkurrensområdet. ·förenkla reglerna om förskottskonton för att ta itu med problem som EU:s delegationer stöter på (artiklarna 88 och 89) och om likviditetsförvaltning, särskilt användningen av kreditkort och moderna betalningsmetoder (artikel 86). 🡻 2018/1046 (anpassad) 2022/0162 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (omarbetning) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna artikel46 d, 149, 153.2 a, 164, 172, 175, 177, 178, 189.2, 212.2, 322.1 och 349, jämfört med fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av revisionsrättens yttrande, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: ⇩ ny (1)Flera ändringar ska göras i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046. Den förordningen bör av tydlighetsskäl omarbetas. 🡻 2018/1046 skäl 1 (2)Efter tre års tillämpning bör ytterligare ändringar av de finansiella reglerna för unionens allmänna budget (nedan kallad budgeten) göras för att avlägsna flaskhalsar genom ökad flexibilitet, förenkla genomförandet både för berörda parter och förvaltande avdelningar, fokusera mer på resultat och förbättra tillgängligheten, öppenheten och ansvarsskyldigheten. Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 bör därför upphävas och ersättas med den här förordningen. 🡻 2018/1046 skäl 2 (3)För att förenkla de finansiella reglerna för budgeten och samtidigt föra samman de relevanta reglerna i en enda förordning bör kommissionen upphäva delegerad förordning (EU) nr 1268/2012. För tydlighetens skull bör de viktigaste reglerna i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012 införas i den här förordningen, medan andra regler bör införas i riktlinjerna för förvaltande avdelningar. ⇩ ny (4)Denna förordning bör föreskriva finansiella regler för unionens allmänna budget i den mening som avses i artikel 322 i EUF-fördraget och reglerar eller påverkar inte genomförandet av restriktiva åtgärder som antagits på grundval av EUF-fördraget och EU-fördraget, inbegripet inom ramen för genomförandet av unionens budget. (5)Med beaktande av erfarenheterna från genomförandet av de finansiella reglerna för unionens allmänna budget (budgeten) och efter antagandet av rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093, som fastställde den fleråriga budgetramen 2021–2027, bör vissa riktade ändringar göras för att anpassa de allmänna finansiella reglerna till den nya rättsliga ramen, anpassa dem till behoven av effektiv krishantering och stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen. Dessutom bör riktade förenklingar, tekniska uppdateringar och korrigeringar göras. (6)Efter antagandet av den fleråriga budgetramen för 2021–2027 bör hänvisningarna till grundläggande rättsakter, till beslut (EU, Euratom) 2020/2053, till rådets förordning (EU, Euratom) 2021/768 och till det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 ersättas eller läggas till i de hänvisningar som används i denna förordning. (7)Av tydlighetsskäl ska alla hänvisningar till den upphävda förordning (EG) nr 45/2001 ersättas med hänvisningar till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725.

(8)Av rättssäkerhetsskäl bör ett antal korshänvisningar korrigeras. (9)Det är nödvändigt för att bättre återspegla den särskilda karaktären och funktionen hos avsättningarna för finansiella förpliktelser och budgetgarantierna. Vissa definitioner och regler om budgetgarantier, budgetåtaganden, rättsliga åtaganden, betalningsbemyndiganden, mottagare och offentliggörande av information om mottagare bör därför anpassas. En definition av uppbyggnadsfasen för avsättningar för finansiella förpliktelser bör läggas till. Dessutom bör definitionerna uppdateras för att särskilt återspegla ändringar av upphandlingsreglerna och införandet av regler för icke-finansiella donationer. (10)För att öka insynen när det gäller mottagare av unionsmedel som är icke-statliga organisationer bör det finnas en definition av icke-statliga organisationer som innehåller kriterier för att identifiera dem och bidragssökande bör uppge sin rättsliga status, inbegripet om de är icke-statliga organisationer. (11)En hänvisning till den generella villkorlighetsordning för skydd av unionsbudgeten som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2092 bör införas i denna förordning. Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 är en hörnsten i den rättsliga ramen för genomförandet av unionens budget. 🡻 2018/1046 skäl 3 (12)De grundläggande budgetprinciperna bör bibehållas. De befintliga undantag från dessa principer som gäller för specifika områden som forskning, yttre åtgärder och strukturfonder bör ses över och i möjligaste mån förenklas, och man bör därvid ta hänsyn till huruvida ett enskilt undantag fortfarande är relevant, om det ger ett mervärde för budgeten och om det medför en börda för berörda parter. 🡻 2018/1046 skäl 4 (13)Reglerna om överföring av anslag bör uttryckas tydligare, och en åtskillnad bör göras mellan automatiska och icke-automatiska överföringar. De unionsinstitutioner som berörs bör informera Europaparlamentet och rådet både om automatiska och icke-automatiska överföringar. 🡻 2018/1046 skäl 5 (14)Det bör vara tillåtet att överföra externa inkomster avsatta för särskilda ändamål till och använda dem för efterföljande program eller åtgärd så att dessa medel används effektivt. Interna inkomster avsatta för särskilda ändamål bör endast få överföras till närmast följande budgetår, såvida inget annat anges i denna förordning. ⇩ ny (15)Efter antagandet av den fleråriga budgetramen för 2021–2027 och relaterade grundläggande rättsakter bör vissa regler för budgetprinciper, särskilt vad gäller anslag som förfaller och anslag som överförs, tillbakadraganden och anslag som motsvarar tillbakadraganden som görs disponibla på nytt i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning 2021/2116, förordning (EU, Euratom) 2020/2093, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/836, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/947, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1529, rådets beslut (EU) 2021/1764, rådets förordning (Euratom) 2021/948 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2021/1060 införlivas i den här förordningen. 🡻 2018/1046 skäl 6 (16)När det gäller interna inkomster avsatta för särskilda ändamål bör det vara tillåtet att finansiera nya fastighetsprojekt med inkomster som härrör från uthyrning och försäljning av byggnader och mark. Sådana inkomster bör betraktas som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål som får överföras tills de har använts till fullo.

⇩ ny (17)För enkelhetens skull och för att bättre anpassa tidpunkten för medlemsstaternas bidrag till motsvarande betalningsbehov bör alla ytterligare finansiella bidrag från medlemsstaterna till unionens åtgärder och program, inbegripet frivilliga bidrag, behandlas på samma sätt och betraktas som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål. (18)För att öka insynen i presentationen av inkomster avsatta för särskilda ändamål bör detaljerade uppgifter om den uppskattade storleken på de externa inkomster avsatta för särskilda ändamål som kommer att tas emot och den planerade tilldelningen till de berörda budgetposterna lämnas i en bilaga, som utgör en integrerad del av budgeten. (19)Reglerna om överföringar som omfattas av särskilda bestämmelser bör uppdateras för att ta hänsyn till reserven för solidaritet och katastrofbistånd som upprättats i enlighet med förordning (EU, Euratom) 2020/2093. Dessutom bör justeringar göras för att återspegla att förslag till ändringsbudgetar inte längre behövs för att utnyttja reserven för solidaritet och katastrofbistånd. 🡻 2018/1046 skäl 7 (20)Unionens institutioner bör ha rätt att ta emot donationer som görs till unionen. ⇩ ny (21)För att möjliggöra en snabb reaktion under exceptionella omständigheter bör kommissionen kunna ta emot donationer in natura, oavsett deras värde, om sådana donationer görs för humanitärt bistånd, katastrofbistånd, civilskydd eller krishanteringsstöd. För att säkerställa lämpliga skyddsåtgärder bör kommissionen endast godta sådana donationer om mottagandet sker i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning och öppenhet, inte ger upphov till intressekonflikter och inte skadar bilden av unionen. Givaren bör vid tidpunkten för mottagandet inte befinna sig i någon av de uteslutningssituationer som omfattas av systemet för tidig upptäckt och uteslutning och bör inte registreras som utesluten i motsvarande databas. 🡻 2018/1046 skäl 8 (22)Det bör införas en bestämmelse som tillåter sponsring in natura från en juridisk person för att finansiera ett evenemang eller en aktivitet som syftar till att sprida information eller främja företagens sociala ansvar. 🡻 2018/1046 skäl 9 (23)Begreppet prestation i samband med budgeten bör klargöras. Prestation bör kopplas till direkt tillämpning av principen om sund ekonomisk förvaltning. Principen om sund ekonomisk förvaltning bör också definieras och en koppling bör göras mellan målformulering och prestationsindikatorer, resultat och sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet vid användningen av anslagen. Av rättssäkerhetsskäl bör termer som avser prestation, särskilt output och resultat, definieras samtidigt som man undviker överlappning i förhållande till befintliga resultatramar för de olika programmen. ⇩ ny (24)Med tanke på vikten av att ta itu med klimat- och miljöutmaningarna och för att säkerställa att budgetgenomförandet bidrar till uppnåendet av den europeiska gröna given bör begreppet prestation när det gäller budgeten utvidgas till att omfatta genomförandet av program och verksamheter på ett hållbart sätt, vilket inte skulle hindra uppnåendet av miljömålen om begränsning av klimatförändringar, anpassning till klimatförändringar, hållbar användning och skydd av vatten och marina resurser, övergången till en cirkulär ekonomi, förebyggande och kontroll av föroreningar samt skydd och återställande av biologisk mångfald och ekosystem.

🡻 2018/1046 skäl 10 (25)I enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning, bör unionslagstiftningen hålla hög kvalitet och bör inriktas på områden där den har störst mervärde för medborgarna och fungera så effektivt och ändamålsenligt som möjligt för att förverkliga unionens gemensamma politiska mål. Att göra befintliga och nya utgiftsprogram och verksamheter som medför betydande utgifter föremål för utvärderingar kan bidra till att dessa mål uppnås. ⇩ ny (26)För att genomföra kommissionens åtagande att vara digital som standard och främja effektivare och mer kvalitativa kontroller och revisioner genom att öka säkerhetsnivån och samtidigt minska kostnaderna, är det lämpligt att införa en uttrycklig hänvisning till användningen av digitala verktyg och ny teknik såsom maskininlärning, automatisering av robottekniska processer, datautvinning och artificiell intelligens. (27)För att förbättra skyddet av unionens budget mot bedrägerier, korruption, intressekonflikter, dubbelfinansiering och andra oriktigheter bör standardiserade åtgärder införas för att samla in, jämföra och sammanställa information om mottagarna av unionsmedel. Särskilt i syfte att effektivt förebygga, upptäcka, utreda och korrigera bedrägerier eller oriktigheter är det nödvändigt att kunna identifiera de fysiska personer som i slutändan, direkt eller indirekt, drar nytta av unionsfinansiering och som i slutändan drar nytta av missbruk av EU-finansiering. Elektronisk registrering och lagring av uppgifter om mottagarna av unionsfinansiering, inbegripet deras verkliga huvudmän enligt definitionen i artikel 3.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849, och det regelbundna tillhandahållandet av dessa uppgifter i ett enda integrerat it-system för datautvinning och riskgradering som tillhandahålls av kommissionen, bör underlätta riskbedömning för urval, tilldelning, ekonomisk förvaltning, övervakning, utredning, kontroll och revision och bidra till att effektivt förebygga, upptäcka, korrigera och följa upp bedrägerier, korruption, intressekonflikter, dubbelfinansiering och andra oriktigheter. Kommissionen bör ansvara för utveckling, förvaltning och övervakning av det gemensamma integrerade it-systemet för datautvinning och riskgradering. Kommissionen, medlemsstaterna, de personer eller enheter som genomför budgeten, Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och andra av unionens utrednings- och kontrollorgan bör ha nödvändig tillgång till dessa uppgifter inom ramen för sina respektive befogenheter. De bestämmelser som gäller registrering, lagring, överföring och behandling av uppgifter bör vara förenliga med tillämpliga dataskyddsregler. 🡻 2018/1046 skäl 11 (28)I enlighet med principen om öppenhet enligt artikel 15 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionens institutioner utföra sitt arbete så öppet som möjligt. När det gäller budgetgenomförandet innebär tillämpningen av den principen att medborgarna bör kunna veta var, och för vilket ändamål, unionens medel används. Sådan information främjar demokratisk debatt, bidrar till att medborgarna medverkar i unionens beslutsprocess, förstärker institutionell kontroll och granskning av unionens utgifter och bidrar till att öka dess trovärdighet. Kommunikationen bör vara mer målinriktad och bör syfta till att öka synligheten när det gäller unionens bidrag för medborgarna. Målen bör uppnås genom att man offentliggör, helst med användning av moderna informationsverktyg, relevant information om alla mottagare av medel som finansieras av unionen, på ett sätt som beaktar dessa mottagares legitima intressen när det gäller konfidentialitet och säkerhet och, när det gäller fysiska personer, deras rätt till integritet och skydd av personuppgifter. Unionens institutioner bör därför vara selektiva och följa proportionalitetsprincipen vid offentliggörandet av sådana uppgifter. Beslut att offentliggöra bör baseras på relevanta kriterier i syfte att tillhandahålla meningsfull information. 🡻 2018/1046 skäl 12 (anpassad) ⇨ ny (29)Utan att det påverkar tillämpningen av reglerna om skydd av personuppgifter bör man i varje fall sträva efter största möjliga öppenhet i fråga om uppgifter om mottagare. Information om mottagare av unionens medel som genomförs inom ramen för direkt förvaltning bör offentliggöras på en särskild webbplats vid unionsinstitutionerna, såsom systemet för finansiell öppenhet,. and ⇨ Kraven på offentliggörande bör omfatta alla metoder för att genomföra budgeten, även andra unionsinstitutioners och unionsorgans metoder. I detta syfte bör medlemsstater, personer och enheter som genomför budgeten och andra unionsinstitutioner och unionsorgan minst en gång per år till kommissionen översända information om sina mottagare av unionsfinansiering. Denna information ⇦ bör åtminstone omfatta mottagarens namn och uppgift ⇨ , en unik identifieringskod för mottagaren ⇦ och uppgift om var mottagaren finns, samt det aktuella beloppet för vilket ett rättsligt åtagande görs och åtgärdens ändamål. Denna information bör utformas enligt relevanta kriterier, såsom tilldelningens periodicitet, typ eller omfattning. 🡻 2018/1046 skäl 13 (30)Det bör vara möjligt för kommissionen att genomföra budgeten indirekt genom medlemsstatsorganisationer. Av rättssäkerhetsskäl är det därför lämpligt att definiera en medlemsstatsorganisation som en enhet som är etablerad i en medlemsstat som ett offentligrättsligt eller privaträttsligt organ som har anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter och getts tillräckliga finansiella garantier av den medlemsstaten. Finansiellt stöd som en medlemsstat tillhandahåller sådana privaträttsliga organ i enlighet med befintliga krav i unionsrätten, i en form som beslutas av den medlemsstaten och inte nödvändigtvis kräver en bankgaranti, bör betraktas som tillräckliga finansiella garantier. 🡻 2018/1046 skäl 14 När det gäller priser till följd av tävlingar, bidrag och kontrakt som tilldelats efter att en offentlig upphandling öppnats för konkurrens och, särskilt när det gäller projekttävlingar, ansökningsomgångar och anbudsinfordringar – och med beaktande av EUF-fördragets principer, i synnerhet principerna om öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering – bör namn på mottagare av unionsmedel och uppgift om var de finns offentliggöras. Det faktum att uppgifterna offentliggörs bör underlätta för dem vars ansökningar eller anbud inte har antagits att kontrollera hur förfarandet för tilldelning har gått till.

🡻 2018/1046 skäl 15 (31)Personuppgifter om fysiska personer bör inte förbli offentliga under längre tid än den period under vilken medlen används av mottagaren i fråga, och uppgifterna bör därför tas bort efter två år. Detsamma bör gälla uppgifter om juridiska personer vars officiella namn gör det möjligt att identifiera en eller flera fysiska personer. 🡻 2018/1046 skäl 16 (32)I de flesta fall som omfattas av denna förordning gäller kravet på offentliggörande juridiska personer. När det gäller fysiska personer bör offentliggörandet av uppgifterna vara förenligt med proportionalitetsprincipen, efter en avvägning mellan det beviljade beloppets storlek och behovet att kontrollera bästa möjliga användning av medlen. I sådana fall är ett offentliggörande av regionen på nivå 2 i den gemensamma nomenklaturen för statistiska territoriella enheter (Nuts) förenligt med målet att uppgifter om offentliggörande av mottagare och säkerställer likabehandling av medlemsstater av olika storlek, samtidigt som mottagarens privatliv respekteras, särskilt med avseende på skyddet av personuppgifter. 🡻 2018/1046 skäl 17 ⇨ ny (33)Av rättssäkerhetsskäl och i enlighet med proportionalitetsprincipen bör de situationer då ett offentliggörande inte bör äga rum anges. Till exempel bör det inte ske något offentliggörande av information om stipendier eller andra former av direkt stöd till de fysiska personer som är mest behövande, om vissa kontrakt med ett mycket lågt värde eller om ekonomiskt stöd under ett visst tröskelvärde som tillhandahålls genom finansieringsinstrument ⇨ eller budgetgarantier ⇦ eller när informationens utlämnande skulle utgöra en risk för berörda enskilda personers fri- och rättigheter enligt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna eller skada mottagarnas affärsintressen. För bidrag bör det dock inte finnas något särskilt undantag från skyldigheten att offentliggöra information på grundval av ett särskilt tröskelvärde, så att nuvarande praxis bibehålls och insyn möjliggörs. 🡻 2018/1046 skäl 18 (34)Om mottagares personuppgifter offentliggörs för att främja öppenhet i samband med användningen av unionsmedel och kontrollen av förfarandena för tilldelning bör dessa mottagare informeras om ett sådant offentliggörande och om sina rättigheter och om de förfaranden som gäller för utövandet av dessa rättigheter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2018/1725 (EG) nr 45/2001 och (EU) 2016/679. 🡻 2018/1046 skäl 19 (35)För att säkerställa att principen om likabehandling följs för alla mottagare bör uppgifter om fysiska personer också offentliggöras i överensstämmelse med medlemsstaternas skyldighet att iaktta en hög grad av öppenhet när det gäller kontrakt över de tröskelvärden som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU. 🡻 2018/1046 skäl 20 ⇨ ny (36)Vid indirekt och delad förvaltning bör de personer, enheter eller organ som utsetts att förvalta unionens medel offentliggöra information om mottagare och slutmottagare. Vid delad förvaltning bör informationen offentliggöras i enlighet med sektorsspecifika regler. ⇨ Medlemsstater som tar emot och förvaltar unionsmedel inom ramen för direkt förvaltning bör tillhandahålla information om sina mottagare i enlighet med denna förordning. ⇦ Kommissionen bör offentliggöra information om en enda webbplats, inklusive en hänvisning till dess adress, där informationen om mottagare och slutmottagare finns.

🡻 2018/1046 skäl 21 (37)För att främja ökad läsbarhet och öppenhet i rapporteringen om finansieringsinstrument som genomförs inom ramen för direkt och indirekt förvaltning, bör man sammanföra alla rapporteringskrav i ett enda arbetsdokument som ska bifogas budgetförslaget. ⇩ ny (38)För att säkerställa transparens, undvika dubbelarbete och anpassa tidpunkten för rapporteringen till tillgången till relevanta uppgifter bör informationen om budgetgarantier, den gemensamma avsättningsfonden och ansvarsförbindelser samlas i dessa tre kategorier och presenteras på ett heltäckande sätt i respektive rapport. (39)För att öka insynen och korrektheten i rapporteringen bör den information om finansieringsinstrument som presenteras i det arbetsdokument som bifogas budgetförslaget innehålla information om realiserade förluster från tillgångar. (40)För att säkerställa synkronisering med tidsplanen för antagandet av budgetberäkningen bör arbetsdokumentet om kommissionens fastighetspolitik bifogas budgetförslaget. 🡻 2018/1046 skäl 22 (anpassad) (41)För att främja bästa praxis vid genomförande av Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) Europeiska havs- och fiskerifonden ⌦ Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden ⌫ (EHFF) ⌦(EHFVF)⌫ och Europeiska garantifonden för jordbruket (EGJF) bör kommissionen i informationssyfte ha möjlighet att förse de organ som ansvarar för förvaltning och kontroll med en icke bindande metodhandledning som beskriver kommissionens egen strategi och metod för kontroller, inklusive checklistor och exempel på bästa praxis. Denna handledning bör vid behov uppdateras. ⇩ ny (42)Det är nödvändigt att göra det möjligt att från inkomsterna i unionens allmänna budget dra av ränta eller andra avgifter som ska betalas avseende upphävda eller sänkta böter eller andra sanktioner, inbegripet eventuell negativ avkastning som avser dessa belopp. För att följa den allmänna princip om återställande av försutten tid (restitutio in integrum) som gäller i fråga om böter eller andra sanktioner ålagda av unionsinstitutionerna som senare upphävs eller sänks av domstolen, är det nödvändigt att föreskriva att eventuell negativ avkastning på sådana preliminärt inbetalade böter och andra sanktioner ålagda av unionsinstitutionerna inte ska dras av från det belopp som ska återbetalas. För att gottgöra företaget för att det inte kunnat förfoga över medlen från och med den dag då det preliminärt betalade in böterna till kommissionen till och med dagen för återbetalningen, bör ränta utgå på det belopp som återbetalas enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner, med tillägg av en och en halv procentenhet, som lämplig gottgörelse till företaget i sådana fall som utesluter behovet av att påföra någon ytterligare ränta. Denna räntesats är dessutom densamma som tillämpas på gäldenären om denne begär anstånd med betalningen av böter och andra sanktioner och ställer en finansiell garanti. För att säkra ett tillräckligt kassaflöde för att gottgöra berörda tredje parter för att de inte kunnat förfoga över medlen i de fall som avses i artikel 109.4 är det nödvändigt att tillåta att inbetalade böter eller andra sanktioner, samt eventuell upplupen ränta eller andra inkomster som de genererar, tas upp i budgeten före utgången av påföljande budgetår. (43)Med tanke på den ökade volymen av upp- och utlåningstransaktioner som kommissionen utför på unionens vägnar för att finansiera återhämtningen från covid-19-pandemin bör insynen i dessa transaktioner förbättras ytterligare. För att ta itu med den ökade komplexiteten i dessa transaktioner och för att säkerställa att deras innehåll synliggörs bättre bör en omfattande översikt över kommissionens upp- och utlåningstransaktioner läggas till i det dokument som bifogas det avsnitt i budgeten som rör kommissionen. 🡻 2018/1046 skäl 23 (44)Unionens institutioner bör ges möjligheten att ingå servicenivåavtal med varandra för att underlätta genomförandet av sina anslag, och det bör också anges att sådana avtal får ingås mellan avdelningar inom unionsinstitutionerna, unionens organ, europeiska byråer, organ eller personer som anförtrotts genomförandet av särskilda åtgärder inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp) inom ramen för avdelning V i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) samt generalsekreterarens kansli vid styrelsen för Europaskolorna avseende tillhandahållande av tjänster, leverans av varor eller utförandet av byggentreprenader eller fastighetskontrakt. ⇩ ny (45)Av rättssäkerhetsskäl är det nödvändigt att klargöra att tillämplig lagstiftning, enligt vilken lämpliga åtgärder ska vidtas med avseende på intressekonflikter, omfattar EU-lagstiftning och nationell lagstiftning om intressekonflikter.

(46)För att öka delaktigheten bör privaträttsliga eller EU-rättsliga organ som är etablerade i en medlemsstat och som är berättigade att i enlighet med sektorsspecifika regler anförtros genomförandet av unionsmedel eller budgetgarantier läggas till i förteckningen över enheter enligt artikel 62.1 första stycket c i den mån de kontrolleras av offentligrättsliga organ eller privaträttsliga organ med offentliga förvaltningsuppgifter som är stödberättigande inom ramen för indirekt förvaltning och har tillräckliga ekonomiska garantier. Om sådana privaträttsliga eller EU-rättsliga organ inte får ekonomiskt stöd från en medlemsstat bör tillräckliga finansiella garantier ges i form av solidariskt ansvar från kontrollorganens sida eller motsvarande finansiella garantier. 🡻 2018/1046 skäl 24 (47)Förfarandet för inrättande av nya europeiska byråer bör fastställas, och åtskillnad bör göras mellan dessa byråers obligatoriska och icke-obligatoriska arbetsuppgifter. Det bör införas en möjlighet för unionens institutioner och organ samt andra europeiska byråer att delegera utanordnarens befogenheter till direktören för en europeisk byrå. De europeiska byråerna bör också ha möjlighet att ingå servicenivåavtal om tillhandahållande av tjänster, leverans av varor eller utförande av byggentreprenader eller fastighetskontrakt. Det bör fastställas särskilda regler för upprättandet av räkenskaper, bestämmelser som ger kommissionens räkenskapsförare tillstånd att delegera vissa av sina arbetsuppgifter till anställda vid dessa byråer, samt rutiner för handhavandet av de bankkonton som kommissionen bör kunna öppna i den europeiska byråns namn. 🡻 2018/1046 skäl 25 (48)För att göra genomförandeorganen mer kostnadseffektiva, och mot bakgrund av de praktiska erfarenheterna från andra unionsorgan, bör samtliga eller vissa av de uppgifter som vilar på räkenskapsföraren vid det berörda genomförandeorganet kunna anförtros åt kommissionens räkenskapsförare. 🡻 2018/1046 skäl 26 (49)Av rättssäkerhetsskäl måste det klargöras att direktörerna för genomförandeorganen fungerar som delegerade utanordnare vid förvaltningen av driftsanslagen för de program som delegerats till deras genomförandeorgan. För att de effektivitetsvinster som skapas genom en övergripande centralisering av vissa stödtjänster ska realiseras fullt ut, bör det uttryckligen fastställas att genomförandeorganen själva får handlägga sina administrativa utgifter. 🡻 2018/1046 skäl 27 (50)Det är nödvändigt att fastställa regler för de befogenheter och det ansvar som varje aktör i budgetförvaltningen har, särskilt utanordnarna och räkenskapsförarna. 🡻 2018/1046 skäl 28 (51)Europaparlamentet, rådet, revisionsrätten och kommissionens räkenskapsförare bör underrättas om att en delegerad utanordnare, internrevisor eller räkenskapsförare utnämnts eller avgår inom två veckor efter en sådan utnämning eller avgång. 🡻 2018/1046 skäl 29 (52)Utanordnarna bör fullt ut ansvara för alla inkomst- och utgiftstransaktioner som genomförts under deras bemyndigande, och för interna kontrollsystemen, och bör kunna ställas till svars för sina handlingar, vid behov även genom disciplinförfaranden.

🡻 2018/1046 skäl 30 (53)Utanordnarnas arbetsuppgifter och ansvarsområden samt principerna för de förfaranden som utanordnare ska använda bör fastställas. De delegerade utanordnarna bör säkerställa att de vidaredelegerade utanordnarna och deras personal informeras och får utbildning om kontrollnormerna och om därtill knutna metoder och tekniker, och att åtgärder vidtas för att säkerställa funktionen hos kontrollsystemet. Den delegerade utanordnaren bör till sin unionsinstitution rapportera om utförandet av sina uppgifter i form av en årsrapport. Den rapporten bör innehålla de uppgifter om de finansiella förhållandena och förvaltningen som behövs till stöd för den utanordnarens förklaring om utförandet av dessa uppgifter, inklusive information om de övergripande resultaten av de transaktioner som gjorts. De styrkande handlingarna avseende genomförda transaktioner bör bevaras i minst fem år. De olika formerna av förhandlade förfaranden för tilldelning av offentliga kontrakt bör redovisas i en särskild rapport från den delegerade utanordnaren till den berörda unionsinstitutionen och i en rapport från den unionsinstitutionen till Europaparlamentet och rådet, eftersom dessa förfaranden utgör undantag från de gängse tilldelningsförfarandena. 🡻 2018/1046 skäl 31 (54)Hänsyn bör tas till det faktum att cheferna för unionens delegationer, samt deras ställföreträdare i den ordinarie chefens frånvaro, har en dubbel roll som vidaredelegerade utanordnare för Europeiska utrikestjänsten (nedan kallad utrikestjänsten) och, i fråga om driftanslag, för kommissionen. 🡻 2018/1046 skäl 32 (55)Kommissionen bör bara delegera befogenheter vad gäller budgetens genomförande för driftsanslag inom sitt eget budgetavsnitt till ställföreträdande chefer för unionens delegationer om utförandet av dessa uppgifter är absolut nödvändigt för att säkerställa kontinuitet i verksamheten i de ordinarie delegationschefernas frånvaro. Ställföreträdande delegationschefer bör inte få utöva sådana befogenheter regelbundet eller som ett led i intern arbetsfördelning. 🡻 2018/1046 skäl 33 (56)Räkenskapsföraren bör ansvara för att betalningar genomförs korrekt, inkassering av inkomster och indrivande av fordringar. Räkenskapsföraren bör förvalta likvida medel och bankkonton, föra register över tredje mans uppgifter, sköta bokföringen och ansvara för upprättandet av unionsinstitutionens redovisningar. Kommissionens räkenskapsförare bör vara den enda person som har befogenheten att fastställa redovisningsreglerna och den harmoniserade kontoplanen, medan redovisningsförfarandena för var och en av unionens övriga institutioner bör fastställas av deras respektive räkenskapsförare. 🡻 2018/1046 skäl 34 (57)Man bör också fastställa formerna för hur räkenskapsförare utnämns respektive avgår. 🡻 2018/1046 skäl 35 (58)En räkenskapsförare bör införa rutiner som säkerställer att konton som öppnats för likviditetsförvaltning och förskottskonton inte uppvisar negativa saldon. ⇩ ny (59)Det är lämpligt att anpassa de betalningsmedel som godkänts för likviditetsförvaltning till moderna betalningsmetoder, inbegripet kreditkort och elektroniska plånböcker.

(60)Med tanke på att unionens delegationers betalningar enligt standardreglerna för budget-, likviditets- och redovisningstransaktioner (budgetförfaranden) i allt högre grad sker via den centrala finansförvaltningen och att antalet transaktioner och de belopp som betalas genom förskottskonton därför minskar, är det lämpligt att förenkla reglerna för upprättande, administration och kontroll av förskottskonton. 🡻 2018/1046 skäl 36 (61)Eftersom förskottskonton är ett förvaltningssystem som utgör ett undantag från normala budgetförfaranden och endast avser begränsade belopp, bör det fastställas villkor för användningen av dessa konton och för förskottsförvaltarens arbetsuppgifter och ansvarsområden, liksom för utanordnarnas och räkenskapsförarnas arbetsuppgifter och ansvarsområden, när det gäller kontrollen av dessa konton. Revisionsrätten bör underrättas när någon utnämns till förskottsförvaltare. Av effektivitetsskäl bör förskottskonton inrättas vid varje unionsdelegation, för att användas för anslag från både kommissionens och utrikestjänstens avsnitt i budgeten. Det är även lämpligt att på särskilda villkor tillåta unionens delegationer att använda förskottskonton för betalning av begränsade belopp inom ramen för gällande budgetförfaranden. När det gäller utnämningen av förskottsförvaltare bör det vara möjligt att välja även personer som kommissionen anställt särskilt för insatser i krissituationer och humanitära insatser, om ingen kommissionsanställd som omfattas av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkor för övriga anställda vid unionen som fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (tjänsteföreskrifterna) är tillgänglig. 🡻 2018/1046 skäl 37 (62)Med hänsyn till de speciella omständigheterna vid insatser i krissituationer och humanitära insatser bör det, i varje situation där ingen kommissionsanställd som omfattas av tjänsteföreskrifterna är tillgänglig, och där tekniska svårigheter gör det omöjligt att få alla rättsliga åtaganden undertecknade av den behöriga utanordnaren, vara tillåtet för personal som kommissionen anställt på det området att ingå rättsliga åtaganden som avser mycket låga belopp upp till 2500 EUR och som är kopplade till betalningar från förskottskonton, samt för delegationschefer eller deras ställföreträdare att ingå rättsliga åtaganden på instruktion från kommissionens ansvariga utanordnare. 🡻 2018/1046 skäl 38 (63)När arbetsuppgifterna och ansvarsområdena för aktörer i budgetförvaltningen väl har avgränsats kan dessa aktörer endast ställas till svars enligt villkoren i tjänsteföreskrifterna. Specialiserade instanser för finansiella oriktigheter har inrättats inom unionens institutioner enligt förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. På grund av det lilla antal ärenden som tagits emot av de enskilda instanserna, och av effektivitetsskäl, är det emellertid lämpligt att instansernas funktioner överförs till en interinstitutionell instans som inrättas enligt den här förordningen (nedan kallad instansen). Instansen bör inrättas för att bedöma ansökningar och utfärda rekommendationer i fråga om behovet av att fatta beslut om uteslutningar och ekonomiska sanktioner som kommer in från kommissionen eller unionens övriga institutioner och organ, utan att det påverkar deras administrativa självständighet med avseende på deras anställda. Den överföringen av funktioner syftar även till att undvika dubbelarbete och minska risken för motstridiga rekommendationer eller yttranden, i fall där både en ekonomisk aktör och en anställd vid en unionsinstitution eller ett unionsorgan berörs. Det är nödvändigt att upprätthålla det förfarande enligt vilket en utanordnare, för att själv befrias från ansvar, kan begära bekräftelse av ett beslut som denne anser är oriktigt eller strider mot principen om sund ekonomisk förvaltning. Panelens sammansättning bör ändras när den trätt i funktion. Instansen bör inte ha några utredningsbefogenheter. 🡻 2018/1046 skäl 39 ⇨ ny (64)När det gäller inkomstsidan i budgeten är det nödvändigt att behandla negativa korrigeringar av egna medel som omfattas av rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 ⇨ , rådets förordning (EU, Euratom) nr 2021/770 och rådets förordning (EU, Euratom) [XXX] om metoder och förfaranden för tillhandahållande av egna medel baserade på utsläppshandelssystemet, mekanismen för koldioxidjustering vid gränserna och omfördelade vinster, och om åtgärder för att möta likviditetsbehov ⇦ . Utom i det fallet med egna medel är det nödvändigt att upprätthålla följande arbetsuppgifter och kontroller som omfattas av utanordnarnas ansvar genom de olika stegen i förfarandet: beräkning av fordran, utfärdande av betalningskrav, debetnota som underrättar gäldenären om att en fordran fastställts samt, i förekommande fall, beslut om en avskrivning av fordran under iakttagande av kriterierna för sund ekonomisk förvaltning, så att inkasseringen av inkomster sker på ett effektivt sätt. 🡻 2018/1046 skäl 40 (65)Utanordnaren bör ha möjlighet att helt eller delvis avstå från att kräva in en fastställd fordran om gäldenären är föremål för något av de insolvensförfaranden som definieras i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848, i synnerhet när det gäller konkurs, ackord och liknande förfaranden. 🡻 2018/1046 skäl 41 (66)Särskilda bestämmelser bör fastställas för förfaranden för justering eller reducering till noll av beräknade fordringar.

🡻 2018/1046 skäl 42 (67)Det är nödvändigt att klargöra när de belopp som mottagits genom böter och andra sanktioner, och eventuella upplupna räntor eller annan inkomst som genererats genom dem, bör införas i budgeten. 🡻 2018/1046 skäl 43 (68)På grund av den senaste tidens utveckling på finansmarknaderna och den räntesats som Europeiska centralbanken (ECB) tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner är det nödvändigt att se över bestämmelserna om ränta på böter eller andra sanktioner, samt fastställa vad som ska gälla vid negativ ränta. 🡻 2018/1046 skäl 44 (69)I det speciella fallet med fordringar som består av böter eller andra sanktioner som unionens institutioner har beslutat om enligt EUF-fördraget eller fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget), bör det införas särskilda bestämmelser om räntesatser för belopp som har förfallit till betalning men ännu inte har betalats, i det fall belopp av denna typ höjs genom ett avgörande från Europeiska unionens domstol. 🡻 2018/1046 skäl 45 (70)Reglerna för att kräva in fordringar bör både förtydligas och skärpas. I synnerhet bör det preciseras att räkenskapsföraren ska kräva in medel även genom avräkning mot belopp som genomförandeorgan är skyldiga den berörda gäldenären i samband med genomförandet av budgeten. 🡻 2018/1046 skäl 46 (71)För att garantera rättssäkerhet och öppenhet bör det anges vilka regler som ska gälla för de frister inom vilka en debetnota ska skickas ut. ⇩ ny (72)För att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och garantera en effektiv indrivning av unionens fordringar är det nödvändigt att kommissionens räkenskapsförare kan förlita sig på bistånd från medlemsstaterna för underrättelse och indrivning av unionens fordringar. Sådant bistånd bör ges på ett liknande sätt som det mellan medlemsstaterna för delgivning och indrivning av deras fordringar i enlighet med rådets direktiv 2010/24/EU. Syftet med biståndet bör inte bara vara att möjliggöra indrivning när gäldenären har betydande tillgångar, utan även att förse räkenskapsföraren med tillräcklig och tillförlitlig information i händelse av gäldenärens insolvens, så att ett beslut om att avstå från indrivning kan antas i fall där gäldenären är insolvent eller inte kan lokaliseras. Bistånd när det gäller medlemsstatens underrättelse till gäldenären bör ges i enlighet med tillämpliga nationella förfaranden. Den bör inte bara omfatta verkställbara beslut i enlighet med artikel 299 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) utan även förberedande akter före antagandet av ett sådant beslut, inbegripet delgivning av debetnotor, påminnelser och formella underrättelser samt säkerhetsåtgärder för att skydda unionens rättigheter i de fall där verkställbara beslut har antagits men ännu inte har delgivits eller inväntar att beslutet om verkställighet bifogas i enlighet med artikel 299 i EUF-fördraget. Detaljerna för sådant bistånd bör fastställas i ett avtal mellan kommissionen och medlemsstaterna, antingen bilateralt eller multilateralt. Skyldigheten att tillhandahålla sådant bistånd ska dock gälla även om ett sådant avtal inte har undertecknats. 🡻 2018/1046 skäl 47

(73)För att säkerställa en god förvaltning av tillgångar, samtidigt som man också strävar efter en positiv avkastning, är det nödvändigt att belopp som hänför sig till böter eller andra sanktioner som ålagts i enlighet med EUF-fördraget eller Euratomfördraget, t.ex. överklagade bötesbelopp inom konkurrensområdet, preliminärt inbetalas och investeras i finansiella tillgångar, och att fastställa hur avkastningen av sådana investeringar ska användas. Eftersom kommissionen inte är den enda unionsinstitution som har rätt att ålägga böter eller andra sanktioner är det nödvändigt att det fastställs bestämmelser för sådana böter och andra sanktioner som åläggs av andra unionsinstitutioner, samt för att fastställa regler för hur dessa belopp ska inkasseras som bör vara likvärdiga med de som tillämpas av kommissionen. 🡻 2018/1046 skäl 48 (74)För att säkerställa att kommissionen har tillgång till all nödvändig information för att anta finansieringsbeslut bör det anges minimikrav för innehållet i finansieringsbeslut avseende bidrag, upphandling, unionsförvaltningsfonder för externa åtgärder (nedan kallade unionsförvaltningsfonder), priser i tävlingar, finansieringsinstrument, blandfinansieringsinstrument eller blandfinansieringsplattformar och budgetgarantier. För att ge de potentiella mottagarna möjlighet att planera mer långsiktigt bör det vara möjligt att låta finansieringsbeslut gälla för mer än ett budgetår med angivande av att genomförandet fortfarande är avhängigt av att det finns tillgängliga budgetanslag under budgetåret i fråga. Det är dessutom nödvändigt att minska antalet obligatoriska komponenter som måste ingå i ett finansieringsbeslut. I linje med syftet att förenkla bör finansieringsbeslutet samtidigt anses utgöra ett arbetsprogram, som täcker antingen ett eller flera år. Eftersom bidragen till de unionsorgan som avses i artiklarna 70 och 71 redan fastställs i budgeten bör det inte krävas några specifika finansieringsbeslut för detta ändamål. 🡻 2018/1046 skäl 49 (75)På utgiftssidan bör man precisera sambandet mellan finansieringsbeslut, övergripande budgetmässiga åtaganden och enskilda budgetmässiga åtaganden, liksom begreppen budgetmässiga och rättsliga åtaganden, så att budgetgenomförandets förlopp omges av klara och tydliga ramar. 🡻 2018/1046 skäl 50 (76)Särskilt med hänsyn till det stora antalet rättsliga åtaganden som ingås vid unionens delegationer och unionens representationer, och de växelkursfluktuationer som de påverkas av, bör preliminära budgetmässiga åtaganden kunna användas även i fall då den slutliga betalningsmottagaren och beloppet är kända. ⇩ ny (77)För att anpassa Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) till de allmänna redovisnings- och budgetförfarandena så snart det är tekniskt möjligt, bör det vara tillåtet att göra enskilda budgetmässiga åtaganden för att verkställa betalningarna, utan att först behöva göra ett övergripande preliminärt åtagande att göra de betalningar som följs av enskilda åtaganden inom en period på upp till två månader eller, på vissa villkor, en längre period. För att kunna göra enskilda budgetmässiga åtaganden och betalningar under budgetårets första månad i december bör dessutom rutinmässiga förvaltningsutgifter för EGFJ läggas till de typer av utgifter för vilka förskottsbetalningar beviljas. 🡻 2018/1046 skäl 51 (78)De olika typer av betalningar som en utanordnare kan göra bör fastställas, i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning. Reglerna för avslutning av förfinansieringen bör ytterligare klargöras, särskilt i fall där mellanliggande avräkning inte är möjlig. Villkoren för detta bör ingå i de rättsliga åtaganden som ingås. 🡻 2018/1046 skäl 52 (79)Det bör anges i denna förordning att betalningar ska effektueras inom givna tidsfrister och att betalningsmottagarna kommer att ha rätt till en dröjsmålsränta som belastar budgeten om sådana tidsfrister överskrids, utom när det gäller medlemsstater, Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF).

⇩ ny (80)De centrala delarna av elektroniska fakturor vid offentlig upphandling bör baseras på de regler som fastställs i direktiv 2014/55/EU. (81)För tydlighetens skull bör definitionen av olämpliga anbud vid offentlig upphandling ses över så att den omfattar anbud där den ekonomiska aktören inte har tillgång till sådan upphandling som avses i artiklarna 180,181 och 183. (82)Det är nödvändigt att klargöra att specifika kontrakt inom ramen för ramavtal som ingåtts med en enda ekonomisk aktör får tilldelas och ändras inom ramen för villkoren i ramavtalet. (83)För att ta hänsyn till fastighetsmarknadens särdrag och förenkla upphandlingsförfarandena för byggnader bör kravet på att ett minsta antal anbudssökande ska delta i förfarandena utgå. (84)Med tanke på att åtgärderna för offentliggörande på förhand är desamma för öppna, selektiva och förhandlade förfaranden under konkurrens, bör det på vissa villkor vara tillåtet att använda ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling efter ett misslyckat förhandlat förfarande under konkurrens. (85)Det är nödvändigt att från tillämpningsområdet för upphandlingsreglerna i denna förordning undanta tjänster för certifiering och autentisering av handlingar som tillhandahålls av notarier, förutsatt att förfarandena för dessa tjänster i den berörda medlemsstaten inte är öppna för konkurrens. (86)Det är lämpligt att tillåta förhandlade förfaranden utan föregående offentliggörande för tjänster som tillhandahålls av organisationer i medlemsstaterna som inte kan delta i konkurrensutsatta förfaranden. (87)För att säkerställa överensstämmelse med domstolens rättspraxis (tribunalens dom i mål T-661/18, Securitec mot kommissionen) bör utanordnaren begära att bevis för uteslutning och urvalskriterier lämnas in innan tilldelningsbeslutet fattas. 🡻 2018/1046 skäl 53 (88)Det är lämpligt att sammanföra bestämmelserna om kontroll och godkännande av utgifter i en enda artikel, och begreppet tillbakadragande av åtaganden bör definieras. Eftersom transaktioner sker i datoriserade system bör underskrift med påskriften ”kan betalas” för att uttrycka beslutet om kontroll ersättas med en elektroniskt säkrad underskrift, utom i ett begränsat antal fall. Det är även nödvändigt att förtydliga att kontrollen av utgifter omfattar alla stödberättigande kostnader inklusive, vilket till exempel är fallet för avslutning av förfinansiering, kostnader som inte är förknippade med en begäran om betalning. 🡻 2018/1046 skäl 54 (89)För att minska komplexiteten, förenkla de gällande reglerna och förbättra denna förordnings läsbarhet bör det införas gemensamma regler för fler än ett instrument för budgetgenomförande. Vissa bestämmelser bör därför disponeras om, andra harmoniseras i fråga om lydelse och tillämpningsområde, och onödiga upprepningar och korshänvisningar bör tas bort. 🡻 2018/1046 skäl 55 (90)Varje institution bör föreskriva en skyldighet att inrätta en uppföljningskommitté för internrevision med uppdrag att säkerställa internrevisorns oberoende, övervaka kvaliteten på det interna revisionsarbetet och säkerställa att interna och externa revisionsrekommendationer beaktas och följs upp på ett korrekt sätt av institutionens avdelningar. Sammansättningen av den uppföljningskommittén för internrevision bör varje unionsinstitution själv bestämma med beaktande av sin rätt att själv organisera sitt arbete samt vikten av oberoende expertrådgivning. 🡻 2018/1046 skäl 56

(91)Det bör läggas större vikt vid prestation och resultat med avseende på projekt som finansieras genom budgeten. Utöver de redan väl etablerade formerna av stöd från unionen (ersättning av stödberättigande kostnader, enhetskostnader, enhetsbelopp och finansiering till en schablonsats), bör det därför införas ytterligare en finansieringsform, som inte är kopplad till kostnaderna för den finansierade verksamheten. Den ytterligare formen av finansiering bör grundas på att vissa villkor är uppfyllda i förväg, eller på att vissa resultat uppnås, mätt utifrån de på förhand fastställda delmålen eller utifrån prestationsindikatorer. 🡻 2018/1046 skäl 57 (92)När kommissionen bedömer den operativa och ekonomiska kapaciteten hos en mottagare av unionsmedel eller hos de system och förfaranden som mottagaren använder, bör den ha rätt att förlita sig på tidigare bedömningar som genomförts av kommissionen själv, andra enheter eller givare, t.ex. nationella organ och internationella organisationer, för att undvika att samma mottagare bedöms flera gånger. Möjligheten att förlita sig på bedömningar som utförts av andra enheter bör användas när bedömningarna i fråga har gjorts i överensstämmelse med villkor som är likvärdiga med dem som anges i denna förordning för tillämplig metod för genomförande. För att underlätta för givare att förlita sig på varandras bedömningar bör kommissionen därför arbeta för erkännande av internationellt vedertagna standarder eller internationell bästa praxis för sådana bedömningar. 🡻 2018/1046 skäl 58 (93)Det är också viktigt att undvika situationer då mottagarna av unionsmedel blir föremål för revision flera gånger av olika enheter eller organ när det gäller användningen av dessa medel. Det bör därför vara möjligt att förlita sig på revisioner som redan utförts av oberoende revisorer, förutsatt att det finns tillräckliga belägg för deras behörighet och oberoende och förutsatt att de har utförts enligt internationellt vedertagna revisionsstandarder, att de ger rimliga garantier och att de har utförts på de finansiella redovisningar och rapporter som gäller utnyttjandet av unionens bidrag. Sådana revisioner bör sedan ligga till grund för den övergripande förklaringen om användningen av unionsmedel. För detta ändamål är det viktigt att säkerställa att den oberoende revisorns rapport och den tillhörande revisionsdokumentationen på begäran görs tillgänglig för Europaparlamentet, kommissionen, revisionsrätten och medlemsstaternas revisionsmyndigheter. 🡻 2018/1046 skäl 59 (94)När det gäller att förlita sig på bedömningar och revisioner och för att minska den administrativa bördan för personer och enheter som tar emot unionsmedel, är det viktigt att säkerställa att den information som redan finns tillgänglig inom unionens institutioner, förvaltande myndigheter eller andra organ eller enheter som förvaltar unionens medel återanvänds för att undvika att begära samma information mer än en gång från mottagare och bidragsmottagare. 🡻 2018/1046 skäl 60 (95)För att underlätta långsiktigt samarbete med mottagare bör det ges möjlighet att ingå ramöverenskommelser om ekonomiskt partnerskap. Sådana ramöverenskommelser om ekonomiskt partnerskap bör omsättas i praktiken antingen genom bidrag eller genom överenskommelser om medverkan med personer och enheter som förvaltar unionsmedel. Vidare bör det fastställas minimiregler för vad sådana överenskommelser om medverkan måste innehålla. Ramöverenskommelser om ekonomiskt partnerskap får inte innebära att tillgången till unionsfinansiering begränsas på ett otillbörligt sätt. 🡻 2018/1046 skäl 61 (96)Villkoren och förfarandena för att avbryta, häva eller minska unionens bidrag bör harmoniseras mellan de olika redskap som används för att genomföra budgeten såsom bidrag, upphandling, indirekt förvaltning, priser i tävlingar osv. Man bör också närmare definiera vilka omständigheter som motiverar att bidrag avbryts, hävs eller minskas. 🡻 2018/1046 skäl 62 (97)Denna förordning bör fastställa de standardperioder under vilka mottagare bör vara skyldiga att bevara handlingar som gäller stöd från unionen, för att undvika skiljaktiga eller oproportionella avtalsvillkor samtidigt som kommissionen, revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ges tillräckligt med tid på sig för att skaffa sig tillgång till sådana uppgifter och handlingar samt utföra efterhandskontroller och revisioner. Vidare bör alla personer eller enheter som erhåller unionsmedel vara skyldiga att samarbeta för att skydda unionens finansiella intressen.

🡻 2018/1046 skäl 63 (98)För att se till att alla deltagare och mottagare har tillgång till adekvat information och säkerställa att de har möjlighet att utöva sin rätt till försvar, bör deltagare och mottagare tillåtas att yttra sig innan en åtgärd antas som inverkar negativt på deras intressen, och de bör informeras om de rättsmedel som de har tillgång till för att invända mot en sådan åtgärd. ⇩ ny (99)I samband med ett tilldelningsförfarande är det inte nödvändigt att den behöriga utanordnaren ger en deltagare möjlighet att lämna synpunkter om den deltagaren har avvisats från ett tilldelningsförfarande. För att säkerställa rättssäkerheten bör detta också specificeras i bestämmelsen om kontradiktoriska förfaranden och möjligheter till prövning. (100)Med tanke på den alltmer utmanande geopolitiska miljön med snabbt föränderliga hybrid- och cyberhot samt behovet av en digital omvandling med dess inneboende exponering för tekniska sårbarheter måste unionen säkerställa skyddet av säkerhet och allmän ordning i unionen eller dess medlemsstater, i enlighet med allmän ordning och lagstiftning. Detta gäller bevarandet av grundläggande samhällsintressen, såsom att trygga energiförsörjningen och bekämpa organiserad brottslighet och bedrägerier. Tilldelningen av unionsmedel med avseende på strategiska tillgångar och intressen, såsom digital infrastruktur eller rymdinfrastruktur, kommunikations- och informationssystem och -tjänster, kan, med respekt för unionens internationella avtal, kräva tillämpning av särskilda villkor för att säkerställa ett sådant skydd, inbegripet för integriteten i kommunikations- och informationssystem och relaterade leveranskedjor. Typerna av villkor och kraven för att tillämpa dem bör klargöras. 🡻 2018/1046 skäl 64 (101)För att skydda unionens ekonomiska intressen bör kommissionen upprätta ett enda, gemensamt system för tidig upptäckt och uteslutning. 🡻 2018/1046 skäl 65 (102)Ett sådant system för tidig upptäckt och uteslutning bör tillämpas på deltagare, mottagare och enheter vars kapacitet den anbudssökande eller anbudsgivaren avser att använda sig av, underleverantörer till en entreprenör, varje person eller enhet som tar emot medel från unionen då budgetanslag genomförs genom indirekt förvaltning, varje person eller enhet som tar emot medel från unionen inom ramen för finansieringsinstrument som genomförs genom direkt förvaltning, deltagare eller mottagare avseende vilka sådana enheter som genomför budgeten genom delad förvaltning har överlämnat uppgifter, samt sponsorer. ⇩ ny (103)Systemet för tidig upptäckt och uteslutning bör stärkas för att skydda unionens ekonomiska intressen. Det är viktigt att undvika att en person eller enhet som befinner sig i en uteslutningssituation kan ansöka till, eller väljas ut för att förvalta medel, eller ta emot sådana medel inom ramen för ett program med delad förvaltning. Om det finns en slutgiltig dom eller ett slutligt administrativt beslut bör den behöriga utanordnaren kunna utesluta en person eller enhet, förutsatt att personen eller enheten befinner sig i en uteslutningssituation och bedöms som otillförlitlig genom att ha gjort sig skyldig till vissa allvarliga oegentligheter som avses i artikel 139.1. I avsaknad av en slutgiltig dom eller ett slutligt administrativt beslut bör den behöriga utanordnaren, på grundval av en preliminär rättslig bedömning som gjorts av den panel som avses i artikel 146, med beaktande av fakta och resultat som fastställts i samband med revisioner eller utredningar som utförts av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf), Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), Europeiska revisionsrätten eller någon annan kontroll, revision eller kontroll som utförts under utanordnarens ansvar. Sådan uteslutning bör registreras i den databas för systemet för tidig upptäckt och uteslutning som inrättats enligt artikel 138.1. Medlemsstaternas myndigheter bör ta hänsyn till detta genom att avvisa sådana personer eller enheter från att väljas ut för att förvalta medel från unionen eller från att ta emot sådana medel. Betalningsansökningar från medlemsstater inom ramen för delad förvaltning, inklusive utgifter för en person eller enhet som har uteslutits, bör inte ersättas. Om medel betalas ut till medlemsstaterna inom resultatbaserade ramar ska särskilda regler gälla, i enlighet med sektorsspecifik lagstiftning. (104)Det är viktigt att understryka att Edes-systemet endast bör tillämpas på unionsmedel som betalas ut till medlemsstaterna inom ramen för direkt förvaltning, såsom de som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241, där medlemsstaterna har ansvaret för att vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda unionens ekonomiska intressen, i den mån kommissionen har relevant ansvar enligt respektive rättslig ram och med vederbörlig hänsyn till fondernas sui generis-karaktär. Kommissionens ansvar bör därför begränsas till skyldigheten att hänskjuta ett ärende till panelen i syfte att utesluta en person eller enhet om utanordnaren får kännedom om allvarliga missförhållanden genom slutliga domar och administrativa beslut eller fakta och resultat som fastställts i samband med revisioner eller utredningar som utförts av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf), Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), Europeiska revisionsrätten eller någon annan kontroll, revision eller kontroll som utförts under utanordnarens ansvar. Utan att det påverkar kommissionens ansvar förblir medlemsstaterna ansvariga för att kontrollera de uppgifter om beslut om uteslutning som registrerats i Edes-databasen, verkställa sådana beslut och se till att inga betalningsansökningar lämnas in för en person eller enhet som befinner sig i en sådan uteslutningssituation. 🡻 2018/1046 skäl 66 (105)Det bör förtydligas att om ett beslut om att registrera en person eller enhet i databasen för systemet för tidig upptäckt och uteslutning fattas på grundval av en uteslutningssituation som avser en fysisk eller en juridisk person som är medlem i ett förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan för personen eller enheten i fråga, eller som är behörig att företräda, fatta beslut eller utöva kontroll med avseende på personen eller enheten i fråga, eller en fysisk eller juridisk person som åtar sig ett obegränsat ansvar för skulder som innehas av personen eller enheten i fråga, eller en fysisk person utan vilken tilldelningen eller genomförandet av det rättsliga åtagandet inte kan ske, ska den information som registreras i databasen även innehålla uppgifter om dessa personer.

🡻 2018/1046 skäl 67 (106)Beslut om att utesluta en person eller enhet från deltagande i tilldelningsförfaranden, eller om att ålägga en person eller enhet en ekonomisk sanktion, samt om att offentliggöra information om omständigheterna, bör fattas av den behöriga utanordnaren, på grundval av dennes oberoende i administrativa frågor. Om det inte finns någon slutgiltig dom eller något slutgiltigt administrativt beslut, och i fall som rör allvarliga kontraktsbrott, bör den behöriga utanordnaren fatta sitt beslut på grundval av en preliminär rättslig bedömning, med beaktande av panelens rekommendation. Panelen bör också fastställa varaktigheten för en uteslutning, såvida denna inte har fastställts genom den slutgiltiga domen eller det slutgiltiga administrativa beslutet. 🡻 2018/1046 skäl 68 (107)Panelens roll bör vara att säkerställa en enhetlig tillämpning av systemet för uteslutning. Panelen bör bestå av en ständig ordförande, två företrädare för kommissionen och en företrädare för den begärande utanordnaren. ⇩ ny (108)För att anpassa systemet för tidig upptäckt och uteslutning till reglerna för offentlig upphandling och öka dess effektivitet bör försök att påverka tilldelningen av unionsmedel eller otillbörligt erhålla unionsmedel, inbegripet i samband med intressekonflikter, uttryckligen inkluderas som en särskild uteslutningssituation på grund av allvarligt fel i yrkesutövningen, med en proportionell påföljd som är förenlig med hur allvarligt felet är. (109)Med vederbörlig hänsyn till proportionalitetsprincipen bör den behöriga utanordnaren utesluta en person eller enhet som har visat bristande integritet genom att ha gjort sig skyldig till ett felaktigt beteende som är oförenligt med de värden som fastställs i artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, såsom uppmaning till diskriminering, hat eller våld mot en grupp av personer eller en medlem av en grupp, om beteendet kan inverka negativt på fullgörandet av avtalet. (110)Ett självständigt skäl för uteslutning med en proportionell påföljd, som är förenligt med hur allvarligt felet är, bör läggas till vid omotiverad brist på samarbete i samband med utredningar, kontroller eller revisioner som utförs av en utanordnare, Olaf, Europeiska åklagarmyndigheten eller Europeiska revisionsrätten, eftersom detta kan få allvarliga konsekvenser för skyddet av unionens ekonomiska intressen. 🡻 2018/1046 skäl 69 (111)Den preliminära rättsliga bedömningen föregriper inte den slutliga bedömning av den berörda personens eller enhetens agerande som görs av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet med nationell rätt. Panelens rekommendation liksom den behöriga utanordnarens beslut bör därför ses över efter anmälan av en sådan slutlig bedömning. 🡻 2018/1046 skäl 70 ⇨ ny (112)Den behöriga utanordnaren bör utesluta personer och enheter när det har fastställts genom en slutgiltig dom eller ett slutgiltigt administrativt beslut att personen eller enheten har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen, till avsiktlig eller oavsiktlig underlåtenhet att betala socialförsäkringsavgifter eller skatt, till upprättande av en enhet i en annan jurisdiktion i syfte att kringgå skattemässiga, sociala eller andra rättsliga skyldigheter, till bedrägerier som riktar sig mot budgeten, till korruption, till beteende som rör en kriminell organisation, till penningtvätt eller finansiering av terrorism, till terroristbrott eller brott med anknytning till terroristverksamhet, till barnarbete eller andra människohandelsbrott eller till att ha begått oriktigheter. En person eller enhet bör också uteslutas i fall som avser ett allvarligt brott mot ett rättsligt åtagande eller en konkurs ⇨eller i fall av vägran att samarbeta i samband med utredningar, kontroller och revisioner. Vid bedömningen av dessa skäl för uteslutning kan orimligt skadliga handlingar som dömts enligt internationell handelsrätt betraktas som en relevant faktor om de innebär ett allvarligt fel i yrkesutövningen.⇦ 🡻 2018/1046 skäl 71 (113)När den behöriga utanordnaren fattar ett beslut om uteslutning av en person eller enhet eller om ekonomiska sanktioner mot en person eller enhet och om offentliggörande av information om detta, bör utanordnaren säkerställa att beslutet är förenligt med proportionalitetsprincipen, särskilt med beaktande av hur allvarlig situationen är, dess konsekvenser för budgeten, den tid som har förflutit sedan agerandet i fråga, hur länge detta pågick och hur ofta det upprepades, huruvida agerandet var avsiktligt eller graden av försumlighet och graden av samarbete mellan personen eller enheten och den relevanta behöriga myndigheten samt personens eller enhetens bidrag till utredningen.

🡻 2018/1046 skäl 72 (114)Den behöriga utanordnaren bör också ha möjlighet att utesluta en person eller enhet när en fysisk eller juridisk person som åtar sig ett obegränsat ansvar för den förstnämnda personens skulder befinner sig i konkurs eller i en liknande insolvenssituation eller när den fysiska eller juridiska personen underlåter att uppfylla sina skyldigheter att betala sociala avgifter eller skatter, om sådana situationer påverkar den ekonomiska aktörens finansiella situation. ⇩ ny (115)För att ytterligare stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen bör det vara möjligt för utanordnaren att utesluta eller ålägga ekonomiska sanktioner mot faktiska betalningsmottagare och anknutna enheter till den uteslutna enheten som varit inblandade i den uteslutna enhetens misskötsamhet. Möjligheten att utesluta verkliga huvudmän och anknutna enheter syftar till att förhindra att en person eller enhet som har uteslutits från att väljas ut för att förvalta unionens medel kan fortsätta att delta i upphandlings- och tilldelningsförfaranden genom ett nytt företag eller befintliga anknutna enheter. (116)För att öka effektiviteten bör systemet för tidig upptäckt och uteslutning också tillämpas på fysiska personer som anses vara ansvariga för en enhets fel, så att de inte kan delta i tilldelningsförfaranden eller väljas ut för att förvalta unionsmedel, vare sig i egenskap av privatpersoner eller genom en ny företagsidentitet, utan att det påverkar rätten att bli hörd. (117)På begäran av utanordnaren bör panelen i systemet för tidig upptäckt och uteslutning ha möjlighet att utfärda sina rekommendationer genom ett skyndsamt förfarande, utan att det påverkar rätten att höras. Ett sådant förfarande bör användas när omständigheterna eller ärendets art