RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning Årsrapport 2012 /* COM/2013/0548 final */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning Årsrapport 2012.................................................... 5 Sammanfattning............................................................................................................................. 5 1........... Inledning......................................................................................................................... 7 2........... Bedrägerier och andra oriktigheter.................................................................................. 7 2.1........ Samtliga rapporterade oriktigheter................................................................................... 7 2.2........ Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier och påverkar EU-budgeten...................... 7 2.2.1..... Inkomster....................................................................................................................... 9 2.2.2..... Utgifter......................................................................................................................... 10 2.2.2.1.. Naturresurser (jordbruk och landsbygdsutveckling samt fiske)....................................... 12 2.2.2.2.. Sammanhållningspolitik (programperioderna 2007–2013 och 2000–2006).................... 13 2.2.2.3.. Föranslutningspolitik (föranslutningsstöd och instrumentet för stöd inför anslutningen)...... 13 2.2.2.4.. Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen............................................................... 14 2.2.3..... Resultat för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)....................................... 14 2.3........ Oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier........................................................ 14 2.3.1..... Inkomster..................................................................................................................... 15 2.3.2..... Utgifter......................................................................................................................... 16 3........... Återkrav och andra förebyggande och korrigerande åtgärder......................................... 17 3.1........ Utgifter: förebyggande mekanismer................................................................................ 17 3.1.1..... Avbrutna utbetalningar 2012......................................................................................... 17 3.1.2..... Uppskjutna utbetalningar............................................................................................... 18 3.2........ Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav 2012........................................................ 18 3.3........ Återkrav gällande inkomster i form av egna medel......................................................... 18 3.3.1..... Traditionella egna medel................................................................................................ 19 4........... Politik för bedrägeribekämpning på EU-nivå.................................................................. 19 4.1........ Politiska åtgärder för bedrägeribekämpning som kommissionen inledde 2012................. 19 4.1.1..... Olafs reformförslag (förordning (EG) nr 1073/1999)...................................................... 19 4.1.2..... Förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.................................................................................................... 20 4.1.3..... Förberedelser inför inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet.................................. 20 4.1.4..... Initiativ för bekämpning av korruption i EU.................................................................... 21 4.1.5..... Bedrägeribekämpning inom tullen.................................................................................. 21 4.1.5.1.. Ömsesidigt administrativt bistånd................................................................................... 21 4.1.5.2.. Gemensamma tullinsatser.............................................................................................. 21 4.1.5.3.. Informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis).................................................... 22 4.1.6..... Bekämpning av mervärdesskattebedrägerier.................................................................. 22 4.1.7..... Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal......................................... 22 4.1.8..... Kampen mot olaglig handel med tobaksvaror................................................................ 23 4.1.8.1.. Kommissionens handlingsplan för att bekämpa smuggling av cigaretter och alkohol längs EU:s östra gräns 23 4.1.8.2.. Ramkonventionen om tobakskontroll (FCTC): protokollet om avskaffande av olaglig handel med tobaksprodukter.................................................................................................................................... 23 4.1.8.3.. Avtal med cigarettillverkare........................................................................................... 23 4.1.9..... Regler om offentlig upphandling..................................................................................... 24 4.1.10... Kommissionens bedrägeribekämpningsstrategi (Cafs).................................................... 24 4.1.11... Programmen Herkules och Perikles............................................................................... 25 4.1.11.1..................................................... Genomförande av programmen Herkules II och Perikles 25 4.1.11.2.......................................................................................... Flerårig budgetram 2014–2020 25 4.2........ Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf)................. 25 4.3........ Europaparlamentets resolution av den 10 maj 2012 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 2010..................................................................... 26 5........... Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna för att bekämpa bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen............................................................................................ 27 5.1........ Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen 27 5.2........ Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen på jordbruksområdet......................................................................................................... 27 5.2.1..... Rättsliga och administrativa åtgärder.............................................................................. 27 5.2.2..... Nya strategier för att förebygga och upptäcka bedrägerier............................................. 28 5.2.3..... Användning av bedrägeriindikatorer.............................................................................. 28 5.2.4..... Genomförande av rapporteringsbestämmelser................................................................ 29 5.2.5..... Otillräcklig statistik om upptäckt och lagföring och motsvarande återkrav....................... 29 5.3........ Operation ”Magna Grecia”........................................................................................... 29 5.4........ Genomförande av 2011 års rekommendationer............................................................. 30 6........... Slutsatser och rekommendationer.................................................................................. 31 6.1........ Två tendenser i anslutning till den politiska och operativa utvecklingen............................ 31 6.2........ Olika strategier för bedrägerier...................................................................................... 31 6.3........ Antagande av gemensamma bestämmelser om bedrägerier............................................. 32 6.4........ De främsta riskerna bekräftas........................................................................................ 32 6.5........ Bedrägeribekämpningsorgan och brottsbekämpande myndigheter är fortfarande effektivast när det gäller att upptäcka bedrägerier ................................................................................................... 33 6.6........ Skyddet mot felaktiga utbetalningar från EU – med stöd av gällande förebyggande och korrigerande åtgärder enligt EU:s bestämmelser – är fortfarande tillräckligt................................................................ 34 6.7........ Övergripande slutsatser................................................................................................. 34 BILAGA 1 – Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier....................................................... 36 BILAGA 2 – Oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier................................................. 37 BILAGA 3 – Finansiella korrigeringar som genomförts med delad förvaltning 2012 (miljoner euro) 38 RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning Årsrapport 2012 Sammanfattning Denna årsrapport för 2012 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen läggs fram av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den behandlar kommissionens och medlemsstaternas insatser mot bedrägerier och konsekvenserna av dem. När analysen av uppgifterna har lett till att problem eller risker har identifierats utfärdas rekommendationer för att åtgärda dem. De senaste initiativen för att skydda EU:s ekonomiska intressen Under 2012 har kommissionen tagit eller föreslagit ett antal initiativ för att förbättra den rättsliga och administrativa ramen för skyddet av EU:s ekonomiska intressen: – Ett förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. – Förberedelser inför inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet. – Antagande av ett protokoll om avskaffande av olaglig handel med tobaksprodukter som fogats till Världshälsoorganisationens (WHO) ramkonvention om tobakskontroll (FCTC). – Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal och i avtal om administrativt samarbete. Upptäckt och rapportering av oriktigheter (både sådana som rapporterats som bedrägerier och sådana som inte rapporterats som bedrägerier) som påverkar EU-budgeten Under 2012 rapporterades 1 231 oriktigheter som bedrägerier (både misstänkta och konstaterade bedrägerier) motsvarande ett belopp på 392 miljoner euro, vilket är ungefär samma nivåer som året innan. Det finns fortfarande stora skillnader i de bedrägerier som rapporteras av medlemsstaterna. Detta kan tyda på att olika tolkningar görs vid tillämpningen av den rättsliga ramen och att olika strategier för upptäckt av bedrägerier tillämpas. Oriktigheter som inte rapporteras som bedrägerier har ökat, särskilt sett till beloppen. Ökningen speglar framför allt effekten av oriktigheter som rör stora belopp men beror också på systembetingade oriktigheter som rapporteras när program avslutas. Förebyggande och korrigerande åtgärder Under 2012 fattade kommissionen flera beslut för att se till att EU-medel används enligt principen om sund ekonomisk förvaltning och att EU:s ekonomiska intressen skyddas på vederbörligt sätt. 187 beslut om att avbryta utbetalningar (gällande över 5 miljarder euro) fattades på sammanhållningspolitikens område. Av dessa var 70 fortfarande i kraft vid utgången av 2012 (gällande avbrutna utbetalningar på omkring 1,7 miljarder euro). Dessutom fattades fyra beslut om uppskjutna utbetalningar (som fortfarande var i kraft vid årets slut). Finansiella korrigeringar gjordes för över 3,7 miljarder euro (fortfarande främst i anslutning till avslutandet av programperioden 2000–2006), och betalningskrav motsvarande 615 miljoner euro utfärdades. De åtgärder som vidtogs 2012 bekräftar att de mekanismer som finns på plats möjliggör ett effektivt skydd av EU:s ekonomiska intressen, men den yttersta risken för utebliven uppbörd av felaktigt utbetalda belopp flyttas till de ansvariga medlemsstaterna. Systemen för bedrägeribekämpning på jordbruksområdet Tyngdpunkten i årets rapport ligger på åtgärder och oriktigheter på jordbruksområdet. Analysen visar på förbättringar av medlemsstaternas finansiella kontroll och riskhanteringssystem, bl.a. när det gäller lagstiftning och riktlinjer, nationella eller regionala strategier, användning av riskindikatorer, administrativa förfaranden och samarbete mellan nationella myndigheter. De statistiska uppgifter om bedrägerikontroller, straffrättsliga förfaranden och resultat som lämnats av medlemsstaterna är dock ofullständiga, vilket gör det svårt att analysera kvaliteten på medlemsstaternas utredning och lagföring av bedrägerier och låta detta ligga till grund för den framtida strategin. 1. Inledning Enligt artikel 325.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som vidtagits för att bekämpa bedrägerier och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I fördraget anges att unionen och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Nationella myndigheter hanterar 80 % av EU:s utgifter och uppbär traditionella egna medel (i tabeller förkortat TEM). På dessa båda områden är det kommissionen som utövar allmän tillsyn, fastställer standarder och kontrollerar efterlevnaden. Nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna är alltså avgörande för ett effektivt skydd av EU:s ekonomiska intressen. Ett av huvudmålen med denna rapport är därför att bedöma hur effektivt detta samarbete var 2012 och hur det skulle kunna förbättras. Denna rapport innehåller en beskrivning av de åtgärder som vidtagits på EU-nivå 2012 och en sammanfattning och utvärdering av medlemsstaternas åtgärder för att motverka bedrägerier. Den innehåller även en analys av de huvudsakliga resultat som nåtts av nationella och europeiska organ när det gäller upptäckt och rapportering till kommissionen av bedrägerier och andra oriktigheter i anslutning till EU:s utgifter och inkomster. Tonvikten ligger på upptäckt av bedrägerier, där resultaten vittnar om förmågan hos systemen och bedrägeribekämpningsmyndigheterna att motverka bedrägerier och olaglig verksamhet som inverkar negativt på EU-medel. Rapporten åtföljs av fyra arbetsdokument från kommissionens avdelningar[1]. Dokumentet Statistisk analys av oriktigheterna innehåller tabeller som sammanfattar de huvudsakliga resultaten av varje medlemsstats bedrägeribekämpningsåtgärder. 2. Bedrägerier och andra oriktigheter 2.1. Samtliga rapporterade oriktigheter Under 2012 rapporterades 13 436 bedrägerier och andra oriktigheter till kommissionen, motsvarande ett totalt belopp på omkring 3,4 miljarder euro, varav omkring 2,9 miljarder euro rör EU-budgetens utgiftsområden. De upptäckta oriktigheterna motsvarar 2,3 % av utbetalningarna på utgiftssidan och 2,1 % av de traditionella egna medel (brutto) som uppburits. Oriktigheterna ökade jämfört med 2011, med 6 % sett till antal och 77 % sett till belopp. Ökningen gäller framför allt oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier, vilket beror på särskilda omständigheter (se punkt 2.3). 2.2. Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier och påverkar EU-budgeten Antalet rapporterade bedrägerier, och de belopp det gäller, ingår i den bredare definitionen av bedrägerier och bör inte ses som ett mått på mängden bedrägerier. Under 2012 rapporterade medlemsstaterna 1 194 oriktigheter som bedrägerier, motsvarande ett totalt belopp på 390 miljoner euro. Dessutom gällde 29 bedrägerier motsvarande 2 miljoner euro medel som förvaltas under direkta utgifter, och 8 bedrägerier motsvarande omkring 1 miljon euro rapporterades av kandidatländer. Antalet bedrägerier[2] som rapporterades 2012 och effekterna av dem låg kvar på i stort sett samma nivåer som året innan. Stora skillnader noteras dock mellan sektorer, vilket framgår av tabell 1 och diagram 1. Tabell 1: Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier 2012[3] En fördelning av alla bedrägerier som rapporterats 2012 per medlemsstat och budgetområde (inkomster och utgifter) finns i bilaga 1. Diagram 1: Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier och berörda belopp – 2008–2012 2.2.1. Inkomster Antalet bedrägerifall som rapporterats på inkomstsidan 2012 (682) är 20 % lägre än genomsnittet för åren 2008–2012 (851). Det totala fastställda beloppet för berörda traditionella egna medel 2012 (77,6 miljoner euro) är 22 % lägre än genomsnittet för 2008–2012 (100 miljoner euro)[4]. Tullkontroller som genomförs i samband med klarering av varor leder oftare till att fall klassificeras som bedrägerier än kontroller som görs efter klarering. En stor del av bedrägerifallen 2012 (32 %) upptäcktes i samband med tullkontroller som genomfördes i samband med klarering. 51 % av alla traditionella egna medel som berördes av bedrägerier konstaterades vid inspektioner av bedrägeribekämpningsorgan. Analysen visar en nedåtgående trend i antalet bedrägerifall 2008–2012, såsom framgår av diagrammet nedan. Det högsta antalet bedrägerier rapporterades av Spanien, Italien, Tyskland och Grekland (mellan 324 och 32), medan Spanien kommer först när det gäller de berörda beloppen (mellan 38 och 10 miljoner euro)[5], följt av Belgien och Italien. DIAGRAM 2: Traditionella egna medel – fall av bedrägerier och berörda belopp (2008–2012) 2.2.2. Utgifter När det gäller utgiftsbudgeten är ökningen relativt liten sett till antalet rapporterade bedrägerier. Variationen i de berörda beloppen är inte heller särskilt stor, eftersom några få större utredningar kan ändra resultaten drastiskt (t.ex. när det gäller föranslutningsstöd – se avsnitt 2.2.5). Rapporterade oriktigheter gäller ofta transaktioner som ägde rum under ett annat budgetår än det då de upptäcktes eller rapporterades. Eftersom det i genomsnitt går omkring 3,5 år från det att ett bedrägeri begås till dess att det rapporteras till kommissionen[6] är det svårt att förklara dessa tendenser (t.ex. som möjliga följder av den ekonomiska krisen). Diagrammen 3 och 4 visar antalet rapporterade bedrägerier respektive de berörda beloppen på de olika utgiftsområdena. Liksom tidigare år upptäcktes de flesta bedrägerierna på sammanhållningspolitikens område: 50 % av det totala antalet och 63 % av de berörda beloppen. Diagram 3 och 4: Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier per budgetområde (utgifter) – antal och belopp De upptäckta tillvägagångssätten skilde sig inte avsevärt jämfört med tidigare år. Det vanligaste är användning av falska eller förfalskade dokument eller deklarationer och förskingring av medel (för annan användning än den avsedda). Bara ett litet fåtal av de rapporterade oriktigheterna gäller korruption (totalt 9), men antalet ökar. Fyra medlemsstater rapporterade att sådana fall upptäckts: Italien (6), Cypern, Estland och Spanien (1). Samtliga konstaterade fall gällde sammanhållningspolitiken. Hälften av de oriktigheter som rapporterades som bedrägerier 2012 upptäcktes av bedrägeribekämpningsorgan eller i samband med brottsutredningar eller andra externa kontroller. Andra hälften upptäcktes av de administrativa kontrollsystem som föreskrivs i sektorsförordningarna. Det belyser vikten av externa kontroller i kampen mot bedrägerier och behovet av nära samordning med förvaltnings- och revisionsmyndigheter. Det visar också att dessa myndigheter har förbättrats avsevärt, eftersom det tidigare nästan uteslutande var polisiära organ och rättsliga myndigheter som upptäckte bedrägerier. I samband med bedrägeribekämpning och brottsutredningar upptäcks fall av potentiella bedrägerier som rör betydligt högre belopp, vilket speglar de berörda organens förmåga att rikta sina insatser men även deras utökade utredningsbefogenheter. De oriktigheter som rapporteras som bedrägerier av medlemsstaterna kan delas in med utgångspunkt i graden av komplexitet. Av de fall som rapporterades 2012 kan 2 % betraktas som komplexa[7], 40 % som enkla[8] och 58 % som medelkomplexa[9]. Andelen komplexa fall är oförändrad jämfört med tidigare år, men nationella myndigheter har upptäckt förhållandevis fler ”enkla” och färre ”medelkomplexa” fall. Det är möjligt att förskjutningen mot enklare bedrägerifall speglar försök till bedrägerier i samband med den ekonomiska krisen av stödmottagare som inte skulle ha begått någon överträdelse under normala förhållanden. Denna tendens måste övervakas under kommande år, med tanke på den tid som förflyter mellan den tidpunkt då bedrägeriet begås och upptäckten. Diagram 5: Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier – komplexitet I vilken utsträckning bedrägerier upptäcks varierar fortfarande mellan medlemsstaterna (se bilaga 1). De medlemsstater som upptäckte och rapporterade flest bedrägerier är Italien, Polen, Rumänien, Danmark och Tyskland (mellan 109 och 51). Sett till de berörda beloppen rapporterades de högsta siffrorna av Italien, Rumänien och Tjeckien (mellan 119 och 54 miljoner euro). Inga bedrägerier upptäcktes och rapporterades av Grekland, Luxemburg, Malta och Finland. Mycket få (mindre än tre för samtliga utgiftsområden) rapporterades av Belgien, Frankrike, Cypern, Nederländerna och Österrike. Dessa skillnader har sin grund i olika faktorer och vittnar om att strategierna skiljer sig kraftigt åt, inte bara mellan medlemsstaterna utan även mellan olika förvaltningar i samma land. Vissa medlemsstater anslår stora resurser för att motverka bedrägerier, medan andra föredrar att tillämpa finansiella korrigeringar utan ytterligare utredning av den potentiella överträdelsen. Av de oriktigheter som rapporterats som bedrägerier de senaste fem åren utgör 5 % konstaterade bedrägerier (andel konstaterade bedrägerier)[10]. 2.2.2.1. Naturresurser (jordbruk och landsbygdsutveckling samt fiske) Antalet oriktigheter som rapporterats som bedrägerier inom denna sektor ökade 2012 med nästan 50 % jämfört med 2011 (se tabell 1). Det beror på att Danmark rapporterat 56 fall, alla med samma tillvägagångssätt och i anslutning till samma utredning. De resultat som rapporterats av Danmark gäller uteslutande Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), där antalet och beloppen alltså ökade jämfört med 2011. För Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) är utvecklingen däremot stabil. Nästan hälften av de oriktigheter som rapporterats som bedrägerier gäller överskridande av begränsningar, kvoter eller tröskelvärden och fall av överdeklaration eller falsk deklaration. Andelen komplexa bedrägerifall som upptäckts är mindre än inom övriga sektorer (omkring 1 %), medan andelen ”enkla” fall är större (44 %). Till skillnad från övriga sektorer minskade andelen enkla fall 2012 (från 59 % till 44 %). Andelen konstaterade bedrägerier på jordbruksområdet är något högre än det sammanlagda genomsnittet: omkring 6 % av alla fall som rapporterades under perioden 2008–2012. 2.2.2.2. Sammanhållningspolitik (programperioderna 2007–2013 och 2000–2006) Sammanhållningspolitiken är fortfarande det utgiftsområde i budgeten där antalet oriktigheter som rapporteras som bedrägerier är högst, men antalet har varit stabilt de senaste tre åren. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) stod för den största andelen rapporterade bedrägerier 2012, medan Europeiska socialfonden (ESF) dominerat de senaste fem åren. När det gäller de berörda beloppen har Eruf alltid stått för den största andelen eftersom de projekt som får stöd finansieras med högre belopp. När det gäller vilka myndigheter som upptäckt bedrägerierna står det kontrollsystem som föreskrivs i EU-lagstiftningen för första gången för den största andelen (59 %), och inte brottsutredningar eller bedrägeribekämpningsorgan. Detta innebär en slående skillnad jämfört med den föregående programperioden (2000–2006), när nästan samtliga fall upptäcktes till följd av bedrägeriutredningar eller brottsutredningar. Kommissionens insatser de senaste åren för att öka medvetenheten om bedrägerier inom denna sektor tycks ha gett resultat hos nationella myndigheter, även om denna utveckling behöver befästas under kommande år[11]. När det gäller beloppen är de fortfarande störst i anslutning till brotts- och bedrägeriutredningar, som står för omkring 64 % av den totala siffran. En annan viktig utveckling är förkortningen av den tid det tar innan bedrägerier rapporteras efter upptäckt – i genomsnitt åtta och en halv månad. Å andra sidan upptäcktes oriktigheter i genomsnitt två år och sju månader efter det att de inletts. Andelen konstaterade bedrägerier på sammanhållningspolitikens område är lägre än genomsnittet: omkring 4 % av de oriktigheter som rapporterades som bedrägerier under perioden 2008–2012. 2.2.2.3. Föranslutningspolitik (föranslutningsstöd och instrumentet för stöd inför anslutningen) När det gäller föranslutningsstöd fortsatte antalet oriktigheter som rapporterats som bedrägerier att minska 2012 – den nedåtgående trenden sedan 2009 höll alltså i sig. Medlemsstaterna i EU-12 har fasats ut ur föranslutningsstödet nästan helt, med undantag av ett fåtal projekt och återstående utbetalningar inom programmet för gemenskapens bistånd för återuppbyggnad, utveckling och stabilisering (Cards). Samtidigt som antalet oriktigheter som rapporterats som bedrägerier minskade ökade de berörda beloppen betydligt, vilket berodde på två fall som anmäldes av Rumänien och gällde sammanlagt 38,5 miljoner euro. Utan dessa två exceptionella fall skulle den nedåtgående trenden ha hållit i sig även sett till beloppen. Landsbygdsutvecklingsstöd är fortfarande det område där flest oriktigheter rapporteras som bedrägerier. För den innevarande programperioden noterades 2012 en liten minskning av antalet rapporterade bedrägerier gällande instrumentet för stöd inför anslutningen. Det kan hänga samman med eftersläpningen i genomförandet. 2.2.2.4. Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen analyseras med utgångspunkt i uppgifter om betalningskrav som utfärdats av kommissionens avdelningar i anslutning till utgifter som står under centraliserad förvaltning. Enligt kommissionens periodiserade redovisningssystem (Abac) klassificerade kommissionens avdelningar 26 återkrav som misstänkta bedrägerier 2012, och de rapporterades därefter till Olaf. Ytterligare 1 648 återkrav klassificerades som oriktigheter. De ekonomiska konsekvenserna av dessa fall uppgår till omkring 2,7 miljoner euro. 2.2.3. Resultat för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) Under 2012 inledde Olaf 431 utredningar och 287 samordningsärenden och avslutade 465 (varav 100 med rekommendationer). 54 rekommendationer om rättsliga åtgärder sändes till nationella myndigheter, och återkrav rekommenderades för omkring 284 miljoner euro, varav 165,8 miljoner euro avsåg inkomster och 118,2 miljoner euro utgifter (se tabell 2). Tabell 2: Belopp för vilka återkrav rekommenderades 2012 till följd av Olafs utredningar 2.3. Oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier Under 2012 anmäldes 12 137 oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier till kommissionen (omkring 6 % fler än 2011), med ekonomiska konsekvenser på omkring 2,9 miljarder euro (mer än dubbelt så mycket som 2011). De största ökningarna noterades för sammanhållningspolitiken och direkta utgifter (se punkt 2.3.2), såsom framgår av tabell 3. Tabell 3: Oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier 2012[12] I bilaga 2 redovisas fördelningen per medlemsstat och med utgångspunkt i inkomster och utgifter för alla andra oriktigheter än bedrägerier som rapporterades 2012. 2.3.1. Inkomster När det gäller traditionella egna medel var antalet andra oriktigheter än bedrägerier som rapporterades stabilt under 2012, men det totala konstaterade beloppet är 20 % högre än genomsnittet för åren 2008–2012. DIAGRAM 6: Traditionella egna medel – fall av oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier och berörda belopp (2008–2012) Under 2012 var kontroller efter klarering den viktigaste metoden för upptäckt av oriktigheter, sett till både antalet upptäckta fall och de konstaterade beloppen. På senare år har kommissionens inspektioner av traditionella egna medel inriktats på medlemsstaternas strategier för tullkontroll och noggrann övervakning av åtgärder som vidtas av medlemsstaterna till följd av iakttagelser i samband med inspektionerna. Kommissionen har noterat ett skifte i medlemsstaternas strategier från tullkontroll i samband med klarering av varor till kontroller efter klarering. Detta bekräftas av uppgifter från medlemsstaterna. Tullkontroller efter klarering är en effektiv metod för upptäckt av oriktigheter, men tullkontroller i samband med klarering är fortfarande viktiga för upptäckt av bedrägerier (se punkt 2.2.1). 2.3.2. Utgifter På budgetens utgiftsområden ökar antalet andra oriktigheter än bedrägerier främst inom sektorn för direkta utgifter. Det förklaras nästan helt och hållet av den förbättrade användningen av systemet Abac vid kommissionens generaldirektorat, vilket har gett mer tillförlitlig information. Det bör noteras att alla oriktigheter på området för direkta utgifter registreras utan tillämpning av något tröskelvärde, vilket inte är fallet inom alla andra sektorer. När det gäller ökningen sett till belopp är två områden framträdande: i) direkta utgifter, där en enda oriktighet motsvarande omkring 40 miljoner euro (som nu korrigerats och åtgärdats) förklarar skillnaden jämfört med 2011, och ii) sammanhållningspolitiken, där det stora beloppet delvis förklaras av det ökade genomförandet av programperioden 2007–2013 men till övervägande del av en del oriktigheter som konstaterats av kommissionens revisionstjänster de senaste åren och rapporterats av de behöriga nationella organen först under 2012. Omkring 1,5 miljarder euro avser andra oriktigheter än bedrägerier som rapporterats av Tjeckien och Spanien (även här har finansiella korrigeringar och korrigerande åtgärder överenskommits och genomförts). När det gäller Tjeckien härrör nästan hälften av dessa belopp från finansiella korrigeringar som gjorts efter revisioner av kommissionens avdelningar. För Spaniens del avser hälften av beloppen anmälningar om oriktigheter som gäller programperioden 2000–2006 och begärts av kommissionen i samband med avslutandet[13]. 3. Återkrav och andra förebyggande och korrigerande åtgärder Ett viktigt inslag i skyddet av EU:s ekonomiska intressen är användningen av mekanismer för att förebygga och korrigera bedrägerier och andra oriktigheter för att se till att budgeten genomförs i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning[14]. Följande åtgärder får antas av kommissionen med delad förvaltning: · Förebyggande åtgärder: avbryta utbetalningarna (varvid utbetalningsfristen flyttas tillbaka med upp till sex månader)[15]; helt eller delvis ställa in de löpande utbetalningarna till en medlemsstat[16]. · Korrigerande åtgärder: när de åtgärder som krävs inte vidtas av den berörda medlemsstaten kan kommissionen besluta att utdöma en finansiell korrigering[17]. För utgifter som inte uppfyller gällande regler utfärdas antingen ett betalningskrav, eller också görs ett avdrag från nästa ansökan om utbetalning. Det finns bara tillgång till vissa uppgifter om de belopp som medlemsstaterna återvunnit direkt från stödmottagare[18]. De redovisas i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om statistisk utvärdering av oriktigheter. Uppgifter om andra typer av förvaltning än delad förvaltning (i synnerhet direkta utgifter) avser främst betalningskrav som utfärdas av kommissionens avdelningar eller avdrag från ersättningsanspråk. 3.1. Utgifter: förebyggande mekanismer 3.1.1. Avbrutna utbetalningar 2012 Under 2012 fattade kommissionen 187 beslut om att avbryta utbetalningar (gällande över 5 miljarder euro) på sammanhållningspolitikens område. Av dessa var 70 fortfarande i kraft vid utgången av 2012 (gällande över 1,7 miljarder euro). I tabell 4 redovisas de fall av avbrutna utbetalningar som handlagts 2012[19], vilket vittnar om den omfattande förebyggande verksamhet som bedrivits, särskilt i anslutning till Eruf/Sammanhållningsfonden, som står för mer än 60 % av fallen och omkring 80 % av de totala berörda beloppen. Tabell 4: Fall av avbrutna utbetalningar som handlagts av kommissionens avdelningar 2012 3.1.2. Uppskjutna utbetalningar Ett beslut om att skjuta upp utbetalningarna för två program inom ramen för Eruf/Sammanhållningsfonden i Tyskland och Italien var fortfarande i kraft vid utgången av 2012. Två beslut om att skjuta upp utbetalningar antogs 2012 med avseende på ESF-utbetalningar till Tjeckien (fortfarande i kraft vid årets slut) och Slovakien. 3.2. Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav 2012 De korrigerande åtgärder som antas av kommissionen med avseende på medlemsstater ökade avsevärt 2012 (+30 % för ”bekräftade/beslutade” och +137 % för ”genomförda”), främst på sammanhållningspolitikens område (se tabell 5). Tabell 5: Finansiella korrigeringar och återkrav per budgetområde – 2012–2011 Bilaga 3 visar fördelningen per medlemsstat av finansiella korrigeringar som genomförts under 2012 med delad förvaltning: omkring 58 % av de 3,7 miljarder euro det rör sig om beror på finansiella korrigeringar som genomförts med avseende på Spanien[20]. 3.3. Återkrav gällande inkomster i form av egna medel När det gäller inkomster i form av egna medel, som är den största inkomstkällan i EU-budgeten, gäller återkraven uppföljningen av kommissionens inspektionsrapporter, Europeiska revisionsrättens revisioner, ärenden gällande ekonomiskt ansvar med anledning av medlemsstaters administrativa fel eller bristande noggrannhet i samband med återkrav, överträdelseförfaranden, avgöranden från domstolen och belopp som härrör från frivilliga betalningar från medlemsstater och ränta eller försenade betalningar i anslutning till egna medel. Dessa belopp framgår av tabell 6. Tabell 6: Återkrav gällande egna medel[21] 3.3.1. Traditionella egna medel Traditionella egna medel består huvudsakligen av tullar som tas ut på import av produkter från länder utanför EU och, i mindre utsträckning, sockeravgifter. De står för 13 % av EU:s totala inkomster 2012. Omkring 98 % av alla fastställda traditionella egna medel uppbärs utan särskilda svårigheter. Återstående 2 % berörs av bedrägerier och andra oriktigheter. Medlemsstaterna är skyldiga att återkräva dessa belopp och registrera dem i databasen Ownres. Det belopp som ska återkrävas[22] för 2012 är 444 miljoner euro, varav 208 miljoner euro redan har återvunnits av medlemsstaterna (årlig återvinningsgrad: 47 %). Medlemsstaterna fortsatte dessutom med sin återkravsverksamhet gällande fall från tidigare år och återvann sammanlagt omkring 83 miljoner euro i anslutning till bedrägerier och oriktigheter som upptäckts mellan 1989 och 2011. Den historiska återvinningsgraden (1989–2009) är 77 %[23]. Det är i allmänhet mycket svårare att återvinna belopp i anslutning till bedrägerier än i samband med oriktigheter. När ett fall klassificeras som bedrägeri ger det därför en indikation om det framtida återvinningsresultatet. Medlemsstaternas uppbörd av traditionella egna medel övervakas med hjälp av kontroller av dessa medel och genom det förfarande som kräver att alla belopp över 50 000 euro som medlemsstaterna slutligen betecknar som omöjliga att driva in ska anmälas till kommissionen. Medlemsstaterna hålls ekonomiskt ansvariga för utebliven uppbörd av traditionella egna medel i fall där brister konstateras i uppbörden. 4. Politik för bedrägeribekämpning på EU-nivå 4.1. Politiska åtgärder för bedrägeribekämpning som kommissionen inledde 2012 4.1.1. Olafs reformförslag (förordning (EG) nr 1073/1999) Kommissionens ändrade förslag om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Olaf och om upphävande av förordning (Euratom) nr 1074/1999[24] inriktas på att klargöra rättssäkerheten för personer som berörs av Olafs utredningar, samtidigt som effektiviteten i utredningarna förbättras, och på att förbättra samarbetet med Olafs partner (övriga EU-institutioner och EU-organ, medlemsstater och internationella organisationer). Förslaget syftar också till att klargöra rollen för Olafs övervakningskommitté och införa regelbundna överläggningar med EU-institutioner för diskussion om Olafs strategiska prioriteringar. Informella diskussioner mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen mellan oktober 2011 och juni 2012 lade grunden för en bred överenskommelse som återspeglas i rådets ståndpunkt vid första behandlingen, som antogs formellt den 25 februari 2013[25] och godkändes av Europaparlamentet den 3 juli[26]. Den nya förordningen träder sannolikt i kraft den 1 oktober 2013. 4.1.2. Förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen Under 2012 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om straffrättsligt skydd av EU:s ekonomiska intressen.[27] Syftet är att stärka den rättsliga ramen för att skydda EU:s budget från olagligt missbruk. Förslaget till direktiv syftar till att klargöra, harmonisera och stärka de straffrättsliga bestämmelserna i medlemsstaterna när det gäller brott som rör EU:s budget. Nivån för (det straffrättsliga) skyddet av EU:s budget varierar stort mellan medlemsstaterna. En orsak är att den gällande lagstiftningen[28] inte har lett till tillräcklig harmonisering och verkställighet i medlemsstaterna. Förslaget främjar en avskräckande effekt genom initiativ för ytterligare harmonisering av brott och påföljder enligt materiell straffrätt för att skydda EU:s ekonomiska intressen. Här ingår följande: - Definition av brottstyper – bedrägeri, korruption, penningtvätt – huvudsakligen på grundval av konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och protokollen till den. - Harmonisering av definitionerna av andra brott (anbudsgivares ohederliga beteende vid offentlig upphandling, förskingring av medel som strider mot godkända syften). - Införande av regler om lägsta fängelsestraff för särskilt allvarliga brott, på grundval av trösklar för att säkra proportionalitet. - Harmonisering av den frist inom vilken förundersökning, lagföring, rättegång och dom för ett brott måste äga rum. - Fastställande av kompletterande bestämmelser om straffrättsligt skydd av EU:s ekonomiska intressen, bl.a. regler om behörighet och juridiska personers ansvar. Förslaget har överlämnats till Europaparlamentet och rådet. Rådet antog en allmän strategi i juni 2013. Yttrandena från Europaparlamentets ansvariga utskott väntas antas under andra halvåret 2013. 4.1.3. Förberedelser inför inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet Under 2012 genomförde Olaf och kommissionens generaldirektorat för rättsliga frågor ett omfattande samråd med medlemsstater, experter och intressenter om det eventuella inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet för skyddet av EU: ekonomiska intressen[29]. Lagstiftningsförslaget lades fram den 17 juli 2013[30] och åtföljs av ett förslag om att reformera Eurojust[31]. Olafs erfarenhet visar att det finns behov av en europeisk åklagarmyndighet för att förbättra utredningarna i bedrägerifall i EU och påskynda lagföringen. Ett centralt placerat organ kan bättre säkra kontinuitet och effektivitet i utrednings- och lagföringsprocessen. Den europeiska åklagarmyndigheten kommer att vara ett rent utrednings- och lagföringsorgan, som på EU-nivå kommer att öka effektiviteten i kampen mot brott som drabbar EU-budgeten. De låga utrednings- och lagföringsnivåer som i dag utgör ett hinder för ett effektivt skydd av unionens ekonomiska intressen kommer därmed att åtgärdas. 4.1.4. Initiativ för bekämpning av korruption i EU Kommissionen presenterade 2011 en övergripande EU-strategi mot korruption[32] och efterlyste ett ökat fokus på korruption på en rad politikområden. Framför allt betonades närmare samarbete, moderniserade regler om förverkande av vinning av brott, nya bestämmelser om offentlig upphandling, bättre brottsstatistik och ökad användning av villkorade avtal i samarbets- och utvecklingspolitiken. Kommissionen har åtagit sig att offentliggöra en EU-rapport om insatserna mot korruption vartannat år. Rapporten ska syfta till att intensifiera åtgärderna mot korruption i EU och stärka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna. Den ska också identifiera EU-omfattande tendenser, underlätta utbyte av goda metoder och lägga grunden för EU:s framtida strategiska åtgärder. Korruption inom offentlig upphandling kommer att vara det övergripande temat för den första rapporten, som planeras till andra halvåret 2013. 4.1.5. Bedrägeribekämpning inom tullen 4.1.5.1. Ömsesidigt administrativt bistånd Ömsesidigt administrativt bistånd för att bekämpa tullbedrägerier baseras på rådets förordning (EG) nr 515/97[33]. Under 2012 genomförde kommissionen en konsekvensbedömning med syftet att uppdatera denna rättsliga ram för att ytterligare förbättra upptäckten av och kampen mot tullbedrägerier i EU. Förslaget väntas antas av kommissionen under 2013. 4.1.5.2. Gemensamma tullinsatser Gemensamma tullinsatser samordnas och riktade operativa åtgärder genomförs av medlemsstaters och tredjeländers tullmyndigheter, under en begränsad tid, för att bekämpa olaglig gränsöverskridande handel med varor. I samband med ömsesidigt bistånd mellan EU:s tullförvaltningar och kommissionen tillhandahåller Olaf en it-plattform, it-applikationer och ett insatsrum som kan användas av medlemsstater för att genomföra gemensamma tullinsatser. Under 2012 stödde Olaf fyra[34] gemensamma tullinsatser som genomfördes av medlemsstaterna. 4.1.5.3. Informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis) Huvudsyftet med Afis, som förvaltas av Olaf, är att förbättra samarbetet med partner, bl.a. andra institutioner, medlemsstater, internationella organisationer och tredjeländer, för en korrekt tillämpning av EU:s tullagstiftning. Medlemsstaterna använder Afis för att rapportera fall av bedrägerier och oriktigheter. Systemet välkomnades vid Afis-konferensen i Lissabon i maj 2012, där dess fortsatta utveckling diskuterades. It-projekt genomfördes för att förbättra kommunikationen och underlätta dataextraheringen från Afis. Vid utgången av 2012 hade Afis 10 180 registrerade slutanvändare vid 1 750 enheter i medlemsstater, tredjeländer och internationella organisationer och inom kommissionen och andra EU-institutioner, och användarna hade utväxlat 10 120 MAB-meddelanden (tjänst för säkra meddelanden inom Afis). Sammanlagt 8 370 fall hade offentliggjorts i Afis databaser och moduler för ömsesidigt bistånd.[35] Databasen för transiteringsinformation (Atis) hade mottagit information om sju miljoner nya transiteringsförsändelser, motsvarande totalt 35 miljoner varuförflyttningar. Systemet för anmälan av oriktigheter (IMS) hade 2012 mottagit 19 800 nya rapporter om oriktigheter från medlemsstater och kandidatländer och innehåller sammanlagt 152 000 rapporter. 4.1.6. Bekämpning av mervärdesskattebedrägerier Med anledning av Europeiska rådets begäran av den 2 mars 2012 och Europaparlamentets resolution av den 19 april 2012 antog kommissionen ett meddelande om skattebedrägeri och skatteundandragande[36] den 6 december 2012. I meddelandet presenterades en handlingsplan för att bekämpa skattebedrägeri och skatteundandragande, även med avseende på tredjeländer. Enligt handlingsplanen uppmuntras rådet och medlemsstaterna att gå vidare med befintliga initiativ, däribland mekanismen för snabba insatser och tillämpningen av en omvänd betalningsskyldighet för vissa kategorier av varor och tjänster. Rådet har nyligen nått en politisk överenskommelse om dessa initiativ. Handlingsplanen ledde dessutom till att ett EU-forum för mervärdesskatt inrättades. Syftet är att förbättra skattebetalarnas frivilliga efterlevnad, fortsätta med det tekniska biståndet och biståndet med kapacitetsuppbyggnad till medlemsstaterna, införa gemensam riskanalys inom Eurofisc (nätverket för snabbt utbyte av riktad information för bekämpning av mervärdesskattebedrägeri) och förhandla fram bilaterala avtal om administrativt samarbete om mervärdesskatt med tredjeländer. 4.1.7. Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal För att skydda EU:s ekonomiska intressen, bekämpa överträdelser och säkra en riktig tillämpning av tullagstiftningen innehåller EU:s internationella avtal – t.ex. förmånshandelsavtal, samarbetsavtal, icke-förmånsavtal och fristående avtal om tullfrågor – bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd på tullområdet och åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. Vid utgången av 2012 var 44 avtal med bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd för 62 tredjeländer i kraft, och bilaterala eller regionala förhandlingar pågick med ytterligare 88 länder (däribland några av EU:s största handelspartner)[37]. Under 2012 slöt EU frihandelsavtal med den centralamerikanska regionen[38] och de andinska länderna.[39] Förhandlingarna om ett frihandelsavtal med Singapore avslutades i december 2012. Avtal om ekonomiskt partnerskap trädde i kraft för ytterligare fyra AVS-länder[40]. Alla de ovannämnda avtalen innehåller bestämmelser om ömsesidigt administrativt samarbete och åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. 4.1.8. Kampen mot olaglig handel med tobaksvaror 4.1.8.1. Kommissionens handlingsplan för att bekämpa smuggling av cigaretter och alkohol längs EU:s östra gräns Cigarettsmuggling orsakar stora inkomstförluster för EU och dess medlemsstater, vilka uppskattningsvis motsvarar mer än 10 miljarder euro i uteblivna tull- och skatteintäkter varje år. Smuggling av högt beskattade varor – cigaretter och alkohol – är en av de vanligaste brottstyperna vid den östra gränsen. I juni 2011 lade kommissionen fram en handlingsplan för att bekämpa smuggling av cigaretter och alkohol i denna region[41]. Kommissionen tog upp frågan med grannländer längs den östra gränsen, samordnade medlemsstaternas insatser i regionen och tillhandahöll tekniskt bistånd genom programmet Herkules III[42]. Analysen visar dock att cigarettsmuggling är ett problem i hela unionen. Den 6 juni 2013 presenterade kommissionen därför en omfattande EU-strategi i ett meddelande om upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling[43]. Meddelandet åtföljs av en handlingsplan som integrerar pågående insatser inom handlingsplanen för den östra gränsen. 4.1.8.2. Ramkonventionen om tobakskontroll (FCTC): protokollet om avskaffande av olaglig handel med tobaksprodukter Kommissionen stöder starkt protokollet om avskaffande av olaglig handel med tobaksprodukter till Världshälsoorganisationens (WHO) ramkonvention om tobakskontroll (FCTC). Detta ligger i linje med dess ansvar att skydda EU:s ekonomiska intressen, där kampen mot smuggling och varumärkesförfalskning av cigaretter ingår. Kommissionen samordnade EU:s ståndpunkt och företrädde, tillsammans med rådets ordförandeskap, EU vid förhandlingarna om protokollet, som antogs i november 2012. Det är öppet för undertecknande av avtalsslutande parter i FCTC till och med januari 2014. När det trätt i kraft väntas det bidra avsevärt till kampen mot den olagliga tobakshandeln. EU och medlemsstaterna bör underteckna och ratificera protokollet snarast möjligt. 4.1.8.3. Avtal med cigarettillverkare Under 2012 höll kommissionen och företrädare för medlemsstaterna separata möten med fyra cigarettillverkare[44] för att diskutera genomförandet av samarbetsavtal. Ett avtal nåddes med PMI enligt vilket tillverkaren skulle göra tilläggsbetalningar (för beslag) till alla medlemsstater så snart företrädare för samtliga medlemsstater, EU och företaget undertecknat ett ändringsavtal om frågan. Alla medlemsstater har ännu inte undertecknat. 4.1.9. Regler om offentlig upphandling Bedrägerier har ofta koppling till upphandling. Kommissionen införde därför nya bestämmelser i sina förslag till direktiv om offentlig upphandling[45], som antogs den 20 december 2011: – Införande av begreppet intressekonflikt. – Uteslutning av anbudsgivare vars chefer har dömts för korruption eller andra allvarliga bedrägerier. – En övergripande förvaltningsram som inbegripet övervaknings- och rapporteringsskyldigheter för att begränsa bedrägerier i samband med upphandling, särskilt när det rör sig om EU-medel. Kommissionens förslag har diskuterats ingående i Europaparlamentet och rådet. Ett tidigare förslag[46] om att inrätta ett nationellt tillsynsorgan för offentlig upphandling godkändes inte av rådet men har ersatts av vissa skyldigheter vad beträffar övervakning och rapportering till kommissionen, i synnerhet i korruptionsfall. Dessa förslag skulle, om de antas, avsevärt förbättra förvaltningen. Överträdelserna av regler om offentlig upphandling skulle begränsas och uppföljningen förbättras, särskilt i fall med koppling till intressekonflikt. 4.1.10. Kommissionens bedrägeribekämpningsstrategi (Cafs) Kommissionens bedrägeribekämpningsstrategi (Cafs)[47], som antogs i juni 2011, riktar sig främst till kommissionens avdelningar. Den syftar till att kombinera kostnadseffektivitet och förenkling med möjligheten att anpassa befintliga bedrägeribekämpningsåtgärder för att motverka nya bedrägerier. Kommissionen utnyttjar Olafs erfarenhet av utredningar av påstådda bedrägerier. Genomförandet av Cafs är på god väg, särskilt när det gäller de tre prioriteringar som ska uppnås före utgången av 2013: – Lämpliga bestämmelser om insatser mot bedrägerier i kommissionens förslag till utgiftsprogram enligt den nya fleråriga budgetramen. – Strategier mot bedrägerier som ska användas av kommissionens avdelningar. – Översyn av direktiven om offentlig upphandling[48]. Olaf kompletterar genomförandet av dessa prioriterade insatser genom att tillhandahålla andra tjänster med hjälp av en intern webbplats för bedrägeribekämpning samt vägledning, utbildning och samordning. 4.1.11. Programmen Herkules och Perikles 4.1.11.1. Genomförande av programmen Herkules II och Perikles Under 2012 stödde Herkules II-programmet insatser för att stärka de brottsbekämpande myndigheternas tekniska och operativa kapacitet att bekämpa bedrägerier mot EU. Det skedde genom tekniskt bistånd (7,35 miljoner euro), utbildning, bl.a. i digital kriminalteknik (3,25 miljoner euro), rättslig utbildning och studier (0,7 miljoner euro) samt it-stöd för inköp av data och information som görs tillgängliga för medlemsstaternas myndigheter (2,95 miljoner euro). De angivna beloppen speglar den tillgängliga budgeten för 2012. Under 2012 deltog kommissionen (Olaf) i 16 insatser inom Periklesprogrammet som ska skydda eurosedlar och euromynt mot bedrägerier och förfalskning, bl.a. konferenser, seminarier och personalutbyten, som organiserades av medlemsstaterna och/eller kommissionen (Olaf). Dessa evenemang var särskilt inriktade på att stärka samarbetet med de ansvariga myndigheterna och inbegrep diskussioner om program med sökande och experter från medlemsstaterna, Europeiska centralbanken och Europol. Under 2012 gjordes åtaganden för 94,75 % av Periklesprogrammets 1 miljon euro. 4.1.11.2. Flerårig budgetram 2014–2020 I december 2011 antog kommissionen, i anslutning till den fleråriga budgetramen, förslag om fortsättning av två program i syfte att stärka förebyggandet av och kampen mot bedrägerier: Herkules III[49] och Perikles 2020.[50] Under 2012 diskuterade Europaparlamentets budgetkontrollutskott och rådets arbetsgrupp för bedrägeribekämpning båda förslagen. Under det danska ordförandeskapet kunde rådets arbetsgrupp för bedrägeribekämpning förbereda godkännandet av kommissionens förslag, med undantag för medfinansieringsnivåerna och programmets sammanlagda budget. Budgetkontrollutskottet antog sina betänkanden om förslagen i november 2012. Parlamentet och rådet inledde förhandlingar under det irländska ordförandeskapet 2013 i syfte att nå en överenskommelse. 4.2. Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) Enligt artikel 325 i EUF-fördraget ska medlemsstaterna tillsammans med kommissionen organisera ett nära och regelbundet samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Ett viktigt forum för samordningen är den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf).[51] Under 2012 rådfrågades Cocolaf två gånger om den huvudsakliga utvecklingen i fråga om lagstiftningsinitiativ och politiska initiativ på området bedrägeribekämpning. Cocolaf gav sin syn på EU:s insatser för att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen och stödde generellt de pågående initiativen, i synnerhet i fråga om harmonisering av den rättsliga grunden för bekämpning av bedrägerier mot EU. En översyn av Cocolafs struktur och olika befintliga expertgrupper planeras under 2013, för att förbättra gruppens generella funktion och ge en tydligare överblick över verksamhet som rör kommissionen (Olaf) och medlemsstaterna. 4.3. Europaparlamentets resolution av den 10 maj 2012 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 2010 Europaparlamentet antog sin resolution on kommissionens rapport 2010 den 10 maj 2012.[52] Resolutionen innehåller särskilda uppmaningar, kommentarer och förslag som omfattar samtliga budgetområden. Den riktas till kommissionen och medlemsstaterna och behandlar en rad olika ämnen, t.ex. tull- och mervärdesskatteförluster, medlemsstaternas rapportering av oriktigheter i alla sektorer samt offentlig upphandling. I resolutionen beklagas att kommissionens rapport inte behandlar bedrägeri på djupet utan tar upp oriktigheter mycket övergripande. Dessutom kritiseras det mycket låga antal oriktigheter som rapporteras av en del medlemsstater i vissa sektorer. Europaparlamentet välkomnade den förbättrade återkravsgraden för sammanhållningsfonderna och de stora framsteg som gjorts av Bulgarien i fråga om förstärkning av de nationella kontrollsystemen för föranslutningsstödet. Man välkomnade också framgången för den gemensamma tullinsatsen ”Sirocco” och effektiviteten hos Herkules II-programmet som samordnas av Olaf. Kommissionen har lagt fram en uppföljningsrapport som beskriver de åtgärder som ska vidtas med anledning av parlamentets farhågor. Kommissionen påpekade framför allt att man i rapporten enligt artikel 325 skulle lägga större tonvikt vid ingående analys av bedrägerier men betonade att rapportering av alla oriktigheter (även andra än bedrägerier) är nödvändig för att fullgöra rapportuppdraget och få en mer heltäckande förståelse för bedrägerierna. I enlighet med parlamentets rekommendation lade kommissionen redan i 2011 års rapport större tonvikt på analys av bedrägerier, och det har gjorts i ännu större utsträckning i den här rapporten. När det gäller parlamentets oro för att en del medlemsstater rapporterar få eller inga bedrägerier för vissa fonder tog kommissionen kontakt med de berörda medlemsstaterna för att ta upp problemen med ofullständig rapportering. En del av problemet är dock att vissa medlemsstater fortfarande måste bli bättre på att upptäcka bedrägerier. En rad åtgärder har vidtagits för att vägleda och stödja medlemsstaterna i arbetet med att förbättra resultatet när det gäller upptäckt och rapportering av bedrägerier. Kommissionen granskar medlemsstaternas återkravsförfaranden och ställer in utbetalningarna när betydande brister upptäcks. Återvinningen förbättrades på jordbruksområdet, delvis därför att medlemsstaterna nu står för hälften av de belopp som inte kan återkrävas om återvinningen inte sker inom utsatt tid eller hela kostnaden om de gör försumliga utbetalningar (50 %-regeln). För den fleråriga budgetramen 2014–2020 har kommissionen även föreslagit en ytterligare förstärkning av den rättsliga ramen. Kommissionen har dessutom beskrivit åtgärder som ska vidtas för sammanhållningsfonderna, som ett led i sin gemensamma strategi för att förebygga bedrägerier som rör sammanhållningsfonderna. Strategin innefattar bedömning av bedrägeririsk, upptäckt av bedrägerier och interna och externa insatser för att öka medvetenheten om bedrägeririsk (vid de kommissionsavdelningar som ansvarar för genomförandet av sammanhållningspolitiken och i medlemsstaterna). 5. Åtgärder som vidtas av medlemsstaterna för att bekämpa bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen Varje år rapporterar medlemsstaterna till kommissionen om de viktigaste åtgärder som vidtagits på grundval av artikel 325 i EUF-fördraget för att bekämpa bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen. Under 2012 genomförde medlemsstaterna både allmänna och specifika åtgärder som stärker förebyggandet och bekämpningen av bedrägerier som påverkar EU:s ekonomiska intressen. Uppgifter som lämnats av nästan hälften av medlemsstaterna visar dock att deras förmåga att upptäcka och lagföra bedrägerier och att verkställa återkrav är begränsad. Dessutom skiljer sig metoderna för rapportering av bedrägerier och oriktigheter mellan och inom medlemsstaterna. 5.1. Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen Administrativa åtgärder som rapporteras av medlemsstaterna gäller främst förstärkning av den övervakning som utförs av förvaltningsmyndigheter, strängare finansiell revision och uppdaterade riktlinjer eller metodhandböcker.[53] Andra åtgärder syftar till att förbättra samarbetet mellan behöriga myndigheter, stärka kontrollerna[54], främja strategiskt samarbete med kommissionen för att förebygga bedrägerier och korruption[55], erbjuda utbildning[56] och förbättra avtalssäkerheten[57]. Mer allmänna åtgärder gäller förbättringar av lagar om offentlig upphandling[58] och återvinning av felaktiga utbetalningar[59]. 5.2. Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen på jordbruksområdet Under 2012 låg fokus framför allt på jordbruksområdet. Rapporteringen innefattade information om bedrägeriutredningar, rättsliga och administrativa åtgärder och strategier, bedrägeriindikatorer, belopp som återvunnits i samband med bedrägeriutredningar och uppgifter om personal som avdelats för och medverkat i bedrägeriutredningar. 5.2.1. Rättsliga och administrativa åtgärder Många medlemsstater[60] rapporterade 2011–2012 om nya rättsliga och administrativa åtgärder som avsevärt förbättrat förebyggandet av bedrägerier och riskhanteringen i anslutning till jordbruksfonder. Några medlemsstater rapporterade om åtgärder som rör hela förvaltningen av jordbruksstödet[61]. Dessa åtgärder gäller främst utgifternas stödberättigande, kontroller på plats och revisioner för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), mer målinriktade kontroller till följd av riskbedömningar för de ordningar som avser unga jordbrukare och mindre gynnade områden samt förbättringar av certifieringsförfarandet till följd av strängare kontroller. Flera medlemsstater[62] rapporterade om åtgärder som förbättrat deras finansiella kontroll efter översyn av den nationella lagstiftningen och ytterligare modernisering av stödordningar (landsbygdsutvecklingspolitik, direktstödsordningar). Några medlemsstater[63] rapporterade om förbättringar av nationell lagstiftning eller harmonisering med EU-lagstiftningen när det gäller förfaranden för hantering av oriktigheter, inklusive definitioner av oriktigheter, rapporteringsförfaranden, finansiella korrigeringar eller återvinning av medel samt en tydligare definition av bedrägerier och utredningsförfaranden. Fyra medlemsstater[64] rapporterade om förbättringar av de nationella registren och datahanteringen för att underlätta korsvisa kontroller. Andra[65] rapporterade om förbättringar av riskhanteringssystemen genom bättre organisatoriska strukturer, interna kontrollsystem och kontrollriktlinjer eller nya riskanalyser för förebyggande av allvarliga och organiserade skattebedrägerier. När det gäller ändamålsenlighet och effektivitet rapporterade de flesta medlemsstater[66] att de nya rättsliga eller administrativa åtgärderna lett till bättre resultat, bl.a. tidigare upptäckt, färre felaktiga utbetalningar, fler oriktigheter som upptäckts före utbetalning och högre grad av godkända stödberättigande utgifter. Vissa nämnde färre kontroller på plats och bättre resursutnyttjande till följd av nya riskanalyser. De flesta medlemsstater rapporterade att de vidtagit åtgärder för att förbättra den finansiella rapporteringens tillförlitlighet och konsekvens. 5.2.2. Nya strategier för att förebygga och upptäcka bedrägerier Flertalet medlemsstater[67] rapporterade att de nu tillämpar en eller flera av följande: nationella strategier, regionala strategier, strategier baserade på en viss typ av insats för riskreducering samt bättre förebyggande och upptäckt av bedrägerier i samband med utnyttjandet av jordbruksfonder. 5.2.3. Användning av bedrägeriindikatorer Nästan alla medlemsstater[68] sade sig använda allmänna bedrägeriindikatorer såsom kategorier av oriktigheter, insatser, tillvägagångssätt eller berörda ekonomiska sektorer eller geografiska områden. De flesta medlemsstater[69] uppgav dessutom att de även använder sina egna specifika indikatorer, t.ex. stödmottagarnas identitet, öppenheten i förfarandena, förändringar av stödbeloppet jämfört med föregående regleringsår, lämnande av falska eller misstänka uppgifter eller försök att dölja information. 5.2.4. Genomförande av rapporteringsbestämmelser Många medlemsstater[70] rapporterade att de antagit riktlinjer om åtskillnad mellan bedrägerier och andra oriktigheter och organiserat personalutbildning för att klargöra skillnaden. Tre medlemsstater[71] uppgav att de inte antagit några sådana riktlinjer eftersom gällande föreskrifter och förfaranden är tillräckliga. De svar som mottagits när det gäller rapporteringsrutiner enligt förordning (EG) nr 1848/2006 visar att rutinerna varierar både mellan medlemsstater och mellan organ i samma medlemsstat. Det senare gäller inte bara i federala länder och inte bara mellan politikområden som jordbruk, fiske eller sammanhållning[72]. 5.2.5. Otillräcklig statistik om upptäckt och lagföring och motsvarande återkrav Nära hälften av medlemsstaterna[73] lämnar fortfarande begränsad information om antalet administrativa bedrägerikontroller och förfaranden som inleds för att konstatera bedrägerier. Bulgarien, Danmark, Italien, Polen och Rumänien inledde det största antalet bedrägeriutredningar. Flertalet medlemsstater lämnade inte heller tillräckliga uppgifter om antalet straffrättsliga förfaranden som avslutats med ett domstolsbeslut. Dessutom lämnade nästan hälften[74] ofullständiga uppgifter om de belopp som återvunnits till följd av administrativa bedrägerikontroller. När det gäller uppgifter om återvunna belopp[75] och finansiella påföljder i samband med brottsutredningar är situationen ännu mer otillfredsställande. Det leder till slutsatsen att förra årets rekommendation om övervakningen av resultaten av brottsutredningar på sammanhållningspolitikens område bara delvis har följts. 5.3. Operation ”Magna Grecia” Under 2011 och 2012 genomförde den italienska finanspolisen Guardia di Finanza (GDF) 23 utredningar av stödmottagare vars projekt finansierades genom strukturfonderna 2000–2006 i regionen Kalabrien i södra Italien. Varje utredning omfattade mer än ett projekt. Oriktigheter konstaterades i 18 fall. Under utredningarna granskades projekt till ett värde av över 23,5 miljoner euro, varav nästan 16 miljoner euro konstaterades vara föremål för oriktigheter. Trettio personer, däribland fyra offentliga tjänstemän, åtalades för bedrägeri, förfalskning av offentliga och privata handlingar, förskingring av offentliga medel, användning av falska fakturor, undanhållande eller förstörelse av bokföringsunderlag och penningtvätt. GDF begärde beslag av varor för ett totalt värde av omkring 4,5 miljoner euro. Utredningarna var resultatet av en ingående analys som inleddes av Olaf 2010 och genomfördes gemensamt under hela 2011 för att förbättra riskindikatorerna och integrera fler uppgifter och GDF:s lokalkännedom. Insatsen tydliggjorde effektiviteten hos denna innovativa metod, som gjorde det möjligt att inrikta sig på specifika stödmottagare som överensstämde med de riskindikatorer som identifierats. 5.4. Genomförande av 2011 års rekommendationer I 2011 års rapport om skyddet av unionens ekonomiska intressen utfärdade kommissionen ett antal rekommendationer till medlemsstaterna, i synnerhet om rapporterade bedrägerier och andra oriktigheter, återvinning av belopp som betalats ut felaktigt, övervakning av resultaten av brottsutredningar och förbättring av bedrägeristatistiken. Genomförandet av dessa rekommendationer, som redovisades i samband med rapporteringen 2012, var överlag tillräckligt, men några problem hade inte åtgärdats helt. På området för delad förvaltning rapporterade de flesta medlemsstater att de riktar sina insatser för att förebygga och upptäcka bedrägerier med utgångspunkt i riskanalys. De medlemsstater som ombads att förklara låga nivåer för upptäckta bedrägerier på jordbrukets[76] eller sammanhållningspolitikens[77] område uppger fortfarande att detta hänger samman med att deras system för förebyggande av bedrägerier håller hög kvalitet och att få bedrägerier faktiskt förekommer. Flera medlemsstater förbättrade sina kontrollsystem genom att inrikta sig på högriskområden såsom rekommenderats. När det gäller i synnerhet sammanhållningspolitiken ändrade Bulgarien lagstiftningen för att möjliggöra nya finansiella inspektioner inriktade på offentliga upphandlingskontrakt som är förknippade med hög risk. Rumänien tillämpar nu ett system med efterhandskontroller för att upptäcka bedrägerier och intressekonflikter. I Slovakien ville man låta riskanalysen innefatta klagomål från allmänheten och rapporter i media. Frankrike har slutfört införandet av systemet för anmälan av oriktigheter (IMS) för sammanhållningspolitiken. Eftersom även Kroatien införde systemet fullständigt från oktober 2012 inför anslutningen är IMS nu helt operativt i samtliga medlemsstater. När det gäller inkomster reagerade många medlemsstater[78] positivt på kommissionens rekommendation att inrikta tullkontrollerna på högriskimport. I många fall utvecklades nya it-verktyg för att underlätta den processen.[79] När det gäller sammanhållningspolitiken uppgav 74 % av medlemsstaterna att de vidtagit åtgärder för att förbättra förvaltnings- och kontrollsystemen i enlighet med rekommendationen.[80] Medlemsstaterna har överlag ägnat särskild uppmärksamhet åt offentlig upphandling och stödberättigande sedan kommissionen konstaterat att det var särskilt vanligt med fel på dessa områden.[81] Lettland och Litauen ändrade den relevanta lagstiftningen om upphandling och om identifiering och klassificering av oriktigheter och återkrav. Finland vidtog åtgärder för att förenkla kontrollerna av stödberättigande. Den sista rekommendationen var en uppmaning till medlemsstaterna att övervaka resultaten av brottsutredningar och förbättra sin bedrägeristatistik. En del av de uppföljningsåtgärder som rapporterats (eller inte rapporterats) i år bekräftar kommissionens välgrundade farhågor för att problemet ännu inte fått en tillfredsställande lösning. Grekland, Ungern, Italien, Lettland, Litauen, Slovakien och Förenade kungariket har infört it-system eller andra system för att förbättra sin bedrägeristatistik, eller håller på att göra det. Andra verkade mycket nöjda med sina befintliga system. 6. Slutsatser och rekommendationer 6.1. Två tendenser i anslutning till den politiska och operativa utvecklingen När det gäller medlemsstaternas och kommissionens bedrägeribekämpning belyser denna rapport två huvudsakliga tendenser – den ena gäller antagandet av nya bedrägeribekämpningsåtgärder och den andra gäller de operativa resultat som uppnåtts. När det gäller policy inledde kommissionen och medlemsstaterna ett antal viktiga initiativ under 2012, på både rättslig och administrativ nivå. Denna positiva utveckling vittnar om den allt större uppmärksamhet som behöriga myndigheter ägnar åt bedrägerier och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s (och, vid medfinansiering, nationella) ekonomiska intressen. Åtgärder har redan vidtagits på nationell nivå, men för initiativ som drivs på EU-nivå, i synnerhet förslaget till direktiv om skydd av EU:s ekonomiska intressen och paketet med nya regler om offentlig upphandling, krävs fortfarande lagstiftarens godkännande. När det gäller andra initiativ, t.ex. det nya paketet för budgetramen 2014–2020, har förhandlingarna kommit långt. På den operativa sidan tycks situationen i fråga om oriktigheter som rapporteras som bedrägerier överlag ha varit stabil 2012 jämfört med 2011, med en betydande ökning bara av antalet fall på jordbruksområdet. Denna ökning berodde uteslutande på de ansträngningar som gjorts av en enda medlemsstat (Danmark) och uppvägdes av en motsvarande minskning på föranslutningsområdet. Nyttan av de åtgärder som antogs under 2012 kommer att märkas under kommande år. 6.2. Olika strategier för bedrägerier Medlemsstaternas strategier skiljer sig fortfarande kraftigt åt. En grupp på sex länder (Tjeckien, Danmark, Tyskland, Italien, Polen och Rumänien[82]) är ledande när det gäller förmåga att upptäcka bedrägerier på utgiftsområdet, och fem länder (Belgien, Tyskland, Grekland, Italien och Spanien[83]) är ledande på inkomstsidan (traditionella egna medel). För övriga medlemsstater är resultaten mer homogena på inkomst- än på utgiftssidan, där stora mottagare av EU-medel, t.ex. Grekland, Frankrike och Spanien, uppvisar en mycket begränsad kapacitet att upptäcka bedrägerier. Medlemsstaterna hanterar upptäckt av bedrägerier på mycket olika sätt. Dessa skiljaktiga synsätt förklaras främst av rättsliga och organisatoriska olikheter, inte bara mellan medlemsstater utan även mellan förvaltningar i samma land. Rekommendation 1 Identifiering av nationella sambandscentraler för bedrägeribekämpning skulle ge större konsekvens mellan och inom medlemsstater. Medlemsstaterna uppmanas att snabbt utse eller inrätta sina sambandscentraler för bedrägeribekämpning, om det inte redan gjorts. 6.3. Antagande av gemensamma bestämmelser om bedrägerier I dag är påföljderna för bedrägerier så lindriga i vissa medlemsstater att de inte kan anses ha någon avskräckande effekt över huvud taget. Många bedrägerier som påverkar unionens ekonomiska intressen förblir ostraffade eftersom den frist inom vilken bedrägerier måste utredas och lagföras har löpt ut. I förslaget till direktiv om straffrättsligt skydd av EU:s ekonomiska intressen hanteras dessa problem genom bestämmelser om en kortaste preskriptionstid. Allvarliga fall av bedrägerier bör straffas med lägst fängelse i minst sex månader och högst fängelse i minst fem år. Rekommendation 2 Medlemsstaterna bör se till att påföljder för bedrägerier har avskräckande effekt och att utredningar och åtal kan drivas under tillräckligt lång tid. Medlemsstaterna bör snabbt anta och genomföra direktivet om straffrättsligt skydd av EU:s ekonomiska intressen. 6.4. De främsta riskerna bekräftas Liksom tidigare år är överträdelser av regler om offentlig upphandling ett av de främsta problem som identifierats av myndigheterna när det gäller konstaterade bedrägerier. Korruption har också konstaterats i ett begränsat antal fall som avser denna typ av överträdelse. Rekommendation 3 Reformpaketet för direktiven om offentlig upphandling bör godkännas av lagstiftaren och snabbt genomföras av medlemsstaterna med anledning av den förhöjda risk som identifierats på detta område. I överensstämmelse med tidigare års analys är sammanhållningspolitiken (framför allt operativa program med koppling till konvergensmålet) det område där det största antalet bedrägerier har upptäckts. Rekommendation 4 Med tanke på att vissa medlemsstater rapporterar så få fall av bedrägerier på sammanhållningspolitikens område rekommenderar kommissionen framför allt Grekland, Frankrike och Spanien att öka sina ansträngningar för att upptäcka bedrägerier. Om man tittar på sammanhållningspolitiken under perioden 2008–2012 var antalet upptäckta bedrägerier högre för ESF än för Eruf. Sedan 2011 har det varit tvärtom. När det gäller den ekonomiska effekten av dessa fall är de mest drabbade prioriterade områdena de där de största investeringarna görs – transport, miljö och investeringar i social infrastruktur. Rekommendation 5 Behöriga myndigheter bör ta hänsyn till resultaten av analysen i rapporten och de åtföljande arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar när de planerar sina kontroller. Den utsträckning i vilken bedrägerier upptäcks på landsbygdsutvecklingens område är i stort sett oförändrad jämfört med 2011 men lägre än för liknande instrument som genomförts under den föregående programperioden (inom ramen för strukturfonderna och föranslutningsstödet). Myndigheterna tycks fortfarande rikta den största uppmärksamheten mot Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ). Rekommendation 6 Medlemsstaterna bör öka sina ansträngningar när det gäller investeringsprojekt på landsbygdsutvecklingens område, med avseende på de riskfaktorer för vilka liknande slutsatser drogs under föregående programperiod. 6.5. Bedrägeribekämpningsorgan och brottsbekämpande myndigheter är fortfarande effektivast när det gäller att upptäcka bedrägerier ... På inkomstsidan visade sig tullkontroller vara viktiga för upptäckt av bedrägerier i samband med klarering av varor. Rekommendation 7 När medlemsstaterna utarbetar tullkontrollstrategier bör de se till att de, vid sidan av tullkontrollen efter klarering, har effektiva system för riskbedömning som gör det möjligt för dem att även i samband med klareringen genomföra kontroller inriktade på högriskimport. På utgiftssidan är det fortfarande oftast utredningar som drivs av bedrägeribekämpningsorgan eller brottsbekämpande myndigheter som gör att man lyckas upptäcka bedrägerier (i synnerhet där den ekonomiska effekten är stor). Den positiva effekten är särskilt tydlig i medlemsstater som har försökt strukturera samarbetet mellan de förvaltningar som i första hand ansvarar för förvaltning och kontroll av EU-medel och de brottsbekämpande myndigheterna. ... men förvaltnings- och revisionsmyndigheternas roll ökar … Administrativa organ i medlemsstaterna blir allt bättre på att upptäcka bedrägerier, särskilt när det gäller mindre komplexa fall. En del medlemsstater rapporterade att man infört kontroller baserade på riskanalys och användning av it-verktyg för att förbättra förmågan att upptäcka bedrägerier. Att målinrikta kontrollerna med särskilt fokus på bedrägerier är speciellt viktigt med tanke på kostnaderna för denna typ av kontroller, så att största möjliga effektivitet uppnås. Rekommendation 8 Kommissionen rekommenderar att alla medlemsstater inför och utvecklar kontroller, strukturerar och förbättrar samarbetet mellan förvaltningsmyndigheter och bedrägeribekämpningsorgan samt förbättrar riskanalyser och it-verktyg. … framför allt när det gäller att förebygga bedrägerier Under denna period av budgetbegränsningar ska betydelsen av åtgärder för att förebygga bedrägerier inte underskattas, och förvaltningsmyndigheternas roll bör stärkas genom särskilda bestämmelser i lagstiftningsförslag som avser den fleråriga budgetramen 2014–2020. Rekommendation 9 Kommissionen rekommenderar att lagstiftaren antar bestämmelserna om förebyggande av bedrägerier för den fleråriga budgetramen i deras nuvarande lydelse och att de genomförs snabbt och korrekt på nationell nivå. 6.6. Skyddet mot felaktiga utbetalningar från EU – med stöd av gällande förebyggande och korrigerande åtgärder enligt EU:s bestämmelser – är fortfarande tillräckligt Analysen av återkrav och finansiella korrigeringar bekräftar att alla förebyggande och korrigerande åtgärder som vidtagits ger ett effektivt skydd av EU:s ekonomiska intressen. Dessa mekanismer garanterar att EU-medlen används till godkända projekt, särskilt i sektorer där verksamhet medfinansieras och risken för utebliven uppbörd flyttas till medlemsstatens budget. 6.7. Övergripande slutsatser Det mest uppenbara och största problemet är fortfarande medlemsstaternas olika strategier när det gäller bedrägerier, vilket också framgår av den statistik som inhämtats med hjälp av det särskilda frågeformuläret. Vad beträffar övervakningen av resultaten av rättsliga förfaranden är situationen fortfarande otillfredsställande trots den stora generella förbättring som åstadkommits. Kommissionen drar därför slutsatsen att förra årets rekommendation om övervakningen av resultaten av brottsutredningar på sammanhållningspolitikens område bara delvis har följts. Inrättandet av den europeiska åklagarmyndigheten kommer att förbättra bedrägeribekämpningen avsevärt. Denna myndighet kommer att avhjälpa de nationella myndigheternas begränsade förmåga att hantera bedrägerier när de upptäckts och säkra konsekvens och samstämmighet. Den europeiska åklagarmyndigheten kommer systematiskt att följa upp fall som omfattas av dess behörighet till dess att åtal väcks. Det kommer att leda till att antalet domar och de återvunna beloppen ökar. De ökade möjligheterna till fällande dom kommer att avskräcka potentiella förövare, och antalet bedrägerier liksom de berörda beloppen kommer så småningom att minska. BILAGA 1 – Oriktigheter som rapporterats som bedrägerier (Antalet oriktigheter som rapporterats som bedrägerier är ett mått på resultaten av medlemsstaternas ansträngningar för att motverka bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen. Det bör inte tolkas som mängden bedrägerier på deras territorier.)[84] BILAGA 2 – Oriktigheter som inte rapporterats som bedrägerier BILAGA 3 – Finansiella korrigeringar som genomförts med delad förvaltning 2012 (miljoner euro)[85] [1] i) Medlemsstaternas genomförande av artikel 325 under 2012; ii) Statistisk utvärdering av rapporterade oriktigheter 2012 när det gäller egna medel, naturresurser, sammanhållningspolitik och stöd inför anslutningen; iii) Rekommendationer för uppföljning av kommissionens rapport om skydd av EU:s ekonomiska intressen – Kampen mot bedrägerier – 2011; iv) Metoder för statistisk utvärdering av rapporterade oriktigheter 2012; v) Årlig översikt med information om resultaten av Herkules II-programmet 2012. [2] För definitioner se bilaga IV (Metod). [3] Den stora andelen belopp som berördes av oriktigheter som rapporterats som bedrägerier i förhållande till de totala utbetalningarna för föranslutningsstöd (sista kolumnen i tabell 1) beror helt och hållet på att utbetalningarna 2012 för denna sektor varit mycket små (0,5 miljoner euro) eftersom stödprogrammen nästan slutförts. Bedrägerier som upptäckts och rapporterats 2012 avser åtgärder som finansierats under tidigare budgetår. [4] För att möjliggöra jämförelse baseras siffrorna för 2008–2011 på de uppgifter som användes för de årens rapporter. [5] Se bilaga 1. [6] I genomsnitt går det två år och sju månader från det att ett bedrägeri inleds till dess att det upptäcks. Därefter går det i genomsnitt sju eller åtta månader till dess att oriktigheten rapporteras till kommissionen. [7] Överträdelse som pågår under längre tid och begås av minst tre enheter. [8] Enstaka överträdelse som begås av en enda person. [9] Enstaka överträdelse som begås av fler än en person eller pågår under längre tid men begås av en enda enhet. [10] Andelen konstaterade bedrägerier är andelen av det totala antalet konstaterade bedrägerifall i förhållande till det totala antalet oriktigheter som rapporterats som bedrägerier (misstänkta eller konstaterade bedrägerier) under femårsperioden. [11] Kommissionens avdelningar med ansvar för sammanhållningspolitiken har, tillsammans med Olaf, genomfört en gemensam bedrägeribekämpningsstrategi sedan 2008. Huvudsyftet är att stärka medlemsstaternas kapacitet att förebygga och upptäcka bedrägerier. [12] Se fotnot 3. [13] Det rör sig till större delen om belopp som betalats ut felaktigt och som inte omfattas av revisionsförklaringen och alltså inte utgör en potentiell förlust för EU-budgeten. [14] De uppgifter som redovisas i detta avsnitt motsvarar dem som offentliggörs i kommissionens årsredovisning, i förklarande anmärkning nr 6 till unionens räkenskaper, i avvaktan på Europeiska revisionsrättens revision. [15] Vid betydande brister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem under programperioden 2007–2013, eller om styrkta utgifter har koppling till allvarliga oriktigheter. [16] Tillämpas i tre fall: a) vid bevis för allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet utan att några korrigerande åtgärder vidtagits; b) om styrkta utgifter har koppling till allvarliga oriktigheter; c) om en medlemsstat begått en allvarlig överträdelse mot sina förvaltnings- och kontrollförpliktelser. [17] Finansiella korrigeringar sker i tre huvudsakliga steg: a) pågående: kan ändras och har inte formellt godtagits av medlemsstaten; b) bekräftad/beslutad: godkänd av medlemsstaten eller beslutad genom ett kommissionsbeslut; c) genomförd: den finansiella korrigeringen är genomförd och den felaktiga utgiften korrigerad. [18] Senare ändringar av den rättsliga ramen har inneburit betydande förändringar av rapporteringsreglerna för den innevarande programperioden. [19] När det gäller Eruf innefattar de 116 fall som handlades 2012 69 nya fall av avbrutna utbetalningar som det fattades beslut om under året. [20] Av de finansiella korrigeringar på 2 172 miljoner euro som genomförts med avseende på Spanien avser 90 % program finansierade av Eruf. [21] Kapitalbeloppet för egna medel är ett nettobelopp. [22] Endast fall som gäller traditionella egna medel på över 10 000 euro. [23] Beräkningen avser endast avslutade ärenden, för vilka medlemsstaterna slutfört återvinningsinsatserna. [24] KOM(2011) 135 slutlig. [25] 2013/C 89 E/01, ISSN 1977-091X. [26] P7_TA(2013)0308. [27] COM(2012) 363 final. [28] Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen från 1995 och protokollen till den från 1996 och 1997. [29] Baserat på artikel 86 i Lissabonfördraget. [30] COM(2013) 532. [31] EU:s byrå för rättsligt samarbete i gränsöverskridande straffrättsliga frågor. [32] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 6 juni 2011 om insatser mot korruption på EU:s territorium, KOM(2011) 308 slutlig. [33] http://ec.europa.eu/anti_fraud/documents/eu-revenue/consolidated_r515_97_en.pdf. [34] Tre avsåg narkotika och en kontroll av kontanta medel. [35] CIS, FIDE, CIGINFO, MARINFO, YACHTINFO. [36] Meddelande från kommissionen till europaparlamentet och rådet En handlingsplan för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande, COM(2012) 722 final, 6 december 2012. [37] T.ex. Kanada, Indien, Malaysia och Mercosur-regionen. [38] Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua och Panama. [39] Peru och Colombia. [40] Madagaskar, Mauritius, Seychellerna och Zimbabwe. [41] SEK(2011) 791. [42] Se avsnitt 4.1.11. [43] COM(2013) 324 final. [44] Philip Morris International, Inc. (PMI), Japan Tobacco (JTI), British American Tobacco (BAT) och Imperial Tobacco Limited (ITL). [45] Förslag till direktiv om offentlig upphandling, KOM(2011) 896 slutlig – 2011/438 (COD), och förslag till direktiv om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, COM(2011) 895 slutlig – 2011/439 (COD). http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/modernising_rules/reform_proposals_en.htm . [46] Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tilldelning av koncessioner, KOM(2011) 897 slutlig – 2011/0437 (COD). [47] KOM(2011) 376 slutlig. [48] Se punkt 4.1.9. [49] KOM(2011) 914 slutlig. [50] KOM(2011) 913 slutlig. [51] Inrättad genom kommissionens beslut 94/140/EG av den 23 februari 1994, ändrat den 25 februari 2005. [52] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0196+0+DOC+XML+V0//SV&language=SV [53] Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Litauen, Luxemburg, Rumänien, Slovakien och Sverige. [54] Tyskland, Irland, Förenade kungariket (England och Skottland). [55] Italien. [56] Bulgarien. [57] Danmark har infört digital signatur för alla medborgare och företag i kontakter med offentliga myndigheter. [58] Bulgarien, Tjeckien, Lettland och Polen. [59] Belgien, Tjeckien, Slovenien och Sverige. [60] Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Danmark, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien. [61] Belgien (Vallonien), Tjeckien och Slovakien. [62] Irland, Grekland, Spanien, Italien och Lettland. [63] Irland, Grekland, Spanien, Italien och Lettland. [64] Tyskland, Lettland, Ungern och Polen. [65] Belgien (Vallonien), Irland, Spanien och Litauen. [66] Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Grekland, Spanien, Italien, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Österrike, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien och Förenade kungariket. [67] Belgien, Bulgarien, Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Cypern, Ungern, Nederländerna, Österrike, Portugal, Rumänien och Slovakien. [68] Alla utom Luxemburg. [69] Utom fem (Belgien, Danmark, Nederländerna, Slovenien och Sverige). [70] Bulgarien, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Nederländerna, Portugal, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Sverige och Förenade kungariket. [71] Belgien (ALV), Österrike och Polen. [72] Se punkt 2.2.9 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om medlemsstaternas genomförande av artikel 325 under 2012, som åtföljer denna rapport, s. 11–12, där de uppgifter som lämnats av medlemsstaterna sammanfattas. [73] Belgien, Irland, Grekland, Frankrike, Cypern, Lettland, Luxemburg, Malta, Portugal, Finland och Förenade kungariket. [74] Tyskland, Grekland, Italien, Litauen, Luxemburg, Ungern, Polen, Portugal, Rumänien, Slovenien och Slovakien. [75] Bara åtta medlemsstater lämnade uppgifter (Bulgarien, Danmark, Tyskland, Italien, Polen, Portugal, Rumänien, Slovakien och Förenade kungariket). [76] Tyskland, Frankrike, Spanien och Förenade kungariket. [77] Frankrike, Cypern, Malta och Nederländerna. [78] Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Irland, Frankrike, Ungern, Italien, Cypern, Lettland, Malta, Nederländerna, Polen, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Finland, Sverige och Förenade kungariket. [79] Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Frankrike, Ungern, Irland, Italien, Cypern, Lettland, Malta, Nederländerna och Sverige. [80] Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Ungern, Cypern, Italien, Lettland, Litauen, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Rumänien, Slovakien, Finland och Sverige. [81] Bulgarien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Luxemburg, Ungern, Nederländerna, Portugal, Polen, Rumänien, Slovakien och Finland. . [82] Deras resultat motsvarar 75 % av det totala antalet oegentligheter som rapporterats som bedrägerier. [83] Deras resultat motsvarar 79 % av det totala antalet oegentligheter som rapporterats som bedrägerier. [84] För beloppen avseende Nederländerna på jordbruksområdet, se punkt 3.4.1 i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om statistisk utvärdering av oriktigheter. [85] Totalsumman för rader och kolumner motsvarar inte alltid summan av de redovisade värdena på grund av avrundning.