Den tredje årliga rapporten enligt tillämpningsbestämmelse 8 i Europeiska Unionens uppförandekod för vapenexport

(2001/C 351/01)

INLEDNING

Europeiska unionens uppförandekod för vapenexport antogs den 8 juni 1998. Koden bygger på de gemensamma kriterier för vapenexport som antogs av Europeiska rådet i Luxemburg 1991 och i Lissabon 1992 och innebär att det inrättas en mekanism för informationsutbyte och samråd mellan medlemsstaterna.

I koden fastställs stränga miniminormer för hantering av och återhållsamhet beträffande överföringar av konventionella vapen för alla medlemsstaterna. Genom koden inleder Europeiska unionen en samsynsprocess när det gäller den nationella politiken för kontroll av vapenexport.

I enlighet med tillämpningsbestämmelse 8 görs varje år en översyn av koden som omfattar dess genomförande, uppnådda framsteg och de problem som återstår att lösa. Detta dokument utgör den tredje årliga rapporten och innehåller en utvärdering av det tredje året då uppförandekoden tillämpades.

I. UTVÄRDERING AV DET TREDJE ÅRET DÅ UPPFÖRANDEKODEN TILLÄMPADES

Redan i den första årliga rapporten konstaterades det att avsevärda framsteg har gjorts på kort tid. Under det andra året som koden tillämpades förstärktes den avsevärt och erfarenheterna från det första året konsoliderades. Det tredje året kännetecknades av att de flesta av de prioriterade mål som fastställdes i den första och den andra rapporten uppnåddes och att nya vägar för det fortsatta arbetet fastställdes.

Samtidigt fortsatte antalet anmälda avslag och samråd att öka, vilket visar att dialogen om en tolkning på nationell nivå av uppförandekoden har intensifierats och att medlemsstaternas förtroende för detta instrument har ökat, vilket bidrar till en större samsyn när det gäller politiken för vapenexport och förfarandena i samband med denna i Europeiska unionens medlemsstater.

Diskussioner har även förts om vissa aspekter på medlemsstaternas nationella politik med målet att närma dem till varandra.

Dialogen med de tredje länder som har anslutit sig till kodens principer, och i synnerhet med de associerade länderna i Central- och Östeuropa samt Cypern, Malta och Turkiet, har fördjupats under det tredje året tack vare nya initiativ för att förbättra dessa länders tillämpning av koden, både på lagstiftningsnivå och i de berörda operatörernas konkreta genomförande. Medlemsstaterna välkomnar att kodens principer erkänns i allt högre grad och är fast beslutna att uppmuntra denna process.

II. GENOMFÖRANDET AV PRIORITERADE ÅTGÄRDER SOM FASTSTÄLLTS I DEN FÖRSTA OCH DEN ANDRA RAPPORTEN

I den första och den andra årliga rapporten angavs totalt tio områden (fyra i den första och sex i den andra) som framför allt bör bli föremål för överväganden och åtgärder från medlemsstaternas sida på kort sikt, för att stärka koden och uppnå större öppenhet. De konkreta framsteg som gjorts på vissa av dessa områden beskrevs redan i den andra årliga rapporten. De nya framsteg som gjorts på de andra områdena under det tredje året som koden tillämpats beskrivs nedan.

I huvudsak identiska transaktioner

Medlemsstaterna har fortsatt sina diskussioner om denna punkt i arbetsgruppen för export av konventionella vapen (Coarm) i syfte att fastställa en gemensam tolkning av begreppet i huvudsak identiska transaktioner för alla medlemsstaterna. Diskussionerna gjorde att man kom fram till ett gemensamt ställningstagande.

Det är genom att dagligen tillämpa den avslagsmekanism som anges i koden som man tillägnar sig den erfarenhet som gör att det går att klarlägga vad som bör förstås med "i huvudsak identiska transaktioner".

Denna metod kommer att underlättas genom att en allmängiltig metod för att utvärdera transaktionerna används och att begreppet "i huvudsak identisk" ges en vid tolkning till att börja med. Det efterföljande samrådet kommer att göra det möjligt att vinna den erfarenhet som är nödvändig för att gradvis fastställa en mer exakt definition av begreppet.

Förutsatt att det överensstämmer med nationella överväganden och att förfarandet är konfidentiellt, kommer den medlemsstat som har inlett samrådet att, för att ytterligare påskynda processen och inom ramen för arbetet i Coarm-gruppen, utbyta information med EU:s övriga medlemsstater om de fall där samråden har visat att två transaktioner inte var i huvudsak identiska. Enligt samrådsmekanismens logik anses inte dessa fall göra det möjligt för konkurrenter att utnyttja ett avslag på en licensansökan till sin fördel.

Gemensam förteckning över icke-militär säkerhetsutrustning och polisutrustning

Coarm-gruppen har åtagit sig att utarbeta en gemensam förteckning över icke-militär säkerhetsutrustning och polisutrustning vars export bör kontrolleras enligt det andra kriteriet i koden, nämligen att "de mänskliga rättigheterna respekteras i det slutliga bestämmelselandet". Kommissionen har nu meddelat att det finns ett förslag till en gemenskapsmekanism för kontroll av exporten av icke-militär utrustning som kan användas för internt förtryck.

Utvecklingen av informationsutbytet om nationell politik för kontrollen av vapenexport till vissa länder eller regioner som anses kräva särskild vaksamhet

Medlemsstaterna har bekräftat sin vilja att föra denna dialog framåt. En materiell grund för utbytet utgörs av den betydande förteckningen över anmälda avslag inom ramen för kodens mekanism. Utbytet har också kompletterats med ett regelbundet och systematiskt åsikts- och informationsutbyte mellan samtliga medlemsstater inom ramen för Coarm-gruppen om särskilda länder och regioner.

Harmonisering av de förfaranden som genomförs inom ramen för kodens operativa mekanism

Medlemsstaterna har fortsatt med de harmoniseringssträvanden som de inledde omedelbart efter uppförandekodens antagande. På senaste tiden har insatserna varit inriktade på effekterna av EU:s avslag i förhållande till de nationella exportlicenssystemen. I detta sammanhang är medlemsstaterna eniga om att den stat som har inlett samrådet systematiskt bör informera den anmälande staten om sitt slutliga beslut, oavsett om detta innebär att en licens har utfärdats eller avslagits.

När det gäller frågan om avslag som meddelats sedan mer än tre år tillbaka, påminde medlemsstaterna om att skyldigheten att samråda försvinner efter tre år i enlighet med uppförandekoden. De ansåg dock att ett sådant avslag inte förfallit och att det kunde utgöra en upplysning.

Harmonisering av de nationella årliga rapporterna om tillämpningen av uppförandekoden

Vissa av de uppgifter som överförts av medlemsstaterna - som ingår i deras årliga nationella rapporter - är svåra att jämföra och svåra att sammanställa, vilket kan skada de gemensamma strävandena efter öppenhet. Medlemsstaterna har därför enats om att anstränga sig för att fastställa en harmoniserad ram för de nationella rapporterna, särskilt när det gäller de statistiska uppgifterna.

För detta ändamål har det utarbetats en standardblankett som innehåller statistiska uppgifter från de nationella rapporterna från varje medlemsstat. Denna blankett innebär ytterligare ett steg mot att upprätta en harmoniserad ram och på så sätt förbättra den övergripande öppenheten.

Samordning av medlemsstaternas nationella ståndpunkter inom multilaterala forum som behandlar frågor om kontroll av vapenexport

Samordningen inom Europeiska unionen var föredömlig inom ramen för FN:s konferens om olaglig handel med lätta vapen som ägde rum i New York den 9-20 juli 2001, eftersom Europeiska unionen var den enda gruppen av stater som lade fram en global handlingsplan.

Det visade sig också mycket tydligt i det förberedande kommittéarbetet inför konferensen där man inte tvekade att uttrycka sig med en enda röst, nämligen ordförandeskapets, för att klart uttrycka unionens ambitioner i frågan.

Främjande av kodens principer i tredje land

Europeiska unionen och medlemsstaterna fortsätter att uppmuntra de andra vapenexporterande staterna att ansluta sig till kodens principer.

Den 18 december 2000 offentliggjorde Europeiska unionen och Förenta staterna en förklaring om staternas ansvar och öppenheten när det gäller vapenexport. I detta uttalande bekräftade EU och Förenta staterna att de i stort sett har samma uppfattning om kontrollen av vapenexport. Därför har de beslutat att arbeta gemensamt för att uppmuntra samtliga vapenexporterande länder att följa de principer och ha samma öppenhetsnivå som de själva tillämpar för sin egen export. De anser sig ha ett särskilt ansvar för denna fråga. Därför kommer de tillsammans med fasthet och beslutsamhet att fortsätta att verka för dessa principer.

Inom ramen för Förenta nationernas konferens om olaglig handel med lätta vapen i New York den 9-20 juli 2001, utgjorde exportkriterierna en av Europeiska unionens prioriteringar och den europeiska uppförandekoden framhävdes vid ett flertal tillfällen, även om denna har en större räckvidd än bara lätta vapen.

Den 21-22 februari hölls ett seminarium om export av konventionella vapen i Phnom Penh inom ramen för Sydostasiatiska nationers förbunds (Asean) regionala forum.

Dessutom anordnades två seminarier med de associerade länderna om vapenexport, det ena i Warszawa i januari 2001 och det andra i Nicosia i juni 2001 för att informera om erfarenheterna med den europeiska uppförandekoden.

De möten med politisk dialog som i trojkaform ägt rum på expertnivå i Coarm-gruppen med de associerade länderna, de Eftaländer som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) samt Ryssland och Ukraina är också lämpliga forum för att diskutera nyttan av principerna i uppförandekoden.

III. ANDRA FRÅGOR SOM TAGITS UPP I ARBETSGRUPPEN FÖR EXPORT AV KONVENTIONELLA VAPEN I SAMBAND MED GENOMFÖRANDET AV UPPFÖRANDEKODEN

Medlemsstaterna har fortsatt förbättringen och harmoniseringen av genomförandebestämmelserna för mekanismen för uppförandekoden på följande punkter:

Export av utrustning som används vid humanitära insatser

Coarm-gruppen diskuterade i vilken utsträckning det är önskvärt att tillåta export av utrustning som är underkastad kontroll för användning vid humanitära insatser, även om licens normalt sett skulle ha avslagits på grundval av uppförandekoden. Efter en konflikt kan i vissa regioner vissa typer av utrustning som är underkastad kontroll vara viktiga för att garantera civilbefolkningens säkerhet och underlätta den ekonomiska återuppbyggnaden. Medlemsstaterna drog slutsatsen att denna typ av export är förenlig med EU:s uppförandekod. All sådan export bör, liksom all annan, behandlas i varje enskilt fall med fullständigt beaktande av kodens kriterier. Medlemsstaterna skall kräva lämpliga garantier för att undvika felaktig användning av den berörda utrustningen och vid behov anta bestämmelser för att återta denna utrustning.

Kontroll av mäklarverksamhet som gäller vapen

I samband med genomförandet av uppförandekoden har frågan om mäklarverksamhet som gäller vapen tagits upp och diskuterats flera gånger i Coarm-gruppen. I enlighet med den avsikt som uttrycks i den andra årliga rapporten har medlemsstaterna fortsatt och fördjupat sina diskussioner om hur vapenmäklarnas verksamhet skall kunna kontrolleras. I detta syfte har de enats om en rad riktlinjer för kontroll av mäklarverksamheten som de nationella lagstiftningarna kan vägledas av.

Det finns anledning att hindra personer och organ inom EU att ägna sig åt överföring av vapen som syftar till att kringgå antingen embargon som är fastställda på nationell nivå, genom Europeiska unionen, Förenta nationerna eller Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa eller exportkriterierna i EU:s uppförandekod för vapenexport; för övrigt är det önskvärt att inrätta nödvändiga instrument för informationsutbyte om mäklarverksamhet, såväl laglig som olaglig, vilket skulle stärka det samarbete inom EU som syftar till att förebygga och bekämpa vapensmuggling. Medlemsstaterna har därför enats om att det finns anledning att kontrollera de vapenmäklare som är bosatta eller etablerade på EU:s territorium och/eller den mäklarverksamhet som förekommer på medlemsstaternas territorium. Denna kontroll bör omfatta personers och organs verksamhet som i egenskap av företrädare, koncessionärer eller mäklare förhandlar eller organiserar transaktioner som innefattar överföring av vapen och militär utrustning mellan olika länder. Med dessa åtgärder inrättas också en tydlig ram inom vilken laglig mäklarverksamhet kan utövas.

För att undvika brister som beror på att de nationella metoderna är så olikartade och för att underlätta arbetet för de medlemsstater som vill införa eller vidareutveckla en nationell lagstiftning, har vissa förslag som gäller kontroll av vapenmäklare utvärderats. Slutsatserna i detta avseende återges nedan.

När det gäller transaktioner där köp- och säljverksamhet ingår (vapenmäklaren blir laglig ägare till vapen eller militär utrustning) eller mellanhand (mäklaren förvärvar inte själv materielen), bör en licens eller ett skriftligt tillstånd utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där mäklarverksamheten äger rum eller där mäklaren är bosatt eller lagligt etablerad. Ansökningarna om licens eller tillstånd bör behandlas från fall till fall med avseende på kriterierna i EU:s uppförandekod för vapenexport.

Dessutom bör medlemsstaterna allvarligt överväga att upprätta ett register där mäklarna är införda eller som anger deras skyldighet att skaffa ett skriftligt tillstånd från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där de är bosatta eller lagligt etablerade. Vid behandlingen av en ansökan om tillstånd att utöva mäklarverksamhet bör hänsyn tas till eventuellt tidigare deltagande i olaglig verksamhet. Ett sådant system med register eller tillstånd skall inte tolkas som ett officiellt godkännande av mäklarverksamhet, vilket för övrigt klart framgår av att det fortfarande finns ett system med individuella eller övergripande licenser som tillåter transaktionerna.

De kontroller som avses i lagstiftningen på detta viktiga område bör åtföljas av effektiva påföljder. Medlemsstaterna skulle kunna utbyta information om lagstiftning, registrerade mäklare och mäklare som tidigare bevisligen har deltagit i olaglig verksamhet och fortsätta diskussionerna om denna fråga i Coarm-gruppen för att mer exakt fastställa bland annat eventuella utvärderingskriterier för ansökningarna om registrering som mäklare eller tillstånd att utöva mäklarverksamhet.

Immateriell överföring av teknik

Coarm-gruppen har bekräftat att det är viktigt att myndigheterna effektivt kontrollerar elektronisk överföring av programvara och teknik som har samband med varor på den gemensamma listan, vilket redan är fallet i vissa medlemsstater. Man kom överens om att fortsätta behandlingen av denna fråga med beaktande av det arbete som utförs inom området för varor med dubbla användningsområden.

Dialog om licenser som beviljats trots tidigare avslag

Samtidigt som de åter bekräftar att de ansluter sig till uppförandekoden, anser medlemsstaterna att om de inledda samråden om avslag på licensansökan utmynnar i ett positivt beslut, skulle detta på ett särskilt användbart sätt understödja dialogen om hur kodens kriterier skall tolkas och på så sätt främja samsynen på området för export av konventionella vapen.

Dessa fall skulle kunna bli ett resultat av utvecklingen av situationen i de berörda bestämmelseländerna och/eller avslöja olika tolkningar av kriterierna. I detta perspektiv godtar de medlemsstater som beslutar sig för att inte beakta ett beslut om avslag, förutsatt att detta överensstämmer med överväganden på nationell nivå, att konfidentiellt överlämna information i anslutning till detta beslut inte enbart (som anges i koden) till den stat som ursprungligen har gett avslag, utan även inom ramen för Coarm-gruppen till samtliga medlemsstater.

Korruption

Coarm-gruppen ägnade sig, inom sin behörighet, åt vissa aspekter på problemen med korruption.

Överklagandeförfaranden

Coarm-gruppen diskuterade möjliga överklagandeförfaranden på området export av militär utrustning.

Intyg om slutlig bestämmelseort

Coarm-gruppen inledde en diskussion om vad som skall nämnas på intygen om slutlig bestämmelseort.

IV. RIKTLINJER SOM SKALL PRIORITERAS UNDER DEN NÄRMASTE FRAMTIDEN

Uppförandekoden och den tillhörande gemensamma listan över militär utrustning utgör en grundläggande del i samsynen på medlemsstaternas och Europeiska unionens politik för export av konventionella vapen.

Detta unika tillvägagångssätt vittnar om medlemsstaternas omsorg om att bevara den regionala stabiliteten och att främja respekten för de mänskliga rättigheterna genom att tillämpa stränga miniminormer vid behandlingen av ansökningarna om licenser för vapenexport.

Uppförandekoden medför också, genom systemen för informationsutbyte, att förtroendet mellan medlemsstaterna växer och förstärks och att öppenheten mot det civila samhället förbättras, särskilt genom offentliggörandet av denna tredje årliga rapport.

Utformningen av de grundläggande delarna i ett gemensamt tillvägagångssätt för kontroll av export av konventionella vapen från Europeiska unionens medlemsstater kan anses avslutad, men däremot kan genomförandet knappast - om det inte snabbt skall bli föråldrat - betraktas som definitivt slutfört.

Även om de resultat som uppnåtts under det tredje året som koden tillämpas har varit avsevärda, återstår det dock mycket arbete. Det finns bland annat sektorer som knappast har tagits upp tidigare och där man måste börja arbeta. Även om resultaten inom andra sektorer varit anmärkningsvärda är ytterligare arbete nödvändigt för att befästa och fördjupa dessa resultat.

Slutligen bör ansträngningarna gentemot tredje land för att göra uppförandekodens principer och kriterier kända och som redan har gett uppmuntrande resultat, fortsätta och förstärkas.

Medlemsstaterna välkomnar Europaparlamentets tydliga intresse för det arbete som utförs inom ramen för uppförandekoden.

Den praxis som påbörjats i den första och andra årliga rapporten består hädanefter i att klart fastställa ett visst antal riktlinjer för ämnen som bör bli föremål för beslut eller överväganden inom en nära framtid, vilket också kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna och deras förhandlingspartner inom och utom unionen att kontrollera och mäta framstegen med att genomföra koden.

Medlemsstaterna har därför fastställt följande riktlinjer:

1. Fortsätta ansträngningarna som syftar till större harmonisering i de nationella årliga rapporterna och därigenom större klarhet och öppenhet i den sammanfattande tabellen.

2. Uppnå ett definitivt antagande av ett kontrollsystem för export av icke-militär säkerhetsutrustning och polisutrustning.

3. Fortsätta arbetet på mäklarområdet på grundval av de riktlinjer som redan har godkänts.

4. Fortsätta arbetet för att uppnå en harmoniserad uppfattning om vilken information som skall finnas på intygen om slutlig bestämmelseort.

5. Studera problematiken med produkter som är licenstillverkade i tredje land.

6. Arbeta för att varje medlemsstats myndigheter effektivt skall kunna kontrollera elektronisk överföring av programvara och teknik som har samband med varor som finns på den gemensamma listan. Kontrollsystemet för export av varor med dubbla användningsområden kan vara en modell för detta ändamål.

7. Fortsätta ansträngningarna att göra kodens kriterier kända gentemot tredje land och internationella organisationer, även på grundval av uttalandet från Europeiska unionen och Förenta staterna om staternas ansvar och öppenheten på området för vapenexport.

8. Arbeta för att kandidatländer i större utsträckning skall medverka i genomförandet av uppförandekoden.

BILAGA I

Uppgifter om medlemsstaternas export av konventionella vapen och tillämpning av uppförandekoden för perioden 1 januari-31 december 2000

Insamlingen av statistiska uppgifter varierar från medlemsstat till medlemsstat och följer inte någon enhetlig standard. Alla medlemsstater var inte i stånd att lämna uppgifter till tabellen på grund av de förfaranden som är i kraft när det gäller kontroll av vapenexporten eller lagstiftningen om dataskydd.

A. SAMMANSTÄLLNING AV STATISTISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

B. STATISTISKA UPPGIFTER UPPDELADE PÅ GEOGRAFISKA OMRÅDEN

>Plats för tabell>

(a) Antal utfärdade licenser.

(b) Sammanlagt värde av de utfärdade licenserna (i euro).

(c) Det faktiska värdet av exporten (i euro).

BILAGA II

>Plats för tabell>