RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM EUROPEISKA UNIONENS UPP- OCH UTLÅNINGSVERKSAMHET UNDER 2012 /* COM/2013/0752 final */





Innehållsförteckning 1........... Inledning. 3 2........... Europeiska unionens utlåningsverksamhet 3 2.1........ Betalningsbalansfaciliteten. 3 2.2........ EFSM... 5 2.3........ Makroekonomiskt stöd. 7 2.4........ Euratomlånefaciliteten. 9 3........... Europeiska unionens upplåningsverksamhet 9 3.1........ Betalningsbalansstöd. 10 3.2........ EFSM... 10 3.3........ Makroekonomiskt stöd. 10 3.4........ Euratom.. 11 4........... Europeiska investeringsbanken. 11 4.1........ EIB:s utlåningsverksamhet 11 4.2........ EIB:s upplåningsverksamhet 11 5........... Säkerställande av finansiell stabilitet i euroområdet 12 5.1........ Lånefaciliteten till förmån för Grekland (GLF) 12 5.2........ Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) 13 5.3........ Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) 13 1. Inledning Kommissionen ska varje år informera Europaparlamentet och rådet om hur EU:s olika låneinstrument har använts. För att uppfylla dessa informationskrav beskrivs i denna rapport utlåningstransaktionerna för varje instrument och den motsvarande upplåningsverksamheten. 2. Europeiska unionens utlåningsverksamhet Kommissionen ger finansiellt stöd till tredjeländer och medlemsstater i form av bilaterala lån som tas upp på kapitalmarknaderna och garanteras genom EU:s budget genom rådets respektive rådets och Europaparlamentets olika rättsakter, beroende på vilka mål som eftersträvas[1]. Kommissionen och den höga representanten, biträdd av Europeiska utrikestjänsten, säkerställer att det finansiella stödet till tredjeländer är i linje med de övergripande målen för EU:s yttre åtgärder. 2.1. Betalningsbalansfaciliteten Betalningsbalansstöd enligt artikel 143 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans[2] ges i form av medelfristiga lån från EU och beviljas i allmänhet i förening med finansiering från IMF och andra multilaterala långivare, såsom EIB, EBRD eller Världsbanken, eller i form av bilateralt stöd från medlemsstater. Betalningsbalansstöd har undantagskaraktär och beviljas från fall till fall av rådet som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Möjliga mottagare är medlemsstater utanför euroområdet som har drabbats av allvarliga betalningsbalansproblem. Stödet syftar till att lindra den mottagande medlemsstatens externa finansieringssvårigheter och återställa en hållbar betalningsbalanssituation. Det frigörs med förbehåll för att de ekonomisk-politiska villkor som rådet beslutat om – i samråd med ekonomiska och finansiella kommittén – och som kommissionen och den mottagande medlemsstaten har enats om har uppfyllts och att ett samförståndsavtal undertecknas innan låneavtalet ingås. Den löpande överensstämmelsen med åtgärder i anpassningsprogrammet kontrolleras regelbundet och är ett villkor för ytterligare delutbetalningar. På unionens vägnar anskaffar kommissionen de medel som krävs på kapitalmarknaderna. Kommissionen ska regelbundet rapportera till ekonomiska och finansiella kommittén och till rådet om genomförandet av betalningsbalansförordningen. Betalningsbalansfaciliteten reaktiverades under 2008 som ett svar på den internationella ekonomiska och finansiella krisen och taket i faciliteten höjdes i december 2008[3] från 12 miljarder euro till 25 miljarder euro och en ytterligare höjning till 50 miljarder euro beslutades i maj 2009[4] för att göra det möjligt för EU att snabbt reagera på en eventuell ytterligare begäran om betalningsbalansstöd. Per den 31 december 2012 hade låneåtaganden på totalt 14,6 miljarder euro utställts till förmån för Ungern[5], Lettland[6] och Rumänien[7], av vilka 13,4 miljarder euro hade utbetalats fram till slutet av 2012. Utöver de 5 miljarder euro i betalningsbalansstöd (BOP) som upphörde den 6 maj 2012 beslöt rådet 2011 att tillhandahålla förebyggande finansiellt stöd (PFA) till Rumänien med upp till 1,4 miljarder euro[8]. Inga utbetalningar har emellertid gjorts och faciliteten upphörde den 31 mars 2013. Det finansiella stöd som beviljades Ungern och Lettland löpte ut i november 2010 respektive januari 2012. Under 2012 verkställdes inga beslut/utbetalningar inom ramen för betalningsbalansfaciliteten. Tabell 1: Betalningsbalansstöd per den 31 december 2012 (i miljarder euro) Land || Beviljat belopp || Utbetalat belopp || Återbetalt belopp || Utestående belopp || Lånens genom­snitt­liga löptid (år) Ungern || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 6,1 Lettland || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumänien (BOP) || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumänien (PFA) || 1,4 || 0 || 0 || 0,0 || 0 Totalt || 16,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || 2.2. EFSM Rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EFSM) grundades på artikel 122.2[9] . EFSM stöds helt av EU-budgeten och får en total utlåningskapacitet på upp till 60 miljarder euro. Möjliga mottagare av EFSM-stöd är medlemsstater inom euroområdet som har drabbats av en allvarlig försämring av de internationella ekonomiska och finansiella förutsättningarna. Mekanismen får bara aktiveras förenat med politiska villkor inom ramen för ett ekonomiskt och finansiellt anpassningsprogram i enlighet med ett samförståndsavtal som har ingåtts mellan kommissionen och den mottagande medlemsstaten. Här gäller i princip samma beslutsprocess som för betalningsbalansstödet. Bedömningen av finansiella behov och regelbunden övervakning i programmets genomförande görs i samråd med ECB, minst en gång i halvåret när det gäller de allmänna ekonomisk-politiska villkoren i anpassningsprogrammet och var tredje månad för att kontrollera att medlemsstaten uppfyller de ekonomisk-politiska villkor som är kopplade till stödet. Eventuella ändringar som kan krävas i anpassningsprogrammet ska diskuteras med den mottagande medlemsstaten. Rådet ska, med kvalificerad majoritet och på kommissionens förslag, besluta om eventuella justeringar av de ursprungliga allmänna ekonomisk-politiska villkoren och godkänna det reviderade anpassningsprogram som har utarbetats av den mottagande medlemsstaten. Kommissionen ska regelbundet rapportera till ekonomiska och finansiella kommittén och till rådet om genomförandet av förordningen om den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och om huruvida de exceptionella omständigheter som motiverade stödet kvarstår. Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen EFSM togs under 2011 i anspråk till förmån för Irland och Portugal, med låneåtaganden på upp till 22,5 miljarder euro respektive 26 miljarder euro för dessa båda mottagarländer. De totala åtagandena, inberäknat EFSF, IMF och andra medlemsstater, uppgår till 85 miljarder respektive 78 miljarder euro. Tabell 2: Fördelningen av åtaganden (i miljarder euro) Land || EFSM || EFSF || IMF || Övriga || Totalt Irland || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85 Portugal || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78 Totalt || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163 *4,8 miljarder euro från andra medlemsstater (Förenade kungariket, Sverige, Danmark) samt 17,5 miljarder euro från den irländska staten. I linje med uttalandet från euroområdets stats- och regeringschefer och EU-institutionerna av den 21 juli 2011 har det beslutats om en förlängning av löptider[10] och en minskning av räntemarginalen[11]. Detta har tillämpats retroaktivt på alla utbetalda lånetrancher. I linje med rådets genomförandebeslut 2011/77/EU[12] och rådets genomförandebeslut 2011/344/EU[13] utbetalades 7 800 miljoner euro till Irland och 8 000 miljoner euro till Portugal under 2012. Facilitetens totala utestående belopp är 43 800 miljoner euro vid utgången av 2012. Tabell 3: Förteckning över lånetransaktioner som betalats ut inom ramen för EFSM-faciliteten 2012 (i miljoner euro) Land || Beslut || Beviljat belopp || Utbetal­ningsdag || Utbetalat belopp || Kupong || Löptid || Lånens genom-snittliga löptid (år) Irland || 2011/77/EU || 22 500 || 16/1 2012 5/3 2012 3/7 2012 30/10 2012 || 1 500 3 000 2 300 1 000 || 3,75 % 3,375 % 2,875 % 2,50 % || 4/4 2042 4/4 2032 4/4 2028 4/11 2027 || 10,2 11,8 12,3 12,4 Del­summa || || || || 7 800 || || || 12,4 Portugal || 2011/344/EU || 26 000 || 16/1 2012 24/4 2012 4/5 2012 30/10 2012 || 1 500 1 800 2 700 2 000 || 3,75 % 3,375 % 2,75 % 2,50 % || 4/4 2042 5/4 2038 4/4 2022 4/11 2027 || 10,9 12,5 12,2 12,4 Del­summa || || || || 8 000 || || || 12,4 Totalt || || 48 500 || || 15 800 || || || 2.3. Makroekonomiskt stöd Makroekonomiskt stöd ges för att hjälpa kandidatländer till EU, potentiella kandidatländer och grannländer att lösa kortfristiga betalningsbalansproblem, stabilisera de offentliga finanserna, och för att uppmuntra dem att genomföra strukturreformer. Makroekonomiskt stöd beviljas på exceptionell och tillfällig bas och är förenat med strikta ekonomisk-politiska villkor. Makroekonomiska stödtransaktioner kompletterar i allmänhet IMF:s anpassningsprogram. Makroekonomiskt stöd kan ges i form av lån och/eller icke återbetalningspliktiga bidrag. Om ett mottagarland inte uppfyller sina återbetalningsskyldigheter, får kommissionen aktivera garantifonden för externa åtgärder[14] så att återbetalningen av kommissionens motsvarande upplåning görs från dess medel[15]. Detaljerad information om makroekonomiska stödtransaktioner återfinns i kommissionens årsrapporter till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredjeländer[16]. Under 2012 avslutades det makroekonomiska stödet till Armenien, som antogs 2009[17]. Lånedelen av den andra och sista delutbetalningen på 39 miljoner euro betalades ut till de armeniska myndigheterna i februari 2012. Den första delutbetalningen och bidragsdelen av den andra delutbetalningen hade betalats ut 2011. Detta avslutade den makroekonomiska insatsen på 100 miljoner euro, som bestod av 65 miljoner euro i lån och 35 miljoner euro i bidrag. När det gäller det makroekonomiska stödet till Moldavien[18], i form av 90 miljoner euro i bidrag, verkställde kommissionen den tredje och sista delutbetalningen (30 miljoner euro) i april 2012. Utbetalningen av det makroekonomiska stödet till Ukraina, som godkändes 2010[19] och som, tillsammans med de tillgängliga medlen från en tidigare insats som godkändes 2002, uppgår till 610 miljoner euro i lån, försenades ytterligare under 2012. Anledningen var att man var tvungen att komma överens med de ukrainska myndigheterna om vissa villkor i samförståndsavtalet och att IMF-programmet hade avvikit från planerna och därefter löpt ut i december 2012. En överenskommelse om samförståndsavtalet nåddes i mitten av 2012 och avtalet undertecknades i samband med toppmötet mellan Ukraina och EU i februari 2013. Den första utbetalningen av det makroekonomiska stödet är dock beroende av att de ukrainska myndigheterna och IMF kommer överens om ett nytt finansiellt stödprogram. När det gäller det makroekonomiska stödet till Bosnien och Hercegovina[20], som godkändes 2009 (och som utgjordes av lån på totalt 100 miljoner euro), förlängdes samförståndsavtalet och låneavtalet med ett år till november 2013. Den första delutbetalningen på 50 miljoner euro gjordes i februari 2013. Under 2012 diskuterade Europaparlamentet och rådet två lagstiftningsförslag om nya makroekonomiska stödinsatser som antagits av kommissionen 2011. Det ena förslaget gick ut på att bevilja makroekonomiskt stöd till Georgien på 23 miljoner euro i lån och 23 miljoner i bidrag. Det andra förslaget gick ut på att bevilja exceptionellt[21] makroekonomiskt stöd till Kirgizistan på 15 miljoner euro i lån och 15 miljoner euro i bidrag. Beslutet om Georgien antogs i augusti 2013. 2.4. Euratomlånefaciliteten Euratomlånefaciliteten kan användas för att finansiera projekt i medlemsstaterna (rådets beslut 77/270/Euratom) eller i vissa tredjeländer (Ukraina, Ryssland eller Armenien) (rådets beslut 94/179/Euratom). År 1990 fastställde rådet ett upplåningstak på 4 miljarder euro. Av dessa har 3,4 miljarder euro beslutats och utbetalats. Under 2002 föreslog kommissionen att lånegränsen skulle höjas till 6 miljarder euro, men rådet senarelade sitt beslut tills utbetalningarna uppgick till 3,8 miljarder euro. Diskussioner pågår om ett lån på 300 miljoner euro till Ukraina, vilket kommer att vara öronmärkt för en uppgradering av befintliga kärnkraftsanläggningar. Inga lånebeslut fattades och inga utbetalningar verkställdes inom Euratomlånefaciliteten under 2012. 3. Europeiska unionens upplåningsverksamhet För att finansiera den utlåning som rådet beslutat om har kommissionen givits befogenhet att ta upp lån på kapitalmarknaden på både Europeiska unionens och Euratoms vägnar. In- och utlåning genomförs som s. k. back-to-back-transaktioner, vilket säkerställer att EU:s budget inte utsätts för några ränte- eller valutarisker[22]. Utestående upplåning motsvaras av utestående lån. Tabell 4: Utvecklingen för Europeiska unionens totala upplåning (utestående kapitalbelopp(1) i miljoner euro) || EKSG avveckl. (1) (2) || Euratom (1) || Betal­nings­balans­stöd || Makro­eko­nomiskt stöd || EFSM || Totalt 2008 || 266 || 484 || 2 000 || 654 || || 3 404 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 || 225 183 || 447 423 || 11 400 11 400 || 590 545 || 28 000 43 800 || 40 662 56 351 (1) Växelkursen är från den 31 december varje år. (2) Europeiska kol- och stålgemenskapen är avvecklad sedan 2002. Den sista obligation som emitterades av EKSG förfaller 2019. || 3.1. Betalningsbalansstöd Under 2012 togs det inte upp några lån inom ramen för betalningsbalansfaciliteten. 3.2. EFSM Under 2012 togs 15,8 miljarder euro upp, som finansierades med hjälp av sex EU-referensobligationer (där ”referens” avser obligationer med ett utestående nominellt belopp på minst 1 miljard euro för varje obligationsserie). Dessa EU-obligationer mötte stark efterfrågan på marknaden vilket resulterade i övervägande övertecknade orderböcker. Alla viktiga investerargrupper och särskilt långsiktiga investerare (investeringsfonder, kapitalförvaltare, försäkrings- och pensionsfonder) såväl som offentliga institut köpte dessa EU-obligationer. Utvecklingen på andrahandsmarknaden för dessa EU-obligationer var positiv och bekräftade EU:s starka ställning som en förstklassig emittent av referensobligationer. Enligt våra beräkningar och med stöd av information från 22 banker uppgick under 2012 omsättningen på andrahandsmarknaden för EU:s referensobligationer till 50 miljarder euro (vilket kan jämföras med 40 miljarder euro 2011). Tabell 5: Översikt över EFSM-finansiering och lånutbetalningar (i miljarder euro) Land || Tagits upp den || Förfallodag || Storlek Irland (1,5), Portugal (1,5) || 16/1 2012 || 4/4 2042 || 3,00 Irland || 5/3 2012 || 4/4 2032 || 3,00 Portugal || 24/4 2012 || 5/4 2038 || 1,80 Portugal || 4/5 2012 || 4/4 2022 || 2,70 Irland || 3/7 2012 || 4/4 2028 || 2,30 Irland (1), Portugal (2) || 30/10 2012 || 4/11 2027 || 3,00 Totalt || || || 15,80 Det totala belopp som tagits upp för EFSM är 43,8 miljarder euro vid utgången av 2012. 3.3. Makroekonomiskt stöd Under 2012 genomfördes en upplåningstransaktion framgångsrikt (39 miljoner till Armenien). Tabell 6: Riktade emissioner av EU-obligationer under 2012 (i miljoner euro): Land || Varuslag || Emissionsdag || Förfallodag || Storlek Armenien || SSD EU 3,137/2026 || 9/2 2012 || 4/12 2026 || 39 Totalt || || || || 39 3.4. Euratom Det förekom ingen upplåning för Euratom under 2012. 4. Europeiska investeringsbanken 4.1. EIB:s utlåningsverksamhet EIB tillhandahåller finansiering antingen direkt till enskilda investeringsprojekt eller genom finansiella mellanhänder till relativt småskaliga projekt som små och medelstora företag eller lokala myndigheter och kommuner genomför. EIB tillhandahåller också lånegarantier, tekniskt bistånd och riskkapital. Under 2012 undertecknade EIB en total finansieringsvolym på 52,2 miljarder euro (jämfört med 61 miljarder euro 2011). Finansiering i EU:s medlemsstater utgör 44,8 miljarder euro. Detta belopp täcks inte av EU-garantin. Låneavtal med låntagare utanför EU undertecknades för 7,4 miljarder euro, varav 4 miljarder euro inom ramen för det externa mandat som täcks av EU-garantin. Sedan medlemsstaternas beslut om att öka EIB:s inbetalade kapital med 10 miljarder euro trätt i kraft i slutet av 2012 beräknas EIB öka sin utlåningsvolym med 60 miljarder euro under åren 2013–2015. EIB:s finansieringsverksamhet påverkar EU-budgeten i de fall då den förenas med EU-garantier. Så är fallet för följande instrument: – EIB-lån som verkställs inom ramen för mandatet för utlåning till tredje land (omfattande föranslutningsländer, grann- och partnerländer, Asien och Latinamerika, Sydafrika samt ett klimatförändringsmandat). Dessa lån omfattas av en garanti från EU:s budget som täcker risker som avser statsskulden eller risker av politisk natur. Kommissionen kommer under andra halvåret 2013 att lägga fram en särskild rapport om EIB:s externa låneverksamhet 2012. – Instrument för riskdelning som innebär att EU:s budget används för att stödja strategier inom EU (t.ex. finansieringsinstrumentet för riskdelning för forsknings- och utvecklingsprojekt och initiativet om projektobligationer). 4.2. EIB:s upplåningsverksamhet Med volatila marknadsförutsättningar låg verkställanderisken kvar på en hög nivå under året, särskilt för stora referenstransaktioner. Den stadiga efterfrågan på EIB-obligationer utgjorde inledningsvis grund för snävare spreads med kortare löptid, särskilt i euro. Kreditvärderingsinstituten behöll kreditbetyget AAA för banken, vilket motiverades av planerna på ett kapitaltillskott. För vissa andra europeiska övernationella motsvarigheter var emellertid resultatet ett annat. Genom att hantera dessa marknadsförhållanden på ett flexibelt sätt kunde banken fullfölja det ursprungligen planerade finansieringsprogrammet på 60 miljarder euro redan i september, och fortsatte därefter att ta tillfället i akt att emittera på attraktiva nivåer fram till dess att marknaderna blev mindre likvida mot årets slut. Under 2012 uppgår EIB:s upplåningsverksamhet till 71,3 miljarder euro med en genomsnittlig löptid på 8,4 år. 5. Säkerställande av finansiell stabilitet i euroområdet Som svar på den globala ekonomiska och finansiella krisen har rådet och medlemsstaterna i euroområdet fattat beslut om ett åtgärdspaket som syftar till att bevara den finansiella stabiliteten i euroområdet och hela Europa. Dessa åtgärder beskrivs nedan och garanteras inte genom EU-budgeten. 5.1. Lånefaciliteten till förmån för Grekland (GLF) Efter euroområdets finansministrars enhälliga beslut av den 2 maj 2010[23] att ge stöd till Grekland, upprättades ett treårigt gemensamt program med IMF med ett finansiellt paket på upp till 110 miljarder euro för att hjälpa Grekland, förenat med strikta politiska villkor[24] som kommissionen och IMF, i samarbete med ECB, förhandlade fram med de grekiska myndigheterna. Det ursprungliga finansieringspaketet från euroområdets medlemsstater (80 miljarder euro) – där IMF stod för 30 miljarder euro – minskades till slut med 2,7 miljarder till följd av att Slovakien beslöt att inte delta och Irland och Portugal drog sig ur GLF när de själva ansökte om finansiellt stöd. Inom ramen för detta första program beviljas lån på 52,9 miljarder euro av euroområdets medlemsstater respektive 20,1 miljarder euro av IMF. De finansiella villkoren i faciliteten justerades också i december 2012, så att den slutliga löptiden förlängdes till 30 år samtidigt som den amorteringsfria perioden fortfarande är 10 år. Därutöver har räntemarginalen sänkts till 0,5%. Marginalen på 1,5 % kommer emellertid att fortsätta tillämpas på utestående belopp till euroområdets medlemsstater inom ramen för ett fullständigt ekonomiskt stödprogram som finansieras av EFSF eller EFSM. Den 14 mars 2012 godkände euroområdets finansministrar och IMF ett andra ekonomiskt anpassningsprogram, vilket innebar ett tillskott på 130 miljarder euro till de medel som inte hade betalats ut från det första programmet. Inom detta andra program uppgår därför det totala ekonomiska stödet till 164,5 miljarder euro, varav IMF bidrar med 19,8 miljarder euro. Medan det första programmet utformades som ett borgenärsavtal med sammanlagda bilaterala lån från de stödjande medlemsstaterna i euroområdet, där kommissionen stod för samordning och förvaltning, finansieras det andra programmet via EFSF. Per den 31 december 2012 uppgick de totala utbetalningarna till Grekland till 182,9 miljarder euro.[25] 5.2. Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) inrättades av medlemsstaterna i euroområdet som ett av dem ägt bolag registrerat i Luxemburg och i enlighet med de beslut som fattades i samband med Ekofinrådets möte den 9 maj 2010. Den utformades som en tillfällig räddningsmekanism för utlåning till medlemsstater i euroområdet i svårigheter genom att det emitterades obligationer garanterade av medlemsstaterna i euroområdet. I oktober 2010 beslöt man att inrätta en permanent räddningsmekanism, Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). 5.3. Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) Den 2 februari enades man om att inrätta en ny permanent krismekanism, Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM), som inledde sin verksamhet den 8 oktober 2012. Denna mekanism bör ta över de uppgifter som nu fullgörs av EFSF för att, om så krävs, tillhandahålla finansiellt stöd till medlemsstaterna i euroområdet med en maximal utlåningskapacitet på 500 miljarder euro, samtidigt som det samlade utlåningstaket för EFSF/ESM fastställs till 700 miljarder euro. Det auktoriserade kapitalet är 700 miljarder euro, varav 80 miljarder euro är inbetalat kapital från euroområdets medlemsstater. Det inbetalade kapitalet ska tecknas genom fem delbetalningar, som ska slutföras under det första halvåret 2014. Auktoriserat ej betalt kapital kan krävas in för att återställa nivån på det inbetalda kapitalet om denna sjunkit på grund av förluster. Under kapitalinfasningsperioden ska det vara en kvot på minst 15 % mellan inbetalt kapital och ESM-emissionens utestående belopp. Inbetalat kapital är inte tillgängligt för utlåning – det investeras i likvida tillgångar av hög kvalitet. Från och med oktober 2012 ska ESM[26] vara huvudinstrumentet för att finansiera nya program. [1] För en detaljerad presentation av kommissionens upp- och utlåningsverksamhet hänvisas till följande webbplats: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm [2] EGT L 53, 23.2.2002, s. 1. [3] Rådets förordning (EG) nr 1360/2008 av den 2 december 2008 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EUT L 352, 31.12.2008, s. 11). [4] Rådets förordning (EG) nr 431/2009 av den 18 maj 2009 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EUT L 128, 27.5.2009, s. 1). [5] Rådets beslut 2009/102/EG av den 4 november 2008. [6] Rådets beslut 2009/290/EG av den 20 januari 2009. [7] Rådets beslut 2009/459/EG av den 6 maj 2009. [8] Rådets beslut 2011/288/EU av den 12 maj 2011 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt finansiellt EU-stöd till Rumänien (EUT L 132, 19.5.2011, s. 15). [9] Enligt artikel 122.2 i EUF-fördraget kan medlemsstater som har svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll beviljas ekonomiskt bistånd. [10] Rådets genomförandebeslut nr 2013/313/EU av den 21 juni 2013 om ändring av genomförandebeslut 2011/77/EU (Irland) (EUT L 173, 26.6.2013, s. 40), och rådets genomförandebeslut nr 2013/323/EU av den 21 juni 2013 om ändring av genomförandebeslut 2011/344/EU (Portugal) (EUT L 175, 27.6.2013, s. 47). [11] Rådets genomförandebeslut nr 2011/682/EU av den 11 oktober 2011 om ändring av genomförandebeslut 2011/77/EU (Irland) (EUT L 269, 14.10.2011, s. 31), och rådets genomförandebeslut nr 2011/683/EU av den 11 oktober 2011 om ändring av genomförandebeslut 2011/344/EU (Portugal) (EUT L 269, 14.10.2011, s. 32). [12] Rådets genomförandebeslut nr 2011/77/EU av den 7 december 2010 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Irland (EUT L 30, 4.2.2011, s. 34). [13] Rådets genomförandebeslut nr 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 159, 17.6.2011, s. 88). [14] Se rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009. Inga betalningsinställelser har hittills registrerats när det gäller makroekonomiskt stöd som beviljas i form av lån. [15] EU-budgeten täcker visserligen återbetalningen av lånen, men garantifonden fungerar som en likviditetsbuffert som skyddar EU-budgeten mot krav som är en följd av betalningsinställelser. För en utförlig rapport om hur fonden fungerar hänvisas till KOM(2010) 418 och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar (SEK(2010) 968). [16] COM (2013) 426 och SWD(2013) 211. [17] Rådets beslut 2009/890/EG av den 30 november 2009. [18] Europaparlamentets och rådets beslut nr 938/2010/EU av den 7 september 2010. [19] Europaparlamentets och rådets beslut nr 388/2010/EU av den 7 juli 2010. [20] Rådets beslut 2009/891/EG av den 30 november 2009. [21] Med exceptionellt avses att det beviljas ett land utanför det makroekonomiska stödets normala geografiska tillämpningsområde, dvs. kandidatländer/potentiella kandidatländer och grannländer. [22] I EFSM-förordningen medges förhandsfinansiering eftersom den ger kommissionen befogenhet ”att ta upp lån på kapitalmarknaderna eller hos finansinstitut vid lämpligast tidpunkt mellan planerade utbetalningar för att optimera finansieringskostnaden och upprätthålla sitt rykte som unionens utfärdare på marknaderna”. Alla resulterande ägandekostnader ska emellertid betalas av låntagaren. [23] Stödet ges via bilaterala lån från de övriga medlemsstaterna i euroområdet, som kommissionen centralt lägger samman, på de villkor som fastställs i deras uttalande av den 11 april 2010. [24] De viktigaste villkoren om politiska åtgärder fastställs i rådets beslut av den 10 maj 2010 riktat till Grekland i syfte att förstärka och skärpa den finanspolitiska övervakningen samt förelägga Grekland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott (2010/320/EU). Dessa villkor specificerades i ett samförståndsavtal som ingicks mellan de grekiska myndigheterna och kommissionen på euroområdets medlemsstaters vägnar. [25] Närmare information om lånefaciliteten till förmån för Grekland finns på http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms//greek_loan_facility. [26] Närmare information om ESM finns på http://esm.europa.eu.