SV Europeiska unionens officiella tidning C 107/64

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik

KOM(2010) 494 slutlig – 2010/0257 (COD)

2011/C 107/13

Föredragande: Jan SIMONS

Den 20 oktober 2010 beslutade rådet att i enlighet med artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik”

KOM(2010) 494 slutlig – 2010/0257 (COD).

Facksektionen för transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 2 februari 2011.

Vid sin 469:e plenarsession den 16–17 februari 2011 (sammanträdet den 16 februari 2011) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 111 röster för och 11 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Kommittén ser föreliggande förslag som ett naturligt led på vägen mot en integrerad havspolitik och ställer sig bakom förslaget i stora drag.

1.2 När det gäller befogenhetsfördelningen noterar kommittén med glädje att kommissionen i förslaget konstaterar att ansvaret för frågan är fördelat mellan olika nivåer, med undantag av de frågor som rör biologiska havstillgångar för vilka kommissionen har exklusiv behörighet.

1.3 Kommittén skulle gärna se att kommissionen preciserar den rättsliga grunden för ärendet. Kommittén undrar i vilken utsträckning artiklarna 74 och 77, som inte följer det tillämpliga lagstiftningsförfarandet, är förenliga med den rättsliga grund som utgör grundvalen för övriga artiklar och som ligger i linje med gängse lagstiftningsförfarande.

1.4 Åtgärdernas sektorövergripande och gränsöverskridande art och de synergieffekter som kan uppstå mellan olika sektorspolitiska områden motiverar enligt kommitténs uppfattning i tillräcklig utsträckning åtgärder som bidrar till en integrerad havspolitik. Kommittén anser därför att förslaget ligger i linje med subsidiaritetsprincipen.

1.5 Detta gäller också bedömningen av huruvida förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen. Dock finns det inte tillräckliga resurser tillgängliga för att finansiera åtgärderna under den resterande programperioden 2011–2013.

1.6 Kommittén anser att den förhandsutvärdering som kommissionen gör i förslaget är något svag, delvis med beaktande av den svåra finansiella situation som unionen befinner sig i för tillfället. Kommittén skulle gärna se att kommissionen bygger förslaget på en mer solid grund, i synnerhet när det gäller valet av konkreta ämnen och åtgärder.

1.7 Kommittén påpekar att det inte framgår tydligt i förslaget vilka former av driftsstöd som avses eller planeras i första meningen i artikel 5.2. Det vore lämpligt att i motiveringen påpeka att finansiering av havsinfrastruktur (häribland kusthamnar) inte omfattas av förslaget.

1.8 Som bekant är kommittén förespråkare för ett sektorövergripade perspektiv på havspolitiken. Även om föreliggande förslag inte handlar om själva innehållet i politiken tar kommittén, precis som i tidigare yttranden, i punkten ”Särskilda kommentarer” ändå upp frågor som man bör uppmärksamma inom ramen för en integrerad havspolitik.

2. Bakgrund

2.1 Den 29 september 2010 offentliggjorde kommissionen sitt ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik” (KOM(2010) 494 slutlig) och bad i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att utarbeta ett yttrande om förslaget.

2.2 Kommittén utarbetar gärna ett sådant yttrande, eftersom förslaget är ett naturligt led i utvecklingen mot en integrerad havspolitik som har sitt ursprung i offentliggörandet av den så kallade blåboken, ett meddelande från kommissionen av den 10 oktober 2007.

2.3 I meddelandet förklarade kommissionen att det fanns ett behov av att utveckla och genomföra ett integrerat, enhetligt och samordnat beslutsfattande i frågor som rör hav, kustområden och havsrelaterade sektorer.

2.4 Ett sektorsövergripande perspektiv på havspolitiken är grundtanken i den integrerade havspolitiken där tyngdpunkten ligger på synergieffekterna mellan politikområdena miljö, sjötransporter, energi, forskning, näringsliv, fiske och regionalpolitik.

2.5 Blåboken åtföljdes av en handlingsplan i vilken kommissionen föreslog ett antal åtgärder för att ge konkret form åt den integrerade havspolitiken.

2.6 Vid sitt möte den 14 december 2007 gav Europeiska rådet sitt stöd till principen med en integrerad EU-politik för havsfrågor, och den 15 oktober 2009 antog kommissionen en lägesrapport om frågan.

2.7 I lägesrapporten anges vilka åtgärder som vidtagits i handlingsplanen från 2007. Dessutom ges anvisningar för kommande genomförandefas.

2.8 Rådet (allmänna frågor) konstaterade i sina slutsatser av den 16 november 2009 hur viktigt det var med finansiering för den fortsatta utvecklingen och genomförandet av den integrerade havspolitiken, och uppmanade kommissionen att lägga fram de förslag som behövs för att man inom ramen för nuvarande budgetplan ska kunna finansiera åtgärder som rör den integrerade havspolitiken, så att dessa kan träda i kraft under 2011.

2.9 Nu drar kommissionen slutsatsen att den fortsatta utvecklingen och genomförandet av den integrerade havspolitiken äventyras, eftersom det inte finns tillräckligt med resurser för att finansiera de åtgärder som behövs under den återstående perioden (2011–2013). Enligt kommissionen krävs det finansiellt stöd för att man ska kunna uppnå målsättningarna i blåboken som godkändes i rådets (allmänna frågor) slutsatser den 16 november 2009.

2.10 Eftersom inte alla prioriteringar och målsättningar inom den integrerade havspolitiken kan införlivas i någon annan budgetpost, bör ett program inrättas för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik.

2.11 Enligt kommissionen bör genomförandet av programmet även i tredjeländer bidra till mottagarlandets utvecklingsmål och vara förenligt med EU:s andra samarbetsinstrument och EU-politikens mål och prioriteringar.

2.12 Målsättningarna i föreliggande förslag till förordning kan enligt kommissionen inte uppnås i tillräcklig utsträckning av de enskilda medlemsstaterna på grund av omfattningen och effekterna av de åtgärder som ska finansieras genom programmet. Genomslagskraften blir större på EU-nivå med åtgärder som kan vidtas i linje med subsidiaritetsprincipen och med utgångspunkt i artikel 5 i EU-fördraget och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

2.13 När det gäller proportionalitetsprincipen anser kommissionen att förslaget till förordning inte går längre än vad som är nödvändigt för att förverkliga målsättningarna.

2.14 Målet med föreliggande förslag till förordning är att inrätta ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Kommittén har i tidigare yttranden (1) ställt sig positiv till kommissionens tillvägagångssätt för att uppnå en integrerad havspolitik. Föreliggande förslag är ett naturligt led i denna process.

3.2 I förordningen fastställs bland annat programmets allmänna och specifika mål, de åtgärder som ska finansieras och möjliga finansieringsalternativ. I förordningen föreskrivs också att en efterhandsutvärdering ska vara färdigställd senast 2014. Vidare föreslås att en rådgivande kommitté inrättas som ska bistå kommissionen vid utarbetandet av de årliga arbetsprogrammen. När det gäller genomförandet av programmet 2011–2013 fastställer kommissionen finansieringsramen till 50 miljoner euro. Kommittén anser att dessa åtgärder är nödvändiga.

3.3 Kommissionens förslag ska betraktas som ett ramförslag med ett antal tekniska instrument, och är inte på något sätt avsett som ett förslag med politiska instrument. Syftet är heller inte att täcka finansiering av havsinfrastruktur (häribland hamnar). Kommittén rekommenderar att man uttryckligen påpekar detta även i förslaget, till exempel i motiveringen.

3.3.1 I första meningen i artikel 5.2 i förslaget framgår att bidrag inom programmet kan beviljas både för åtgärder och som driftsstöd. Kommittén påpekar att även om den bifogade finansieringsöversikten visserligen ger en fingervisning om programmets ram, så framgår det inte med någon större tydlighet vilken form av driftstöd om avses eller planeras.

3.3.2 Kommittén rekommenderar att kommissionen uttryckligen tar upp denna fråga i själva förslaget för att undvika risken att konkurrensbestämmelserna i fördraget överträds av kommissionen själv med tanke på att det i stort sett alltid handlar om gränsöverskridande konkurrens när det gäller havsrelaterade frågor. Därvid bör man också se till att de aktuella medlemsstaterna även i fortsättningen har möjlighet att främja sjöfarten.

3.4 Kommittén kan med glädje konstatera att det rör sig om ett förslag som bygger på delat ansvar, med undantag av frågor som avser bevarandet av biologiska tillgångar i havet, ett område där kommissionen har exklusiv behörighet.

3.5 Kommittén skulle gärna se att kommissionen preciserar valet av rättslig grund för ärendet. Artiklarna 74 och 77 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt följer inte det sedvanliga lagstiftningsförfarandet. Kommittén är osäker på i vilken utsträckning de rättsliga underlag som kommissionen utgår ifrån är förenliga med övriga rättsunderlag som följer sedvanligt lagstiftningsförfarande. I det avseendet bör även nämnas att de förfaranden som anges is artiklarna 74 och 77 inte är att betrakta som lagstiftningsförfaranden på samma sätt som artikel 289 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

3.6 Enligt kommitténs uppfattning kan verksamhetens gränsöverskridande karaktär och synergieffekterna mellan sektorövergripande politikområden motivera åtgärder inom ramen för en integrerad havspolitik såsom forskning, bidrag till pilotprojekt och EU-insatser för att främja och stimulera en integrerad havspolitik i medlemsstaterna.

3.7 Underlaget för kommissionens förhandsutvärdering utgör enligt kommitténs uppfattning inte förslagets starkaste del. Underlaget för valet av alternativ 2, dvs. ett blygsamt bidrag från EU för att kunna fortsätta att undersöka olika alternativ och genomföra den integrerade havspolitiken i takt med att den utvecklas, förefaller delvis mot bakgrund av övriga alternativ relativt svagt. Kommittén rekommenderar att kommissionen utarbetar ett mer solitt underlag, i synnerhet när det gäller valet av konkreta ämnen och åtgärdsområden.

3.8 Kommittén anser att de åtgärder som kommissionen anger i förslagets artikel 4 är en alltför fri tolkning av de målsättningar som fastställs tidigare i förslaget. I de fall det finns behov av ökad samordning och klarare direktiv om ansvarsfördelning och befogenheter skulle kommissionen i enlighet med subsidiaritetsprincipen kunna fastställa tydligare riktlinjer.

3.9 Kommissionen ska lämna en efterhandsbedömning till Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2014. Kommittén ställer sig positiv till detta, men vill framhålla behovet av en tydligare förhandsutvärdering för att man i efterhandsbedömningen ska kunna bedöma huruvida de fastställda målsättningarna verkligen har uppnåtts.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Som bekant är kommittén förespråkare för en ett sektorövergripade perspektiv på havspolitiken. I detta sammanhang är det av största vikt att alla berörda parter medverkar. Enligt kommitténs uppfattning är ett aktivt deltagande från alla intressenter en förutsättning för att åtgärderna ska kunna genomföras med framgång. Denna uppmaning om deltagande och spridning av information om resultaten av den integrerade havspolitiken inom och mellan medlemsstaterna är av avgörande betydelse för att målsättningarna ska kunna uppnås.

4.2 Även om föreliggande förslag inte handlar om själva innehållet i politiken vill kommittén, precis som i tidigare yttranden, peka på följande frågor som man bör uppmärksamma inom ramen för en integrerad havspolitik.

4.2.1 Det krävs en balanserad bedömning av, å ena sidan, miljöproblemen i EU:s kustområden och, å andra sidan, behovet av internationell handel som återspeglas i de tilltagande sjötransporterna.

4.2.2 Med tanke på de två stora fartygskatastroferna Erika (1999) och Prestige (2002), som fick stor uppmärksamhet, anser kommittén att man bör utarbeta strategier för katastrofscenarier. Trots det omfattande lagstiftningspaketet med ca 15 nya förordningar och direktiv släpar medlemsstaterna fortfarande efter på två viktiga områden:

— Säkerställa tillräckligt effektiva mottagaranläggningar i hamnar för oljerester från fartyg som fortfarande förorsakar oljeutsläpp i haven.

— Säkerställa tillräckligt många nödhamnar för fartyg i nöd och reda ut oklarheter när det gäller ansvar och befogenheter vid katastrofer.

Åtgärder för att komma till rätta med dessa problem bör tas upp i förteckningen över stödberättigade mål.

4.2.3 Förutom själva ratificeringen av Unclos (United Nations Convention on the Law of the Sea), som för övrigt redan har gjorts av samtliga EU-medlemsstater, krävs övervakning av genomförandet av konventionen. När det gäller haven mellan EU:s medlemsstater och icke-medlemsstater anser kommittén att icke-medlemsstater som har undertecknat associationsavtal med EU eller har inlett anslutningsförhandlingar med EU, bör anmodas att ratificera och därefter genomföra Unclos-konventionen, som ingår som en del i gemenskapens regelverk.

4.2.4 För att säkerställa nödvändiga framsteg föreslår kommittén att man åtminstone en gång per år anordnar ett ministermöte om den integrerade havspolitiken mellan EU-ministrarna med ansvar för Medelhavsområdet. Kommittén hoppas att det inom en snar framtid även ska omfatta andra havsområden som Östersjön, Nordsjön, Atlanten och Svarta havet.

4.2.5 För att stärka den integrerade havspolitikens internationella dimension anser kommittén att kommissionen bör fästa större vikt vid insatser för att förbättra arbetsvillkoren till sjöss, säkerheten och fartygens miljöprestanda.

4.2.6 För att få till stånd en verkligt integrerad sjöfartsmarknad är det av central betydelse att medlemsstaternas nationella tillsynsorgan, kustbevakningar och flottor samarbetar närmare, helst via den europeiska sjösäkerhetsbyrån.

4.2.7 För detta krävs ett gemensamt instrument för informationsutbyte på sjöfartsområdet och ett system för integrerad kustbevakning. I sitt yttrande på området (2) konstaterar kommittén att ett sådant system måste utformas på ett sådant sätt att noggrann, aktuell och kostnadseffektiv information av hög kvalitet sprids på ett hållbart sätt.

4.2.8 Kommittén vill också påpeka att man i ett tidigare yttrande (3) sagt sig vara beredd att på ett eller annat sätt delta i genomförandet av en havspolitik, exempelvis när det gäller insatser på området fysisk planering. Kommittén vill gärna upprepa denna ståndpunkt.

Bryssel den 16 februari 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) EUT C 44, 11.2.2011, s. 173.

EUT C 255, 22.9.2010, s. 103.

EUT C 306, 16.12.2009, s. 46.

EUT C 277, 17,11.2009, s. 20.

EUT C 211, 19.8.2008, s. 31.

EUT C 168, 20.7.2007, s. 50.

(2) EUT C 44, 11.2.2011, s. 173.

(3) EUT C 211, 19.8.2008, s. 31.