EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 01.07.1998 
KOM(1998)417 slutlig 
SJÄTTE ÖVERSIKTEN ÖVER STATLIGA STÖD I EUROPEISKA 
GEMENSKAPEN INOM TILLVERKNINGSINDUSTRIN OCH VISSA ANDRA 
SEKTORER 
(framlagt av kommissionen) 

INNEHALL 
INLEDNING '....; 1 
Bakgrund 1 
Begrepp..... 3 
DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN 7 
Stödets omfattning och inriktning 7 
Totalt stöd inom gemenskapen 7 
Jämförelser mellan medlemsstater 9 
Stöd till varvsindustrin 13 
Stöd till stålindustrin 15 
Stöd till motorfordonsindustrin 15 
Stödformer 17 
Stödmål 20 
Statligt ad hoc-stöd 27 
Tyskt statligt stöd till de nya delstaterna 29 
DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSSTATERNA 31 
Stöd till andra sektorer än tillverkningsindustrin 31 
Stöd ti 
Stöd ti 
Stöd t 
Stöd t 
Stöd ti 
Stöd ti 
Stöd ti 
Omfattn II jordbruket 31 
II fiskesektorn 34 
II tjänstesektorn 36 
Il finansiella tjänster 36 
II luftfartssektorn 36 
II järnvägstransporter 37 
II kolindustrin 39 
ng av övergripande stöd i gemenskapen 41 
Budgeteffekter av stöd 44 
RESULTAT 47 
SLUTSATSER 51 
BILAGA I: TEKNISK BILAGA 55 
BILAGA II: STATISTIKBILAGA 69 
BILAGA III: GEMENSKAPENS FONDER OCH INSTRUMENT 87 
i 
AL 
TABELLER OCH FIGURER 
Tabell 1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
- årliga belopp i fasta priser (1995) 
Tabell 2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
- årliga tal 1992-1996 
Tabell 3 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
- årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 
Tabell 4 Stöd till varvsindustrin 1994-1996 i procent av fartygens kontraktsvärde 
Tabell 5 Utvecklingsstöd inom varvsindustrin - enligt EG:s beslut 
Tabell 6 Godkänt statligt stöd till motorfordonsindustrin under 1992-1996 
Tabell 7 Statligt stöd til! tillverkningsindustrin 1994-1996 - fördelning på olika stödformer 17 
Tabell 8 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 
- översikt över stöd fördelat på inriktning och bransch 
Tabell 9 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1992-1994 och 1994-1996 
- översikt över de viktigaste målen 
Tabell 10 Statligt ad hoc-stöd och stöd från Treuhand till sektorerna tillverkningsindustri, 
finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna 1992-1996 
Tabell 11 Statligt ad hoc-stöd till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster 
och luftfart i medlemsstaterna - årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 
Tabell 12 Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II i EEG-fördraget 
Tabell 13 Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde i denna sektor 
Tabell 14 Gemenskapsinterventioner i fiskesektorn 
Tabell 15 Statligt stöd till transporter (järnvägar) 
Tabell 16 Statligt stöd till kolindustrin 
Tabell 17 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 
Tabell 18 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna i procent av BNP 
Tabell 19 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna fördelat på de viktigaste sektorerna 8 
10 
14 
15 
16 
25 
26 
28 
28 
33 
35 
35 
38 
39 
42 
43 
45 
it 
A C 
STATISTIKBILAGA 
Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser 1992-1996 (nationell valuta) 70 
Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser (ecu) 71 
Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna - årliga genomsnitt 1994-1996 72 
Tabell A4 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 per medlemsstat 74 
Tabell A Gemenskapens utgifter per år 95 
Tabell B Andra gemenskapsinstrument 96 
Tabell C1 Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater 
(1992-1994) 97 
Tabell C2 Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater 
(1994-1996) 98 
FIGURER 
Figur 1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i procent av förädlingsvärde 
Figur 2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin: 
fördelning efter skattefinansiering och budgetfinansiering 
Figur A1 Stöd till tillverkningsindustrin och gemenskaps fonder per anställd 11 
19 
73 
m 
A A-
INLEDNING 
Bakgrund 
1. Behovet av att för konkurrenspolitiken finna en effektiv metod för 
systematisk kvantifiering av statligt stöd insågs till fullo 1985, det år då 
kommissionen publicerade sin vitbok om den inre marknadens 
genomförande. Vid slutet av året fick kommissionens avdelningar i uppdrag 
att sammanställa och offentliggöra en faktabaserad analytisk översikt om 
tilldelning av statligt stöd i gemenskapens medlemsländer. 
Eftersom den första översikten som täcker 1981-1986 avslutades med 
slutsatsen att öppenheten om statligt stöd måste öka, bestämdes det att 
översikten skulle uppdateras, och detta gjordes i den andra, tredje, fjärde 
och femte översikten, vilka behandlade perioderna 1987-88, 1988-90, 
1990-92 och 1992-94'. 
2. ! den sjätte översikten aktualiseras befintliga uppgifter. Översikten täcker 
perioden till och med 1996 och omfattar därmed för första gången de tre 
nya medlemsstaterna Finland, Sverige och Österrike. Den ger även 
information om den dåvarande strukturen för statligt stöd till företag i 
unionens femton medlemsstater. 
3. Offentliggörandet av den sjätte översikten visar återigen kommissionens 
fasta engagemang att satsa på öppenhet om kontrollen av statligt stöd. 
Betoningen av öppenhet blir allt viktigare i den miljö där kommissionen nu 
ve/kar, både inom unionen och i det bredare internationella 
sammanhanget. 
Fullföljandet av den inre marknaden och en kommande ekonomisk och 
monetär union kräver en allt effektivare kontroll av statligt stöd eftersom 
sådant stöd kan användas för att ersätta handelshinder som har tagits bort 
i integrationsprocessen. 
Hänvisningar: KOM(88) 945 
KOM(90) 1021 
KOM(92)l!16 
KOM(95) 365 
KOM(97) 170 
Medlemsstaterna kommer frivilligt att bidra till att den inre marknaden 
fullföljs och fungerar på rätt sätt i framtiden endast om de är säkra på att 
alla andra medlemsstater följer samma regler när de ger stöd till sina 
företag. Att sammanställa och offentliggöra fakta om de stödbelopp som 
utdelats är ett viktigt medel för kommissionen att visa medlemsstaterna att 
den fortlöpande noga bevakar offentliga ingripanden, både vad gäller 
övergripande utveckling och utvecklingen i varje medlemsstat. Detta tillåter 
dessutom kommissionen att anpassa sin politik där så krävs för att utöva 
en rättvis och effektiv kontroll av statligt stöd, och för att anpassa sig till en 
föränderlig ekonomisk miljö. 
Internationellt har under detta årtionde Europaavtal slutits med de öst- och 
centraleuropeiska länderna och därefter förhandlingar om medlemskap 
inletts. Dessa länder i omvandling är särskilt historiskt belastade, varför det 
inom vissa områden krävs statligt stöd i betydande omfattning. Det finns ett 
trängande behov av ökad öppenhet vad gäller statligt stöd i dessa länder. 
Genom offentliggörandet av de egna översikterna om statligt stöd ger 
kommissionen och Europeiska unionen dessa länder ett konkret exempel 
på vilken nivå av öppenhet som förväntas av moderna konkurrenskraftiga 
marknadsekonomier. Det kommer att underlätta för de öst- och 
centraleuropeiska länderna att uppfylla den rapportskyldighet de har enligt 
Europaavtalen. De första översikterna från en rad öst- och 
centraleuropeiska länder verkar bekräfta detta genom att de uppvisar en 
rimlig förfiningsgrad som, efter ytterligare bearbetning, inom snar framtid 
bör kunna ligga till grund för meningsfulla jämförelser i fråga om statligt 
stöd mellan gemenskapen och de öst- och centraleuropeiska länderna. 
Lika viktigt är att översikten inom ramen för världshandelsorganisationen 
(WTO) ger ett exempel på vad vi kommer att vänta oss av våra 
handelspartner vad gäller öppenhet. Såtillvida kompletterar den 
meddelandet till WTO om gemenskapens och medlemsstaternas stöd i 
enlighet med artikel 25 i WTO-avtalet om subventioner och 
kompensatoriska åtgärder. På samma sätt ger översikten våra partner inom 
OECD ett exempel. 
Begrepp 
5. Den sjätte översikten över statligt stöd täcker perioden 1994-1996 och 
aktualiserar den femte översikten (offentliggjord 1997) som behandlade 
perioden 1992-1994. I översikten innefattas nationellt stöd som har 
utdelats i gemenskapens femton medlemsstater till sektorerna 
tillverkningsindustri, jordbruk, fiske, transport (järnvägar och luftfart), 
finansiella tjänster och energi (kol). Jämfört med den föregående översikten 
lämnades mer detaljerade uppgifter om statligt stöd inom vissa sektorer. 
Allmänna förklaringar av de metoder som används ges i den tekniska 
bilagan (bilaga i). Statistikbilagan (bilaga II) innehåller statistisk 
basinformation om stöd till tillverkningsindustrin och om övergripande stöd. 
En översikt över gemenskapens fonder och instrument ges i bilaga III. 
6. När de olika medlemsstaterna jämförs koncentreras analysen av 
stödbeloppen på årliga genomsnitt för treårsperioden 1994-1996. När det 
är lämpligt har siffrorna för perioden 1992-1994 givits som jämförelse. För 
de tre nya medlemsstaterna, som bara varit med i EU 1995 och 1996, 
används det årliga genomsnittet för dessa två år, vilket framgår av den 
tekniska bilagan (bilaga I). 
De jämförda perioderna går liksom i de tidigare översikterna om lott med ett 
år. För jämförelser mellan medlemsstater är det enda sättet att nå 
slutsatser som stöds av tillräckligt tillförlitlig statistik att använda 
överlappande treårsgenomsnitt. Detta eftersom vissa uppgifter för 
närvarande endast finns tillgängliga för längre perioder än ett år. I sådana 
fall måste uppgifterna för enskilda år bestämmas godtyckligt. Vidare är 
uppgifterna för översiktens sista år (1996) i icke försumbar utsträckning 
preliminära och kommer - vilket redan var fallet för det sista året i den 
föregående rapporten (1994) - säkerligen att ändras av medlemsstaterna i 
framtiden. Den därav följande preliminära karaktären på uppgifterna för 
översiktsperiodens sista år, särskilt när de fördelas på enskilda 
medlemsstater, kompenseras statistiskt genom bruket av överlappande 
treårsgenomsnitt. För att göra genomsnitten för föregående period 
jämförbara med genomsnitten för 1994-1996 uttrycks de absoluta talen för 
1992-1994 i 1995 års priser2. I hela översikten är därför tal angivna i reella 
termer.3 
7. För första gången har stöd till sektorerna luftfart och finansiella tjänster 
ägnats särskild uppmärksamhet, medan sådant stöd i tidigare översikter på 
grund av sin ringa omfattning ingick i kategorin tillverkningsindustri. Vid 
jämförelser mellan denna översikt och tidigare översikter vad gäller de 
totala stödnivåernas utveckling bör man därför utgå från de tidigare 
periodernas industristöd å ena sidan och från summan av industristöd och 
stöd till luftfart och finansiella tjänster å andra sidan. 
8. Kommissionen har i samarbete med de berörda medlemsstaterna tagit 
fram uppgifterna för 1995 och 1996. Tillsammans med redan existerande 
uppgifter för 1992-1994 (dåvarande EUR 12) har de kontrollerats av 
medlemsstaterna och om nödvändigt ändrats. Detta förfarande gör att 
uppgifterna kan anses ha en relativt hög tillförlitlighet4. 
Vad gäller Grekland har kommissionen som referens för att fastställa 
uppgifter för tidigare rapporter använt en studie över grekiska statliga stöd 
och utgifter utförd av ett konsultföretag. Denna studie utgjorde sedan 
grunden för kommissionens uppskattningar och extrapoleringar. De 
förbättrade bidrag som de grekiska myndigheterna har givit välkomnas och 
har gjort det möjligt att förbättra de grekiska uppgifterna. Uppgifterna för 
Grekland omfattar dock fortfarande en icke försumbar andel 
uppskattningar, eftersom de grekiska myndigheterna ännu inte lämnat 
tillräcklig information. Därför bör uppgifterna för Grekland behandlas med 
försiktighet. 
Vad gäller Irland beror den avsevärda nivåsänkningen för det totala 
industristödet jämfört med tidigare översikter på att uppgifterna från de 
irländska myndigheterna då även omfattade gemenskapsstöd. Eftersom de 
irländska myndigheterna var tvungna att ta uppskattningar till hjälp för att 
Av den anledningen, och på grund av att medlemsstaterna har gjort ändringar, som i vissa fall är 
avsevärda i 1994 års uppgifter såsom nämndes ovan, är uppgifterna for 1992-1994 inte desamma 
som de som offentliggjordes i den femte rapporten. 
Uppgifter om stöd till tillverkningsindustrin till löpande valutakurser ges i statistikbilagan. 
(bilaga II). 
Vissa uppgifter för 1994-1996 förändrades särskilt när det gäller Belgien (beroende på tydligt 
förbättrade uppgifter), Grekland (också beroende på uppgifternas förbättrade tillförlitlighet), 
Frankrike (uppgifter om stöd till sektorerna luftfart och banktjänster redovisas i del II i översikten), 
Irland (samfinansieringsuppgifter togs bort, se s. 4-5) och Portugal (stöd till luftfartssektorn 
redovisas i del II i översikten). Uppgifterna i denna översikt är därför inte direkt jämförbara med de 
som redovisas i den förra översikten. 
avgränsa nationella stödutbetalningar från gemenskapens 
stödutbetalningar, bör även uppgifterna för Irland behandlas med 
försiktighet. 
DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN 
Stödets omfattning och inriktning 
9. I gemenskapen beviljas tillverkningsindustrin mer stöd än någon annan 
sektor som omfattas av den här översikten. Under perioden 1994-1996 
gick så mycket som 46 % av allt stöd till denna sektor. Analysen av stöd till 
denna sektor av ekonomin utgör därför översiktens centrala del. 
Totalt stöd inom gemenskapen 
10. Tabell 1 visar årliga stödbelopp till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
1992-1996. 
Tabell 1 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 1992-1996 
Årliga belopp i fasta priser (1995) 
Miljoner ecu 
EUR 15 
EUR 12 1992 
39062 1993 
44057 1994 
41198 1995 
38591 
37386 1996 
35163 
34106 
Siffrorna i tabell 1 leder till slutsatsen att stödet i EUR 12 åter följer den 
nedåtgående trend som tidigare har iakttagits. Slutsatsen i den föregående 
(femte) översikten om att trenden skulle ha nått en slutpunkt verkar därför 
ha berott på ett undantag från den allmänna utvecklingen. Stödet till 
tillverkningsindustrin för sig inom EUR 12 ligger 1994-96 på ett årligt 
genomsnitt av ungefär 37,5 miljarder ecu. För EUR 15 är motsvarande 
siffra 38,3 miljarder ecu. 
11. Absoluta tal, även när de är sammanställda på gemenskapsnivå, är bara av 
begränsat intresse för att visa inriktningen på nationell stödpolitik under en 
längre period. Därför visar tabell 2 stöd till tillverkningsindustrin som 
6-7 
procent av förädlingsvärde, per anställd inom denna sektor och i procent av 
export inom gemenskapen av tillverkade varor.5 
Tabell 2 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 
Ärliga tal 1992-1996 
EUR 12/15 
I procent av 
förädlingsvärde 
I ecu per anställd 
I procent av export inom 
gemenskapen* 1992 
3,2 
1206 
5,7 1993 
3,8 
1436 
7,0 1994 
3,4 
1374 
5,7 1995 
2,9 
1217 
4,8 1996 
2,7 
1123 
4,4 
fasta priser 1995. 
' Handel med industriprodukter inom gemenskapen. 
Stödnivåerna i procent av förädlingsvärde fluktuerar strax över 3 % för EUR 
12 under 1992-94, och föll under 3 % för EUR 15 under 1995-96. 
För EUR 12 ligger omfattningen av stöd per anställd i tillverkningsindustrin 
mellan 1 206 ecu 1992 och 1 436 ecu 1993. För EUR 15 sjunker det från 
1 217 ecu 1995 till 1 123 ecu 1996. Stöd i förhållande till värdet av handeln 
inom gemenskapen6 av tillverkade varor är en kvot som kan ses som en 
bra indikator på möjlig snedvridning av konkurrensen i gemenskapen. För 
EUR 12 nådde den 1993 en topp med 7 % för att sedan sjunka till 4,4 % för 
EUR 15 under 1996. 
De allmänt lägre siffrorna för EUR 15 under 1995 och 1996 jämfört med 
EUR 12 under 1992-1994 återspeglar inte bara den nedåtgående trenden 
för stödnivåerna inom gemenskapen, utan beror också på att stödnivåerna 
Eftersom en liten men inte lätt kvantifierbar del av stödet har tilldelats tjänstesektorn (turism, 
konsulttjänster) kan uppgifterna ligga på en något för hög nivå. 
Den stora nedgången för indikatorn för handel inom gemenskapen jämfört med tidigare översikter 
kan förklaras med att beräkningsgrunden för den absoluta nivån på handeln inom gemenskapen har 
ändrats (se teknisk bilaga). 
8 
i de tre nya medlemsstaterna i allmänhet är lägre än genomsnittet för 
EUR 12. 
12. Av tabellerna 1 och 2 framgår att de absoluta stödtalen och de tre 
indikatorerna som använts för att spegla inriktningen på stöd till 
tillverkningsindustrin på gemenskapsnivå (EUR 12) i stor utsträckning 
stämmer överens. De pekar på en återgång till den nedåtgående trend som 
kunnat urskiljas tidigare så att trendbrottet enligt resultaten i den 
föregående översikten får anses ha varit tillfälligt. 
Jämförelser mellan medlemsstater 
13. I tabell 3 jämförs genomsnittliga stödnivåer i tillverkningsindustrin för olika 
medlemsstater7 för perioderna 1992-1994 and 1994-19968 uttryckt i 
procent av bruttoförädlingsvärde och stödbelopp per anställd i denna 
sektor. Dessutom ges som information absoluta stödbelopp i reella termer. 
Tyskland har delats i gamla och nya delstater för att exakt återge den olika utvecklingen i de två 
tyska områdena, en utveckling som kännetecknas av att de nya delstaterna oväntat snabbt anpassat 
sig till marknadsekonomin. 
Detaljerade specificeringar på medlemsstatsnivå kan bara jämföras på ett tillförlitligt sätt om 
överlappande treårsperioder används såsom förklaras i punkt 6 ovan. I den tekniska bilagan (bilaga 
I) förklaras den metod som använts för att beräkna de årliga genomsnitten för treårsperioden 1994-
1996 för de tre nya medlemsstaterna som bara varit med i EU under åren 1995 och 1996. 
Tabell 3 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin i 
gemenskapen9 
Årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
- Gamla delstater 
- Nya delstater 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 
EUR 12 Procent av 
bruttoförädlingsvärde 
1992-1994 
2,5 
2,5 
4,4 
6,5 
1,8 
2,4 
1,7 
6,4 
2,6 
1,5 
2,5 
0,9 
3,5 1994-1996 
1,3 
3,0 
2,9 
3,8 
6,3 
2,7 
1,6 
1,8 
1,5 
5,8 
2,3 
1,4 
1,9 
0,8 
0,9 
3,0 I ecu per anställd 
1992-1994 
1310 
1120 
2091 
527 
10816 
987 
512 
1174 
818 
2205 
1555 
760 
443 
245 
1339 1994-1996 
626 
1678 
1383 
1888 
455 
8216 
863 
837 
911 
927 
838 
2151 
1375 
788 
371 
406 
263 
1238 Miljoner ecu 
1992-1994 
920 
539 
19851 
4312 
15539 
722 
1311 
4931 
198 
10320 
55 
694 
467 
1431 
41439 1994-1996 
448 
1149 
671 
16639 
3192 
13447 
662 
2101 
365 
3740 
215 
9760 
46 
686 
382 
318 
1513 
37563 
38318 
Genomsnitt i 1995 års priser. 
Uppgifterna för 1994-1996 i tabell 1 motsvarar inte det genomsnitt som redovisas i tabell 3, 
eftersom de totala beloppen i tabell 1 inte omfattar de tre nya medlemsstaterna under 1994. Ett årligt 
genomsnitt för 1994-1996 beräknat enligt tabell 1 skulle därför vara något lägre än det som står i 
tabell 3. I tabell 3 har det årliga genomsnittet beräknats för de år för vilka uppgifter finns 
tillgängliga. Detta genomsnitt har sedan använts för hela perioden. 
10 
Figur 1 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin 
I procent av förädlingsvärde (genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996) 
AU* B DK S* UK EUR 
15 
• 1992-1994 111994-1996 
Under perioden 1992-1994 var dessa länder ännu inte anslutna till EU. Percent = Procent 
De högsta nivåerna på stöd till tillverkningsindustrin finner man i Grekland 
och Italien. Dessa länder ligger långt över gemenskapens genomsnitt. Som 
tidigare angivits, gör den fortsatta osäkerheten kring de grekiska 
uppgifterna det omöjligt att ge några ytterligare detaljerade kommentarer. 
Tyskland ligger också över gemenskapssnittet, medan Belgien ligger på 
genomsnittet och Danmark och Spanien något under. 
Det lägsta stödet till tillverkningsindustrin ges, i fallande ordning, i Österrike, 
Förenade kungariket och Sverige. I alla dessa länder är stödet mycket 
under gemenskapssnittet. På grund av bristande statistik kunde inte stöd i 
procent av förädlingsvärde räknas ut för det återförenade Tysklands två 
olika delar. 
11 
14. Stöd per anställd i Italien är högst bland alla medlemsstater, därefter 
kommer Tyskland. Det extremt höga talet för de nya tyska delstaterna beror 
dels på det omfattande stöd som beviljats, dels på en markant minskning 
av antalet anställda i dessa delstater. Minskningen jämfört med föregående 
översiktsperiod visar att omstruktureringen i anslutning till den tyska 
återföreningen 1990 nådde sin kulmen redan under den perioden. 
Samtidigt har stödet per anställd i de gamla tyska delstaterna fortsatt att 
sjunka och ligger nu bland de lägsta i gemenskapen. Belgien, Danmark och 
Luxemburg befinner sig över gemenskapssnittet. Den grupp länder som ger 
ringa stöd omfattar i fallande ordning Sverige, Portugal och Förenade 
kungariket. 
15. Som en allmän slutsats om skillnader i stöd mellan medlemsstaterna, kan 
det fastslås att betydande skillnader mellan olika länder kvarstår. 
En jämförelse av de fyra stora ekonomierna visar att stöd till tillverknings­
industrin i procent av förädlingsvärde i Italien är mer än sex gånger så högt 
som i Förenade kungariket, tre gånger så högt som i Frankrike och 1,5 
gånger så högt som i Tyskland. De påtalade skillnaderna mellan dessa 
medlemsstater återspeglar delvis deras olika syn på statligt stöd som 
verktyg. 
Om de övergripande skillnaderna inom gemenskapen betraktas mot 
bakgrund av sammanhållningsfonden, verkar utvecklingen nu vara något 
mer lovande än den som iakttagits i den föregående översikten, där en 
direkt jämförelse mellan de fyra stora medlemsstaterna och de fyra länder 
som får stöd från sammanhållningsfonden - Spanien, Irland, Portugal och 
Grekland - visade att den relativa betydelsen av statligt stöd till 
tillverkningsindustrin ökade i de större medlemsstaterna på bekostnad av 
de senare. Tabell 3 visar att omfattningen av stöd till de fyra länder som får 
stöd från sammanhållningsfonden har ökat från 6,5 till 8,8 % av allt stöd till 
tillverkningsindustrin i gemenskapen (EUR 12), medan de fyra stora 
ekonomiernas andel, som under perioden 1992-1994 låg runt 88%, har 
minskat till cirka 83 % för perioden 1994-1996. I detta sammanhang bör 
det också påpekas att tillverkningsindustrin vid sidan om statligt stöd får 
gemenskapsstöd via strukturfonderna (se bilaga II, figur A1). Relativt sett är 
de fyra länder som omfattas av sammanhållningsfonden de största 
mottagarna av det stödet. I dessa länder har det relativa stödläget 
förbättrats så att det nu ligger på en nivå som bättre återspeglar deras 
svaga socio-ekonomiska situation. Effektiviteten av dessa gemenskaps-
12 
instrument är dock helt beroende av att de inte motverkas av en ojämn 
utveckling när det gäller beviljandet av statligt stöd. 
16. Av tabell 3 framgår klart att det är de avsevärt minskade 
stödutbetalningarna i Tyskland, både i de nya och i de gamla delstaterna, 
som ligger bakom nedgången av det totala stödet till tillverkningsindustrin i 
EUR 12. Denna nedgång motverkas delvis av att stödet ökar i fem länder. 
Stöd till varvsindustrin 
17. Inom varvsindustrin, en undergrupp till tillverkningsindustrin, styrs 
beviljandet av stöd under översiktsperioden av det sjunde direktivet om 
stöd till varvsindustrin10 som varit tillämpligt sedan den 1 januari 1991. 
I tabell 4 visas kontraktsrelaterat driftsstöd som täcker nybyggen, 
ombyggnader och fiskefartyg, och således återspeglar de stödens 
intensitet som kommissionen sätter tak för när den tillämpar direktivet om 
stöd till varvsindustrin. Stödtaken under rådande direktiv är 4,5 % av 
kontraktsvärdet både för fartyg av ett kontraktsvärde på mindre än 
10 miljoner ecu och för ombyggnader, och 9,0% av kontraktsvärdet för 
fartyg som har ett kontraktvärde som överstiger 10 miljoner ecu. 
Förutom driftsstöd kan varvsindustrin även få stöd för omstrukturering. 
Under översiktsperioden uppgick omstruktureringsstödet till totalt 1 080 
miljoner ecu och beviljades i Spanien, Belgien och Portugal. I de nya tyska 
delstaterna uppgick omstruktureringsstödet till 890 miljoner ecu under 
perioden 1994-1996, och utgör därför det största enskilda stödet i 
branschen under översiktsperioden. 
När man jämför det totala stöd som utbetalats till varvsindustrin med 
branschens förädlingsvärde kan man dra slutsatsen att detta är en 
industrigren som är mycket understödd. Så som tidigare kunde konstateras 
i tabell 3 uppgår stödet till tillverkningsindustrin till 3,5 % av industrins 
förädlingsvärde. Varvssektorns stöd utgör 25 % av branschens 
förädlingsvärde. 
10 EGTnrL 380, 31.12.1990. 
13 
Gemenskapssnittet för stöd till varvsindustrin minskade markant från 34 % 
av förädlingsvärdet under 1988-1990 till 24% under 1990-1992, för att 
sedan stabiliseras omkring 25 % för 1992-1994 och 1994-1996. 
Tabell 4 
Stöd till varvsindustrin 1994-1996 i procent av fartygens kontraktsvärde 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Frankrike 
Finland 
Spanien 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade 
kungariket 
EUR 12/15 1994 
Små 
fartyg* 
0 
4,31 
4.12 
4.3 
0 
0 
4,5 
0 
4.5 
0 
3,3 
0 
0 
4,8 Stora 
fartyg" 
0 
0 
8,4 
6,1 
9,0 
0 
8,8 
0 
9,0 
0 
3.7 
8,8 
0 
0,7 Totalt 
0 
4,31 
8,0 
5,9 
9,0 
0 
8,4 
0 
8,5 
0 
3,6 
8,8 
0 
1,6 1995 
Små 
fartyg 
0 
0 
4,2 
4,0 
0,0 
0 
4,3 
0 
4.5 
0 
2,9 
0 
0 
4,3 Stora 
fartyg 
0 
0 
8,3 
6,5 
9.0 
0 
8,1 
0 
9.0 
0 
3,3 
0 
0 
8,6 Totalt 
0 
0 
8,2 
6.5 
9.0 
0 
7,8 
0 
8,8 
0 
3,2 
0 
0 
8,2 1996 
Små 
fartyg 
0 
0 
4,5 
4,5 
0,0 
0 
4,3 
0 
4,5 
0 
3,1 
0 
0 
4,3 Stora 
fartyg 
0 
0 
9,0 
6,7 
9,0 
0 
8,0 
0 
9,0 
0 
4,8 
0 
0 
6,0 Totalt 
0 
0 
8,9 
6,6 
9.0 
0 
7,4 
0 
8,7 
0 
3,2 
0 
0 
6,0 
* Små fartyg är fartyg vars kontraktsvärde understiger 10 miljoner ecu. För dessa är den 
maximalt tillåtna stödintensiteten enligt det sjunde direktivet om stöd till varvsindustrin 4,5 
% av kontraktsvärdet. 
"Stora fartyg är fartyg vars kontraktsvärde överstiger 10 miljoner ecu. För dessa är 
maximalt stöd tillåtet enligt det sjunde direktivet om stöd till varvsindustrin 9,0 % av 
kontraktsvärdet. 
-Observera att ett streck anger att uppgifter saknas, medan 0,0 anger inget stöd. 
Det statliga stödet till europeiska varv för nybyggnad av fartyg för 
utvecklingsländer ökade från ett årligt genomsnitt på 76 miljoner ecu 1992-
1994 till 203 miljoner ecu 1994-1996. Fördelningen per land framgår av 
tabellen nedan. 
14 
Tabell 5 
Utvecklingsstöd inom varvsindustrin - enligt EG:s beslut 
Tyskland 
Spanien 
Nederländerna 
Frankrike 
Totalt 1992 
0 
0 
0 
0 
0 1993 
21,6 
19,4 
0 
0 
41 1994 
185,96 
0 
0 
0 
185,96 Miljoner ecu* 
1995 
108,82 
55,98 
34,18 
39,19 
238.17 1996 
103.44 
33,14 
48,89 
0 
185,47 
I löpande priser (ecu) 
Stöd till stålindustrin 
18. i den andra undersektorn av tillverkningsindustrin, stålindustrin, reglerades 
stöd under översiktsperioden av de femte gemenskapsreglerna för stöd till 
stålindustrin från 1991. Efter att allt stöd praktiskt taget fasats ut mot slutet 
av 1992, tog kommissionen under perioden 1994-1996 formellt beslut i 
enlighet med artikel 95 i EKSG-fördråget angående omstrukturering av 
stålföretag i de nya tyska delstaterna, Spanien, Italien, Portugal, Irland och 
Österrike. Tillsammans uppgick dessa* stöd 1994-1996 till ett årligt 
genomsnitt på omkring 1 500 miljoner ecu. Det beloppet inbegriper inte 
stöd som beviljats till denna bransch i andra syften såsom FoU, regional 
utveckling och miljöskydd. 
Stöd till motorfordonsindustrin 
19. Även om det inte finns några särskilda stödordningar i EU för denna 
undersektor, analyseras i denna översikt för första gången statligt stöd till 
motorfordonsindustrin, som i huvudsak beviljas i form av regionalt stöd eller 
undsättnings- och omstruktureringsstöd. 
På grund av det ringa antalet fall är det för närvarande något svårt att dra 
några slutsatser i fråga om den allmänna utvecklingen (i exempelvis Italien 
uppgick beloppet i ett fall från 1992 till 2 928 miljoner ecu). Eftersom det 
15 
finns en särskild ram, är den allmänna slutsatsen den att stödet i 
medlemsstaterna håller sig inom gränserna. 
Tabell 6 
Godkänt statligt stöd till motorfordonsindustrin under 1992-1996 
(utom ärenden under beloppsgränserna för anmälan) 
Miljoner ecu 
Österrike 
Belgien 
Tyskland 
Spanien 
Frankrike 
Italien 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket 
Totalt 1992 
11 
159 
8 
0 
2928 
0 
0 
7 
3113 1993 
0 
112 
48 
32 
0 
0 
0 
66 
258 1994 
0 
307 
39 
0 
250 
0 
0 
13 
609 1995 
0 
33 
3 
328 
0 
0 
7 
0 
0 
371 1996 
10 
0 
340 
202 
83 
0 
0 
103 
72 
810 
I löpande priser (ecu) 
16 
Stödformer 
20. I tabell 7 ges en översikt över bruket av olika stödformer i 
medlemsstaterna. 
Tabell 7 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 
Fördelning på olika stödformer 
procent 
STÖDFORM 
Kategori A 
Bidrag Skatte­
befrielse Kategori 
B 
Andelar i 
eget 
kapital Kategori C 
Mjuka 
lån Anstånd 
med 
skatt Kategori 
D 
Garantier TOTALT 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 79 
54 
83 
55 
66 
93 
81 
44 
89 
43 
92 
73 
82 
61 
88 0 
35 
10 
15 
13 
0 
3 
38 
0 
42 
4 
13 
8 
19 
5 0 
1 
0 
1 
0 
0 
0 
4 
0 
9 
0 
0 
0 
2 
0 14 
3 
5 
22 
3 
6 
15 
3 
0 
6 
4 
3 
2 
18 
2 7 
6 
2 
5 
18 
0 
1 
10 
11 
0 
0 
9 
8 
0 
4 100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
EUR 15 57 23 13 100 
Bidrag och skattebefrielse som i den här översikten har klassificerats som 
stödform kategori A är den oftast använda stödformen i gemenskapen. 
Inom den kategorien används direkta bidrag oftare än skattebefrielser. Det 
kan förklaras av att den förstnämnda stödformen är mer flexibel än den 
senare. Eftersom det i allmänhet är mindre "oekonomiskt", räknat i 
parlamentariska förfaranden, att besluta om bidrag än att ändra 
skattelagstiftning, föredrar regeringar ofta att använda den förra typen av 
stöd. Det kan också noteras att den relativa procentandelen för stödet har 
17 
ökat avsevärt jämfört med föregående översikt och nu utgör 57 % av de 
totala stödutbetalningarna inom EUR 15, medan andelen 1992-1994 
uppgick till 48 % av de totala stödutbetalningarna inom EUR 12. 
Procentandelen för skattebefrielser sjönk samtidigt från 26 % till 23 %. 
21. Stöd i form av statliga andelar i eget kapital, klassificerat som kategori B 
utgör 3 % av allt stöd till tillverkningsindustrin som beviljas inom Europeiska 
unionen. Procentandelen för den stödformen har sjunkit, eftersom mycket 
få finansiella överföringar som innehåller stödinslag i form av andelar i eget 
kapital i privata företag ägde rum under perioden 1994-1996. 
22. Stödformer som klassificerats som kategori C, dvs. lån till lägre räntesats 
och anstånd med skatt är viktiga stödformer i Tyskland och Sverige. 
Medlemsstaterna undviker i allmänhet mjuka lån eftersom de innebär stora 
budgetbelastningar. Uppgifterna för mjuka lån utgörs bara av stödinslaget. 
De krav på budgetresurser som denna stödform ställer är mycket högre. 
Det förklarar varför denna form av stöd utgör en så liten del av stödet till 
tillverkningsindustrin. Medlemsstaterna föredrar att minska lånekostnader 
genom att ge räntesubventioner. 
Anstånd med skatt, främst degressiva avskrivningar och avsättning till 
obeskattade reserver är den form som minst används i gemenskapen. 
Endast Nederländerna, Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket 
beviljar stöd i den formen. 
23. Garantier, kategori D, är fortfarande den stödform som oftast tillgrips vid 
undsättnings- och omstruktureringsförsök och för att ge stöd till 
utvecklingen av små och medelstora företag.. Även om denna stödform är 
den tredje minsta i genomsnitt är den en viktig del av statligt stöd i 
Grekland, Irland och Frankrike. Att beräkna hur stor del av garantier som 
utgör stöd är särskilt svårt och därför är garantier, liksom andel i eget 
kapital, ett statligt stöd som är mycket svårt att värdera. 
18 
Figur 2 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin 
Fördelning efter skattefinansiering och budgetfinansiering 1994-1996 
AU B DK D GR 
Budgetfinansiering rj Skattefinansiering 
24. Figur 2 visar fördelningen av stöd till tillverkningsindustrin efter 
finansieringssätt. Budgetfinansiering, vilket består av bidrag, andelar i eget 
kapital, mjuka lån och garantier, är det sätt att finansiera stöd som föredras 
i Europeiska gemenskapen. Detta gäiler särskilt Spanien, Österrike och 
Irland, där allt stöd finansieras via budgeten, samt Finland, Luxemburg, 
Förenade kungariket och Portugal, där mer än 90 % finansieras via 
budgeten. I gengäld används skattefinansiering, dvs. skatterabatter och 
anstånd med skatt i hög utsträckning i Italien, Frankrike och Belgien. 
19 
Stödmål 
25. Statligt stöd till tillverkningsindustrin klassificeras också efter de 
huvudsakliga mål för vilka det ges eller efter vilken sektor det riktar sig till, 
enligt nedan: 
- Branschövergripande stöd 
- Forskning och utveckling 
- Miljövårdsinvesteringar 
- Små och medelstora företag 
- Handel 
- Energibesparande åtgärder 
- Allmänt investeringsstöd 
- Stöd till andra ändamål (i huvudsak undsättnings- och 
omstruktureringsstöd) 
- Branschstöd 
- Varvsindustri 
-Stål 
- Andra branscher 
- Regionalt stöd 
- Regioner enligt artikel 92.3 a 
- Regioner enligt artikel 92.3 c 
- (Endast för Tyskland) Berlin och områden som påverkats negativt 
av Tysklands delning (Zonenrand) 
Klassificeringen av stöd är i många fall något godtycklig därför att det är 
nödvändigt att bestämma vilket av de mål en medlemsstat har angivit som 
skall anses vara det primära målet. I vissa medlemsstater ges stöd till 
forskning och utveckling genom branschspecifika FoU-program, i andra 
begränsas stödet till vissa branscher till små och medelstora företag osv. 
Vidare ger de primära målen ingen sann bild av vilka de slutliga 
mottagarna är; en stor del av regionalstödet betalas i själva verket ut till 
små och medelstora företag, stöd för forskning och utveckling ges till vissa 
branscher, och så vidare. 
Därför kan bara försiktiga slutsatser dras vad gäller avvikelser från ett mål 
til! ett annat från en period till en annan och särskilt vad gäller avvikelser 
20 
mellan mål i olika medlemsstater. I tabell 8 nedan visas en översikt över 
stöd till tillverkningsindustrin fördelat på mål för perioden 1994-1996 och i 
tabell 9 visas förändringar fördelade från period till period för EUR 12:s tre 
viktigaste mål. 
26. Av procenttalen i tabell 8 framgår det att mer än 56 % av industristödet i 
unionen avser regionalt stöd. Av det stödet går enligt uppgifterna åtta och 
en halv av tio ecu till områden där levnadsvillkoren är särskilt dåliga, så 
kallade artikel 92.3 a-regioner11. De regioner som får mest stöd av detta 
slag ligger i Tyskland, Grekland, Irland och Italien, vilket framgår av de 
höga procentandelarna för sådant stöd i dessa medlemsstater. 
27. Branschövergripande stöd är den näst största kategorin. Av dessa stöd ges 
stöd till forskning och utveckling12 högst prioritet. Även om 
branschövergripande stöd ofta ligger i gemenskapens intresse har det 
nackdelen att det är svårt att bedöma dess påverkan på konkurrensen 
därför att ingen eller mycket lite information finns tillgänglig om de 
branschvisa och regionala återverkningar som det kan ge upphov till. Detta 
gäller särskilt för den mest extrema formen av sådant stöd, allmänt 
investeringsstöd, för vilket målsättningarna är så knapphändigt uttryckta att 
ingen allmän bedömning kan göras och där kommissionen måste granska 
alla viktigare tillämpningsfall. Att sådana allmänna program fortsatte att 
vara i kraft blev allt svårare att motivera med hänsyn till den inre 
marknadens funktion, varför detta slags stöd förbjöds. Även om 
kommissionen tillämpar ett allmänt förbud mot exportstöd, anses program 
som omfattar mjukt, icke-produktbundet stöd i allmänhet ligga i 
gemenskapens intresse. Vanligtvis genomförs de dessutom för att hjälpa 
små och medelstora företag. Under denna kategori faller också vissa 
stödformer som överensstämmer med villkoren i OECD-överenskommelsen 
om statsstödda exportkrediter. 
28. Ungefär 13 % av industristödet i gemenskapen är branschstöd. Efter att i 
princip helt ha fasats ut under den föregående perioden då de strikta 
gemenskapsreglerna om stöd till stålindustrin från 1991 tillämpades, har 
kommissionen sedan 1994 i kraft av artikel 95 EKSG tagit beslut om att 
tillåta att stöd tilldelas stålsektorn för övergripande omstruktureringar, vilket 
framgår av uppgifterna för 1994-1996. 
11 En förteckning över dessa regioner återfinns i bilaga I, punkt 9.2. 
12 FoU-uppgifterna i tabell 6 är säkerligen för låga, av skäl som anges i bilaga I, punkt 11.1, 
21 
29. Situationen i varje medlemsland vad gäller den totala sammansättningen 
av stöd till tillverkningsindustrin framgår av uppräkningen nedan. 
- I Belgien utgör branschövergripande stöd, som ökat under översikts­
perioden, huvuddelen av allt stöd (46 %), vilket är mycket över 
genomsnittet i Europeiska unionen. Ökningen beror på en enda 
stödordning. Den belgiska regeringen måste se till att det stöd som 
utbetalats enligt ordningen återbetalas, i vilket fall stödet kommer att 
subtraheras. Stöd till små och medelstora företag och till 
energibesparande åtgärder är de mest framträdande 
branschövergripande stöden. Branschstödet är rätt omfattande (29 %) 
medan det regionala stödet (25 %) är relativt omfattande för en liten 
medlemsstat utan 92.3 a-regioner. 
- I Danmark är den största delen av stödet branschövergripande (84 %) 
och består till huvuddelen av stöd till energibesparande åtgärder, 
miljövård och FoU. Branschstödet (14 %) är till största delen stöd till 
varvsindustrin. Regionalstödet på 2 % är obetydligt. 
- I Tyskland står branschövergripande stöd för 19 % av allt stöd, vilket 
är lågt jämfört med genomsnittet i Europeiska unionen. Nästan två 
tredjedelar av det stödet ges till forskning och till små och medelstora 
företag. Branschstödet (7 %) är också lågt. Det mest betydande stödet 
är regionalstöd (75 %), av vilket den övervägande delen består av 
m 
92.3 a-stöd till de nya delstaterna (inklusive stöd som beviljats av 
Treuhandanstalt/Bundesanstalt fur vereinigungsbedingte 
Sonderaufgaben) Detta stöd har i absoluta termer minskat betydligt 
sedan föregående period. 
i Greklands fall anses uppgifterna vara allt för otillförlitliga för att tillåta 
detaljerade kommentarer. 
- I Spanien beviljas 24 % av stödet för branschövergripande ändamål, i 
huvudsak för små och medelstora företag och för forskning och 
utveckling. Branschstödet utgör 63 % av allt stöd till 
tillverkningsindustrin, vilket innebär att det utgör den högsta andelen 
stöd i gemenskapen som riktas till specifika sektorer. Regionalstödet 
på 13 % är lågt för ett land där för närvarande 54 % av befolkningen 
lever i 92.3 a-regioner. 
22 
I Frankrike är 51 % av stödet till tillverkningsindustrin inriktat på 
branschövergripande åtgärder. Av stödet riktas 15% direkt till vissa 
branscher, men i vissa fall betalas det till FoU eller i form av 
skatteliknande avgifter13. Regionalpolitiken står för 34 % av stödet. 
På Irland utgör regionalstöd (56 %) fortfarande huvuddelen av stöd­
utbetalningarna, även om det har minskat avsevärt sedan föregående 
översiktsperiod. Branschövergripande stöd omfattar 37 % av det totala 
stödet medan 7 % går till vissa branscher. I fråga om Irlands minskade 
andel av gemenskapens totala stöd till tillverkningsindustrin hänvisas 
till avsnittet "Begrepp", s. 7. 
I Italien utgör branschövergripande stöd 31 %. Det viktigaste stödet är 
regionalstöd (58 %). Nästan allt regionalstöd går till 92.3 a-regionerna i 
landet, dvs. Mezzogiorno. Branschstöd omfattar 11 %. 
I Luxemburg är det viktigaste stödinslaget regionalstöd (65 %), vilket 
är en mycket hög nivå för ett så litet land, följt av stöd till små och 
medelstora företag (21 %) och stöd till FoU (7 %). 
I Nederländerna, är branschövergripande stöd det viktigaste stödet 
(74 %) och avsevärt mycket större än genomsnittet i Europeiska 
unionen. Bland branschövergripande stöd går det mesta till 
energibesparande åtgärder och FoU. Branschstöd utgör 10 % av det 
totala stödet till tillverkningsindustrin. Liksom i Belgiens fall är 
regionalstödet (17 %) relativt omfattande för en så liten medlemsstat 
utan några 92.3 a-regioner. 
I Portugal är andelen branschstöd hög (52 %). Det 
branschövergripande stödet (24 %) går nästan uteslutande till "stöd till 
andra ändamål". De senare är oftast samfinansierade med 
kommissionen och liknar mest det regionalstöd som ges i 92.3 a-
regioner, eftersom kommissionen anser att hela Portugal, liksom Irland 
och Grekland, utgör en 92.3 a-region. 
I Finland beviljas 74 % av stödet för branschövergripande ändamål, i 
huvudsak för FoU och för små och medelstora företag. Stödet till vissa 
13 Skatteliknande avgifter är branschspecifika skatter som används för att finansiera vissa 
verksamheter i den branschen. 
23 
sektorer är med 2 % det lägsta i gemenskapen. Regionalstöd står för 
23 % av det totala stödet. 
I Sverige beviljas 34 % av stödet för branschövergripande ändamål, i 
huvudsak för små och medelstora företag och för FoU. Stödet till 
specifika sektorer är lågt och ligger på 4 %. Regionalstöd utgör med 
61 % huvuddelen av stödutbetalningarna. 
I Förenade kungariket utgör regionalstöd (59 %) den största 
stödkategorin. En avsevärd del av stödet ges till Nordirland som är en 
92.3 a-region. Branschövergripande stöd svarar för 22 % av vilket stöd 
till FoU är det största. Branschstöd uppgår till totalt 19 % av stödet till 
tillverkningsindustrin. 
I Österrike utgör branschövergripande stöd den med avstånd största 
stödkategorin, varvid stödet i huvudsak beviljas för FoU, miljövård och 
små och medelstora företag. Stödet till specifika sektorer motsvarar 
gemenskapssnittet. Regionalstödet är lågt och ligger på 13 %. 
24 
Tabell 8 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 
Översikt över stöd fördelat pä inriktning och bransch 
procent 
BRANSCH/INRIKTNING 
Branschövergripande stöd 
Forskning och utveckling 
Miljövårdsinvesteringar 
Små och medelstora företag 
Handel 
Energibesparande åtgärder 
Allmänt investeringsstöd 
Stöd till andra ändamål 
Branschstöd 
Varvsindustri 
Andra sektorer 
Regionalstöd 
Regioner enligt 92.3 c 
Regioner enligt 92.3 a 
Tyskland: (Berlin/Zonenrand) 
TOTALT AU 
74 
19 
16 
13 
0 
1 
0 
24 
13 
0 
13 
13 
10 
3 
0 
100 B 
46 
10 
0 
21 
4 
0 
0 
11 
29 
2 
27 
25 
25 
0 
0 
100 DK 
84 
29 
10 
5 
7 
34 
0 
0 
14 
10 
4 
2 
2 
0 
0 
100 D 
19 
7 
1 
5 
0 
2 
0 
4 
7 
4 
3 
74 
3 
69 
2 
100 GR 
31 
2 
0 
2 
15 
0 
2 
12 
3 
0 
3 
66 
0 
66 
0 
100 E 
24 
7 
1 
10 
0 
1 
0 
4 
63 
20 
43 
13 
9 
4 
0 
100 FIN 
74 
35 
2 
21 
10 
4 
0 
2 
2 
0 
2 
23 
23 
0 
0 
100 F 
51 
28 
1 
6 
11 
1 
0 
5 
15 
1 
14 
34 
22 
12 
0 
100 IRL 
37 
6 
0 
17 
3 
1 
0 
10 
7 
0 
7 
56 
0 
56 
0 
100 I 
31 
3 
0 
6 
9 
1 
0 
12 
11 
2 
9 
58 
1 
57 
0 
100 L 
33 
7 
5 
21 
1 
0 
0 
0 
2 
0 
2 
65 
65 
0 
0 
100 NL 
74 
20 
10 
8 
3 
31 
0 
3 
10 
7 
3 
17 
17 
0 
0 
100 p 
24 
4 
0 
0 
0 
2 
0 
19 
52 
4 
48 
24 
0 
24 
0 
100 S 
34 
11 
5 
16 
0 
3 
0 
0 
4 
0 
4 
61 
61 
0 
0 
100 UK 
22 
12 
0 
4 
5 
0 
0 
1 
19 
1 
18 
59 
36 
23 
0 
100 EUR 
15 
30 
9 
1 
7 
3 
2 
0 
7 
13 
4 
10 
56 
7 
48 
1 
100 
25 
iiSverkoingsindustrin 1992-1994 och 1994-1996 
viktigaste målen 
procent 
Österrike 
Belgien 
Danmark Branschövergripan 
de stöd 
1992-1994 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 56 
73 
14 
53 
70 
36 
35 
29 
76 1994-1996 
Ï3 
32 
311 Branschstöd 
1992-1994 
74 
46 
84 
19 
31 
24 
74 
51 
37 
31 
33 
74 
24 
34 
22 
30 1994-1996 
19 
26 
6 
20 
43 
11 
0 
12 
0 
5 
36 
16 
11 13 
29 
14 
7 
3 
63 
2 
15 
7 
11 
2 
10 
52 
4 
19 Regionalstöd 
1992-1994 1994-1996 
13 26 
1 
80 
27 
19 
19 
63 
53 
70 
19 
41 
53 
58 13 
25 
2 
74 
66 
13 
23 
34 
56 
58 
65 
17 
24 
61 
59 
56 
30. Vad gäller utvecklingen över tid för fördelningen av industristöd mellan de 
tre huvudmålen framgår det av tabell 9 att i EUR 12 har stöd för 
branschövergripande åtgärder fallit från 40% 1988-1990 (se fjärde 
översikten om statliga stöd i Europeiska gemenskapen) till 35% 1990-
1992 (se femte översikten om statliga stöd i Europeiska gemenskapen) och 
ti!! 31 % 1992-1994 för att sedan i EUR 15 stabiliseras på omkring 30% 
1994-1996. Andelen regionalstöd är fortsatt hög, medan branschspecifikt 
stöd har ökat något. 
Man kan tydligt se en gradvis övergång från branschövergripande stöd till 
branschvisa åtgärder. På grund av branschstödets möjliga snedvridande 
effekt ger detta upphov till viss oro. Givetvis kan både de 
branschövergripande och branschspecifika stödkategorierna användas för 
industripolitikens mer elier mindre dolda och oönskade ändamål (stöd till 
26 
enskilda företag eller till hela sektorer som påstås vara av vital nationell 
betydelse) och ha en särskilt negativ inverkan på konkurrensen. 
Branschövergripande stöd som ges till alla ekonomiska sektorer är 
emellertid mindre lämpliga för skydd av vissa sektorer eller viktiga 
nationella företag än branschstöd. 
Statligt ad hoc-stöd 
31. Av tabell 10 framgår att höga stödbelopp fortfarande beviljas som ad hoc-
stöd till enskilda företag, vilket redan var fallet i föregående översikt. Denna 
stödform omfattas inte av stödordningar som syftar till 
branschövergripande, branschspecifika eller regionala mål. Inom 
sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart tillsammans 
står således ett begränsat antal enstaka stöd av betydande omfattning för 
en oproportionerligt stor andel av det totala beviljade stödet. Ad hoc-stöd 
som i huvudsak beviljats för undsättnings- eller omstruktureringsåtgärder 
för företag har ökat från 6 % 1992 till 16 % 1996. Lägger man till det stöd 
som via Treuhandanstalt beviljats de nya tyska delstaterna (kan anses vara 
ett slags ad hoc-stöd) ökar ad hoc-stödets andel av det totala stödet från 
19 till 29%. 
27 
Tabell 10 
Statligt ad hoc-stöd och stöd frän Treuhand till sektorerna tillverkningsindustri, 
finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna 1992-1996 
Ad hoc-stöd 
Stöd från Treuhand 
Stöd totalt 1992 
Miljoner 
ecu 
2422 
5161 
39062 I % av 
totalt 
stöd 
6 
13 
100 1993 
Miljoner 
ecu 
5742 
8854 
44800 I % av 
totalt 
stöd 
13 
20 
100 1994 
Miljoner 
ecu 
6922 
11013 
43466 I % av 
totalt 
stöd 
16 
25 
100 1995 
Miljoner 
ecu 
5776 
6682 
41732 I % av 
totalt 
stöd 
14 
16 
100 1996 
Miljoner 
ecu 
5888 
4839 
37677 I % av 
totalt 
stöd 
16 
13 
100 
Tabeli 11 
Statligt ad hoc-stöd till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och 
luftfart i medlemsstaterna 
Årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade 
kungariket 
EUR 12/15 1992-1994 
Miljoner ecu 
0 
31 
0 
686 
75 
473 
0 
1663 
53 
1864 
0 
0 
184 
0 
0 
5029 I procent 
0 
1 
0 
14 
1 
10 
0 
33 
1 
37 
0 
0 
4 
0 
0 
100 1994-1996 
Miljoner ecu 
65 
29 
0 
584 
44 
1088 
0 
2532 
58 
1453 
0 
0 
365 
0 
0 
6218 I procent 
1 
0 
0 
10 
1 
18 
0 
41 
1 
23 
0 
0 
6 
0 
0 
100 
28 
Tyskt statligt stöd till de nya delstaterna 
32. Den ekonomiska omstruktureringen av de nya tyska delstaterna fortsatte 
under översiktsperioden. Tysklands enande har varit av avgörande 
betydelse för gemenskapens politik för statligt stöd. Utan en betydande 
ekonomisk omfördelning från de gamla till de nya delstaterna hade det inte 
varit möjligt att utveckla ekonomin och klara övergången från en 
centralstyrd planekonomi under statlig kontroll präglad av bristande 
infrastruktur och företag som inte är konkurrenskraftiga å ena sidan till en 
. decentraliserad marknadsekonomi som i huvudsak bygger på privat 
företagande å andra sidan. 
Det var därför oundvikligt att integreringen av den östtyska planekonomin i 
den inre marknaden behövde underlättas av avsevärda nationella 
stödåtgärder. Under översiktsperioden har tillverkningsindustrin i de nya 
delstaterna beviljats stöd på i genomsnitt nästan 13,5 miljarder ecu per år. 
Även om stödet ligger kvar på en hög nivå, är detta en tydlig nedgång 
jämfört med 1992-1994, då stöd för 15,5 miljarder ecu betalades ut. 
Nedgången visar att återverkningarna av de nya delstaternas 
omstrukturering på det statliga stödet slog igenom som mest under den 
föregående perioden. Samtidigt med denna minskning har stödet till de 
gamla tyska delstaterna sjunkit ännu tydligare, nämligen från 8,9 miljarder 
ecu 1990-1992 och 4,3 miljarder ecu 1992-1994 till bara 3 miljarder ecu 
1994-1996. Dessa betydande minskningar visar att den tyska regeringen 
åtagit sig att koncentrera sina ansträngningar på de nya delstaterna utan 
att höja den totala stödnivån i Tyskland. Medan de gamla delstaterna 
1990-1992 fortfarande beviljades 53% av allt tyskt stöd til! tillverknings­
industrin, erhöll de under översiktsperioden bara 19 %. I tabell A3 i bilaga II 
visas hur stödet till de nya delstaterna är fördelat på olika stödformer. 
I samband med privatiseringen av de tidigare statsägda företagen har stöd 
under perioden även beviljats via Treuhandanstalt, det statliga 
holdingbolag som skapats för att administrera, anpassa och privatisera 
östtyska tidigare offentliga företag, och via dess efterföljare Bundesanstalt 
fur vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS). Såsom konstaterades i 
kommissionens beslut från 1991, 1992 och 1995 angående 
Treuhandanstalts stödåtgärder är det möjligt att vissa av dessa åtgärder 
utgör statligt stöd. Detta var vanligtvis fallet när Treuhandanstalt utfärdade 
garantier för lån från banksektorn till marknadsränta till Treuhandanstalts 
29 
generellt lågt rankade företag. Likaså när Treuhandanstalt själv lånade till 
marknadsränta och utfärdade lån till sina företag till samma räntesats. 
Vad gäller Treuhandanstalt/BvS anser kommissionen att den metod som 
används för att bedöma garantier och lån (se bilaga I) undervärderar 
stödinslaget i åtgärderna under den period som täcks av den sjätte 
översikten. 
Under den här översiktsperioden, som också omfattar 1996 då normala 
regler för statligt stöd var tillämpliga, utfärdades garantier på totalt 2 776 
miljoner ecu och lån på totalt 13 484 miljoner ecu. På grundval av sin 
erfarenhet anser kommissionen att 20 % av dessa belopp kan anses 
utgöra stöd, som också tagits med i översikten. Därtill kommer bidrag om 
totalt 4 097 miljoner ecu till finansieringen av sociala åtgärder, som togs 
med i sin helhet. 
30 
DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSSTATERNA 
Stöd till andra sektorer än tillverkningsindustrin 
33. Nedan följer en översikt över statligt stöd som beviljats inom jordbruk, fiske, 
transport (järnvägar och luftfart), finansiella tjänster och energi 
(kolindustrin) baserad på tillgänglig information. Det totala stöd som 
beviljats i dessa fyra sektorer tillsammans med vad som redovisats i del I 
av den här översikten bör utgöra allt statligt nationellt stöd som rapporterats 
av de femton medlemsstaterna. Dessvärre, på grund av att alla 
medlemsstater inte kunnat ge fullständig information om alla dessa 
sektorer, vilket i synnerhet gäller jordbruk, är det totala beloppet inte en 
tillräckligt tillförlitlig uppgift och därför måste uppgifterna i den här delen av 
översikten tolkas med stor försiktighet. 
Stöd till jordbruket 
34. I sektorer som jordbruket, där det redan finns en mycket väl utvecklad 
gemenskapspolitik, är gränserna för att bevilja statligt stöd i högre grad 
begränsade av denna gemensamma politik. Även om artiklarna 92-94 i 
EG-fördraget i princip gäller jordbruket så väl som andra sektorer av 
samhällsekonomin, anger artikel 42 att rådet skall bestämma om i vilken 
utsträckning de här artiklarna skall tillämpas på jordbruket. Således har 
rådet begränsat medlemsstaternas frihet att bevilja statligt stöd inom vissa 
områden: 
(i) Stöd till marknader för de flesta jordbruksprodukter (rådets 
förordningar styr de flesta gemensamma 
marknadsorganisationerna). 
Stöd som endast tar gemenskapsresurser i anspråk (dvs. 
Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)) 
kan endast beviljas på grundval av rådsbeslut som bland annat 
instiftar ett gemensamt system för interventionsköp och exportbidrag 
och i enlighet med reformbesluten i maj 1992 kompenserande stöd i 
de olika sektorerna för prisfall i samband med att det är obligatoriskt 
att ta mark ur produktion. 
31 
(si) Stöd til! förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (rådets 
förordning (EEG) nr 2328/91). 
Stöd til! produktiva investeringar i jordbruksföretag regleras i stor 
utsträckning av bestämmelserna i ovan nämnda rådsförordning och 
samfinansieras delvis av gemenskapen. 
Rapporteringen inom jordbruksområdet är otillfredsställande. Flera 
medlemsstater har inte gett kommissionen utförlig information om deras 
utgifter för stöd inom denna sektor. Fram till den fjärde översikten gjorde 
kommissionen i den situationen extrapoleringar och uppskattningar för att 
få kompletta uppgifter. ! den föregående (femte) översikten och i denna 
översikt däremot iämnas tomrum och bara tillgängliga uppgifter används 
för perioderna 1992-1994 och 1994-1996. 
Med hänsyn tagen till uppgiftssituationen återges i tabell 12 uppgifterna 
för totalt statligt stöd (inklusive nationellt stöd till socio-strukturelia 
åtgärder under punkt ii) ovan) med avseende på de produkter som 
uppräknas i bilaga if till EG»fördraget - jordens och husdjursskötselns 
produkter och produkter i första bearbetningsledet - till 
bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion på brukningsenhetsnivå. 
Det bör noteras att det nationella stöd som tas upp i denna tabell är 
tillämpligt på fler verksamheter än basen för bruttoförädlingsvärde. 
Uppgifter för hela perioden kom från två medlemsstater, medan uppgifter 
för bara delar av perioden kom från fem andra. Från övriga fanns inga 
uppgifter tillgängliga. 
32 
Tabell 12 
Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II i EEG-fördraget 
som procentandel av bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion 
1992-1994 och 1994-1996 
I procent 
1992-1994 1994-1996 
Österrike Ingen uppgift 
Belgien 9,6 6,8 
Danmark 5,2 2,8 
Tyskland 27,3 12,4 
Grekland Ingen uppgift Ingen uppgift 
Spanien Ingen uppgift Ingen uppgift 
Finland Ingen uppgift 
Frankrike 2,7 Ingen uppgift 
Irland Ingen uppgift Ingen uppgift 
Italien Ingen uppgift Ingen uppgift 
Luxemburg Ingen uppgift Ingen uppgift 
Nederländerna 5,0 4,0 
Portugal 7,6 Ingen uppgift 
Sverige Ingen uppgift 
Förenade kungariket 7,0 2,9 
EUR 15 Ingen uppgift Ingen uppgift 
* Uppgifterna om jordbruksstöd i Tyskland inkluderar stöd i form av momsfördelar 
(mervärdesskatt plus stöd per hektar) som givits för att kompensera prisfall till följd av 
agromonetära förändringar. Av det totala uppgivna värdet består cirka 10 procentenheter 
av bruttoförädlingsvärdet av detta stöd. 
Denna tabell skall läsas tillsammans med punkt 34 (ovan) och punkt III. 10.2 i den 
tekniska bilagan. 
Det kan noteras att begreppet totalt nationellt stöd inbegriper enskilda 
stödformer som kan ha olika betydelse för konkurrenspolitiken. Därför kan 
det anföras att stöd till åtgärder som produktivitetsinvesteringar eller reklam 
mer sannolikt ger effekter på handeln än stöd som bara avser att 
kompensera näringsidkare för utförda tjänster, till exempel tillgång till ett 
stycke mark eller stöd för att lätta den ekonomiska bördan av vissa 
naturkatastrofer. Ett i mycket liknande argument kan anföras för stöd som 
finansieras av vissa skatteliknande avgifter för vilka det ekonomiska 
33 
ansvaret uteslutande faller på stödmottagarna själva, trots att stödet ur 
juridisk synpunkt anses vara statligt stöd. 
Vidare bör det noteras att uppgifterna i tabell 12 inte ger en korrekt bild av 
det totala stöd som beviljas till jordbruket i gemenskapen eller i någon 
enskild medlemsstat. I kommissionens årliga rapport med titeln 
"Jordbruksläget i Europeiska unionen" presenteras bland annat uppgifter 
om gemenskapsstöd till jordbruket. 
Det är därför inte möjligt att dra några slutsatser om möjliga effekter på 
handel utifrån uppgifterna i tabell 12, lika litet som från andra uppgifter om 
övergripande stödvolymer inom jordbrukssektorn (se bilaga I, del III för 
detaljer). 
Stöd till fiskesektorn 
35. I fiskesektom följer nationellt stöd den utveckling och de begränsningar 
som den gemensamma fiskeripolitiken lägger fast och bidrar på så sätt till 
att gemensamma mål uppnås. Alla slutsatser som dras från mätningen av 
nationella stöd måste således inte bara ta hänsyn till stödens effekter på 
konkurrensen utan även till deras verkan för att nå ett gemensamt mål. 
Tabellerna 13 och 14 visar nationellt stöd och gemenskapsåtgärder till 
förmån för gemenskapens fiskeflotta, marknadsföring av och första 
förädlingssteget för dessa produkter. 
34 
Tabell 13 
Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde* i denna sektor, 
beräknat pä fångstmängder och genomsnittliga priser 
1992-1994 och 1994-1996 
I procent 
1992-1994 1994-1996 
""Österrike 
Belgien 3,0 2,0 
Danmark 4,0 2,0 
Tyskland 13,2 14,6 
Grekland 0,2 0,1 
Spanien 6,0 3,0 
Finland 17,8 
Frankrike 3,7 4,1 
Irland 9,3 8,4 
Italien 8,4 8,4 
Luxemburg 
Nederländerna 8,9 9,5 
Portugal 2,4 2,2 
Sverige 8,2 
Förenade kungariket 4J_ Z2 
EUR 12/15 5,6 4,9 
Uppgifterna om förädlingsvärde inbegriper inte förädlingsindustrin eiier produktion på 
land. 
Tabell 14 
Gemenskapsinterventioner i fiskesektorn inom ramen för den 
gemensamma marknadsordningen och strukturpolitiken 1992-1996. 
Miljoner ecu 
Garantisektionen 
Utvecklingssektionen -
1992 
32,1 
358,4 1993 
32,4 
401,8 1994 
35,5 
391,1 1995 
36,9 
471,1 1996 
34,1 
382,2 
35 
Stöd till tjänstesektorn 
36. Stöd till sektorerna luftfart och finansiella tjänster ägnas särskild 
uppmärksamhet, såsom förklaras i avsnittet "Begrepp", s. 7. 
Stöd till finansiella tjänster 
37. I motsats till den nedåtgående trend för stöd till tillverkningssektorn som 
nämns ovan, har det stöd (mest ad hoc-åtgärder) som beviljas sektorn 
finansiella tjänster ökat från ett årligt genomsnitt på 340 miljoner ecu 1992-
1994 till 1 270 miljoner ecu under översiktsperioden. Även om dessa 
belopp är relativt små jämfört med de totala stödbeloppen, krävs fortsatt 
vaksamhet på grund av den snabba ökningen och koncentrationen på ett 
litet antal företag inom denna sektor i ett land. Riktlinjerna för undsättning 
och omstrukturering av företag kommer att tillämpas strikt även i framtiden 
och stödåtgärdernas bidrag till omstruktureringsåtgärderna kommer att 
övervakas noga. 
Stöd till luftfartssektorn 
38. Stödet till luftfartssektorn (mest ad hoc-åtgärder) har fördubblats från i 
genomsnitt 660 miljoner ecu 1992-1994 till 1 370 miljoner ecu 1994-1996. 
Denna dramatiska ökning återspeglar ett övergående fenomen under den 
perioden. Från att tidigare ha varit en skyddad bransch har denna sektor 
gradvis avreglerats och därigenom öppnats för starkare marknadskrafter, 
vilket medförde omfattande omstruktureringsprogram. Stödåtgärderna inom 
denna sektor utgör bara 1,5 % av det totala stödet eller 3 % av stödet till 
tillverkningsindustrin och har bidragit till att omstrukturera de berörda 
företagen och till att lindra de därmed sammanhängande sociala följderna. 
För att förbättra kontrollen antog kommissionen 1994 stränga riktlinjer för 
statligt stöd til! denna sektor. 
36 
Stöd till järnvägstransporter 
39. I tabell 15 visas stöd till järnvägstransporter som procentandel av 
förädlingsvärdet i denna sektor. Eftersom det mesta stödet ges för att 
kompensera för sociala avgifter eller övertagna skulder på järnvägar 
(rådets förordning 1191/69, ändrad genom rådets förordning 1893/91, och 
rådets förordning 1192/69) förblir stödet i procent av förädlingsvärde högt. 
På grund av att aktuella uppgifter om förädlingsvärdet inte alltid har varit 
tillgängliga har emellertid uppskattningar använts, varför dessa uppgifter 
bör behandlas med försiktighet. 
37 
Tabell 15 
Statligt stöd till transporter (Järnvägar) i procent av bruttoförädlingsvärde inom 
landtransporttjänster 1992-1994 och 1994-1996 
I procent 
1992-1994 
Totalt stöd Förordning 
1191/2-69 1994-1996 
Totalt stöd Förordning 
1191/2-69 
Österrike 
Belgien 
Danmark* 
Tyskland* 
Grekland* 
Spanien* 
Finland 
Frankrike 
Irland* 
Italien 
Luxemburg** 
Nederländerna 
Portugal* 
Sverige 
Förenade kungariket 40,5 
12,7 
40,1 
14,9 
23,1 
25,6 
8,5 
9,8 
87,3 
17,1 
6,8 
6,8 18,1 
3,7 
21,4 
0,4 
1,1 
5,2 
4,5 
3,1 
84,8 
8,2 
3,5 
6,7 13,0 
37,6 
10,5 
38,3 
15,4 
20,5 
1,4 
25,7 
6,7 
9,1 
34,8 
19,9 
5,6 
30,2 
9,2 0,0 
14,1 
1,4 
11,3 
0,4 
0,0 
0,0 
0,0 
4,5 
2,8 
34,4 
2,0 
4,4 
0,0 
9,1 
EUR 12/15 25,2 10,3 29,4 7,2 
* Bruttoförädlingsvärde fanns inte tillgängligt för alla länder och år. Felande uppgifter 
ersattes av uppskattningar. 
** En avsevärd del av utgifter i enlighet med förordning 1192/69 i denna medlemsstat 
avser pensioner. 
38 
Stöd till kolindustrin 
40. I tabell 16 visas stöd till kolindustrin fördelat på stöd som inte avser 
pågående produktion och stöd som avser pågående produktion. Det 
senare uttrycks i ecu per anställd inom sektorn och som andel av totalt stöd 
till sektorn. Den allmänna trenden i de två viktigaste kolproducerande 
medlemsstaterna är att stöd per anställd ökar jämfört med föregående 
period. Efter att ha stoppat allt stöd till pågående produktion under perioden 
1990-1992 gav Förenade kungariket ett minimalt stöd till pågående 
produktion 1992-1994 och 1994-1996 medan en hård omstrukturering av 
kolindustrin ägde rum innan den privatiserades. I Belgien stängde den sista 
kolgruvan sommaren 1992 och i Portugal i slutet av 1994. 
Tabell 16 
Statligt stöd till kolindustrin 1992-1994 och 1994-1996 
Belgien 
Tyskland*** 
Spanien 
Frankrike 
Portugal 
Förenade 
kungariket 
TOTALT Årliga genomsnitt för 
stöd som inte avser 
pågående produktion** 
(i miljoner ecu) 
1992-
1994* 
539 
3 745 
657 
2 212 
2 
286 
7 420 1994-1996 
134 
236 
608 
2 
976 
1 862 Ärliga genomsnitt för stöd som avser pågående 
produktion 
(i ecu och procent) 
1992-1994* 
Per anställd 
14 973 
52 096 
16 865 
13 800 
8 617 
237 
34 096 I procent 
av totalt 
stöd 
3 
60 
44 
10 
75 
2 
46 1994-1996 
Per anställd 
58 383 
21 822 
9 848 
1 881 
575 
41 328 I procent 
av totalt 
stöd 
98 
76 
20 
26 
1 
77 
* I 1995 års priser 
I enlighet med kommissionens beslut 3632/93/EKSG, från 1994; inkluderas inte 
längre uppgifter om sociala förmåners finansiering i kommissionens årliga rapport 
om stöd till den här sektorn. 
*** 1994 års uppgifter om stöd till pågående produktion i Tyskland inbegriper ett 
extraordinärt finansiellt åtagande på 5 350 miljoner DEM för att lösa 
ersättningsfondens skulder såsom de värderades i slutet av 1993. 
Efter en nedgång under föregående år ökade andelen stöd till pågående 
produktion från 46 % av det totala stödet under perioden 1992-1994 till 
77 % under perioden 1994-1996 (en tendens som skulle ha bestått även 
39 
om finansiering av sociala förmåner hade tagits med i uppgifterna om stöd 
för 1994). Det genomsnittliga stödet som avser pågående produktion per 
anställd i branschen har ökat från 23 500 ecu 1990-1992 till 34 000 ecu 
1992-94 och 41 000 ecu 1994-1996. Detta står inte bara i motsättning till 
målet att omstrukturera och rationalisera den gemensamma kolindustrin 
utan även i motsättning till inrättandet av den inre marknaden. 
Huvuddelen av det stöd som inte avser pågående produktion skall täcka de 
sociala kostnader och avgångsvederlag som är resultatet av att branschen 
minskar. Det genomsnittliga antalet anställda i branschen hade minskat till 
132 000 år 1996 från 153 000 år 1994, vilket skall jämföras med 215 500 år 
1992 och 270 000 år 1990, varvid avsevärda minskningar i Tyskland och 
Förenade kungariket uppvägs av nya ökningar i Spanien. 
I Tysklands och Spaniens fall har ett referensprissystem för kol varit i kraft 
ett antal år, vilket håller den inhemska nettoprisnivån före stöd avsevärt 
över världsmarknadspriset. Även om en sådan åtgärd har samma effekter 
som ett stöd kan det inte visas med de vanliga indikatorer som visas i tabell 
16. Därför bör de uppgifterna ses som en översikt och inte som en korrekt 
indikator av det skydd som ges av stöd. 
Det gemensamma ramverket i beslut 3632/93/EKSG om gemenskapsregler 
för statsstöd till kolindustrin har givit stöd en snävare definition som 
omfattar följande: 
- Varje åtgärd eller ingrepp, direkt eller indirekt, från offentliga 
myndigheter som har samband med produktion, marknadsföring och 
utrikeshandel och som ger kolföretagen en ekonomisk fördel genom att 
minska de kostnader som de normalt skulle tvingas bära, även om det 
inte innebär någon belastning på offentliga budgetar. 
- Användningen av avgifter som myndigheterna har gjort 
obligatoriska och som kommer kolindustrin till godo, direkt eller indirekt. 
- Inslag av stöd som ingår i medlemsstaternas finansieringsåtgärder 
för kolföretag i den mån de inte kan betraktas som tillskott av riskkapital 
till ett företag på normala marknadsekonomiska villkor. 
För att tillfredsställa kraven på insyn kan statligt stöd från medlemsstaterna 
efter en övergångsperiod som inte överskrider december 1996, bara tillåtas 
40 
om det tas upp i "offentliga budgetar på ett nationellt, regionalt eller lokalt 
plan eller när det ingår i fullständigt jämförbara mekanismer". Allt stöd som 
tas emot av ett kolföretag måste redovisas i dess resultaträkning "som en 
särskild inkomstpost i förhållande till omsättningen" från 1994 och framåt. 
Slutligen definieras driftstöd som "skillnaden mellan 
produktionskostnaderna och ett försäljningspris som de avtalsslutande 
parterna fritt har avtalat under hänsynstagande till villkoren på 
världsmarknaden". Det nya beslutet anger att "de system som är i kraft den 
31 december 1993, enligt vilka stöd beviljades i överenskommelse med 
beslut 2064/86/EKSG och som är knutna till överenskommelser mellan 
producenter och konsumenter som omfattas av undantaget i artikel 85.3 i 
EG-fördraget eller ett bemyndigande enligt artikel 65 i EKSG-fördraget skall 
senast den 31 december 1996 ändras" så att de överensstämmer med 
bestämmelserna i det nya beslutet 3632/93/EKSG. För vissa 
medlemsstater kommer detta att resultera i ökade stödbelopp, eftersom 
referensprissystemen för kol avskaffas. 
41. Både för järnvägar och kol är de rapporterade stödbeloppen höga. 
Konkurrensen mellan kolföretagen har kvävts. Effekterna av dessa stöd på 
de större transport- och energimarknaderna kan inte ignoreras. Allteftersom 
dessa marknader integreras i takt med fullbordandet av den inre 
marknaden, får konkurrensen allt större betydelse. Gemenskapens uttalade 
vilja att öppna transport- och energimarknaderna gör det allt mer 
nödvändigt att kommissionen för en politik med strikt kontroll av stöd i 
dessa sektorer. Översikten måste i framtiden innehålla information om 
andra transportformer än järnväg och andra energiformer än kol för att ge 
ett underlag för en fullständig bedömning av effekten av stöd i de här 
sektorerna. I transportsektorn blir bedömningen av konkurrens­
snedvridningen mellan olika transportmedel emellertid svårare på grund av 
frågan om hur man skall ta hänsyn till kostnaderna för infrastruktur, miljö 
och övervakning. 
Omfattning av övergripande stöd i gemenskapen 
42. Statligt stöd i gemenskapen som ges i de sektorer som omfattas av den här 
översikten, med nödvändig hänsyn tagen till att uppgifterna av ovan 
nämnda skäl (tyvärr fortfarande) är ofullständiga, uppgår i genomsnitt under 
41 
perioden 1994-96 till nästan 84 miljarder ecu, vilket framgår av tabell 17. 
På grund av att uppgifter saknas om de flesta medlemsstaters utgifter i 
jordbrukssektorn, ingår stöd till den sektorn inte längre i det totala beloppet. 
De totala stödbeloppen är därför undervärderade och siffrorna i denna 
översikt kan inte jämföras med tidigare uppgifter. 
Tabell 17 
Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-199614 
Miljoner ecu 
1992-1994 1994-1996 
Totalt nationellt stöd 87 962 83 655 
varav 
-Tillverkningsindustrin 41439 38 318 
- Jordbruk Ingen uppgift Ingen uppgift 
- Fiske 356 301 
- Tjänster 32 375 36 555 
-Kol 13 792 8 481 
I tabell 18 visas medlemsstaternas totala utgifter för stöd som procentandel 
av bruttonationalprodukten per anställd och relaterat till totala offentliga 
utgifter. Eftersom det saknas uppgifter om jordbruksstöd, är relationstalen 
undervärderade och inte jämförbara med de som lämnas i tidigare 
översikter. 
14 De totala beloppen omfattar inte stöd till jordbrukssektorn. 
42 
Tabell 18 
Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-1996 i procent av 
BNP, per anställd, och i procent av de offentliga utgifterna. 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 I procent av BNP* 
1992-
1994 
1,5 
0,9 
2,3 
1.3 
1,1 
1,2 
1,0 
2,2 
2,1 
0,6 
0,8 
0,3 
1,5 1994-
1996 
0,6 
1,3 
0,9 
1,9 
1,1 
1,2 
0,4 
1,1 
0,8 
2,0 
1,0 
0,7 
0,9 
0,7 
0,5 
1,4 I ecu per anställd 
1992-
1994 
829 
467 
1.132 
260 
362 
641 
335 
781 
1.269 
343 
150 
121 
631 1994-
1996 
325 
735 
481 
978 
253 
392 
214 
574 
312 
754 
623 
379 
162 
346 
170 
573 I procent av de 
totala offentliga 
utgifterna 
1992-
1994 
2,8 
1,5 
4,5 
2,4 
2,4 
2,3 
2,3 
4,0 
4,6 
1,1 
2,0 
0,8 
2,9 1994-
1996 
1,1 
2,4 
1,4 
3,7 
2,4 
2,5 
0,7 
1,9 
2,1 
3,8 
2,2 
1,2 
2,1 
1,1 
1,1 
2,6 
1992-1994, i 1995 års priser. 
* Eftersom jordbruksstödet inte längre ingår i de totala stödbeloppen, har BNP-
uppgifterna anpassats genom subtraktion av förädlingsvärdet för jordbrukssektorn. 
43 
Budgeteffekter av stöd 
43. I Belgien uppgår finansieringen av statligt stöd till 33 % av det höga 
budgetunderskottet och uppgår till 4,0% av BNP under 1994-96. I 
Tyskland där budgetunderskottet 1994-1996 var 3,0% av BNP är 
finansieringen av statligt stöd lika med 59 % av underskottet för perioden. I 
Italien slutligen, där det årliga budgetunderskottet låg runt 7,9 % av BNP 
under 1994-1996 utgör finansieringen av statligt stöd 26% av 
budgetunderskottet. Jämfört med föregående period har bara en marginell 
minskning av budgetunderskottet i Italien ägt rum, medan den andel av 
underskottet som krävs för att finansiera statligt stöd har ökat. Av de 
anledningar som angivits ovan är det totala stödet i alla medlemsstater för 
lågt beräknat, vilket gör att den andel av budgetunderskottet som gått till 
finansiering av stöd blir för lågt satt. 
44. I tabell 19 visas fördelningen av det totala nationella stödet på näringslivets 
viktigaste sektorer. Eftersom det saknas information om jordbrukssektorn, 
får uppgiften endast ses som en grov uppskattning. 
44 
Tabell 19 
Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-1996 
fördelat på de viktigaste sektorerna. 
procent 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 Totalt statligt stöd i medlemsstaterna 
Tillverknings 
industrin 
1992-
1994 
0 
30 
46 
50 
74 
28 
0 
35 
50 
58 
21 
38 
69 
0 
47 
47 1994-
1996 
41 
42 
56 
49 
68 
42 
88 
29 
55 
58 
35 
32 
52 
23 
35 
46 Fiske 
1992-
1994 
0 
0 
1 
0 
0 
2 
0 
0 
3 
1 
0 
2 
1 
0 
1 
0 1994-
1996 
0 
0 
1 
0 
0 
1 
1 
0 
3 
1 
0 
2 
1 
1 
1 
0 Tjänster 
1992-
1994 
0 
52 
52 
27 
26 
44 
0 
48 
47 
41 
79 
60 
29 
0 
43 
37 1994-
1996 
59 
58 
44 
34 
32 
37 
11 
65 
42 
41 
65 
66 
47 
77 
42 
44 Kol 
1992-
1994 
0 
18 
0 
23 
0 
26 
0 
17 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
10 
16 1994-
1996 
0 
0 
0 
17 
0 
20 
0 
6 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
23 
10 TOTALT 
1992-
1994 
0 
100 
100 
100 
100 
100 
0 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
0 
100 
100 1994-
1996 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
45-16 
RESULTAT 
45. Med offentliggörandet av denna sjätte översikt över statligt stöd i 
Europeiska unionen bekräftar kommissionen och medlemsstaterna att de 
förbundit sig att även i fortsättningen tillämpa stor öppenhet vad gäller 
offentligt stöd till näringslivet. I dokumentet presenteras en detaljerad 
analys av omfattningen av nationellt stöd, fördelat på olika stödformer och 
mål som medlemsstaterna satt upp. De insamlade uppgifterna är till nytta 
för kommissionen, eftersom de förser den med en välgrundad statistisk bas 
när den fortlöpande strävar efter att förbättra sin politik för statligt stöd. 
översikten är vidare till nytta för gemenskapen i ett bredare internationellt 
sammanhang, eftersom den på ett sammanhängande och tydligt sätt 
återspeglar gemenskapens uttalade avsikt att avbryta stöd som har 
snedvridande effekter och inte är förenligt med den inre marknaden och att 
kontrollera den totala omfattningen av statligt stöd. översikten understryker 
således gemenskapens engagemang för en öppen världsmarknad. 
46. Vad gäller stöd till tillverkningsindustrin, leder uppgifterna till slutsatsen att det 
stöd som beviljas inom Europeiska unionen åter följer den lätt nedåtgående 
trend för de totala stödnivåerna som tidigare har iakttagits. Slutsatsen i den 
föregående översikten om att denna nedåtgående trend skulle ha nått en 
slutpunkt verkar därför ha berott på ett undantag från den historiska 
utvecklingen. Stödet till tillverkningsindustrin i EU:s femton medlemsstater 
ligger 1994-1996 på ett årligt genomsnitt av ungefär 38,3 miljarder ecu. För 
EUR 12 är motsvarande tal 37,5 miljarder ecu jämfört med 41,4 miljarder 
ecu 1992-1994. 
Skillnaderna mellan länderna i fråga om beviljat stöd är fortfarande stora. Vad 
gäller stöd till tillverkningsindustrin i procent av förädlingsvärde är den högsta 
stödnivån nio gånger så stor som den lägsta. Det bör också 
uppmärksammas att minskningen av det totala stödet till tillverkningsindustrin 
inom EUR 12 i själva verket beror på de minskade stödnivåer som iakttagits i 
Tyskland (betydande minskningar), Frankrike, Grekland, Italien, Luxemburg, 
47 
Nederländerna och Portugal och som delvis vägs upp av ökat stöd i Belgien, 
Danmark, Spanien, Irland och Förenade kungariket. 
Om de övergripande skillnaderna inom gemenskapen betraktas mot 
bakgrund av sammanhållningsfonden, verkar dock den iakttagna 
utvecklingen nu vara något mer lovande än den som framgick av den 
föregående översikten, där en direkt jämförelse mellan de fyra största 
medlemsstaterna och de fyra länder som får stöd från 
sammanhållningsfonden - Grekland, Spanien, Irland och Portugal - visade 
att den relativa betydelsen av industristöd ökade i de större 
medlemsstaterna på bekostnad av de senare. Omfattningen av stöd till de 
fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden ökar från 6,5 till 
8,8 % av allt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen (EUR 12), medan 
de fyra stora ekonomiernas andel, som under perioden 1992-1994 låg runt 
88 %, har minskat till cirka 83 % för perioden 1994-1996 (Tyskland står för 
44 %, Italien för 26 %, Frankrike för 10 % och Förenade kungariket för 4 % 
av det totala stödet inom EUR 12). Den till synes något positivare trenden, 
enligt vilken sammanhållningsfondens länder står för en ökad andel av 
stödet, beror emellertid till stor del på ett enda ad hoc-stöd i Spanien och på 
att stödnivåerna i en av de stora medlemsstaterna har minskat avsevärt. 
Budgetfinansiering är den form som föredras i alla medlemsstater för att ge 
statligt stöd /till tillverkningsindustrin. Detta måste välkomnas eftersom 
finansiering via budget är mer överskådligt än alternativet att finansiera via 
skattesystemet. 
Vad gäller de uppsatta målen kan man inom EUR 12 iaktta en lätt ökning, 
fast på en låg nivå, av det branschspecifika stödets andel av det totala 
industristödet. Detta ger upphov till viss oro, eftersom stöd till enskilda 
företag eller hela branscher inom tillverkningsindustrin hör till de mest 
konkurrenssnedvridande. 
47. Tydligast märks trenden i det fortsatt höga ad hoc-stöd som beviljats 
enskilda företag och som inte omfattas av program för 
48 
branschövergripande stöd, branschstöd och regionalstöd, vilket redan var 
fallet i den föregående översikten. Inom sektorerna tillverkningsindustri, 
finansiella tjänster och luftfart tillsammans står ett begränsat antal enstaka 
stöd av betydande omfattning för en oproportionerligt stor andel av det 
totala beviljade stödet. Ad hoc-stöd som i huvudsak beviljats för 
undsättnings- eller omstruktureringsåtgärder för företag har ökat från 6 % 
av det totala stödet till dessa sektorer 1992 till 16 % år 1996. Lägger man 
till det stöd som via Treuhandanstalt beviljats de nya tyska delstaterna (kan 
anses vara ett slags ad hoc-stöd) ökar ad hoc-stödets andel av det totala 
stödet från 19 till 29%. 
48. Vad gäller totalt nationellt stöd till näringslivet bekräftar uppgifterna, i den 
mån de är tillgängliga för kommissionen, slutsatsen från tidigare översikter 
att omfattningen av stöd i gemenskapen ligger kvar på en mycket hög nivå. 
I detta allmänna sammanhang skall det inte glömmas bort att artikel 92.1 i 
EG-fördraget, grundvalen för kommissionens politik i fråga om statligt stöd, 
innehåller ett allmänt förbud mot stöd och att statligt stöd endast tillåts i de 
fall där något av undantagen i artikel 92 är tillämpliga. Kommissionen 
godkänner givetvis stöd till många ändamål när dessa bedöms vara av 
gemensamt intresse. Exempel på stöd som kommissionen klart och tydligt 
är positiv till är stöd till FoU, till små och medelstora företag, till utbildning, 
till miljöskydd och till regionalstöd. Emellertid kan det inte förnekas att 
omfattande ingripanden med statligt stöd äventyrar den inre marknadens 
goda funktion. 
49 
SLUTSATSER 
49. De tidigare översikter som kommissionen offentliggjort om omfattningen av 
statligt stöd från Europeiska unionens medlemsstater till företag visade en 
svag men obruten nedåtgående trend för totalt stöd till tillverknings­
industrin. Denna utveckling avstannade under perioden 1992-1994, då det 
totala stödet uppvisade en stabil trend. De uppgifter som ligger till grund för 
den sjätte översikten visar nu på en återgång till den nedåtgående trend 
som tidigare har iakttagits. Visserligen kan endast den framtida 
utvecklingen utvisa om den nedåtgående trenden kommer att hålla i sig, 
men det är glädjande att stödet till tillverkningsindustrin har minskat under 
perioden 1994-1996. Det kan dock inte förnekas att det statliga stödet i 
denna sektor ligger kvar på en mycket hög nivå med tanke på att det årliga 
genomsnittet är ungefär 38,3 miljarder ecu, vilket motsvarar 3,0 procent av 
förädlingsvärdet i tillverkningsindustrin eller mer än 1 200 ecu per anställd. 
Detta ligger förstås inte i linje med Europeiska unionens övergripande mål. 
Europeiska rådet i Cardiff underströk behovet av att öka konkurrensen och 
minska antalet konkurrenssnedvridande åtgärder som exempelvis statligt 
stöd. 
Mot bakgrund av ökande globalisering och oroande rapporter om att 
Europa i fråga om konkurrenskraft ständigt tappar mark jämfört med sina 
viktigaste handelspartner måste Europeiska unionen förverkliga den inre 
marknadens fulla potential. Detta äventyras av den iakttagna höga nivån på 
statligt stöd. Stödets enorma omfattning stör inte bara den fria 
konkurrensen och den fria handeln utan kan också komma att försena eller 
till och med förhindra den industriella omstruktureringen där den verkligen 
behövs. Och ändå är det just fri konkurrens, fri handel och snabb industriell 
omstrukturering som är hjälpmedlen för en effektiv tilldelning av resurser i 
den europeiska ekonomin, vilket i sin tur är själva grundvalen för ökad 
konkurrenskraft och därmed för nya arbetstillfällen. 
"30-51 
Till dessa hinder för skapandet av en effektiv europeisk ekonomi kommer 
den omständighet att de höga offentliga utgifterna för statligt stöd 
finansieras genom skatter. Det är allmänt erkänt att en hög skattenivå i 
gemenskapen riskerar att kväva den privata företagsamheten och därmed 
att stå i vägen för de nya företag som behövs för att skapa nya 
arbetstillfällen i Europeiska unionen. Eftersom de flesta av Europeiska 
unionens regeringar kämpar med inte så obetydliga budgetunderskott, vilka 
delvis beror på finansieringen av de höga utgifterna för statligt stöd, är de 
ständigt hänvisade till upplåning på de europeiska kapitalmarknaderna och 
tränger på så sätt undan potentiellt mer produktiva privata investeringar. 
Den iakttagna minskningen av de höga nivåerna på industristöd under 
översiktsperioden pekar på att kontrollen inom denna sektor har blivit 
effektivare. Den fortsatt höga nivån visar dock att man inte får släppa taget. 
Detta gäller i ännu högre grad som den framtida ekonomiska och monetära 
unionen kommer att öka företagens känslighet för stöd som kommer deras 
konkurrenter till godo. I och med införandet av den gemensamma valutan 
kan medlemsstaterna inte längre använda växelkurserna som buffert. 
Under dessa nya förhållanden är det sannolikt att företagen i allt högre 
grad kräver att deras regeringar i stället använder skattesystemet och 
direkta bidrag som buffert. Detta utgör ett allvarligt hot mot förverkligandet 
av den inre marknaden. Det är därför nödvändigt att kommissionen även i 
framtiden strikt kontrollerar statligt stöd och att medlemsstaterna iakttar 
sträng självdisciplin. 
50. På grund av den situation som beskrivs ovan och de nya globala 
förhållandena måste kommissionen förstärka sina insatser när det gäller 
kontroll av statligt stöd. Detta tar sig bland annat uttryck i de nya riktlinjer 
för regionalt stöd som antogs i december 1997 och som svarar mot 
behovet av striktare kontroll av statligt stöd i Europeiska unionen, samtidigt 
som de bidrar till sammanhållning och jämn regional utveckling som är 
överordnade gemenskapsmål. Syftet med de nya riktlinjerna är att minska 
de områden som är berättigade till regionalt stöd och att samtidigt sänka 
samtliga maximalt tillåtna stödnivåer. Därigenom koncentreras stödet till de 
52 
regioner i vilka det gör mest nytta, samtidigt som snedvridningen av 
konkurrensen minskar. Detta förväntas bidra till att sänka den totala 
omfattningen av regionalt stöd. 
Medlemsstaterna har dessutom en tendens att vid krympande 
budgetutrymme koncentrera de resurser som står till buds för deras 
regionalstödprogram till ett fåtal stora investeringar. Detta har givit 
kommissionen anledning att införa bättre kontrollmöjligheter för sådana 
stöd, eftersom de mer än andra tenderar att skapa betydande 
snedvridningar av konkurrensen. Kriterierna i samband med denna 
granskning framgår av det så kallade "multisektoriella" ramverk som 
kommer att kunna tillämpas från och med september 1998. 
51. Som följd av avregleringen inom ramen för den gemensamma marknaden, 
av den tekniska utvecklingen och av globaliseringen är många sektorer 
utsatta för allt större konkurrens både inom EU och utifrån. Dessa sektorer 
måste snabbt anpassa sig till förändrade marknadsvillkor. I de flesta företag 
sker detta utan att staten ingriper. En del företag som inte lyckas anpassa sig 
kommer att försvinna. Stöd som syftar till att upprätthålla verksamheten i ett 
företag i svårigheter kan - även om företagets lönsamhet återställs - orsaka 
avsevärda kostnader i den meningen att man försakar möjligheter att 
använda resurserna på ett sätt som i högre grad ökar konkurrenskraften och 
därmed bättre bidrar till ekonomisk tillväxt och skapandet av nya 
arbetstillfällen. Statligt understödd omstrukturering, som ofta föregår 
privatisering, följer olika tidscykler beroende på berörd sektor och 
medlemsstat. De uppgifter om ad hoc-stöd som läggs fram i översikten och 
som inbegriper alla stora omstruktureringsfall antyder visserligen att stödet till 
omstruktureringen inom tillverkningsindustrin nu har passerat sin kulmen, 
men den framtida utvecklingen inom denna och andra sektorer måste ändå 
följas noga. Även om visst sådant stöd bidrar till att lindra de sociala följderna 
av den snabba anpassningsprocessen inom vissa sektorer, är det likväl 
nödvändigt att det begränsas till de nivåer som är absolut nödvändiga för 
omstruktureringen och att det säkerställer de stödmottagande företagens 
långsiktiga lönsamhet så att inget ytterligare stöd blir nödvändigt. Endast i 
53 
så fall kan den sysselsättning som bevaras med hjälp av stödet anses 
verkligen tryggad. Om dessa villkor inte uppfylls, finns det risk för att stöd 
som ges för undsättning och omstrukturering av företag försenar eller till och 
med förhindrar den industriella omstruktureringen och på så sätt faktiskt 
förstör arbetstillfällen på lång sikt. Kommissionen anser därför att stöd till 
undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter måste begränsas 
ytterligare, varför kommissionen är i färd med att utarbeta ett förslag till nya, 
strängare riktlinjer för undsättnings- och omstruktureringsstöd. 
52. En av de viktigaste förutsättningarna för att den ekonomiska och monetära 
unionen verkligen skall fungera är sunda offentliga finanser i de deltagande 
medlemsstaterna. Budgetdisciplinen innebär att medlemsstaterna ständigt 
bör granska alla former av offentliga utgifter, däribland också statligt stöd. 
Det är därför absolut nödvändigt att medlemsstaterna på eget initiativ 
utvärderar både befintliga och eventuella nya stödordningar för att försäkra 
sig om att följande villkor är uppfyllda: för det första att ett offentligt 
ingripande är nödvändigt, för det andra att statligt stöd är det verktyg som 
är bäst lämpat för att uppnå det relevanta politiska målet, för det tredje att 
stödet verkligen går till att lösa problemet i fråga och för det fjärde att 
stödbeloppet inte överstiger vad som är nödvändigt för att uppnå målet. I 
enlighet med de ovannämnda slutsatserna från Europeiska rådet i Cardiff 
avser kommissionen att med medlemsstaterna diskutera möjligheten att 
genomföra en samordnad strategi för selektiv minskning av statliga stöd. 
53. En strängare kontrollpolitik kräver också ökad öppenhet. Kommissionen 
fortsätter därför att understryka betydelsen av det standardiserade 
systemet för årliga rapporter som ger kommissionen möjlighet att få en 
klarare bild av bland annat de regionala och branschvisa effekterna av olika 
former av statligt stöd till tillverkningsindustrin, särskilt vad gäller 
branschövergripande stöd. Kommissionen kommer därför att vidta de mått 
och steg som krävs för att se till att denna rapporteringsskyldighet verkligen 
efterlevs. 
54 
BILAGA I 
TEKNISK BILAGA 
Syftet med denna bilaga är att ge en överblick över de metoder och källor som 
användes när föreliggande översikt över statligt stöd togs fram, särskilt i fråga 
om följande: 
I. Utredningens omfattning 
Områden som uteslutits 
II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden 
III. Uppgifter, källor och metoder som använts för att bedöma inslaget av 
statligt stöd 
IV. Särskilda problem 
Forskning och utveckling (FoU) 
Transport i Luxemburg 
Turism, jordbruk och livsmedelsindustri 
Utbildning och arbetslöshet 
De tre nya medlemsstaternas anslutning under översiktsperioden 
55 
I. Utredningens omfattning 
Områden som uteslutits 
I denna tekniska bilaga redovisas den metodologiska bakgrunden och de 
statistiska metoder som använts. Genom denna bilaga aktualiseras den 
tekniska bilagan till föregående översikt. 
I översikten behandlas framför allt sådant statligt stöd till företag som 
omfattas av artiklarna 92 och 93 i EG-fördråget och artikel 95 i EKSG-
fördraget. Allmänna åtgärder (som, ifall de leder till en snedvridning av 
konkurrensen, måste undersökas enligt artikel 101 i EG-fördraget) har 
alltså inte tagits med i detta material. 
2. Följande åtgärder och områden har inte tagits med: 
2.1. Stöd till andra mottagare än företag 
Stöd till hushåll 
- Stöd till funktionshindrade 
- Stöd till infrastrukturen (vägar, hamnar, flygfält osv.) 
- Stöd till universitet och högskolor 
- Stöd till offentliga yrkesutbildningscentrum 
- Stöd som går direkt till utvecklingsländer 
2.2. Allmänna åtgärder och andra åtgärder 
- Olikheter mellan de olika skattesystemen och allmänna system för 
social trygghet i medlemsstaterna (avskrivningar, underskott i 
socialförsäkringen osv.) 
- Kvoter, offentlig upphandling, marknadsrestriktioner, tekniska 
standarder 
- Särskilda skatteregler (för kooperativ, enskilda firmor, 
egenföretagare osv.)15 
- Generell sänkning av mervärdesskatten (till exempel livsmedel i 
Förenade kungariket, vissa produkter i Frankrikes utomeuropeiska 
departement)16 
2.3. Stöd som beviljats av överstatliga och multinationella organisationer 
- Gemenskapens fonder (ERUF, EUGFJ, osv.) 
- Finansiering genom EIB och EBRD 
- Stöd till Europeiska rymdorganisationen 
15 En företagsskatt för små företag som är lägre än den normala bolagsskatten betraktas emellertid som 
stöd och har därför tagits med (t.ex. i Tyskland). 
16 Särskilda nedsättningar såsom nedsättning av mervärdesskatten för alla produkter som tillverkas i 
Berlin har tagits med. För alla varor (oberoende av ursprungsland) som säljs i de franska 
utomeuropeiska departementen betalas en lägre mervärdesskatt, men detta har däremot inte 
betraktats som stöd. 
56 
2.4. Särskilda stöd 
Försvaret (se punkt 11.2 i denna bilaga) 
Stöd till energi, utom kol (se punkterna 10.2 och 11), och stöd till 
energibesparande åtgärder och alternativ (förnybar) energi 
Stöd till transport, förutom järnvägar (se punkt 10.2), och 
luftfartssektorn (se punkt 2.1.9: Andra mål) 
Utbildning och åtgärder för att bekämpa arbetslöshet (se punkt 14) 
Press och media 
Byggnation och offentliga arbeten 
Allmännyttiga företag såsom leverantörer av gas, vatten, 
elektricitet, telekommunikationer (avgiftsstruktur och finansiering) 
II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden 
Stödkategorier 
Allt stöd utgör en kostnad eller en inkomstförlust för de offentliga 
myndigheterna och en förmån för mottagarna. Storleken på 
"stödinslaget", dvs. den slutliga ekonomiska förmån som det överförda 
nominella beloppet innebär, beror i hög grad på den form i vilken stödet 
ges. De stöd som ges bör därför indelas enligt stödform. För detta 
ändamål har fyra kategorier fastställts. Dessa betecknas med var sin 
bokstav, A, B, C och D, som följs av antingen siffran 1 eller siffran 2, som 
betecknar budgetstöd (dvs. stöd som betalas ur den centrala statliga 
budgeten) respektive skattelättnad (dvs. stöd som finansieras genom 
skattesystemet), och dessutom ett A om stödinslaget är känt. C1A syftar 
till exempel på stödinslaget (A) i ett mjukt lån (C1). 
4. Kategori A (A1+A2) 
4.1. Den första kategorin (A) omfattar stöd som i sin helhet överförs till 
mottagaren. Med andra ord är stödinslaget lika stort som stödets 
nominella värde. Den första kategorin har ytterligare indelats i två grupper 
beroende på om stödet beviljats via budgeten (A1) eller via skatte- eller 
socialförsäkringssystemet (A2). 
4.2. Förteckning över stöd i kategori A1 och A2 
- Bidrag 
- Räntesubventioner som betalas direkt till mottagaren 
- Allmänna program för forskning och utveckling (se punkt 11) 
- Skattekrediter och andra skattemässiga åtgärder där förmånen inte 
är knuten till en skatteskuld (på så sätt att om skattekrediten 
överskrider skatteskulden, återbetalas det överskjutande beloppet) 
57 
Skatterabatt, skattebefrielse och nedsatt ränta på skatteskuld, där 
förmånen är knuten till en skatteskuld 
Lättnader i fråga om sociala avgifter 
Bidragsekvivalenter såsom försäljning eller uthyrning av offentlig 
mark eller annan egendom under marknadspriset 
5. Kategori B1 
5.1. Det är nödvändigt att ta ställning till om en finansiell överföring från de 
offentliga myndigheterna i form av andelar i eget kapital är ett stöd till 
mottagaren eller om det i sådana fall rör sig om att den offentliga sektorn 
deltar i kommersiell verksamhet och handlar som privat investerare under 
normala marknadsbetingelser. Även om olika former för sådant ägande 
kunde ha redovisats i den första kategorin har de därför slagits ihop till en 
särskild kategori (B1). Det stödinslag som ingår i sådant andelsägande 
redovisas under kategori B1A. 
5.2. Förteckning över stöd i kategori B1 
- Varje form av andelsägande (inklusive konvertering av skulder) 
6. Kategori C (C 1+C2) 
6.1. Den tredje kategorin (C) omfattar överföringar där stödinslaget är den 
ränta som sparas in av mottagaren under den tid då han förfogar över det 
överförda kapitalet. Den finansiella överföringen har formen av ett mjukt 
lån (C1) eller anstånd med skatten (C2). Stödinslagen (C1A/C2A) i denna 
kategori är mycket mindre än stödets nominella värde. 
6.2. Förteckning över stöd i kategori C1 eller C2 
- Mjuka lån (beviljande av nya lån) antingen från offentliga eller 
privata långivare (överföring av räntesubventioner hänförs till 
kategori A1) 
- Vinstandelslån från offentliga eller privata långivare 
- Förskott som skall återbetalas om åtgärden är framgångsrik 
- Anstånd med skatten (reserver, fri eller degressiv avskrivning, osv.) 
7. Kategori D1 
7.1. Den sista kategorin (D1) omfattar garantier uttryckta i nominella 
garantibelopp. Stödinslagen (D1A) är normalt mycket lägre än de 
nominella beloppen, eftersom de motsvarar den förmån mottagaren får 
gratis eller till en lägre ränta än marknadsräntan om en premie betalas för 
att täcka risken. Om det emellertid uppstår förluster inom garantisystemet 
förs den totala förlusten, nettovärdet av betalda premier, in under D1A, 
eftersom det då kan anses röra sig om en slutgiltig överföring till 
58 
mottagaren. Dessa garantiers nominella belopp redovisas i D1 för att visa 
den eventuella skuldens storlek. 
7.2. Förteckning över stöd i kategori D1 
- Stöd som ingår i garantisystem (D1) 
- Förluster till följd av garantisystem efter avdrag av betalda premier 
(D1A) 
8. Beräkningen av det stödinsiag som ingår i de olika stödformerna visas i 
punkt 10.6. 
9. Mål för stöden 
9.1. Stödsystemen har indelats i 19 rubriker på grundval av deras branschvisa 
eller funktionella mål: 
1.1 Jordbruk 
1.2 Fiske 
2. Tillverkningsindustri/tjänster 
2.1 (Branschövergripande mål) 
2.1.1 Forskning och utveckling 
2.1.2 Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3 Små och medelstora företag 
2.1.4 Handel 
2.1.5 Energibesparande åtgärder 
2.1.6 Allmänt investeringsstöd 
2.1.7 Bekämpning av arbetslösheten } se punkt 14 i 
2.1.8 Utbildningsstöd } denna bilaga 
2.1.9 Stöd till andra ändamål 
2. Tillverkningsindustri/tjänster 
2.2 (Enskilda branscher) 
2.2.1 Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3 Transport 
2.2.4.1 Kol (pågående produktion) 
2.2.4.2 Kol (annat stöd) 
2.2.5 Andra branscher 
3. Regionalt stöd 
3.1 Regioner enligt artikel 92.3 a 
3.2 Andra regioner 
Punkt 3, "Regionalt stöd", är för Tysklands del indelad i tre underpunkter: 
stöd till regioner enligt artikel 92.3 a, som innefattar de nya delstaterna, 
regioner enligt artikel 92.3 c och slutligen det tidigare Västberlin och de 
områden som påverkats negativt av Tysklands delning (Zonenrand). 
59 
9.2. Inom kolbranschen görs en åtskillnad beroende på om stödet är knutet till 
pågående produktion eller inte (detta tar kommissionen ställning till i sitt 
årliga meddelande till rådet om finansiellt stöd i denna bransch). 
Förteckning över regioner som avses i artikel 92.3 a)17 
Medlemsstat Regioner 
Grekland 
Irland 
Portugal 
Österrike 
Tyskland 
Spanien 
Frankrike 
Italien } 
} hela landet 
} 
Burgenland 
Berlin (östra delan) 
Brandenburg 
Mecklenburg-Vorpommern 
Sachsen 
Sachsen-Anhalt 
Thuringen 
Galicien 
Asturien 
Kantabrien 
Castilla-Leon 
Castilla-La Mancha 
Extremadura 
Comunidad Valenciana 
Andalusien 
Murcia 
Ceuta och Melilla 
Kanarieöarna 
De utomeuropeiska departementen 
Campanien 
Syditalien 
Sicilien 
Sardinien 
Förenade kungariket Nordirland 
17 EGT C 212, 12.8.1988, s. 2-10 med senare ändringar. 
60 
III. Uppgifter, källor och metoder som använts 
för bedömning av stödinslaget 
10. Generellt är siffrorna baserade på faktiska utgifter (eller faktiska 
inkomstförluster där det rör sig om skatteutgifter)18. Där detta inte varit 
möjligt har budgetanslag eller de belopp som avsatts i planeringsprogram 
använts efter samråd med berörda medlemsstater. Där inga siffror varit 
tillgängliga har, där inte annat sägs, tidigare uppgifter extrapolerats. 
10.1. Alla siffror har sammanställts i nationella valutor och omräknats i ecu 
enligt den årliga genomsnittliga valutakursen, som EG:s statistikkontor 
(EUROSTAT) lämnat uppgift om. 
Följande statistiska uppgifter i undersökningen har tagits från Eurostats 
databas Newchronos. Några få uppgifter var inte tillgängliga och har 
därför kompletterats antingen med statistik från databasen Ameco, som 
förvaltas av kommissionens generaldirektorat II, eller med så goda 
uppskattningar som möjligt. 
-Bruttonationalprodukten (BNP) till marknadspriser 
-Bruttoförädlingsvärdet till marknadspriser 
-Den offentliga sektorns samlade utgifter 
-Statistiska uppgifter om sysselsättningen 
-Export av industriprodukter inom gemenskapen enligt punkt 5-8 i 
CTCI, version 3 
10.2. Kommissionens enheter har tillhandahållit uppgifter för sina olika sektorer 
enligt nedan beskrivna principer. Alla uppgifter har inte kontrollerats av 
medlemsstaterna eller av kommissionens enheter mot respektive lands 
budget. 
I fråga om jordbruk och fiske har de uppgifter använts som tillhandahållits 
av medlemsstaterna i enlighet med det förfarande som fastställdes i 
resolutionen antagen av företrädarna för medlemsstaternas regeringar 
under rådets 306:e sammanträde den 20 oktober 1974. 
I fråga om jordbruk har emellertid inga uppgifter alls lämnats av Spanien, 
Finland, Irland, Italien, Luxemburg, Sverige och Österrike för den tid som 
omfattas av översikten. Dessutom var för Greklands och Frankrikes del 
statistik tillgänglig endast fram till 1992, för Portugals del fram till 1993 och 
för Danmarks, Tysklands och Förenade kungarikets del fram till 1995. 
I summan av de budgetutgifter som tas upp i förteckningen har följande 
utelämnats: stöd till forskning, jordförbättring (dränering), åtgärder för 
social trygghet som gäller hela sektorn, skattelättnader för inkomstskatt, 
selektivt regionalt finansiellt bistånd. 
18 Observera att de årliga utgifterna (åtagandena) inte alltid är identiska med de årliga budgetanslagen 
för ett stödprogram. 
61 
Statistiken omfattar följande: bidrag, skattelättnader, stöd som finansieras 
med skatteliknande avgifter, räntesubventioner och ett antal 
naturaförmåner som tillhandahålls av staten (t.ex. utbildning). 
I fiskesektorn var uppgifter från Tyskland, Spanien, Frankrike, Irland, 
Italien, Finland, Sverige och Förenade kungariket tillgängliga för 1995 och 
1996. 
Lån och garantier har inte tagits med där stödinslaget är inte möjligt att 
mäta. 
I fråga om kol är uppgifterna de som tillhandahållits av medlemsstaterna i 
enlighet med beslut nr 528/76/EKSG, 2064/86/EKSG och 3632/93/EKSG 
som är sammanfattade i kommissionens årliga meddelande till rådet om 
stöd inom denna bransch19. Nya tillskott av kapital som kan utgöra stöd 
har inte tagits med i denna statistik. Offentliga företags kontrakt för 
kolupphandling (t.ex. för elproduktion) som kan innehålla stödinslag om 
priset överstiger världsmarknadspriset har inte redovisats. 
I fråga om transporter (järnväg) är uppgifterna de som tillhandahållits av 
medlemsstaterna i enlighet med rådets förordning nr 1107/70. Dessutom 
redovisas på annan plats de stöd som beviljats för järnvägstransporter i 
enlighet med rådets förordning 1191/69 ändrad genom förordning 
1893/91 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt och 
rådets förordning 1192/69 om införande av enhetliga regler för 
järnvägsföretagens redovisning på grund av särskilda ekonomiska 
belastningar på järnvägsföretagen. 
I fråga om andra transportslag (utom luftfart) är statistiken till följd av 
bristfälliga uppgifter ofullständig och fragmentarisk och har inte 
redovisats. Särskilt gäller detta stöd till lokala transporter. 
10.3^ Tillverkningsindustrin 
I fråga om stöd till tillverkningsindustrin har uppgifterna i allmänhet tagits 
ur anmälningar enligt artikel 93 och ur information som lämnats inom 
ramen för det förfarande för standardiserad årsredovisning som föreskrivs 
i kommissionens skrivelse till medlemsstaterna av den 22 februari 1994 
respektive i den omarbetade skrivelsen till medlemsstaterna av den 2 
augusti 1995. Uppgifterna kontrolleras dessutom mot nationella 
publikationer om beviljande av stöd, nationalräkenskaper, budgetförslag 
och andra tillgängliga källor. 
10.4. Stål 
De uppgifter som ingår i utredningen är tagna ur de uppföljningsrapporter 
om stöd för stålproduktionen som av kommissionen utarbetats för rådet. 
Talen visar de stödbelopp som betalats till företag. 
19 Dessa uppgifter har indelats i stöd för pågående produktion och sådana som inte hänför sig till 
pågående produktion (dvs. socialförsäkring för gruvarbetare och stöd för att täcka övertagna 
förpliktelser). Sedan 1994 ingår emellertid inte uppgifter om sociala förmåner i kommissionens 
årliga meddelande om stöd i denna bransch. 
62 
10.5. Skatteutgifter 
I fråga om skatteutgifter har OECD:s definition tagits som utgångspunkt. 
OECD definierar en skatteutgift som ett avsteg från det allmänt gällande 
skattesystemet, vilket innebär att vissa slags verksamheter eller grupper 
av skattebetalare ges en mera förmånlig behandling. 
Följaktligen betraktas skattelättnader som beviljas vissa 
utvecklingsområden, dvs. endast en del av skattemyndighetens 
uppbördsområde, som skatteutgifter, medan skattesatsstrukturen 
betraktas som en integrerande del av det allmänt gällande 
skattesystemet. 
I vissa fall befinner sig emellertid sådana avvikelser från det allmänna 
systemet på gränsen mellan stöd som avses i artikel 92.1 i EG-fördraget 
och allmänna åtgärder. Ytterligare insatser måste göras för att belysa 
denna "gråzon". 
10.6. Metoder för bedömning av stödinslaget 
10.6.1.För att kunna analysera de olika stödformerna på fullt jämförbara grunder 
måste man reducera dem till deras gemensamma nämnare, nämligen 
inslaget av statligt stöd. I detta syfte har de metoder som för närvarande 
används av kommissionen vid dess kontroll av statligt stöd tillämpats. 
Dessa metoder ingår alla i kommissionens officiella politik och har 
diskuterats på teknisk nivå med medlemsstaterna. 
10.6.2.Den grundläggande metoden vid bedömning av stödinslaget är den 
allmänna värderingsmetod som används vid beräkning av 
nettobidragsekvivalenten vid statliga stödåtgärder (den senaste 
uppdaterade versionen återfinns i bilagan till kommissionens riktlinjer för 
statligt stöd för regionala ändamål, EGT C 74, 10.3.1998). 
Ett beviljat stöd kan givetvis påverka vissa mottagares skattskyldighet. 
Beaktas emellertid de avdrag och skattesänkningar som kan yrkas på 
vinstskatten och till följd av förluster i vissa företag, är den effektiva 
skattesatsen för företag i allmänhet mycket lägre än den teoretiska 
maximala skattesatsen. Därför anses de resultat som erhållits utan att 
skatten beaktats ligga närmare verkligheten än om den teoretiska 
maximala skattesatsen hade använts. Den gemensamma nämnaren är 
följaktligen bidragsekvivalenten och inte nettobidragsekvivalenten. 
Metod för värdering av olika former av stöd 
10.6.3.Kategori A - bidrag, befrielse från skyldighet att betala skatt eller sociala 
avgifter osv. 
Inga uträkningar av stödinslaget behövs därför att denna grupp omfattar 
63 
alla former av stödåtgärder som kan anses utgöra bidrag eller 
bidragsekvivalenter. 
10.6.4.Kategori B - andel av eget kapital (inklusive konvertering av skulder). 
I linje med kommissionens fastlagda politik utgör sådana stödåtgärder 
stöd om en privat investerare som agerar under normala 
marknadsbetingelser inte skulle göra en sådan investering. Se 
kommissionens meddelande om tillämpning av artiklarna 92 och 93 i EG-
fördraget och av artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG på 
offentliga företag inom tillverkningsindustrin (EGT C 307, 13.11.1993, s. 
3)20. Denna metod grundar sig på beräkning av den fördel mottagaren har 
av stödåtgärden. 
I de fall där stödinslaget varken fastställs i kommissionens beslut eller 
framgår av uppgifterna från medlemsstaten anses det utgöra 15 % av den 
samlade andelen. Stödinslaget har endast i några få fall beräknats på 
detta sätt, varför beräkningsmetoden inte märkbart påverkar resultaten. 
10.6.5.Kategori C - mjuka lån och anstånd med skatt. 
I överensstämmelse med den generella värderingsmetoden diskonteras 
förmåner som under en viss tidsperiod beviljats ett företag i form av mjuka 
lån och anstånd med skatt till nuvarande värde. Som diskonteringsränta 
används en "referensränta", nämligen den ränta till vilken företag beviljas 
lån under normala marknadsbetingelser. Den fastställda referensräntan i 
var och en av medlemsstaterna har formellt godkänts av kommissionen 
(se den generella värderingsmetoden, punkt 14). Stödinslaget i ett mjukt 
lån under ett visst år är följaktligen skillnaden mellan referensräntan och 
den ränta till vilken staten beviljar lånet, multiplicerad med lånets värde. 
Stödinslagen (C1A/C2A) i denna kategori är mycket lägre än stödens 
kapitalvärde. Från och med 1995 anses 15%, i stället för som tidigare 
33 %, av det samlade belopp som lånats ut av staten utgöra stödinslag i 
de fall där en medlemsstat underlåter att lämna uppgifter om 
stödinslagen. Denna justering nedåt förklaras av att stödinslaget ligger på 
en allmänt lägre nivå till följd av iägre räntor i medlemsstaterna jämfört 
med tidigare översiktsperioder. Stödinslaget har endast i några få fall 
beräknats på detta sätt, varför beräkningsmetoden inte märkbart påverkar 
resultaten. 
För vinstandelslån beräknades nettokostnaden som skillnaden mellan den 
effektiva avkastning som staten fick på dessa lån och referensräntan. 
I fråga om förskott som kan återbetalas anses stödinslaget utgöra 90 % i 
de fall där en medlemsstat inte uppger hur stor andel av förskotten som 
återbetalas, eftersom det har visat sig att den genomsnittliga andelen 
20 Se även "Tillämpning av artiklarna 92 och 93 EEG på offentliga myndigheters kapitalinnehav", 
bull. EG 9-1984, samt "The Measurement of the Aid Element of State Acquisitions of Company 
Capital", dok. IV/45/87, serien Evolution of Concentration and Competition, arbetsdokument 87. 
64 
återbetalda förskott är mycket låg. Då stödelementet fastställs i ett beslut 
från kommissionen, används det beloppet. 
10.6.6.Kategori D - belopp som omfattas av garantisystem. 
I fråga om vanliga lånegarantier beräknas stöd inslaget som den fördel 
mottagaren har av garantisystemet. Stödinslaget (D1A) är mycket lägre 
än garantins kapitalvärde. Då det saknas uppgifter tas statens förluster 
som approximativt värde för stödinslaget. Från och med 1995 antas 
stödelementet uppgå till 10 % av garantins kapitalvärde21 i de fall där en 
medlemsstat endast tillhandahåller uppgifter om garantins kapitalvärde, 
men inte om garantisystemets årliga nettoresultat. Stödinslaget har 
endast i några få fall beräknats på detta sätt, varför beräkningsmetoden 
inte märkbart påverkar resultaten. 
I fråga om lån som beviljas inom ramen för system för valutakursgarantier, 
beräknas stödinslaget som om lånet var ett mjukt lån i en valuta som är 
garanterad mot förändringar i valutakursen. Stödinslaget är skillnaden 
mellan referensräntan för den valuta som omfattas av garantin och den 
räntesats till vilken lånet beviljas, efter avräkning av eventuell avgift för 
garantin. Denna beräkning grundar sig alltså på den fördel mottagaren 
har av garantisystemet. 
10.7. Fastän uppgifter för lån eller garantier från statliga kreditinstitut redovisats 
i de fall då de anses utgöra stöd, är det svårare att identifiera och 
kvantifiera sådana stödåtgärder än andra former av stöd, därför att de är 
mindre öppna till sin karaktär. För undvikande av orättvis diskriminering i 
form av olika behandling av stöd inom dessa områden måste fler insatser 
göras för att identifiera och kvantifiera dessa stöd. 
21 Procentandelen bygger på en motsvarande överenskommelse mellan medlemsstaterna för varvs­
industrin. 
65 
IV. Särskilda problem 
11. Forskning och utveckling (FoU) 
11.1. FoU-program 
Uppgifter om statliga bidrag till externa FoU-program för statliga eller 
privata företag redovisas i punkt A1A22. Med tanke på de anlitade 
källornas generella karaktär har det inte alltid varit möjligt att utesluta 
vissa inslag av offentlig upphandling ur de externa utgifterna (t.ex. FoU-
kontrakt). Då endast direkta bidrag till forskning och utveckling redovisats 
anses siffrorna för FoU vara för låga (FoU-kontrakt och offentlig forskning 
(se 11.2 och 11.3 nedan) har utelämnats därför att det inte varit möjligt att 
exakt ange stödinslaget i sådana stödåtgärder. 
11.2. FoU-kontrakt 
Uppgifter som gäller kontrakt för forskning och utveckling har inte tagits 
med i statistiken, emedan stödinslaget för närvarande ofta är omöjligt att 
ange. Dessutom tillåter inte källorna att kontrakt för forskning och 
utveckling för militära ändamål redovisas för sig, eller att det görs 
utvärderingar av dessa kontrakts marknadseffekter23. 
11.3. Offentlig forskning 
Inga uppgifter redovisas för stödinslag som ingår i internt stöd till statliga 
eller offentliga forskningsinstitut eller till forskning som utförs av högre 
läroinrättningar. Offentlig finansiering av FoU som bedrivs av offentliga 
och icke-kommersiella högre läroinrättningar eller av offentliga 
forskningsinstitut omfattas normalt inte av artikel 92.1 i EG-fördråget.24 
11.4. Kärnenergi 
Medlemsstaterna ger stöd till kärnenergisektorn genom sina offentliga 
företag eller genom sin finansiering av forskning och utveckling 
(huvudsakligen i form av FoU-kontrakt och offentlig forskning). Endast en 
del av denna direkta finansiering kunde tas med i uppgifterna för forskning 
och utveckling (2.1.1). Uppgifterna för kärnenergi som ingår i FoU-
statistiken kan mycket väl vara för låga. I FoU-statistiken har FoU-kontrakt 
och statsfinansierad forskning utelämnats, då det är svårt att kvantifiera 
stödinslaget i sådana åtgärder. 
22 Degressiv avskrivning av utrustning för forskning och utveckling betraktas inte som stöd. 
23 Se punkt 2.5 i gemenskapens rambestämmelser om stöd til! forskning och utveckling, EGT C 45, 
17.2.1996. 
Se punkt 2.4 i gemenskapens rambestämmelser om stöd till forskning och utveckling. 
66 24 
12. Transport i Luxemburg 
Uppgifterna för transport är relativt sett högre i Luxemburg än i andra 
medlemsstater, vilket huvudsakligen beror på de särskilt höga 
kostnaderna för pensioner till före detta jämvägsanställda. Inga närmare 
detaljer är tillgängliga. 
13. Turism, jordbruk och livsmedelsindustri 
Eftersom den information som erhållits om dessa två branscher är 
bristfällig är det troligt att de uppgifter som ingår i studien är ofullständiga. 
14. Utbildning och arbetslöshet 
Det är inte alltid uppenbart om vissa skatteåtgärder eller åtgärder som 
gäller den sociala tryggheten utgör stöd eller om de ingår i skattesystemet 
eller socialförsäkringssystemet som en integrerande del av dessa. 
Dessutom har de olika medlemsstaterna stimulansåtgärder för att främja 
eller underlätta den allmänna utbildningen eller sysselsättningen för vissa 
socialt missgynnade grupper av arbetstagare. I den utsträckning dessa 
åtgärder inte är knutna till vissa näringar och är tillgängliga i hela 
samhället, och de facto genuint ingår i det allmänna systemet av 
sysselsättningsåtgärder, skall de inte anses utgöra statligt stöd. Även om 
kommissionen har betraktat ett antal utbildnings- och 
sysselsättningsprogram som statliga stöd, har inte alla medlemsstaters 
åtgärder på dessa områden granskats i detalj. Då det är mycket svårt att 
dra en gräns mellan sysselsättningsstöd - särskilt sådant som är avsett 
för utbildning - och allmänna åtgärder, i syfte att presentera siffror som är 
jämförbara för de olika medlemsstaterna, har inga utbildnings- och 
sysselsättningsåtgärder analyserats i denna rapport. 
15. De tre nya medlemsstaternas anslutning under översiktsperioden 
När medlemsstaterna jämförs med varandra koncentreras analysen av 
stödbeloppen av ovannämnda skäl till årsgenomsnitten för treårsperioden 
1994-96. Eftersom de tre nya medlemsstaterna anslöts så sent som 
1995, finns siffror för dessa länder endast tillgängliga för 1995 och 1996. I 
tabellerna redovisas därför dessa länders årsgenomsnitt för 1995 och 
1996 som årsgenomsnittet för treårsperioden 1994-96. 
67. i Z 
BILAGA II 
STATISTIKBILAGA 
Den metodik som använts för framtagning av tabellerna redovisas i den tekniska 
bilagan. 
Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Årliga stödbelopp 1992-1996 i 
löpande priser och nationella valutor. 
Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Ärliga stödbelopp 1992-1996 i 
löpande priser och ecu. 
Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna. 
Årliga genomsnitt 1994-1996 i ecu. 
Figur A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin och gemenskapens social- och 
regionalfonder. Årliga genomsnitt 1994-1996 per anställd i ecu. 
Tabeller 
A4/1-15 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 per medlemsstat 
(EUR 15). 
69 
Tabell A1 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser 1992-1996 
Miljoner i nationell valuta 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 
EUR 12 
Gamla delstater 
Nya delstater 1992 
0,00 
25 176,37 
2 604,90 
29 501,46 
282 609,57 
135 610,43 
0,00 
32 438,84 
157,32 
19 061,76 
2 533,70 
1 426,23 
. 57 029,17 
0,00 
1461,89 
37 595,51 
9 820,84 
19 680,62 1993 
0,00 
33 401,28 
4 440.55 
38 145,72 
131 376,92 
215 538,16 
0,00 
34 121,64 
169,30 
22 316,42 
1 669,10 
1 371,57 
74 759,41 
0,00 
895,77 
42 736,85 
7 040,21 
31 105,51 1994 
0,00 
43 252,04 
4 377,04 
38 803,33 
105 256,25 
240 391,09 
0,00 
26 615,98 
145,89 
19 139,58 
1 678,50 
1 407,29 
115 855,07 
0,00 
1 029,07 
40 542,15 
6 071,91 
32 731,42 1995 
6 515,48 
39 572,04 
4 903,38 
29 548,24 
263 163,64 
339 902,85 
2 287,91 
22 000,65 
159,90 
23 135,24 
1 829,79 
1 517,34 
54 728,23 
2 895,78 
1 233,70 
38 591,06 
37 385,71 
5 827,60 
23 720,64 1996 
5 239,22 
50 178,02 
5 489,77 
24 612,29 
243 859,26 
449 050,07 
1 905,08 
24 461,03 
221,15 
20 109,41 
1 815,47 
1 389,66 
49 716,05 
3 070,11 
1 516,38 
36 705,27 
35 627,84 
5 975,71 
18 636,58 
70 
Tabell A2 
Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser (ecu) 1992-1996 
Miljoner ecu 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Finland 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Sverige 
Förenade kungariket 
EUR 15 
EUR 12 1992 
0.00 
605,30 
333,57 
14 602,44 
1 144,26 
1 023.27 
0,00 
4 736,71 
206,80 
11 947,05 
60,92 
626,96 
326,41 
0,00 
1 981,82 
37 595,51 1993 
0,00 
825,31 
584,78 
19 699,40 
489,18 
1 445,36 
0,00 
5 143,70 
211,64 
12 120,39 
41,24 
630,55 
396,88 
0,00 
1 148,44 
42 736,85 1994 
0,00 
1 090,67 
580,26 
20 162,60 
365,44 
1 512,66 
0,00 
4 043,38 
183,83 
9 994,24 
42,33 
652,05 
588,41 
0,00 
1 326,28 
40 542,15 1995 
494,26 
1 026,46 
669,13 
15 769,58 
868,56 
2 085,29 
400,79 
3 371,72 
196,07 
10 860,90 
47,46 
722,92 
279,08 
310,31 
1 488,55 
38 591,06 
37 385,71 1996 
389,98 
1 276,84 
745,96 
12 889,12 
798,11 
2 793,50 
326,87 
3 767,29 
278,72 
10 265,35 
46,20 
649,45 
253,96 
360,56 
1 863,33 
36 705,27 
35 627,84 
71 
Tabell A3 
Statligt stöd till de nya tyska delstaterna - årliga genomsnitt 1994-1996 
Bidrag 
Skattebefrielse 
Andelar i eget kapital 
Mjuka lån 
Anstånd med skatt 
Garantier 
TOTALT Miljoner ecu 
7 373,1 
1 964,0 
0,0 
3418,1 
0,0 
691,9 
13 447,1 I procent 
54,8 
14,6 
0,0 
25,4 
0,0 
5,2 
100,0 I procent 
av det totala stödet 
44,3 
11,8 
0,0 
20,5 
0,0 
4,2 
80,8 
Under 1994-1996 beviljades totalt ett genomsnittligt stöd på 13 497 miljoner ecu 
per år till de nya delstaterna, inklusive stöd från Treuhand. Detta motsvarar 81 % 
av allt stöd till tillverkningsindustrin i Tyskland, ökningen i det totala stödet i 
Tyskland till följd av stöd som beviljats till de nya delstaterna uppvägs delvis 
genom minskat stöd till Berlin och till de områden som påverkats negativt av 
Tysklands delning (Zonenrand). 
72 
Figur A1 
Stöd till tillverkningsindustrin och gemenskapsfonder per anställd 
Genomsnittsbelopp 1994-1996 
AU B DK D GR E FIN F IRL I L NL P S UK EUR 
15 
Regional-och socialfbnden per anställd Dstöd till tillverkningsindustrin per 
anställd 
73 

BELGIEN 
Tabell A4/2 
Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 
BRANSCH/INRIKTNING 
1.1. Jordbruk* 
1.2. Fiske 
2.1. Tiiiverkningsind./tjänster: branschövergr. 
mål 
2.1.1. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.7. Bekämpning av arbetslösheten 
2.1.8. Utbildningsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Tiiiverkningsind./tjänster: enskilda branscher 
2.2.1. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport 
varav förordningar 1191/69 och 1192/89 
varav luftfart 
2.2.4.1. Kol: stöd till pågående produktion 
2 2 4,2. Kol: annat stöd 
2.2.5. Andra branscher 
2.2.6. Finansiella tjänster 
3. Regionalt stöd 
3.1. Regioner enligt artikel 92.3 c 
3.2. Regioner enligt artikel 92.3 a 
TOTALT 
I procent 
TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT 
I procent STÖDFORMER 
A1A 
168.5 
1.9 
420,7 
82,8 
5,4 
230,3 
2,0 
0,2 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1 613,9 
3,4 
28,0 
1569,9 
590,0 
0,0 
0,0 
0,0 
12,7 
0,0 
259,6 
259,6 
0,0 
2 196,1 
80.7 
624,4 
54,4 A2A 
0,0 
0,0 
111,6 
0,2 
0,0 
1.4 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
110,0 
288,7 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
288,7 
0,0 
6,1 
6,1 
0,0 
406,4 
14,9 
406,4 
35,4 B1A 
0,0 
0,0 
14,1 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
14,1 
0,4 
0,0 
0,0 
0,2 
0,0 
0,2 
0,0 
0,0 
0,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
14,5 
0.5 
14,3 
1,2 C1A 
0.0 
0,0 
34,3 
32,1 
0,0 
0,6 
1.3 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0,4 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,2 
0,2 
0,0 
34,5 
1.3 
34,5 
3,0 C2A 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0.0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
4,5 
4,5 
0,0 
4,5 
0,2 
4,5 
0,4 D1A 
0,0 
0,0 
47,1 
0,0 
0,0 
6,3 
40,8 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0,1 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
17,4 
17,4 
0,0 
64,6 
2.4 
64.6 
5,6 TOTALT STÖD 
TOTALT 
168,5 
1,9 
527,8 
115,0 
5.4 
238,5 
44,2 
0,2 
0,0 
0.0 
0.0 
124,5 
1903,2 
3,4 
28,0 
1570,0 
590,0 
0,2 
0,0 
0,0 
301,8 
0,0 
287,7 
287,7 
0,0 
2 720,6 I procent 
0.1 
19.4 
4,1 
0,2 
8,8 
1.6 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
4,6 
70,0 
0,1 
1.0 
56,6 
21,3 
0,0 
0,0 
0,0 
11,1 
0,0 
10,6 
10,6 
0,0 
100.0 Miljoner ecu 
Tillverkningsind. 
TOTALT 
-
527,8 
115,0 
5.4 
238,5 
44.2 
0.2 
0.0 
0.0 
0,0 
124,5 
333,2 
3.4 
28,0 
301,8 
0,0 
287,7 
287,7 
0,0 
1 148,7 I procent 
-
46,0 
9,6 
0.4 
20,8 
3.7 
0.0 
0.0 
0.0 
0,0 
10,8 
29.0 
0.3 
2,3 
26,3 
0,0 
25,0 
25,0 
0,0 
100,0 
Statligt jordbruksstöd redovisas endast i informationssyfte och ingår inte i uppgifter om totalt stöd. 
75 
r^ It* 
t-- O C"> (N m CN vo ^O O <r\ —« ki ^ - k) (S r 






LUXEMBURG 
Tabell A4/11 
Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 
BRANSCH/INRIKTNING 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Tiiiverkningsind./tjänster: branschövergr. 
mål 
2.1.1. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.7. Bekämpning av arbetslösheten 
2.1.8. Utbildningsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Tiiiverkningsind./tjänster: enskilda branscher 
2.2.1. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport 
varav förordningar 1191/69 och 1192/69 
varav luftfart 
2.2.4.1. Kol: stöd till pågående produktion 
2.2.4.2. Kol: annat stöd 
2.2.5. Andra branscher 
2.2.6. Finansiella tjänster 
3. Regionalt stöd 
3.1. Regioner enligt artikel 92.3 c 
3.2. Regioner enligt artikel 92.3 a 
TOTALT 
I procent 
TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT 
I procent STÖDFORMER 
A1A 
l.u. 
0,0 
13,5 
2,8 
2,3 
8,2 
0,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
86,1 
0,7 
0,0 
85,4 
84,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
28,2 
28,2 
0,0 
127,9 
97,4 
42,5 
92,5 A2A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1,8 
1,8 
0,0 
1,8 
1,4 
1,8 
3,9 B1A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 C1A 
l.u. 
0,0 
1,7 
0,2 
0,0 
1,4 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1,7 
1,3 
1,7 
3.6 C2A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 D1A 
l.u. 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 TOTALT STÖD 
TOTALT 
l.u. 
0.0 
15,2 
3,0 
2,3 
9,5 
0,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
86,1 
0,7 
0,0 
85,4 
84,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
30,0 
30,0 
0,0 
131,4 I procent 
0.0 
0,0 
11,6 
2,3 
1,8 
7,3 
0,3 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
65,6 
0,5 
0,0 
65.0 
64,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
22,9 
22,9 
0,0 
100,0 Miljoner ecu 
Tillverkningsind. 
TOTALT 
-
15,2 
3,0 
2,3 
9,5 
0,3 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,7 
0,7 
0,0 
0,1 
0,0 
30,0 
30,0 
0,0 
46,0 I procent 
-
33,1 
6,5 
5,1 
20,7 
0,7 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1,6 
1,4 
0,0 
0,2 
0,0 
65,3 
65,3 
0,0 
100,0 
84 
r i É 
PORTUGAL 
Tabell A4/13 
Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 
BRANSCH/INRIKTNING 
1.1. Jordbruk 
1.2. Fiske 
2.1. Tiiiverkningsind./tjänster: branschövergr. 
mål 
2.1.1. Forskning och utveckling 
2.1.2. Miljövårdsinvesteringar 
2.1.3. Små och medelstora företag 
2.1.4. Handel 
2.1.5. Energibesparande åtgärder 
2.1.6. Allmänt investeringsstöd 
2.1.7. Bekämpning av arbetslösheten 
2.1.8. Utbildningsstöd 
2.1.9. Stöd till andra ändamål 
2.2. Tiiiverkningsind./tjänster: enskilda branscher 
2.2.1. Stål 
2.2.2 Varvsindustri 
2.2.3. Transport 
varav förordningar 1191/69 och 1192/69 
varav luftfart 
2.2.4.1. Kol: stöd till pågående produktion 
2.2.4.2. Kol: annat stöd 
2.2.5. Andra branscher 
2.2.6. Finansiella tjänster 
3. Regionalt stöd 
3.1. Regioner enligt artikel 92.3 c 
3.2. Regioner enligt artikel 92.3 a 
TOTALT 
I procent 
TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT 
I procent STÖDFORMER 
A1A 
l.u. 
3,8 
90,1 
12,7 
0,0 
0,3 
0,5 
7,3 
0,0 
0,0 
0,0 
69,2 
284,9 
111,0 
15,3 
89,4 
70,7 
0,0 
0,6 
1,9 
66,7 
0,0 
30,9 
0,0 
30,9 
409,7 
56,9 
313,9 
82,2 A2A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
2,0 
2,2 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,2 
2,0 
30,3 
0,0 
30,3 
32,5 
4,5 
30,4 
8,0 B1A 
i. u. 
0,0 
0,5 
0,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
239,8 
0,0 
0,0 
239,8 
0,0 
239,8 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
240,3 
33,4 
0,5 
0,1 C1A 
l.u. 
0,0 
0,1 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
5,9 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
5,9 
0,0 
0,5 
0,0 
0,5 
6,5 
0,9 
6,5 
1,7 C2A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 D1A 
l.u. 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
30,7 
0,0 
30,7 
30,7 
4,3 
30,7 
8,3 TOTAL1 
TOTALT 
l.u. 
3,8 
90,7 
13,2 
0,0 
0,3 
0,6 
7,3 
0,0 
0,0 
0,0 
71,2 
521,1 
111,0 
15,3 
329,8 
70,7 
239,8 
0,6 
1,9 
72,8 
0,0 
92,4 
0,0 
92,4 
719,7 rSTÖD 
1 procent 
0,0 
0,5 
12,6 
1,8 
0,0 
0,0 
0,1 
1,0 
0,0 
0,0 
0,0 
9,6 
74,0 
15,4 
2,1 
45,8 
9,8 
33,3 
0,1 
0,3 
10,1 
0,0 
12,8 
0,0 
12,8 
100,0 Miljoner ecu 
Tillverkningsind. 
TOTALT 
-
90,7 
13,2 
0,0 
0,3 
0,6 
7,3 
0,0 
0,0 
0,0 
69,2 
187,3 
111,0 
15,3 
72,8 
0,0 
92,4 
0,0 
92,4 
382,0 1 procent 
-
23,7 
3,5 
0,0 
0,1 
0,2 
1,9 
0,0 
0,0 
0,0 
18,1 
52,1 
29,0 
4,0 
19,0 
24,2 
0,0 
24,2 
100,0 
86 

-A —I 
BILAGA III 
GEMENSKAPENS FONDER OCH INSTRUMENT 
87 
I. Gemenskapens fonder, instrument och program 
Nedan ges en kortfattad beskrivning av gemenskapens viktigaste fonder, 
instrument och program. Noteras bör att finansieringsorganet för 
sammanhållning och sammanhållningsfonden grundades i april 1993 
respektive maj 1994. I juli 1993 genomfördes den andra strukturfondsreformen 
(utvecklingssektionen vid EUGFJ, ERUF, socialfonden, FFU), genom vilken de 
grundläggande principerna bakom den första reformen år 1988 bekräftades 
och ett antal förbättringar i verksamheten infördes. Ytterligare en nyhet som 
grundade sig på de slutsatser som antogs av Europeiska rådet i Edinburgh var 
att de medel från strukturfonderna som anslås till de fyra medlemsstater som är 
berättigade till stöd från sammanhållningsfonden (Grekland, Spanien, Irland 
och Portugal) skall fördubblas realt mellan 1992 och 1999 och att de medel 
som ställs till strukturfondernas förfogande under perioden 1994-99 kommer 
att uppgå till 141 471 miljoner ecu (enligt 1992 års prisnivå). Ett nytt instrument 
infördes även i och med att FFU grundandes år 1994 för omstrukturering av 
fiskesektorn. 
Det fjärde ramprogrammet för FoTU (forskning och teknisk utveckling) antogs i 
april 1994 för perioden 1994-1998. Detta nya ramprogram innefattar 
gemenskapens hela forsknings- och utvecklingsverksamhet. Programmets 
budget omfattar 13,1 miljarder ecu. Programmet har renodlats så att det 
koncentrerar sig på tre viktiga huvudmål, nämligen 
- att utveckla en hög kvalitet på det vetenskapliga och tekniska 
området i Europa, i syfte att kunna svara mot industrins behov och 
förbättra livskvalitén i medlemsstaterna, 
- att främja samarbete och förbättra samordningen och tillvara­
tagandet av resultaten av forskningen i gemenskapen, 
- att främja forskning som bedöms nödvändig för gemenskapens politik i 
övrigt. 
EUGFJ, garantisektionen 
Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett allmänt system för marknadsstöd 
som grundar sig på externt skydd och interna stödåtgärder. Den är på så sätt 
jämförbar med importkvoter och tullavgifter, system som leder till överföring av 
medel mellan olika sektorer, utan att direkt stöd tillgrips. En stor del av 
utgifterna i EUGFJ:s garantisektion används för detta slags stödsystem och 
kan därför inte anses jämförbara med utgifter till stöd. Det är dessutom inte 
särskilt meningsfullt att fördela utgifterna på de olika medlemsstaterna i detta 
fall, därför att den som slutligen gynnas av dem kanske inte alls befinner sig i 
den medlemsstat som utgiften ursprungligen härrör från. Omkring 35% av 
utgifterna beviljas i form av prisersättningsstöd som betalas till dem som 
tillverkar och förädlar produkterna. 
88 
EUGFJ, utvecklingssektionen 
EUGFJ.s utvecklingssektion ingriper genom att samfinansiera strukturåtgärder 
inom ramen för program som upprättats i samarbete med medlemsstaterna och 
de regionala myndigheterna för att 
- stärka och omstrukturera jordbruks- och skogsbruksverksamhet, bland 
annat vad gäller förädling och saluföring av produkter, 
- kompensera för naturliga olägenheters inverkan på jordbruket, 
- ställa om jordbruksproduktionen och utveckla kompletterande 
verksamhet för jordbrukare, 
- utveckla det sociala nätet i landsbygdsområden och bevara 
naturresurserna. 
I de områden som berörs av mål 1 och 5b syftar den samfinansierade 
verksamheten framför allt till 
- omställning, diversifiering och anpassning av jordbruksproduktionen, 
- främjande av och investeringar till stöd för kvalitetsprodukter från lokala 
eller regionala jordbruk eller skogsbruk och varumärkning av dessa 
produkter, 
- utveckling av landsbygdens struktur och infrastruktur, 
åtgärder som syftar till diversifiering, särskilt för att göra det möjligt för 
jordbrukare att utveckla flera verksamheter, 
- förnyelse och utveckling av byar liksom skydd och bevarande av 
landsbygdens natur- och kulturarv, 
- uppmuntran av investeringar i turism och hantverk, 
- införande av hjälpmedel för skydd mot naturkatastrofer (särskilt i 
regioner enligt mål 1) och återuppbyggnad av jordbruk eller skogsbruk 
som skadats genom naturkatastrofer, 
- bevattning, miljöskydd och återställande av landskapet, 
- tillvaratagande av skogsregioner, 
- utveckling av jordbrukets och skogsbrukets utbredning och 
yrkesutbildning inom dessa regioner. 
FFU 
Strukturstöd för fiskenäringen beviljades för första gången redan 1971, det år 
då det togs beslut om att använda medel ur Europeiska utvecklings- och 
garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utvecklingssektionen, för att stödja 
tillverkning och modernisering av fiskefartyg för kust- och högsjöfart samt 
89 
förädling och marknadsföring av fisk. År 1978 ersattes de ursprungliga reglerna 
med ett antal tillfälliga åtgärder som skulle vidtas årligen och omfatta ett 
bredare område, bland annat stöd till omstrukturering av kustflottan och 
utveckling av havsbruket. 
År 1983 infördes ett system med fleråriga program. Det grundade sig på 
bestämmelser enligt vilka stöd kunde beviljas för omstrukturering av industrin 
och omställning av fiskerinäringen. Då det visade sig att dessa åtgärder 
behövde intensifieras, antogs år 1986 omfattande bestämmelser om 
strukturåtgärder till förmån för fiskeflottan och havsodlingen inom ramen för ett 
och samma regelverk. 
De bestämmelser som syftar till att främja förädlingen och marknadsföringen av 
fiskeprodukter har ett annat ursprung. De utarbetades i samband med 
utvecklingen av strukturpolitiken för förädling och marknadsföring av 
jordbruksprodukter. Länge innefattades bestämmelserna om stöd till förädling 
och marknadsföring av produkter av båda slagen i en och samma förordning. 
För att säkerställa att de speciella behoven inom fiskesektorn skulle beaktas 
gjordes 1989 en uppdelning av bestämmelserna. Sedan dess gäller för stöd till 
förädling och marknadsföring av fiskeprodukter egna regler, som integrerats i 
gemenskapens strukturfondspolitik. 
År 1993 omarbetades den gemensamma fiskeripolitikens struktur varvid tre 
viktiga förändringar infördes. Genom dessa förbättrades samordningen av de 
olika delarna av fiskeripolitiken, den indelning som skilt den gemensamma 
fiskeripolitiken från gemenskapens övriga verksamhet avskaffades och hänsyn 
togs till förändringar som påverkat denna sektor. Strukturåtgärderna i den 
gemensamma fiskeripolitiken integrerades i gemenskapens system med 
strukturfonderna när dessa reformerades 1993. Slutligen omorganiserades de 
olika tillgängliga medlen i en enda fond som går under benämningen Fonden 
för fiskets utveckling (FFU). 
Socialfonden 
Syftet med socialfonden är att förbättra möjligheterna till sysselsättning för 
ungdomar (under 25 år) och för andra grupper som anses stå i behov av stöd 
(långvarigt arbetslösa, funktionshindrade, migrerande arbetstagare och andra 
socialt missgynnade grupper). Fonden bidrar därför till finansieringen av 
verksamhet som bedrivs i offentlig eller privat regi inom följande områden: 
- Förebyggande av långvarig arbetslöshet 
- Yrkesutbildning 
- Teknisk rådgivning som syftar till att skapa arbetstillfällen 
- Underlättande av arbetstagares anpassning till industriella förändringar 
och förändringar i produktionssystemet 
Alla ansökningar om bistånd görs genom medlemsstaternas förmedling. 
Pengar från socialfonden utbetalas inte branschvis utan branschövergripande, 
varför en extrapolering som skulle motsvara stödbegreppet såsom det 
definieras i artikel 92 i EG-fördraget inte är möjlig. 
90 
Regionalfonden 
Syftet med Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) är att minska 
skillnaderna inom gemenskapen genom att ge finansiellt stöd till mottagare i 
följande områden: 
- Regioner som utvecklas långsammare (mål 1) 
- Industriregioner på tillbakagång (mål 2) 
- Sårbara landsbygdsområden (mål 5b) 
- Utveckling av regioner med ytterst låg folktäthet (mål 6) 
Detta stöd riktas framför allt till infrastrukturen, mänskliga resurser och 
investeringar i produktionen. 
Då stöd från ERUF i allmänhet inte betalas ut branschvis utan 
branschövergripande, är det inte alltid möjligt att avgöra vilken del av utgifterna 
som motsvarar begreppet statligt stöd enligt artikel 92 i EG-fördraget. I stället 
har därför uppgifter som hänför sig till industrin och tjänstesektorn samt den 
ekonomiska utvecklingen använts, och de uppgifter som erhållits på detta sätt 
ger endast en ungefärlig uppfattning om omfattningen av stöd från ERUF. 
Finansieringsorganet för sammanhållning - sammanhållningsfonden 
Sedan principen om sammanhållningsfonden införts i Maastrichtfördraget, 
beslutade Europeiska rådets möte i Edinburgh att dessutom införa ett 
provisoriskt instrument, genom vilket finansiellt gemenskapsstöd skulle ges till 
1993 års stöd mottag ande medlemsstater i avvaktan på att fördraget skulle 
träda i kraft, vilket sedan gjorde det möjligt att upprätta 
sammanhåiiningsfonden. 
Kommissionen antog förslaget til! en förordning enligt vilken ett 
finansieringsorgan för sammanhållning upprättas med stöd av artikel 235 i EG-
fördraget. Denna förordning antogs sedan av rådet den 30 april 1993 och dess 
giltighetstid förlängdes till utgången av 1994. 
Sammanhållningsfonden upprättades genom artikel 130d i EG-fördraget, 
ändrad genom Maastrichtfördraget. Upprättandet av denna fond representerar 
ytterligare ett steg framåt i den solidaritetspolitik som huvudsakligen inleddes 
genom strukturfonderna. Denna fond ger sitt eget specifika och kompletterande 
bidrag till stödverksamheten i och med att upprättandet av fonden i huvudsak 
grundar sig på behov som kan härledas ur visionen om en ekonomisk och 
monetär union (som redan nu är på väg att bli verklighet). Ända från början har 
fonden skapat sig en egen identitet med utgångspunkt i tre huvudprinciper. 
För det första är tillämpningsområdet begränsat. I protokollet om ekonomisk 
och social sammanhållning sägs det nämligen att sammanhållningsfonden skall 
"ge finansiella bidrag från gemenskapen till ... medlemsstater vilkas BNP per 
capita är lägre än 90 % av genomsnittet i gemenskapen". 
För det andra begränsas biståndet til! delfinansiering av projekt som gäller 
miljön och transeuropeiska nätverk. 
För det tredje ges ur fonden, till följd av kopplingen till den ekonomiska och 
monetära unionen, bistånd tiil medlemsstater som har tagit fram ett program 
91 
som uppfyller de villkor som ställs i fråga om underskott i den offentliga 
sektorns finanser enligt artikel 104c. 
Finansieringsorganet för sammanhållning och senare (från maj 1994) samman­
hållningsfonden bidrog även till att nå målet att åstadkomma sammanhållning 
inom gemenskapen. Med tanke på att största delen av de krediter som var 
tillgängliga emellertid har använts för projekt som gällt infrastrukturen och inte 
för investeringar i produktionsanläggningar, redovisas siffrorna endast i tabell 
B. 
Forskning och teknisk utveckling (inom gemenskapen (FoTU) 
Gemenskapens forskning bedrivs i huvudsak på två nivåer: 
I) Genom samfinansieringsåtgärder med tredje parter för genomförande av 
bland annat FoTU-projekt, ämnesinriktade nätverk och samordnad 
verksamhet (indirekta åtgärder) 
II) Vid Gemensamma forskningscentret (direkta åtgärder) 
DG XII (Vetenskap, forskning och utveckling) förvaltar de indirekta åtgärderna 
enligt ramprogrammet tillsammans med DG III (Industri), DG VI (Jordbruk), DG 
VII (Transport), DG XIII (Telekommunikation, informationsmarknaden och 
användning av forskningsresultat), DG XIV (Fiske) och DG XVII (Energi). Enligt 
gemenskapens fjärde ramprogram för forskning och teknisk utveckling skall 
13,1 miljarder ecu ur EU:s budget användas till stöd för forskning under 
perioden 1994-1998. De flesta som deltar i FoTU-verksamheten kommer från 
universitet, högskolor och industrin (även små och medelstora företag). Något 
mer än 950 miljoner ecu används för att stödja Gemensamma 
forskningscentret. 
Finansiellt bistånd från EKSG 
Finansiellt bistånd ges av EKSG i form av lån och bidrag. Lånen kan indelas i 
tre huvudkategorier: 
- Industrilån 
- Omställningslån 
- Lån till bostäder för arbetstagare 
Det faktum att de finansiella institut som beviljar lånen inte är vinstdrivande kan 
vara en fördel för låntagaren, men denna fördel anses inte utgöra stöd i 
fördragens mening. I fråga om bidrag är situationen en annan. Medan 
räntesubventioner (för lån) normalt anses utgöra stöd, är det i fråga om andra 
åtgärder, bland annat sociala förmåner till före detta arbetstagare inom stål-
och kolbranschen, mindre troligt att de betraktas som stöd. 
92 
Europeiska investeringsbanken 
Bankens uppgift är att främja Europeiska unionens mål genom att tillhandahålla 
långtidsfinansiering för sunda investeringar. Banken grundades genom 
Romfördraget. Aktierna innehas av medlemsstaterna och guvernörsrådet 
består av dessa staters finansministrar. För att stöd skall ges till projekt och 
program måste dessa vara genomförbara i fyra grundläggande avseenden: 
ekonomiskt, tekniskt, miljömässigt och finansiellt. Genom bankens egen 
utlåningsverksamhet och förmåga att uppmuntra annan finansiering breddas 
möjligheterna till utlåning. Genom inlåningsverksamheten bidrar banken till 
utvecklingen av kapitalmarknader i hela unionen. Bankens politik läggs upp i 
nära samarbete med medlemsstaterna och Europeiska unionens andra 
institutioner. Banken samarbetar även med affärs- och banksektorn och de 
viktigaste internationella organisationerna på detta område. 
Europeiska investeringsfonden 
Europeiska investeringsfonden (EIF) är ett nytt finansieringsorgan som inrättats 
för att bevilja garantier till stöd för investeringar på medellång och lång sikt 
inom två nyckelområden när det gäller utvecklingen av den europeiska 
ekonomin, nämligen transeuropeiska nätverk (TEN) och små- och medelstora 
företag. Fonden upprättades i juni 1994 och är ett nytt och unikt partnerskap 
inom vilket den Europeiska investeringsbanken och Europeiska unionen, 
genom kommissionen, samarbetar med bankerna och de finansiella 
institutionerna i medlemsstaterna. Genom kommissionens direktiv av den 15 
mars 1994 gavs den status av multilateral utvecklingsbank. 
Fondens huvudsyfte är att få in mera privat kapital till finansieringen av 
infrastrukturen och att förbättra kapitalflödet til! de små och medelstora 
företagen. Detta kommer att ske genom att mekanismer för överförande och 
delande av finansiellt risktagande utvecklas, och fonden kommer att 
koncentrera sig på att tillhandahålla garantier för Sån som beviljas på medellång 
och lång sikt från banker och andra finansiella institutioner. 
Förutom prioriterade långfristiga krediter för TEN-projekt kommer den att 
engagera sig i privata placeringar, emission av obligationer, värdepapper för 
vilka säkerheten är intäkter eller tillgångar samt oprioriterade krediter. För 
finansiering av små och medelstora företag kan fonden täcka låneportföljer, 
kreditfaciliteter och värdepapperiserade tillgångar. 
EIF kan också förvärva andelar i riskkapstalfonder. 
Inom ramen för sin verksamhet handlar EIF enligt handelsmässiga principer 
som komplement till banksektorn och i samarbete med andra finansiella institut 
och instrument inom EU. 
H. Statistikuppgifter 
1. ! tabell A visas gemenskapens totala ekonomiska stödåtgärder under 1992-
1996. 
2. ! tabell B visas stöd som beviljats genom andra gemenskapsinstrument under 
1992-1996. 
93 
3. I tabellerna C1 och C2 visas för perioderna 1992-1994 och 1994-1996 det 
årliga genomsnittet av gemenskapens ekonomiska stödåtgärder, fördelat på 
respektive medlemsstater där detta varit möjligt. 
4. Det bör framhållas att det vore missvisande med en direkt jämförelse av 
omfattningen av ekonomiska stödåtgärder från gemenskapens sida som 
redovisas här och det nationella statliga stöd som beskrivits tidigare i denna 
översikt (dvs. stöd som finansierats ur nationella budgetar och genom deras 
skattesystem), eftersom det i många fall är svårt eller omöjligt att bestämma det 
stödinslag som ingår i gemenskapens stödåtgärder. Till skillnad från statligt 
stöd riktar sig dessa nämligen inte direkt till företagen. 
Inom jordbrukssektorn skulle försök att göra jämförelser kunna leda till felaktiga 
slutsatser till följd av att de som gynnas av gemenskapens stödåtgärder för det 
mesta inte är företag. Vad gäller jämförelser mellan de olika medlemsstaterna 
kommer alla näringsidkare inom Europeiska unionen i åtnjutande av fördelarna 
av gemenskapens stödåtgärder, oberoende av var utgiften uppstått (t.ex. 
exportbidrag eller interventionsköp). Vad åter gäller jämförelser mellan 
gemenskapens utgifter och nationella utgifter påverkas unionens utgifter 
kraftigt av skillnaderna mellan fluktuerande världsmarknadspriser och 
gemenskapens priser för jordbruksprodukter, vilket inte är fallet med största 
delen av de nationella utgifterna. 
5. Mer detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder återfinns i den tekniska 
bilagan. 
6. Mer detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder och instrument återfinns i 
följande publikationer: 
- Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling 
Årsrapport 1995 ISBN 92-77-93761-0 
Årsrapport 1996 ISBN 92-78-08603-7 
- Strukturfonderna 
Årsrapport 1995 ISBN 92-78-10829-4 
Årsrapport 1996 ISBN 92-78-26044-4 
- Finansieringsorganet för sammanhållning, sammanhållningsfonden 
Kombinerad rapport 1993-1994 ISBN 92-827-5739-0 
Årsrapport 1995 ISBN 92-827-9688-4 
Årsrapport 1996 ISBN 92-827-8877-6 
- EKSG Ekonomisk redogörelse 1995 ISBN 92-827-7933-5 
EKSG Ekonomisk redogörelse 1996 ISBN 92-828-0908-0 
- Europeiska investeringsbanken 
Årsrapport 1995 ISBN 92-827-6303-X 
94 
TabeiS A 
Gemenskapens utg T peràr 
EUGFJ, garantisektionen-jordbruk 
EUGFJ, utvecklingssektionen-jordbruk 
EUGFJ, garantisektionen-fiske 
EUGFJ, utvecklingsssektionen-fiske/EFFG-FFU (fr.o.m. 1994) 
SOCIALFONDEN 
REGIONALFONDEN1 
SAMMANHÂLLNINGSFONDEN 
EG:s RAMPROGRAM FÖR FoTU 
EKSG-garantier 
Omiokalisering, art. 56.2 b 
Stål, sociala åtgärder, art. 56.2 b 
Kol, sociala åtgärder, art. 56.2 b 
Forskning, art. 55 
Räntelättnader, art. 54/56 
TOTALT 1992 
32005,3 
2874,8 
32,1 
358,4 
5894,2 
1374,0 
2391,0 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
45407,0 1993 
34496,3 
3092,4 
32,4 
401,8 
6306,8 
1635,0 
1560,6 
2094,0 
182,4 
60,0 
50,0 
124,6 
114,3 
50154,6 1994 
32831,4 
3335,4 
35,5 
391,1 
5826,8 
1803,0 
1853,1 
2019,0 
157,0 
86,0 
40,0 
52,0 
51,5 
48481,8 1995 
34377,5 
3609,0 
36,9 
450,3 
4382,9 
1970,0 
2151,7 
3019,0 
123,8 
41,3 
40,0 
61,4 
11,4 
50275,2 Miljoner ecu 
1996 
39041,3 
3934,5 
34,1 
334,4 
7145,8 
2037,0 
2443,7 
3183,0 
56,3 
0,0 
23,2 
85,0 
36,7 
58046,8 
Den del som ungefär motsvarar stödbegreppet enligt artikel 92 i EG-fördraget 
95 
Tabell B 
Andra gemenskapsinstrument Miljoner ecu 
EKSG (nya lån som beviljats) 
Europeiska investeringsbanken* 
Europeiska investeringsfonden** 1992 
1486,2 
16066,0 
-1993 
918,3 
17672,6 
-1994 
673,4 
17656,0 
-1995 
402,8 
18603,0 
-1996 
279,7 
20946,0 I 
2294,0 
Finansiering tillhandahållen inom EU 
Garantier som godkänts sedan starten 1994 
96 
Tabell C1 
Gemenskapens genomsnittliga utgifter 
! 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
I GREKLAND 
I" • 
| SPANIEN 
I FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBURG 
1 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
Tekniskt bistånd 
TOTALT EUGFJ 
garantisektionen 
1278,7 
1257,0 
4979 
2522 
4011 
7680 
1513 
446S 
6 
2207 
519 
2664 7 
5 
5 
5 
9 
0 
9 
5 
2 
7 
33111 1 per år, fördelade på medlemsstater (1992-1994) 
EUGFJ 
utveckl.-
sektionen 
35,8 
28,7 
434,2 
353,8 
530,4 
602,5 
179,5 
421,3 
8,4 
24,5 
371,4 
110,2 
3100,7 EUGFJ 
garanti­
sektionen 
Fiske 
0,2 
3,4 
0,9 
0,9 
10,7 
10,1 
2,2 
1,1 
-
0,1 
1,8 
1.8 
33,2 EUGFJ utv. 
Fiske och 
EFFG-FFU 
4,6 
29,6 
16,3 
36,1 
127,1 
31,9 
7,8 
52,1 
-
7,9 
50,3 
20,0 
383,7 SOCIAL-
FONDEN 
154,7 
54,3 
798,5 
461,2 
1146,7 
665,6 
307,0 
886,6 
5,0 
163,5 
597,9 
768,3 
6009,3 REGIONAL­
FONDEN 
30,0 
6,5 
304,4 
131,9 
273,7 
145,6 
120,6 
181,1 
3,9 
12,9 
279,3 
113,9 
1603,8 SAMMAN-
HÅLLN.-
FONDEN 
(fr.o.m. 
1993) 
306,2 
936,3 
154,9 
309,0 
0,4 
1706,8 EG:s ram­
program för 
FoTU* 
2168,0 
2168,0 Miljoner ecu 
EKSG-
GARAN-
TIER* 
465,0 
465,0 TOTALT 
1504,0 
1379,5 
6534,0 
3812,6 
7036,4 
9136,2 
2285,9 
60112 
24,2 
2416,4 
2128,9 
3678,9 
0,4 
2633,0 
48581,6 
Det är inte möjligt att fördela beloppen på de oiika medlemsstaterna. 
97 
Tabell C2 
Gemenskapens genomsnittliga utgii 
ÖSTERRIKE 
BELGIEN 
DANMARK 
TYSKLAND 
GREKLAND 
SPANIEN 
FINLAND 
FRANKRIKE 
IRLAND 
ITALIEN 
LUXEMBURG 
NEDERLÄNDERNA 
PORTUGAL 
SVERIGE 
FÖRENADE 
KUNGARIKET 
Tekniskt bistånd 
TOTALT EUGFJ 
Garanti­
sektionen 
649,2 
1312,7 
1340,8 
5534,3 
2627,2 
4297,9 
354,7 
8641,9 
1532,1 
3676,6 
15,3 
1793,7 
668,9 
348,7 
3073,8 
35867,8 Fter per år, fördelade på medlemsstater (1994-1996) 
EUGFJ 
utveckl.-
sektionen 
110,2 
41,7 
29,4 
771,1 
352,8 
649,7 
106,1 
498,0 
198,9 
381,8 
6,7 
24,2 
390,8 
45,0 
106,9 
3713,3 EUGFJ 
garanti­
sektionen 
Fiske 
0,0 
0,2 
6,6 
0,3 
0,7 
6,1 
0,0 
12,0 
2,8 
0,5 
0,0 
0,1 
3,2 
1,3 
2,2 
36,0 EUGFJ utv. 
Fiske och 
EFFG-FFU 
1,0 
8,8 
24,0 
28,3 
12,8 
174,9 
11,9 
24,1 
5,8 
37,4 
0,3 
6,7 
25,0 
20,4 
21,9 
403,3 SOCIAL­
FONDEN 
64,5 
109,6 
50,7 
967,7 
292,9 
1327,4 
52,9 
664,2 
316,1 
417,7 
4,3 
178,1 
520,5 
42,1 
829,6 
5838,3 REGIONAL­
FONDEN 
12,9 
18,4 
4,4 
211,9 
244,2 
535,5 
36,3 
160,8 
117,8 
248,3 
0,6 
15,2 
272,6 
26,0 
173,9 
2078,8 SAMMAN-
HÅLLN-
FONDEN 
386,1 
1181,5 
193,3 
387,0 
1,5 
2149,4 EG:s ram­
program för 
FoTU* 
2740,0 
2740,0 EKSG-
GARAN-
TIER* 
288,5 
288,5 Miljoner ecu 
TOTALT 
837,8 
1491,4 
1455,9 
7513,6 
3916,7 
8173,0 
561,9 
10001,0 
2366,8 
4762,3 
27,2 
2018,0 
2268,0 
483,5 
4208,3 
1,5 
3028,5 
53115,4 
Det är inte möjligt att fördela beloppen på de olika medlemsstaterna. 
98 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 417 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 08 10 16 
Katalognummer : CB-CO-98-439-SV-C 
ISBN 92-78-37971-9 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg