Kommissionens förslag om elektroniska bevis lägger grunden för en samordnad och konsekvent strategi såväl inom Europeiska unionen som för Europeiska unionen på internationell nivå, samtidigt som EU:s regler om exempelvis icke-diskriminering mellan Europeiska unionens medlemsstater och deras invånare beaktas. Kommissionen noterade redan i konsekvensbedömningen för förslagen om elektroniska bevis att förslagen med fördel skulle kunna kompletteras med bilaterala eller multilaterala avtal om gränsöverskridande tillgång till elektroniska bevis med åtföljande säkerhetsåtgärder och beslutade att föreslå EU-regler om lämpliga former och säkerhetsåtgärder för gränsöverskridande tillgång till elektroniska bevis innan man förhandlingar inleds med tredje parter.

På internationell nivå pågår diskussioner inom ramen för förhandlingarna om ett andra tilläggsprotokoll till Europarådets konvention om it-relaterad brottslighet. Gränsöverskridande tillgång till elektroniska bevis har varit en återkommande punkt vid de senaste ministermötena mellan EU och Förenta staterna på området rättsliga och inrikes frågor.

De två rekommendationerna om att inleda förhandlingar med Förenta staterna och delta i förhandlingarna om det andra tilläggsprotokollet till Europarådets konvention om it-relaterad brottslighet antas samtidigt av kommissionen. Även om de två processerna kommer att fortgå i olika takt rör de sammanlänkade frågor, och åtaganden som görs i en förhandling kan ge direkta återverkningar på andra delar av förhandlingarna.

Medan förslagen om elektroniska bevis är inriktade på situationen för specifika typer av tjänsteleverantörer som erbjuder tjänster på EU-marknaden, finns det en risk för att man inför skyldigheter som står i strid med lagstiftning i tredjeländer. För att ta hänsyn till sådana lagkonflikter inbegriper förslagen om elektroniska bevis, i enlighet med principen om comitas gentium, bestämmelser om särskilda mekanismer för fall där en tjänsteleverantör ställs inför konkurrerande skyldigheter som grundar sig på lagstiftningen i ett tredjeland i samband med att bevis begärs. Dessa mekanismer inbegriper ett granskningsförfaranden för att skapa klarhet i en sådan situation. Ett avtal mellan EU och Förenta staterna bör sträva efter att undvika motstridiga skyldigheter mellan Europeiska unionen och Förenta staterna.

Stora tjänsteleverantörer som innehar bevis av relevans i brottsutredningar lyder under amerikansk jurisdiktion. I Stored Communications Act 1986 förbjuds utlämnandet av innehållsdata, medan icke-innehållsdata kan tillhandahållas på frivillig grund. Förenta staternas CLOUD Act (Clarifying Lawful Overseas Use of Data), som antogs av Förenta staternas kongress den 23 mars 2018, klargör genom en ändring av Stored Communications Act från 1986 att amerikanska tjänsteleverantörer är skyldiga att efterleva amerikanska förelägganden om att lämna ut innehållsdata och icke-innehållsdata, oavsett var sådana uppgifter lagras, inbegripet Europeiska unionen. CLOUD Act gör det också möjligt att ingå exklusiva avtal med utländska myndigheter, på grundval av vilka amerikanska tjänsteleverantörer skulle kunna tillhandahålla innehållsdata direkt till dessa utländska myndigheter. De uppgifter som omfattas av CLOUD Act är lagrade uppgifter och data från avlyssning av kommunikation via ledning och elektronisk kommunikation. Brotten som omfattas är ”allvarlig brottslighet”. Verkställande avtal med utländska myndigheter omfattas av vissa villkor om att det berörda landet har infört tillräckliga skyddsåtgärder, inbegripet för att begränsa tillgången till uppgifter som rör amerikanska medborgare.

Syftet med detta initiativ är att genom gemensamma regler hitta lösningar på den särskilda rättsliga frågan om tillgång till innehållsdata och icke-innehållsdata som innehas av tjänsteleverantörer i Europeiska unionen eller Förenta staterna. Detta initiativ skulle, inom ramen för ett internationellt avtal, fungera som ett komplement till EU:s förslag om elektroniska bevis genom att ta upp frågor om lagkonflikter, särskilt med avseende på innehållsdata, samt ge en snabbare tillgång till elektroniska bevis. Denna rekommendation innefattar förhandlingsdirektiv för inledande av förhandlingar om ett EU-övergripande avtal med Förenta staterna om gränsöverskridande tillgång till elektroniska bevis. Europeiska unionen har intresse av ett övergripande avtal med Förenta staterna, både ur perspektivet att skydda europeiska rättigheter och värden såsom skyddet för privatliv och personuppgifter, och ur vårt eget säkerhetsperspektiv

När det gäller innehållsdata är läget för närvarande, i enlighet med vad som beskrivits ovan, att amerikansk lagstiftning (Stored Communications Act från 1986) hindrar amerikanska tjänsteleverantörer från att besvara framställningar från utländska brottsbekämpande myndigheter. Den amerikanska lagstiftningen kräver för närvarande att ett kriterium om sannolika skäl är uppfyllt innan en framställning om ömsesidig rättslig hjälp från ett tredjeland kan verkställas. Tjänsteleverantörer i Europeiska unionens medlemsstater kan för närvarande inte svara direkt på framställningar från myndigheter i tredjeländer. Ett avtal mellan EU och Förenta staterna skulle komplettera syftet med och effektiviteten hos förslagen om elektroniska bevis, särskilt när det gäller innehållsdata som innehas av amerikanska tjänsteleverantörer i Förenta staterna. Det skulle möjliggöra direkt samarbete med en tjänsteleverantör genom att skapa en mer ändamålsenlig rättslig ram för rättsliga myndigheter, mot bakgrund av att rättstillämpare i EU för närvarande har svårt att få tillgång till innehållsdata genom framställningar om ömsesidig rättslig hjälp.

Vad gäller icke-innehållsdata har de amerikanska myndigheterna, på grund av det ökande antalet framställningar om ömsesidig rättslig hjälp som riktas till Förenta staterna, uppmuntrat brottsbekämpande och rättsliga myndigheter i EU att begära icke-innehållsdata direkt från amerikanska tjänsteleverantörer. Amerikansk lagstiftning tillåter, men innebär inget krav på att tjänsteleverantörer baserade i Förenta staterna besvarar sådana framställningar. Ett avtal mellan EU och Förenta staterna skulle ge ett klarare rättsläge, skapa tydliga rättssäkerhetsgarantier och minska fragmenteringen när myndigheter i EU behöver få tillgång till icke-innehållsdata som innehas av tjänsteleverantörer i Förenta staterna. Det skulle också göra det möjligt för amerikanska myndigheter att på grundval av ömsesidighet få tillgång till uppgifter som innehas av tjänsteleverantörer i EU.

Syftet med rekommendationen till rådets beslut är att inleda förhandlingar mellan Europeiska unionen och Förenta staterna, så att ett transatlantiskt avtal uppnås om gränsöverskridande tillgång till elektroniska bevis direkt från tjänsteleverantörer för användning i straffrättsliga förfaranden. Avtalet ska bidra till att anpassa samarbetsmekanismerna till den digitala tidsåldern, och ge domstolar och brottsbekämpande myndigheter nödvändiga verktyg för att kunna hantera de kommunikationsmetoder som brottslingar använder sig av idag och motverka nya former av brottslighet.

Ett avtal mellan Europeiska unionen och Förenta staterna skulle innebära ett antal praktiska fördelar.

·Det skulle ge rättsliga myndigheter ömsesidig tillgång till innehållsdata.

·Det skulle ta upp tillgång till icke-innehållsdata på grundval av framställningar från rättsliga myndigheter, säkerställa ömsesidig tillgång för myndigheter i EU respektive Förenta staterna och innebära en översyn av villkoren och skyddsmekanismerna med avseende på direkt samarbete för tjänsteleverantörer.

·Det skulle bidra till att förbättra möjligheterna att snabbt få tillgång till uppgifter.

·Det skulle minska risken för lagkonflikter.

·Det skulle minska risken för fragmentering av regler och förfaranden och medföra en harmonisering av rättigheter och skyddsmekanismer genom ett enda förhandlingsmandat för Europeiska unionens medlemsstater gentemot Förenta staterna, vilket säkerställer icke-diskriminering mellan Europeiska unionens medlemsstater och deras medborgare.

·Det skulle klargöra den bindande naturen hos och verkställigheten av order till tjänsteleverantörer och förtydliga de rättsliga myndigheternas skyldigheter.

Avtalet bör vara villkorat av starka skyddsmekanismer för grundläggande rättigheter. Dessa förhandlingsdirektiv syftar till att stärka rättssäkerheten för myndigheter, tjänsteleverantörer och berörda personer samt säkerställa proportionalitet, skydd för grundläggande rättigheter, insyn och ansvar för såväl rättsliga myndigheter som tjänsteleverantörer.

3. FÖRENLIGHET MED BEFINTLIGA BESTÄMMELSER INOM OMRÅDET

EU:s befintliga rättsliga ram består av unionens samarbetsinstrument på det straffrättsliga området, såsom direktiv 2014/41/EU om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området, konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater, förordning 2018/1727 om Eurojust, förordning (EU) 2016/794 om Europol, rådets rambeslut 2002/465/RIF om gemensamma utredningsgrupper, samt den föreslagna förordningen om förhindrande av spridning av terrorisminnehåll online.