•fr** 
* it 
•à -tr 
*** EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 06.11.1996 
KOM(96) 559 slutlig 
Meddelande från kommissionen 
til! rådet och Europaparlamentet 
SLIM-initiativet 
Rapport från Kommissionen om 
Pilotprojektet SLIM 
Förenklad lagstiftning på den inre marknaden 

Meddelande från kommissionen 
till rådet och Europaparlamentet 
SLIM-initiativet 
1. SLIM-initiativet (Simpler Legislation for the Internal Market) lanserades i maj 
1996. Med starkt stöd från ministrarna med ansvar för den inre marknaden, var dess 
mål att finna sätt att förenkla lagstiftningen för den inre marknaden. Det ingår i 
kommissionens förtroendepakt för sysselsättningen. Förenklad lagstiftning kan bidra till 
att uppfylla paktens målsättning att förstärka företagens konkurrenskraft och öka deras 
potential att skapa arbetstillfällen. Den kan också hjälpa till att göra unionens verksam­
het mer öppen och effektiv, utan att äventyra det nödvändiga skyddet för medbor­
garna. Rapporten "Better Law-Making", som skall framläggas för Europeiska rådet på 
dess möte i Dublin i december 1996, kommer att ge en översikt över gemenskapens 
förenklingsverksamhet. 
Fyra eller fem experter från medlemsstaters myndigheter arbetade i små SLIM-grupper 
tillsammans med lika många representanter för lagstiftningsanvändarna. Varje 
arbetsgrupp leddes av en ordförande, som personligen utnämnts av kommissionsle­
damoten med ansvar för lagstiftningen inom var och en av de fyra sektorerna som 
hade valts ut för pilotprojektets första fas: Intrastat (systemet för insamling av statistik 
över handel inom gemenskapen), byggprodukter, erkännandet av examensbevis och 
sektorn för prydnadsväxter. Medlemsstaterna uppmanades att inkomma med skriftliga 
synpunkter. Kommissionens rapport om första fasen är bilagd detta meddelande. 
SLIM-gruppernas rekommendationer 
2. Karaktären på arbetsgruppernas rekommendationer och graden av förenkling 
som skulle kunna uppnås varierar från en sektor till en annan. För Intrastat har 
specifika förenklingar som kan genomföras på kort sikt rekommenderats, med mer 
radikala förslag som utgör en bas för framtida diskussioner och åtgärder. De övriga 
grupperna har lagt fram rekommendationer eller alternativ som kommer att bli 
kommissionen till stor hjälp för att besluta om hur man skall gå vidare. När det gäller 
byggprodukter kan de övervägda alternativen bidra till att öppna en utomordentligt 
viktig sektor för konkurrens där den inre marknaden hittills inte har kunnat fungera 
tillfredsställande. 
3. Varje SLIM-grupp föreslog ett antal sätt att förenkla eller förbättra lagstiftningen. 
Deras rapporter står till förfogande vid förfrågan. 
I) Resultatet av delprojektet för Intrastat återspeglar de djupanalyser som redan 
hade genomförts. Rekommendationerna omfattar att förenkla eller helt upphöra att 
samla in vissa uppgifter från och med 1 januari 1998, att avsevärt minska antalet 
underrubriker i tullnomenklaturen, från nuvarande 10 500 till ca 6 500 - 7 000, och 
anpassa eller förnya systemet för insamling av statistiska uppgifter för att lätta bördan 
för företagen. Detta skulle kunna innebära ökad användning av stickprov, ett tvåstegs-
system som minskar antalet tillfällen för detaljerad deklarationsskyldighet eller att en 
grupp medlemsstater använder endast en insamlingsväg, som enbart grundas på 
exportstatisik. 
J& 
-2 
Kommissionens svar - De första stegen har redan tagits för att genomföra några av 
rekommendationerna för en minskning av kraven på statistik. Kommissionen stöder 
tanken på att använda en förenklad nomenklatur, som ändå återspeglar de flesta 
användarbehoven. Denna förenklade nomenklatur bör inte överstiga 7 000 rubriker och 
bör vara klar att tas i bruk den 1 januari 1998. Den instämmer även med SU M-gruppen 
i att de olika systemen för insamling av statistiska uppgifter bör undersökas. Framför 
allt måste kommissionen vara beredd att anpassa lagstiftningen för att göra det möjligt 
för medlemsstater som önskar införa en enda insamlingsväg för statistik över den 
gemenskapsinterna handeln att göra det. Kommissionen kommer att inleda undersök­
ningar av tvåstegsmetoden och möjligheterna att använda stickprov, vilka skall 
slutföras senast 1999. 
ii) Arbetsgruppen för byggprodukter lade fram tre handlingsalternativ, och gav 
sina synpunkter på för- och nackdelarna med vart och ett av dessa. De sträckte sig 
från att förbättra kommissionens och de europeiska standardiseringsorganens 
arbetsrutiner till det radikala alternativet att avskaffa den obligatoriska kopplingen 
mellan tillämpningen av byggprodukt-direktivet och tillgången på harmoniserade 
normer. Ett tredje alternativ i två steg övervägdes också. 
Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag i linje med 
gruppens rapport. Den avser att följa upp förslaget bestående av en kombination av 
kortsiktiga åtgärder, som sannolikt kommer att påskynda genomförandet av direktivet 
om byggprodukter, och åtgärder på längre sikt, som utgör en ny plattform för framtida 
insatser ifråga om ett fullständigt och sammanhängande system för byggsektorn i sin 
helhet. 
iii) Arbetsgruppen för examensbevis förordade bibehållandet av de sektorsdirektiv 
som redan existerar för enskilda yrken. En majoritet föreslog dock att kommissionen 
skulle ompröva frågan om att överföra de yrken som omfattas av dessa direktiv till det 
allmänna systemet för erkännandet av examensbevis, efter översynen 1999. Gruppen 
föreslog även att effektivisera delar av lagstiftningen, speciellt vad beträffar de berörda 
rådgivande kommittéernas verksamhet och de normer som gäller för utbildning och 
praktik. 
Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag under 1997 för att 
effektivisera de rådgivande kommittéernas arbete och för att förenkla uppdateringen av 
förteckningar över examensbevis som omfattas av automatiskt erkännande. Den avser 
att följa upp förslaget om att en mer resultatorlenterad syn på definitionen av krav på 
utbildning och praktik bör införas i samband med översynen av kraven på utbildning 
och praktik i direktivet om sjuksköterskor. Kommissionen kommer även att genomföra 
en undersökning av möjligheterna att överföra berörda yrken till det allmänna systemet 
efter 1999 års översyn av detta. 
iv) Arbetsgruppen för prydnadsväxter var djupt oenig i frågan huruvida det över 
huvud taget skall finnas någon gemenskapslagstiftning inom detta område. Om den 
bibehålls, bör denna lagstiftning klarläggas och förenklas. Det bör exempelvis finnas 
olika former och grader av kontroll på olika stadier av produktions- och distributions­
processen, förteckningen över de arter som omfattas bör utformas åtminstone i 
förhållande till deras ekonomiska betydelse, de bestämmelser som reglerar importen 
från tredje land bör ses över och ytterligare ansträngningar göras för att uppnå bättre 
överenstämmelse med gemenskapens karantänkontroll för växter. 
Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag senast I maj 
1997. Dessa förslag kommer att vara baserade på en undersökning av de olika 
alternativ som lagts fram av SLIM-gruppen. 
3-
Utyärderfng ay SUM-proJektete arbetsmetod 
4. Den allmänna bedömningen av SLIM-metodiken är att den kan fungera och att 
den hittills redan har burit frukt. Kommissionen har demonstrerat sitt åtagande till 
förmån för förenkling i den första fasen av SLIM. Därför avser kommissionen att 
fullfölja projektet och föreslå en utvidgning av SLIM till en andra fas omfattande andra 
sektorer. För att detta skall vara möjligt måste dock rådet visa samma beslutsamhet 
genom att ta sitt politiska ansvar. Rådet måste framför allt ge sitt stöd till arbetsmeto­
den och det måste åta sig att vidta de nödvändiga åtgärderna för att uppnå konkreta 
resultat. Detta innebär inte bara att vara beredd att acceptera de förslag som kommis­
sionen kommer att presentera beträffande gemenskapslagstiftning men även att 
medlemsstater, när det behövs, ägnar samma uppmärksamhet åt att förenkla nationell 
lagstiftning. 
Med stöd av erfarenheterna från första fasen och medlemsstaternas råd genom 
Rådgivande kommittén för den inre marknaden, i samverkan med andra lämpliga 
språkrör, kommer kommissionen att utse sektorerna för nästa fas. Kommissionen 
kommer att definiera varje SLI M-grupps ansvarsområde så tydligt som möjligt och 
avsätta tillräckligt mycket tid för utarbetandet av rapporter och säkerställa största 
möjliga öppenhet gentemot alla medlemsstater. Under denna andra fas kommer den 
att rapportera till rådet såväl om uppföljningen inom den första gruppen av sektorer 
som om framstegen inom den andra gruppen. Ytterligare utvidgning kommer att bero 
på de konkreta resultat som uppnås. 
Medlemsstaternas roll 
5. Kommissionen betonar att medlemsstaterna själva måste ta sitt ansvar för att 
förenkla lagstiftningen, i kommissionens meddelande om den inre marknadens 
inverkan och effektivitet påpekas att sedan man i en första omgång har lyckats 
avskaffa uppdelningen av marknaden inom EU har vikten ökat av att avlägsna 
återstående hinder för affärsverksamhet över gränserna i de nationella regelverken 
och att det än så länge finns få tecken på att medlemsstaterna är redo att iaktta 
samma återhållsamhet i fråga om reglering som de så högljutt begär för unionens del. 
Endast medlemsstaterna kan anta denna utmaning och kommissionen uppmanar 
rådet att ge uppgiften sitt fulla stöd. 
Ac 
Rapport från Kommissionen om 
Pilotprojektet SLIM 
Förenklad lagstiftning på den inre marknaden 
ytd 
-2-
1. I Initiativef 
1.1. Förenklad lagstiftning kan förbättra företagens konkurrenskraft och öka deras 
potential att skapa arbetstillfällen1 och kan också bidra till att göra gemenskapens 
verksamhet öppnare och effektivare medan en hög nivå upprätthålls på skyddet för 
den enskilde medborgaren. SLIM-initiativet var ett svar på företagens och de yrkes­
verksammas ökande behov av ändamålsenlig lagstiftning som inte ger upphov till 
onödigt arbete. Rådet gav initiativet sitt formella godkännande i sin resolution av den 8 
juli om förenklad lagstiftning och administration på den inre marknaden och Europeiska 
rådet anmodade kommissionen att lämna en rapport till rådet om pilotprojektet SLIM 
före utgången av 1996. Initiativet skall ses i samband med gemenskapens strävan att 
förbättra företagens konkurrenskraft och öka deras potential att skapa arbetstillfällen, 
såsom framgår av att det ingår bland de åtgärder som utformats för att främja 
konkurrenskraften i kommissionens förtroendepakt för sysselsättningen. 
1.2. Pilotprojektet SLIM utgör en ny fas i kommissionens strävan att förenkla och 
förbättra lagstiftningen för att lätta bördan av bestämmelser för företag och yrken inom 
den inre marknaden och ändå uppnå gemenskapens mål2. Det bygger på en ny 
arbetsmetod som går ut på att i små grupper sammanföra fyra eller fem experter från 
nationella myndigheter och lika många representanter för lagstiftningsanvändarna. 
Varje arbetsgrupp leds av en ordförande som utnämnts av kommissionsledamoten 
med ansvar för lagstiftningen i den berörda sektorn. Dessa grupper, som hade mycket 
snäva tidsramar, hade i uppgift att utarbeta förslag till förenklingar av lagstiftningen. 
Följande fyra områden undersöktes: intrastat, systemet för insamling av statistik över 
handel inom gemenskapen, byggprodukter, erkännandet av examensbevis och 
prydnadsväxter. Gruppernas slutsatser skulle göra det möjligt för kommissionen att 
besluta om behovet av ytterligare åtgärder. Grupperna rådfrågade de medlemsstater 
som inte hade någon expert i gruppen och tog emot skrivna inlagor från berörda 
parter. 
1.3. Pilotprojektet har givit positiva resultat. Kommissionen anser att med tanke på 
SLI M-gruppernas tidspress (de hade bara tre till fem arbesdagar till sitt förfogande) 
och ämnenas komplicerade natur, så bekräftas arbetsmetoden genom sina resultat 
och det är befogat att överväga dess utvidgning till andra lagstiftningsområden, på 
vissa villkor, skärskilt för att uppmuntra innovation i Europa. Kommissionen å sin sida 
avser att vidta åtgärder inom vart och ett av de fyra områdena. Kommissionen betonar 
dock att initiativets framgångar i längden enbart kan bedömas mot bakgrund av rådets 
och parlamentets förmåga att acceptera förändringar i lagstiftningen till förmån för 
förenklingar. 
2. | SLIM-gruppernas arbetsmetoder | 
2.1. Mellan juni och början av oktober 1996, möttes varje SLI M-grupp sammanlagt 
mellan tre och fem dagar. Det begränsade deltagarantalet och deltagarnas kännedom 
Se kommissionens meddelande av den 8 maj 1996 om pilotprojektet SLIM (förenklad lagstiftning på 
den inre marknaden) 
Kommissionens arbete för förenkling och likartade ärenden har redovisats i rapporterna från 
Europeiska rådets årsslutsmöten 1993, 1994 och 1995 samt juni 1996. Rapporten under namnet 
"Better Law-Making" kommer att presenteras för Europeiska rådet på dess möte i Dublin i december 
1996. 
-3-
om de berörda sektorerna möjliggjorde i allmänhet en informell arbetsatmosfär och ett 
fritt utbyte av åsikter. Därigenom kunde idéer diskuteras mer öppet än vad som hade 
varit möjligt i formellare sammanhang. I många fall var grupperna villiga att ta med 
förenklingsalternativ i sina rapporter som inte alla deltagare stod bakom. Detta 
återspeglas i rapporterna, i några fall med uppgifter om enskilda personers ståndpunk­
ter. Mötena kompletterades med skriftväxlingar, framför allt i samband med rapporter­
nas färdigställande. Kommissionens ansvariga tjänstegrenar tillhandahöll sekretariats­
tjänster för alla grupperna. 
2.2. Grupperna samrådde med alla medlemsstater på följande sätt: Gruppen för 
Intrastat på grundval av ett trettiotal enskilda "förslagsblanketter", gruppen för exa­
mensbevis använde ett kort rådgivande dokument, grupperna för prydnadsväxter och 
byggprodukter genom en enkel skriven uppmaning. Många representativa organisatio­
ner lämnade också in skriftliga bidrag3. De skriftliga bidragen var till betydande hjälp för 
grupperna och togs hänsyn till vid utarbetandet av rapporterna. 
3. I Sammanfattning av pilotprojektens resultat 
3.1. INTRASTAT 
3.1.1. Bakgrund -1ntrastat-systemet introducerades 1993 för att möjliggöra samman­
ställningen av statistik över handel inom gemenskapen som ersättning för de uppgifter 
som tidigare samlats in vid gränserna. Informationen samlas in från ca 430 000 företag 
(ca två tredjedelar av företagen är undantagna). 
3.1.2. Problem - Systemet är dyrbart för både företag och myndigheter. Den statistik 
som produceras på EU-nivå är av otillräcklig kvalitet och blir tillgänglig för sent. Man 
har försökt övervinna dessa problem, men alla förslag till förenkling ställs inför 
motsättningen mellan företagens önskan att slippa rapporteringsbördor och statistikan­
vändarnas krav på detaljerad information. 
3.1.3. Huvudpunkter i SLIM-gruppens rapport - Förenklingsförslagen riktar in sig på 
följande: 
• minska kraven på uppgifter till det minimum som är nödvändigt för att fram­
ställa statistik över den gemenskapsinterna handeln, 
• använda en förenklad varunomenklatur som täcker de flesta användarbeho­
ven, 
• anpassa eller förnya datainsamlingssystemet för att lätta bördan för företa­
gen, 
• stödja åtgärder för att underlätta införandet av det reviderade systemet. 
SLIM-gruppen rekommenderar att ett antal uppgiftskomponenter från och med den 1 
januari 1998 antingen skall förenklas eller upphöra att samlas in, speciellt de av 
begränsat intresse. För att minimera anpassningskostnaderna skall dessa meddelas 
företagen på en gång. 
Listor över erhållna bidrag finns som bilaga till respektive grupps rapport. 
Sammanfattningarna av de frågor som behandlades i respektive SLIM-grupp och de rekommendatio­
ner eller alternativ som dessa la fram är utarbetade av kommissionen. Fler detaljer återfinns i Bilaga 1. 
För att helt kunna ta ställning till gruppernas arbete och framför allt för att förstå de underliggande 
argumenten och de olika graderna av stöd för rekommendationerna och alternativen från de olika 
gruppdeltagarna, är det nödvändigt att ta del av de enskilda rapporterna, som finns till förfogande hos 
kommissionen. 
4-
SLIM-gruppen rekommenderar även en betydande minskning av antalet underrrubriker 
i nomenklaturen. Om man använder det harmoniserade sexsiffriga systemet som bas 
kan ett antal underrubriker från den befintliga Kombinerade nomenklaturen (CN) 
läggas till. Detta skulle minska antalet varukoder från 10 500 till ca 6 500 - 7 000. En 
gemensam kommitté bör bildas, för att överväga hur motiverade dessa ytterligare 
underrubriker är. Den nya nomenklaturen, HS6+, kommer att vara frivillig för upp-
giftslämnarna, som kan fortsätta att använda CN. De detaljerade siffrorna på handeln 
mellan medlemsstaterna kommer dock att finnas tillgängliga på den detaljnivå som 
föreskrivs genom HS6+. 
Vad beträffar datainsamiingssystem, så stöder SLIM-gruppen idén att i framtiden införa 
system som kommer att omfatta färre företag eller på annat sätt avsevärt lätta den 
totala deklarationsbördan för företagen, men ändå är godtagbara vad beträffar kvalitén 
på statistiken. Fyra system för uppgiftsinsamling har övervägts, av vilka några är 
möjliga att kombinera. Dessa uppslag måste dock undersökas ytterligare innan något 
förslag kan läggas fram. 
Införandet av förenklingsinitiativen bör åtföljas av en ständig strävan att modernisera 
systemen för insamling och sammanställning och återrapporteringen av statistiska 
resultat till uppgiftslämnarna. EDICOM-projektet, som främjar användandet av 
elektronisk dataöverföring för statistik och datorhjälpmedel, kommer att bidra till denna 
verksamhet och dess fortsatta utveckling bör godkännas utan ytterligare dröjsmål. 
3.1.4. Kommissionens svar - Kommissionen har redan vidtagit steg mot att genom­
föra några av rekommendationerna för en minskning av kraven på statistik. Den stöder 
tanken på att använda en förenklad nomenklatur som ändå återspeglar de flesta 
användarbehoven utan att Öka bördan för de företag, som även är verksamma inom 
extern handel. Denna förenklade nomenklatur bör inte överstiga 7 000 rubriker och bör 
vara klar att tas i bruk den 1 januari 1998. Den instämmer även med SLIM-gruppen i 
att de olika systemen för datainsamling bör undersökas. Framför allt måste kommis­
sionen vara beredd att anpassa lagstiftningen för att göra det möjligt för medlemsstater 
som önskar använda endast en insamlingsväg för statistik över handeln mellan 
medlemsstaterna att göra det och den kommer att inleda studier av tvåstegsmetoden 
och möjligheterna att använda stickprov, förslutförande senast 1999. 
3.2. BYGGPRODUKTER 
3.2.1. Bakgrund - Byggsektorn svarar för 9 % av BNP inom unionen och omfattar 2 
miljoner företag. Lagstiftning om byggprodukter på unionsnivå är unik så tillvida att alla 
byggprodukter regleras genom ett enda direktiv, direktiv 89/106 av den 21 december 
1988 om tilinärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggpro­
dukter5 
3.2.2. Problem - Det har stått klart från början att det var en ganska ambitiös målsätt­
ning att reglera en så stor sektor av ekonomin genom ett enda direktiv och dess 
genomförande har hittills inte varit tillfreställande. För att den inre marknaden skall 
kunna fungera väl på området för detta direktiv fordras det att tekniska föreskrifter 
anpassas, antingen harmoniserade normer, eller Europeiska tekniska godkännanden 
eller erkända nationella tekniska föreskrifter. Åtta år efter det att direktivet om bygg­
produkter antogs, finns inget av detta tillgängligt, vilket har lett till att den inre markna­
den hittills inte har kunnat fungera tillfredsställande inom denna sektor. 
5 EGTnrL40,11.2.1989,8.12 
3.2.3. Huvudpunkter i SUM-gruppens rapport - SLIM-gruppen la fram tre handlingsal­
ternativ: 
• Förbättring av kommissionens och de europeiska standardiseringsorganens 
arbetsrutiner för att lämna ut tekniska föreskrifter, speciellt avseende har­
moniserade standarder: detta alternativ, som inte skulle kräva någon för­
ändring av direktivet, syftar till att på kort sikt förbättra rutinerna för dess ge­
nomförande. 
• Avskaffande av den obligatoriska kopplingen mellan tillämpningen av direkti­
vet och tillgången på tekniska föreskrifter. Detta skulle göra det möjligt för 
industrin att börja saluföra sina produkter med CE-märkning på grundval av 
oberoende certifiering utan referens till harmoniserade normer, som i andra 
direktiv enligt den s.k. nya metoden. 
• Ett alternativ i två steg: Förbättra arbetsrutinerna enligt det första alternativet 
med början omedelbart och parallellt med detta utveckla ett program för att 
tillnärma nationella bestämmelser om byggindustrin. (Ett överskådligt system 
av gemensamma normer för produkter skulle underlättas genom gemen­
samma bestämmelser om byggindustrin.) Mot bakgrund av de framsteg som 
görs, kan situationen sedan tas upp till förnyad prövning med syfte att an­
passa direktivet om byggprodukter till den nya metodens principer eller att 
omarbeta det. 
SLIM-gruppen betonar att det första alternativet skulle ha fördelen att det kan tillämpas 
utan dröjsmål. Fördelen med det andra alternativet är att det skulle återställa de 
oberoende organens roll ifråga om att ansvara för att standarder uppfyller bestämmel­
serna, enligt avsikten med den nya metoden. I en kommentar framhålls emellertid att 
man inom byggbranchen har föga tillit till ett system som bygger på överensstämmelse 
med väsentliga krav. Om man inleder ett förfarande för att uppnå en formell ändring av 
direktivet riskerar man att på nytt starta en diskussion om dess innehåll, som går 
utöver de ursprungliga avsikterna, med en period av juridisk osäkerhet som resultat. 
Slutligen påpekar gruppen att det tredje alternativet ger en lösning genom kortsiktiga 
åtgärder, som sannolikt kommer att påskynda genomförandet av direktivet om 
byggprodukter, medan det samtidigt utgör en ny plattform för framtida insatser ifråga 
om ett fullständigt och komplett system för byggsektorn i sin helhet. Gruppen kommen­
terar att förenklade rutiner och därigenom minskade bördor för tillverkningsindustrin, 
som SLI M-projektet syftar till, förmodligen har större förutsättningar att uppnås genom 
det andra och tredje alternativet. 
3.2.4. Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag i linje med 
gruppens rapport. Den avser att följa upp det uppslag som består av en kombination 
av kortsiktiga åtgärder, som sannolikt kommer att påskynda genomförandet av 
direktivet om byggprodukter, och åtgörderpå längre sikt, som utgör en ny plattform för 
framtida insatser ifråga om ett fullständigt och fungerande system för byggsektorn I sin 
helhet. 
3.3. ERKÄNNANDE AV EXAMENSBEVIS 
3.3.1. Bakgrund - Sju sektorsdirektiv som styr verksamheten för läkare, sjuksköter­
skor i allmänvården, veterinärer, tandläkare, barnmorskor, arkitekter och farmaceuter 
antogs mellan 1975 och 1985. Med undantag för direktivet om arkitekter, specificerar 
dessa direktiv gemensamma minimistandarder för utbildning och praktik för respektive 
yrke och innehåller förteckningar över nationella examensbevis som uppfyller dessa 
gemensamma standarder och följaktligen omfattas av automatiskt ömsesidigt erkän­
nande. För arkitekter specificerar direktivet vissa villkor som måste uppfyllas för att ett 
examensbevis skall omfattas av ömsesidigt erkännande. Medlemsstaterna kan dock 
fortsätta med att utfärda examensbevis som inte uppfyller dessa villkor och därför faller 
utanför ramen av erkännande som ges i direktivet. 
3.3.2. Problem - Sektorsmetoden, som skapar en viss europeisk profit på utbildning 
och praktik, tvingade många medlemsstater att ändra den nationella lagstiftning som 
reglerar tillträdeskraven till de berörda yrkena och i några fall (t.ex. tandläkare i Italien 
och Österrike) krävdes att man införde ett yrke som tidigare inte hade existerat. 
Sektorsdirektiven kan även hindra reformer på nationell nivå, om planerade föränd­
ringar skulle göra nationella regler oförenliga med det beträffade direktivet. Detta var 
en av de anledningar som föranledde gemenskapen att anta en ny metod för erkän­
nandet av examensbevis - den generella ordningen - som låter medlemsstaterna 
besluta om lämplig nivå och struktur på utbildning och praktik och behovet av reglering. 
I motsats till sektorsdirektiven garanterar den generella ordningen dock inte en inflyttad 
person automatiskt erkännande. 
Behovet att kontinuerligt ompröva de överenskommna gemensamma reglerna för 
utbildning och praktik ledde till att en rådgivande kommitté bildades för var och en av 
sektorsdirektiven. Dessa kommittéer, som f.n. består av 45 medlemmar, utgör en 
avsevärd administrativ börda för kommissionen. De utfärdar rekommendationer och 
yttranden till medlemsstaterna och ger råd till kommissionen om huruvida det är 
nödvändigt att förändra direktiven. I praktiken är det inte många av deras rekommen­
dationer till förändringar av direktiven som har blivit positivt mottagna av medlemssta­
terna. 
3.3.3. Huvudpunkter i SUM-gruppens rapport - SLIM-gruppen förordade bibehållan­
det av de sektorsdirektiv som redan existerar för enskilda yrken. En majoritet föreslog 
dock att det skulle vara lämpligt att kommissionen omprövade frågan om en överföring 
till den generella ordningen efter översynen 1999. De ansåg att formuleringen av 
bestämmelserna för utbildning och praktik i sektorsdirektiven skulle omprövas i riktning 
mot kompetensbaserade normer som lägger större vikt vid resultatet av utbildning och 
praktik än vid stelbenta regler för dess innehåll. Gruppen lade även fram alternativ för 
att minska den administrativa bördan och kostnaden för att driva systemet, f.n. 1,5 
miljoner ecu årligen, genom en effektivisering av de berörda rådgivande kommittéerna. 
3.3.4. Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag under 
1997 för att effektivisera de rådgivande kommittéemas arbete och för att förenkla 
uppdateringen av förteckningar över examensbevis som omfattas av automatiskt 
erkännande. Den avser att följa upp förslaget om att en mer resultatorienterad syn på 
definitionen av krav på utbildning och praktik bör införas i samband med översynen av 
kraven på utbildning och praktik i direktivet om sjuksköterskor. Kommissionen kommer 
även att genomföra en undersökning av möjligheterna att överföra berörda yrken till 
den generella ordningen efter 1999 års översyn av denna. 
3.4. PRYDNADSVÄXTER 
3.4.1. Bakgrund - Gemenskapens regler om saluföring av prydnadsväxter och 
förökningsmaterial för prydnadsväxter finns i direktiv 91/682/EEG och dess genomfö­
randebestämmelser. Direktivet angav minimistandarder för kvalitet och villkor på 
gemenskapsnivå med certifieringsrutiner och stödjande dokument. 
3.4.2. Problem - På grund av det påskyndade antagandet av direktivet i slutet av 1991 
finns det ett flertal motstridigheter i texten som har lett till tolkningsproblem i samband 
med att lagstiftningen har inlemmats och genomförts i medlemsstaterna. Dessutom har 
flera medlemsstater bett kommissionen granska vissa delar av direktivet eftersom 
-7-
varken dess räckvidd eller omfattningen av några av undantagen framgick tydligt. I ett 
försök att övervinna dessa problem utgav kommissionen 1994 en tillämpningsinstruk­
tion till medlemsstaterna för de bestämmelser som hade orsakat störst svårigheter. 
Detta var dock inte tillräckligt för att säkerställa ett snabbt och enhetligt genomförande i 
medlemsstaterna. Slutligen har kommissionen, på grund av de ovan angivna svårighe­
terna, inte kunnat utveckla de ytterligare genomförandeåtgärder som krävs i direktivet. 
3.4.3. Huvudpunkter i SLIM-gruppens rapport - Medan några medlemmar av SLIM-
gruppen - yrkesodlarna - starkt ifrågasatte behovet av gemenskapsåtgärder inom 
denna sektor, var man i allmänhet överens om att direktivet kunde ändras med syfte 
att klarlägga det och att lätta den administrativa bördan för både producenter och 
medlemsstaternas myndigheter. Gruppen rekommenderade att direktivets tillämp­
ningsområde - vad beträffar vem som skall omfattas av det - bör klarläggas och att det 
bör finnas olika former och grader av kontroll på olika nivåer i produktions- och 
distributionskedjan. Företeckningen över de arter som omfattas bör utformas efter 
deras ekonomiska betydelse, med möjlighet för medlemsstaterna att befrias från 
kravet att behöva upprätta en infrastruktur för arter som de normalt inte producerar 
eller saluför. Reglerna beträffande beteckningarna på varianter under vilka material 
saluförs bör omarbetas och klarläggas och genomförandedirektivet 93/78/EEG bör 
upphävas. Bättre överensstämmelse bör eftersträvas mellan direktivet om pryd­
nadsväxter och direktivet om skyddsåtgärder mot skadegörare på växter och likvärdig­
hetsprincipen som tillämpas på icke- medlemsländer bör ses över. 
3.4.4. Kommissionens svar - Kommissionen kommer att lägga fram förslag senast i 
maj 1997. Dessa förslag kommer att vara baserade på en undersökning av de olika 
alternativ som lagts fram av SLIM-gruppen. 
4. | Behovet av nationella initiativ för förenkling och förbättring | 
SLIM-grupperna i pilotprojektet ansåg det i stort sett vara ogörligt att inom den tid som 
stod till förfogande koncentrera sig på förenklingsbehoven på nationell nivå (även om 
de nationella !ntrastat-systemen tidigare hade utvärderats med utgångspunkt från en 
detaljerad enkät). De var emellertid medvetna om vikten av denna dimension av 
problemet. Gruppen för examensbevis rekommenderade t.ex. att "de administrativa 
och juridiska formaliteter med vilka några medlemsstater omgärdar erkännande­
förfarandet bör undersökas närmare med sikte på att de antingen avskaffas eller 
förenklas och förtydligas". Detta bekräftar den uppfattning som ofta uttryckts av 
representanter för företag inom gemenskapen, att lagstiftningsbördan känns tyngre på 
nationell nivå än på gemenskapsnivå. I samband med att kommissionen fortsätter 
sträva efter enklare gemenskapslagstiftning, behövs det även åtgärder i medlemssta­
terna. I enlighet med rådets resolution av den 8 juli om förenklad lagstiftning och 
administration för den inre marknaden kommer kommissionen att främja en dialog om 
sådana nationella åtgärder inom den rådgivande kommittén för den inre marknaden. 
-8 
BILAGA 1A - INTRASTAT -
Sammanfattning av SLIM-gruppens rekommendationer 
MINSKNING ELLER FÖRENKLING AV KRAVEN FA STATISTISKA UPPGIFTER 
Avskaffandet av vissa obligatoriska uppgifter, som t.ex. nettovikt för utvalda 
produkter, transportmedel och vissa uppgifter som för närvarande samlas in frivilligt av 
medlemsstaterna (t.ex. lastnings/lossningshamn, ursprungs- och destinationsort et.c.) 
en förändring till mer företagsvänliga deklarationsmetoder för några uppgifter 
och en förlängning av tidsfristen för INTRASTAT-deklarationen. 
NOMENKLATUR 
Med idén om det Harmoniserade systemet 6+ som varunomenklatur för INTRASTAT 
understryker SLIM-gruppen behovet av en avsevärd minskning av den nuvarande 
varunomenklaturen med möjlighet att införa ett begränsat antal underrubriker för att 
täcka specifika användarbehov. Detta kommer att leda till en minskning av antalet 
underrubriker från nuvarande 10 500 till ca 6 500 - 7 000. En gemensam kommitté 
med representanter från branchorganisationer, medlemsstater och kommissionstjäns­
ter bör ansvara för urvalet dessa ytterligare underrubriker. Nyttjandet av HS6+ kommer 
att vara frivilligt för uppgiftslämnarna som kan fortsätta att använda den Kombinerade 
nomenklaturen (CN). De detaljerade resultaten från den gemenskapsinterna handeln 
kommer emellertid enbart att finnas tillgängliga enligt HS6+-nomenklaturen. HS6+-
nomenklaturen skulle även möjliggöra jämförelser med annan handelsstatistik och vara 
förenlig med internationella rekommendationer för handelsstatistik. För att säkerställa 
stabilitet rekommenderar även SLIM-gruppen en minskning av antalet uppdateringar. 
SYSTEM FÖR UPPG>FTSINSAMHNG 
SLIM-gruppen såg inte stor mening med att införa sektors- eller branchberoende 
tröskelvärden och påpekade att ett gemensamt EU-tröskelvärde skulle leda till 
problem p.g.a. olikheterna i ekonomiska förutsättningar och företagsstruktur mellan 
medlemsstater. En viss anpassning skulle emellertid kunna komma ifråga, t.ex genom 
att tillåta de företag som ligger precis ovanför tröskelvärdet att rapportera mindre ofta. 
Ett tvåstegssystem skulle kunna övervägas, enligt vilket enbart ackumulerade 
uppgifter som är nödvändiga för betalningsbalans och nyckeltal för handelsbalans 
skulle samlas in månadsvis och mer detaljerade uppgifter skulle samlas in enbart 
kvartalsvis eller t.o.m. mindre ofta. SLIM-gruppen rekommenderar att följderna av ett 
sådant system för att lätta bördorna för företagen samt dess tekniska genomförbarhet 
undersöks. 
Stickprov skulle kunna användas som bas för insamling av ackumulerad handelssta­
tistik och i kombination med andra beskrivna system. 
Ett system med enbart en insamlingsväg, baserat på enbart exportstatistik, skulle 
kunna minska antalet rapporteringsskyldiga företag från nuvarande 430 000 till mellan 
200 000 och 300 000. Denna radikala lösning skulle leda till en avsevärd lättnad av 
bördan och samtidigt göra det möjligt att bibehålla de nuvarande uppgiftskomponen­
terna, vilket är en fördel för statistikanvändarna. Systemet med enbart en insamlings-
väg skulle kunna kombineras med exempelvis tvåstegssystemet så att enbart 
detaljuppgifterna fortfarande skulle kunna redovisas med både export-och importsta­
tistik. Om undersökningarna stöder detta, är det möjligt att EU-lagstiftningen borde 
anpassas för att göra det möjligt för endast en grupp medlemsstater att tillämpa ett 
sådant system. 
STÖDÅTGÄRDER 
Den ökande användningen av elektroniska deklarationssystem bör främjas aktivt 
(antagande av förslaget att vidareutveckla EDICOM-projektet skulle vara ett viktigt 
bidrag). Myndigheterna bör tillhandahålla uppgiftslämnarna med så mycket hjälp och 
vägledning som möjligt. Statistiska uppgifter baserade på deras deklarationer bör 
återrapporteras till uppgiftslämnarna för att stärka deras intresse för arbetet och öka 
företagens motivation att efterkomma kraven på statististiska uppgifter. 
10 
BILAGA 1B - BYGGPRODUKTER -
Sammanfattning av SLIM-gruppens rekommendationer 
FÖRBÄTTRING AV ARBETSRUTINER 
De föreslagna förbättringarna innefattar att förenkla standardiseringsuppdragen 
som kommissionen ger till standardiseringsorganen. En lösning skulle kunna bestå i att 
strukturera uppdragen på ett sådant sätt att detaljerade tekniska komponenter som för 
närvarande ingår i vissa uppdrag skulle kunna utarbetas av standardiseringsexperter. 
En sådan förenkling förutsätter att CENs kapacitet att samordna sitt arbete och 
tekniska frågeställningar förbättras. Förenklingen av uppdrag skulle leda till att 
rutinerna för att utarbeta mandat och standarder skulle påskyndas, genom att 
göra det möjligt att snabbare konsultera de relevanta kommittéerna. Färdigställandet 
av Europeiska standarder för testmetoder bör också ges hög prioritet. Ett preliminärt 
offentliggörande av de europeiska standarder för testmetoder som redan har antagits 
och en del av framtida harmoniserade standarder skulle dels ge större överblick över 
de framsteg som gjorts inom europeisk standardisering och dels ge industrin en 
möjlighet att börja använda resultaten av de ansträngningar den gjort genom att 
medverka i standardiseringsarbetet. 
TILLNÂRMNING AV BYG6PR0DUKTDIREKTIVET TILL NORMERNA I DIREKTIVEN 
ENLIGT DEN "NYA METODEN" 
För att uppnå detta mål skulle direktivets huvudkrav behöva förändras på följande sätt: 
Dels en ändring av de tekniska föreskrifternas betydelse, så att de inte längre 
utgör det enda sättet att fastställa CE-märkningen och dels en ändring som ger 
tillämpningsdokumenten och möjligtvis andra tekniska komponenter som ingår i de 
mandat som täcker vissa egenskaper som definieras i standardiseringsuppdragen, en 
ställning motsvarande väsentliga krav. Enligt detta alternativ skulle industrin ha 
möjlighet att saluföra sina produkter med CE-märkning, som innebär överensstäm­
melse med standarder eller delar av standarder som redan publicerats eller, för 
egenskaper som ännu inte täcks av standardisering, direkt med de väsentliga kraven. 
Detta alternativ skulle innebära att det eventuellt blir nödvändigt att lägga till nya 
komponenter till vissa aspekter av tillämpningsdokumenten: Dels ett övergripande 
beslut om certifiering som täcker avsedd användning av alla de 40 produktfamiljer 
som ingår i direktivet om byggprodukter och dels antagande och offentliggörande av 
delar av standarder som ingår i uppdrag som utförts av CEN som harmoniserade 
standarder. Detta skulle göra det möjligt för industrin att använda CE-märkning, och 
därigenom garantera överensstämmelse med antingen offentliggjorda Europeiska 
standarder eller med väsentliga krav för egenskaper som ännu inte täcks av standar­
der. 
Slutligen skulle ett antagande av detta alternativ samtidigt möjliggöra ett omprövande 
av tillämpningsområdet för direktivet om byggprodukter, för att se om det är 
möjligt att utesluta vissa produkter som redan huvudsakligen täcks av andra direktiv. 
EH ALTERNATIV ITYA STEG 
Genom utvecklingen av Eurocodes och gemensamma bestämmelser i brandfrågor 
finns det mycket som tyder på att den juridiska ramen för byggarbete i framtiden i 
viss mån skulle kunna harmoniseras för medlemsstater. Detta skulle sammanhänga 
med möjligheterna att dels göra om Eurocodes från teststandarder till Europeiska 
standarder och dels använda Eurocodes i deras nuvarande form i praktiken för bygg-
och konstruktionsarbete. Antagandet av de europeiska systemen för klassificering av 
produkter efter deras egenskaper i fråga om brandfarlighet skulle också kunna tjäna 
11 
som bas för gemensamma regler för byggnader och stöd för gemensamma produkt­
standarder. Dessa åtgärder kräver dock både tid och stöd i form av utarbetande av 
teststandarder. Det finns därför en möjlighet att grundreglerna för byggarbete skulle 
kunna harmoniseras medlemsstaterna emellan, vilket skulle tillåta tvåstegsaltemativet 
som beskrivs i paragraf 3.2.3, tredje strecksatsen. 
12 
BILAGA 10 - ERKÄNNANDE AV EXAMENSBEVIS -
Sammanfattning av SLIM-gruppens rekommendationer 
ALLMÄNT 
Sektorsdirektiven som undersökts av gruppen bör bibehållas men verksamheten 
inom de rådgivande kommittéerna som är knutna till direktiven bör förbättras 
och förenklas. 
ERKÄNNANPEFRAGOR 
Sektorsdirektiven innebär större juridisk säkerhet för migranter än den generella 
ordningen och är lättare att administrera för medlemsstaternas myndigheter. Även om 
den generella ordningen medför mer arbete för nationella myndigheter i enskilda fall, 
fungerar det effektivt när myndigheterna väl har byggt upp en del erfarenhet i att ta 
hand om ansökningar om erkännanden. En majoritet av gruppen ansåg att kommis­
sionen bör ompröva frågan om en överföring av de berörda yrkena till den 
generella ordningen efter översynen av direktiv 92/51 år 1999. 
Gruppen uttryckte sin oro över att de enkla rutiner för erkännande som föreläggs i 
sektorsdirektiven ofta kompliceras genom ytterligare administrativa och juridiska krav 
på nationell nivå som är tidskrävande, dyra och förvirrande för den sökande. Dessa 
bör undersökas närmare med sikte på att de antingen avskaffas eller förenklas och 
klarläggs. 
.UTBILDNING OCH PRAKTIK 
Även om direktiven har bidragit positivt till utbildning och praktik ansåg några grupp­
medlemmar att metoden att lägga fast minimikrav i form av detaljerade ämnes­
uppställningar är inaktuell. Gruppen ansåg att definitionen av bestämmelser för 
utbildning och praktik i sektorsdirektiven bör omprövas i riktning mot kompetensbase-
rade normer som lägger större vikt vid resultatet av utbildning och praktik än vid 
stelbenta regler för dess innehåll. 
ARBETET I DE RÅDGIVANDE KOMMITTÉERNA 
Metoden att utse rådgivande kommittéer bör förenklas. I stället för att utnämning­
arna görs av rådet, bör de göras av respektive medlemsstat som meddelar sitt val till 
kommissionen. Den nuvarande treåriga mandatperioden bör förlängas för att 
förbättra kontinuiteten. De rådgivande kommittéernas sammansättning (för 
närvarande 45 medlemmar vilket kan bli 75 efter nästa utvidgning) bör omprövas. 
Slutligen lade gruppen fram förslag för att förbättra kommittéernas arbetsmetoder. 
13 
BILAGA ID - PRYDNADSVÄXTER -
Sammanfattning av SLIM-gruppens rekommendationer 
BEHOVET AV DIREKTIVET 
Det fanns en djup oenighet inom gruppen om huruvida direktivet behövs. Några 
gruppmedlemmar tyckte att direktivet behövs för att garantera fri rörlighet och säker­
ställa minimikrav för kvalitetsstandard inom hela unionen. Andra menade bestämt att 
det är tillräckligt med marknadskrafter, allmän konsumentlagstiftning och privat 
avtalsrätt. På sin höjd skulle man kunna tänka sig ett frivilligt kontrollsystem som 
ger producenter möjlighet att använda kvalitetsmärkningen enligt EC-normerna för sina 
produkter om de väljer att ingå i det. Däremot var man överens inom gruppen att om 
direktivet skall finnas kvar måste den administrativa bördan minskas enligt nedan­
stående förslag. 
VEM SKALL KONROLLERAS GENOM LAGSTIFTNINGEN? 
Det bör finnas olika former och grader av kontroll på olika nivåer av produktions-
och distributionskedjan beroende på i vilken utsträckning leverantören kan förväntas 
påverka materialets kvalitet. För att kunna gå efter denna metoden krävs att man 
omdefinierar begreppet "leverantör". 
FORTECKNlMGJaVER ARTER 
Förteckningen över arter bör utformas i förhållande till deras ekonomiska bety­
delse med möjlighet för medlemsstater att genom en gemenskapsrutin befrias från 
kravet att upprätta en infrastruktur för kontroll av arter som normalt inte framställs inom 
deras territorium. När det gäller frön bör förfarandet som anges i artikel 4 i direktivet 
omprövas mot bakgrund av deklarationen i rådets protokoll från antagandetillfället att 
frön enbart ingår i de fall där finns ett relevant samband mellan deras kvalitet 
och kvaliteten på andra förökningsmedel som härstammar från dem. 
VÅXTSORTERNAS ÄKTHET 
Artikel 9 av direktiv 91/682/EEG anger att material skall saluföras såsom tillhörande 
antingen en sort eller en grupp av växter. Gruppen var oenig beträffande huruvida 
artikel 9 skulle bibehållas. Några gruppmedlemmar förordade starkt att artikel 9 
skulle bibehållas (men redigeras för att bli tydligare) och ansåg den väsentlig för att 
skydda konsumenten och för att användas som bas för märkning. Andra var emot att 
behålla den men ansåg att om den bibehölls skulle den förenklas så att den enbart 
föreskrev leverantören att hålla sig till sorter som kan hänföras till ett visst namn och 
en viss typ. Vad beträffar direktiv 93/78/EEG (genomförandebestämmelsen under 
artikel 9), fanns det en klar majoritet för att upphäva denna helt och hållet. Den ansågs 
alltför detaljerad och referensen i artikel 9 till "godkända internationella riktlinjer" som 
tillräcklig. 
SAMBAND MED DIREKTIV 77/93/EEG (SUNDHET HOS VÄXTER) 
Även om det finns betydande likheter och inga motstridigheter mellan liknande 
bestämmelser i de båda direktiven, bör ytterligare ansträngningar göras för att 
säkerställa samstämmigheten i vetskap om att de båda direktiven har skilda 
målsättningar. 
LIKVÄRDIGHET FÖR TREDJE LAND 
Direktivets bestämmelser om begreppet likvärdighet i samband med import från icke­
medlemsländer bör ses över. 
FINANSIERINGSÖVERSIKT 
1. ÅTGÄRDENS BETECKNING 
Pilotprojektet om förenklad lagstiftning för den inre marknaden (Simpler 
Legislation for the Internal Market: SLIM) (genomförd genom upprättandet av 
arbetsgrupper som kallas "SLIM-grupper"). 
2. BERÖRDA BUDGETPOSTER 
A 250: Utgifter för officiella och övriga möten. 
3. RÄTTSLIG GRUND 
Artikel 3 c, 7a och 100a i fördraget. 
4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 
4.1 Allmänt mål 
Pilotprojektet, som genomfördes mellan juni och november 1996, ledde till 
konkreta förslag om sätt att förenkla lagstiftningen inom följande fyra 
områden: Intrastat, byggprodukter, ömsesidigt erkännande av 
examensbevis och prydnadsväxter. Det finns nu förslag om att utvidga 
projektet till ytterligare sektorer. Syftet med denna förenkling är att förbättra 
företagens konkurrenskraft och öka deras potential att skapa arbetstillfällen 
genom att säkerställa att inte överdrivet krånglig reglering på 
gemenskapsnivå eller på nationell nivå hindrar dem från att på ett effektivt 
sätt delta i den inre marknaden. 
4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse 
eller förlängning 
Nästa fas kommer att genomföras under 1997 och ytterligare faser kan bli 
aktuella för åren som följer. 
5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 
5.1 Obligatoriska / Icke-obligatoriska utgifter 
5.2 Differentierade anslag / Icke-differentierade anslag 
5.3 Typ av inkomster som avses: Ej tillämplig. 
tit 
6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 
6.1 Utgifter 
Möteskostnader för ca 40 medlemmer av SLIM-grupper (10 per grupp): 
6 endagarsmöten per grupp i Bryssel. 
6.2 Inkomster 
Pilotprojektet finansieras till 100 % av medel från gemenskapens budget. 
7. BUDGETKONSEKVENSER FÖR ANSLAG FÖR ÅTGÄRDER 
Inga. 
8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING. RESULTAT AV 
ÅTGÄRDER 
Ej tillämpliga (med undantag för kontrollen av krav på resekostnadsersättningar). 
9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 
9.1 Särskilda och kvantifierbara mål. Målgrupp 
Pilotprojektet syftade till att utarbeta konkreta förslag om sätt att förenkla 
lagstiftningen inom fyra områden. De förenklingsförslag som SLI M-grupperna lade 
fram har föranlett en positiv utvärdering av pilotprojektets verksamhet hittills. 
Framtida SLIM-rapporter kommer inte bara att täcka de områden som ingår i 
respektive fas utan även innehålla en utvärdering av de framsteg som gjorts för att 
förenkla lagstiftningen inom områden som behandlats i tidigare delprojekt. 
Målgrupp: Pilotprojektet är anpassat efter företagens och de yrkesverksammas 
behov inom hela gemenskapen av tydliga, enkla och ändamålsenliga regler som 
gör det möjligt för dem att göra bruk av de rättigheter de har som ett resultat av 
den inre marknaden, utan onödiga restriktioner eller utgifter. Små och medelstora 
företag drabbas särskilt hårt av kostnader i samband med anpassning till regler 
och bestämmelser. 
9.2 Skäl för åtgärden 
9.2.1 Behov av gemenskapsfinansierat stöd 
SLIM-projektet är utformat för att få den inre marknaden att fungera bättre 
genom att förenkla och förbättra några av de regler som styr den. De 
ekonomiska fördelar som kan förväntas genom sådan förenkling motiverar 
mer än väl det föreslagna stödet. 
Åtgärden skall ses mot bakgrund av kommissionens övriga verksamhet i 
samband med förenkling och kodifiering av lagstiftningen (se rapporten till 
rådet i december 1995, "Better Law-Making"). 
Valet av metoden med "SLIM-grupper", d.v.s. små arbetsgrupper som 
omfattar kommissionen, ett litet antal medlemsstater och representanter för 
dem som berörs av lagstiftningen, har styrts av behovet att sammanföra de 
olika synsätten från såväl dem som genomdriver lagstiftningen som från 
dem som berörs av den. Grupperna har medvetet gjorts små för att 
uppmuntra ett öppet meningsutbyte, vilket skulle vara svårare i större och 
mera formella grupper, och för att möjliggöra snabba resultat. 
9.2.3 Viktiga osäkerhetsfaktorer som kan påverka åtgärdens specifika 
resultat.. 
Gruppernas storlek, valet av medlemmar, de utvalda sektorerna och de 
tidsramar som fastställts för projektet är alltsammans faktorer som kan ha 
inflytande på resultatet. 
9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden 
aJJ^JMo^JMkatorer 
Se punkt 9.3.2. 
9.3.2 De planerade utvärderingarnas form och frekvens 
Pilotprojektets fortskridande rapporterades regelbundet till en grupp av 
kommissionsledamöter och kommissionen kommer eventuellt att besluta 
att fortsätta med detta tillvägagångssätt. 
Även den Rådgivande kommittén för den inre marknaden och berörda 
sektorkommittéer kommer att hållas underrättade om utvecklingen. 
Inom kommissionen kommer de avdelningar med ansvar för de olika SLIM-
grupperna och andra berörda avdelningar att mötas för att utvärdera 
framstegen och utbyta erfarenheter från genomförandet av projektet. 
Rapporter kommer att föreläggas rådet (ministrarna med ansvar för den 
inre marknaden) och Europeiska Rådet kommer också att informeras om 
uppnådda resultat. 
9.3.3 Bedömning av uppnådda resultat 
Uppnådda resultat kommer att rapporteras till rådet enligt vad som angivits 
ovan. Huvudfrågan vid utvärderingen av projektet gäller i vilken 
utsträckning det är möjligt att nå fram till konkreta rekommendationer och 
vilka förenklingsåtgärder som därefter genomförs av gemenskapens 
institutioner på grundval av dessa rekommendationer. 
A 
9.4 Överensstämmelse med budgetplaneringen 
SLIM ingår inte specifikt i budgetplaneringen för 1997, eftersom det inte var möjligt 
att på förhand bedöma pilotprojektets resultat. Det har visat sig vara möjligt att 
finansiera pilotprojektet med de medel som fanns avsatta till de berörda 
sektorerna. En speciell tilldelning för SLIM kommer att föreslås i 
budgetplaneringen för 1998. 
10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A I BUDGETEN) 
Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att 
baseras på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till 
vilket antal tjänster och vilka ytterligare medel som beviljas av den 
budgetansvariga myndigheten. 
10.1 Konsekvenser för antalet tjänster 
Typ av tjänster 
Fast anställda 
eller tillfälligt 
anställda A 
B 
C 
Andra tjänster 
Totalt Erforderlig personal för 
att förvalta åtgärden 
Fasta 
tjänster 
1 
1 Tillfälliga 
tjänster varav 
Befintliga 
tjänster inom 
berört GD 
eller berörd 
enhet 
1 Ytterligare 
tjänster 
i Period 
1997 
10.2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personal 
Belopp Beräkningsmetod (ecu) 
Fast anställda 
Tillfällig personal 
Övriga resurser (ange budgetpost) 
TOTALT I" I 
Personalkostnaderna för genomförandet av denna åtgärd kommer att täckas av 
befintliga medel: 
Fast anställda (grad A1, A2, A4, A5): 100 000 ecu. 
10.3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden 
Budgetpost Belopp Beräkningsmetod (ecu) 
"TOTALT ~ ~~ j "j 
Antalet SLI M-grupper under ett givet år kommer att baseras på kommissionens 
framtida beslut. Nedenstående beräkninger är baserade på fyra grupper per år. 
De totala kostnaderna för fyra SLIM-grupper uppgår till 180 000 ecu. 
Alla kostnader hänför sig till budgetpost A 250, utgifter för officiella och övriga 
möten, och kommer att täckas av befintliga medel. De kommer att fördelas mellan 
de ansvariga avdelningarna, som var och en kommer att täcka utgifterna för den 
SLI M-grupp som tillhör dess ansvarsområde. 
De årliga kostnaderna kan beräknas på följande sätt: 
4 SLIM-grupper X 6 endagarsmöten = 24 möten. 
24 x 5 regeringsexperter=24 x 5 x 695 ecu (genomsnittlig kostnad) = 83 400 ecu. 
24 x 5 privata experter = 24 x 5 x 804 ecu (genomsnittlig kostnad) = 96 480 ecu. 
Totalt: 179 880 ecu, alltså 180 000 ecu. 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 559 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 10 01 
Katalognummer : CB-CO-96-568-SV-C 
ISBN 92-78-11419-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg