Efter upphävandet av förfarandet vid alltför stora underskott i juni 2018 inleddes en treårig övergångsperiod för att säkerställa att Frankrike gör tillräckliga framsteg mot uppfyllandet av riktmärket för skuldminskning. Övergångsperioden inleddes 2018 och kommer att avslutas 2020. För att säkerställa fortsatta och effektiva framsteg mot efterlevnad under övergångsperioden bör Frankrike uppfylla följande två villkor samtidigt vad gäller anpassningen av det strukturella saldot:

Den offentliga skuldkvoten stabiliserades på 98,1 % under 2018 och 2019. Det samlade primära underskottets och ränteutgifternas skuldhöjande effekt motverkades främst av BNP-tillväxten i fasta priser och ökningen av BNP-deflatorn, båda genom ”nämnare-effekten”, och av den marginellt skuldminskande effekten av stock-/flödesjusteringar,

Stabilitetsprogrammet tillhandahåller information om omfattande åtgärder för att begränsa pandemin och stötta ekonomin. Den underskottsökande inverkan av dessa stödåtgärder uppskattas till 1,9 % av BNP 2020. Dessa omfattar ytterligare hälso- och sjukvårdsutgifter på 8 miljarder euro, överföringar för att täcka partiella arbetslöshetsstöd på 24 miljarder euro, subventioner inom ramen för den sektorsspecifika kompensationsfonden för små och medelstora företag på 7 miljarder euro och inrättandet av en nödfond på 2,5 miljarder euro. Dessutom uppgår likviditetsåtgärder och offentliga garantier till företagsstöd till omkring 385 miljarder euro (17,1 % av BNP). Med förbehåll för mer detaljerad information ska behöriga statistikmyndigheter undersöka huruvida dessa åtgärder medför en omedelbar inverkan på budgeten. Under alla omständigheter är de finanspolitiska utsikterna på medellång sikt fortfarande mycket osäkra.

Den 13 juli 2018 rekommenderades Frankrike att säkerställa att de primära offentliga utgifternas nominella tillväxttakt, exklusive diskretionära inkomståtgärder och engångsåtgärder, inte översteg 1,4 % 2019 (nedan kallat utgiftsriktmärket), vilket motsvarar en strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Baserat på utfallsdata och kommissionens prognos överskred utgifterna riktmärket, med en avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet på 1,0 % av BNP 2019, vilket pekar på en betydande avvikelse. Det strukturella saldot uppvisade inga förbättringar under 2019, vilket också tyder på en betydande avvikelse på 0,6 % av BNP. En liknande bedömning erhålls genom att betrakta 2018–2019 tillsammans. Den bristande efterlevnaden av kraven i den förebyggande delen förvärrar bedömningen av Frankrikes bristande efterlevnad av skuldkriteriet vid första påseendet 2019.

Den ekonomiska aktiviteten beräknas bli djupt påverkad av covid-19-utbrottet och tillhörande åtgärder för att begränsa spridningen. I kommissionens vårprognos 2020 beräknas BNP minska med 8,2 % under 2020, med ett negativt bidrag på 7,4 procentenheter till tillväxten från inhemsk efterfrågan på grund av en kraftig minskning av privat konsumtion och privata investeringar, samt ett negativt bidrag till lagerhållningen. Nettoexportens bidrag förväntas i sin tur vara i stort sett neutral. De makroekonomiska utsikterna präglas av exceptionellt stor osäkerhet om pandemins varaktighet och dess följder för ekonomin. Detta är en förmildrande faktor i bedömningen av Frankrikes efterlevnad av underskottskriteriet 2020.

Sedan 2016 har Frankrikes BNP-tillväxt i fasta priser ökat över den potentiella tillväxten till följd av dynamiska investeringar och en förbättrad nettoexport, medan den privata konsumtionen förblev dämpad. Den nominella tillväxten ökade 2017 och förblev stabil under 2018 och 2019 trots en ekonomisk avmattning, med stöd av en högre BNP-deflator. Det kan därför inte hävdas att de makroekonomiska förhållandena är en förmildrande omständighet när det gäller att förklara Frankrikes otillräckliga framsteg mot att uppfylla skuldminskningsriktmärket under 2019.

Såsom anges i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1467/97 vad gäller underskottskriteriet 2020, eftersom skuldkvoten överstiger referensvärdet på 60 % och det dubbla villkoret inte är uppfyllt – dvs. att underskottet ska ligga nära referensvärdet och överskridandet vara tillfälligt – kan dessa faktorer av betydelse dock inte beaktas under de steg som föregår beslutet om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av underskottskriteriet i Frankrike.

b.För det andra bör den resterande årliga strukturella anpassningen inte vid någon tidpunkt under övergångsperioden överstiga 0,75 % av BNP (såvida inte det förstnämnda villkoret förutsätter en årlig ansträngning på mer än 0,75 % av BNP).

4.4 Offentlig skuldsättning på medellång sikt

Efter att ha ökat stadigt sedan 2013 har den offentliga skulden i stort sett legat på en stabil nivå mellan 2016 och 2018, på omkring 98 % av BNP, på grund av de ackumulerade höga offentliga underskotten under samma period samt den låga nominella BNP-tillväxten under merparten av åren. Under 2019 stabiliserades skuldkvoten på 98,1 %, vilket återspeglar den skuldökande effekt som har uppstått till följd av det primära underskottet och ränteutgifterna, trots att dessa minskar. Detta uppvägdes av BNP-tillväxten i fasta priser och prisökningen (inflationen) och av den något skuldminskande effekten av stock-/flödesjusteringarna.

Enligt kommissionens vårprognos 2019 kommer den offentliga skuldkvoten att öka från 98,1 % av BNP 2019 till 116,5 % 2020.

Skuldhållbarhetsbedömningen, uppdaterad på grundval av kommissionens vårprognos 2020, bekräftar att trots risker förblir skuldställningen hållbar på medellång sikt i Frankrike, även med hänsyn till viktiga förmildrande omständigheter (inklusive skuldprofilen). Medan den offentliga skuldsättningen har försämrats till följd av covid-19-krisen, förväntas i synnerhet skuldkvoten i förhållande till BNP i referensscenariot följa en hållbar (minskande) utveckling på medellång sikt (diagram 1).

Diagram 1: Offentlig skuldkvot, Frankrike, i % av BNP

Källa: kommissionens avdelningar.

4.5 Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten

Den 14 maj 2020 överlämnade de franska myndigheterna en skrivelse om faktorer som är av betydelse enligt artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1467/97. Den analys som presenteras i föregående avsnitt av denna rapport omfattar i stort sett de viktiga faktorer som förts fram av myndigheterna. Tillkommande faktorer som inte tas upp i det föregående är den ackumulerade strukturella insatsen, som enligt myndigheternas beräkningar uppgår till omkring 0,4 % av BNP under 2018 och 2019, en återhållsam ökning av offentliga utgifter, undantaget skattekrediter och inrättandet av France Compétences, vilket ger en genomsnittlig årlig ökning på 0,25 procentenheter i fasta priser under 2018 och 2019, liksom en minskning av de offentliga utgifternas andel av BNP med 1,3 procentenheter mellan 2017 och 2019.

5. Slutsatser

Enligt stabilitetsprogrammet förväntas Frankrikes offentliga underskott 2020 stiga till 9,0 % av BNP, vilket är över, och inte nära, fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Överskridandet av referensvärdet anses vara exceptionellt men inte övergående.

Den offentliga bruttoskulden uppgick till 98,1 % av BNP i slutet av 2019, över referensvärdet på 60 % av BNP. Frankrike gjorde inte tillräckliga framsteg mot uppfyllande av riktmärket för skuldminskning 2019.

Denna rapport har i enlighet med fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten även tagit hänsyn till faktorer som är av betydelse.

Såsom anges i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1467/97 vad gäller efterlevnad av underskottskriteriet 2020, eftersom skuldkvoten överstiger referensvärdet på 60 % och det dubbla villkoret inte är uppfyllt – dvs. att underskottet ska ligga nära referensvärdet och överskridandet vara tillfälligt – kan de faktorerna av betydelse dock inte beaktas under de steg som föregår beslutet om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av underskottskriteriet i Frankrike.

Vad gäller efterlevnaden av skuldkriteriet 2019, leder faktorer av betydelse i synnerhet i) observerade makroekonomiska villkor, ii) genomförandet av tillväxtfrämjande strukturreformer under senare år och iii) den betydande avvikelsen från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, till slutsatsen att skuldkriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

Analysen tyder sammantaget på att underskottskriteriet och skuldkriteriet så som de definieras i fördraget och förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllda.