[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 5.9.2005

KOM(2005) 405 slutlig

.

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

Professionella tjänster – Utrymme för ytterligare reformerUppföljning av rapporten om konkurrens inom sektorn för professionella tjänster, KOM(2004) 83 av den 9 februari 2004(SEK(2005) 1064)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Bakgrund 2

2. Bättre definition av allmänintresset 4

3. Kommissionens och de nationella konkurrensmyndigheternas verksamhet 5

4. Framsteg i medlemsstaterna 6

5. Tillämpning av EG:s konkurrensregler 8

6. Slutsatser 9

7. Vägen framåt 10

BILAGA: Medlemsstaternas framsteg med att granska och avskaffa begränsningar av konkurrensen inom sektorn för professionella tjänster, SEK(2005) 1064.

BAKGRUND

1. De professionella tjänsterna är en nyckelsektor inom den europeiska ekonomin och har anförtrotts tillhandahållandet av tjänster av stort allmänintresse. Siffror för 2001 visar att ”företagstjänster”[1] genererade en omsättning på mer än 1 281 miljarder euro, eller omkring 8 % av EU:s totala omsättning[2]. Detta gav ett mervärde på mer än 660 miljarder euro 2001. Omkring en tredjedel av detta kan tillskrivas ”professionella tjänster”. Den irländska konkurrensmyndigheten har till exempel uppskattat att enbart utgifterna för juridiska tjänster i Irland år 2001 uppgick till 1,140 miljoner euro, eller nästan 1 % av den totala BNP. ”Andra företagstjänster” sysselsatte nästan 12 miljoner människor 2004[3], eller 6,4 % av den totala sysselsättningen, en ökning jämfört med 5,7 % 2002.[4]

2. Denna sektor kännetecknas av en hög grad av reglering. Det är ofta fråga om en blandning av statlig reglering, självreglering samt seder och bruk som utvecklats under flera år.

3. I Kok-rapporten från november 2004 betonades vikten av att frigöra alla marknader och avskaffa onödig reglering, i syfte att främja större konkurrens. Detta påkallar en systematisk översyn av regleringen för att garantera att den inte hindrar den ekonomiska verksamheten i onödan[5]. För att främja detta mål framhävs i kommissionens meddelande inför Europeiska rådets vårmöte 2005 och den förnyade Lissabonstrategin att en bättre reglering för att främja konkurrenskraftiga marknader är ett centralt arbetsfält i framtiden. Dessutom betonade Europeiska rådet i sina slutsatser från mars 2005 vikten av denna uppgift genom att uppmana medlemsstaterna att undersöka den inhemska lagstiftningens förenlighet med EU-reglerna för att undanröja marknadshinder och öppna konkurrensen på den inre marknaden[6].

4. Kommissionens arbete inom sektorn för professionella tjänster bör ses i detta sammanhang. Arbetet har varit inriktat på att undersöka huruvida den nuvarande regleringsmixen är effektivast och minst konkurrensbegränsande, eller om bättre reglering som är mer anpassad till den moderna världen skulle kunna hjälpa till att främja ekonomisk tillväxt och ge konsumenter bättre tjänster och större mervärde.

5. Efter en inventering som gjordes 2002-2003 för att få kunskap om nuvarande regleringspraxis offentliggjorde kommissionen i februari 2004 en rapport om konkurrensen inom sektorn för professionella tjänster[7] (nedan kallad rapporten). Rapporten kompletterades med inventeringen av regleringen av professionella tjänster i de nya EU-medlemsstaterna, som offentliggjordes i november 2004[8].

6. Kommissionen har inriktat sig på sex yrken – advokater, notarier, ingenjörer, arkitekter, apotekare och revisorer (inklusive det angränsande yrket skatterådgivare) och i detalj analyserat fem centrala konkurrensbegränsningar: i) fasta priser, ii) rekommenderade priser, iii) reklamreglering, iv) inträdeskrav och exklusiva rättigheter, och v) reglering som styr företagsstruktur samt yrkesutövning inom flera yrken.

7. I många fall är traditionella begränsande regler inom dessa sektorer konkurrensbegränsande. Sådana regleringar kan begränsa eller sätta konkurrensen ur spel mellan tjänsteleverantörer och därmed minska incitamenten för fria yrkesutövare att arbeta kostnadseffektivt, sänka priserna, höja kvaliteten eller erbjuda innovativa tjänster. Detta är till skada för konsumenterna, ekonomin och samhället i stort. Ett bättre och mer varierat utbud av professionella tjänster skulle också kunna öka efterfrågan, vilket i sin tur skulle kunna skapa arbetstillfällen inom denna viktiga sektor, där yrkesutövarna är högt kvalificerade och högt betalda.[9]

8. I 2004 rapporten föreslog kommissionen att ett proportionalitetstest bör användas för att bedöma i vilken utsträckning konkurrensbegränsande reglering av fria yrken verkligen tjänar allmänintresset och kan motiveras objektivt. I 2004 rapporten föreslogs att det för detta syfte vore bra om varje regel hade ett klart uttalat mål och en förklaring till hur den regleringsåtgärd som valts är det minst begränsande sättet att uppnå det uttalade målet. Kommissionen uppmanade alla att samarbeta – tillsynsmyndigheter i medlemsstaterna samt yrkesorganisationer[10] – för att se över gällande regler med beaktande av om dessa tjänar allmänintresset, om de är proportionerliga och om de är motiverade. I detta meddelande kallas de begränsningar ”omotiverade” eller ”oproportionerliga” som inte klarar 2004 rapportens proportionalitetstest.

9. I detta meddelande rapporteras om medlemsstaternas framsteg när det gäller att granska och undanröja sådana omotiverade begränsningar[11] med hjälp av den detaljerade analysen i kommissionens arbetsdokument som bifogats detta meddelande[12].

Bättre definition av allmänintresset

10. Det finns orsaker till varför en viss målinriktad reglering av professionella tjänster kan vara nödvändig:

11. För det första därför att det finns ”asymmetri i informationen” mellan kunder och dem som tillhandahåller professionella tjänster, eftersom utövandet av sådana yrken kräver en hög teknisk kunskapsnivå. Konsumenterna har kanske inte dessa kunskaper och har därför svårt att bedöma kvaliteten på de tjänster de köper.

12. För det andra innebär begreppet ”externa effekter” att tillhandahållandet av en tjänst inte bara kan påverka den som köper tjänsten, utan även tredje man. Ett bra exempel på detta är felaktig bokföring, som kan vilseleda fordringsinnehavare och investerare.

13. För det tredje anses vissa professionella tjänster producera ”kollektiva nyttigheter” som är av värde för samhället som helhet – till exempel korrekt rättskipning. Utan reglering är det möjligt att sådana tjänster skulle tillhandahållas på ett bristfälligt och otillräckligt sätt.

14. Dessa faktorer påverkar dock inte alla användare av professionella tjänster på samma sätt. Mot bakgrund av detta och efter diskussioner med yrkesorganisationer, användare och medlemsstater (konkurrens- och tillsynsmyndigheter) har kommissionen konstaterat att det vore nyttigt för den att finslipa och fördjupa sin ekonomiska analys av marknaden för professionella tjänster och särskilt att ta större hänsyn till vad som avses med allmänintresse på olika marknader. Detta skulle ge en bättre förståelse av samspelet mellan utbud och efterfrågan för de olika professionella tjänsterna i fråga och bidra till att skapa ramarna för en översyn av gällande reglering.

15. Kommissionen har gjort en analys av de olika marknader som berörs. Denna analys ingår i kommissionens bifogade arbetsdokument. I analysen identifieras allmänt vem som köper eller anlitar olika tjänster – små eller stora företag, konsumenter eller den offentliga sektorn – och därefter identifieras mer exakt hur rådande regleringspraxis påverkar dessa användare.

16. Det viktigaste resultatet är att de som anlitar en tjänst en enda gång (i regel enskilda kunder och hushåll) kan behöva ett mycket målinriktat skydd. Å andra sidan kan det hända att de som främst anlitar professionella tjänster – företag och den offentliga sektorn – kanske inte behöver, eller har ett mycket begränsat behov av, regleringsmässigt skydd eftersom de har bättre förutsättningar att välja tjänsteleverantörer som lämpar sig bäst för deras behov. Bilden är inte helt klar när det gäller småföretag, och det behövs en fortsatt analys för att mer fullständigt bedöma deras behov av regleringsmässigt skydd. Dessutom erbjuder den nuvarande regleringsramen föga utrymme för nya, innovativa och efterfrågestyrda tjänster. Detta kan i sin tur orsaka kostnader för företagen. Vid översynen av gällande regler och föreskrifter är det därför av största vikt att ta hänsyn till dessa gruppers olika intressen.

Kommissionens och de nationella konkurrensmyndigheternas verksamhet

17. Under 2004 inledde kommissionen en strukturerad dialog med de europeiska yrkesorganisationerna för advokater, notarier, ingenjörer, arkitekter, bokförare, skatterådgivare och apotekare samt med nationella tillsynsmyndigheter, i syfte att diskutera om gällande yrkesreglering är motiverad och undersöka vad som kan göras för att göra den konkurrensvänligare. Mottagligheten för reformer varierade och berodde på hur öppet och avreglerat yrket i fråga redan var.

18. De nationella konkurrensmyndigheterna har varit aktiva med ändrad inriktning, och största delen av deras rapportering är nu inriktad på arbetet inom detta område under 2004 och 2005. Arbetet har bland annat omfattat följande:

19. bilaterala diskussioner med nationella tillsynsmyndigheter och yrkesorganisationer,

20. deltagande i seminarier/konferenser om konkurrensen inom fria yrken,

21. avgivande av yttranden om lagförslag med bestämmelser som troligen är konkurrensbegränsande, och

22. inventeringar och sektorstudier.

23. Detta arbete har resulterat i att en del omotiverade begränsningar enligt punkt 8 ovan kunnat avskaffas och har på ett avgörande sätt bidragit till att statligt understödda kommittéer tillsatts som ingående skall granska de rekommendationer som gjorts och lägga fram förslag till radikalare ändringar. Under 2004 har EFTA:s övervakningsmyndighet också gjort en analys av situationen vad beträffar regleringen av professionella tjänster i de tre Eftaländerna (Island, Liechtenstein och Norge).[13]

Framsteg i medlemsstaterna

24. Tabell 1 nedan åskådliggör vilka framsteg respektive medlemsstat gjort under 2004 och 2005 med att granska och avskaffa oproportionerliga begränsningar i lagstiftningen och i yrkesorganisationernas regler och föreskrifter.[14] De enskilda ländernas placering baseras på information från medlemsstaterna. De framsteg som gjorts skall ses mot bakgrund av regleringsgraden i dessa länder. Vissa länder har en låg grad av reglering och har ett mindre behov av reformer (se diagram 1 och 2).

25. Tabellen visar att de största framstegen görs i de länder som redan har ett strukturerat program för en konkurrensfrämjande reform eller regleringsreform, det vill säga Danmark, Nederländerna och Storbritannien. Dessa länder hör också till dem som har den lägsta regleringsgraden. Dessutom bör det noteras att det i dessa länder råder ett nära partnerskap mellan regeringen och de nationella konkurrensmyndigheterna, och att en omfattande reform inom en viss sektor ofta föregås av att konkurrensmyndigheten gör en djupgående analys av gällande begränsningar. Erfarenheten visar också att i dessa länder har fasta priser och reklambegränsningar åtgärdats först, och sedan följts av mer långtgående strukturreformer.

26. Mot denna bakgrund är det uppmuntrande att över en tredjedel av medlemsstaterna (sammanlagt nio) rapporterar att ett analysarbete pågår, vilket förhoppningsvis skall leda till betydande reformer inom en snar framtid. Sex andra länder rapporterar att mindre reformer har genomförts, till exempel har de kvalitativa inträdeshindren lättats upp något. I de övriga sju länderna har reformprocessen kommit igång långsamt, och inga aktiviteter har ännu inrapporterats.

Tabell 1: Medlemsstaternas aktiviteter under 2004 och 2005 för att reformera lagstiftning samt regler och föreskrifter inom sektorn för professionella tjänster

Aktivitetsgrad | Medlemsstater |

Ingen aktivitet | Cypern, Finland, Grekland, Malta, Spanien, Sverige, Tjeckien, |

Mindre reformer | Estland, Lettland, Portugal, Slovenien, Ungern, Österrike |

Pågående analysarbete | Belgien, Italien, Luxemburg, Polen |

Både mindre reformer och analysarbete | Frankrike, Irland, Litauen, Slovakien, Tyskland |

Betydande strukturreformer | Danmark, Nederländerna, Storbritannien |

Anmärkning: Här beaktas inte de nationella konkurrensmyndigheternas verksamhet inom denna sektor.

Diagram 1: Index för regleringsgraden i medlemsstaterna

[pic]

Källa: IHS-studien[15], som uppdaterats för att ta med de nya medlemsstaterna och beakta de reformer som rapporterats.

Diagram 2: Jämförelse av medlemsstaternas reformverksamhet (tabell 1) och deras regleringsgrad (diagram 1)

[pic]

Anmärkning: Malta beaktas inte eftersom information saknas.

TILLÄMPNING AV EG:S KONKURRENSREGLER

27. På grund av moderniseringen av antitrustreglerna kan nationella konkurrensmyndigheter och nationella domstolar tillämpa hela artikel 81 i EG-fördraget, det vill säga avgöra om det förekommer en konkurrensbegränsning enligt artikel 81.1 eller om villkoren i artikel 81.3 uppfylls, så att förbudet inte är tillämpligt. Dessutom kan nationella konkurrensmyndigheter och nationella domstolar direkt tillämpa artikel 82 i EG-fördraget. Eftersom de allra flesta konkurrensbegränsningar inom sektorn för professionella tjänster har sitt ursprung och sin verkan i en enda medlemsstat, åligger det administrativa genomförandet huvudsakligen de nationella konkurrensmyndigheterna, medan det privaträttsliga genomförandet av dessa regler kan uppnås vid de nationella domstolarna.

28. Dessutom fastslog EG-domstolen i sin dom i CIF-målet[16] att om företag agerar i strid med artikel 81.1 och om statliga åtgärder kräver eller underlättar detta agerande, är en nationell konkurrensmyndighet skyldig att åsidosätta dessa statliga åtgärder och tillämpa artiklarna 81 och 82. Närmare information om tillämpningsåtgärder som vidtagits av kommissionen, de nationella konkurrensmyndigheterna och domstolarna under 2004 och 2005 inom sektorn för professionella tjänster ges i kommissionens arbetsdokument. Mot bakgrund av EG:s konkurrensregler inledde nationella konkurrensmyndigheter tio ärenden inom de sex yrken som kommissionen håller på att undersöka. Dessa ärenden omfattade olika typer av begränsningar och yrken. Medlemsstaterna undersöker också ytterligare regionalt begränsade ärenden enligt sina nationella konkurrensregler. Vidare beslöt kommissionen i juni 2004 att det belgiska arkitektförbundets tillämpning av rekommenderade minimiarvoden strider mot konkurrensreglerna[17]. Dessutom meddelade EG-domstolen den 17 februari 2005 ett förhandsavgörande i Mauri-målet[18], som gällde statligt prov för att få rätt att bedriva advokatyrket. EG-domstolen bedömde fakta utifrån de kriterier som nämns i mål C-35/99, Arduino .

29. Det privaträttsliga genomförandet vid nationella domstolar omfattar inte bara artiklarna 81 och 82, eftersom de är tillämpliga på företag och företagssammanslutningar, utan det är också möjligt mot medlemsstater enligt artikel 86.1 tillsammans med artiklarna 82 och 81 eller enligt artikel 3.1 g och artikel 10.2 tillsammans med artiklarna 81 och 82.

30. Kommissionen kan inte bara tillämpa artiklarna 81 och 82 mot företag och företagssammanslutningar, utan också mot en medlemsstats begränsande beteende. Hittills har den rättsliga grunden inom sektorn för professionella tjänster varit artiklarna 3.1 g och 10.2 tillsammans med artikel 81. Det är dock tänkbart att artikel 86 tillsammans med artiklarna 81 och 82 används som rättslig grund, om de villkor som fastställts i rättspraxis[19] uppfylls. Om medlemsstaterna beviljar offentliga företag och företag särskilda eller exklusiva rättigheter, får de enligt artikel 86.1 varken vidta eller bibehålla någon åtgärd som strider mot reglerna i EG-fördraget. Detta avser den specifika situationen där en medlemsstat har ett särskilt inflytande över offentliga företag därför att den kontrollerar dem, eller över privilegierade företag därför att den beviljar dem särskilda eller exklusiva rättigheter. Enligt artikel 86.3 har kommissionen särskilda befogenheter att garantera genomförandet av artikel 86 och vid behov rikta lämpliga beslut eller direktiv direkt till medlemsstaterna. Det kan därför hävdas att kommissionen vid behov bör tillgripa artikel 86.3. Den skulle till exempel kunna tillämpas i fall där begränsningar av antalet yrkesutövare som får utöva sitt yrke är liktydigt med särskilda eller exklusiva rättigheter. En bedömning av möjligheten att tillämpa artikel 86 kommer att göras från fall till fall.

SLUTSATSER

31. Den viktigaste slutsatsen är att betydande ekonomiska fördelar och fördelar för konsumenterna skulle uppnås genom ett större engagemang hos de flesta medlemsstaterna att snabbare åstadkomma en systematiskt konkurrensfrämjande reform inom denna sektor. Detta betyder i praktiken att medlemsstaterna tar det ”politiska ansvaret” för detta arbete på nationell nivå för att driva reformprocessen vidare. Detta har erkänts på ett mer allmänt plan i halvtidsöversynen av Lissabonagendan och i ovannämnda slutsatser från Europeiska rådet, där Lissabonagendan med förnyad inriktning på tillväxt och sysselsättning gavs en nystart och där man kom överens om att medlemsstaterna bör lägga fram nationella reformprogram till stöd för tillväxt och sysselsättning på nationell nivå och utnämna en nationell samordnare för Lissabonagendan.

32. Traditionens makt skall inte underskattas, eftersom den påverkar förändringstakten, och i många länder ser de reglerande myndigheterna inte hur saker och ting kan göras annorlunda. Dessutom har de fria yrkena själva inte aktivt främjat reformer. Den nuvarande bilden skulle också kunna tyda på att vissa länder har en ganska dålig överblick över situationen i fråga om regleringen av de fria yrkena. Detta kan orsakas av det ekonomiska fenomenet ”regulatory capture” (obalans i maktförhållandena mellan myndigheter och operatörer) som inte är ovanligt, särskilt inte på områden som omfattas av självreglering.

33. Kommissionen erkänner att det är medlemsstaternas privilegium att avgöra i vilken utsträckning de vill reglera de fria yrkena direkt genom statlig reglering, eller låta yrkesorganisationerna reglera dem själva. En sund förvaltning kräver emellertid att medlemsstaterna övervakar konsekvenserna av nationell självreglering för att gardera sig mot att den blir alltför restriktiv och skadar konsumenternas intressen.

Vägen framåt

34. Kommissionen är fortfarande fast besluten att åstadkomma en omfattande reform av denna sektor och den uppmanar medlemsstaterna att ta initiativ till att driva på reformen vidare på nationell nivå. Det finns fortfarande utrymme för förbättringar i alla medlemsstater.

35. Eftersom den begränsande regleringen inom denna sektor utvecklats och har effekter på nationell nivå, åligger det de nationella tillsynsmyndigheterna och yrkesorganisationerna att åstadkomma förändringar, med vederbörlig hänsyn till det ifrågavarande yrkets specifika karaktär i varje land. Erfarenheten visar att en sådan process inte kommer igång utan en kraftig politisk uppbackning. Med tanke på hur viktig denna sektor är för EU:s ekonomi, uppmanar kommissionen medlemsstaterna att ta itu med frågan om en modernisering av de regler som påverkar de fria yrkena i sina nationella reformprogram för genomförande av Lissabonagendan som skall läggas fram hösten 2005. Därför kommer ytterligare rapportering att följa som ett led i den övergripande Lissabonprocessen.

36. För det första bör medlemsstaterna – om det inte redan gjorts – börja granska befintliga begränsningar. I ett första skede kan det handla om att identifiera de konkurrensbegränsningar som snabbt kan avlägsnas utan vidare analys, till exempel vissa fasta och rekommenderade priser och vissa reklambegränsningar. Samtidigt bör en mer omfattande strukturanalys påbörjas – exempelvis av regleringsstrukturerna – för att man skall kunna bedöma behovet av och bana väg för mer vittsyftande reformer. Detta skulle göra det möjligt för kommissionen att göra goda framsteg före år 2010.

37. Efter en mer finslipad ekonomisk analys av de olika marknaderna för professionella tjänster drar kommissionens slutsatsen att konsumenter och de som anlitar en tjänst en enda gång kan ha ett större behov av ett visst mycket målinriktat regleringsskydd. De stora användarna av professionella tjänster – företag och den offentliga sektorn – kan ha ett obefintligt eller mycket litet behov av regleringsskydd. Läget är inte helt klart i fråga om småföretag och det krävs mer arbete för att bedöma deras specifika behov. Den nuvarande regleringsramen är otillfredsställande för de båda sistnämnda användargrupperna, eftersom den saknar flexibilitet och hindrar utvecklandet av innovativa och efterfrågestyrda tjänster.

38. Kommissionen kommer att fortsätta att ha en stödjande funktion i detta arbete och bidra till att sprida bästa praxis. Den kommer att öka partnerskapssamarbetet med de nationella konkurrensmyndigheterna, som redan inlett ett lovande arbete, så att de engagerar sig ännu mer för att främja detta arbete på nationell nivå. Kommissionen kommer också att fortsätta förbättra sina relationer med de nationella tillsynsmyndigheterna genom att organisera en mer strukturerad diskussion och höja profilen på samarbetet med dem. Detta kommer att bana väg för ett mer omfattande samarbete mellan nationella konkurrensmyndigheter och nationella tillsynsmyndigheter.

39. Till att börja med kommer kommissionen under de närmaste månaderna att offentliggöra detta meddelandes resultat för att säkerställa att alla nyckelaktörer, särskilt nationella parlament och politiska beslutsfattare, förstår huvudbudskapen när det gäller behovet av att modernisera de fria yrkena i Europa.

40. Kommissionen kommer att överväga att vidta ytterligare lämpliga genomförandeåtgärder genom att tillämpa EG:s konkurrensregler samt att ingripa med stöd av artikel 86, om detta är möjligt och nödvändigt.

[1] Kategori 72 ”datortjänster” och kategori 74 ”andra företagstjänster” i NACE. Kategori 74 i NACE omfattar juridisk verksamhet samt bokföring och redovisning; konsultverksamhet; marknadsundersökningar; konsulttjänster avseende företags organisation, holdingverksamhet; arkitekttjänster, tekniska konsulttjänster o. dyl.; teknisk provning och analys; reklam, arbetsförmedling och rekrytering; detektiv- och bevakningsverksamhet; industristädning m.m.

[2] Källa: Eurostat, ‘Developments for turnover and employment indices for services during the third quarter of 2004’, Statistics in focus 11/2005. Uppgifterna avser följande 14 länder: BE, DK, DE, ES, FR, IE, IT, LU, NL, AT, PT, FI, SE och UK.

[3] Källa: Eurostat, arbetsmarknadsstatistik, 2004.

[4] Enligt planerna skall insamlingen av statistik om företagstjänster bli en del av de regelbundet återkommande årliga översikterna som omfattar samtliga 25 medlemsstater från referensåret 2006 eller 2007 framåt.

[5] Se sidan 25 i den rapport som lämnades av högnivågruppen med Wim Kok som ordförande, november 2004. Rapporten finns på följande adress: http://europa.eu.int/growthandjobs/pdf/2004-1866-EN-complet.pdf

[6] Europeiska rådet i Bryssel 22–23 mars 2005, ordförandeskapets slutsatser. Slutsatserna finns på följande adress: http://europa.eu.int/european_council/conclusions/index_sv.htm

[7] Rapporten finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/competition/liberal_professions/final_communication_en.pdf

[8] Dokumentet ”Stocktaking Exercise on Regulation of Professional Services – Overview of Regulation in the New EU Member States” från november 2004 finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/competition/liberalization/conference/overview_of_regulation_in_the_eu_professions.pdf

[9] Se kommissionens publikation ”Employment in Europe 2004”, kapitel 3, där det konstateras att den europeiska tjänstesektorn jämfört med USA har en betydande outnyttjad potential för skapande av nya arbetstillfällen, bland annat i fråga om företagstjänster och professionella tjänster. Denna publikation finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/employment_social/publications/2004/keah04001_en.pdf

[10] I detta sammanhang avser begreppet ”yrkesorganisationer” icke-statliga självreglerande organ, medan begreppet ”nationella tillsynsmyndigheter” gäller centrala myndigheter/ministerieavdelningar med ansvar för tillsynen över de fria yrkena.

[11] Definierade i punkt 8 ovan.

[12] Progress by Member States in reviewing and eliminating restrictions to competition in the area of professional services, kommissionens arbetsdokument, SEK(2005)1064.

[13] Närmare detaljer om denna verksamhet finns i avsnitt 3 i kommissionens arbetsdokumentet -se fotnot 12.

[14] Närmare information om denna verksamhet finns i avsnitt 4 i kommissionens arbetsdokumentet -se fotnot 12.

[15] Iain Paterson, Marcel Fink, Anthony Ogus: ”Ekonomiska verkningar av reglering av fria yrken i olika medlemsstater”, Institut für Höhere Studien (HIS), Wien, januari 2003. Studien finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/competition/liberalization/conference/libprofconference.html

[16] Mål C-198/01, Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF), REG 2003, s. I-08055.

[17] Beslut av den 26.6.2004, COMP/38.549 - PO / L'Ordre des Architectes belges, http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_77.html#i38_549

[18] Mål C-250/03, Mauri , REG 2005, s. I-0000.

[19] Se mål C-475/99, Ambulanz Glockner , REG 2001, s. 1-8089.