[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 16.6.2006

KOM(2006) 335 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

Uppsägning av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Amerikas förenta stater om lufttrafikföretags behandling och överföring av passageraruppgifter till Bureau of Customs and Border Protection inom Förenta staternas Department of Homeland Security

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

Uppsägning av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Amerikas förenta stater om lufttrafikföretags behandling och överföring av passageraruppgifter till Bureau of Customs and Border Protection inom Förenta staternas Department of Homeland Security

Efter terroristattackerna den 11 september 2001 antog Förenta staterna i november samma år lagstiftning med bestämmelser om att lufttrafikföretag med trafik till eller från Förenta staterna är skyldiga att ge Förenta staternas Bureau of Customs and Border Protection (nedan kallad CBP) elektronisk tillgång till de uppgifter som lagras i deras automatiska system för bokning och kontroll vid avgångar, s.k. Passenger Name Records (PNR-uppgifter). Kommissionen upplyste i juni 2002, utan att ifrågasätta legitimiteten i de föreliggande säkerhetsintressena, Förenta staternas myndigheter om att dessa bestämmelser kunde strida mot gemenskapsrättens och medlemsstaternas bestämmelser om skydd för personuppgifter. Förenta staternas myndigheter senarelade ikraftträdandet av de nya bestämmelserna, men beslutade slutligen att utfärda sanktioner mot de lufttrafikföretag som inte uppfyllde dessa bestämmelser efter den 5 mars 2003. Efter den tidpunkten har ett flertal stora lufttrafikföretag i Europeiska unionen gett nämnda myndigheter tillgång till sina PNR-uppgifter.

Kommissionen inledde förhandlingar med Förenta staternas myndigheter, som ledde till att CBP gjorde vissa åtaganden i syfte att få kommissionen att anta ett beslut om adekvat skyddsnivå i enlighet med artikel 25.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31). Samtidigt ingick kommissionen ett internationellt avtal med Förenta staterna som var avsett att komplettera beslutet om adekvat skydd och som bl.a. innehåller bestämmelser om att Förenta staterna har rätt att hämta PNR-uppgifter från bokningssystem för flygbolag med säte i EU och om att flygbolagen är skyldiga att överföra PNR-uppgifter till Förenta staternas myndigheter i ett visst format. Genom avtalet blir CBP:s åtaganden dessutom folkrättsligt förankrade. Utkastet till avtal skickades till rådet för godkännande. Kommissionen lämnade den 1 mars 2004 ett förslag till beslut om adekvat skydd enligt artikel 25.6 i direktivet till Europaparlamentet, tillsammans med förslaget till CBP:s åtaganden.

Kommissionen lämnade den 17 mars 2004 till Europaparlamentet, i syfte att höra denna institution enligt första stycket i artikel 300.3 i EG-fördraget, ett förslag till rådets beslut om ingående av ett avtal med Förenta staterna.

Parlamentet antog den 31 mars 2004, med tillämpning av artikel 8 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (EGT L 184, 17.7.1999, s. 23), en resolution i vilken det angavs en rad rättsliga reservationer angående nämnda förslag. I synnerhet ansåg parlamentet att förslaget till beslut om adekvat skyddsnivå gick utöver de befogenheter som kommissionen erhållit genom artikel 25 i direktivet. Parlamentet begärde att ett anpassat folkrättsligt avtal skulle ingås som tillgodosåg grundläggande rättigheter på ett antal detaljerade punkter i resolutionen, och begärde att kommissionen skulle lämna ett nytt förslag till beslut till parlamentet. Parlamentet förbehöll sig vidare rätten att väcka talan vid domstolen för att få till stånd en laglighetsprövning av det tilltänkta avtalet, och i synnerhet dess förenlighet med skyddet för privatlivet.

Rådet lämnade den 28 april 2004, med hänvisning till första stycket i artikel 300.3 i EG-fördraget, en skrivelse till parlamentet med en brådskande begäran om att parlamentet skulle yttra sig angående förslaget till beslut om ingående av avtalet före den 5 maj 2004. Den 4 maj 2004 avslog parlamentet rådets begäran av den 28 april om ett omedelbart ställningstagande till förslaget.

Den 14 maj 2004 antog kommissionen ett beslut om adekvat skydd 2004/535/EG enligt artikel 25.6 i direktiv 95/46/EG (EUT L 235, 6.7.2004, s. 11). Den 17 maj 2004 antog rådet beslut 2004/496/EG på grundval av artikel 95 i EG-fördraget (EUT L 183, 20.5.2004, s. 83), och bemyndigade därmed rådets ordförande att underteckna avtalet på gemenskapens vägnar. Avtalet undertecknades den 28 maj 2004 och trädde i kraft samma dag. Europaparlamentet krävde att både kommissionens och rådets beslut skulle upphävas. Parlamentet hävdade bl.a. att besluten hade fattats på en felaktig rättslig gund.

Den 30 maj 2006 upphävde domstolen kommissionens beslut om adekvat skydd av den 14 maj 2004. Domstolen konstaterade att kommissionen inte har befogenhet att fatta beslut i frågan, eftersom överföringen av PNR-uppgifter till CBP utgör behandling av uppgifter som rör allmän säkerhet och statens verksamhet på straffrättens område och därmed enligt artikel 3 i direktiv nr 95/46/EG faller utanför det direktivets tillämpningsområde och således inte kan bedömas på grundval av artikel 95 i EG-fördraget. Domstolen upphävde även rådets beslut om godkännande av det kompletterande avtalet till beslutet om adekvat skydd eftersom de två besluten har mycket nära samband med varandra. Av samma skäl kunde enligt domstolen inte heller avtalet ingås på grundval av artikel 95 i EG-fördraget.

Domstolen redogjorde i sin dom utförligt för följderna av att de båda besluten upphävdes, särskilt mot bakgrund av den folkrättsliga regeln om att gemenskapsrätten inte kan åberopas som skäl för att åsidosätta gemenskapens skyldigheter enligt internationell rätt. Domstolen anmärkte att varje part med tillämpning av artikel 7 i avtalet får säga upp det och att uppsägelsen träder i kraft 90 dagar efter dagen för en sådan anmälan. Huvudsakligen med denna tidsperiod på 90 dagar som utgångspunkt fastställde domstolen att såväl avtalet som beslutet om adekvat skydd kommer upphöra att ha rättslig verkan den 30 september 2006. Domstolen har därvid i sina överväganden tagit hänsyn till det nära sambandet mellan beslutet om adekvat skydd, inbegripet CBP:s åtaganden, och avtalet.

I artikel 233 i EG-fördraget föreskrivs att den eller de institutioner vars rättsakt har förklarats ogiltig skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa domen.

Mot denna bakgrund utfärdar kommissionen följande rekommendation:

Rådet och kommissionen bör agera gemensamt för att anmäla uppsägningen av avtalet med tillämpning av artikel 7 i avtalet. Eftersom detta är en åtgärd som vidtas för att följa en ogiltigförklaring av domstolen enligt artikel 233, och EG-fördraget inte innhåller några särskilda bestämmelser om uppsägning av internationella avtal bör det räcka med att de två institutionerna gemensamt riktar en skrivelse eller en verbalnot till Förenta staternas myndigheter för att underrätta dem om uppsägningen. I underrättelsen skall den 30 september anges som den dag då uppsägningen får effekt, i överensstämmelse med det datum föreskrivs av domstolen. Ett utkast bifogas.

BILAGA

UTKAST

The Presidency of the Council of the European Union and the European Commission present their compliments to …. and have the honour to state the following.

As you are undoubtedly aware, the Court of Justice of the European Communities in its Judgment of 30 May 2006 in cases C- 317 and C-318/04 has annulled the Council Decision of 17 May 2004 approving the Agreement between the European Community and the United States of America on the treatment and the transfer of PNR data ( complete title ), as well as the Commission Decision of 14 May 2004 (the so-called Adequacy Decision) which was closely linked to that agreement. As you will also be aware, the Court expressed itself explicitly on the continued validity under international law of the agreement, effectively prescribing to the defending institutions in these court cases that they should avail themselves of the provisions of Article 7 of the Agreement.

In the light of this judgment and the provision of the EC Treaty that enjoins the institutions whose act has been annulled to take all the necessary measures for the execution of the Court’s judgment, the Council of the European Union and the European Commission hereby, pursuant to Article 7 denounce the Agreement (full title) with September 30, 2006, as effective date.

( Diplomatic formula of politeness )

For the Council of the European Union For the European Commission

Presidency