För att det ska vara möjligt att bygga upp motståndkraft hos den syriska befolkningen i enlighet med Hela Syrien-strategin krävs det att stödet kommer ut till drabbade samhällen i hela landet. Denna utmaning blir allt större på grund av bristande tillträde och säkerhet och genomförandepartnernas kapacitet att arbeta i en konfliktmiljö. Detta angreppssätt kräver försiktig och konfliktmedveten bedömning och övervakning av var och hur EU:s bistånd kan levereras. EU har därför vidtagit åtgärder för att begränsa de politiska och andra risker som är förknippade med att arbeta inne i Syrien, och har förstärkt sin närvaro i regionen.

EU kommer att fortsätta att stödja uppbyggnaden av den syriska civilbefolkningens motståndskraft. Särskilt fokus kommer att läggas vid att skapa arbetstillfällen genom samhällsbaserade och lokalt ägda strategier för att skapa inkomster och ge människor en känsla av att de har makt över sina liv. EU kommer också att fortsätta att inrikta arbetet på att tillhandahålla utbildning, både grundutbildning och högre utbildning, kompetensutveckling, vidareutbildning och psykosocialt stöd till syriska barn och ungdomar, samt på särskilda åtgärder för att främja lika tillgång till utbildning för flickor. De får då möjlighet att fortsätta sin skolgång och sina studier, och får på så sätt bättre framtidsutsikter eftersom de kommer att vara utrustade med den kompetens som krävs för att bidra till återuppbyggnaden av Syrien. Detta kommer också att uppmuntra människor, särskilt de unga, att stanna kvar i eller återvända till Syrien efter konflikten, och skapar alternativ till att delta i eller låta sig influeras av väpnade eller våldsamma extremistgrupper.

EU kommer att arbeta för att undvika en kollaps i den syriska statliga förvaltningen. För en fungerande stat är det nödvändigt att säkerställa driftskompatibilitet mellan alla förvaltningsstrukturer på alla nivåer och över hela landet. EU kommer att utöka stödet till lokala civila förvaltningsstrukturer i oppositionsstyrda områden såsom lokala kommunala nämnder och andra administrativa enheter för att förbättra öppenheten, deltagandet och ansvarsskyldigheten när det gäller tillhandahållandet av tjänster och för att förhindra att militära aktörer får kontroll över civila ledningsstrukturer. EU kommer att driva en nära samordning med andra biståndsgivare och syriska aktörer, däribland den syriska interimsregeringen, för att säkerställa harmoniserade och komplementära strategier inom och mellan olika sektorer.

Genom Hela Syrien-strategin kommer EU att fortsätta att tillhandahålla stöd för uppbyggnad av motståndskraft i alla delar av landet. Stödet har till syfte att

i) upprätthålla Syriens mänskliga kapital och tillhandahållandet av tjänster och därigenom bana väg för återhämtningen efter konflikten, och

ii) tillhandahålla folket medel så att de kan stanna kvar i sina hem i värdighet eller så att internflyktingar kan få grundläggande tjänster, och därigenom minska migrationsflödena.

Denna Hela Syrien-strategi bör drivas vidare i syfte att bereda marken för återhämtningen efter konflikten och för den statliga reform efter den nuvarande överenskommelsen i vilken lokala institutioner över hela landet förväntas spela en viktig stabiliserande roll.

6. EU:s engagemang i tidig planering för återuppbyggnad och övergång

6.1 Planering för tiden efter överenskommelsen

EU har varit tydliga med att man inte kommer att kunna hjälpa till med återuppbyggnaden av landet så länge det inte finns en övergripande, trovärdig och inkluderande politisk övergångsprocess. EU engagemang i återuppbyggnaden är därför kopplat till en politisk lösning på konflikten baserad på FN:s resolution 2254 och Genèvekommunikén. Dessutom bör ansvaret för kostnaderna för återuppbyggnaden bäras av de externa aktörer som har underblåst konflikten. Förberedelserna bör dock inledas i förväg så att det finns en beredskap för att agera snabbt, effektivt och i rätt ögonblick. Investeringsbehoven kommer att vara extremt omfattande och det kommer att krävas en global insats.

EU kommer att fortsätta att engagera sig i och bidra till den planering för tiden efter överenskommelsen som sker under ledning av FN:s interinstitutionella arbetsgrupp och som ska innefatta de sektorsövergripande insatser som kommer att behövas under de första sex månaderna efter ett fredsavtal för att stödja den politiska processen och förvaltningsstrukturerna under övergången. Arbetet pågår också när det gäller att utvidga EU:s och FN:s befintliga gemensamma skade- och behovsbedömning i ett antal syriska städer och för att se till att befolkningens behov beaktas i återuppbyggnadsarbetet. EU kommer att sträva efter att integrera liknande och parallella insatser som görs av Världsbanken. Detta arbete kommer att bereda marken för och minska den tid som efter överenskommelsefasen kommer att behövas för en gemensam återhämtnings- och fredsuppbyggande utvärdering mellan EU, Världsbanken och Förenta nationerna, till stöd för de långsiktigare återhämtnings- och återuppbyggnadsplaner som ska utarbetas av regeringsstrukturerna under själva övergången.

EU arbetar redan med att öka samordningen mellan EU:s medlemsstater och viktiga biståndsgivare i Syrien På detta område har EU redan anordnat nio centrala biståndsgivarmöten sedan oktober 2012 för att förbättra den internationella samordningen av icke-humanitär återhämtning, återuppbyggnad av motståndskraft och utvecklingsstöd samt framåtblickande planering för att hantera Syrienkrisen. I förberedelserna för fasen efter överenskommelsen kommer EU att samarbeta med Syriens grannländer, de arabiska internationella finansinstituten och andra relevanta tredjeparter. Man kommer att diskutera hur Syriens grannländer och regionala aktörer kan bidra till återuppbyggnaden av Syrien och hur man kan stödja ett säkert, frivilligt och värdigt återvändande för flyktingar och internflyktingar.

6.2 EU:s roll i återuppbyggnaden av Syrien

Så snart en verklig politisk övergång i enlighet med FN:s resolution 2254 och Genèvekommunikén har inletts kan EU vidta åtgärder till stöd för återuppbyggnaden. Detta kommer att ske steg för steg, och endast på grundval av konkreta och mätbara framsteg:

Upphävande av restriktiva åtgärder: EU skulle kunna se över de nuvarande restriktiva åtgärderna mot Syrien för att i ett tidigt skede stödja återhämtning och återuppbyggnad.

Återupptagande av samarbetet: EU skulle kunna återuppta sitt bilaterala samarbete med den syriska regeringen och mobilisera lämpliga verktyg inom ramen för EU:s grannskapspolitik och andra program för att stimulera ekonomin och ta itu med utmaningarna när det gäller ansvarsutkrävande och styrning.

Mobilisering av finansiering: Så snart en övergripande och verklig politisk övergång inleds kommer EU att vara berett att bidra till återuppbyggnaden i Syrien, liksom att mobilisera finansiering från andra internationella givare. EU:s regionala förvaltningsfond för insatser med anledning av krisen i Syrien bör spela en viktig roll när det gäller att samla och styra EU:s och medlemsstaternas samt andra deltagares bidrag.

Utan att på något sätt föregripa resultaten av samråden med de syriska motparterna i fasen efter överenskommelsen, då dessa själva måste fastställa sina återuppbyggnadsprioriteringar, skulle EU kunna ge stöd till följande sektorer:

Säkerhet: Behovet av säkerhet kommer att vara helt centralt för genomförandet av varje form av politisk överenskommelse. I fasen omedelbart efter överenskommelsen skulle EU kunna finansiera minröjning och avlägsnande av odetonerad ammunition samt stödja lokala eller internationella mekanismer för att kontrollera och övervaka upphörandet av fientligheterna. En övergång i Syrien kan bara bli framgångsrik om säkerhetsinstitutionerna reformeras så att de kan utkrävas ansvar och är inriktade på medborgarnas säkerhet och trygghet. Detta kommer att kräva civil kontroll på lokal och nationell nivå. EU skulle kunna stödja en reform av säkerhetssektorn och demilitarisering, demobilisering och återintegration av tidigare stridande i det civila livet eller i de reformerade säkerhetstjänsterna. EU kan också finansiera andra relevanta aspekter, till exempel bortskaffande av kemiska agens och spårning och bortskaffande av handeldvapen och lätta vapen.

Styrelseformer, reformer och tillhandahållande av tjänster: Under tiden omedelbart efter överenskommelsen skulle EU kunna stödja fredsåterbäringen genom att snabbt återställa tillhandahållandet av tjänster på lokal nivå (utbildning, hälsa, vatten, el, undanröjande av rasmassor, vattenförvaltning osv.), särskilt i områden där stora mängder fördrivna eller återvändande personer uppehåller sig. I det långsiktiga perspektivet skulle EU kunna stödja reformen av statliga institutioner efter konflikten, bland annat genom att arbeta för att komma till rätta med problemet med för många olika metoder/förvaltningar, stärka koherensen i tillhandahållandet av tjänster och hjälpa till att ena splittrade samhällen. EU skulle kunna stödja utarbetandet av en ny konstitution och organisationen av val, särskilt genom stöd till valberedningen och EU:s valobservatörsuppdrag. Det skulle även kunna öka stödet till tillhandahållandet av tjänster genom statliga och lokala institutioner, och därigenom stärka legitimiteten hos reformerade och ansvarsskyldiga statliga och lokala institutioner i hela Syrien. EU skulle kunna ge stöd åt Syrien för att bekämpa ekonomisk brottslighet genom att genomföra FATF:s (arbetsgruppen för finansiella åtgärder) rekommendationer.