2.1 Utsläpp under 2017 inom ramen för utsläppshandelssystemet

Med den nuvarande politiken förväntas utsläppen år 2030 ligga 30 % under 1990 års nivå (baserat på medlemsstaternas egna prognoser, främst från mars 2017). För att uppfylla sina skyldigheter enligt den nya lagstiftningen måste medlemsstaterna därför ta fram strategier och åtgärder som minskar utsläppen ytterligare.

EU har under 2018 antagit lagstiftning för att göra det möjligt att fullgöra sitt åtagande om att minska växthusgasutsläppen med minst 40 % fram till 2030 jämfört med 1990. EU har också höjt sin ambitionsnivå vad gäller förnybar energi och energieffektivitet. Om dessa åtgärder genomförs fullt ut beräknas man sammantaget kunna uppnå en minskning av EU:s utsläpp på 45 % fram till 2030.

Utsläppen under 2017 var 0,6 % högre än under 2016, enligt preliminära uppgifter. Ökningen skedde främst inom transportsektorn och industrin. Trots detta fortsatte trenden mot att bryta sambandet mellan ekonomisk aktivitet och utsläpp av växthusgaser eftersom utsläppsökningen var betydligt mindre än den ekonomiska tillväxten. Ekonomins växthusgasintensitet, definierad som förhållandet mellan utsläpp och BNP, föll till en rekordlåg nivå på 315 g koldioxidekvivalenter per euro, vilket är hälften av motsvarande siffra 1990. Mellan 1990 och 2017 växte EU:s sammanlagda BNP med 58 %, medan de totala växthusgasutsläppen minskade med 22 %.

2Utsläpp som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter

EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) omfattar cirka 11 000 kraftverk och tillverkningsanläggningar, samt luftfarten inom och mellan de deltagande länderna.

2.1Utsläpp under 2017 inom ramen för utsläppshandelssystemet

Utsläppen från anläggningar som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem uppskattas ha ökat något (med 0,18 %) under 2017 jämfört med 2016. Ökningen bryter en nedåtgående trend sedan början av fas 3 år 2013 och kan förklaras av en ökning av BNP i fasta priser på 2,4 %, en siffra som är högre under något år sedan början av innevarande handelsperiod.

Ökningen skedde främst inom industrin, medan utsläppen från energisektorn minskade något. Kontrollerade utsläpp från luftfarten fortsatte att öka och uppgick till 64,2 miljoner ton koldioxid under 2017, en ökning med 4,5 % jämfört med 2016.

Utbyte av internationella reduktionsenheter mot EU-utsläppsrätter har minskat till en mycket låg nivå. Under fas 2 (2008–2012) och 3 (från 2013) användes eller utbyttes totalt 1,49 miljarder för att kompensera för utsläpp inom ramen för utsläppshandelssystemet. Under fas 3 hade cirka 436 miljoner använts i juni 2018 (varav 11,5 miljoner under 2017). Från och med 2021 kommer det inte längre att vara möjligt att använda internationella reduktionsenheter för att uppfylla skyldigheter enligt EU:s utsläppshandelssystem.

2.2Översyn av reglerna för EU:s utsläppshandelssystem

Den 9 november 2017 nådde Europaparlamentet och rådet en preliminär överenskommelse om att se över EU:s utsläppshandelssystem, främst för perioden efter 2020. Det reviderade direktivet om handel med utsläppsrätter offentliggjordes den 14 mars 2018. Bland annat sänks utsläppstaket ytterligare genom att den linjära minskningsfaktorn höjs till 2,2 % per år från och med 2021. Detta innebär att utsläppen inom systemet kommer att minska med 48 miljoner ton koldioxidekvivalenter per år mellan 2021 och 2030, jämfört med 38 miljoner ton under den nuvarande handelsperioden. EU:s utsläppshandelssystem är därmed på god väg att nå sitt mål på 43 % minskning till 2030. Av figur 3 framgår det att medlemsstaternas egna prognoser från 2017 i de flesta fallen visar på en lägre utsläppsminskning än vad som krävs enligt utsläppshandelssystemet.

Det reviderade direktivet innehåller åtgärder för att komma till rätta med det överskott av utsläppsrätter som har byggts upp sedan 2009, främst som en följd av den ekonomiska krisen och användningen av internationella reduktionsenheter för att kompensera utsläpp i EU. Under de senaste tre åren har överskottet minskat stadigt med nästan en halv miljard utsläppsrätter, se figur 3. Detta beror delvis på att auktionering av utsläppsrätter har senarelagts. Överskottet är dock fortfarande betydande, för närvarande över 1,6 miljarder utsläppsrätter.





Bland direktivets åtgärder för att komma till rätta med överskottet ingår att stärka reserven för marknadsstabilitet som kommer att tas i drift den 1 januari 2019. Genom reserven hålls överskottet nere genom att auktionsvolymerna minskas om det överstiger 833 miljoner utsläppsrätter, vilket för närvarande är fallet. Direktivet innehåller två huvudsakliga ändringar avseende reserven för marknadsstabilitet:

ØDen procentandel av överskottet som läggs i reserven från 2019 till 2023 kommer att fördubblas, från 12 % som ursprungligen överenskommits till 24 %, vilket innebär att överskottet kommer att minska snabbare, och

Øfrån 2023 kommer innehav i reserven som överskrider det föregående årets auktionsvolym inte längre att kunna användas.