RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET - Lägesrapport per den 31 december 2003 om genomförandet av kommissionens handlingsplan avseende budgetåret 2001

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

INLEDNING

Lägesrapport per den 31 december 2003 om genomförandet av kommissionens handlingsplan för uppföljning av rekommendationerna i revisionsrättens årsrapport om budgetåret 2001

Egna medel

Den gemensamma jordbrukspolitiken

Strukturåtgärder

Inre politik

Externa åtgärder

Utvidgningen

Administrativa utgifter

Finansiella instrument

Åtgärder som följer av revisionsförklaringen för 2001

European Development Fund (EDF)

Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG)

INLEDNING

Under det senaste ansvarsfrihetsförfarandet uppmanade både Europaparlamentet och rådet kommissionen att följa upp revisionsrättens rekommendationer, och önskade också stämma av resultaten av kommissionens åtaganden för detta ändamål.

Kommissionen sammanställde därför en särskild handlingsplan avseende budgetåret 2001, där man meddelade revisionsrätten sina svar på alla de rekommendationer som angetts i dess årsrapport för det budgetåret.

När nu drygt ett år gått sedan handlingsplanen presenterades anser kommissionen att det vore nyttigt att göra en första bedömning av hur åtgärderna i handlingsplanen genomförts och vilka framsteg som har skett.

I handlingsplanen för 2001 inkluderades 94 rekommendationer från revisionsrättens årsrapport, varav många innefattar flera olika aspekter eller förslag till konkreta åtgärder.

54 av de totalt 94 rekommendationerna har uppfyllts (57 %), dvs. kommissionen kommer inte att vidta några ytterligare åtgärder på dessa punkter, och de återstående 40 är således under behandling.

De 54 rekommendationer som uppfyllts kan indelas i två grupper: Vad gäller 24 rekommendationer (ca 44 % av dem som bedöms uppfyllda) ansåg kommissionen inte att det var nödvändigt att vidta några nya åtgärder, i vissa fall därför att den helt hade uppfyllt kraven i den relevanta lagstiftningen. I övriga 30 fall (ca 55 %) anser kommissionen att den vidtagit de åtgärder som krävs för att bemöta revisionsrättens kritik och förslag.

De åtgärder som vidtagits berör flertalet utgiftsområden i budgetplanen och kan, utom i vissa specialfall, indelas i två huvudsakliga kategorier:

i) Nya eller ändrade bestämmelser: Detta gäller inte minst inom forskningspolitiken, där det sjätte ramprogrammet innehåller bestämmelser som direkt svarar upp mot revisionsrättens rekommendationer, bland annat om påföljder som kan ådömas avtalsparter, utformningen av standardavtal samt förfarandet för att återkräva överskjutande eller felaktigt utbetalda belopp. Det bör dock nämnas att rådet inte antog alla de förslag som kommissionen lade fram (bland annat vad gäller stödberättigande utgifter), vilket i viss mån hämmade kommissionens möjlighet att tillmötesgå revisionsrättens kritik på dessa punkter.

Inom den gemensamma jordbrukspolitiken kunde också ett stort antal rekommendationer beaktas i samband med den reform av politikområdet som beslutades i juni 2003. Utöver dessa förslag av mer övergripande karaktär har kommissionen också ändrat en rad andra bestämmelser, bland annat när det gäller administrativt samarbete på mervärdesskatteområdet.

ii) Anpassning eller förbättring av de interna systemen för förvaltning, kontroll eller löpande övervakning samt fall där revisionsarbete inletts: I ett flertal fall har kommissionen ändrat sina interna rutiner och infört nya redskap för att på så sätt bemöta revisionsrättens kritik. Den har bland annat vidtagit åtgärder för att standardisera utformningen av generaldirektörernas årsrapporter och förbättra vissa datasystems funktionssätt (CATS-databasen inom jordbrukspolitiken, TEN-T inom utgiftsområdet inre politik). Vissa organisatoriska förändringar har också införts, bland annat vad gäller förvaltningen av SAPARD och finansieringen av AVS-sekretariatet.

När denna lägesrapport färdigställs arbetar kommissionen fortfarande med uppföljningen av 40 av revisionsrättens rekommendationer. Att dessa rekommendationer inte har uppfyllts helt och hållet betyder givetvis inte att kommissionen inte alls har reagerat på revisionsrättens kritik. Flera av revisionsrättens förslag kräver insatser som tar flera år att genomföra, t.ex. moderniseringen av kommissionens redovisningssystem eller avslutandet av program inom strukturfonderna. I denna lägesrapport - som kommer att läggas fram inom kort - redogör kommissionen därför för vilka framsteg som gjorts och vilka ytterligare åtgärder som krävs för att fullgöra de återstående 40 rekommendationerna.

Lägesrapport per den 31 december 2003 om genomförandet av kommissionens handlingsplan för uppföljning av rekommendationerna i revisionsrättens årsrapport om budgetåret 2001

Egna medel

1. I de inledande delarna av årsredovisningen (volym II del 1 och volym IV) finns det en mycket viktig tabell med rubriken "Budgetutfall". I denna tabell utelämnas många intressanta uppgifter medan andra uppgifter, exempelvis budgetårets saldo, tas upp på flera ställen helt i onödan.

Revisionsrätten anser också att årsredovisningens inkomstdel (budgetgenomförande, volym II 1) bör förtydligas i fråga om struktur och innehåll. Framför allt bör man respektera de detaljerade budgetposterna, standardisera rubrikerna med hjälp av index, använda den terminologi som förekommer i regelverket, presentera inkomstberäkningarna parallellt med inkomstutfallet och, mer allmänt, tillse en harmonisering dels mellan de olika delarna i inkomst- och utgiftsberäkningen, dels med den allmänna budgeten.

(1.17./1.18)

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

I volym I till 2002 års redovisning förbättrades redogörelsen för genomförandet på inkomst- och utgiftssidan, liksom sammanlänkningen med tabellen över utfallet. I en separat tabell under inkomsttabellen anges nu även resultatet för år n-1, och de faktiska inkomsterna anges i procent av beräkningarna i budgeten.

Kommissionen kommer att fortsätta att arbeta för förbättrad öppenhet i den mening som revisionsrätten önskar.

2. Revisionsrätten anser att de uppgifter om de faktiska moms- och BNI-belopp som tjänat som underlag för beräkningar av saldon och anpassningar av saldon för närvarande tas upp i inkomst- och utgiftsberäkningen, och de preliminära uppgifterna tas upp i den allmänna budgeten. De beräkningar av medlemsstaternas avgifter som gjorts med anledning av saldona bör emellertid också presenteras i inkomst- och utgiftsberäkningen.

Revisionsrätten anser att en särskild tabell bör tas fram för korrigeringen för Förenade kungariket (kapitel 15 och 35), med uppgift om viktig information avseende grundläggande datauppgifter och beräkningsmetoder som använts för att komma fram till det slutliga beloppet för Förenade kungarikets korrigering och dess finansiering (punkterna 1.19/1.20).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Från och med 2002 redogörs detaljerat för balanserna såväl vad gäller mervärdesskatteunderlaget som BNI-underlaget för varje medlemsstat och för varje budgetår då korrigeringar ägt rum.

Vidare innehåller inkomst- och utgiftsredovisningen för 2002 tabeller över de grundläggande uppgifter som korrigeringen för Förenade kungariket bygger på, till de belopp som budgeterades för året i fråga.

3. Kommissionen utarbetar varje år ett arbetsdokument där man ger något mer ingående förklaringar till beräkningen och finansieringen av den definitiva korrigeringen avseende år n-4. Detta dokument med motiveringar ingår inte i budgetförfarandet för fastställande av Förenade kungarikets korrigering och dess finansiering, utan det överlämnas till rådet endast för kännedom, efter det att tilläggs- och ändringsbudgeten har antagits. Under 2001 presenterades detta dokument för rådet den 5 september, efter det att tilläggs- och ändringsbudget nr 3/2001 hade antagits. Med tanke på betydelsen av ovan nämnda dokument skulle det vara lämpligt om detta i god tid var tillgängligt för budgetmyndighetens båda parter.

Med hänsyn tagen till granskningens begränsade omfattning kan revisionsrätten med rimlig säkerhet konstatera att de egna medlen från moms och BNI har bedömts och uppburits på ett korrekt sätt. Kommissionen bör emellertid lägga fram förslag om en förenkling av den slutliga beräkningen av finansieringen av Förenade kungarikets korrigering. (punkterna 1.38/1.39/1.40)

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Ursprungssyftet med arbetsdokumentet var att ge en utförlig förklaring av den slutliga beräkningen, med siffrorna för korrigeringen för ett enskilt år som exempel. Under tidigare år har det inte alltid varit möjligt att lägga fram ett sådant förklarande dokument innan den aktuella ändringsbudgeten lagts fram.

För att undvika en onödig resursanvändning inom GD Budget har det dock beslutats att dokument av denna typ inte kommer att ställas samman så länge som beräkningsmetoderna inte ändras. Nästa arbetsdokument som utarbetas kommer därför att gälla korrigeringen för 2001, vilken var den första som skedde utifrån det nya beslutet om egna medel (beslut 2000/597/EG, Euratom) och den beräkningsmetod som följer med beslutet". Således kommer det påföljande arbetsdokumentet av samma typ att ställas samman 2005, då den slutliga beräkningen av 2001 års korrigering förs in i budgeten.

De huvudsakliga data som ligger till grund för korrigeringen redovisas i det preliminära budgetförslag som berörs. Kommissionen undersöker möjligheterna att foga ytterligare detaljer till denna redovisning.

Det nya beslutet om egna medel och det arbetsdokument om beräkningen av Förenande kungarikets korrigering som åtföljer beslutet ("beräkningsmetoden") förenklar på vissa sätt systemet för att föra in den slutligt beräknade korrigeringen i en påföljande. Detta faktum kan i sin tur tjäna till att förenkla beräkningen av hur korrigeringen skall finansieras. Kommissionen kommer att dra nytta av dessa möjligheter vid beräkningen av 2001 års korrigering, som skall föras in i budgeten för 2005.

4. Enligt budgetförordningen skall man inom ramen för budgetförfarandet fastställa kontoplanen i avdelningar, kapitel och artiklar. Den tillämpade klassificeringen, som skall beakta att de olika inkomstslagen är mycket heterogena, är obalanserad. Revisionsrätten anser att man bör undvika den extrema koncentrationen i avsnitt 1 (98,3 % år 2001) genom att skilja de traditionella egna medlen från moms- och BNI-medel och korrigeringen för Förenade kungariket. Överskottet från det föregående budgetåret (kapitel 30) bör tas upp i en separat avdelning eftersom det inte har någonting gemensamt med de saldon, korrigeringar och återbetalningar avseende moms- och BNI-medlen eller korrigeringen för Förenade kungariket som tas upp i samma avdelning (kapitel 31, 32, 33 samt kapitel 35 punkt 1.21).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Under 2003 analyserades och omarbetades kontoplanen för inkomstsidan i budgeten. I synnerhet för avdelningarna 4, 5 och 6 i inkomstdelen har genomgripande ändringar föreslagits. Enligt plan skall dessa förändringar införas i ett förslag till ändringsbudget under 2005.

5. För flera av de granskade tullagren låg frekvensen av genomförda fysiska kontroller lägre än vad som var föreskrivet enligt nationella riktlinjer. Revisionsrätten uppskattar emellertid att det finns utrymme för medlemsstaterna att förbättra de nationella föreskrifterna när det gäller kontrollförfarandet för tullager så att kontrollernas typ, omfattning och frekvens fastställs klart och tydligt. I föreskrifterna bör det också anges på vilken nivå det skall fattas beslut om hur kontrollerna skall vara upplagda. Slutligen bör medlemsstaterna se till att planerade kontroller genomförs. (punkterna 1.32/1.36).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Inom Tull 2002-programmet sammanställdes ett dokument med titeln "Inventory on control areas" (översikt över kontrollområden). Genom detta dokument förses tullmyndigheterna med en uttömmande förteckning över kontrollområden och underområden samt gemensamma definitioner av kontrollmetoder.

Kommissionen och medlemsstaterna har tillsammans följt upp revisionsrättens anmärkningar vad gäller tullagerförfaranden, för att spåra eventuella avvikelser från gemenskapslagstiftningen och se till att de åtgärdas.

Kommissionen medger att kontroller inte genomförts på ett konsekvent sätt. Inom Tull 2007-programmet kommer arbetsgrupper bestående av experter från tullområdet och företrädare för kommissionen att arbeta fram en gemensam modell för riskhantering, standardiserade former för utbyte av kontrollinformation och urval av riskkategorier (punkterna 1.30, 1.31, 1.35 och 1.36).

6. För 2001 upptäcktes, liksom för tidigare år, problem med upprätthållandet av B-räkenskaper i flera medlemsstater. I Tyskland är det för närvarande inte möjligt att bekräfta saldot i B-räkenskaperna, eftersom databasen inte medger någon uppdelning i enskilda poster. I Italien är förvaltningen av B-räkenskaper ännu inte enhetlig och beräkningsfel kan inträffa på lokal och regional nivå utan att upptäckas vid kontroller. Fel i B-räkenskapsposter påträffades också i Belgien och Frankrike, och i kommissionens inspektionsrapporter hänvisades det till fel i B-räkenskaperna i Irland, Sverige och Finland. Även om det här rör sig om mindre fel vad beloppen avser, visar dessa på en svaghet i redovisningen av egna medel inom förfarandet för gemenskapstransitering. (punkt 1.27)

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen arbetar för att få igenom ett antal ändringar i förordning 1150/2000, med målsättningen att förbättra systemets struktur. Vid kommissionens kontroller på platsen i medlemsstaterna läggs fortfarande stor vikt vid det problem som revisionsrätten tar upp, och kommissionen har också lagt sig vinn om att medlemsstaterna skall åtgärda alla systemrelaterade och återkommande fel som upptäcks. Krav på återbetalning har utfärdats i en del av fallen.

7. Revisionsrätten anser att följande åtgärder skulle kunna vidtas för att effektivisera det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen:

a) Ständiga kommittén för administrativt samarbete (SCAC) och ständiga underkommittén för bedrägeribekämpning (SCAF) skulle, som det främsta forumet för informationsutbyte mellan medlemsstaterna, under kommissionens ledning kunna utveckla bästa metoder för att utveckla en bedrägeribekämpningsstrategi.

b) Informationsutbytet mellan medlemsstaterna skulle kunna underlättas genom vidare utveckling av VIES för bedrägeribekämpning och av bi- eller multilaterala överenskommelser samt genom vidtagande av korrigerande åtgärder i de fall där medlemsstaterna inte tillhandahåller information i lämplig tid.

c) Man skulle kunna upprätta särskilda kontrollenheter med ansvar för att ta sig an särskilda fall av momsbedrägerier. Detta kommer att ge medlemsstaterna bättre möjligheter till bedrägeribekämpning under förutsättning att enheterna integreras i eller kan bedriva ett nära samarbete med samordningsenheten och får stöd från OLAF.

d) Det informationsutbyte mellan medlemsstaterna som omnämns i artiklarna 11 och 12 i rådets förordning (EEG) n° 218/92 skulle kunna underlättas och bli tydligare om man harmoniserade befogenheterna och resurserna för VIES i de olika medlemsstaterna (punkt 1.54).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

a) Kommissionen och medlemsstaterna har tillsammans genomfört en detaljerad undersökning av bedrägerier som rör mervärdesskatt (nedan: "moms") i samband med handel inom gemenskapen och sammanställt de mest framgångsrika av de åtgärder som vidtagits på nationell nivå mot bedrägerier med s.k. skenföretag. Som regel bygger dessa lyckade metoder på att den ömsesidiga hjälpen mellan myndigheter ges på ett snabbare och effektivare sätt och att de nationella kontrollsystemen anpassats på så sätt att de bättre kan hindra denna typ av bedrägeri.

b) Rådet antog den 7 oktober 2003 förordning (EG) nr 1798/2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt. Denna förordning innebär ett stärkt internationellt informationsutbyte utöver VIES-systemet, som ett led i en effektivare bekämpning av momsbedrägerier.

Genom sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet om resultatuppföljning och uppdatering av prioriteringarna i strategin på mervärdesskatteområdet (KOM/2003/614) har kommissionen också åtagit sig att ersätta VIES med ett mer flexibelt och högpresterande system. Kommissionen kommer att inleda en genomförbarhetsstudie för detta ändamål under det nuvarande Fiscalis-programmets löptid (2003-2007).

c) Kommissionen håller med om innehållet i denna rekommendation. Kommissionen har i flera arbetsdokument och rapporter påpekat behovet att inrätta kontrollenheter med ansvar för att ta sig an det specifika problemet med momsbedrägerier. Samtidigt har flera medlemsstater inrättat särskilda enheter för bekämpning av momsbedrägerier.

d) Artiklarna 11 och 12 i rådets förordning 218/92/EEG har upphävts genom artikel 35 i förordning (EG) nr 1798/2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt. Detta innebär för det första att den information som medlemsstaterna är skyldiga att tillhandahålla kommissionen som underlag för att bedöma det administrativa samarbetet nu beskrivs mer utförligt, samt att det skall beslutas genom kommittéförfarande exakt hur detaljerad denna information skall vara. För det andra utgör förordningen en klar rättslig grund för medlemsstaternas möjlighet att på frivillig basis informera kommissionen i enskilda fall.

Dessutom utgör samma förordning (1798/2003) en rättslig ram för att delegera det administrativa samarbetet för att på så sätt minska bördan på det centrala kontaktkontoret.

I nära samarbete med medlemsstaterna kommer kommissionen att fortsätta arbetet med att bekämpa momsbedrägerier, dels inom ramen för Ständiga kommittén för administrativt samarbete inom området för indirekta skatter, dels inom Fiscalis-programmet. Den kommer inom kort att lägga fram en rapport till rådet och Europaparlamentet om hur administrativt samarbete använts i kampen mot momsbedrägerier.

I frågan om OLAF:s operativa befogenheter på momsområdet har kommissionen föreslagit - såväl i sin handlingsplan för 2001 -2003 om skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen och bedrägeribekämpning som i sitt arbetsprogram för 2001 - att Europaparlamentet och rådet antar en förordning om samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter och kommissionen för att skydda gemenskapernas ekonomiska intressen mot illegal verksamhet, inklusive inom momsområdet, samt penningtvätt.

Kommissionen håller på att utarbeta ett separat förslag på grundval av artikel 280 i EG-fördraget om särskilda bestämmelser enligt vilka kommissionen ges en samordnande roll i det administrativa samarbetet (punkt 1.53).

8. De månatliga belopp för jordbruksavgifter som Frankrike tillgängliggjorde uppgick i genomsnitt till 4,7 miljoner euro från januari till april 2001, men ökade markant till 10,3 miljoner euro i maj 2001 och låg därefter kvar på den högre nivån. För hela år 2001 motsvarade detta en ökning med 74 % i förhållande till år 2000, i motsats till den allmänna trenden för importtullar (punkt 1.7).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Denna aspekt granskades i samband med en kontroll av traditionella egna medel 2003, och slutsatsen blev att det inte uppstått några ekonomiska konsekvenser. Det berörda beloppet i traditionella egna medel hade ställts till förfogande i sin helhet, även om den andel som gällde jordbrukstullar hade undervärderats under perioden fram till maj 2001.

9. Revisionsrätten rekommenderade i sin årsrapport för budgetåret 1999 att en metod där man jämför skattemässiga källor med statistiska källor, som både Frankrike och Italien har testat, skall utsträckas till övriga medlemsstater och användas som ett möjligt sätt att bekämpa bedrägerier. I sitt svar åtog sig kommissionen att diskutera denna metod med medlemsstaterna.

I sin rekommendation om ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av Europeiska gemenskapens allmänna budget för budgetåret 1999 välkomnar rådet med intresse revisionsrättens rekommendation och föreslår att denna fråga skall behandlas inom den rådgivande kommittén för egna medel. Även om kommissionen har vidtagit lämpliga åtgärder för att fullfölja detta åtagande, har inte medlemsstaterna kunnat komma fram till någon överenskommelse. Revisionsrätten rekommenderar återigen att kommissionen skall fortsätta med sina ansträngningar på detta mycket viktiga område (punkterna 1.42/1.43/1.44).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Denna fråga debatterades vid två möten i Rådgivande kommittén för egna medel under 2001. Slutsatserna från dessa diskussioner, som både Frankrike och Italien var eniga om, visar tyvärr att de statistiska uppgifter om momsintäkterna som skall användas vid skattekontroll kräver sådan förfining att andra riskindikatorer kommer att vara mer tillgängliga, pålitligare och lättare att använda. För övrigt ansåg medlemsstaterna att Rådgivande kommittén för egna medel inte var det bäst lämpade forumet för att ytterligare utveckla denna idé. Emellertid kommer uppgifterna att finnas tillgängliga om medlemsstaterna anser att de är användbara för deras riskanalyssystem. Dessutom tar kommissionen systematiskt upp frågan vid sina kontroller av egna momsmedel för att säkerställa att de nationella myndigheterna beaktar skillnaderna mellan den teoretiska och faktiska momsen.

Den gemensamma jordbrukspolitiken

10. I samband med utvärderingen av de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet utförde revisionsrätten stickprov på 156 transaktioner, och jämförde dessa resultat med reultaten från inspektioner inom ramen för IACS.

Revisionsrätten anser att rapporteringen om resultaten från IACS-kontroller måste förbättras och den bör framför allt särskilja mellan resultat från slumpmässiga kontroller och kontroller som grundar sig på riskbedömning. (punkt 2.44).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Tre expertgrupper från IACS tillsattes under 2003, bland annat för att diskutera de punkter som revisionsrätten tar upp. Den 16 december 2003 röstade vidare EUGFJ-kommittén igenom en rad väsentliga ändringar till förordning nr 2419/2001, med syftet att göra de nationella statistiska uppgifterna mer lättbegripliga och tillförlitliga från och med 2004.

Förutom dessa förändringar i lagstiftningen vidtogs en del åtgärder för att skapa en mer klar och enhetlig statistisk rapportering för ansökningar som kommit in under 2001 och 2002.

I det fall kraven inte uppfylls kommer detta att tas med i beräkningen vid räkenskapsavslutningen, eftersom underlåtenhet att lägga fram fullständig och korrekt statistik ses som en indikation på bristfällig förvaltning av fonden och kan medföra en finansiell risk för densamma.

Vad gäller stöd till jordbruksgrödor uppmanas medlemsstaterna att inlämna en rapport som bl.a. skall innehålla resultaten från de kontroller som genomförs. Därför begär kommissionen att medlemsstaterna med hjälp av ett frågeformulär som kommissionen utformat separat skall rapportera resultaten av de ärenden som från och med 2002 valts ut, dels på grundval av risk, dels enligt ett slumpförfarande. Vad gäller djurbidragssystem är medlemsstaterna inte skyldiga att rapportera sina kontrollresultat i enlighet med revisionsrättens förslag. Uppdelningen mellan kontroller på grundval av risk och enligt ett slumpförfarande har verkligen undersökts regelbundet i samband med den granskning av jordbruksutgifter som kommissionen genomfört. Syftet är att i enlighet med förordning nr 3887/92 säkerställa att urvalet av jordbrukare för kontroller på plats är representativ. Dessutom har IACS-lagstiftningen i detta avseende skärpts genom artikel 19.1 i förordning nr 2419/2001, som är tillämplig från den 1 januari 2002, enligt vilken medlemsstaterna "slumpmässigt skall välja ut 20-25 % av det minsta antal jordbrukare som skall kontrolleras på plats." Detta lagstadgade krav kommer att ge revisionen en korrekt grundval, vilket förutsätts i revisionsrättens synpunkter (punkt 2.44).

11. Kommissionen förfogar över en databas (CATS - Clearance audit trail system) som omfattar en samling uppgifter om betalningar som genomförts inom ramen för EUGFJ:s garantisektion i de 15 medlemsstaterna under föregående budgetår. Revisionsrätten konstaterade att majoriteten av uppgifterna är behäftade med talrika brister. Kommissionen bör vidta nödvändiga åtgärder för att göra CATS-databasen mera tillförlitlig och användbar (punkt 2.47).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Dessutom har striktare kvalitetskontroller (t.ex. användning av kodförteckningar) infogats i det program som medlemsstaterna använder för att skicka datauppgifter till kommissionen från budgetåret 2002 och framåt. De revisorer som granskar EUGFJ-garantisektionens räkenskaper förfogar dessutom över särskilda dataprogram avsedda för mer detaljerad analys av de elektroniska uppgifter som är föremål för revision.

12. Attesterande organ: en del av dessa organ utsågs för sentEn del betalningskontor uppfyller inte villkoren för att godkännas. Kommissionen bör vidta åtgärder som gör att situationen kan förbättras (punkt 2.53-2.55).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Kommissionen har redan vid flera tillfällen rekommenderat att certifieringsorganen borde utses tidigare på året, och kommer att fortsätta att vidta alla rimliga åtgärder för att se till att så sker. Under det expertmöte rörande certifiering som hölls den 18 december 2003 ombads alla delegationerna att bekräfta att denna rekommendation följts upp under 2003, och sådana bekräftelser kunde till sist inhämtas från samtliga. Det bör påpekas att om ett certifieringsorgan inte utfört sin uppgift på tillfredsställande sätt kommer korrigerande åtgärder att övervägas, vilket även kan medföra att utbetalningsstället fråntas sin befogenhet. Vidare kommer procedurerna för att ackreditera nya utbetalningsställen att granskas noggrant.

13. Revisionsrätten upprepar att kommissionen bör vidta åtgärder för att säkerställa att korrigeringar tillämpas för svagheter i systemen som utgör en finansiell risk för EUGFJ (punkt 2.71).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Tidigare finansiella rättelser som vidtagits i fråga om tilläggsavgiften har gällt två element, nämligen beloppet för utestående avgifter och den beräknade räntan för försenade inbetalningar av avgiften. Enligt en rad nya domar som avkunnats i Europeiska gemenskapernas domstol kan man inte kräva att medlemsstaterna skall betala in avgifter som de ännu inte uppburit (särskilt när avgifterna är föremål för nationella domstolsförhandlingar) och om vissa belopp inte betalas in eller betalas in för sent, är det inte i sig någon överträdelse av medlemsstaternas skyldigheter.

Kommissionen framhåller att orsaken till att stora avgiftsbelopp inte har uppburits framför allt är pågående rättsliga förfaranden, där producenterna överklagat beloppen vid en nationell domstol.

Dessutom har kommissionen antagit en ny förordning om införande av en tilläggsavgift (förordning nr 1392/2001) som huvudsakligen skall stärka de sanktioner som är tillämpliga vid oegentligheter eller bedrägeri, varigenom revisionsrättens rekommendationer följs.

14. I sin uppföljning av observationerna i sin årsrapport 1997 konstaterar revisionsrätten att stödet för durumvete betydligt överskrider det belopp som behövs för att bibehålla producenternas inkomster. Man skulle ha kunnat uppnå betydande inbesparingar om man hade ändrat stödsystemet. Revisionsrätten anser att de rekommendationer som gemenskapsinstitutionerna avgivit fortfarande äger giltighet (punkt 2.87-2.89). 0}

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

I och med den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som rådet beslutade om i juni 2003 kommer stöd för durumvete att regleras genom det s.k. samlade gårdsstöd som skall tillämpas från och med 2005. I linje med revisionsrättens analys av sektorn för durumvete och de oberoende experternas bedömning beslöt rådet att begränsa tilläggets inverkan på beräkningen av det samlade gårdsstödet till 291 euro/hektar för 2005 och 285 euro/hektar från och med 2006. Den stödordning som tillämpas utanför traditionella produktionsområden kommer att avskaffas helt från och med 2006.

För att gynna produktionen av durumvete av hög kvalitet införs vidare ett särskilt stöd på 40 euro/hektar avseende vissa sorters durumvete som uppfyller strängare kvalitetskriterier. Detta stöd tillämpas på traditionella produktionsområden och inom ramen för den maximala garantiarealen.

15. De åtgärder som har vidtagits för att uppnå målen med GOM, av vilka vissa inte har uppnåtts, uppvisar brister. I sin särskilda rapport presenterar revisionsrätten flera rekommendationer, särskilt genom att bättre definiera målen med GOM för att förbättra kontrollerna. Eftersom kommissionen har utlovat att den skall göra den första utvärderingen av betydelse omkring 2004, är det viktigt att tillse att denna tidsplan respekteras och att vaka över att det också görs en utvärdering av synergier mellan olika stödformer för bananer (punkt 2.11.-2.117).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Detaljerna i definitionen och kvantifieringen av målen motsvarar dem som man känner från övriga gemensamma marknadsorganisationer och kommer att undersökas i samband med utvärderingen enligt artikel 32 i förordning (EEG) nr 404/93.

En utvärdering av marknadsorganisationen för bananer kommer att genomföras under 2004. Ett upphandlingsförfarande för detta ändamål inleddes 2003, och man räknar med att ett kontrakt kommer att undertecknas i april 2004. Resultaten av utvärderingen väntas mot slutet av året.

För övrigt kommer det att införas en renodlad tullordning senast den 1 januari 2006 (artikel 16.1 i förordning (EEG) nr 404/93, som ändrats genom förordning (EG) nr 216/2001).

Mer konkret återstår det att införa tullförfaranden för import till medlemsstaterna och kommissionen kommer att fortsätta att insistera på att medlemsstaterna skall finna en varaktig lösning på problemet (punkt 2.115-2.117).

16. Revisionsrätten rekommenderar ändå att kommissionen bör ompröva stödet till produkter som kan odlas i stället för oljeväxter (punkt 2.123).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Som ett led i den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som rådet antog i juni 2003 kommer oljeväxtfrön liksom andra jordbruksgrödor från och med 2005 att täckas av systemet med samlade gårdsstöd (se rådets förordning nr 1782/2003).

17. Revisionsrätten har upptäckt vissa svagheter i genomförandet av stödet men har framför allt försökt mäta den reella indikativa effekten av ersättningen på uppfödningssättet. På den punkten anser revisionsrätten att effekten är begränsad. Mot bakgrund av detta rekommenderar revisionsrätten kommissionen att göra en bedömning av effektiviteten vad gäller stöd (punkt 2.127.)

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionens plan för utvärderingar som skall inledas under 2004 omfattar en för den gemensamma marknadsorganisationen för nötkött för perioden 2004-2006. Under 2004 kommer främst internt förberedelsearbete att bedrivas. Det extensifieringsstöd som infördes som ett led i Agenda 2000 kommer också att utvärderas, även om denna typ av stöd inte kommer att bibehållas i framtiden. Som ett led i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer extensifieringsbidraget att integreras med det samlade gårdsstödet från och med 2005 (se rådets förordning nr 1782/2003).

Vad gäller bristerna i förvaltningen av extensifieringsstöden har problem uppmärksammats i flera medlemsstater och finansiella korrigeringar har föreslagits som ett led i kommissionens förfarande för räkenskapsavslutning.

18. Kommissionen bör varje år göra om och verifiera ett representativt urval IACS-kontroller (punkt 2.44).

Kommissionens svar:

Kommissionen har inte för avsikt att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen anser att IACS möjliggör en omfattande begränsning av antalet fel. Dessutom förbättrar kommissionen fortlöpande kontrollsystemet genom att förfina berörda förordningar och genom att se till att de genomförs och utvecklas fullständigt i medlemsstaterna. Detta gäller exempelvis genomförandet av systemet för att identitetsmärka boskapen eller att senast den 1 januari 2005 införa ett geografiskt identifieringssystem (punkt 2.44).

Kontrollarbetet har i många år varit ett rutininslag under nästan alla IACS-uppdrag och är fortsatt en mycket viktig del av många granskningar på platsen som kommissionen utfört. Detta återges till fullo i kommissionens granskningsrapporter.

Strukturåtgärder

19. Trots att man tillsammans med medlemsstaterna har inrättat ett system för prognoser av utbetalningsansökningar är beräkningen av de betalningsbemyndiganden som krävs fortfarande inte särskilt tillförlitlig. När tillgängliga uppgifter kan tänkas ändra denna beräkning beaktas dessutom inte detta för att uppdatera budgetberäkningarna (ändringsskrivelse, tilläggs- och ändringsbudget). Under dessa omständigheter finns det, liksom beträffande åtagandebemyndiganden, fortfarande ingen koppling mellan hur budgetberäkningen beträffande betalningsbemyndiganden utarbetas och hur stödåtgärderna antas och framskrider (Punkt 3.14).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Det är som regel svårt att förutse utnyttjandet av betalningsbemyndiganden.

I sin årliga publikation om utnyttjandet av strukturfondsanslagen ("Analysis of the budgetary implementation of the Structural Funds") analyserar kommissionen noggrant kvaliteten på medlemsstaternas prognoser. Detta arbete kommer att fortsätta även under följande år. Sammantaget har de omfattande felen i prognoserna ofta berott på en betydande övervärdering av utgifterna.

Med utgångspunkt från svaren på en enkät som sänts ut till de nationella myndigheterna har kommissionen vidtagit en rad åtgärder för att underlätta medlemsstaternas prognosarbete. De formulär som medlemsstaterna skall fylla i har gjorts enklare och tydligare, och kommunikationskanalerna har rationaliserats på så sätt att det nu finns en enhetlig kontaktpunkt för prognosinformation. Vidare skickas påminnelser numera inte enbart till de ständiga representationerna utan också till de förvaltande myndigheterna för de aktuella programmen (dessa förändringar bör leda till en snabbare spridning av information och minska den administrativa bördan på medlemsstaterna). Ytterligare påminnelser skickas nu systematiskt till de medlemsstater som inte har lagt fram sina prognoser i tid. Kommissionen översänder vidare resultaten av prognosarbetet till budgetmyndigheten, med separata uppgifter för varje medlemsstat. I syfte att skapa ett positivt grupptryck publiceras också en redogörelse för samtliga medlemsstaters prognoser och deras utfall under de föregående åren. Kommissionen har således vidtagit så omfattande åtgärder som är möjligt inom ramen för gällande lagstiftning för att förbättra dessa prognoser. Utöver alla dessa insatser är det dock naturligtvis också viktigt att medlemsstaterna förbättrar sina egna förfaranden.

Hittills har emellertid inget tydligt tecken på bättre prognoser kunnat konstateras. Prognosfelet avseende programmen för 2000-2006 var 46 % 2002, och något större 2003.

Med tanke på att medlemsstaternas prognoser varit så otillförlitliga har kommissionen baserat de senaste budgetförslagen främst på sina egna beräkningar. Denna praxis har ökat utnyttjandegraden för betalningsbemyndiganden. Denna utnyttjandegrad uppgick 2002 (vad avser program inom den senaste programperioden 2000-2006) till 91 %. Enligt preliminära uppgifter för 2003 förefaller denna siffra ha förbättrats ytterligare till 97 %.

Kommissionen hoppas att dess ansträngningar för att förbättra medlemsstaternas prognoser skall bära frukt på medellång sikt, så att dessa uppgifter kan användas i budgetarbetet.

Situationen är en helt annan när det gäller åtagandebemyndiganden. Budgetarna har där baserats på senaste möjliga uppgifter om programplaneringen och åtagandebemyndigandena har utnyttjats till närmare 100 %.

Det låga utnyttjandet av betalningsbemyndiganden för åtgärder för perioden 2000-2006 under 2000 och 2001 beror främst på att åtgärderna inleddes sent.

I sitt meddelande till Europaparlamentet och rådet "Budgetgenomförandet under strukturfonderna, särskilt de utestående åtagandena (R.A.L)" (KOM(2002)528 slutlig, 20.9.2002) har kommissionen redan fördjupat frågan om skillnaden mellan medlemsstaternas prognoser och det faktiska genomförandet och lagt fram betalningsprognoser för perioden fram till 2010.

20. Jämfört med det föregående budgetåret har kommissionen strukit de rubriker som avser lärdomar som kan dras. De strukturella brister som påträffats under de senaste budgetåren skulle ha krävt en mycket mer djupgående analys. Detta i syfte att föreslå förbättringar när det gäller finansierings- och budgetramarna (budgetplanen, förfaranden för utarbetande av anslagsberäkningar) och bestämmelser för programplanering och förvaltning i förordningarna om strukturåtgärder. Det skulle också ha varit värdefullt om kommissionen analyserat sitt eget ansvar i samband med förseningar av programplaneringsförfarandet, brister i anslagsberäkningar och anhopningen av transaktioner i slutet av budgetåret. (punkterna 3.18/3.19).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Den metod som kommissionen använder för att räkna fram de årliga anslagen till strukturfonderna beskrivs i det preliminära budgetförslaget. Kommissionen redogör också detaljerat för resultaten av medlemsstaternas betalningsprognoser i sin årliga publikation om utnyttjandet av strukturfondsanslagen ("Analysis of the budgetary implementation of the Structural Funds"), som också innehåller en analys hur transaktionerna varit fördelade över tiden under de berörda budgetåren. Denna rapportering kommer att fortsätta även i framtiden.

Det faktum att det avsnitt som gällde vilka lärdomar som kan dras av de olika fallen har avskaffats innebär enligt kommissionen inte någon informationsförlust, eftersom detaljerade analyser fortfarande återfinns i inkomst- och utgiftsredovisningen.

21. Ett av de huvudsakliga målen i de nya rättsliga ramarna var att programplaneringsförfarandet skulle påskyndas och förenklas. Programplaneringen, som sker i flera successiva etapper, har emellertid visat sig vara synnerligen tungrodd. Utmärkande för denna har varit att det inte funnits någon klar och tydlig åtskillnad mellan kommissionens och medlemsstaternas ansvarsområden eller några exakta och på förhand fastställda ramar för programplaneringen. Det visade sig att det krävdes långa förhandlingar mellan medlemsstaterna och kommissionen, utan att de operativa ramarna för stödåtgärderna för den skull blev helt fastställda. En generell förklaring till detta är att osäkerheten består när det gäller kommissionens och medlemsstaternas ansvarsområden och att texten i bestämmelserna fortfarande är komplex när det gäller programplanering, förvaltning och redovisning av utgifter. Fastställandet av områden som är stödberättigade inom stödåtgärder för mål 2 är ett exempel på svårigheter som förekommer vid inledningen av programplaneringsfasen. Revisionsrätten rekommenderar därför att erforderliga åtgärder skall vidtas för att i tid utarbeta lämpliga ramar för framtida programplaneringar, framför allt med tanke på nästa utvidgning (punkterna 3.30, 3.33 och 3.41).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen antog i april 2003 ett åtgärdspaket med syftet att förenkla förvaltningen av de befintliga programmen ("Communication on the simplification, clarification, coordination and flexible management of structural policies" - C(2003) 1255; kommissionens meddelande om förenkling, förtydligande, samordning och flexibilitet i förvaltningen av strukturpolitiken). Detta rör sig om åtgärder som kan införas utan att det behövs ändringar i lagstiftningen. De omfattar bland annat samordning av revisionsarbete, flexibilitet i systemet för kommissionens ersättning av mottagarnas utgifter och en smidigare tillämpning av n+2-regeln (dvs. att åtaganden som inte fullgjorts genom betalning dras tillbaka efter år n+2), rationalisering av halvtidsöversynen och handläggningen av resultatreserven, samt förenklade förfaranden för ändringar i program och för möten, behandling av indikatorer och rapporteringskrav. De ändringar som gällde de dagliga förvaltningsrutinerna kunde införas genast, medan övriga åtgärder kommer att införas enligt tidtabellen. Till de särskilda åtgärderna inom finanskontrollområdet hör bland annat en uppdatering (december 2003) av revisionshandboken för strukturfonderna (för Europeiska socialfonden gavs också ut en kompletterande handbok), vägledning när det gäller stickprovskontroller (vilket även ingår i revisionshandböckerna) samt ett förtydligande av kraven på vilka handlingar som måste bevaras som en del av verifieringskedjan (förordning (EG) nr 2355/2002 om ändring av förordning nr 438/2001). Kommissionen och medlemsstaterna har också diskuterat möjligheten att sluta särskilda avtal ("contracts of confidence"), som skall göra det möjligt för kommissionen att dra ned på sina granskningar i medlemsstaterna. Förhandlingar om sådana avtal har inletts med flera medlemsstater.

Kommissionen bedömer att de förenklingar som införs kommer att leda till ett snabbare genomförande av de pågående programmen. Det kan nämnas att betalningarna för strukturfondsprogram för perioden 2000- 2006 redan visade en viss ökning 2003.

Under 2003 kunde kommissionen också fullborda förhandlingarna om de huvudsakliga dokument som ligger till grund för programmen för de nya medlemsstaterna för perioden 2004 -2006 (avseende ramen för gemenskapsstöd samt samlade programdokument för mål 1). Detta bör göra det möjligt att formellt godkänna program direkt efter anslutningen den 1 maj 2004, och bidra till att programmen kan börja genomföras så snart som möjligt.

Som en förberedelse för nästa programperiod för strukturfonderna (2007 -) offentliggjorde kommissionen i januari 2003 en andra lägesrapport, såsom en uppföljning av Andra lägesrapporten om ekonomisk och social sammanhållning från 2002. Ett seminarium hölls också för medlemsstaternas företrädare i mars. I februari 2004 kommer Tredje lägesrapporten om ekonomisk och social sammanhållning att offentliggöras, varefter ett forum om sammanhållningspolitiken kommer att hållas i maj. Kommissionen har för avsikt att färdigställa sina förslag till förordningar för den kommande programperioden under loppet av 2004, så att de nya rättsliga ramarna kan antas i slutet av 2005.

22. Det är inte blott programplaneringen som vållar problem, utan också komplexiteten i de regeltexter som gäller utgifterna och de osäkerheter som fortfarande finns i fråga om tolkningen av olika grundläggande inslag såsom vissa utgifters stödberättigande, utgifterna för samfinansiering av intäktsskapande investeringar eller definitionen av en slutlig stödmottagare (punkt 3.32)

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Förordning (EG) nr 1685/2000 avseende regler om berättigande till medfinansiering från strukturfonderna har ändrats genom förordning nr 1145/2003 i syfte att klargöra vissa aspekter, bland annat frågan om bankavgifter inom Interregprogrammen och om betalningar till riskkapitalfonder skall anses vara faktiska utbetalningar. Ingen förändring infördes dock vad gäller förskotten till mottagare och hur dessa skall behandlas, eftersom medlemsstaterna vid diskussionen om förenklingsprojektet motsatte sig förslaget att dessa förskott skulle kunna betraktas som stödberättigande belopp (antagandet av förordning nr 1145/2003 överklagades till EG-domstolen av procedurskäl och kommissionen kommer tillfälligt att dra tillbaka förslaget, för att sedan åter lägga fram det i början av 2004). Utöver den vägledande noten om handläggning av inkomster i infrastrukturprojekt uppdaterade kommissionen i december 2002 riktlinjerna för kostnads- och intäktsanalyser i projekt inom ERUF, Sammanhållningsfonden och ISPA. Kommissionen har hållit en rad möten med nationella myndigheter för att förbättra metoderna för dessa analyser. I riktlinjerna redovisas bland annat principer för de finansiella analyser som ligger till grund för medfinansieringsgraden, med utgångspunkt från inkomster, restvärden och kalkylräntor. Kommissionen skrev i april 2003 till medlemsstaterna för att erinra om dessa principer och för att fastställa vissa parametrar för beräkningen av medfinansieringsgraderna.

23. Uppdelningen av strukturåtgärdernas förvaltning mellan olika tjänsteenheter inom kommissionen gör det fortfarande svårt att få en helhetsbild av situationen. Den gemensamma databasen för strukturfonderna, som skall möjliggöra ett elektroniskt informationsutbyte, var inte operativ vid programförhandlingarna. I slutet av 2001 saknades fortfarande vissa uppgifter, framför allt avseende FFU (punkt 3.37).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

I juli-augusti 2002 införde GD Fiske anslagen för FFU för perioden 2000-2006 i den gemensamma databasen för strukturfonderna, och har därefter uppdaterat dessa uppgifter. Däremot används inte det särskilda systemet för hantering av ansökningar om utbetalning. Databasen för strukturfonderna används redan för att ta fram olika typer av rapporter och analyser, bland annat av ärenden som berörs av n+2-regeln, men systemet är under utveckling och kommer snart att innehålla även andra funktioner. Man håller bland annat på att infoga länkar till olika referensdokument, samt skapa en funktion för elektroniska underskrifter. Dessutom skapas en särskild portal för strukturfondsfrågor där strukturfondsdatabasen kommer att inta en central plats. Under 2004 kommer kommissionen också att skapa de länkar som krävs mellan strukturfondsdatabasen och kommissionens nya allmänna räkenskapssystem.

24. De kontroller som medlemsstaterna skall genomföra före avslutningen av varje insatsform under perioden 1994-1999 är ett helt avgörande inslag för systemens pålitlighet och betalningskravens formella riktighet. Trots vissa framsteg i fråga om att säkerställa att bestämmelserna tillämpas på samma sätt, kan kontrollsystemen ännu inte garantera att de slutliga utgiftsdeklarationerna har genomgått tillräckligt sträng och pålitlig kontroll. Under 2001 avslutade kommissionen 53 stödåtgärder avseende perioden 1994-1996 för mål 2 (varav 16 inom ERUF och 37 inom ESF). I slutet av 2001 återstod ännu 53 oavslutade stödåtgärder vilket motsvarade 575 miljoner euro i utestående åtaganden (varav 44 inom ERUF för 540 miljoner euro och 9 inom ESF för 35 miljoner euro). De förfaranden för avslutande som tillämpades för stödåtgärderna avseende perioden 1994-1996 för mål 2 och för projekt inom Sammanhållningsfonden är i allt väsentligt identiska med dem som tillämpades för den föregående perioden. Med tanke på de stödåtgärder som kommer att avslutas från år 2002 och framåt bör kommissionen intensifiera sina åtgärder och se till att verksamheten inom de olika tjänsteenheter som ansvarar för strukturåtgärder samordnas bättre (punkter 3.62 och 3.81).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Under 2003 lyckades kommissionen avsluta flertalet av de mål 2-program från 1994-1996 som hade varit oavslutade vid 2001 års utgång. I slutet av 2003 fanns det således bara åtta sådana oavslutade program under ERUF och ESF (fördelade fem/tre), vilka motsvarade 70 miljoner euro i åtaganden, varav 66 miljoner under ERUF och 4,7 miljoner under ESF. För de flesta andra programmen från perioden 1994-1999 lade medlemsstaterna fram de nödvändiga handlingarna först strax innan tidsgränsen i slutet av mars 2003. De avdelningar som ansvarar för förvaltningen av strukturfonderna hade i slutet av 2003 avslutat genomgången av dessa dokument och verkställt slutliga betalningar - alternativt dragit tillbaka åtaganden i de fall inga betalningsansökningar förelåg - för belopp som motsvarar 41 % av de totala åtaganden som fortfarande var utestående i slutet av 2002. Förfarandena var desamma för samtliga fyra fonder, och utgick från detaljerade checklistor. Alla ouppklarade frågor stämdes av genom ett samråd mellan de fyra berörda avdelningarna. För ungefär två tredjedelar av programmen krävdes klargöranden i samband med de slutliga deklarationerna, antingen i fråga om den finansiella granskning som gjorts innan programmen avslutades eller om orsakerna till eventuella förbehåll i fråga om redovisningarna. För att alla eventuella oegentligheter skulle klaras upp sköttes genomgången i nära samarbete mellan de förvaltande avdelningarna och OLAF. Dessutom utförde avdelningarna revision på platsen för en rad program som redan hade avslutats. I de fall dessa revisioner uppdagade brister i de granskningar som skett i mottagarnas egen regi eller om deklarationerna vid avslutningen av programmen innehöll förbehåll för eventuella oegentligheter kring de deklarerade utgifterna, och dessa brister inte har kunnat klaras upp, kommer kommissionen att göra finansiella korrigeringar. Detta kan efter överenskommelse ske till en standardiserad procentsats som tillämpas på samtliga fonder. De förvaltande avdelningarna kommer att fortsätta avsluta program och granska redan avslutade program från 1994-1999 under loppet av 2004. I detta sammanhang hänvisas också till kommissionens svar till punkt 5.20-5.21 samt punkt 5.54 i revisionsrättens rapport för 2002 (EGT C 286, 28.11.2003, s. 1).

25. Förfarandena för handläggning av ansökningar om slutbetalning utgjordes alltid av samråd mellan tjänsteenheterna, utan att respektive ansvarsområden hade ändrats jämfört med den föregående perioden. Syftet med dessa förfaranden var framför allt att kontrollera om enskilda anomalier som upptäckts vid tidigare eventuella kontroller på platsen hade åtgärdats. Uppföljningen av dessa iakttagelser från tidigare kontroller var fortfarande baserade på olika databaser som inrättats utan samordning eftersom den samlade databas som kommissionen hade aviserat inte kunde tas i bruk före 2002 (punkt 3.48).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

När det gäller att avsluta program från 1994 -1999 har alla de avdelningar som förvaltar strukturfondsmedel använt gemensamma och strikt reglerade förfaranden. Introduktionen av SYSAUDIT, den nya datortillämpningen för revision, har försenats. SYSAUDIT kommer bland annat att användas för att övervaka att ärenden faktiskt följs upp där så krävs. Under tiden har de olika avdelningarna använt andra redskap för att följa upp revisionsresultat. GD Sysselsättning och socialpolitik följer t.ex. upp alla rekommendationer om förvaltningssystemen för 2000 -2006 års program via en applikation som kallas GESAUDIT och som utvecklades inom generaldirektoratet under 2002.

26. Bestämmelserna om förvaltning och kontroller avseende perioden 2000-2006 har förstärkts. Deras genomförande lider emellertid redan av förseningar, alla system är ännu inte redo att tas i bruk och den oberoende kontrollen av de utförda transaktionerna har ännu inte inletts. Bland de löpande betalningarna upptäckte revisionsrätten samma slags icke stödberättigande utgifter som de som förekom under de tidigare perioderna, vilket visar på att gällande regler inte är tillräckligt kända bland alla aktörer. För att försäkra sig om att förvaltnings- och kontrollsystemen håller den standard som krävs enligt bestämmelserna skall kommissionen regelbundet granska hur dessa system fungerar. För att göra detta krävs besök på platsen. Generaldirektoraten för regionalpolitik och fiske gjorde emellertid få besök under 2001, generaldirektoraten för sysselsättning och för jordbruk gjorde inga besök alls. Därmed har kommissionen under 2001 inte erhållit tillräcklig säkerhet om dessa systems tillförlitlighet. I vissa medlemsstater finns det brister i förfarandena för kontrollen av att det rör sig om faktiska utgifter och att dessa är stödberättigande, framför allt saknades det kontroller av kvitterade fakturor eller motsvarande handlingar. Följden av detta är att en utgiftsredogörelse upprättas utan att man försäkrar sig om att det rör sig om faktiska utgifter. Kommissionen bör alltså så snart som möjligt försöka slutföra sina verifikationer i medlemsstaterna och se till att kontrollnormerna och reglerna för stödberättigande, samt de sanktioner som blir följden om dessa regler inte efterlevs, sprids och förstås på alla nivåer (punkterna 3.66, 3.67 och 3.82).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

De avdelningar som förvaltar strukturfonderna fortsätter att granska medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem för 2000-2006 års program på platsen. Fram till slutet av 2003 hade följande antal revisioner av denna typ skett för varje fond:

- ERUF: 37

- ESF: 68

- EUGFJ, utvecklingssektionen: 14

- FFU: 13 (av 16) program.

Under 2004 planerar GD Regionalpolitik ytterligare 15 sådana systemrevisioner för de pågående programmen, medan GD Sysselsättning och socialpolitik planerar 40. GD Fiske kommer att fullborda sin revision av samtliga FFU-program i mars 2004. GD Jordbruk räknar med att ha utfört revision av 41 % av EUGFJ-utvecklingssektionens utgifter till i februari 2004. GD Regionalpolitik utförde tio revisioner av de system som används för att förvalta projekt under Sammanhållningsfonden enligt förordning 1386/2002 under loppet av 2003, och dess revisionsprogram för 2004 innehåller ytterligare fem.

27. När det gäller ett urval av innovativa och förberedande projekt avseende lokal sysselsättning som kommissionen direktfinansierat, var kommissionens förfaranden för ekonomisk förvaltning inte tillräckligt strama i vissa fall. Dessutom garanterades inte någon sund ekonomisk förvaltning av sådana projekt på grund av att de olika innovativa åtgärderna till viss del överlappade varandra och att vissa projekt godkändes sent (punkt 3.118).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kraftfulla insatser har gjorts för att rationalisera gemenskapens stöd till lokala sysselsättningsinitiativ som finansieras direkt av kommissionen. Således finansieras från och med 2003 inga nya projekt genom budgetartikel B5-503. Detta för att undvika överlappningar mellan de förberedande åtgärder till förmån för lokala sysselsättningsinitiativ som finansierades genom denna budgetartikel under 2001 och 2002 å ena sidan och de åtgärder som faller under artikel 6 i förordningen å andra sidan.

Kommissionens insatser under 2003 har framför allt bestått i utbyte och spridning av god praxis, utveckling av metodverktyg och andra hjälpmedel för aktörerna på området, samt i tematiska och programvisa utvärderingar av de åtgärder som kommissionen hittills finansierat för ändamålet. Kommissionen har också aktivt uppmuntrat medlemsstaterna att stärka den regionala och lokala dimensionen i sin sysselsättningspolitik, såsom ett led i den europeiska sysselsättningsstrategin.

Vad gäller de innovativa åtgärder som finansieras med stöd av artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden har några ansökningsomgångar för specialiserade ändamål inletts, och detaljerat system för urval och förvaltning av program har utformats. Man har också infört en del förbättringar av förvaltningen av systemet, och kontrollerna - bl.a. kontroller på platsen - har skärpts så mycket som går med befintliga resurser.

28. Revisionsrätten konstaterar att kommissionen i allmänhet har gjort en snabbare uppföljning av de iakttagelser som revisionsrätten tagit upp i samband med revisionsförklaringen avseende 1999 än vad den har gjort i samband med revisionsförklaringar för tidigare år. Emellertid gör kommissionen sällan några ytterligare undersökningar utöver de av nödvändighet begränsade stickprov som revisionsrätten granskat, trots att revisionsrättens iakttagelser ofta påvisar brister i förvaltning och kontroll som är gemensamma för många program. Framför allt när det gäller de avslutade stödåtgärderna bör kommissionen se till att utvärdera konsekvenserna av felen för hela den berörda stödåtgärden och inte begränsa sig till att återvinna den felaktigt utbetalda finansieringen endast i de enskilda fall som inte har bestridits (punkt 3.104).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Om felaktigheter som tas upp av revisionsrätten tyder på att systemfel kan föreligga gör kommissionen en uppföljning av problemet som går utöver de enskilda fall där felen upptäckts. Ett exempel på detta är fallet med offentlig upphandling i Spanien, där GD regionalpolitik under 2003 har utvidgat sin undersökning till ytterligare ett antal ärenden, och föreslår att en kompensation till fast procentsats bör utkrävas för brott mot de aktuella reglerna för programmen för 1994-1999, och tillika för ett fall i Frankrike som berörde Europeiska socialfonden. Efter en granskning gällande ett enskilt projekt som revisionsrätten utförde vid Chambre des métiers d'Ile de France i Paris, samt som ett resultat av de fördjupade kontroller som kommissionen sedan genomförde vid Frankrikes ministerium för hantverkssektorn och små och medelstora företag, beslutades 2002 om en finansiell nettokorrigering på 22 miljoner euro. Beloppet belastade det samlade programdokumentet för 1994-1999, mål 3-program i Frankrike, för hela åtgärden i fråga (beslut C(2002)44, 21.3.2002).

Inre politik

29. Beträffande åtgärdsprogrammet för transeuropeiska transportnät bör kommissionen stärka den rättsliga ramen och ramverket för kontroll för att förbättra skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen (till exempel ställa krav på anslagsmeddelanden mellan medlemsstater och slutmottagare samt ta fram och införa klarare regler för när kostnader är stödberättigande). Utvärderingen av förslag bör förbättras genom att man i högre grad använder externa experter och den bör även dokumenteras ordentligt. Administrativa förfaranden och IT-system bör ändras med tanke på de speciella förutsättningar som gäller för åtgärdsprogrammen för transeuropeiska transportnät. Genomförda åtgärdsprogram för transeuropeiska transportåtgärder bör granskas regelbundet (punkt 4.74).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen införde 2003 en ny version av kommissionsbeslutet, där medlemsstaternas roll har stärkts (avseende bl.a. kontroll, bedömning, övervakning och utvärdering), och varje deltagares ansvar vid användningen av bidraget i fråga har förtydligats. Under 2004 kommer kommissionens beslut att revideras igen för att ytterligare klargöra medlemsstaternas skyldigheter. Kommissionen skickar nu ut sitt beslut direkt till slutmottagaren såväl som till medlemsstaten, och deras respektive roller har blivit klarare.

Även definitionerna av hur arbeten och studier skall bedrivas har blivit tydligare. Kommissionen har infört en standardiserad kostnadsredovisning som en del av det nya kommissionsbeslutet från 2003. Denna används också i 2003 års översyn av förfarandena för stöd till transeuropeiska transportnät, vilket också lett fram till en handbok för förvaltningen av dessa stöd, som kommer att börja användas i början av 2004. Vidare kommer det att införas tydligare regler för publicitet, som grundar sig på befintlig praxis inom strukturfondsområdet.

Kommissionen överväger om externa experter bör anlitas för utvärdering av projekten.

30. Slutligen uppmanas kommissionen, liksom i förra årets årsrapport, att skydda gemenskapens ekonomiska intressen genom att tillämpa de sanktioner som anges i rådets förordning nr 2988/95. Förutom att fördelar som uppnåtts på felaktig grund kan återkrävas bör dessa sanktioner vara synliga och ge möjlighet till motsvarande administrativa åtgärder och påföljder för att vara både effektiva och avskräckande. Sanktionerna skulle kunna definieras i standardavtal eller införas genom en särskild sektorsbestämmelse. (punkt 4.51).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Standardavtalen under sjätte ramprogrammet innehåller bestämmelser om påföljd i form av avtalsviten (vilka återges nedan), samt om möjligheterna till granskningar och kontroller, inklusive från revisionsrättens sida. De omfattar också särskilda bestämmelser om återbetalning av felaktigt utbetalda belopp.

"Avtalsviten

Utan att det påverkar tillämpningen av några andra åtgärder enligt detta avtal godkänner avtalsparterna att gemenskapen för att skydda sina ekonomiska intressen har rätt att kräva avtalsvite av en avtalspart, som befunnits ha redovisat för höga utgifter och som en följd av detta har erhållit ett finansiellt bidrag från gemenskapen som saknar grund. Den berörda avtalsparten är skyldig att betala avtalsvitet och dessutom betala tillbaka det finansiella bidrag han erhållit utan grund.

1. Avtalsvitet skall vara proportionellt mot storleken på den för högt angivna delen av utgifterna och mot storleken på det finansiella bidrag från gemenskapen som saknar grund. Avtalsvitet skall beräknas enligt följande formel:

Avtalsvitet = ogrundat finansiellt bidrag x (för högt angiven del av utgifterna/totalt belopp som gjorts gällande)

Beräkningen av avtalsvite skall avse enbart den tidsperiod för vilken avtalsparten framställt krav på bidrag från gemenskapen. Avtalsvitet får inte beräknas på grundval av gemenskapens sammanlagda bidrag.

2. Kommissionen skall underrätta den avtalspart som den anser vara skyldig att betala avtalsvite. Kravet skall vara skriftligt och skickas i rekommenderat brev med mottagningsbevis. Avtalsparten skall ha 30 dagar på sig att besvara gemenskapens krav.

3. Förfarandet för återbetalning av ogrundade finansiella bidrag och av avtalsviten skall fastställas i överensstämmelse med artikel II.31.

4. Kommissionen skall ha rätt till ersättning i enlighet med punkterna 1-6 när utgifter har angetts med för höga belopp och detta framkommer först efter det att avtalet har löpt ut.

5. Dessa bestämmelser påverkar inte tillämpningen av administrativa eller ekonomiska påföljder som kommissionen i enlighet med budgetförordningen får besluta att tillämpa för avtalsparter som försummat sina förpliktelser enligt budgetförordningen, och ej heller tillämpningen av civilrättsliga medel som står till gemenskapens eller övriga avtalsparters förfogande. Dessa bestämmelser utesluter ej heller att medlemsstaternas myndigheter får vidta straffrättsliga åtgärder.

6. Vidare gäller enligt budgetförordningen att avtalspart, som fastställts allvarligt ha försummat sina förpliktelser enligt avtalet, är skyldig att betala böter på 2-10 % av värdet av det finansiella bidrag från gemenskapen som avtalsparten erhållit. Bötesnivån får ökas till intervallet 4-20 % om avtalsparten på nytt försummar sina förpliktelser inom fem år efter det första tillfället."

31. Regelbundna kontroller på platsen genomförs redan av kommissionens tjänstemän med ansvar för att övervaka åtgärderna för transeuropeiska transportnät, men det rekommenderas att dessa kontroller kompletteras med tekniska och finansiella granskningar i efterhand. (punkt 4.33).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Den centrala revisionsfunktionen inom GD Energi och transport har i linje med revisionsrättens önskningar granskat ett urval åtgärder inom ramen för transeuropeiska transportnät 2003. Dessa granskningar kommer att fortsätta under 2004, och dessutom kunna intensifieras, eftersom revisionsfunktionen fått personalförstärkning och ett nytt ramavtal slutits med en extern revisionsbyrå.

32. Det bör i standardavtalen för indirekta FoTU-åtgärder anges att deltagarna har obegränsat och solidariskt ansvar för användningen av det ekonomiska bidraget från gemenskapen (med undantag för sådana deltagare, till exempel allmänna universitet, som av juridiska skäl inte kan hållas obegränsat eller solidariskt ansvariga) (punkt 4.50).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

I standardavtalet för sjätte ramprogrammet bekräftas principen om solidariskt ansvar för alla avtalsparter utom offentliga organ, internationella organisationer eller avtalsparter vars deltagande i den indirekta åtgärden garanteras av en medlemsstat eller associerad stat. Principen om solidariskt ansvar tillämpas för alla projekt utom dem som omfattas av Marie Curie-kontrakten, de särskilda åtgärderna för små och medelstora företag och ytterligare några specifika stödåtgärder där ett undantag är vederbörligen motiverat.

Solidariskt ekonomiskt ansvar

1. Om avtalet sägs upp eller en avtalspart utesluts från deltagande i enlighet med artikel II.16, och någon av avtalsparterna inte går med på att återbetala det belopp denna avtalspart är skyldig, skall konsortiet betala kommissionens fordran.

Kommissionens fordran får inte överskrida värdet på det bidrag som konsortiet har att fordra enligt artikel 5.

2. Det belopp som skall återbetalas skall fördelas mellan alla återstående avtalsparter utom dem som anges i punkt 3. Fördelningen skall ske i proportion till respektive avtalsparts andel av hela projektet.

Fördelningen skall baseras på den relativa betydelsen av respektive avtalspart som inte är undantagen enligt punkt 3. För återbetalning av förskott skall härvid beaktas respektive avtalsparts andel av de preliminära kostnaderna enligt bilaga I. För återbetalning av utbetalda belopp för styrkta och godkända kostnader skall i stället beaktas respektive avtalsparts andel av dessa kostnader.

Belopp som en avtalspart krävs på får inte överskrida det bidrag han är berättigad till enligt gällande bidragsnivåer. Det belopp en avtalspart är berättigad att erhålla skall vid återbetalning av förskott grundas på hans preliminära kostnader enligt bilaga I, och vid återbetalning av en reglerad utbetalning skall beloppet i stället grundas på hans styrkta och av kommissionen godkända kostnader.

3. Punkterna 1 och 2 gäller inte då den försumliga avtalsparten är ett offentligt organ, en internationell organisation eller en avtalspart vars deltagande i den indirekta åtgärden garanteras av en medlemsstat eller associerad stat.

4. Konsortiet är inte solidariskt ansvarigt i följande fall:

a) När en avtalspart har varit försumlig och försummelsen upptäckts först efter det att avtalet löpt ut, är konsortiet inte solidariskt för avtalspartens skuld.

b) För avtalsvite som en avtalspart är skyldig enligt artikel II.30.

c) För påföljder som nämns i artikel II.30 och som beslutats för en försumlig avtalspart.

33. Ansträngningarna att återfå gemenskapsmedel som överbetalats från slutmottagare bör intensifieras, särskilt beträffande generaldirektoraten för forskning, informationssamhället samt energi och transport (punkt 4.76).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Genom artikel 73 i den nya budgetförordningen infördes systemet med avräkning, vilket gör det lättare att kräva in felaktigt utbetalda belopp. Dessutom har rapporteringsrutinerna när det gäller belopp som återstår att kräva in förbättrats generellt inom kommissionen. De olika generaldirektoraten har infört de nya rutinerna på ett sätt som passar deras interna organisation.

GD Informationssamhället har utvecklat ett särskilt redskap för att se till att revisionsresultat omsätts i praktiken.

GD Energi och transport har förstärkt sina procedurer för att se till att felaktigt utbetalda belopp återkrävs, och det övervakas nu regelbundet hur granskning och uppföljning fungerar.

GD Forskning inrättade i februari 2003 en rådgivningsservice (help desk) vid sin centrala finansenhet, med uppgift att underlätta handläggningen av betalningskrav.

Dess huvudsakliga uppgifter är att

- skapa och stödja ett nätverk för de handläggare som hanterar betalningskrav,

- införa och vid behov uppdatera riktlinjer för handläggningen av betalningskrav (http://intranet-rtd/services/ f_procedures-ordres-recouvrements_fr.shtml ),

- bistå med handledning som ett komplement till de kurser som ges av GD Budget,

- rapportera om utfärdade betalningskrav och om potentiella s.k. onormala utestående åtaganden, för att på så sätt förebygga risken för att betalningskrav utfärdas senare än nödvändigt (bland annat genom riktade undersökningar).

- GD Forskning tar också månadsvis fram en resultattavla för finansiella transaktioner, vilken görs tillgänglig på generaldirektoratets intranätsida. Denna resultattavla innehåller också uppgifter om betalningskrav som ännu inte har betalats (http://intranet-rtd/politique/ ics12_fr.shtml).

När det gäller att förebygga dylika problem har man i det sjätte ramprogrammet, utöver att kontrollera avtalsparternas juridiska och ekonomiska ställning i förväg och kräva finansiella säkerheter där så är nödvändigt, även infört några ytterligare skyddsåtgärder:

- Solidariskt ansvar för avtalsparterna.

- Krav på revisionsintyg.

- Ett nytt system för förhandsfinansieringen (förskotten anpassas periodvis till faktiska kostnader under det att projekten genomförs).

34. I sin särskilda rapport nr 2/2002 (Sokrates och Ungdom för Europa) lämnade revisionsrätten ett antal rekommendationer för att förbättra förvaltningen av dessa program vilka bör tas i beaktande. Bland annat rekommenderas att byrån för tekniskt stöd ersätts med ett gemenskapsorgan, att förhållandet mellan kommissionen och nationella myndigheter tydligt definieras, att kontroll och övervakning på alla nivåer förbättras och att effektiva utvärderingar genomförs i tid (punkt 4.77).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen kan bekräfta att den är på väg att avveckla de tillfälliga byråer för tekniskt bistånd som använts för programmen Sokrates II och Ungdom, och ersätta dem med ett s.k. genomförandeorgan, som förväntas vara i funktion 2005. Detta genomförandeorgan kommer att ha i uppgift att sköta vissa centraliserade aspekter av programmen inom områdena utbildning och kultur.

Kommissionen bekräftar också att den i samband med de nya Sokrates II- och Ungdom-programmen har tagit tillfället att bygga ut den bestämmelse som ger möjlighet att anlita nationella organ i arbetet med de mer decentraliserade aspekterna av programmen: till förbättringarna hör en tydligare definition av kommissionens respektive medlemsstatens ansvar för dessa organs funktionssätt (bl.a. i fråga om resurser och arbetsuppgifter).

Kommissionen skärper också kontrollerna av hur programmen inom utbildnings- och kulturområdena genomförs (främst Sokrates II och Ungdom). Bland annat inleddes i slutet av 2001 ett anbudsförfarande för att anlita revisionsbyråer som kan bistå kommissionen i en stärkt kontrollstruktur: antalet avtal som varit föremål för finansiell granskning har på så sätt kunnat ökas från ca 50 år 2002 till närmare 200 år 2003.

Enligt kommissionens arbetsprogram för 2004 skall det under året också göras en deltidsutvärdering av Sokrates II och Ungdom för programperioden 2000-2006.

35. Kommissionen bör inrikta sig på ett enhetligt genomförande av åtgärdsprogrammet för transeuropeiska transportnät där samma bestämmelser tillämpas för alla mottagare i alla medlemsstater. Den rättsliga ramen för åtgärdsprogrammen för transeuropeiska transportnät bör stärkas för att bättre skydda gemenskapens ekonomiska intressen. När avtal inte ingås med slutmottagaren skulle medlemsstaterna kunna införa anslagsmeddelanden utformade enligt en ram som tagits fram av kommissionen. Dessa anslagsmeddelanden, som skall godkännas skriftligen av mottagaren, bör innehålla bidragsbestämmelser och bidragsvillkor för att öka mottagarens medvetande om de särskilda krav som skall uppfyllas vid åtgärdens genomförande (punkt 4.31).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Sedan 2002 underrättar kommissionen direkt både medlemsstaten och slutmottagaren om sitt beslut. För ett så samordnat programgenomförande som möjligt anges från och med 2003 års beslut medlemsstaternas respektive slutmottagarnas roll och ansvar i ett enda samlat dokument fogat till beslutet (i bilaga I vad gäller de tekniska aspekterna och i bilaga II vad gäller tillämpningsföreskrifterna). Att skriva separata avtal (som medlemsstaten inte är part till) eller utfärda meddelanden om beviljande av stöd bedöms vara överflödigt, eftersom tanken är att stärka medlemsstaternas ansvar och undvika att ansvaret "späds ut" via olika underavtal.

I det meddelande om beslutet om stöd som skickas till medlemsstaten och slutmottagaren anges klart deras respektive rättigheter och skyldigheter. Som en del av denna avtalsram anges det också i kommissionens nya standardbeslut från 2003 att varje väsentlig förändring, innehållande, nedsättning eller indragning av det stöd som beviljats i kommissionens beslut måste meddelas både slutmottagaren och medlemsstaten innan ändringen omsätts i praktiken. För att ytterligare förtydliga den rättsliga ramen för programmet för transeuropeiska transportnät och vilka skyldigheter medlemsstaterna och mottagarna har i detta sammanhang har en särskild handbok utvecklats.

36. GD Energi och transport bör noggrant tillämpa urvalskriterierna för ansökningar (särskilt vad beträffar mottagningsdatum), förstärka utvärderingsprocessen genom ökad användning av externa experter, och noggrant dokumentera alla gjorda kontroller (punkt 4.35).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

De särskilda förfarandena för området transeuropeiska transportnät har integrerats i kommissionens procedurhandbok (Manual of procedures), vilket har bidragit till att klargöra kraven på dokumentation om utvärderings- och beslutsrutinerna.

Sedan 2003 organiserar kommissionen ansökningsomgångar med bindande tidsfrister. Kommissionen överväger också att anlita externa experter för utvärderingen av projekten.

37. En övergång från nuvarande databaser till det centrala datasystemet vid GD Energi och transport bör ske snarast möjligt och med beaktande av de särskilda förutsättningar som gäller för åtgärder för transeuropeiska transportnät. Under tiden bör man söka lösningar för att hantera de nyckelfunktioner för förvaltningen av ansökningar, avtal och/eller projekt som för närvarande saknas eller är ofullständiga i de aktuella IT-systemen (punkt 4.36).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Förvaltningen av projekt som gäller transeuropeiska transportnät (TEN-T) har nu integrerats i generaldirektoratets övergripande projektförvaltningssystem TREN-T.

38. För att följa kommissionens norm för internkontroll uppmanas GD Energi och transport även att tillämpa de förfaranden som godkänts av dess generaldirektör och där så är nödvändigt anpassa dem för att återspegla de faktiska förfaranden som införts för förvaltningen av åtgärdsprogrammen för transeuropeiska transportnät. De operativa förfarandena bör därefter hållas uppdaterade (punkt 4.34).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

De särskilda förfarandena för området transeuropeiska transportnät har integrerats i kommissionens procedurhandbok. De tillämpades under budgetåret 2003 och uppdateras regelbundet.

39. För att minska risken för att slutmottagare medvetet och omedvetet uppger icke stödberättigande kostnader och för att kommissionens enheter på ett mera noggrant och effektivt sätt skall kunna sköta den ekonomiska förvaltningen av indirekta FoTU-åtgärder rekommenderas att man i det kommande sjätte ramprogrammet (2002 - 2006) från grunden förenklar systemet för kostnadsersättningar. De tre huvudtyperna av system för kostnader (tilläggskostnader, fullkostnader och fullkostnader med schablonbelopp) bör ersättas med ett enda system, och de tio kostnadskategorierna bör reduceras till tre (det vill säga personalkostnader, samordningskostnader och särskilda kostnader) med mer utbredd användning av schablonbelopp (punkt 4.47)

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Detta ärende är avslutat. Revisionsrättens förslag godtogs inte av rådet och Europaparlamentet, och kommissionen har således inte följt denna rekommendation. Däremot har en rad andra förändringar förts in i standardavtalet för sjätte ramprogrammet, bland annat att några kostnadskategorier skall rationaliseras bort, att deltagarnas egna redovisningssystem skall användas, att kostnader skall verifieras av externa revisorer och att kostnadsmodellerna och deras tillämpning skall förenklas och samordnas.

Externa åtgärder

40. Det ackumulerade värdet av utestående åtaganden som är fem år gamla eller äldre ökade från 933,9 miljoner euro i slutet av 1998 till 1589,6 miljoner euro i slutet av 2001. Denna utveckling visar hur viktigt det är att ständigt följa upp utestående åtaganden för att de skall kunna begränsas. Det är viktigt att kommissionen skaffar sig tillförlitliga och fullständiga redovisnings- och förvaltningsuppgifter för att underlätta förvaltningen av de finansierade åtgärderna. Dessa uppgifter bör göra det möjligt att genomföra fördjupade analyser av utvecklingen av de utestående åtagandena och av karaktären på utförda betalningar (förskott eller andra betalningar) så att man kan jämföra utbetalningstakten för stödet med genomförandet på plats (punkt 5.10).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Byrån för samarbete EuropeAid (nedan: "EuropeAid") har under 2002 och 2003 systematiskt gått igenom alla gamla eller vilande åtaganden, och för varje år läggs ett nytt tidigare budgetår till denna genomgång. 2003 infogades till exempel åtaganden från 1997 i översynen. Ett system för uppföljning av resultaten av denna genomgång inrättades 2000 och har uppdaterats regelbundet (systemet bygger på att Exceltabeller läggs ut på EuropeAids intranätsida). Under 2003 började man vidta steg för att integrera detta rapporterings- och uppföljningssystem i CRIS-databasen, som är det viktigaste verktyget i förvaltningen av gemenskapens bistånd till tredje land. Detta kommer bland annat att underlätta delegationernas rapportering om gamla och vilande åtaganden. Programmeringen och det nödvändiga analysarbetet har utförts och det nya redskapet håller nu på att testa. Enligt planerna skall systemet vara i funktion under första halvåret 2004.

Genom att CRIS-systemet varit i full funktion sedan början av 2003 förfogar kommissionen nu över en fullständig databas med projekt- och kontraktsuppgifter, och den interna översyn som gjordes 2003 kunde därför bli mer fokuserad än tidigare. Framför allt riktades den in på åtaganden som inte omsatts i praktiken i den takt man önskat (även om dessa formellt inte kunde klassificeras som gamla eller vilande åtaganden), t.ex. genom att kontrakt endast ingåtts till små belopp eller att bara en liten andel utbetalats. De åtaganden som uppmärksammades gicks sedan igenom på ledningsnivå och man fattade beslut om korrigerande åtgärder, t.ex. sätt att påskynda genomförandet, minska ned på skalan eller vissa fall avsluta programmen.

Vad gäller analysen av de verkställda betalningarnas typ kommer det faktum att systemet bringats i överensstämmelse med artikel 81 i den nya budgetförordningen som gäller från början av 2003 att innebära att eventuella icke-uppfyllda kriterier för förhandsfinansieringen automatiskt kommer att räknas som ett riskkriterium.

Det finns redan en modul inbyggd i CRIS för att följa genomförandet på fältet genom regelbunden bevakning av enskilda projekt. Denna modul kommer att utvidgas under 2004, för att även omfatta sektorsspecifika program och stöd till offentliga finanser. Kommissionen kommer under året också att utveckla en ny modul för handläggningen av s.k. projekt i pipeline, samt för ekonomisk planering och prognosarbete. Genom denna funktion kommer det att kunna noteras när ett projekt nått fram till varje steg i genomförandet, och man kommer också att kunna jämföra prognoserna med det faktiska genomförandet.

41. Kommissionen borde snarast ta itu med denna fråga för att kunna se till att systematiska revisionsprogram fastställs och samtidigt tydligt fastställa den ansvarsfördelning som behövs inom kommissionen för att slutsatserna i granskningsrapporterna skall följas av åtgärder (punkt 5.21).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

I december 2002 antog EuropeAid ett revisionsprogram för budgetåret 2003. Programmet avsåg revision under huvudkontorets eller delegationernas direkta överinseende. Arbetet inom revisionsprogrammet bevakades löpande, och ett andra program för budgetåret 2004 antogs i december 2003 på grundval av en riskanalys.

Ansvaret för att följa upp resultaten av revisionen har uttryckligen tilldelats utanordnaren och dem som innehar utanordnarens befogenheter genom delegering eller vidaredelegering.

Sedan reformen började genomföras har GD Yttre förbindelser utarbetat årliga arbetsprogram för den interna revisionen. Granskningsarbetet har bland annat inriktats på hur rutinerna fungerar inom den nya, samlade tjänsten för yttre förbindelser efter omorganisationen första halvåret 2002. Som ett led i den administrativa reformen, och i synnerhet för att uppfylla internrevisionsstandard nr 21, katalogiseras alla rapporter från internrevisionen, och anmärkningarna och rekommendationerna följs sedan upp genom handlingsplaner.

42. Revisionsrätten rekommenderar följande:

- Kommissionen bör vidta ytterligare åtgärder för att se till att de organisationer som ansvarar för att hantera EU-medel förbättrar sina internkontrollsystem, framför allt för att se till att de verifierande underlagen och organisationernas upphandlingsförfaranden är tillfredsställande. Kommissionen bör tydligare fastställa vilka miniminormer som skall följas.

- Kommissionen bör vidta de åtgärder som krävs för att se till att tillräckliga undersökningar och granskningar utförs, antingen av kommissionen själv eller för dess räkning, för att den skall kunna avgöra om de internkontrollförfaranden som de samarbetspartner som står för genomförandet tillämpar är lämpliga och vidta korrigerande åtgärder om så behövs (punkt 5.50).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

De organisationer som bidrar till förvaltningen av EU:s humanitära bistånd har undertecknat ett ramavtal för partnerskap, som förhandlats fram efter samråd med alla de viktigaste aktörerna på området. Avtalet innehåller miniminormer för bland annat styrkande handlingar och upphandlingsförfaranden, vilka de förvaltande organisationerna måste rätta sig efter. Som en anpassning till reformen och den nya budgetförordningen och dess genomförandebestämmelser undertecknades ett nytt partnerskapsavtal 2003, och det är det avtalet som nu tillämpas. Det nya ramavtalet för partnerskap och framför allt dess bilaga V, som antogs av kommissionen den 28 oktober 2003 på grundval av artikel 238.2 i genomförandebestämmelserna till budgetförordningen, innebär skärpta krav på att de humanitära organisationerna skall skapa standardrutiner för upphandling, och det ingår också riktlinjer för hur upphandlingsdokumenten skall utformas. Reglerna är utformade så att förfarandena skall följa bästa internationella praxis. Kommissionen kommer att utföra kontroller av dokument samt kontroller på platsen i enlighet med sina befogenheter, för att försäkra sig om att de humanitära organisationernas upphandlingsförfaranden och sättet åtgärderna genomförs på är korrekta (bilaga V punkt 1.3.4 i ramavtalet för partnerskap).

Kontoret för humanitärt bistånd (nedan: Echo) sköter ett stort antal översyner och kontroller. Detta sker såväl vid de tekniska assistenternas bedömning av varje insats som i samband med de operativa och finansiella gruppernas samt den vidaredelegerade utanordnarens bedömningar. Vid avslutningen av transaktionen utför också finansenheten en kontroll. Tjänstemän inom Echo har genomfört ett betydande antal revisioner under de senaste åren. Efter en omfattande upphandlingsomgång slöt Echo i juni 2002 ett kontrakt med en extern revisionsbyrå, och kunde därigenom betydligt öka antalet revisioner under 2002 och 2003. 96 revisioner fullbordades under 2003 vid mottagarnas huvudkontor, och ytterligare 44 var under arbete och nära fullbordande. Vidare fullbordades 16 revisioner på fältet, med ytterligare 13 nära fullbordande. Vid revisionen stäms bland annat av att de interna kontroller och system som inrättats av Echos partner fungerar tillfredsställande, och man granskar även de handlingar som skall styrka de kostnader man begärt ersättning för från Echo. På så sätt är det tänkt att varje partner skall bli föremål för revision vart annat år. Dessutom har de personalresurser som avsätts till revision trefaldigats.

43. Med övervakningssystemet kan man nu hitta brister i projekten, men det krävs ytterligare arbete för att de underliggande orsakerna skall kunna analyseras. Vidare bör övervakningssystemets kvalitet, prestanda och metoder utvärderas regelbundet av kommissionen (punkt 5.77).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

1. Via det s.k. resultatinriktade övervakningssystemet (ROM) kan man ta fram uppgifter i realtid om hur projekt framskridit och huruvida det är sannolikt att de kommer att fullbordas som avsett. De bakomliggande orsakerna till att projekt blivit framgångsrika eller inte analyseras mer ingående i samband med utvärderingen. Utvärderingen och övervakningen utgör två skilda verktyg, men samverkar och kompletterar varandra.

2. Kommissionen har inrättat en samordningsfunktion som bl.a. har till uppgift att bidra till kvalitetskontrollen och vidareutveckla metodiken. Som planerat har man nu inlett en utvärdering av systemets ändamålsenlighet, och en enkät har sänts ut till användarna för detta syfte.

44. Revisionsrätten rekommenderar följande:

- Mervärdet av Europeiska unionens insatser i förhållande till Världsbankens och Internationella valutafondens insatser bör fastställas tydligare.

- Man bör överväga att införa ett mer harmoniserat förfaringssätt för makroekonomiskt stöd och strukturanpassningsstöd, så att länder i liknande situationer behandlas lika.

- Kommissionens beslutsfattande i de olika stadierna av förvaltningen av det makroekonomiska stödet bör vara mer öppet och medge insyn, och framför allt bör kommissionen dokumentera sin motivering till att man tillåter undantag från villkoren.

- Kommissionens övervakning av kvaliteten på den ekonomiska förvaltningen i de stödmottagande länderna bör förbättras avsevärt och alla ansvariga generaldirektorat bör vara delaktiga.

- utvärderingar bör ges högre prioritet (punkt 5.85).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

- Man arbetar redan metodiskt för att utforma gemenskapens insatser på så sätt att de kompletterar IMF:s och Världsbankens program. Det anordnas regelbundna samråd mellan Världsbanken och företrädare för GD Ekonomi och finans samt EuropeAid.

- GD Ekonomi och finans utför systematiskt förhandsbedömningar av alla planerade makroekonomiska stöd, för att på så sätt fastställa vilka ytterligare finansiella behov mottagarlandet har. Att undersöka att de planerade stöden har ett mervärde ("komplementaritet") i förhållande till IMF:s och Världsbankens program ingår numera alltid i dessa förhandsbedömningar.

- Med hänsyn till de olika instrumentens särdrag och de olika rättsliga grunderna håller kommissionen med om behovet av ett mer harmoniserat förfaringssätt för makroekonomiskt stöd och strukturanpassningsstöd. Mot bakgrund av detta förbereds en manual med harmoniserade metoder för budgetstöd till tredje land.

- Möjligheterna att förbättra samordningen mellan de närmast involverade generaldirektoraten håller på att undersökas i en särskild arbetsgrupp med företrädare för dessa.

- Kommissionen kommer i varje enskilt fall att säkerställa att motiveringen till stöd dokumenteras på vederbörligt sätt (rapport från platsen i mottagarlandet, analys av villkoren i samförståndsavtalet, resultat av samrådet inom Ekonomiska och finansiella kommittén).

- Ett första utkast till en handledning för förvaltning av makroekonomiska stöd har tagits fram, och en slutlig version kommer snart att finnas tillgänglig. Den kommer bland annat att innehålla en beskrivning av ekonomihanteringsprocessen i GD Ekonomi och finans och andra berörda avdelningar.

- Ett fyraårigt ramavtal har slutits i syfte att bättre kunna avgöra att de ekonomihanteringsprocesser och kontroller som används för makroekonomiska stöd i mottagarländerna fungerar som avsett (operativa bedömningar). Avtalet slöts med Deloitte i december 2003, och kontrolluppdrag kommer snart att börja genomföras.

- I framtida samförståndsavtal bör det ingå som villkor eller som föremål för övervakning att de brister som upptäckts vid de operativa bedömningarna har korrigerats.

- Resultaten av de operativa bedömningarna kommer också att meddelas GD Yttre förbindelser och EuropeAid.

- Alla kommissionens förslag till rådsbeslut innehåller numera bestämmelser om bedrägeribekämpning.

- Alla samförståndsavtal om makroekonomiskt stöd innehåller en bestämmelse om revision och återbetalningskrav.

- Resultaten av dessa genomgångar kommer så småningom också att diskuteras tillsammans med IMF och Världsbanken, för att gemensamt identifiera svagheter i den ekonomiska förvaltningen i mottagarländerna.

- En större tonvikt vid utvärdering av åtgärder är redan en del av den allmänna reformen. Kommissionen planerar att genomföra utvärderingar av makroekonomiska stödprogram fr.o.m. 2003, och allt strukturanpassningsstöd som godkänts sedan 2000 innehåller bestämmelser för en slutlig oberoende utvärdering av den ekonomiska förvaltningen (punkt 5.85).

- Ett makroekonomiskt stöd som tilldelats Armenien kommer att efterhandsutvärderas under första kvartalet 2004. Utvärderingen kommer att skötas av ett specialiserat företag som valts ut efter en anbudsinfordran.

- Ytterligare en anbudsinfordran kommer att ske 2004 för att välja ut ett konsultföretag för efterhandsutvärdering av andra program för makroekonomiskt stöd enligt ett treårigt ramavtal.

- Slutrapporterna från dessa utvärderingar kommer också att vidarebefordras till GD Yttre förbindelser och EuropeAid.

45. Delegationerna bör emellertid få tillräckligt mycket tid för att kunna uttala sig om förslag från enskilda organisationer. Kommissionen bör också undersöka alternativa förfaranden för att förkorta tiden från en enskild organisations inlämnade av ett förslag till undertecknande av avtal (punkt 5.78).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Kommissionen ser positivt på revisionsrättens kommentarer till de åtgärder som hittills vidtagits. Samrådsförfarandet kommer att inbegripa delegationerna, som kommer att ges tillräckligt med tid för att förbereda sina kommentarer (punkt 5.78).

46. Kommissionen bör överväga att låta delegationerna utföra en större del av bedömningsarbetet med hjälp av tydliga instruktioner och tydlig ledning från de centrala enheterna, och detta arbete bör sedan följas upp (punkt 5.75).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Även enligt nuvarande förfaranden har delegationerna en aktiv roll att spela i bedömningen av förslag, och kommissionen kommer även i detta avseende att se till att förslagen överlämnas i tid för att de skall kunna bedömas.

47. Ett informations- och förvaltningssystem som innehåller uppgifter om experter och entreprenörer bör utvecklas (pPunkt 5.67).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Uppgifter om kontraktsparter och enskilda experter finns redan tillgängliga i CRIS, i en speciell datafil som kallas "Opérateurs" (här: förteckning över sakkunniga). EuropeAid kommer även fortsättningsvis att föra in uppgifter om kontraktsparter och experter i denna fil, eftersom uppgifter om sådana företag ofta är nyttiga även om inget kontrakt undertecknas (företag som lämnar anbud i samband med upphandling). Som ett led i anpassningen till kommissionens moderniserade redovisningssystem kommer ett gränssnitt att skapas inom EuropeAids lokala informationssystem CRIS för att uppgifter skall kunna överföras från Opérateurs-filen till ICON-DB. EuropeAid kommer givetvis också att anpassa sina lokala system till kraven inom ABAC-projektet.

Utvidgningen

48. När kommissionen kontrollerar att villkoren för decentraliserad förvaltning är uppfyllda bör den se till att de av revisionsrätten påtalade bristerna beaktas i tillräcklig omfattning. Kommissionen bör också kontrollera att de punkter som nämns i dess egna granskningsrapporter rättas till (punkt 6.31).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Kommissionen har i sina kontakter med kandidatländerna konsekvent påpekat vikten av att de följer rekommendationerna i revisionsrättens årsrapport för 2001. I september 2003 inleddes också ett revisionsprogram, i syfte att kontrollera att systemen fungerar enligt gällande regler. I programmet tas hänsyn till såväl revisionsrättens ovan nämnda rekommendationer som de som kommissionen tidigare meddelat.

För att avhjälpa de brister som revisionsrätten påpekat har kommissionen vidtagit en rad åtgärder för att underlätta programmens genomförande och vägleda kandidatländerna i arbetet (t.ex. genom att ändra kommissionens förordning nr 2759/99 för att öka räckvidden för utbildningsstödet och bistå vid förberedelserna för övervakningskommittéernas arbete; kommissionen har också uppmanat till att lämna in förslag till hur genomförandet av Sapardprogrammet kan underlättas och svarat på många frågor från parter som visat intresse för olika aspekter av Sapardprogrammet och gett råd i fråga om ekonomisk förvaltning).

Vid revisionsbesök bedöms också kvalifikationerna hos den personal som utsetts för att förvalta programmet. Detta sker såväl före som efter genomförandet, och tar bl.a. form av intervjuer med personerna i fråga samt en genomgång av meritförteckningar och befattningsbeskrivningar.

Administrativa utgifter

49. Uppställningen av de decentraliserade organens årsredovisningar bör harmoniseras. Uppställningen bör även anpassas till varje organs specifika karaktär så att det ekonomiska utfallet framträder tydligare (punkt 7.26).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Genom den nya budgetförordningen som trädde i kraft den 1 januari 2003 har räckvidden för de konsoliderade räkenskaperna utvidgats. Konsolideringen skall nu också omfatta de "organ som inrättas av gemenskapen, som är juridiska personer och som faktiskt beviljas anslag som belastar budgeten" (nedan: "gemenskapsorganen"). Det föreskrivs också att dessa organ skall använda samma redovisningsregler som övriga institutioner, så att deras räkenskaper kan konsolideras med kommissionens senast budgetåret 2005, i enlighet med förordningens övergångsbestämmelser. För att uppnå detta mål kommer kommissionens räkenskapsförare att anta redovisningsregler och -metoder för den harmoniserade redovisningsplan som skall antas av alla institutioner, kontor och decentraliserade organ. Uppställningen av räkenskaperna kommer således att harmoniseras.

Som ett led i denna process hölls ett möte mellan kommissionen och företrädare för gemenskapsorganen under två dagar i Bryssel i oktober 2002. Vid mötet förklarades principerna för moderniseringen av gemenskapens redovisningssystem, och en uppföljning skedde i Lissabon på våren 2003, då fördelarna med reformen av systemet stod i fokus. Vid det senaste mötet i december 2003 gavs företrädarna för gemenskapsorganen en lägesrapport om hur projektet framskridit. Genom mötena har gemenskapsorganen fått möjlighet att ge uttryck för sina behov och ta upp frågor som rör deras skyldigheter enligt den nya budgetförordningen.

Dessutom har de haft möjlighet att direkt påverka reformarbetet genom att ha två företrädare i kommittén för redovisningsstandarder.

50. Arbetet med att göra framläggandet av skolornas räkenskaper enhetligare bör gå vidare så att konsolideringen av räkenskaperna förenklas. I skolornas kontoplan saknas konton för anläggningstillgångar och inventarierna tas inte upp i de allmänna räkenskaperna. Anläggningstillgångarna förs inte in i balansräkningarna för de enskilda skolorna eller i balansräkningen för kontoret för styrelsens företrädare. I årsrapporten för budgetåret 2000 nämndes brister beträffande sättet att föra inventarieförteckningar (punkt 7.34).

Kommissionens svar:

Kommissionen är i färd med att genomföra denna rekommendation.

Sedan revisionsrätten framförde sin iakktagelser har vissa framsteg gjorts när det gäller presentationen av skolans räkenskaper. Ytterligare ansträngningar kommer dock att göras för att klassificera tillgångarna i balansräkningen, oavsett om det gäller tillgångar som faller inom eller utanför budgeten.

Efter revisionsrättens iakttagelser har också kansliet för styrelsens företrädare uppmanat de enskilda skolorna att ta upp de fasta tillgångarna i sina balansräkningar. Denna rekommendation har i princip hörsammats av alla skolorna.

Kommissionen deltar i de olika styrelsernas sammanträden, och uppmanar då alltid skolorna att klargöra läget vad gäller inventarierna. De flesta av Europaskolorna har därför på det stora hela uppfyllt revisionsrättens önskemål, och kommissionen fortsätter att arbeta för ytterligare förbättringar på denna punkt.

Finansiella instrument

51. Eftersom det inte finns några precisa mål att uppnå är det särskilt viktigt att rapporter om åtgärdens genomförande är tillförlitliga, att relevanta siffror är exakta och att åtgärden är förenlig med andra åtgärder som förvaltas av EIF och som genomförs parallellt.

Upplysningarna om åtaganden och uttag som EIF gjort för investeringar i venture capital-fonder är tillgängliga för hela året "n" under det första kvartalet av det följande året ("n+1"). Å andra sidan översänds informationen om sysselsättning från små och medelstora företag för år "n" till kommissionen genom venture capital-fonder och EIF under tredje kvartalet. Kommissionen anser att det är rimligt att behålla de existerande tidsgränserna hellre än att förmå små och medelstora företag till att antingen ändra sin finansiella rapportcykel eller skicka in rapporten i två delar. Revisionsrätten noterar att budgetmyndigheten inte informeras om utvecklingen av systemet innan budgetbesluten tas år "n+1" (punkterna 8.14/8.15).

Kommissionens svar:

Kommissionen har genomfört denna rekommendation.

Kommissionen och Europeiska utvecklingsfonden (EIF) anser liksom revisionsrätten att det är av yttersta vikt att uppgifterna om mekanismens genomförande är tillförlitliga. Uppgifterna om åtaganden, undertecknade kontrakt, utbetalningar och återbetalningar verifieras av EIF och följs upp av kommissionen.

Kommissionen anser att insamlingen och analysen av de statistiska uppgifterna bäst sker i samband med utvärderingen. I enlighet med rådets beslut har vidare en utvärdering i efterhand genomförts.

Kommissionen har också vidtagit föl