c) Beslut 2020/…/MC-EnC om fastställande av en allvarlig och bestående underlåtenhet från Serbiens sida enligt artikel 92.1 i fördraget om energigemenskapen, i ärende ECS-10/17S.

Kommissionen avser att på Europeiska unionens vägnar stödja antagandet av 2020 års utkast till riktlinjer för allmän policy. Mindre ändringar av 2020 års utkast till riktlinjer för allmän policy kan, mot bakgrund av yttrandena från energigemenskapens fördragsslutande parter inför eller under ministerrådet, godtas av kommissionen utan något ytterligare beslut av rådet.

De politiska överenskommelserna mellan Europeiska unionens råd och Europaparlamentet under 2018 och i början av 2019 gjorde att alla regler som infördes med paketet om ren energi för alla i EU kunde vara i kraft från och med juni 2019. De tre energi- och klimatmålen för 2030 om att minska utsläppen av växthusgaser med minst 40 % jämfört med 1990, energieffektivitetsmålet på minst 32,5 % och målet om förnybar energi på minst 32 % är fast förankrade i EU-lagstiftningen, men en uppjustering av dessa mål kommer att föreslås 2021 efter kommissionens förslag av den 17 september 2020 om att minska EU:s växthusgasutsläpp med minst 55 % fram till 2030, jämfört med 1990 års nivåer.

Enligt bestämmelserna i förordning (EU) nr 347/2013, som den antagits av energigemenskapen, inrättades två arbetsgrupper för att utarbeta en förteckning över projekt av intresse för energigemenskapen. De projekt som lagts fram av projektsamordnarna var föremål för ett offentligt samråd, som inleddes av energigemenskapens sekretariat den 30 mars 2020. Under loppet av 2020 granskades projekt för att se om de kunde få status som projekt av intresse för energigemenskapen. En kostnads-nyttoanalys genomfördes för varje projekt, vilket ledde till en rangordning av projekten på grundval av specifika poäng kopplade till hur väl kriterierna uppfylls. Vid processens slut, och på basis av konsensus, föreslogs den permanenta högnivågruppen ett utkast till preliminär förteckning över projekt av intresse för energigemenskapen, vilket godkändes den 16 juli 2020. Efter ett positivt yttrande från energigemenskapens tillsynsnämnd den 28 juli 2020 ska den slutliga förteckningen över projekt av intresse för energigemenskapen överenskommas av ministerrådet den 17 december 2020.

Enligt bestämmelserna i förordning (EU) nr 347/2013, som den antagits av energigemenskapen, inrättades två arbetsgrupper för att utarbeta en förteckning över projekt av intresse för energigemenskapen respektive en förteckning över projekt av ömsesidigt intresse. De projekt som lagts fram av projektsamordnarna var föremål för ett offentligt samråd, som inleddes av energigemenskapens sekretariat den 30 mars 2020. Under loppet av 2020 har projekt granskats för att se om de kan få status som projekt av intresse för energigemenskapen eller projekt av ömsesidigt intresse.

Förteckningen över projekt av intresse för energigemenskapen är giltig i två år efter antagandet och gäller endast inom ramen för förordning (EU) nr 347/2013. Varje framtida uppdatering av denna förteckning inom energigemenskapen bör korrekt återspegla utvecklingen på EU-nivå och på energigemenskapens nivå, särskilt när det gäller målen för 2030 och minskningen av växthusgasutsläppen samt den framtida översynen av förordning (EU) nr 347/2013.

Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i ministerrådet bör vara att stödja antagandet av beslutet.

3.1.4 Beslut enligt artikel 91.1 i fördraget om fastställande av en underlåtenhet att uppfylla skyldigheter enligt det fördraget i följande ärenden:

Tvistlösningsförfarandet fastställs i avdelning III, kapitel 1 och avdelning IV, kapitel 1 i arbetsordningen för tvistlösning inom ramen för fördraget.

a)Beslut 2020/…/Mc-EnC om underlåtenhet av Serbien att efterleva fördraget om energigemenskapen, i ärende ECS-13/17.

Som Europeiska unionens domstol har fastslagit utgör tredje parts tillträde till överföringssystem ”en av de grundläggande åtgärder” som de fördragsslutande parterna måste vidta för att fullgöra sina åtaganden enligt fördraget om energigemenskapen. Enligt artikel 32.1 i gasdirektivet ska de fördragsslutande parterna säkerställa genomförandet av ett system för tredje parts tillträde till överföringssystemet för naturgas för samtliga systemanvändare, objektivt och utan diskriminering, på grundval av offentliggjorda tariffer. Genom artikel 16.1 och 16.2 i gasförordningen åläggs den systemansvarige för överföringssystemet att ställa maximal kapacitet till marknadsaktörernas förfogande på alla relevanta platser, med beaktande av kraven på systemintegritet och effektiv nätdrift, samt att genomföra och offentliggöra icke-diskriminerande och transparenta mekanismer för kapacitetstilldelning. Enligt artikel 18.3 i gasförordningen jämförd med punkt 3.2.1 a i bilaga I till denna ska relevanta platser omfatta alla entry- och exitpunkter till och från det överföringsnät för naturgas som drivs av den systemansvarige för överföringssystemet. De skyldigheter i fråga om tredje parts tillträde till överföringssystemet för naturgas som härrör från energigemenskapens regelverk har införlivats med den serbiska nationella lagstiftningen genom sin energilag och måste genomföras av den systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med reglerna.

Energigemenskapens sekretariat anser att Srbijagas, dvs. det företag som för närvarande fungerar som systemansvarig för överföringssystemet vad gäller naturgas i Serbien och ansvarar för alla entry- och exitpunkter till/från det serbiska överföringssystemet för naturgas, har dock underlåtit att fullgöra dessa skyldigheter genom att fortsätta att ensidigt undanta kapacitet för gränsöverskridande överföring av naturgas vid entrypunkten Horgoš från öppna förfaranden för kapacitetsallokering, och därigenom underlåtit att säkerställa tredje parts tillträde till respektive entrypunkt. Det innebär också att de serbiska myndigheter som har behörighet att se till att respektive skyldigheter uppfylls faktiskt också gör detta.

Energigemenskapens sekretariat konstaterade preliminärt att Serbien, på grund av Srbijagas omotiverade undantagande av entrypunkten Horgoš från obegränsat och icke-diskriminerande tillträde för tredje part, och från öppna förfaranden för tilldelning av kapacitet, bryter mot artikel 32 i direktiv 2009/73/EG och artikel 16 i förordning (EG) nr 715/2009 och därmed underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 6, 10 och 11 i fördraget om energigemenskapen. Energigemenskapens sekretariat lämnade därför en motiverad begäran till ministerrådet.

Mot bakgrund av de fakta och argument som framförs i den motiverade begäran bör den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i ministerrådet vara att godkänna beslutet om fastställande av en underlåtenhet i ärende ECS-13/17, förutsatt att energigemenskapens rådgivande kommitté i tid avger ett yttrande till stöd för energigemenskapens sekretariats slutsatser, dvs. före ministerrådets möte.

Vidare bör detta godkännande ges på villkor att argumentationen i den motiverade begäran ändras genom borttagande av obiter dictum (sidokommentaren) i punkt 71 i begäran, som hänvisar till ett möjligt missbruk av dominerande ställning. Detta obiter dictum saknar relevans för fastställandet av om det föreligger en underlåtenhet i ärendet i fråga och riskerar att skapa rättsosäkerhet.

b) Beslut 2020/…/MC-EnC om underlåtenhet av Bosnien och Hercegovina att efterleva fördraget, i ärende ECS-10/18.

Artikel 18.1 c i fördraget om energigemenskapen innehåller ett förbud mot statligt stöd som enligt artikel 19 i fördraget även är tillämpligt på offentliga företag och företag som beviljats särskilda eller exklusiva rättigheter. Enligt dessa bestämmelser, tillsammans med artikel 6 i fördraget, ska de fördragsslutande parterna införa ett motsvarande förbud mot statligt stöd i sina nationella rättssystem och se till att det efterlevs.

Energigemenskapens sekretariat fann preliminärt att Bosnien och Hercegovinas råd för statligt stöd felaktigt beslutade att en garanti som utfärdats av federationen Bosnien och Hercegovina till förmån för Export-Import Bank of China för att säkra ett lån från det allmännyttiga företaget Elektroprivreda Bosne i Hercegovine för Tuzla 7-projektet inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 18.1 c i fördraget om energigemenskapen. Sekretariatet bedömde beslutet i rådet för statligt stöd med avseende på dess förenlighet med definitionen av statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget, som omfattar följande element: 1) ett företag beviljas en fördel, 2) av staten med hjälp av statliga medel, 3) som gynnar vissa företag eller vissa energiresurser, 4) kan snedvrida konkurrensen och 5) kan påverka handeln med nätenergi mellan de fördragsslutande parterna. Sekretariatet drog preliminärt slutsatsen att beslutet i rådet för statligt stöd inte följer definitionen av statligt stöd och att den offentliga garantin utgör statligt stöd. Eftersom rådet för statligt stöd är ett statligt organ kan dess agerande tillskrivas Bosnien och Hercegovina, som därmed inte uppfyller sina skyldigheter enligt artikel 18 i fördraget om energigemenskapen. Energigemenskapens sekretariat lämnade in en motiverad begäran till ministerrådet om att fastställa att Bosnien och Hercegovina underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 18 i fördraget om energigemenskapen.

Mot bakgrund av de fakta och argument som framförs i den motiverade begäran bör den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i ministerrådet vara att godkänna beslutet om fastställande av en underlåtenhet i ärende ECS-10/18, när energigemenskapens rådgivande kommitté har avgett ett yttrande till stöd för energigemenskapens sekretariats slutsatser och med förbehåll för ny utveckling i ärendet.

3.1.5Beslut enligt artikel 92.1 i fördraget:

a)Beslut om antagande av åtgärder till följd av Bosnien och Hercegovinas allvarliga och bestående underlåtenheter enligt artikel 92.1 i fördraget i ärendena ECS-8/11S, ECS-2/13S och ECS-6/16S

i)Införande av åtgärder mot Bosnien och Hercegovina enligt artikel 92.1 i fördraget, i ärende ECS-8/11S.

Den 16 oktober 2015 antog ministerrådet beslut 2015/10/MC-EnC om att Bosnien och Hercegovina underlåtit att genomföra ministerrådets beslut 2013/04/MC-EnC och 2014/04/MC-EnC i ärende ECS-8/11 relaterat till Bosnien och Hercegovinas bristande efterlevnad av det andra energipaketet (gas) och därigenom inte rättat till de allvarliga och bestående underlåtenheter som identifierats i dessa beslut. Den bristande efterlevnaden omfattade vid den tidpunkten avsaknaden av en tillsynsmyndighet med befogenheter på statlig nivå, en tillsynsmyndighet med behörighet för gas i Federationen Bosnien och Hercegovina, bristen på lämplig rättslig och funktionell åtskillnad och särredovisning i båda myndigheterna, avsaknaden av korrekt fastställda och offentliggjorda nättariffer, bestämmelser om undantag för ny infrastruktur, avsaknaden av marknadsöppning och underlåtenhet att införliva bestämmelserna i den dåvarande gasförordningen 1775/2005 och det då gällande försörjningssäkerhetsdirektivet 2004/67/EG. Ministerrådet antog följande åtgärder enligt artikel 92 i fördraget: