P7_TA(2013)0116

Marktjänster på flygplatser inom EU ***I

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 16 april 2013 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om marktjänster på flygplatser inom unionen och om upphävande av rådets direktiv 96/67/EG (COM(2011)0824 – C7-0457/2011 – 2011/0397(COD))

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

(2016/C 045/30)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

(1) EUT C 181, 21.6.2012, s. 173.

(2) EUT C 277, 13.9.2012, s. 111.

P7_TC1-COD(2011)0397

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 16 april 2013 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/2013 om marktjänster på flygplatser inom unionen och om upphävande av rådets direktiv 96/67/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2,

med beaktande av kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

(1) Rådets direktiv 96/67/EG av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen (4) föreskriver ett gradvis öppnande av marknaden för marktjänster.

(2) Flygplatser och marktjänster är absolut nödvändiga för att lufttransporten ska fungera väl och på ett säkert sätt , och de utgör en nyckelfunktion i luftfartskedjan. Marktjänster omfattar alla markbaserade, flygrelaterade aktiviteter som utförs på uppdrag av enskilda flygbolag på flygplatser. [Ändr. 244]

(3) Deklarationen som antogs vid toppmötet om flygtrafik i Brygge i oktober 2010 erkände behovet av att reformera unionens regler för att främja konkurrenskraften i varje länk i flygtransportkedjan (till exempel flygplatser, flygbolag och andra tjänsteleverantörer).

(4) Vitboken Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde (5) identifierar förbättringen av marknadstillträdet och bestämmelser för kvalitetstjänster på flygplatser som avgörande för medborgarnas livskvalitet och som viktiga åtgärder för att skapa ett gemensamt europeiskt transportområde.

(5) Fortsatt gradvis öppnande av marknaden för marktjänster och införandet av harmoniserade krav för tillhandahållande av marktjänster ökar sannolikt effektiviteten och kvaliteten på marktjänster för flygbolag såväl som för passagerare och speditörer. Detta bör förbättra kvaliteten på flygplatsernas övergripande verksamhet.

(6) Med tanke på nya behov av harmoniserade lägsta kvalitetsstandarder på flygplatser för att genomföra gate-to-gate-strategin för att förverkliga det gemensamma europeiska luftrummet, och behovet av ytterligare harmonisering för att till fullo utnyttja fördelarna med ett gradvis öppnande av marknaden för marktjänster i fråga om ökad kvalitet och effektivitet för marktjänster, bör direktiv 96/67/EG ersättas med en förordning.

(7) Fritt tillträde till marknaden för marktjänster är förenligt med välfungerande flygplatser inom unionen, under förutsättning att relevanta skyddsåtgärder införs. Det fria tillträdet till marknaden för marktjänster bör förverkligas gradvis och på ett sätt som är anpassat till sektorns krav.

(7a) Eftersom fritt marknadstillträde är normen inom unionens transportpolitik bör det slutgiltiga målet vara en fullständig liberalisering av marknaden för marktjänster. [Ändr. 245]

(8) Gradvis öppnande av marknaden enligt direktiv 96/67/EG har redan gett positiva resultat i fråga om förbättrad effektivitet och kvalitet. Det är därför lämpligt att fortsätta med vidare gradvis öppnande.

(9) Alla flygplatser bör ha rätt till egenhantering. Samtidigt är det nödvändigt att bibehålla en tydlig och restriktiv definition av egenhantering för att undvika missbruk och negativ påverkan på marknaden för tredjepartshantering.

(10) För vissa kategorier av marktjänster, kan tillträde till marknaden hindras av säkerhets-, kapacitets- och utrymmesrestriktioner. Det bör därför vara möjligt att begränsa antalet godkända tjänsteleverantörer som tillåts tillhandahålla sådana kategorier av marktjänster. Det bör vara möjligt att ha olika sådana restriktioner för olika terminaler på en och samma flygplats, förutsatt att restriktionerna tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt, inte leder till snedvridning av konkurrensen och är förenliga med bestämmelserna i denna förordning, samt förutsatt att det minsta antalet leverantörer på varje terminal fortfarande är detsamma. [Ändr. 246]

(11) I vissa fall kan restriktionerna i fråga om säkerhet, kapacitet och utrymme vara sådana att ytterligare tillfälliga restriktioner av tillträdet till marknaden eller till utövandet av egenhantering kan vara berättigade under förutsättning att begränsningarna är relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande. I sådana fall bör medlemsstaterna ha rätt att begära undantag från bestämmelserna i denna förordning. [Ändr. 247]

(12) Syftet med dessa undantag bör vara att möjliggöra för flygplatsmyndigheter att övervinna eller åtminstone minska dessa begränsningar. Sådana undantag bör godkännas av kommissionen.

(13) Om en effektiv och rättvis konkurrens ska kunna upprätthållas när antalet marktjänstleverantörer är begränsat, måste dessa leverantörer väljas i enlighet med ett öppet, genomblickbart och icke-diskriminerande anbudsförfarande. Närmare utformning av ett sådant förfarande bör ytterligare specificeras.

(13a) Alla leverantörer av marktjänster, egenhanteringsutövande flygplatsanvändare samt underleverantörer på en flygplats bör följa respektive representativa kollektivavtal och nationella lagar i de berörda medlemsstaterna för att göra det möjligt att skapa rättvis konkurrens på grundval av marktjänstleverantörernas kvalitet och effektivitet. [Ändr. 248]

(14) Flygplatsanvändare Med tanke på att flygplatsanvändarnas behov måste beaktas bör dessa rådfrågas i valet av tjänsteleverantörer eftersom de har ett stort intresse av kvaliteten och priset på marktjänster. [Ändr. 249]

(15) Det är därför viktigt att organisera hur flygplatsanvändarna ska representeras och rådfrågas, särskilt vid urvalet av godkända tjänsteleverantörer.

(16) I samband med urvalet av tjänsteleverantörer på en flygplats bör det vara möjligt att under vissa omständigheter och speciella förhållanden utsträcka skyldigheten att tillhandahålla service till allmänheten till andra flygplatser inom samma geografiska område i den berörda medlemsstaten.

(17) Tvetydighet råder om Det bör klargöras huruvida medlemsstater kan kräva övertagande av personal vid byte av marktjänstleverantör med begränsat tillträde enligt artikel 6.2 . Hög omsättning av personal kan ha en skadlig effekt på marktjänsternas kvalitet. Det är därför lämpligt att klargöra bestämmelserna för övertagande av personal utöver tillämpningen av rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (6) så att medlemsstaterna har möjlighet att garantera lämpliga anställnings- och arbetsvillkor. [Ändr. 250]

(17a) Det slutgiltiga målet bör vara att förbättra marktjänsternas kvalitet. Detta bör ske utan att marktjänstföretagens administrativa börda ökar. Därför är det viktigt att företagen själva tillåts besluta om sina allmänna affärsmetoder och sin personalpolitik. [Ändr. 251]

(18) För att säkerställa att flygtransportverksamheten på flygplatser fungerar korrekt och smidigt, garantera säkerheten på flygplatsområdet såväl som för att skydda miljön och garantera överensstämmelse med tillämpbara sociala bestämmelser, bör tillhandahållande av marktjänster bli föremål för ett lämpligt godkännande. Med hänsyn till att system för godkännande av tillhandahållande av marktjänster redan finns i majoriteten av medlemsländerna men att dessa system skiljer sig mycket från varandra, bör ett harmoniserat system införas.

(19) För att säkerställa att alla tjänsteleverantörer och flygplatser som utövar egenhantering åtminstone uppfyller säkerhets- och skyddskraven och har tillräcklig ekonomisk soliditet, gott anseende, tillräckliga försäkringsskydd, samt och god kunskap om marktjänstverksamheter och flygplatsmiljön, och samt för att skapa lika villkor, bör beviljande av godkännande omfattas av minimikrav. Dessa minimikrav bör inte på något sätt inverka begränsande på det fortsatta marknadsöppnandet. [Ändr. 252 och 253]

(20) Fritt tillträde till flygplatsens centraliserade infrastruktur och ett tydligt juridiskt ramverk för definitionen av den centraliserade infrastrukturen är avgörande för effektivt tillhandahållande av marktjänster. Det ska dock vara möjligt att ta ut en avgift för den centraliserade infrastrukturen.

(21) Avgifterna bör vara icke-diskriminerande och beräkningen ska vara genomblickbar. Avgiften bör inte överstiga vad som är nödvändigt för att täcka kostnaden för tillhandahållande av den centraliserade infrastrukturen, inklusive en rimlig avkastning på tillgångar.

(22) Ledningsenheten på flygplatsen och/eller annan ledningsenhet för den centraliserade infrastrukturen för flygplatsen bör vara skyldiga att med jämna mellanrum rådfråga användarna av flygplatsen om definitionen av infrastrukturen och avgiftsnivån. [Ändr. 254]

(23) Flygplatsens ledningsenhet kan också tillhandahålla ett eget utbud av marktjänster. Flygplatsens ledningsenhet kan också genom sina beslut utöva ett betydande inflytande på konkurrensen mellan tjänsteleverantörerna. Därför är det absolut nödvändigt att bör flygplatserna rättsligt åtskiljer vara skyldiga att hålla bokföringen för tillhandahållandet av marktjänster i en juridisk enhet som är strikt åtskild från bokföringen för förvaltningen av infrastrukturen. [Ändr. 255]

(24) För att göra det möjligt för flygplatserna att fullgöra sitt uppdrag att förvalta infrastrukturerna och att garantera säkerheten inom flygplatsområdet och för att garantera motståndskraftiga marktjänster även i krissituationer, bör flygplatsens ledningsenhet ansvara för korrekt samordning av marktjänster på flygplatsen. Flygplatsens ledningsenhet är skyldig att rapportera om samordningen av marktjänstaktiviteter på flygplatsen till Eurocontrols överprövningsinstans för prestanda mot bakgrund av en konsoliderad optimering.

(24a) Om ledningsenheten vid flygplatsen genomför marktjänster eller om den direkt eller indirekt kontrollerar ett marktjänstföretag bör den oberoende kontrollmyndigheten kontrollera att samordningen av marktjänsterna genomförs korrekt, för att på så sätt säkerställa likabehandling. [Ändr. 256]

(25) Flygplatsens ledningsenhet, en offentlig myndighet eller något annat organ som styr flygplatsen bör också har rätten att fastställa nödvändiga bestämmelser för att flygplatsens infrastruktur ska fungera väl.

(26) Det är nödvändigt att definiera obligatoriska lägsta kvalitetsstandarder som ska uppfyllas av marktjänstleverantörerna och flygplatsanvändare som utövar egenhantering för att säkerställa tjänsternas kvalitet och garantera lika villkor för leverantörer.

(26a) För att kunna säkerställa en tillräcklig säkerhetsnivå vid alla flygplatser ska kraven beträffande lägsta säkerhetsstandarder för marktjänster följa principerna för säkra ledningssystem i enlighet med relevant unionsrätt. [Ändr. 257]

(27) I syfte att förbättra prestandan över hela luftfartskedjan och genomföra gate-till-gate-strategin, bör marktjänstleverantörerna och flygplatsanvändare som utövar egenhantering rapportera om sin prestanda till kommissionen.

(28) I en arbetskraftsintensiv sektor som exempelvis marktjänstesektorn, har kontinuerlig personalutveckling och utbildning en stark inverkan på servicekvaliteten. Minimikrav på utbildning bör därför fastställas för att säkerställa och driftssäkerheten . En behörig unionsinstitution bör i samarbete med behöriga myndigheter i medlemsstaterna, flygplatsoperatörer och arbetsmarknadens parter fastställa långtgående minimistandarder för att säkerställa högsta kvalitet på utbildningen av anställda i marktjänstesektorn. Dessa standarder bör regelbundet uppdateras och utvecklas för att bidra till kvaliteten för på verksamheten i fråga om tillförlitlighet, motståndskraft, skydd och säkerhet och för att skapa lika villkor för operatörerna. Om erforderliga standarder inte är uppfyllda på den berörda flygplatsen bör ackrediteringen av de berörda tjänsteleverantörerna dras in, återkallas eller hållas inne tills lämplig nivå åter har nåtts. Det bör finnas en extra flygplatsspecifik utbildning på minst fem dagar. [Ändr. 258]

(29) Anlitande av underleverantörer ökar flexibiliteten för marktjänstleverantörer. Anlitande av underleverantörer eller kaskadreglerade underleverantörer kan också resultera i begränsningar och ha negativ inverkan på skydd och säkerhet. Antalet underleverantörer bör därför begränsas och reglerna för hantering av underleverantörer bör klargöras.

(30) De rättigheter som erkänns genom denna förordning bör endast gälla tjänsteleverantörer från tredjeland och flygplatsanvändare från tredjeland som utövar egenhantering och är föremål för strikt ömsesidighet. När det inte finns sådan ömsesidighet, bör kommissionen ha rätt att besluta att en medlemsstat eller flera medlemsstater bör upphäva dessa rättigheter med hänsyn till sådana leverantörer eller användare.

(31) Medlemsstaterna bör behålla befogenheten att garantera socialt skydd i adekvat omfattning för se till att personalen i de företag som tillhandahåller marktjänster har såväl ett adekvat socialt skydd som anständiga arbetsvillkor, även när det handlar om underleverantörer och tjänsteavtal . Om de behöriga myndigheterna i medlemsstaten konstaterar luckor i skyddet eller överträdelser av bestämmelserna bör ackrediteringen av de berörda tjänsteleverantörerna kunna dras in, återkallas eller hållas inne tills lämplig nivå åter har nåtts. [Ändr. 259]

(31a) Eftersom funktionshindrade personer ofta diskrimineras genom det sätt på vilket deras svårigheter och klagomål hanteras och genom de lösningar de erbjuds, ska denna förordning tillämpas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet (7) . [Ändr. 260]

(31b) Även om rättigheterna i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet fastställs i förordning (EG) nr 1107/2006, främjar den här förordningen ökad samstämmighet mellan å ena sidan de personer som hanterar hjälpmedel till personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet och å andra sidan de personer som hanterar resenärernas utrustning, inklusive eventuell medicinsk utrustning. [Ändr. 261]

(31c) Med tanke på de framsteg som har gjorts rörande passagerarrättigheter, och för att förhindra diskriminering av personer med funktionshinder, bör man beakta de mål och lösningar som anges i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/85/EG av den 20 november 2001 om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran med mer än åtta säten utöver förarsätet (8) . [Ändr. 262]

(32) För att säkerställa att harmoniserade försäkringskrav gäller för marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen i fråga om försäkringskrav för marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering. För att säkerställa att harmoniserade och korrekt uppdaterade skyldigheter gäller för lägsta kvalitetsstandarder på marktjänster och rörande rapporteringskrav för marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i fråga om specifikationer av lägsta kvalitetsstandarder för marktjänster och i fråga om specifikationer för innehåll och spridning av rapporteringskrav för marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering. Det är av särskild vikt att kommissionen under sitt förberedande arbete genomför lämpliga samråd, även på expertnivå, med den specifika kommitté för social dialog för sektorn som upprättades genom kommissionens beslut 98/500/EG av den 20 maj 1998 om inrättande av branschvisa dialogkommittéer för att främja dialogen mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå (9). När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. [Ändr. 263]

(32a) Med tanke på de särskilda villkoren för marktjänster vad gäller rullstolar och annan medicinsk utrustning och andra hjälpmedel som används av passagerare med funktionsnedsättning eller minskad rörlighet, samt i vilken grad dessa passagerares självständighet är beroende av denna utrustning, bör de försäkringar som marktjänstleverantörerna har garantera full skadeersättning för skada på eller förlust av sådan utrustning. [Ändr. 264]

(32b) Med tanke på hur viktigt det är att marktjänstleverantörer uppfyller kraven på säkerhet, kvalitet och yrkeskompetens, att de följer kvalitetsstandarderna och, i synnerhet, att de uppfyller kraven i arbetet, måste medlemsstaterna föreskriva sanktioner vid överträdelse av denna förordning. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. [Ändr. 265]

(32c) I den information som lufttrafikföretaget lämnar ut till resenären ska det tydligt framgå vem som är marktjänstleverantör till den aktuella flygningen. [Ändr. 266]

(32d) Marktjänstleverantörer är förpliktigade att ha informationspunkter för passagerare som har förlorat eller saknar bagage. [Ändr. 267]

(33) Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerande akter, se till att relevanta handlingar översänds till Europaparlamentet och rådet samtidigt och i god tid. [Ändr. 263]

(34) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (10).

(35) Det rådgivande förfarandet bör användas för att anta genomförandebeslut om undantag för graden av öppnande av marknaden för marktjänster till tredje man, och för flygbolag som utövar egenhantering, med hänsyn till att dessa rättsakter endast är av begränsad omfattning.

(36) Det rådgivande förfarandet bör även användas för att anta genomförandebeslut om medlemsstaters utvidgande av service till allmänheten till en flygplats som är belägen på en ö, med hänsyn till att dessa rättsakter endast är av begränsad omfattning.

(37) Granskningsförfarandet bör användas för att anta genomförandebeslut om helt eller delvis upphävande av rätten till tillträde till marknaden för marktjänster inom medlemsstaternas territorium, för marktjänstleverantörer, och för flygplatsanvändare från tredjeland.

(38) Eftersom målet för denna förordning, nämligen homogen tillämpning av unionslagstiftning i fråga om marktjänster, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av lufttransportens internationella karaktär, och därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

(39) Ministerieuttalandet om Gibraltars flygplats, som man enades om i Córdoba den 18 september 2006 under det första ministermötet i forumet för dialog om Gibraltar, kommer att ersätta den gemensamma förklaringen om Gibraltars flygplats som gjordes i London den 2 december 1987, och full överensstämmelse med det kommer att betraktas som överensstämmelse med förklaringen från 1987.

(40) Direktiv 96/67/EG bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I

Tillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Tillämpningsområde

Denna förordning ska tillämpas på varje flygplats inom en medlemsstats territorium som lyder under fördragets bestämmelser och som står öppen för kommersiell lufttrafik.

Tillämpningen av denna förordning på flygplatsen i Gibraltar ska inte påverka Konungariket Spaniens och Förenade konungariket Storbritanniens och Nordirlands rättsliga ståndpunkter i tvisten om suveräniteten över det territorium där flygplatsen är belägen.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

(a) flygplats: varje markområde som är särskilt inrättat för landning, start och manövrar av luftfartyg, samt de närliggande anläggningar som kan behövas för trafiken och för service till luftfartygen och anläggningar som behövs för de kommersiella luftfartstjänsterna,

(b) ledningsenhet: en enhet som tillsammans med eller självständigt från annan verksamhet och i kraft av nationella lagar och andra författningar har i uppdrag att administrera flygplatsernas infrastrukturer och samordna och kontrollera den verksamhet som aktörer som befinner sig på berörd flygplats bedriver,

(c) flygplatsanvändare: varje fysisk eller juridisk person som med flyg transporterar passagerare, post och/eller gods, från eller till den berörda flygplatsen,

(d) marktjänst: en tjänst som utförs på en flygplats åt en flygplatsanvändare och som finns upptagen i bilagan bilaga I ,

(e) egenhantering: en situation där en flygplatsanvändare direkt skaffar sig en eller flera kategorier av marktjänster utan att ingå något som helst kontrakt om detta med tredje man i syfte att erhålla sådana tjänster. Vid tillämpningen av denna förordning ska flygplatsanvändare inte anses som tredje man, i förhållande till varandra, om — den ena innehar majoritet i den andra, eller — samma enhet innehar majoriteten i var och en av dem, — för transportsamordnare ska egenhantering omfatta marktjänster som tillhandahålls alla luftfartyg som ingår i deras transportnät, oavsett om luftfartygen ägs eller leasas och oavsett om de drivs av ett lufttrafikföretag som ägs av transportsamordnaren eller en tredje part; i den mening som avses i denna punkt behöver det företag som tillhandahåller marktjänster inte vara en flygplatsanvändare, men det måste vara knutet till transportsamordnaren och uppfylla kvalitetskraven,

(f) marktjänstleverantör: varje fysisk eller juridisk person som tillhandahåller tredje man en eller flera kategorier av marktjänster,

(fa) transportsamordnare: ett företag som erbjuder dörr-till-dörr-transport, i form av en avtalsreglerad godstransporttjänst som garanterar gods- och/eller postförsändelser från avsändarorten till slutmålet och som integrerat och sammanhängande inkluderar transporter, marktjänster samt sorterings- och utdelningstjänster,

(fb) kollektivavtal: om kollektivavtal föreskrivs i medlemsstatens lagstiftning är de representativa när deras innehåll gäller marktjänster och geografiskt tillämpas inom den medlemsstat och på den flygplats där marktjänstleverantören är verksam,

(g) centraliserad infrastruktur: specifika anläggningar flygplatsanläggningar och/eller inrättningar vid en flygplats flygplatsinrättningar som av tekniska skäl, miljöskäl, kostnads- eller kapacitetsskäl inte kan delas eller förekomma flera gånger och vars tillgänglighet är väsentlig och nödvändig för att utföra efterföljande marktjänster,

(h) anlitande av underleverantörer: ingåendet av ett avtal mellan en marktjänstleverantör, i egenskap av huvudentreprenör, eller undantagsvis mellan en flygplatsanvändare som utövar egenhantering, och tredje man som betecknas som ”underleverantör”, enligt vilket underleverantören är skyldig att utföra en eller flera kategorier (eller underkategorier) av marktjänster,

(ha) underleverantör: ett företag som har godkänts i enlighet med artiklarna 16 och 17,

(i) godkännande: ett godkännande från den behöriga myndigheten för ett företag att tillhandahålla de marktjänster som anges i godkännandet,

(j) oberoende tillsynsmyndighet: den myndighet som avses i artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/12/EG av den 11 mars 2009 om flygplatsavgifter (11). [Ändr. 268]

Kapitel II

Allmänna inledande krav

Artikel 3

Flygplatsens ledningsenhet

1. När ledningen och driften av en flygplats sköts av flera olika enheter ska var och en av dessa anses utgöra en del av ledningsenheten när det gäller tillämpningen av denna förordning.

2. Om endast en enda ledningsenhet har upprättats för flera flygplatser, ska var och en av dessa flygplatser betraktas var för sig när det gäller tillämpningen av denna förordning.

Artikel 4

Flygplatsanvändarkommittén

1. För var och en av de angivna flygplatserna På flygplatsanvändarnas begäran ska det upprättas varje flygplats med en årstrafik som inte har understigit 2 miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under åtminstone de tre senaste åren upprätta en kommitté (nedan kallad flygplatsanvändarkommittén)som består av företrädare för flygplatsanvändarna eller av organisationer som företräder dessa flygplatsanvändare och representanter för flygplatsen och personalen. Arbetsmarknadens parter ska alltid ingå i denna flygplatsanvändarkommitté . [Ändr. 269]

2. Alla flygplatsanvändare ska ha rätt att delta i denna flygplatsanvändarkommittés arbete eller, om användaren föredrar det, att låta sig företrädas av en organisation som han eller hon anförtror detta uppdrag. Om användarna företräds av en sådan organisation ska denna organisation emellertid inte tillhandahålla marktjänster på den berörda flygplatsen.

3. Flygplatsanvändarkommittén ska i skrift fastställa sin egen arbetsordning, inklusive egna omröstningsregler.

Omröstningsreglerna ska innehålla särskilda bestämmelser om hur man undviker intressekonflikter i flygplatsanvändarkommittén till följd av närvaron av flygplatsanvändare som tillhandahåller marktjänster på den berörda flygplatsen. I synnerhet när flygplatsanvändarkommittén rådfrågas under urvalsprocessen i enlighet med artiklarna 8 och 9, ska flygplatsanvändare som ansöker om godkännande för att tillhandahålla en eller flera marktjänster till tredje man inte ha rätt att rösta.

4. Röstviktningen i flygplatsanvändarkommittén ska vara sådan att

(a) oberoende av den årliga trafikvolym som bärs av en enda flygplatsanvändare, ska användarens rösträtt inte överstiga 49 % av det totala antalet röster,

(b) rösträtten för flygplatsanvändare som utövar egenhantering inte får överstiga en tredjedel av det totala antalet röster.

5. Flygplatsens ledningsenhet ska tillhandahålla sekretariatet för flygplatsanvändarkommittén.

Om flygplatsens ledningsenhet vägrar att göra detta eller om flygplatsanvändarkommittén inte accepterar detta, ska flygplatsens ledningsenhet utse en annan enhet som måste godkännas av flygplatsanvändarkommittén. Flygplatsanvändarkommitténs sekretariat ska föra, och hålla uppdaterad, förteckningen över flygplatsanvändare eller deras företrädare som är medlemmar av flygplatsanvändarkommittén.

6. Flygplatsanvändarkommitténs sekretariat ska protokollföra varje möte i flygplatsanvändarkommittén. Dessa protokoll ska troget spegla åsikter och röstresultat under mötet.

6a. När denna förordning föreskriver att samråd ska ske med flygplatsanvändarkommittén, ska flygplatsens ledningsenhet, eller där så är relevant den upphandlande myndigheten, underrätta flygplatsanvändarkommittén om detta och översända de föreslagna besluten och all nödvändig information till den senast sex veckor innan ett slutligt beslut fattas. Om det råder oenighet mellan flygplatsens ledningsenhet, eller där så är relevant den upphandlande myndigheten, och flygplatsanvändarkommittén, och utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 41 i denna förordning, ska flygplatsens ledningsenhet, eller där så är relevant den upphandlande myndigheten, motivera sitt slutliga beslut med hänsyn tagen till flygplatsanvändarkommitténs synpunkter. [Ändr. 270]

Kapitel III

Öppnande av marknaden för marktjänster

Avsnitt 1

Egenhantering

Artikel 5

Egenhantering

Alla flygplatsanvändare ska ha rätt till egenhantering.

Avsnitt 2

Marktjänster till tredje man

Artikel 6

Marktjänster till tredje man

1. Marktjänstleverantörer som är etablerade i EU eller i en stat som är medlem i Europeiska frihandelssammanslutningen ska ha fritt tillträde till marknaden för tillhandahållande av marktjänster till tredje man på alla flygplatser vars årstrafik inte har understigit överstigit två miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under åtminstone de senaste tre åren.

2. För de flygplatser som avses i punkt 1 får medlemsstaterna begränsa antalet marktjänstleverantörer som tillåts tillhandahålla följande kategorier av marktjänster:

(a) Bagagehantering.

(b) Ramptjänster.

(c) Påfyllning av bränsle och olja.

(d) Gods- och posthantering såväl vid ankomst och avgång som i transit, när det gäller den fysiska hanteringen av gods och post mellan terminalanläggningen och luftfartyget.

Medlemsstaterna får dock inte begränsa antalet till färre än två leverantörer för varje kategori av marktjänst eller, för flygplatser med en årstrafik som inte understigit 5 miljoner har överstigit 15 miljoner passagerare eller 100 000 ton 200 000 ton gods under åtminstone de senaste tre åren, till färre än tre leverantörer för varje kategori av marktjänster.

2a. Nivån på de restriktioner som anges i punkt 2 kan vara olika för olika terminaler på en och samma flygplats, förutsatt att restriktionerna tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt, inte leder till snedvridning av konkurrensen, samt att de är förenliga med bestämmelserna i denna förordning och att minimiantalet leverantörer är detsamma vid varje terminal.

3. På flygplatser där antalet leverantörer är begränsat till två eller fler leverantörer i enlighet med punkt 2 i denna artikel, eller artikel 14.1 a och c, får åtminstone en av dessa godkända leverantörer inte stå under direkt eller indirekt kontroll vare sig av

(a) flygplatsens ledningsenhet,

(b) en användare som har transporterat mer än 25 procent av passagerarna eller av det registrerade godset på flygplatsen under det år som föregår det år då urvalet av tjänsteleverantörer sker, eller

(c) en enhet som kontrollerar eller direkt eller indirekt kontrolleras av den ledningsenhet som avses i led a eller av sådan användare som avses i led b.

Kontroll ska uppnås genom rättigheter, avtal eller andra medel, som antingen var för sig eller tillsammans och med hänsyn till alla faktiska eller rättsliga förhållanden, ger möjlighet att utöva ett avgörande inflytande på leverantören som den tolkats av Europeiska unionens domstol.

4. Om antalet godkända leverantörer är begränsat enligt punkt 2, får ska medlemsstaterna inte hindra en flygplatsanvändare, oberoende av vilken del av denna flygplats som användaren tilldelats, att i fråga om var och en av de kategorier av marktjänst som kan bli begränsade få möjlighet att göra ett verkligt val, med de förutsättningar som anges i punkt 2 och 3 mellan minst

— två marktjänstleverantörer, eller

— tre marktjänstleverantörer för flygplatser som har en årstrafik som är högre än eller lika med 5 miljon 15 miljoner passagerarrörelser eller 100 000 ton 200 000 ton gods under åtminstone de tre föregående åren.

5. Om en flygplats når någon av de trösklar för godstrafiken som anges i denna artikel utan att samtidigt nå motsvarande tröskel för passagerartrafik, ska bestämmelserna i denna förordning artikel inte tillämpas på de kategorier av marktjänster som endast avser passagerare och inte heller på infrastruktur som enbart används för hantering av passagerare .

Om en flygplats når någon av de trösklar för passagerartrafiken som anges i denna artikel utan att samtidigt nå motsvarande tröskel för godstrafik, ska bestämmelserna i denna artikel inte tillämpas på de kategorier av marktjänster som endast avser gods och inte heller på infrastruktur som enbart används för hantering av gods.

6. Alla flygplatser där årstrafiken inte har understigit 2 miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods i minst tre år i följd och där årstrafiken därefter passerar under tröskeln på 2 miljoner passagerare eller 50 000 ton gods ska hålla sin marknad öppen för leverantörer av tredjepartshantering under åtminstone de tre första åren efter det år då tröskelvärdet passerades.

7. Alla flygplatser där årstrafiken tre år i följd varit minst 5 miljoner 15 miljoner passagerarrörelser eller 100 000 ton 200 000 ton gods och årstrafik därefter passerar under en tröskel på 5 miljoner 15 miljoner passagerarrörelser eller 100 000 ton 200 000 ton gods ska hålla sin marknad öppen för leverantörer av tredjepartshantering under åtminstone de tre första åren efter det år den passerade under tröskelvärdet. [Ändr. 271]

Artikel 7

Val av tjänsteleverantörer

1. Leverantörer som har tillstånd att tillhandahålla marktjänster på flygplatser där antalet leverantörer är begränsat enligt artikel 6 eller 14 ska väljas efter ett genomblickbart, öppet och icke-diskriminerande anbudsförfarande. Den upphandlande myndigheten kan kräva att leverantören av marktjänster ska kunna erbjuda sammanslagning av en eller flera av de marktjänstkategorier som anges i artikel 6.2. Flygplatsens ledningsenhet har rätt att ställa ett sådant krav på sammanslagning till den upphandlande myndigheten. [Ändr. 272]

2. Den upphandlande myndigheten ska vara

(a) flygplatsens ledningsenhet, under förutsättning att den — inte tillhandahåller liknande marktjänster, — inte har någon direkt eller indirekt kontroll över något företag som tillhandahåller sådana tjänster, och — inte har del i något sådant företag,

(b) i alla andra fall, en behörig myndighet oberoende av ledningsenheten för flygplatsen som inte har några, vare sig direkta eller indirekta, affärsrelationer knutna till flygplatsens aktiviteter . [Ändr. 273]

3. Flygplatsanvändarkommittén och flygplatsens ledningsenhet, om inte den senare är upphandlande myndighet, ska inte på något sätt ha tillgång till ansökningarna vid någon del av urvalsprocessen. På begäran av flygplatsanvändarkommittén eller flygplatsens ledningsenhet , om inte den senare är upphandlande myndighet, ska inte på något sätt ha tillgång till den upphandlande myndigheten offentliggöra en sammanfattning av ansökningarna vid någon del av urvalsprocessen om den inte är upphandlande myndighet och se till att denna sammanfattning inte innehåller några konfidentiella uppgifter . [Ändr. 274]

4. Efter att ha underrättat informerat kommissionen, och om inget annat anges i unionens regler om statligt stöd, får den berörda medlemsstaten bland de kravspecifikationer som tjänsteleverantörerna har att rätta sig efter, skriva in skyldigheten att tillhandahålla offentlig service för de flygplatser som betjänar perifera områden eller utvecklingsregioner som ingår i medlemsstatens territorium, om leverantörerna inte är villiga att tillhandahålla marktjänster utan offentligt stöd (dvs. exklusiva rättigheter eller ekonomisk kompensation), men som är av avgörande betydelse när det gäller tillgängligheten för den berörda medlemsstaten. Denna bestämmelse påverkar inte tillämpningen av EU: s regler om statligt stöd. [Ändr. 275]

5. Anbudsinfordran ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. En lämplig rubrik för upphandling av marktjänster ska läggas till i Europeiska unionens officiella tidning. [Ändr. 276]

6. Den upphandlande myndighetens val av leverantörer ska utföras i följande två steg:

(a) Ett kvalifikationsförfarande för att undersöka de sökandes lämplighet.

(b) Ett upphandlingsförfarande för att välja den godkända leverantören (eller leverantörerna).

6a. Om upphandlingen inte leder till svar från tillräckligt många leverantörer av marktjänster enligt artikel 6.2, ska den ansvariga myndigheten, inom 48 månader efter att den föregående upphandlingen har slutförts, inleda en ny anbudsinfordran. [Ändr. 277]

Artikel 8

Kvalifikationsförfarandet

1. Under kvalifikationsförfarandet ska den upphandlande myndigheten kontrollera att de sökande uppfyller ett antal minimikriterier. Den upphandlande myndigheten ska fastställa dessa minimikriterier efter samråd med flygplatsanvändarkommittén och flygplatsens ledningsenhet, om den sistnämnda inte är densamma som den upphandlande myndigheten.

2. Minimikriterierna ska innefatta följande:

(a) Sökande ska ha ett giltigt godkännande utfärdat i enlighet med kapitel IV.

(b) Sökande ska visa sin förmåga och förbinder sig skriftligen att följa relevanta bestämmelser gällande arbetsrätt, tillämpliga kollektivavtal, uppföranderegler på flygplatsen och kvalitetskrav på flygplatsen. Den sökande och underleverantörerna ska även åta sig att tillämpa respektive representativa kollektivavtal. [Ändr. 278]

3. Den upphandlande myndigheten ska slutlista de sökande som uppfyller kriterierna för kvalificeringsförfarandet.

Artikel 9

Upphandlingsförfarandet

1. Flygplatsens ledningsenhet ska ta fram de anbudsdokument som ligger till grund för tilldelningsförfarandet, och däri tydligt ange minimikraven vid flygplatsen, den representativa trafikplanen och trafikprognoserna för den period som anbudet gäller. Under upphandlingsförfarandet ska den upphandlande myndigheten välja en leverantör bland de sökande på slutlistan och ge tillståndet till denna leverantör efter samråd med flygplatsanvändarkommittén och flygplatsens ledningsenhet, om den sistnämnda inte är upphandlande myndighet.

2. Valet av leverantör för tilldelning av tillstånd ska baseras på jämförelse av sökandenas argument mot en förteckning över upphandlingskriterier. Upphandlingskriterierna ska vara relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande. Den upphandlande myndigheten ska fastställa upphandlingskriterierna efter samråd efter överrenskommelse med flygplatsanvändarkommittén och flygplatsens ledningsenhet, om den sistnämnda inte är upphandlande myndighet.

2a. De sökande ska lämna in en detaljerad förteckning över alla specifika uppgifter som är, eller kan komma att bli, föremål för underleverantörskontrakt och som inte hör samman med huvudverksamheten.

3. Upphandlingskriterierna ska innefatta följande:

(a) Konsekvens och rimlighet i verksamhetsplanen som bedöms på grundval av standardkostnadsberäkningar för de tre första åren .

(b) Kvalitet på verksamheten som bedöms på grundval av en representativ trafikplan, inklusive i förekommande fall en effektiv användning av personal och utrustning, sista inlämningstider för bagage och gods, leveranstider för bagage och gods och maximala omvändningstider.

(c) Materiella resursers lämplighet i fråga om utrustningens tillgänglighet, uppfyllande av miljökrav och miljövänlighet funktionsduglighet .

(d) Personalens lämplighet i fråga om arbetstagarnas erfarenhet och utbildnings- eller kvalificeringsprogrammens lämplighet samt anständiga anställnings- och arbetsvillkor, inklusive i samband med överföring av personal i enlighet med artikel 12, och ett åtagande om att tillämpa respektive representativa kollektivavtal .

(e) Kvaliteten på den befintliga informations- och kommunikationstekniken.

(f) Kvaliteten på organisatorisk planering.

(g) Miljöprestanda Framgångsrikt genomförande av erkända säkerhetsrevisioner för att säkerställa att säkerhetskraven uppfylls .

4. Den relativa bedömningen av upphandlingskriterierna ska synas i inbjudan till att lämna anbud och i relevanta dokument. Ett antal poäng med lämplig maximal spridning ska tillämpas för varje upphandlingskriterium. Den upphandlande myndigheten kan fastställa ett minsta antal poäng som sökande måste uppnå för att uppfylla specifika upphandlingskriterier. Fastställandet av ett minsta antal poäng ska vara icke-diskriminerande och tydligt uttryckt i inbjudan till att lämna anbud och i relevanta dokument. Den upphandlande myndigheten får inte ta bort något upphandlingskriterium, lägga till kriterier, eller dela upp de kriterier som ursprungligen fastställts i inbjudan till att lämna anbud.

5. Rätten att tillhandahålla marktjänster på respektive flygplats ska tilldelas den sökande som får flest poäng och samtidigt uppfyller det minsta antal poäng som krävs för vissa upphandlingskriterier.

6. Flygplatsanvändare som tillhandahåller tredjepartshantering eller som utövar egenhantering ska inte rådfrågas under upphandlingsförfarandet.

7. Den upphandlande myndigheten ska säkerställa att upphandlingsbeslutet och grunden för beslutet offentliggörs. [Ändr. 279]

Artikel 10

Urvalsperiod och upphörande av verksamhet

1. Marktjänstleverantörer ska godkännas för en period på minst sju år och högst tio år, utom vid undantag för öppnande av egenhantering och marktjänster till tredje man enligt artikel 14.1. Den exakta giltighetsperioden för leverantörens tillstånd och startdatum för verksamheten ska tydligt anges i anbudsinfordran.

2. En marktjänstleverantör ska börja tillhandahålla tjänster inom en månad från det startdatum som anges i anbudsinfordran. Den upphandlande myndigheten får, i vederbörligen motiverade fall, på begäran av leverantören av marktjänster och efter samråd med flygplatsanvändarkommittén, förlänga denna period med som längst sex fem månader. Om leverantören efter att denna period löpt ut, upphör sex månader från det startdatum för verksamheten som anges i anbudsinfordran inte har påbörjat sin verksamhet, och inte kan styrka sin vilja att påbörja den, får den upphandlande myndigheten besluta att tillståndet ska upphöra att gälla. I ett sådant fall får medlemsstaterna utdöma böter för marktjänstleverantören och bevilja tillstånd för den leverantör som rankats som tvåa med utgångspunkt i det antal poäng denne fått i enlighet med artikel 9.5. [Ändr. 280]

3. Den upphandlande myndigheten ska förutse utgången av tillståndsperioden och ska säkerställa att den leverantör som väljs ut efter en ny anbudsinfordran får tillstånd att inleda sin verksamhet dagen efter den sista dagen för den tidigare valda leverantörens (eller leverantörernas) tillståndsperiod.

4. Om en marktjänstleverantör upphör med sin verksamhet före utgången av den period för vilken leverantören valts ut, ska den ersättas enligt det förfarande som beskrivs i artiklarna 7, 8 och 9 samt i denna artikel. En leverantör som upphör med sin verksamhet ska informera berörd upphandlande myndighet om sina avsikter att upphöra med sin verksamhet i tillräckligt god tid och minst sex månader innan vederbörande lämnar flygplatsen. Ekonomiska sanktioner kan åläggas leverantören om den inte informerar den upphandlande myndigheten i tillräckligt god tid minst sex månader i förväg , såvida inte leverantören kan påvisa force majeure. [Ändr. 281]

5. Om en leverantör upphör med sin verksamhet före utgången av den period för vilken leverantören fått tillstånd, och inte lämnar tillräckligt med tid för den upphandlande myndigheten att välja en ny leverantör innan den lämnar flygplatsen, med resultatet att det finns ett tillfälligt monopol för vissa marktjänster på flygplatsen, ska medlemsstaten under en begränsad tid, dock högst tio månader, tillåta en marktjänstleverantör att tillhandahålla marktjänster på flygplatsen utan att vara underkastat det urvalsförfarande som fastställs i artiklarna 7, 8 och 9 samt i denna artikel.

Om medlemsstaten inte lyckas hitta en marktjänstleverantör för denna begränsade period, ska medlemsstaten reglera priserna på de marktjänster för vilka det tillfälliga monopolet finns, till dess att ytterligare en leverantör börjar tillhandahålla dessa marktjänster på flygplatsen.

6. Den upphandlande myndigheten ska informera flygplatsanvändarkommittén, och om tillämpligt flygplatsens ledningsenhet, om de beslut som fattas enligt artiklarna 7, 8 och 9 samt enligt denna artikel.

7. Artiklarna 7, 8 och 9 samt bestämmelserna i denna artikel ska inte gälla för upphandlingen av offentliga upphandlingar och koncessioner som styrs av olika bestämmelser i unionens lagstiftning.

Artikel 11

Flygplatsens ledningsenhet som marktjänstleverantör

1. Om antalet leverantörer av tjänster är begränsat enligt artikel 6 får flygplatsens ledningsenhet själv tillhandahålla marktjänster utan att vara underkastat det urvalsförfarande som föreskrivs i artiklarna 7–10. På liknande sätt får ledningsenheten, utan att följa detta förfarande, ge ett företag tillstånd att tillhandahålla marktjänster på den berörda flygplatsen

(a) om den direkt eller indirekt kontrollerar företaget,

(b) om företaget direkt eller indirekt kontrollerar den.

(ba) om detta företag uppfyller kriterierna i kapitel IV. [Ändr. 282]

2. Om flygplatsens ledningsenhet som tillhandahåller marktjänster enligt punkt 1 inte längre uppfyller villkoren i punkt 1, får leverantören ifråga fortsätta att tillhandahålla marktjänster för en period på fem tre år utan att vara underkastat det urvalsförfarande som föreskrivs i artiklarna 7–10. I slutet av denna femårsperiod treårsperiod , ska leverantören informera den berörda upphandlande myndigheten i tillräckligt god tid och minst sex månader före utgången av femårsperioden treårsperioden . Ekonomiska sanktioner kan åläggas leverantören om den inte informerar den upphandlande myndigheten i tillräckligt god tid, såvida inte leverantören kan påvisa force majeure. Om en leverantör upphör med sin verksamhet före utgången av femårsperioden treårsperioden ska artikel 10.4 och 10.5 tillämpas. [Ändr. 283]

Artikel 12

Skydd av arbetstagarnas rättigheter i samband med överföring av personal till tjänster som omfattas av marknadstillträdesbegränsningar [Ändr. 284]

1. Denna artikel gäller endast för marktjänster för vilka den berörda medlemsstaten har ett begränsat antal leverantörer i enlighet med artikel 6 eller artikel 14. Medlemsstaterna ska mot bakgrund av denna förordning ingående undersöka huruvida det är önskvärt med konkurrensbegränsning i fler sektorer. [Ändr. 285]

2. Om en marktjänstleverantör som avses i punkt 1 förlorar sitt tillstånd att tillhandahålla dessa tjänster, efter urvalsförfarandet enligt artiklarna 7–10, får eller om en marktjänstleverantör upphör med att tillhandahålla dessa marktjänster till en flygplatsanvändare, eller om en flygplatsanvändare som utövar egenhantering beslutar att upphöra med egenhantering, ska medlemsstaterna kräva att den eller de marktjänstleverantörer eller den eller de egenhanteringsutövande flygplatsanvändare som därefter tillhandahåller dessa tjänster beviljar den personal som tidigare var anställd för att tillhandahålla dessa tjänster de rättigheter som de skulle ha haft rätt till om det hade funnits en överlåtelse i enlighet med direktiv 2001/23/EG. De fall som avses i första meningen i denna punkt ska inte omfattas av bestämmelserna i andra meningen i artikel 4.1 i direktiv 2001/23/EG. Uppsägningar av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska skäl är inte tillåtna. [Ändr. 286]

2a . De rättigheter som avses i punkt 2 ska omfatta rätten att tillämpa kollektivavtal som är allmänt giltiga. [Ändr. 287]

3. Medlemsstaterna ska begränsa kravet i punkt 2 till att omfatta anställda hos den föregående leverantören , även egenhanteringsutövande flygplatsanvändare, som är involverade i tillhandahållandet av marktjänster som den föregående leverantören upphör att tillhandahålla eller för vilka den föregående leverantören förlorat tillståndet, och som frivilligt accepterar att anställas av den nya leverantören (leverantörerna) eller de nya egenhanteringsutövande flygplatsanvändarna . En social handlingsplan för de arbetstagare som slutar ska bekostas av flygbolagen i proportion till deras trafikandel hos den tidigare leverantören. [Ändr. 288]

4. Medlemsstaterna ska begränsa kravet i punkt 2 så att det står i proportion till den volym av verksamheten som överförs till den andra leverantören (leverantörerna). [Ändr. 289]

5. Om en medlemsstat inför ett krav enligt punkt 2 ska Anbudsdokument för urvalsförfarandet som fastställs i artiklarna 7–10 ska lista den berörda personalen och ge relevant information om arbetstagarnas avtalsenliga rättigheter, och de villkor på vilka arbetstagarna anses vara knutna till tjänsterna i fråga. Personal och fackliga företrädare ska ha tillgång till dessa listor. [Ändr. 290]

6. Om en leverantör av marktjänster upphör med att till en flygplatsanvändare leverera marktjänster som utgör en betydande del av leverantörens marktjänster i fall som inte omfattas av punkt 2 eller om en flygplatsanvändare som utövar egenhantering upphör med egenhanteringen, får medlemsstaterna kräva att den eller de marktjänstleverantörer som därefter tillhandahåller dessa tjänster beviljar den personal som tidigare var anställd för att tillhandahålla dessa tjänster de rättigheter som de skulle ha haft rätt till om det hade funnits en överlåtelse i enlighet med rådets direktiv 2001/23/EG. [Ändr. 291]

7. Medlemsstaterna ska begränsa kravet i punkt 6 till att omfatta anställda hos den föregående leverantören som är involverade i tillhandahållandet av marktjänster som den föregående leverantören upphör att tillhandahålla, och som frivilligt accepterar att anställas av den nya leverantören (leverantörerna) eller den nya flygplatsanvändaren som utövar egenhantering. [Ändr. 292]

8. Medlemsstaterna ska begränsa kravet i punkt 6 till att omfatta anställda hos den flygplatsanvändare som utövar egenhantering som är involverade i tillhandahållandet av marktjänster som flygplatsanvändaren som utövar egenhantering upphör att tillhandahålla, och som frivilligt accepterar att anställas av den nya leverantören (leverantörerna) eller den nya flygplatsanvändaren som utövar egenhantering. [Ändr. 293]

9. Medlemsstaterna ska begränsa kravet i punkt 6 så att det står i proportion till den volym av verksamheten som faktiskt överförs till den nya leverantören eller flygplatsanvändaren som utövar egenhantering. [Ändr. 294]

10. Medlemsstaterna får överlåta till ledningen och arbetstagarna på lämplig nivå att via förhandlade överenskommelser fastställa de praktiska arrangemangen för genomförandet av denna artikel.

10a. Medlemsstaterna ska se till att lönedumpning förhindras, inte bara när det gäller fast anställda inom marktjänstesektorn utan även i samband med överföring av personal, för att garantera adekvata sociala standarder och förbättra marktjänsternas kvalitet. [Ändr. 295]

10b. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska se till att det finns adekvat socialt skydd för den personal som rekryteras för att tillhandahålla dessa tjänster. [Ändr. 296]

10c. För att mildra eventuella negativa effekter av en avreglering av marktjänstesektorn ska flygplatsernas ledningsenheter fastställa och upprätthålla bindande lägsta standarder för tjänstekvalitet i syfte att garantera säkra, tillförlitliga och effektiva verksamheter. [Ändr. 297]

11. Medlemsstaten ska informera kommissionen om alla åtgärder som vidtagits i enlighet med denna artikel.

Artikel 13

Flygplatser belägna på öar

I samband med valet av marktjänstleverantörer till en flygplats så som anges i artiklarna 7–10, får en medlemsstat utvidga skyldigheten att tillhandahålla offentlig service till att omfatta även andra flygplatser i medlemsstaten, under förutsättning att

(a) dessa flygplatser är belägna på öar eller i avlägset liggande fastlandsområden i samma geografiska område, och [Ändr. 298]

(b) sådana flygplatser har en trafikvolym på minst 100 000 passagerarrörelser per år, och

(c) en sådan utvidgning har godkänts av kommissionen.

Beslutet om godkännande av utvidgningen utgör en genomförandeakt som ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 43.2. Denna bestämmelse påverkar inte tillämpningen av unionsregler om statligt stöd.

När det gäller flygplatser belägna på öar får flygplatsernas ledningsenheter, i de fall det inte är ekonomiskt intressant för företagen eller lufttrafikföretagen att tillhandahålla de tjänster som anges i artikel 6.2, själva påta sig ansvaret för att tillhandahålla de tjänster som krävs för att garantera en väl fungerande verksamhet på flygplatsen. [Ändr. 299]

Avsnitt 3

Undantag för egenhantering och marktjänster till tredje man

Artikel 14

Undantag

1. Om särskilda utrymmes- eller kapacitetsbegränsningar (särskilt sådana som beror på trängsel och nyttjandegrad av tillgängliga ytor) flygplatsen har så ont om utrymme eller så begränsad kapacitet att det medför att det är omöjligt att öppna marknaden och/eller utöva egenhantering i den omfattning som föreskrivs i denna förordning, får den berörda medlemsstaten besluta

(a) att begränsa antalet leverantörer av tjänster till minst två för en eller flera andra kategorier av marktjänster än dem som avses i artikel 6.2 på hela eller delar av flygplatsen, varvid bestämmelserna i artikel 6.3 ska tillämpas,

(b) att för en enda leverantör reservera en eller flera av de kategorier av marktjänster som avses i artikel 6.2 för flygplatser med en årstrafik som inte understiger två miljoner passagerare eller 50 000 ton gods,

(c) att till en eller två leverantörer begränsa en eller flera av de kategorier av marktjänster som avses i artikel 6.2 för flygplatser med en årstrafik som inte understiger 5 miljoner överstiger 15 miljoner passagerare eller 100 000 200 000 ton gods, varvid artikel 6.3 ska tillämpas vid en begränsning till två leverantörer,

(d) att reservera utövandet av egenhanteringen enligt artikel 5 till ett begränsat antal flygplatsanvändare, på villkor att dessa användare väljs ut på relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande grunder.

2. Alla undantag enligt punkt 1 ska

(a) närmare ange den eller de kategorier av marktjänster för vilka undantag beviljas samt de särskilda utrymmes- och kapacitetsbegränsningar som berättigar till undantag,

(b) åtföljas av en plan med de åtgärder som ska vidtas för att komma till rätta med begränsningarna.

3. Undantag får inte

(a) snedvrida konkurrensen mellan marktjänstleverantörer och/eller flygplatsanvändare som utövar egenhantering,

(b) vara av större omfattning än nödvändigt.

4. Medlemsstaterna ska minst sex månader före ikraftträdandet anmäla till kommissionen varje undantag som de avser bevilja på grundval av punkt 1 samt de skäl som berättigar till undantaget. Dessa skäl ska innehålla bevis för att marktjänstleverantörerna vid de berörda flygplatserna

(a) uppfyller de lägsta kvalitetsstandarderna, i enlighet med artikel 32,

(b) har en ledning som ser till att de agerar på ett öppet sätt och att de inte mottar någon korssubventionering, i enlighet med artikel 29,

(c) säkerställer rimliga arbets- och lönevillkor genom kollektivavtal, nationell lagstiftning eller andra sociala normer i den berörda medlemsstaten.

5. Kommissionen ska offentliggöra en sammanfattning i Europeiska gemenskapernas officiella tidning av de beslut om undantag som anmälts och anmoda berörda parter att lämna synpunkter.

6. Kommissionen ska ingående granska det beslut om undantag som anmälts av medlemsstaten. Kommissionen ska för ändamålet göra en detaljerad analys av situationen och utredning av de åtgärder som den berörda medlemsstaten har anmält för att verifiera om de begränsningar som åberopas föreligger och om det är omöjligt att öppna marknaden och/eller utöva egenhantering i den omfattning som föreskrivs i denna förordning.

7. Kommissionen kan efter utförd undersökning och samråd med den berörda medlemsstaten antingen godkänna medlemsstatens beslut eller motsätta sig det, om de åberopade begränsningarna inte anses föreligga eller inte anses vara av sådan omfattning att de berättigar till undantag. Efter samråd med den berörda medlemsstaten får kommissionen också kräva att medlemsstaten ändrar undantagets räckvidd eller begränsar det till enbart vissa delar av en flygplats där de åberopade begränsningarna verkligen kan påvisas.

8. Kommissionens beslut ska föreligga senast sex månader efter anmälan från medlemsstaten och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

9. De genomförandebeslut som avses i punkterna 7 och 8 i denna artikel ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 43.2.

10. Undantag som beviljats av medlemsstater i enlighet med punkt 1 får inte överstiga en löptid på tre år, utom för undantag som beviljats i enlighet med punkt 1 b och c. Senast sex månader före utgången av denna period ska den berörda medlemsstaten fatta ett nytt beslut om varje begäran om undantag, vilken även ska omfattas av bestämmelserna i denna artikel.

11. Undantag som beviljats av medlemsstaterna enligt punkterna 1 b och c får inte överstiga en löptid på två år. Dock får en medlemsstat i enlighet med de begränsningar som anges i punkt 1, begära att denna period förlängs med en period på två år. Kommissionen ska fatta beslut om en sådan begäran. Genomförandebeslutet ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 43.2. [Ändr. 360]

Artikel 15

Samråd med marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare

Flygplatsens ledningsenhet flygplatsen ska organisera ett förfarande för samråd om tillämpningen av denna förordning mellan sig själv, flygplatsanvändarkommittén och de företag som tillhandahåller marktjänster. Samrådet ska särskilt avse priserna på de tjänster som varit föremål för undantag i enlighet med artikel 14.1 b och c samt organisationen av tillhandahållandet av dessa tjänster. Ett samrådsmöte ska hållas minst en gång om året. Flygplatsens ledningsenhet ska föra protokoll på mötet, vilket på begäran ska skickas till kommissionen.

Kapitel IV

Förfaranden för godkännande

Artikel 16

Krav på att erhålla ett lämpligt godkännande som erkänns i alla medlemsstater

1. Vid flygplatser vars årstrafik inte har understigit 2 miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under minst tre på varandra följande år, ska Inget företag ska tillåtas tillhandahålla marktjänster oavsett om det är som en marktjänstleverantör eller som en användare som utövar egenhantering, om det inte har fått lämpligt godkännande då medlemsstaterna bestämmer att marktjänstverksamheten endast får utövas efter ett godkännande från en behörig myndighet (nedan: godkännande myndighet) som är oberoende av flygplatsernas ledningsenheter . Ett företag som uppfyller kraven i detta kapitel är berättigat att få ett godkännande.

2. Varje medlemsstat ska utse en behörig myndighet ( godkännande myndighet) eller, efter att ha meddelat kommissionen, samarbeta med den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, som är oberoende av någon ledningsenhet vid flygplatsen vilken flygplatsens ledningsenheter och som ska ansvara för utfärdande av godkännande för att tillhandahålla marktjänster.

3. Den godkännande myndigheten får inte bevilja godkännanden eller upprätthålla dem när något av kraven i detta kapitel inte följs. [Ändr. 300]

Artikel 17

Villkor för beviljande av godkännande

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16 ska ett företag ska beviljas ett godkännande av medlemsstatens godkännande myndighet under förutsättning att

(a) det är etablerat och registrerat i en medlemsstat,

(b) dess företagsstruktur låter den godkännande myndigheten verkställa bestämmelserna i detta kapitel,

(c) det följer de ekonomiska villkoren som anges i artikel 18,

(d) det följer styrkandet av gott anseende som anges i artikel 19 kraven på arbetsförhållanden och utbildnings- eller kvalificeringsprogram för personalen i artiklarna 8.2 b och 9 d samt respekterar anställnings- och socialbestämmelserna i artikel 12 ,

(e) det följer kravet på personalens kvalifikationer som anges i artikel 20,

(f) det följer kraven gällande en drifthandbok som anges i artikel 21, och

(g) det följer försäkringskraven som anges i artikel 22.

2. Punkt 1 a, c och d ska inte gälla flygplatsanvändare som utövar egenhantering, vilka inte tillhandahåller marktjänster till tredje man. Flygplatsanvändare som har beviljats ett godkännande för egenhantering ska inte ges befogenhet att tillhandahålla tredjepartshantering på grundval av detta godkännande.

3. Ett företag som ansöker om ett godkännande eller som har fått ett godkännande ska respektera de nationella bestämmelserna rörande socialt skydd, miljöskydd och flygplatssäkerhet för alla medlemsstater i vilka det verkar.

Artikel 18

Ekonomiska villkor för att bevilja ett godkännande

1. Ett företag som ansöker om ett godkännande ska inte vara i konkurs eller på obestånd eller liknande förfaranden.

2. Den godkännande myndigheten ska noggrant bedöma huruvida ett företag som ansöker om ett godkännande kan visa att

(a) det när som helst kan fullgöra sina faktiska och möjliga skyldigheter som fastställts under realistiska antaganden, under en period av 24 månader från start av verksamheten, och

(b) kan täcka de fasta kostnader och driftkostnader som verksamheten ådrar sig enligt sin verksamhetsplan och vilka fastställts under realistiska antaganden, under en period av tre månader från start av verksamheten, utan att ta hänsyn till några inkomster från sina verksamheter.

3. För den bedömning som avses i punkt 1 ska varje sökande lämna in sina räkenskaper vilka varit föremål för revision för de två föregående budgetåren.

4. För den bedömning som avses i punkt 2 ska varje sökande lämna in en verksamhetsplan för åtminstone de första tre verksamhetsåren. I verksamhetsplanen ska även anges den sökandes ekonomiska kopplingar till andra verksamheter av kommersiell natur i vilka sökanden är inblandad, antingen direkt eller via anknutna företag. Sökande ska även tillhandahålla all relevant information, inklusive i synnerhet följande uppgifter:

(a) Ett prognosticerat bokslut, inbegripande resultaträkning, för de följande tre åren.

(b) Prognosticerade redovisningar av kassaflöden och likviditetsplaner för de första tre verksamhetsåren.

(c) Närmare uppgifter om finansieringen av inköp/leasing av utrustning inbegripande, i fallet med leasing, kraven och villkoren för varje kontrakt, om detta är relevant.

Artikel 19

Styrkande av gott anseende

1. Ett företag som ansöker om ett godkännande ska tillhandahålla ett bevis på att det har betalat sina skatter och sociala avgifter under det senaste året i de medlemsstater där det utför en verksamhet, eller i fallet där det inte utför någon verksamhet i unionen, i sitt ursprungsland.

2. Företaget ska även tillhandahålla bevis för att personerna som kontinuerligt och i själva verket ska leda företagets verksamheter har gott anseende eller att de inte har förklarats bankrutta. Den godkännande myndigheten ska som tillräckligt bevis avseende medlemsstaternas medborgare godta uppvisande av handlingar som utfärdats av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten där företaget är etablerat och registrerat eller medlemsstaten där personen har sin hemvist, och vilka visar att de kraven uppfylls.

3. När medlemsstaten där företaget är etablerat och registrerat eller medlemsstaten där personen har sin hemvist inte utfärdar handlingarna som avses i punkt 2, ska sådana handlingar ersättas av en försäkran under ed eller, i medlemsstater där det inte finns bestämmelser för försäkran under ed, av en högtidlig förklaring av den berörda personen inför en behörig rättslig eller förvaltningsmyndighet eller, där så är lämpligt, en särskild tjänsteman eller behörig yrkesorganisation i medlemsstaten där företaget är etablerat och registrerat eller medlemsstaten där personen har sin hemvist. En sådan myndighet, särskild tjänsteman eller behörig yrkesorganisation ska utfärda ett intyg om äktheten av försäkran under ed eller under sanningsförsäkran. [Ändr. 301]

Artikel 20

Personalens kvalifikationer

Ett företag som ansöker om ett godkännande ska visa att dess anställda har kvalifikationerna och den yrkeserfarenhet och längd på tjänstgöringstid som krävs för att bedriva verksamheten i förhållande till vilken den ansöker eller har ansökt om. Individuella krav på kvalifikationer, yrkeserfarenhet och tjänstgöringstid ska fastställas och motiveras för varje flygplats av de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten i samarbete med flygplatsoperatören och berörda arbetsmarknadsparter. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska övervaka hur dessa krav tillämpas. Dessutom ska allmänna utbildningsstandarder för personal som arbetar med marktjänster fastställas på unionsnivå av en behörig unionsinstitution, behöriga myndigheter i medlemsstaterna, flygplatsoperatörer och arbetsmarknadens parter. När bindande europeiska lägsta standarder för utbildning utarbetas ska medlemsstaterna tillämpa och övervaka dem för att garantera högsta möjliga säkerhetsstandarder i hela unionen. [Ändr. 302]

Artikel 21

Drifthandbok

Ett företag som ansöker om ett godkännande ska tillhandahålla en drifthandbok för de relevanta verksamheterna, vilken ska innehålla följande information:

(a) Organisationsschema, chefspersoner, beskrivning av ansvar och arbetsuppgifter, ansvarighet.

(b) Förmåga att fullgöra sina uppgifter på ett säkert sätt i ett flygplatssammanhang.

(c) Riktlinjer gällande utrustning.

(d) Kvalifikationskrav på personal och även motsvarande utbildningskrav och utbildningsplan.

(da) Förfaranden för att förhindra arbetsrelaterade olyckor och skador. [Ändr. 303]

(e) Säkerhets- och kvalitetshanteringsförfaranden.

(f) Standardhanteringsförfaranden, vilket innefattar samordning med flygplatsanvändare och flygplatsens ledningsenhet, samordning av verksamheter och särskilda hanteringsförfaranden avseende särskilda kunder.

(g) Riktlinjer för krishantering.

(h) Säkerhetshanteringsförfaranden.

Artikel 22

Försäkringskrav

1. Marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering inom unionen ska vara försäkrade vad gäller sitt marktjänstspecifika ansvar för skada som har vållats inom en medlemsstats territorium och för vilken det föreligger rätt till skadestånd.

1a. Den försäkring som avses i punkt 1 ska garantera full skadeersättning för skada på eller förlust av medicinsk utrustning och andra hjälpmedel som används av passagerare med funktionsnedsättning eller rörelsehindrade passagerare. [Ändr. 304]

2. Kommissionen ska ges befogenhet att ange ytterligare detaljer om försäkringskraven och de lägsta beloppen via en delegerad akt, i enlighet med artikel 42. [Ändr. 305]

Artikel 23

Giltighet för ett godkännande

1. Ett godkännande ska vara giltigt under en femårsperiod tioårsperiod . [Ändr. 306]

1a. Godkännandet ska förfalla eller upphävas tills vidare om bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 inte uppfylls. Godkännandet ska vägras om bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 inte uppfylls under godkännandeförfarandet. [Ändr. 307]

2. Ett godkännande ska vara giltigt för de kategorier och/eller underkategorier som anges i godkännandet.

3. Leverantören av marktjänsterna ska när som helst på begäran kunna visa för den behöriga godkännande myndigheten att han eller hon uppfyller alla kraven i detta kapitel.

4. Den godkännande myndigheten ska övervaka att kraven i detta kapitel uppfylls. Den ska i alla fall granska att dessa krav uppfylls

(a) när ett möjligt problem misstänks, eller

(b) på begäran av en godkännande myndighet i en annan medlemsstat, eller

(c) på begäran av kommissionen.

5. Godkännandet ska sändas in för ett nytt godkännande när ett marktjänstföretag

(a) inte har påbörjat verksamheten inom tolv månader efter att ett godkännande har beviljats, eller

(b) har upphört med sin verksamhet under mer än tolv månader.

6. Ett marktjänstföretag ska underrätta den godkännande myndigheten

(a) på förhand, om någon betydande förändring av omfattningen på sin verksamhet inträffar,

(b) eller i händelse av att ett insolvensförfarande inleds med avseende på företaget.

Artikel 24

Återkallande av godkännande

1. Den godkännande myndigheten får när som helst återkalla godkännandet om leverantören av marktjänsterna eller flygplatsanvändaren som utövar egenhantering inte uppfyller, av skäl som kan tillskrivas denne, kriterierna som fastställs i detta kapitel. Skälen för återkallandet ska meddelas den berörda leverantören eller flygplatsanvändaren som utövar egenhantering och de godkännande myndigheterna i de övriga medlemsstaterna.

2. Den godkännande myndigheten ska återkalla godkännandet om leverantören av marktjänster uppsåtligen eller genom försumlighet förser den godkännande myndigheten med information som är felaktig i sak.

2a. Om bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 inte uppfylls ska godkännandet automatiskt dras in, upphävas tills vidare eller vägras. [Ändr. 308]

Artikel 25

Beslut om godkännande

1. Den godkännande myndigheten ska fatta ett beslut om en ansökan så snart som möjligt, och inte senare än två månader efter att all nödvändig information har lämnats in, och ta hänsyn till alla tillgängliga bevis. Beslutet ska meddelas den sökande och de godkännande myndigheterna i de övriga medlemsstaterna. I ett avslag ska skälen till avslaget anges.

1a. Förfarandet för att bevilja godkännanden ska vara transparent och icke-diskriminerande och får inte medföra att tillträdet till marknaden eller rätten att utöva egenhantering i realiteten begränsas utöver vad som föreskrivs i denna förordning. [Ändr. 309]

2. Godkännandet får vägras endast om leverantören av marktjänster eller flygplatsanvändaren som utövar egenhantering inte uppfyller, av skäl som kan tillskrivas denne, kriterierna som anges i detta kapitel och bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 . [Ändr. 310]

3. Förfarandena för att bevilja och återkalla godkännanden ska offentliggöras av den godkännande myndigheten, vilken ska informera kommissionen om detta.

Artikel 26

Ömsesidigt erkännande av godkännanden

Ett godkännande som utfärdats i en medlemsstat i enlighet med detta kapitel ska ge tillstånd för en operatör att tillhandahålla marktjänster, oavsett om det är som en marktjänstleverantör eller som en flygplatsanvändare som utövar egenhantering, i alla medlemsstater vilka är föremål för villkoren som fastställts i godkännandet och utan att påverka begränsningar av marknadstillträde i enlighet med artiklarna 6 och 14.

Kapitel V

Skyldighet för flygplatsens och den centraliserade infrastrukturens ledningsenheter

Artikel 27

Tillträde till de centraliserade infrastrukturerna och anläggningarna

1. Denna artikel ska endast tillämpas på flygplatser som har en årstrafik som inte understigit två miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under åtminstone de tre föregående åren.

2. Flygplatsens ledningsenhet ska offentliggöra en förteckning över de centraliserade infrastrukturerna på flygplatsen , om så inte redan har skett . [Ändr. 311]

3. Förvaltningen av de centraliserade infrastrukturerna får förbehållas flygplatsens ledningsenhet eller något annat organ, vilken får ålägga marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering att använda sig av de infrastrukturerna. Sådana infrastrukturer ska förvaltas på ett genomblickbart, objektivt och icke-diskriminerande sätt.

4. Flygplatsens ledningsenhet, eller där så är lämpligt den offentliga myndigheten eller något annat organ som reglerar flygplatsens ledningsenhet, ska på objektiv grund och efter samråd med flygplatsanvändarkommittén och företagen som tillhandahåller marktjänster på flygplatsen, besluta om vilka infrastrukturer som ska centraliseras. Flygplatsens ledningsenhet, eller där så är lämpligt den offentliga myndighet eller något annat organ som reglerar flygplatsens ledningsenhet, ska säkerställa att all infrastruktur eller anläggning som faller under definitionen för centraliserad infrastruktur ska betecknas som sådan och att kraven som anges i detta kapitel uppfylls när det gäller denna infrastruktur eller anläggning.

5. När flygplatsanvändarkommittén inte samtycker med flygplatsens ledningsenhets beslut att centralisera, eller att inte centralisera, en infrastruktur eller omfattningen av centraliseringen, får den be en den oberoende tillsynsmyndighet tillsynsmyndigheten, motsvarande behöriga myndigheter i den berörda medlemsstaten att besluta om huruvida den berörda infrastrukturen ska centraliseras eller ej, och i vilken utsträckning eller de myndigheter som inrättats i enlighet med artiklarna 6.5 och 11.2 i direktiv 2009/12/EG att granska motiveringen till flygplatsens ledningsenhets beslut, för att avgöra om motiveringen är giltig . [Ändr. 312]

6. Marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering ska få fri tillgång till flygplatsens infrastrukturer, centraliserade infrastrukturer och flygplatsens anläggningar i den utsträckning som är nödvändig för att göra det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter. Flygplatsens ledningsenhet eller i relevanta fall den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, eller där så är lämpligt den offentliga myndigheten eller annan myndighet som reglerar flygplatsens ledningsenhet, eller i relevanta fall den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, får göra sådan tillgång föremål för villkor som är relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande.

7. Det disponibla utrymmet för marktjänster på flygplatsen ska fördelas mellan de olika marktjänstleverantörerna och flygplatsanvändare som utövar egenhantering, vilket innefattar nya aktörer, allt efter vad som behövs för att de ska kunna utöva sina rättigheter och möjliggöra effektiv och lojal konkurrens grundad på regler och kriterier som är relevanta, objektiva, transparenta och icke-diskriminerande. Flygplatsens ledningsenhet får ta tillbaka och omfördela detta utrymme om så är nödvändigt. [Ändr. 313]

8. Om ett beslut om omfattningen av den centraliserade infrastrukturen framförs till den oberoende tillsynsmyndigheten i enlighet med punkt 5 i denna artikel ska förfarandet i artikel 6 artikel 6.3, 6.4 eller 6.5 i direktiv 2009/12/EG tillämpas. [Ändr. 314]

Artikel 28

Avgifter för centraliserade infrastrukturer och anläggningar flygplatsanläggningar [Ändr. 315]

1. Denna artikel ska endast tillämpas på flygplatser som har en årstrafik som inte understigit två miljoner passagerarrörelser eller minst 50 000 ton gods de föregående tre åren.

2. När användningen av flygplatsens centraliserade infrastrukturer eller anläggningar är föremål för en avgift ska flygplatsens ledningsenhet, eller där så är relevant den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, säkerställa att avgiftens nivå fastställs grundat på relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande kriterier.

3. Flygplatsens ledningsenhet eller där så är relevant den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet ska ha rätt att täcka sina kostnader och att göra en rimlig avkastning på tillgångar från de påförda avgifterna. Avgifterna ska utgöra vederlag för tillhandahållande av infrastruktur eller en tjänst. [Ändr. 316]

4. Alla avgifter som anges i punkt 1 ska fastställas på enskild flygplatsnivå efter samråd med flygplatsanvändarkommittén och med de företag som tillhandahåller marktjänster på flygplatsen. Flygplatsens ledningsenhet eller där så är relevant, den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, ska årligen ge flygplatsanvändarkommittén och företagen som tillhandahåller marktjänster på flygplatsen information om de faktorer som utgör grunden för fastställandet av avgifterna , förutsatt att alla ovan nämnda parter förbinder sig att under hela perioden hålla dessa uppgifter strängt konfidentiella . Informationen ska åtminstone innehålla [Ändr. 317]

(a) en förteckning över de olika tjänster och infrastruktur som tillhandahålls mot avgifterna,

(b) den metod som används för att fastställa avgifterna,

(c) den övergripande kostnadsstrukturen vad gäller anläggningar och tjänster vilka avgifterna avser,

(d) inkomsterna från de olika avgifterna, och den totala kostnaden för tjänsterna som de omfattar och avkastningen på tillgångar, [Ändr. 318]

(e) all finansiering från offentliga myndigheter av anläggningarna och tjänsterna vilka avgifterna avser,

(ea) prognoser för situationen på flygplatsen vad gäller marktjänstavgifterna, trafiktillväxt och föreslagna investeringar i infrastruktur, [Ändr. 319]

(f) och det förutspådda resultatet av alla större föreslagna investeringar vad gäller dessas effekter på flygplatsens kapacitet.

5. Flygplatsens ledningsenhet ska offentliggöra nivån på avgifterna, inbegripet en detaljerad förteckning över de tillhandahållna tjänsterna, för att visa att alla uttagna avgifter för tillhandahållande av centraliserade infrastrukturer, utrymme för marktjänster och nödvändiga tjänster avseende tillhandahållande av marktjänster uteslutande används för att täcka hela eller en del av de tillhörande kostnaderna. I förekommande fall ska den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet meddela flygplatsens ledningsenhet om avgifternas nivåer, inbegripet en detaljerad förteckning över de tillhandahållna tjänsterna. [Ändr. 320]

5a. Då användning av andra flygplatsanläggningar än de som definieras som centraliserad infrastruktur ger upphov till att en avgift tas ut ska nivån på denna avgift fastställas i enlighet med relevanta, objektiva, transparenta och icke-diskriminerande kriterier.

Medlemsstaterna ska även fortsättningsvis ha möjlighet att låta ledningsenheten för ett flygplatsnätverk enligt definitionen i direktiv 2009/12/EG tillämpa ett gemensamt och transparent avgiftssystem. [Ändr. 321]

6. Om flygplatsanvändarkommittén inte samtycker till en avgift som fastställts av flygplatsens ledningsenhet, eller i förekommande fall, den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, får den be den oberoende tillsynsmyndigheten , motsvarande behöriga myndigheter i den berörda medlemsstaten eller de myndigheter som inrättats i enlighet med artiklarna 6.5 och 11.2 i direktiv 2009/12/EG att besluta om nivån på avgiften. [Ändr. 322]

7. Om ett beslut bristande enhet om nivåerna på avgifterna framförs till den oberoende tillsynsmyndigheten i enlighet med punkt 6 i denna artikel, ska förfarandet i artikel 6 i direktiv 2009/12/EG tillämpas beslutet om nivån på avgifterna inte träda i kraft förrän den oberoende tillsynsmyndigheten har undersökt ärendet . Om den oberoende tillsynsmyndigheten stöder beslutet från infrastrukturens ledningsenhet när det gäller nivån på avgifterna för marktjänster kan avgifterna återställas från tidpunkten för när det ursprungliga beslutet fattades . [Ändr. 323]

Artikel 29

Rättslig uppdelning

1. På flygplatser vars årliga trafikvolymer inte understiger 2 miljoner 5 miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under åtminstone de tre föregående åren ska flygplatsens ledningsenhet eller den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet, om den tillhandahåller marktjänster till tredje man, fastställa en särskild juridisk enhet för garantera strikt åtskilda räkenskaper för tillhandahållandet av dessa marktjänster och för eventuella andra verksamheter .

Denna enhet ska vad gäller sin rättsliga form, sin organisation och sin beslutsfattning vara oberoende av Räkenskaperna för de enheter som tillhandahåller marktjänster ska framför allt vara åtskilda från räkenskaperna för alla enheter som är inblandade i förvaltning av flygplatsens infrastruktur där flygplatsens ledningsenhet tillhandahåller marktjänster till tredje man, och av från räkenskaperna för alla enheter som är inblandade i den centraliserade infrastrukturen där ledningsenheten för den centraliserade infrastrukturen tillhandahåller marktjänster till tredje man.

2. På flygplatser vars årliga trafikvolym inte understiger 2 miljoner fem miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton gods under åtminstone de tre föregående åren får personerna som är ansvariga för förvaltningen av flygplatsens infrastruktur eller den centraliserade infrastrukturens ledningsenhet inte delta direkt eller indirekt i företagsstrukturerna hos den oberoende enheten som tillhandahåller marktjänster.

3. Den juridiska enhet De enheter som tillhandahåller marktjänster enligt punkt 1 får inte ta emot någon ekonomisk korssubventionering från luftfartsverksamheter i samband med förvaltningen av flygplatsens infrastruktur i fall där flygplatsens ledningsenhet tillhandahåller marktjänster, eller från luftfartsverksamheter i samband med förvaltning av den centraliserade infrastrukturen i fall där ledningsenheten för den centraliserade infrastrukturen tillhandahåller marktjänster, vilket skulle låta den juridiska enheten som tillhandahåller marktjänster för att minska sänka priserna det tar ut för sina marktjänster till tredje man.

4. I denna artikel avses med ledningsenhetens luftfartsverksamhet alla verksamheter som flygplatsens ledningsenhet utför vid sin respektive flygplats, vilka hör samman med tillhandahållandet av tjänster eller infrastrukturer åt flygplatsanvändare, marktjänstleverantörer för deras verksamhet med luftfart, eller flygpassagerare som använder flygplatsen, såsom uttag av flygplatsavgifter, tilldelning av infrastrukturer och anläggningar, säkerhet och skyddsåtgärder vid flygplatsen. Icke-luftfartsverksamheter inbegriper fastighetsverksamheter eller alla verksamheter i någon annan sektor än luftfart.

5. Vid slutet på varje budgetår ska en oberoende revisor verifiera situationen granska de separata räkenskaperna och offentligen förklara bekräfta att sådan ingen ekonomisk korssubventionering inte från luftfartsverksamhet enligt punkt 3 har förekommit. När den juridiska personen enhet som tillhandahåller marktjänster får korssubventioner från icke-luftfartsverksamheter ska enheten som förvaltar flygplatsens infrastruktur eller enheten som förvaltar den centraliserade infrastrukturen visa att detta är i överensstämmelse med punkt 3. [Ändr. 324]

Kapitel VI

Samordning av verksamheter och kvalitet

Artikel 30

Rollen för flygplatsens ledningsenhet i samordningen av marktjänster

1. Flygplatsens ledningsenhet ska ansvara för en tillfredsställande samordning av marktjänstverksamheter på flygplatsen. Som marksamordnare ska flygplatsens ledningsenhet i synnerhet se till att verksamheterna för marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering och tillhandahållandet av centraliserad infrastruktur följer flygplatsens uppföranderegler som anges i artikel 31.

Flygplatsens ledningsenhet ska ges befogenhet att upprätthålla uppförandereglerna. De åtgärder som vidtas ska vara transparenta, proportionerliga och icke-diskriminerande.

Om flygplatsens ledningsenhet tillhandahåller marktjänster eller direkt eller indirekt kontrollerar ett sådant företag ska den oberoende tillsynsmyndigheten kontrollera att marktjänsterna samordnas på ett tillfredsställande sätt och att ledningsenheten upprätthåller uppförandereglerna.

2. Dessutom gäller följande för flygplatser med en årstrafik som inte understiger fem miljoner passagerare eller 100 000 ton gods för de senaste tre på varandra följande åren:

(a) De verksamheter som bedrivs av marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering och tillhandahållandet av centraliserad infrastruktur ska som ett minimum uppfylla de kvalitetsstandarder som avses i artikel 32.

(b) Flygplatsens ledningsenhet ska säkerställa att en tillfredsställande beredskapsplan upprättas för de verksamheter som bedrivs av marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering och att dessa verksamheter när så är möjligt samordnas via ett beslutsfattande i samarbete mellan flygplatser (Collaborative Decision Making, CDM) och via en tillfredsställande beredskapsplan.

3. Bestämmelserna i denna artikel påverkar inte unionens konkurrensregler.

4. Flygplatsens ledningsenhet ska lämna in en årlig rapport om tillämpningen av åtgärderna i punkt 2 till Eurocontrols kommitté för kvalitets- och produktionsövervakning (Performance Review Commission). Organet för kvalitetsgranskning ska lämna in en sammanfattande rapport till kommissionen.

5. Flygplatsens ledningsenhet ska till den nationella godkännande myndigheten rapportera alla problem med marktjänstleverantörerna eller flygplatsanvändare som utövar egenhantering eller med tillhandahållandet av centraliserad infrastruktur på flygplatsen. [Ändr. 325]

Artikel 30a

Närvaro av en kontaktperson som företräder varje lufttrafikföretag

På flygplatser vars årliga trafikvolymer överstiger 2 miljoner passagerarrörelser ska varje lufttrafikföretag ha en kontaktperson eller juridisk företrädare. Kontaktpersonen, som kan arbeta med marktjänst, ska ha befogenheter att göra ekonomiska, operativa och rättsliga åtaganden för lufttrafikföretaget på den berörda flygplatsen. [Ändr. 326]

Artikel 31

Uppföranderegler

1. I denna artikel avses med uppföranderegler alla regler som definieras av flygplatsens ledningsenhet, en offentlig myndighet eller något annat organ som reglerar flygplatsen för att flygplatsen ska fungera tillfredsställande.

2. Medlemsstaten, flygplatsens ledningsenhet, en offentlig myndighet eller något annat organ som reglerar flygplatsen får , efter samråd med flygplatsanvändarkommittén och marktjänstleverantörerna, fastställa uppföranderegler för att garantera att flygplatsen fungerar korrekt . [Ändr. 327]

3. Uppförandereglerna ska följa följande principer:

(a) De ska tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt på de olika marktjänstleverantörerna och flygplatsanvändarna.

(b) De ska ha samband med det uppställda målet.

(c) De får inte leda till att tillträdet till marknaden eller utövandet av egenhantering i realiteten blir mindre omfattande än vad som föreskrivs denna förordning. Vid överträdelser mot bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 ska dock tillträdet till marknaden eller rätten att utöva egenhantering automatiskt inskränkas. Om bestämmelserna i artiklarna 34 och 40 inte uppfylls ska godkännandet automatiskt dras in, upphävas tills vidare eller vägras. [Ändr. 328]

(ca) Flygplatsens ledningsenhet, en behörig myndighet eller ett annat organ som reglerar flygplatsen kan själv välja lämpliga medel och instrument för att införa sanktioner för överträdelser mot uppförandereglerna eller underlåtenhet att följa föreskrifterna. Böter för kontraktsbrott ska uttryckligen betraktas som ett sådant lämpligt medel. [Ändr. 329]

4. På förslag från ledningsenheten kan ska en medlemsstat i förekommande fall [Ändr. 330]

(a) bötfälla, begränsa eller förbjuda en marktjänstleverantör eller en flygplatsanvändare som utövar egenhantering att utföra sin tjänst respektive utöva egenhantering, om denne leverantör eller användare inte följer uppförandereglerna . Medlemsstaterna ska fatta ett beslut enligt denna punkt senast två månader efter mottagande av ett förslag från flygplatsens ledningsenhet, [Ändr. 331]

(b) ålägga de leverantörer som tillhandahåller marktjänster på flygplatsen att på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt medverka till att fullgöra den skyldighet att utföra offentlig service som föreskrivs i nationella lagar och andra författningar, inbegripet skyldigheten att säkerställa tjänsternas kontinuitet.

Artikel 32

Lägsta kvalitetsstandarder

1. I denna artikel avses med lägsta kvalitetsstandarder krav på en lägsta kvalitetsnivå för marktjänster.

2. På flygplatser där årstrafiken inte understiger fem miljoner passagerarrörelser eller 100 000 ton gods under åtminstone de föregående tre åren ska flygplatsens ledningsenhet eller i förekommande fall, den offentliga myndigheten eller något annat organ som reglerar flygplatsen, fastställa lägsta kvalitetsstandarder för utförandet av marktjänster och centraliserad infrastruktur, efter samråd med flygplatsanvändarkommittén . De lägsta kvalitetsstandarder som fastställs av ledningsenheten ska omedelbart anmälas till kommissionen och meddelas till den behöriga offentliga myndigheten, som i förekommande fall kan begära ändringar i dessa standarder .

Dessa standarder ska överensstämma med säkerhetsreglerna, arrangemangen och ledningssystemen hos flygplatsoperatören och berörda luftfartsoperatörer enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2008 av den 20 februari 2008 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet (12).

3. Marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering och flygplatsens ledningsenhet eller, i förekommande fall, ledningsenheten för den centraliserade infrastrukturen ska uppfylla dessa lägsta kvalitetsstandarder. Dessutom ska flygplatsanvändare och marktjänstleverantörer och flygplatsens ledningsenhet eller, i förekommande fall, ledningsenheten för den centraliserade infrastrukturen uppfylla de lägsta kvalitetsstandarderna i sina avtalsförhållanden med varandra .

4. De lägsta kvalitetsstandarderna ska i synnerhet omfatta följande områden: operativ förmåga, utbildning, personalutbildning , lämplig utrustning, information och hjälp till passagerare, i synnerhet enligt förordningarna (EG) nr 261/2004 (13) och (EG) nr 1107/2006, CDM, säkerhet, skydd, beredskapsåtgärder och miljön uppfyllande av miljökrav .

5. De lägsta kvalitetsstandarderna ska vara rättvisa, genomblickbara, icke-diskriminerande och inte påverka tillämplig unionslagstiftning, inbegripet förordningarna (EG) nr 261/2004 och (EG) nr 1107/2006. De ska vara konsekventa, proportionerliga och relevanta vad gäller kvaliteten på flygplatsens verksamheter. I detta avseende ska vederbörlig hänsyn tas till kvaliteten på tull-, flygplatssäkerhets- och invandringsförfaranden.

6. De lägsta kvalitetsstandarderna ska följa specifikationerna som fastställs av kommissionen. Kommissionen ska ges befogenhet att anta specifikationer via delegerade akter enligt artikel 42 i bilaga Ia .

7. Innan den fastställer dessa standarder ska flygplatsens ledningsenhet samråda med flygplatsanvändarkommittén och marktjänstleverantörerna. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten ska antingen direkt eller efter underrättelse från flygplatsens ledningsenhet införa lämpliga sanktioner då de lägsta kvalitetsstandarderna inte följts i tillräcklig utsträckning. Detta skall göras i enlighet med följande förfarande:

— Om en marktjänstleverantör eller flygplatsanvändare som utövar egenhantering inte följer de lägsta kvalitetsstandarderna ska flygplatsens ledningsenhet utan dröjsmål underrätta dem om felaktigheterna och tillhandahålla en förteckning över vilka kriterier som måste uppfyllas. Den ska också informera flygplatsanvändarkommittén och medlemsstatens behöriga offentliga myndighet om att standarderna inte har följts.

— Om marktjänstleverantören eller flygplatsanvändaren som utövar egenhantering inte inom sex månader efter det att förteckningen tillhandahållits fullständigt följer de lägsta kvalitetsstandarderna får flygplatsens ledningsenhet, efter samråd med flygplatsanvändarkommittén, begära att medlemsstaten påför leverantören eller flygplatsanvändaren böter eller begränsar eller totalförbjuder utförandet av marktjänster respektive egenhantering på den berörda flygplatsen eller på den berörda medlemsstatens hela territorium. En medlemsstat som vidtar sådana åtgärder på begäran av en flygplats ledningsenhet ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och behörig offentlig myndighet om detta.

7a. Flygplatsens ledningsenhet ska fastställa arten och omfattningen av de verksamheter som omfattas av var och en av de lägsta kvalitetsstandarderna för den flygplats som ledningsenheten förvaltar. Flygplatsens ledningsenhet ska samråda med flygplatsanvändarkommittén om fastställandet av dessa standarder samt deras omfattning och metoden för bedömning av huruvida de uppfyllts. Innan dessa standarder införs ska alla marktjänstleverantörer och alla flygplatsanvändare som utövar egenhantering utbildas för att säkerställa att de kan göra en korrekt bedömning av om kriterierna för de lägsta kvalitetsstandarderna är uppfyllda.

7b. Åtminstone en gång om året ska flygplatsens ledningsenhet meddela flygplatsanvändarkommittén om den aktuella situationen för huruvida marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering uppfyller gällande lägsta kvalitetsstandarder.

7c. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1–7 ska flygplatsens ledningsenhet prioritera säkerhetsaspekten vid bedömningen av huruvida den som utför marktjänster uppfyller de lägsta kvalitetsstandarderna, och ledningsenheten ska vidta lämpliga åtgärder i enlighet med standardförfaranden när den bedömer att flygplatsens säkerhet äventyras.

7d. Alla lägsta kvalitetsstandarder, inklusive kvantitetskriterier, om sådana tillämpas, ska vara offentliga. Inför varje uppdatering eller ändring av de lägsta kvalitetsstandarderna ska flygplatsens ledningsenhet samråda med flygplatsanvändarkommittén och med de marktjänstleverantörer som bedriver verksamhet på flygplatsen. [Ändr. 332]

Artikel 33

Rapporteringskrav om utförandet av marktjänster

1. På flygplatser där årstrafiken inte understiger 5 miljoner passagerarrörelser eller 100 000 ton gods under minst tre på varandra följande år ska marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering rapportera om sin operativa förmåga till kommissionen.

2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta detaljerade specifikationer avseende innehållet i och spridandet av rapporteringskrav med hjälp av en delegerad akt i enlighet med artikel 42. [Ändr. 333]

Artikel 34

Utbildning

1. Marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering ska se till att deras anställda som är inblandade i tillhandahållandet av marktjänster, inbegripet ledning av personal och chefer, regelbundet genomgår specifik yrkesutbildning och återkommande utbildning , som harmoniserats på europeisk nivå, för att de ska kunna utföra sina tilldelade arbetsuppgifter samt för att förhindra olyckor och skador . En behörig unionsinstitution eller ett behörigt unionsorgan ska, i samarbete med behöriga myndigheter i medlemsstaterna, flygplatsoperatörer och arbetsmarknadens parter, fastställa långtgående och bindande lägsta standarder för att säkerställa högsta kvalitet för utbildning av anställda i marktjänstesektorn. Dessa standarder ska regelbundet uppdateras och utvecklas för att bidra till verksamhetens kvalitet i fråga om tillförlitlighet, motståndskraft, skydd och säkerhet och för att skapa lika villkor för operatörerna. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska med lämpliga medel kontrollera att utbildningsstandarderna uppfylls. Så länge gällande standarder inte är uppfyllda på respektive flygplats ska godkännandet av de berörda tjänsteleverantörerna dras in, tillfälligt upphävas eller vägras. Detta förfarande syftar till att upprätthålla säkerheten i den europeiska luftfarten. Regelbundet återkommande utbildning kan föreskrivas och ska bekostas av den berörda marktjänstleverantören respektive de flygplatsanvändare som utövar egenhantering . [Ändr. 334]

2. Varje anställd som är inblandad i tillhandahållandet av marktjänster ska regelbundet genomgå minst två dagars en teoretisk och praktisk grundutbildning samt en utbildning som är relevant för arbetsuppgifterna som den anställde tilldelats. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska, i samarbete med berörda flygplatsoperatörer och arbetsmarknadsparter, fastställa detaljer för ytterligare, flygplatsspecifik utbildning samt för denna utbildnings frekvens och minimilängd. Godkännande i ett praktiskt och ett teoretiskt prov ska tjäna som bevis för att den anställde har förvärvat de relevanta färdigheterna och kunskaperna. Arbetsgivaren ska stå för samtliga utbildningskostnader. Varje anställd ska genomgå relevant utbildning när innan denne börjar på ett nytt arbete eller när börjar arbeta med en ny arbetsuppgift tilldelas den anställde. [Ändr. 335]

3. Provens och utbildningarnas specifika innehåll och genomförande ska harmoniseras på europeisk nivå samt regleras och övervakas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. När så är relevant för den aktuella verksamheten med marktjänster ska utbildningen och proven minst omfatta [Ändr. 336]

(a) säkerhet, inbegripet säkerhetskontroll, verksamhetens säkerhet, utrustningens säkerhet och hantering av säkerhetshot,

(b) farligt gods,

(c) säkerhet på flygsidan (airside), inbegripet säkerhetsfilosofi, säkerhetsbestämmelser, faror, mänskliga faktorer, markörer och skyltning på flygsidan, nödsituationer, förebyggande av skada orsakad av främmande föremål (FOD), personligt skydd, olyckor-tillbud-händelser som kunde ha lett till olyckor, och säkerhetstillsyn på flygsidan,

(d) förarutbildning för flygsidan, inbegripet allmänna ansvar och förfaranden (förfaranden vid minskad sikt), fordonsutrustning, flygplatsbestämmelser och utformning av trafik- och manöverområden,

(e) verksamheter med och ledning av verksamheter med marktjänstutrustning (GSE), inbegripet underhåll av GSE och GSE-verksamheter,

(f) kontroll av lastning, inbegripande allmän kompetens och medvetenhet om vikt och balans, flygplans strukturella lastbegränsningar, standardiserade lastenheter, lastning av bulklastrum, lastschema, vågtabeller/-scheman, lastningsinstruktionsrapport, lastningsmeddelanden och lastkontroll av farligt gods,

(g) funktionell utbildning för passagerarhantering , med tonvikt på passagerare med särskilda behov, i synnerhet personer med begränsad rörlighet eller funktionshinder , inbegripet utbildning om passagerarbrygga och passagerarinformation och -hjälp i enlighet med förordningarna (EG) nr 261/2004 och (EG) nr 1107/2006, [Ändr. 337]

(h) funktionell utbildning för bagagehantering,

(i) utbildning om flygplans handhavande och lastning,

(j) markförflyttning av flygplan, inbegripet verksamheter med markförflyttning av flygplan, manövrering av utrustning, förfaranden för inkoppling och frånkoppling av utrustning till och från flygplan, handsignaler för markförflyttning av flygplan, rangering av flygplan och hjälp vid markförflyttning av flygplan,

(k) hantering av last och post, inbegripet tillämpliga förbud och begränsningar av handel med gods,

(l) samordningsutbildning för omvändning av flygplan,

(m) miljö, inbegripet kontroll av spill, utsläppshantering och avfallshantering,

(n) nödåtgärder , första hjälpenutbildning och beredskapshantering, [Ändr. 338]

(o) rapporteringssystem,

(p) direktentreprenad av kvalitetskontroll.

(pa) skyddsåtgärder mot hälsofaror som är typiska för personer som arbetar med marktjänster. [Ändr. 339]

4. Varje marktjänstleverantör och flygplatsanvändare som utövar egenhantering ska årligen rapportera om efterlevnaden av sin utbildningsskyldighet till flygplatsens ledningsenhet.

Artikel 35

Underleverantörer

1. Utan att påverka punkterna 3 och 4 får marktjänstleverantörer anställa underleverantörer. Artiklarna 34 och 40 ska gälla på samma sätt för underleverantörer. [Ändr. 340]

2. Flygplatsanvändare som utövar egenhantering får lägga ut marktjänsterna på underleverantörer endast när de tillfälligt inte kan utöva egenhanteringen på grund av force majeure. [Ändr. 341]

3. Underleverantörer får inte lägga ut marktjänster på andra underleverantörer.

4. En marktjänstleverantör enligt artikel 11.1 får inte lägga ut marktjänster till underleverantörer förutom om denne tillfälligt inte kan tillhandahålla dessa marktjänster på grund av force majeure.

5. Alla marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering som använder en eller flera underleverantörer underleverantör för en tjänstekategori ska se till att underleverantörerna underleverantören fullgör skyldigheterna för marktjänstleverantörer enligt denna förordning. [Ändr. 342]

5a. Endast operatörer som har påvisat att de är kvalificerade och tillförlitliga ska kunna anlitas som underleverantörer. [Ändr. 343]

5b. Alla marktjänstleverantörer och flygplatsanvändare som utövar egenhantering som använder sig av en eller flera underleverantörer ska fortsätta vara ekonomiskt ansvariga för de upphandlade tj