Förslag till RÅDETS BESLUT om bildande av en europeisk flyktingfond

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

En övergripande, solidarisk strategi

I och med att Amsterdamfördraget har trätt i kraft, faller asyl- och invandringsfrågor inom gemenskapens kompetensområde (se den nya avdelning IV i det ändrade Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen).

Det innebär att åtgärder för mottagande av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande och hjälp för dem att frivilligt återvända för första gången kan kombineras med åtgärder för att förbättra integrationen av flyktingar. På så sätt kan man skapa den övergripande strategi som kommissionen, Europaparlamentet och medlemsstaterna önskar.

Asylpolitiken utgör en helhet. Man kan inte ta emot flyktingar och fördrivna personer i enlighet med medlemsstaternas internationella åtaganden och deras gemensamma humanitära tradition utan att

· ge möjlighet till lättillgänglig, effektiv och rättvis prövning eller skapa ett mottagande som garanterar flyktingarna och de fördrivna drägliga levnadsvillkor medan deras ärenden prövas,

· vidta åtgärder för att se till att flyktingarna integreras i mottagarlandet i enlighet med bestämmelserna i Genèvekonventionen, och

· vidta åtgärder för att se till att personer som efter prövning inte får stanna kvar i det land där de begärt skydd återvänder till ursprungslandet; annars finns det risk för att asylrätten och tilltron till den urholkas.

Den börda som de olika medlemsstaterna får bära skiljer sig mycket åt dels därför att tillströmningen av personer som söker skydd är ojämn, dels därför att flyktingar och fördrivna personer fördelar sig ojämnt i Europeiska unionen.

Avsikten med kommissionens förslag är därför att främja balansen mellan medlemsstaternas insatser på asylområdet med hjälp av bestämmelser som gör det möjligt att fördela resurserna i förhållande till den börda som varje medlemsstat tar på sig. De medlemsstater som har den minst utvecklade infrastrukturen och hjälpen för asylsökande och flyktingar skall också uppmuntras att komma i kapp de övriga.

Kommissionens förslag utgör ett första svar på uppmaningen från Europeiska rådet i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 eftersom förslaget innehåller bestämmelser för krissituationer som kan uppstå på grund av en omfattande tillströmning av flyktingar, fördrivna personer eller asylsökande, utan att för den skull glömma bort de långsiktiga åtgärder som utgör Europeiska flyktingfondens huvuduppgift.

insatser

För att skapa balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och kostnaderna för detta, måste medlemsstaterna få stöd i proportion till den börda de bär inom de olika områdena. Samtidigt måste de medlemsstater vilkas system för att ta emot skyddssökande är minst utbyggda bli i stånd att ta sin del av de gemensamma insatserna.

1. Mottagande av skyddssökande och handläggning av asylärenden

Medlemsstaterna erkänner tredjelandsmedborgares rätt att ansöka om flyktingstatus i enlighet med Genèvekonventionen av den 28 juli 1951, och att inför behörig instans lägga fram skälen för att de inte kan återvända till ursprungslandet. Denna rättighet skulle vara meningslös och omöjlig att praktiskt utnyttja om de personer som söker skydd inte informerades om de regler som gäller och inte hade något att leva av i väntan på att deras ärende avgörs.

En förutsättning för att medlemsstaterna, i enlighet med internationella åtaganden och deras gemensamma humanitära tradition, skall kunna ta emot flyktingar och andra personer som söker internationellt skydd är därför att prövningsförfarandet är lättillgängligt, effektivt och rättvist och att mottagandet är anpassat till situationen.

Medlemsstaternas mottagande varierar dock, både kvantitativt och kvalitativt. Detta leder till att en del personer som ansöker om flyktingstatus antingen söker sig till den medlemsstat som enligt deras mening ger det "bästa" mottagandet eller flyttar från en medlemsstat till en annan. Dessa sekundära förflyttningar ökar bördan för de medlemsstater som har det bäst utvecklade mottagandet och gör det svårare att fastställa vilken medlemsstat som skall behandla en asylansökan som lagts fram i en av medlemsstaterna i Europeiska gemenskaperna.

För att råda bot på denna situation är det väsentligt att personer som önskar omfattas av internationellt skydd har praktisk möjlighet att begära skydd i den första medlemsstat de anländer till, oavsett vilken, och att de kan få tillräckliga medel för sitt uppehälle under handläggningen.

Europeiska flyktingfondens resurser skall således användas till insatser som gäller mottagande (inkvartering, vårdmöjligheter, juridiskt bistånd etc). Syftet är dels att bistå de medlemsstater vilkas flyktingmottagande är minst utvecklat att komma i fatt, dels att underlätta för de medlemsstater som upplever stora svängningar i antalet flyktingar med olika ursprung att anpassa sina system. Slutligen är avsikten att även fördrivna personer skall kunna få del av insatserna för att förbättra flyktingmottagandet. Den senaste tidens händelser har visat på behovet av detta.

2. Integration

Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 innehåller flera bestämmelser om flyktingars rättsliga ställning, om förvärvsarbete, om sociala förmåner och om administrativa åtgärder, vilka alla har till ändamål att integrera flyktingarna i mottagarlandet.

Personer som tvingats fly från sitt hemland är inte alltid i stånd att tillgodogöra sig de åtgärder och program av mer allmän natur som syftar till att främja social integration och yrkesutbildning. Dessutom har de särskilda behov i dessa avseenden, om inte annat så för att förberedas inför deltagande i program som vänder sig till en vidare personkrets. Följaktligen är de medlemsstater som tar emot flyktingar ofta hänvisade till frivilliginsatser för att integrera dessa personer.

Därför måste gemenskapen stödja de särskilda insatser för flyktingar, fördrivna personer och personer i behov av internationellt skydd som genomförs av medlemsstaterna, för att skapa den balans mellan medlemsstaternas insatser som det talas om i artikel 63.2 b i fördraget.

I detta förslag till beslut skiljer kommissionen mellan tre olika insatsområden:

- Tillgodoseende av de skyddssökandes akuta behov.

- Anpassning till samhällsförhållanden och kulturella förhållanden i mottagarlandet.

- Åtgärder för att hjälpa de skyddssökande att stå på egna ben. Framgång i detta avseende mäts i huruvida personerna i fråga kan tillgodose sina behov med egna medel och inte längre är beroende av hjälp.

Integrationsinsatserna skall kunna omfatta alla kategorier av personer som åtnjuter någon form av internationellt skydd så snart deras vistelse inom medlemsstaternas territorium är av viss längd eller varaktighet.

3. Frivilligt återvändande och återanpassning

Om skyddsbehov inte längre föreligger bör frivilligt återvändande vara det normala för en majoritet av dem som åtnjuter tillfälligt skydd. Erfarenheterna från Kosovo visar att många av de fördrivna personerna, däribland dem som fått flyktingstatus, är villiga att återvända till ursprungslandet när detta blir möjligt. De har emellertid behov av pålitlig information om situationen i ursprungslandet. Vidare kan de materiella förhållandena i ett nyligen konfliktdrabbat land vara sådana, att personerna behöver materiell hjälp för att förbereda sig för att återvända och för att börja om på nytt i ursprungslandet.

En person som begärt internationellt skydd och vars ansökan avslås och som inte får tillåtelse att stanna av andra skäl skall i normalfallet lämna medlemsstaternas territorium och återvända till sitt hemland. Som kommissionen påpekade i sitt meddelande 1994 till rådet och Europaparlamentet om invandrings- och asylpolitiken [1] visar det sig emellertid ofta svårt för medlemsstaterna att verkställa utvisningsbesluten.

[1] KOM(94) 23 slutlig, 23.2.1994. Se särskilt punkterna 111-112.

Högnivågruppen för asyl- och migrationsfrågor har konstaterat att program för frivilligt återvändande skulle kunde vara ett trovärdigt och människovärdigt alternativ till tvång. Programmen skulle vara till fördel både för personerna som berörs och för medlemsstaterna, och vara av intresse för ursprungsländer som önskar dra nytta av Europeiska unionens insatser för att främja en gemensam utveckling. Strategin välkomnades av Europeiska rådet i Tammerfors, som vidare efterlyste en utveckling av biståndet till ursprungs- och transitländer i syfte att främja frivilligt återvändande.

4. Andra stödberättigade åtgärder

Till de tre insatsområden som beskrivits ovan önskar kommissionen foga ytterligare ett, nämligen en möjlighet för kommissionen att avsätta en del av fondens medel till stöd för dels insatser som är av intresse för hela gemenskapen, är nyskapande eller omfattar flera länder, dels studier och utvärderingar av vidtagna åtgärder.

5. Akuta åtgärder

Kommissionen anser att akuta åtgärder (till exempel inkvartering, mat och vård) måste kunna vidtas med mycket kort varsel i en anda av europeisk solidaritet i fall av massiv tillströmning av flyktingar, fördrivna personer eller asylsökande till en eller flera medlemsstaters territorium, utan att detta innebär att de långsiktiga insatserna äventyras eller påverkas på minsta sätt.

De akuta åtgärdernas natur kräver att beslutsprocessen förenklas och att kommissionen tillåts göra en bedömning av behoven i de berörda medlemsstaterna och fördela extra resurser mellan dessa. Att de akuta åtgärderna är fristående från de åtgärder av mer långsiktig natur som ingår i Europeiska flyktingfondens vanliga verksamhetsområde bör framgå genom att en särskild budgetpost skapas för de akuta åtgärderna.

Förvaltning och genomförande

Kommissionen vill ta vara på erfarenheterna från de pilotprojekt och åtgärder som finansierats under tidigare år [2] och tar därför tillfället i akt att införa nya bestämmelser om förvaltning och genomförande.

[2] Jfr kommissionens arbetsdokument SEK(1988) 1263 och SEK(1999) 1105 om genomförandet av åtgärder för mottagning och frivillligt återvändande. När det gäller pilotåtgärder för integration pågår en fullständig utvärdering av det utförda arbetet.

Den första nyheten gäller varaktigheten. Kommissionen föreslår att beslutet skall gälla i fem år. På så sätt kan man göra en flerårig programplanering där det tas större hänsyn till att de planerade insatserna skall utföras på medellång och lång sikt. Samtidig finns en möjlighet att anpassa den rättsliga ramen till den politiska och institutionella utvecklingen.

Vid utvärdering av tidigare pilotprojekt har det visat sig att varaktigheten är ett väsentligt inslag för att insatserna skall lyckas, och att ett medellångt eller långt tidsperspektiv endast underlättar för medlemsstaterna och de organisationer som genomför projekt genom möjligheterna till verklig planering.

I fråga om mottagande kräver skapandet av infrastruktur en långsiktig planering, medan skapandet av service för flyktingar och fördrivna personer inte är möjligt och meningsfullt för enbart tolv månader.

När det gäller integration har generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik låtit göra en oberoende utvärdering av insatser under budgetrubrik B3-4113. I utvärderingen, som utförts av Berliner Institut für vergleichende Sozialforschung, konstateras: "Av samtalen med projektsamordnare framgår att ett år i allmänhet är för kort tid för att förverkliga alla [projekt]mål och samtidigt göra en ordentlig uppföljning. Långsiktig finansiering är därför nödvändigt för att projekten skall bli kostnadseffektiva. Allmänt sett bör pilotprojekten erhålla stöd under längre tid så att de kan följas upp och så att man kan undvika den vanliga situationen att projekten avslutas så snabbt att fördelarna på lång sikt inte hinner skönjas."

I fråga om frivilligt återvändande konstaterade kommissionen i sitt utvärderingsdokument (SEK(1999) 1105) att det kan gå flera månader innan en person bestämmer sig för att återvända och att återanpassningen i ursprungslandet, som är en förutsättning för att personen stannar kvar där, underlättas om det finns uppföljning på plats, vilket lett till tanken att denna typ av uppgifter bör anförtros lokala rådgivningskontor som upprättas för längre tid än de vanliga tolv månaderna.

Den andra nyheten gäller genomförandet. I likhet med vad som gäller för strukturfonderna kommer det i stor utsträckning att decentraliseras. Det innebär att urvalet av insatserna och förvaltningen av dem kommer att skötas av medlemsstaterna. Erfarenheten visar nämligen att det är mycket viktigt att vara på plats och på nära håll följa de dagliga händelserna både när det gäller att välja åtgärder och att följa upp och kontrollera genomförandet av dem. Valet av ett decentraliserat genomförande medför att metoderna för kontroll (särskilt finansiell kontroll), uppföljning och utvärdering måste anpassas till kompetensfördelningen och storleken på de berörda anslagen.

Samordning och komplettering

Alla Europeiska unionens insatser måste vara samordnade och komplettera varandra, så att man kan undvika överlappning och använda resurserna på bästa sätt. I synnerhet bör man se till att integrationsinsatserna drar nytta av möjliga synergieffekter med sysselsättningsprogram inom strukturfonderna, särskilt programmet Equal. Likaså måste insatser för frivilligt återvändande vara förenliga med unionens biståndspolitik och humanitära bistånd samt förhållandet till berörda tredje länder i allmänhet.

Därför bör man skapa samordningsmekanismer på gemenskapsnivå och mellan medlemsstaterna som bland annat säkrar att kommittéer och andra organ som sysslar med insatser med liknande eller kompletterande mål informeras. Medlemsstaterna är ju de som i första hand är ansvariga för att genomföra åtgärder som omfattas av Europeiska flyktingfonden och därför bör det vara deras uppgift att mellan sig sköta samordningen av åtgärder och av de personer som arbetar med genomförandet.

Subsidiaritets - och proportionalitetsprinciperna

Genom införandet av den nya avdelning IV (visering, asyl, invandring och annan politik som rör fri rörlighet för personer) i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen har gemenskapen givits behörighet i dessa frågor. Denna behörighet måste emellertid utövas på ett sätt som är förenligt med artikel 5 i samma fördrag, det vill säga gemenskapen skall vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå. Förslaget till beslut uppfyller dessa villkor.

1. Subsidiaritetsprincipen

Kravet på balans mellan medlemsstaternas insatser innebär helt uppenbart en ekonomisk insats som syftar till att lätta bördorna för de mest berörda medlemsstaterna och samtidigt höja förmågan hos de medlemsstater där infrastruktur och andra resurser för asylmottagande är otillräckliga. Detta förutsätter en resursomfördelning på EU-nivå som medlemsstaterna själva inte kan utföra.

2. Proportionalitetsprincipen

Beslutet gör det möjligt att få finansiella bidrag från Europeiska flyktingfonden för sådana åtgärder som räknas upp inom varje insatsområde, samtidigt som respektive medlemsstat själv får välja ut vilka insatser den vill göra och hur de skall genomföras inom ramen för projekt som fastställts i samråd med kommissionen. Eftersom det är medlemsstaterna som är ansvariga för att välja ut och förvalta insatserna, är det nödvändigt att användningen av gemenskapsanslagen underkastas regler som är detaljerade och enhetliga. Dessa regler bör fastställas i ett rådsbeslut, en typ av rättsakt som är lämpligast för att genomföra gemenskapsprogram.

Kommentarer till de enskilda artiklarna

Artikel 1

Genom artikeln upprättas Europeiska flyktingfonden. Fondens ändamål - att stödja medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer för att främja en balans dem emellan - beskrivs i allmänna ordalag.

Fonden inrättas för perioden från och med den 1 januari 2000 till och med 31 december 2004. År 2004 löper den femåriga övergångsperiod ut som anges i artikel 67 i fördraget.

Artikel 2

I artikeln beskrivs de målgrupper som kan komma i fråga för insatser enligt beslutet.

Artikel 3

I artikeln anges de tre insatsområden där stöd från Europeiska flyktingfonden bidrar till att uppnå ändamålet i artikel 1, nämligen

· materiella mottagandevillkor och prövningsförfaranden,

· integration av flyktingar och fördrivna personer i mottagarlandets samhällsliv,

· frivilligt återvändande till ursprungslandet.

1. När det gäller mottagandet under prövningsförfarandet och själva förfarandets kvalitet skall Europeiska flyktingfonden stödja insatser från medlemsstaternas sida som syftar till att upprätthålla, utveckla eller anpassa infrastruktur och tjänster som avser att säkra inkvartering för flyktingar och fördrivna personer, förse dem med materiellt bistånd, till exempel kläder och livsmedel, eller tillhandahålla social service, det vill säga upplysningar och stöd för att informera dem om vilken hjälp de kan få samt bistånd av administrativ art knutet till asylprövningen.

2. När det gäller integration skall Europeiska flyktingfonden stödja insatser från medlemsstaternas sida för att täcka flyktingarnas och de fördrivna personernas omedelbara behov i form av hjälp att hitta bostad och att ansöka om de bidrag som personer i deras ställning har rätt till, att få medicinsk och/eller psykologisk behandling, hjälp till sociokulturell anpassning, till exempel förvärv av så goda språkkunskaper som möjligt, information om värderingar, seder, bruk och umgängesregler i mottagarlandet, insatser för att göra personerna självförsörjande, det vill säga att göra det möjligt för dem att tillgodose sina behov med egna medel, främst genom att hjälpa dem att hitta arbete med metoder (yrkesvägledning, yrkesutbildning, omskolning, arbetsmarknadsplacering) som tar hänsyn till att flyktingar och fördrivna personer inte alltid är anpassade till förhållandena på arbetsmarknaden i mottagarlandet.

3. När det gäller frivilligt återvändande och återanpassning i ursprungslandet för flyktingar och fördrivna personer som vill återvända till hemlandet när omständigheterna tillåter det eller för personer som återkallar sin ansökan om flyktingstatus eller tillfälligt skydd eller som berövas sådan status eller sådant skydd efter ett slutligt negativt beslut, skall Europeiska flyktingfonden stödja insatser från medlemsstaternas sida för information om återvändandeprogram och situationen i ursprungsländerna, rådgivning och allmän utbildning eller yrkesutbildning som kan ge de återvändande möjlighet att förvärva eller fräscha upp kunskaper som kan vara till nytta i ursprungslandet. Stöd kan också ges till insatser som omfattar återanpassning i ursprungslandet, till exempel i form av uppföljning på plats.

Artikel 4

Artikeln ger kommissionen rätt att själv finansiera eller välja ut projekt som den anser vara av särskild betydelse för gemenskapen. Det kan gälla projekt som är nyskapande eller omfattar flera länder. Hit hör också projekt som är teoretiskt eller informativt snarare än praktiskt inriktade. Gemensamt för denna typ av projekt är, att det är föga troligt att en enskild medlemsstat genomför dem. Det kan gälla utbyte av erfarenheter eller genomförande av studier, däribland utvärderingar av medlemsstaternas åtgärder eller tekniskt bistånd. Högst 10 procent av det årliga anslaget får användas till projekt som avses i denna artikel.

Europeiska flyktingfonden kan stå för hela kostnaden för denna typ av åtgärder.

Artikel 5

Artikeln gör det möjligt att låta Europeiska flyktingfonden finansiera akuta åtgärder i situationer av massiv tillströmning av flyktingar eller fördrivna personer till en eller flera medlemsstater.

De akuta åtgärderna ingår inte i de mer långsiktiga åtgärder som kan få stöd från Europeiska flyktingfonden. De avser att täcka de grundläggande behoven hos personer som har behövt fly i all hast, det vill säga inkvartering, mat och vård.

Artikel 6

I artikeln beskrivs hur genomförandet skall gå till. Genomförandet är decentraliserat. Som förebild har använts bestämmelserna om strukturfonderna [3], där medlemsstaterna med tillämpning av subsidiaritetsprincipen spelar huvudrollen. Medlemsstaterna utformar en ansökan om medfinansiering som tjänar som underlag för en dialog med kommissionen, vilket gör det möjligt att fastslå de stora handlingslinjerna och vilka insatser som är viktigast. Medlemsstaterna ansvarar för det konkreta genomförandet av åtgärderna med beaktande av de mål man kommit överens om.

[3] Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

Artikel 7

I artikel anges hur ansökan om medfinansiering skall vara utformad, det vill säga underlaget för dialogen mellan kommissionen och den berörda medlemsstaten.

Artikel 8

I artikeln anges de kriterier som skall beaktas när projekt väljs ut för stöd från Europeiska flyktingfonden. Det sker inom ramen för ett decentraliserat system där medlemsstaterna på grundval av det program som fastställts tillsammans med kommissionen själva väljer ut vilka projekt som är lämpligast för att uppnå de mål som ställts upp.

Insatserna väljs ut genom en öppen inbjudan att lämna förslag. Förslag kan lämnas in av myndigheter, anstalter för undervisning eller forskning, yrkesutbildningsorgan, arbetsmarknadsorganisationer, internationella och icke-statliga organisationer.

Artikel 9

I artikeln anges grunderna för hur disponibla medel skall fördelas mellan medlemsstaterna.

Med tanke på ändamålet i artikel 63.2 b i fördraget föreskrivs det att fördelningen skall vara proportionell dels till antalet ansökningar om något slag av skydd som registreras i en medlemsstat, dels till antalet personer som beviljas flyktingstatus eller tillfälligt skydd under referensperioden. Referensperioden är de senaste tre år för vilka det finns statistiska uppgifter. Genom att använda genomsnittet från denna period blir uppgifterna mer tillförlitliga och eventuella "toppar" kan jämnas ut.

Det är avsett att 65 procent av medlen skall avsättas till skyddssökande, medan 35 procent avsätts till erkända flyktingar och fördrivna personer som fått tillfälligt skydd. Skillnaden beror dels på att flyktingar är skyddssökande innan de erkänns som flyktingar, dels på att flyktingar i de flesta fall tas om hand under hela den tid som asylprövningen varar - handläggningstiden är ofta mycket lång eftersom besluten överklagas i stor utsträckning. Slutligen kan denna fördelning motiveras med att integrationsåtgärderna bara omfattar erkända flyktingar och fördrivna personer, vilka utgör en relativt liten del av antalet skyddssökande, och vilka i takt med att integrationsåtgärderna gör verkan blir i mindre hjälpbehövande och mer självförsörjande.

Artikel 10

I artikeln anges tidsramen för programmens genomförande.

Europeiska flyktingfonden skall inrättas för en tid av fem år och därefter kan man eventuellt anpassa regelverket kring den till den politiska och institutionella utvecklingen.

Emellertid måste man ta hänsyn till att det rör sig om en alldeles ny företeelse inom området för rättsliga och inrikes frågor, och att detta beslut sannolikt inte kommer att bli gällande förrän under loppet av 2000. Därför föreskrivs att medlemsstaternas projekt

- får revideras varje år på medlemsstatens eller kommissionens initiativ utifrån årsrapportens förslag,

- skall ses över efter halva tiden.

Artikel 11

Europeiska flyktingfondens resurser är avsedda att underlätta genomförandet av nationella åtgärder genom att minska bördan för medlemsstaternas budgetar. Resurserna är däremot inte avsedda att ersätta medlemsstaternas insatser eller att göra det möjligt för medlemsstaterna att avstå från insatser. Därför är Europeiska flyktingfondens medfinansiering begränsad till 50 procent av den totala kostnaden för varje specifik insats. För medlemsstater som kan få stöd från Sammanhållningsfonden kan taket emellertid höjas med 25 procentenheter, till 75 procent. Avsikten är att underlätta för dessa stater att komma ifatt.

Artikel 12

Artikeln bygger på artikel 30 i strukturfondsförordningen (se ovan) och här anges villkoren för att utgifter skall vara stödberättigade. Europeiska flyktingfondens bidrag får inte användas för att täcka utgifter som medlemsstaten har haft tidigare.

Närmare föreskrifter om vilka utgifter som är stödberättigade skall antas av kommissionen efter samråd med den kommitté som anges i artikel 19.

Artikel 13

När kommissionen godkänner en medlemsstats ansökan om medfinansiering skall den, efter samråd med den kommitté som anges i artikel 19, fatta ett beslut varigenom medlemsstaten tilldelas den medfinansiering som medlemsstaten kan ha rätt till utifrån den fördelningsnyckel som anges i artikel 9 och de stödberättigade utgifternas belopp i ansökan.

Artikel 14

Artikeln bygger på artikel 31 i strukturfondsförordningen och anger villkoren för kommissionens budgetåtaganden.

Artikel 15

I artikeln anges hur betalningen till den ansvariga instansen skall ske.

Artikel 16

Artikeln innehåller bestämmelser om den finansiella kontrollen och bygger direkt på artikel 38 i strukturfondsförordningen. Artikeln har dock anpassats i vissa avseenden mot bakgrund av att de belopp det är fråga om är betydligt lägre och verksamheten mindre komplicerad. Därför kan förvaltnings- och kontrollbestämmelserna förenklas i motsvarande grad för att den administrativa hanteringen av åtgärder som finansieras av Europeiska flyktingfonden inte skall avskräcka medlemsstaterna från att upprätta ambitiösa nationella program.

I artikeln anges också under vilka omständigheter kommissionen får vidta åtgärder om en medlemsstat inte följer det överenskomna programmet.

Artikel 17

Denna artikel bygger direkt på artikel 39 i strukturfondsförordningen och anger förutsättningarna för att göra finansiella korrigeringar om ett organ som ansvarar för genomförandet av en insats brister i något avseende eller om en medlemsstat inte uppfyller sina skyldigheter.

Artikel 18

Artikeln innehåller bestämmelser om uppföljning och utvärdering av insatser som fått stöd från Europeiska flyktingfonden. En årsrapport skall utarbetas av de organisationer som genomför konkreta insatser och lämnas till medlemsstaten. Dessutom skall medlemsstaten lämna en årsrapport till kommissionen.

Efter halva tiden och vid slutet av den period som beslutet omfattar skall medlemsstaten låta utföra en oberoende utvärdering av insatserna. Högst 1 procent av det belopp som medlemsstaten tilldelats får användas för utvärdering.

Kommissionen skall avlägga rapport två gånger till Europaparlamentet och rådet, första gången efter halva tiden och andra gången 2005.

Artikel 19

Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté. Valet av denna typ av kommitté är förenligt med villkoren i rådets beslut av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (1999/468/EG) [4].

[4] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

Artikel 20

Särskilda bestämmelser gäller för akuta åtgärder:

· Akuta åtgärder kan bara stödjas så länge de är akuta, högst sex månader, och stödbeloppet får inte överstiga 80 procent av kostnaden för varje åtgärd.

· De medlemsstater som berörs måste meddela kommissionen sina behov och vilka åtgärder de avser att vidta.

· Kommissionen väljer ut de åtgärder som bäst uppfyller villkoren i detta beslut och fördelar resurserna mellan medlemsstaterna utifrån hur stor tillströmningen av skyddssökande är i varje medlemsstat och utifrån projektens kvalitet. Kommissionens bestämmanderätt är en garanti för snabba beslut och för jämn fördelning av resurser och åtgärder.

Artikel 21

Artikeln innehåller övergångsbestämmelser. Syftet är att kunna inleda insatser som kan få stöd från Europeiska flyktingfonden redan 2000 och på så sätt säkra kontinuitet med de insatser som finansierats på grundval av den gemensamma åtgärden av den 26 april 1999 och de pilotprojekt kommissionen genomfört för att integrera flyktingar, och detta trots att beslutet inte träder i kraft förrän under loppet av 2000.

Artikel 22

I artikeln anges att kommissionen har befogenhet att anta tillämpningsföreskrifter för beslutet.

Artikel 23

I artikeln föreskrivs uttryckligen att beslutet skall ses över när perioden på fem år löpt ut.

Artikel 24

Adressater.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om bildande av en europeisk flyktingfond

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.2 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [5],

[5] EGT C [...],[...], s. [...].

med beaktande av Europapar la men tets yttrande [6],

[6] EGT C [...],[...], s. [...].

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt rande [7],

[7] EGT C [...],[...], s. [...].

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [8],

[8] EGT C [...],[...], s. [...].

av följande skäl:

1. Utarbetandet av en gemensam asylpolitik och en gemensam europeisk asylordning är ett grundläggande inslag i Europeiska unionens målsättning att gradvis upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, öppet för alla som av omständigheterna tvingas att söka skydd inom Europeiska unionen.

2. Genomförandet av en sådan politik bör bygga på solidaritet mellan medlemsstaterna och förutsätter att det finns mekanismer som kan bidra till att skapa balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och bära följderna av detta. För dessa ändamål bör det upprättas en europeisk flyktingfond.

3. För att skydda rättigheterna för personer som behöver internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaternas insatser för att på lämpligt sätt ta emot flyktingar och fördrivna personer och ge dem rättvisa och effektiva asylförfaranden stöds.

4. Ett av Genèvekonventionens mål är att flyktingar integreras i samhället i det land där de har bosatt sig. Därför bör medlemsstaternas insatser för social och ekonomisk integration stödjas, eftersom sådana insatser bidrar till att förverkliga ett av gemenskapens grundläggande mål enligt artikel 2 och artikel 3.1 k i fördraget, nämligen att stärka och bevara ekonomisk och social sammanhållning.

5. Det ligger i såväl medlemsstaternas som de berörda personernas intresse att flyktingar och fördrivna personer som tillåts bosätta sig på medlemsstaternas territorium får möjlighet att försörja sig genom eget arbete.

6. Varken de åtgärder som omfattas av strukturfondsbidrag eller övriga gemenskapsåtgärder beträffande utbildning och yrkesutbildning är i sig tillräckliga för att främja integration, och det är därför lämpligt att stödja specifika åtgärder som gör det möjligt för flyktingar och fördrivna personer att komma i fullt åtnjutande av de program som genomförs.

7. Det är nödvändigt med konkret stöd för att skapa eller förbättra förutsättningarna för de flyktingar och fördrivna personer som så önskar att i full vetskap om sakernas tillstånd besluta sig för att lämna medlemsstaternas territorium och att återvända till sitt ursprungsland.

8. Det finns ett behov av att i praktiken pröva nyskapande verksamhet på dessa områden och att stödja utbyte mellan medlemsstaterna för att identifiera och främja de effektivaste metoderna.

9. Det finns anledning att beakta de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av de gemensamma åtgärder som antagits av rådet i fråga om att ta emot flyktingar, fördrivna personer och asylsökande och om deras frivilliga återvändande.

10. Det bör, såsom Europeiska rådet begärde vid sitt möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999, inrättas någon form av finansiell reserv som är tillgänglig för akuta åtgärder vid massiv tillströmning av flyktingar som söker tillfälligt skydd.

11. Det är rimligt att fördela resurserna i förhållande till den börda som respektive medlemsstat bär till följd av insatserna för att ta emot flyktingar och fördrivna personer.

12. Europeiska flyktingfondens stödåtgärder blir mer effektiva och målinriktade om medfinansieringen av de stödberättigade insatserna grundas på en ansökan som respektive medlemsstat själv utformar utifrån sin situation och sina behov.

13. För att beslutsprocessen vid medfinansiering skall påskyndas och förenklas bör åtskillnad göras mellan kommissionens och medlemsstaternas ansvarsområden. Det bör därför föreskrivas att kommissionen, efter att ha granskat medlemsstaternas ansökningar, antar medfinansieringsbesluten, medan medlemsstaterna ansvarar för att förvalta insatserna.

14. Medlemsstaternas decentraliserade genomförande av insatserna bör ge garantier för den närmare utformningen och kvaliteten på genomförandet, resultatet och utvärderingen av detta samt en sund ekonomisk förvaltning och kontroll av denna.

15. För att säkerställa att Europeiska flyktingfondens verksamhet är ändamålsenlig bör en effektiv uppföljning ske. Det är nödvändigt att fastställa formerna för denna uppföljning.

16. Utan att det påverkar kommissionens befogenheter beträffande ekonomisk kontroll bör medlemsstaterna och kommissionen upprätta ett samarbete inom detta område.

17. Medlemsstaternas befogenheter att vidta rättsliga åtgärder och göra korrigeringar vid oegentligheter och överträdelser bör fastslås, och så bör också ske med avseende på kommissionens motsvarande befogenheter om medlemsstaterna underlåter att fullgöra sina skyldigheter.

18. Effektiviteten hos och verkningarna av de åtgärder som Europeiska flyktingfonden stödjer är även avhängig av den utvärdering som sker och det är nödvändigt att precisera medlemsstaternas och kommissionens befogenheter i detta avseende samt de närmare föreskrifter som garanterar utvärderingens tillförlitlighet.

19. Insatserna bör utvärderas så att systemets utformning kan revideras efter halva tiden och insatsernas verkan bedömas. Utvärderingen bör ligga till grund för de fortsatta insatserna.

20. Enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [9] bör de bestämmelser som är nödvändiga för att genomföra det här beslutet antas i enlighet med det rådgivande förfarandet i artikel 3 i samma beslut.

[9] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

21. I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 5 i fördraget kan målet för den planerade åtgärden, nämligen att solidariskt främja en balans mellan de insatser som medlemsstaterna gör för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och att bära följderna av detta mottagande inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. Detta mål kan därför med hänsyn till den föreslagna åtgärdens räckvidd och verkningar bättre uppnås på gemenskapsnivå. Beslutet skall begränsas till minsta möjliga antal åtgärder för att detta mål skall uppnås och inte gå utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

KAPITEL I

Mål och uppgifter

Artikel 1

Upprättande av Europeiska flyktingfonden och dess mål

1. Härmed upprättas Europeiska flyktingfonden, nedan kallad "fonden", som är avsedd att stödja och uppmuntra medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och bära följderna av detta.

2. Fonden upprättas för perioden från den 1 januari 2000 till den 31 december 2004.

Artikel 2

Målgrupper

Målgrupperna enligt detta beslut skall omfatta följande:

1) Flyktingar, med vilket förstås medborgare i tredje land eller statslösa personer med sådan rättslig ställning som anges i Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning och som i denna egenskap har tillstånd att vistas i någon av medlemsstaterna, och även, i förekommande fall, personer som har ansökt om att erhålla sådan rättslig ställning.

2) Fördrivna personer, med vilket förstås medborgare i tredje land eller statslösa personer som har fått tillfälligt skydd i en medlemsstat, och även, i förekommande fall, personer som har ansökt om att få sådant skydd.

Artikel 3

Uppgifter

1. För att förverkliga det mål som beskrivs i artikel 1 skall Europeiska flyktingfonden stödja insatser i medlemsstaterna som rör

(a) förhållandena avseende mottagande av flyktingar och fördrivna personer,

(b) integration av flyktingar och fördrivna personer, och

(c) i förekommande fall, frivilligt återvändande av dessa personer; med "frivilligt återvändande" avses i detta sammanhang en persons återvändande till ursprungslandet som inte sker under tvång, även i de fall då den berörda personen blir föremål för ett beslut som upphäver det uppehållstillstånd som beviljades när personen ifråga tillhörde en av de målgrupper som anges i artikel 2.

2. När det gäller förhållandena avseende mottagande av flyktingar och fördrivna personer samt förfaranden, kan verksamheten röra infrastruktur eller tjänster i fråga om förläggningar, materiell hjälp, socialt stöd eller rådgivning om administrativa formaliteter.

3. När det gäller den sociala integrationen i den mottagande medlemsstaten av personer som har fått flyktingstatus eller tillfälligt skydd samt deras familjer, kan verksamheten omfatta socialt bistånd såsom bostäder, försörjningsmöjligheter och medicinsk vård eller åtgärder som underlättar dessa personers sociala anpassning i medlemsstaten eller deras förmåga att försörja sig själva.

4. När det gäller frivilligt återvändande av flyktingar och fördrivna personer, däribland personer som inte längre har flyktingstatus, som har nekats flyktingstatus eller som har tagit tillbaka sin ansökan, under förutsättning att de inte har erhållit nytt medborgarskap eller lämnat medlemsstatens territorium, kan verksamheten röra information och rådgivning om program för frivilligt återvändande och om situationen i ursprungslandet och/eller allmän eller yrkesinriktad utbildningsverksamhet samt verksamhet för att underlätta återanpassningen.

Artikel 4

Gemenskapsinsatser

På kommissionens initiativ får fonden, vid sidan av de insatser som inletts av medlemsstaterna och med högst 10 procent av det årliga anslaget, användas för att finansiera insatser som är nyskapande eller som är av intresse för gemenskapen, däribland undersökningar, pilotprojekt, erfarenhetsutbyte och främjande av samarbete på gemenskapsnivå liksom utvärdering av genomförandet av insatserna och det tekniska biståndet.

Fondens finansiering av sådan verksamhet får uppgå till 100 procent.

Artikel 5

Akuta åtgärder

1. Fonden får även användas för att vid sidan av de insatser som avses i artikel 3 och på ett sätt som kompletterar dessa, finansiera akuta åtgärder till förmån för en eller flera medlemsstater i fall av plötslig och massiv tillströmning av flyktingar eller fördrivna personer.

2. Om en sådan plötslig och massiv tillströmning som avses i punkt 1 inträffar kan stöd lämnas till följande typer av insatser:

(a) Mottagande och inkvartering.

(b) Tillhandahållande av förnödenheter, däribland livsmedel och kläder.

(c) Medicinsk, psykologisk eller annan hjälp.

(d) Personal och förvaltning som krävs för att ta emot personerna och genomföra åtgärderna.

KAPITEL II

Närmare bestämmelser

Artikel 6

Genomförandebestämmelser

Medlemsstaterna skall ansvara för genomförandet av insatser som får stöd genom fonden.

Medlemsstaterna skall i detta syfte utse en ansvarig instans som ensam skall svara för kontakterna med kommissionen. Denna instans skall vara en offentlig myndighet, som i sin tur får delegera ansvaret för genomförandet till en annan offentlig instans eller till en icke-statlig organisation.

Artikel 7

Ansökan om medfinansiering

1. Medlemsstaterna skall i enlighet med den tidsplan som anges i artikel 10 till kommissionen överlämna en ansökan om medfinansiering av den verksamhet som anges i artikel 3 som skall beskriva

(a) de behov som motiverar att det genomförs insatser som kan få stöd från fonden,

(b) de insatser som planeras enligt detta beslut och under den period som omfattas av detta beslut,

(c) medlemsstatens andel och i förekommande fall den eller de berörda organisationernas andel av finansieringen,

(d) de bestämmelser medlemsstaten har infört för att

i) sörja för urvalet av insatser och säkerställa insyn i processen,

ii) sörja för ledning, uppföljning, kontroll och utvärdering av insatserna,

iii) främja samordningen mellan insatserna och utbyte mellan de aktörer som ansvarar för genomförandet på plats,

iv) sörja för att gemenskapens finansiering synliggörs.

Ansökan skall för var och en av de rubriker som anges i första stycket redovisas så ingående att kommissionen kan göra en bedömning med full kännedom om verksamheten.

2. Ansökan som avses i punkt 1 skall utformas i samråd med kommissionen.

Artikel 8

Urvalskriterier

Medlemsstaterna skall ensamma ansvara för det individuella urvalet och den ekonomiska och administrativa förvaltningen av verksamhet som får stöd från fonden under hänsynstagande till gemenskapens politik och stödkriterierna.

För att få stöd från fonden skall verksamheten läggas fram av offentliga myndigheter (nationella, regionala eller lokala, centrala eller decentraliserade), av undervisnings- eller forskningsanstalter, utbildningsorganisationer, arbetsmarknadsorganisationer, statliga organisationer, internationella organisationer eller icke-statliga organisationer, var för sig eller i samarbete, efter det att en inbjudan att lämna förslag har offentliggjorts.

Den ansvariga instansen skall ta hänsyn till följande kriterier vid urvalet:

(a) Situationen och behoven i medlemsstaten.

(b) Kostnadseffektivitet och lönsamhet med hänsyn till det antal personer som berörs av insatsen.

(c) Insatsernas nyskapande karaktär och möjligheten att använda resultaten för att förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna eller för att låta andra medlemsstater tillämpa de lärdomar som dragits.

(d) Den sökande organisationens och alla eventuella partnerorganisationers erfarenhet, sakkunskap, tillförlitlighet och ekonomiska bidrag.

(e) Hur väl insatserna kompletterar andra insatser som finansieras via Europeiska gemenskapernas budget eller inom ramen för nationella program.

Den ansvariga instansen skall dessutom se till att verksamheten bygger på principerna om partnerskap mellan alla berörda parter, att i synnerhet stödmottagarna deltar i utformningen och genomförandet, samt att verksamheten främjar samordnade åtgärder med flera dimensioner inom alla nödvändiga områden samt att hänsyn tas till stödmottagarnas särskilda situation i mottagarlandet.

Artikel 9

Resursfördelning

De disponibla resurserna skall fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande:

a) 65 procent skall fördelas i förhållande till det genomsnittliga antalet personer som har ansökt om någon form av internationellt skydd som har registrerats under de tre föregående åren.

b) 35 procent skall fördelas i förhållande till det antal personer som har beviljats flyktingstatus eller tillfälligt skydd under de tre föregående åren.

Beräkningen skall ske utifrån de senaste siffror som fastställts av Europeiska gemenskapens statistikkontor.

Artikel 10

Tidsplan

Insatserna skall genomföras under perioden från den 1 januari 2000 till den 31 december 2004.

Kommissionen skall senast den 1 juli varje år meddela medlemsstaterna vilka belopp som inom det årliga budgetförfarandet kan beräknas komma att anslås för påföljande år från den sammanlagda budgettilldelningen.

Medlemsstaterna skall inom två månader efter det att detta beslut blir gällande till kommissionen överlämna sin ansökan om medfinansiering enligt artikel 7.

Kommissionen och medlemsstaten skall inom tre månader efter det att ansökan om medfinansiering lämnats gemensamt fastställa den slutgiltiga förteckningen över insatser.

Kommissionen och medlemsstaten får varje år på grundval av den årliga rapport som avses i artikel 18 lämna förslag till förändring av förteckningen eller av insatsernas natur.

Kommissionen och medlemsstaten skall under alla omständigheter senast den 1 juli 2002 revidera förteckningen eller insatsernas natur på grundval av den halvtidsrapport som avses i artikel 18 och i samförstånd besluta vilka förändringar som är nödvändiga.

KAPITEL III

finansiella bestämmelser

Artikel 11

Finansieringsstruktur

Det ekonomiska bidraget från fonden får inte överstiga 50 procent av den totala kostnaden för åtgärden.

Denna andel kan ökas till 75 procent i medlemsstater som omfattas av Sammanhållningsfonden.

Artikel 12

Rätt till stöd

1. En utgift får inte betraktas som berättigande till stöd från fonden om den i realiteten betalats före den dag då medlemsstatens ansökan om medfinansiering har godkänts av kommissionen. Denna dag skall utgöra den första tidpunkt vid vilken utgifterna kan vara stödberättigade.

2. Kommissionen skall anta regler om vilka utgifter som är stödberättigande i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

Artikel 13

Beslut om medfinansiering från fonden

Efter granskning av ansökan om medfinansiering skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.2 fatta beslut om medfinansiering från fonden. I beslutet skall det belopp som tilldelas medlemsstaten anges.

Artikel 14

Budgetåtaganden

Gemenskapens budgetåtaganden skall göras på grundval av kommissionens beslut om medfinansiering.

Artikel 15

Betalningar

1. Kommissionen skall betala stödet från fonden till den ansvariga instansen i enlighet med budgetåtagandena.

2. Så snart kommissionen har fattat beslut om stöd från fonden skall ett förskott betalas ut på 50 procent av det belopp som tilldelats medlemsstaten för året i fråga.

En delutbetalning på upp till 30 procent skall göras när medlemsstaten meddelar att hälften av förskottet har förbrukats.

Det återstående beloppet skall betalas ut inom tre månader efter det att de räkenskaper och den årliga rapport om genomförandet av programmet som medlemsstaten överlämnar har godkänts.

KAPITEL IV

Kontroll och utvärdering

Artikel 16

Kontroll

1. Utan att det påverkar kommissionens ansvar för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget skall ansvaret för den finansiella kontrollen av stödet i första hand ligga hos medlemsstaterna. I detta syfte skall medlemsstaterna vidta följande åtgärder:

(a) Kontrollera att förvaltning och kontrollsystem har inrättats och att de genomförs på ett sådant sätt att det säkerställs att gemenskapens medel används på ett effektivt och korrekt sätt.

(b) Överlämna en beskrivning av dessa system till kommissionen.

(c) Se till att insatserna förvaltas i enlighet med tillämpliga gemenskapsbestämmelser och att de medel som ställs till deras förfogande används i överensstämmelse med principerna för en sund ekonomisk förvaltning.

(d) Intyga att de utgiftsdeklarationer som lämnas in till kommissionen är tillförlitliga och säkerställa att de härrör från redovisningssystem som är grundade på kontrollerbara verifikationer.

(e) Förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter och underrätta kommissionen om dessa i enlighet med gällande bestämmelser samt hålla kommissionen underrättad om hur det administrativa och rättsliga förfarandet fortskrider.

(f) Samarbeta med kommissionen för att säkerställa att gemenskapens medel används enligt principerna om en sund ekonomisk förvaltning.

(g) Återkräva de medel som förlorats till följd av en konstaterad oegentlighet och i förekommande fall kräva dröjsmålsränta.

2. Kommissionen skall såsom ansvarig för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget säkerställa att det i medlemsstaterna finns väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem så att gemenskapens medel används effektivt och korrekt.

Utan att det påverkar revisionsrättens befogenheter eller de kontroller som utförs av medlemsstaterna i enlighet med nationella lagar och andra författningar, får kommissionens tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen, i enlighet med överenskommelser som ingåtts med medlemsstaten inom ramen för det samarbete som avses i punkt 1 f, i detta syfte utföra kontroller på platsen, inklusive stickprovskontroller, beträffande insatser och projekt som finansieras av fonden samt av förvaltnings- och kontrollsystem med minst en arbetsdags varsel. Kommissionen skall underrätta den berörda medlemsstaten om detta för att få all hjälp som behövs. Medlemsstatens tjänstemän eller andra företrädare för medlemsstaten får delta i dessa kontroller.

Kommissionen får begära att den berörda medlemsstaten utför en kontroll på platsen för att kontrollera korrektheten i en eller flera insatser eller ett eller flera projekt. Kommissionens tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen får delta i dessa kontroller.

3. Efter att ha slutfört de verifieringar som är nödvändiga skall kommissionen tillfälligt hålla inne de berörda delbetalningarna i följande fall:

a) En medlemsstat genomför inte verksamheten på det sätt som överenskommits i beslutet om medfinansiering, eller

b) En insats motiverar inte helt eller delvis hela eller delar av medfinansieringen från fonden.

I dessa fall skall kommissionen med angivande av sina skäl begära att medlemsstaten lämnar sina synpunkter och i förekommande fall göra eventuella korrigeringar inom en fastställd tidsfrist.

4. Om ingen överenskommelse nåtts och medlemsstaten inte har genomfört korrigeringarna vid utgången av den tidsfrist som kommissionen fastställt, och med hänsyn till eventuella synpunkter, kan kommissionen inom tre månader besluta att

a) reducera det förskottsbelopp som avses i artikel 15.2, eller

b) göra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga genom att helt eller delvis dra in Europeiska flyktingfondens bidrag till den berörda insatsen.

Om det inte fattas något beslut om att handla i enlighet med punkterna a eller b skall de löpande utbetalningarna omedelbart återupptas.

Artikel 17

Finansiella korrigeringar

1. Medlemsstaterna skall ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda oegentligheter genom att agera vid alla uppenbara betydande ändringar som påverkar sättet och villkoren för utformning eller övervakning av en insats och genomföra de nödvändiga finansiella korrigeringarna.

Medlemsstaten skall genomföra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga i samband med enskilda eller systematiska oegentligheter. Dessa skall bestå i att medfinansieringen från gemenskapen helt eller delvis dras in. De gemenskapsmedel som på detta sätt frigörs får medlemsstaten på nytt använda till insatser inom samma insatsområde som anges i artikel 3 enligt de närmare bestämmelser som kommissionen skall fastställa enligt förfarandet i artikel 19.

2. Om kommissionen, efter att ha slutfört de verifieringar som är nödvändiga, finner att en medlemsstat inte har uppfyllt de förpliktelser som åligger den enligt punkt 1 i denna artikel, skall bestämmelserna i artikel 16.3 och 16.4 tillämpas.

3. Belopp som har tagits emot orättmätigt skall betalas tillbaka till kommissionen med dröjsmålsränta.

Artikel 18

Uppföljning och utvärdering

1. I var och en av medlemsstaterna skall den ansvariga instansen vidta de åtgärder som behövs för att följa upp och utvärdera insatserna.

För detta ändamål skall de avtal och kontrakt som den ansvariga instansen ingår med de organisationer som ansvarar för genomförandet av insatserna innehålla bestämmelser om att en detaljerad redogörelse skall lämnas in minst en gång om året med en beskrivning av hur insatsen genomförs och i vilken utsträckning målsättningarna som har fastställts för den förverkligas.

2. Den ansvariga instansen skall varje år sända en detaljerad rapport och en ekonomisk redovisning för genomförandet av insatsen till kommissionen, i enlighet med de bestämmelser som antagits av kommissionen enligt förfarandet i artikel 19.2.

För övrigt skall den ansvariga instansen ombesörja

a) en oberoende utvärdering av insatserna inför den rapport som avses i artikel 10 efter halva tiden, och

b) en oberoende utvärdering av utförandet och effekten av insatserna efter avslutandet.

En summa som inte överstiger en procent av det anslag som tilldelats medlemsstaten kan avsättas för detta ändamål.

Utvärderingsrapporten skall bifogas slutrapporten.

3. Kommissionen skall för Europaparlamentet och rådet lägga fram en halvtidsrapport senast den 31 december 2002 och en slutrapport senast den 1 juni 2005.

KAPITEL V

Kommittéförfarande

Artikel 19

Kommittéförfarande

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.

2. Om hänvisning görs till denna punkt skall det rådgivande förfarandet i artikel 3 i beslut 1999/468/EG tillämpas och artikel 7.3 i samma beslut följas.

3. Kommittén får pröva varje annan fråga som berör det här beslutet som väcks av kommitténs ordförande eller av en företrädare för en medlemsstat.

KAPITEL VI

Särskilda bestämmelser för akuta åtgärder

Artikel 20

Särskilda bestämmelser för akuta åtgärder

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 6-19 skall bestämmelserna i punkt 2-5 i denna artikel gälla för genomförandet av de akuta åtgärder som avses i artikel 5.

2. Det ekonomiska bidraget från Europeiska flyktingfonden är begränsat till sex månader och får inte överstiga 80 procent av kostnaden för varje enskild åtgärd.

3. Den eller de medlemsstater som drabbas av en massiv tillströmning av flyktingar i den mening som avses i artikel 5.1 skall underrätta kommissionen om sina behov och lägga fram en plan för hur de akuta åtgärderna skall genomföras, med en beskrivning av de planerade insatserna och av de organisationer som skall ansvara för genomförandet.

4. Kommissionen skall, med beaktande av de kriterier som anges i artikel 8, granska och göra ett urval bland de projekt som lämnats in av en eller flera medlemsstater.

5. De tillgängliga medlen skall i förekommande fall fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande:

(a) 80 procent skall fördelas i förhållande till hur många personer som kommer till var och en av medlemsstaterna i samband med en sådan massiv tillströmning som avses i artikel 5.

(b) 20 procent skall fördelas i förhållande till projektens kvalitet.

KAPITEL VII

Övergångsbestämmelser

Artikel 21

Övergångsbestämmelser

För genomförandet under detta besluts första år skall kommissionen senast två veckor efter det att detta beslut blir gällande underrätta medlemsstaterna om de belopp som kan beräknas komma att tilldelas dem. Om Europeiska gemenskapens statistikkontor ännu inte har tillgång till alla de nödvändiga statistiska uppgifter som avses i artikel 9, skall de siffror som medlemsstaterna lämnar användas; i så fall skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19.2 anta regler beträffande tolkningen av de statistiska uppgifter som medlemsstaterna lämnar.

Utan hinder av artikel 12 kan, för budgetåret 2000, de utgifter som faktiskt har betalats mellan den 1 januari 2000 och tidpunkten för godkännandet av ansökan om medfinansiering komma i fråga för stöd från Europeiska flyktingfonden.

KAPITEL VIII

Slutbestämmelser

Artikel 22

Tillämpningsföreskrifter

1. Kommissionen skall ansvara för tillämpningen av detta beslut.

2. Kommissionen skall i förekommande fall och i enlighet med det förfarande som anges i artikel 19.2 anta varje annan bestämmelse som är nödvändig för tillämpningen av detta beslut.

Artikel 23

Översynsklausul

Rådet skall på förslag av kommissionen senast den 31 december 2004 göra en översyn av detta beslut.

Artikel 24

Adressater

Detta beslut riktar sig till medlemssta terna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. ÅTGÄRDENS BETECKNING

Beslut om Europeiska flyktingfonden.

2. BERÖRD BUDGETPOST

B5-803 (enligt preliminära budgetförslaget för 2000), B5-810N och B5-811N (enligt Europaparlamentets förslag).

3. RÄTTSLIG GRUND

Artikel 63 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

4.1 Allmänt mål

Syftet med beslutet är att förse Europeiska unionen med ett instrument för att inom ramen för en flerårig programplanering stödja medlemsstaternas insatser i fråga om

a) mottagande av flyktingar och fördrivna personer samt rättvis, lättillgänglig och effektiv prövning av deras ärenden,

b) integration av flyktingar och fördrivna personer, och

c) frivilligt återvändande till och återanpassning i ursprungslandet,

allt i syfte att bidra till att skapa balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och bära följderna av detta.

Det rör sig närmare bestämt om följande åtgärder:

- Att ge dem som ansöker om flyktingstatus eller tillfälligt skydd ett godtagbart mottagande, framförallt beträffande inkvartering, juridisk rådgivning och annan hjälp samt att se till att handläggningen av asylärenden är rättvis och effektiv och att de asylsökande ges tillträde till den. Detta för att göra det lättare för dem att använda sig av rätten att begära asyl i enlighet med Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967.

- Att bidra till integration av flyktingar och fördrivna personer i den medlemsstat där de vistas, bland annat genom att främja tillträde till arbetsmarknaden. Detta för att ta hänsyn till de särdrag som skiljer denna grupp från andra invandrargrupper och de svårigheter som de kan möta.

- Att skapa möjligheter för flyktingar, fördrivna personer och personer som begärt att få omfattas av en av dessa former av internationellt skydd (inklusive personer som inte längre erkänns som flyktingar eller fördrivna personer) att återvända till ursprungslandet genom att ge dem dels nödvändiga upplysningar för att kunna fatta ett rationellt beslut, dels praktisk hjälp, till exempel i form av förberedelser inför återanpassningen till ursprungslandet.

- Att främja utbyte mellan medlemsstaterna för att bidra till sprida värdefulla erfarenheter.

- Att möjliggöra akuta insatser om en stor mängd flyktingar eller fördrivna personer plötsligt skulle anlända till en eller flera medlemsstater. Detta för att kunna tillgodose de mest akuta behoven hos dessa människor.

4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse

1 januari 2000-31 december 2004. Rådet skall göra en ny granskning av beslutet senast den 31 december 2004 utifrån ett förslag från kommissionen.

5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

5.1 OBLIGATORISKA UTGIFTER/ICKE-OBLIGATORISKA UTGIFTER

Icke-obligatorisk utgift.

5.2 DIFFERENTIERADE ANSLAG/ICKE-DIFFERENTIERADE ANSLAG

Differentierad.

5.3 Typ av inkomster

Inga.

6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER

- Bidrag med sikte på medfinansiering med andra källor från den privata eller offentliga sektorn. Finansieringen av det arbete som direkt sköts av kommissionen på grundval av den del av fondens årliga anslag som öronmärkts för detta kan uppgå till 100 procent.

7. BUDGETKONSEKVENSER

7.1 Beräkningsmetod för åtgärdens totala kostnad (samband mellan de enskilda kostnaderna och den totala kostnaden)

Beräkningen av kostnaderna för åtgärderna i beslutet bygger på genomförandet av de pilotprogram som kommissionen förvaltat sedan 1997 för att praktiskt stödja mottagande och frivilligt återvändande av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande (budgetposterna B3-4113, B5-803 och B7-6008) samt integration av flyktingar (budgetpost B3-4113).

De totala anslagen för dessa tre budgetposter har varit följande:

1997: 23,75 miljoner euro.

1998: 26,75 miljoner euro.

Första perioden 1999: 20 miljoner euro.

Andra perioden 1999: budgetmyndighetens beslut väntas bli 15 miljoner euro.

Det årliga genomsnittsanslaget kan alltså beräknas till omkring 28,5 miljoner euro (under förutsättning att tilläggsanslaget för den andra perioden 1999 blir 15 miljoner euro). Beloppet är fullt tillräckligt för att kunna möta behoven på fältet.

Det begärda ekonomiska stödet till mottagande och frivilligt återvändande 1997 överskred de tillgängliga anslagen med 30 procent. Procentandelen ökade till 45 procent 1998 och har under 1999 uppnått 850 procent (på grund av krisen i Kosovo). Kommissionen uppskattar att över hälften av de krav som inte uppfyllts var berättigade till medfinansiering från gemenskapen.

Genomförandet under 1999 visar också tydligt att målet att finansiera åtgärder av strukturellt slag i enlighet med artikel 63 i EG-fördraget kan tillintetgöras om det uppstår en omfattande flyktingström i en krissituation. I avsaknad av en särskild budgetpost för akuta situationer har det ursprungliga totalanslaget för budgetpost B5-803 gått till akuta åtgärder för att hjälpa personer som flytt från Kosovo. Det är alltså nödvändigt att upprätta en reserv för att kunna möta både akuta behov och behov av strukturellt slag. Europeiska rådet efterlyste en sådan reserv vid sitt möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999.

Med beaktande av ovanstående och det pågående förfarandet för godkännande av budgeten för 2000 har det årliga anslaget till Europeiska flyktingfonden beräknats på följande sätt:

a) Budgetpost B5-810 "Strukturåtgärder": 26 miljoner euro för 2000.

b) Reserv (B5-811N enligt Europaparlamentets förslag): "Akuta åtgärder vid massiv tillströmning av flyktingar": 10 miljoner euro för 2000.

Totalanslaget till åtgärden och dess fördelning över åren 2001-2004 kommer att bestämmas närmare efter det att kommissionen har diskuterat budgetriktlinjerna för 2001.

7.2 Fördelning på åtgärdens olika delar

Följande uppdelning kan göras på grundval av de förberedande åtgärderna under 1997-1999 och med beaktande av kravet på tillräckligt stora anslag för att kunna utbyta erfarenheter inom gemenskapen. Med tanke på den osäkerhet som kännetecknar ett område som detta och de stödberättigade projektens skilda omfattning utgör följande tabell en preliminär beräkning av utgiftsfördelningen som bygger på hur fördelningen sett ut 1997-1999.

B5 - 810

FÖRDELNING //

// Beräknad procentandel av budgeten

Mottagande // 36

Integration // 36

Frivilligt återvändande // 18

Erfarenhetsutbyte // 10

TOTALT // 100

>Plats för tabell>

Reserv (B5-811N enligt Europaparlamentets förslag)

En uppdelning av åtgärdernas kostnad per åtgärdstyp är inte möjlig i nuläget. Insatserna begränsas till akuta åtgärder som vanligtvis ingår i ett större projekt. De åtgärder av denna typ som finansieras under 1999 pågår fortfarande och en klassificering kan inte göras förrän de har avslutats.

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (löpande priser)

>Plats för tabell>

7.3 Operativa utgifter för utredningar, experter och dylikt, som ingår i del B i budgeten

Ett belopp på högst 800 000 euro per år skall anslås till tekniskt och administrativt bistånd. Insatserna skall säkra att projekten genomförts effektivt och i praktiken. Biståndet skall lämnas till kommissionen och till stödmottagare under förutsättning att det inte rör sig om normala myndighetsuppgifter utan om förberedelse, hantering, uppföljning och utvärdering av programmet. Biståndet lämnas bara under programtiden.

7.4 Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden

B5-810

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro

>Plats för tabell>

Reserv (B5-811N enligt Europaparlamentets förslag)

Åtagandebemyndiganden i miljoner euro

>Plats för tabell>

8. PLANERADE BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

- Särskilda kontrollåtgärder som planeras:

Medlemsstaterna ansvarar för insatserna och dessas ekonomiska och administrativa förvaltning. De är också i första hand ansvariga för den finansiella kontrollen av insatserna. De skall följa villkoren för stödberättigande i beslutet där det anges att de skall kontrollera att det finns adekvata förvaltnings- och kontrollsystem. En beskrivning av systemen och hur de fungerar skall sedan överlämnas till kommissionen. Medlemsstaterna skall också kontrollera att förvaltningen följer tillämpliga gemenskapsbestämmelser och principerna om en sund ekonomisk förvaltning samt intyga att utgiftsdeklarationerna är tillförlitliga och se till att redovisningssystemen bygger på kontrollerbara verifikationer. De skall vidare förebygga, upptäcka och korrigera oegentligheter, inleda nödvändiga rättsliga förfaranden och hålla kommissionen underrättad därom. De skall samarbeta med kommissionen och återkräva de belopp som gått förlorade på grund av oegentligheterna. Kommissionen skall säkerställa att det i medlemsstaterna finns väl fungerande förvaltnings- och kontrollsystem och får utföra kontroller på plats eller begära att den berörda medlemsstaten utför kontroller som kommissionens tjänstemän eller andra företrädare för kommissionen får delta i.

Slutligen finns bestämmelser om finansiella korrigeringar vid individuella eller systematiska brister.

9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET

9.1 Särskilda och kvantifierbara mål, målgrupp

- Särskilda och kvantifierbara mål:

· Att inrätta/upprätta eller förbättra infrastruktur eller tjänster

· Att ge stödmottagarna materiell hjälp.

- Målgrupp:

· Flyktingar, fördrivna personer enligt artikel 2 och personer som tillhört en av dessa kategorier.

9.2 Skäl för åtgärden

- Behov av gemenskapsfinansierat stöd, särskilt med hänsyn till subsidiaritetsprincipen

Europeiska flyktingfonden syftar till att främja en balans mellan medlemsstaternas gemensamma insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och bära följderna av detta, i synnerhet att komplettera medlemsstaternas egna åtgärder för att hjälpa personer som söker internationellt skydd. Fonden skall vidare främja utvecklingen av program för integration av flyktingar och andra personer som åtnjuter skydd samt uppmuntra dem som ansökt om flyktingstatus att återvända frivilligt, särskilt när deras ansökan har avslagits, och likaså fördrivna personer, flyktingar och andra som har behov av internationellt skydd, främst när skyddsbehov inte längre föreligger. På vart och ett av dessa områden är det nödvändigt att betona det delade ansvaret och balansen mellan medlemsstaternas insatser i den allmänna insatsen för att hjälpa dessa människor, eftersom förhållandena kan variera betydligt.

Kravet på balans mellan medlemsstaternas insatser innebär att det behövs ekonomiska insatser för att dels avlasta de medlemsstater som bär den tyngsta bördan, dels förbättra kapaciteten i medlemsstater med otillräcklig infrastruktur. För detta krävs en resursfördelning på unionsnivå som inte kan utföras av medlemsstaterna enskilt.

- Val av tillvägagångssätt

- * Fördelar i förhållande till möjliga alternativ (komparativa fördelar)

De enda alternativet till de föreslagna tillvägagångssätten är kommissionens direkta förvaltning av enskilda åtgärder och projekt. Erfarenheten från de gemensamma åtgärder och pilotprojekt som genomförts före detta beslut visar att det innebär en oproportionerlig administrativ börda utan att vinna i effektivitet.

Genom att delegera förvaltningen till medlemsstaterna kan kommissionen koncentrera sig på definitionen av de allmänna målen och åtgärdens allmänna samstämmighet. Kommissionen kan på detta sätt se till att de enskilda åtgärderna väljs ut och genomförs så nära fältet som möjligt genom att ta hänsyn till varje medlemsstats särskilda förhållanden och praktiska behov. Med detta arbetssätt behöver man i framtiden inte heller ta hjälp av ett kontor för tekniskt bistånd för att välja ut och övervaka de genomförda åtgärderna.

* Analys av eventuella liknande åtgärder på gemenskapsnivå eller nationell nivå

* Förväntade sidoeffekter och multiplikatoreffekter

Eftersom Europeiska flyktingfondens deltagande är begränsat till 50 procent av den totala kostnaden för åtgärderna (75 procent i medlemsstater som kan få stöd från Sammanhållningsfonden) väntas en ökning av de totala tillgängliga medlen för att uppfylla fondens mål. Erfarenheten visar för övrigt att den offentliga nationella finansieringen tar över gemenskapens medfinansiering vad beträffar åtgärder som visat sig vara intressanta och effektiva.

Både för medlemsstaterna och stödmottagarna har framgångsrika åtgärder som genomförs med gemenskapsstöd en rad andra fördelar:

- Färre krissituationer som kräver akut socialhjälp.

- Minskad social utslagning av flyktingar, fördrivna personer och personer som behöver internationellt skydd, med följder för medlemsstaternas sociala utgifter.

- Färre personer som olagligen befinner sig i unionen och som går under jorden i brist på möjligheter att lagligen vistas i mottagarlandet eller återvända till ursprungslandet i de grupper som berörs av åtgärder för frivilligt återvändande, särskilt personer som ansökt om flyktingstat och som fått definitivt avslag på sin ansökan.

Viktiga osäkerhetsfaktorer som kan påverka åtgärdens specifika resultat:

· Varierande tillströmning av flyktingar.

9.3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden

- Valda indikatorer

* Resultatindikatorer (för att mäta de aktiviteter som genomförts)

· Mottagande och integration: inkvarteringskapacitet (antal bäddar, lokalernas kvalitet), skapande av nya instanser eller förstärkning av befintliga instanser, frekventering, antal stödmottagare.

· Frivilligt återvändande: skapande av nya instanser eller förstärkning av befintliga instanser, antal personer som utnyttjar tjänsterna (information, utbildning), antal personer som faktiskt återvänder.

* Effektindikatorer (för att mäta resultaten i förhållande till målen)

· Mottagande: minskning av flyktingarnas sekundära förflyttningar (flytt från en medlemsstat till en annan på jakt efter bättre förhållanden).

· Integration: minskning av den sociala utslagningen i målgrupperna.

· Frivilligt återvändande: ökning av antalet personer som faktiskt återvänder, fördelar för ursprungsländerna inom ramen för så kallad gemensam utveckling.

- De planerade utvärderingarnas form och frekvens

Rapporter minst en gång om året från de organisationer som ansvarar för genomförandet till den ansvariga instansen i respektive medlemsstat.

Årsrapporter från medlemsstaterna till kommissionen.

En oberoende utvärdering av varje insats i alla medlemsstater.

- Bedömning av uppnådda resultat (om den befintliga åtgärden fortsätter eller förnyas):

En delrapport om genomförandet under 1997 av budgetposterna B7-6008 och B5-803 överlämnades till Europaparlamentet och rådet den 16 juli 1998 (arbetsdokument från kommissionen SEK(1998)1263).

En andra rapport om utvärderingen av projekt under 1997 som finansierats med samma budgetposter överlämnades till Europaparlamentet den 13 juli 1999 (arbetsdokument från kommissionen SEK(1999)1105).

Slutsatserna i utvärderingen kan sammanfattas som följer:

(a) Gemenskapsfinansieringen har haft en pådrivande roll och underlättat en samordnad insats på nationell nivå, särskilt i de medlemsstater som tidigare inte tagit emot så många flyktingar och där flyktingmottagandet måste förbättras snabbt.

(b) En ökad samordning av åtgärdernas genomförande krävs på två nivåer: först och främst mellan medlemsstaternas regeringar och kommissionen för att harmonisera de befintliga europeiska och nationella programmen och i andra hand mellan medlemsstaternas myndigheter och icke-statliga organisationer för att se till att deras projekt följer en strategi som diskuterats och godkänts av alla parter.

(c) Gemenskapsfinansieringen borde framförallt gå till rådgivning vid återvändandet, särskilda utbildningsprojekt, förbättrat mottagande och tillträde till asylprövningen. En uppföljning på plats av personer som återvänt är särskilt önskvärd.

(d) Finansieringsbehovet överskrider stort den tillgängliga budgeten. Det krävs en ny utvärdering av finansieringens effekter i förhållande till problemens omfattning.

Utvärderingen av de projekt under 1997 som finansierats med budgetpost B3-4113 har gjorts av externa experter. Rapporten håller på att avslutas och kommer troligen att överlämnas till Europaparlamentet och rådet före årets slut.

De projekt som finansierats under 1998 och 1999 genomförs fortfarande. Kommissionen kommer att utvärdera resultaten sedan den mottagit slutrapporterna (första kvartalet 2000 för projekt som finansierats under 1998 och akuta hjälpinsatser som finansierats under 1999). En oberoende utvärdering planeras också (anbudsförfarande pågår).

En av de lärdomar som kan dras av pilotprojekten är att ett år under alla omständigheter är för kort tid för att genomföra insatser som skall fungera på medellång eller lång sikt. Såväl medlemsstaterna som de projektansvariga organisationerna måste ha längre perspektiv för att kunna göra en samordnad planering av sina insatser.

10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (AVSNITT III, DEL A I BUDGETEN)

Vilka de nödvändiga administrativa resurserna faktiskt blir beror på kommissionens årliga beslut om resurstilldelning, särskilt med hänsyn till den extra personal och de ytterligare belopp som budgetmyndigheten kommer att bevilja.

10.1 Konsekvenser för antalet tjänster

>Plats för tabell>

Extrapersonalen bör bli tillgänglig från och med 2000.

10.2 Totala kostnader för extrapersonal

(I euro)

>Plats för tabell>

Beloppen motsvarar den totala kostnaden för de extra tjänsterna om varaktigheten/längd är fastställd eller kostnader för 12 månader om den inte är fastställd.

10.3 Ökning av andra driftskostnader i samband med åtgärden, framförallt utgifter för kommitté- och expertmöten

(I euro)

>Plats för tabell>

Utgifterna under budgetavsnitt A-7 (punkt 10.3) skall täckas av de totala anslagen till generaldirektoratet.