Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens konvergensprogram, 2004-2007

(framlagd av kommissionen)

MOTIVERING

Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser [1] skall icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte har infört den gemensamma valutan, överlämna konvergensprogram till rådet och kommissionen för det regelbundna multilaterala övervakningsförfarande som avses i artikel 99 i fördraget.

[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

Enligt artikel 9 i förordningen skall rådet granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). Rådet skall med stöd av kommissionens rekommendation och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén avge ett yttrande efter att ha granskat programmet. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.

De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 har beviljats undantag och deltar därför inte ännu i det gemensamma valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av år 2004.

Litauens konvergensprogram för perioden 2004-2007 överlämnades den 14 maj 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av programmet med beaktande av uppgifterna i vårprognoserna 2004 samt uppförandekoden [2] och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:

[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofin-rådet den 10 juli 2001.

[3] KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.

Litauens första konvergensprogram för perioden 2004-2007 överlämnades den 14 maj 2004. I programmet behandlas inte uttryckligen landets strategi när det gäller införandet av euron och deltagandet i ERM II, men myndigheterna har vid flera tillfällen angett att de avser att ansluta sig till euroområdet snart efter medlemskapet, vilket innebär att inträdet i ERM II måste ske tidigt, samtidigt som det nuvarande växelkurssystemet behålls ograverat.

Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett kraven i "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning" [4].

[4] De tabeller som enligt uppförandekoden bifogas programmet innehåller, med mindre undantag, alla uppgifter som krävs och även viss frivillig information som anges i koden. I tabell 4 i programmet med prognoser för de offentliga finanserna är indelningen av utgifterna ofullständig. Dessutom anges inflationen fortfarande utifrån konsumentprisindex (KPI), trots att det i tabell 1 i bilagan krävs prognoser för harmoniserat index för konsumentpriser (HIKP). Redovisningssystemet för kompensationer för förluster av besparingar i rubel och för återställande av fastigheter behöver analyseras ytterligare.

Enligt det makroekonomiska scenario som utmålas i programmet förväntas BNP-tillväxten förbli kraftig under den tid programmet täcker, och särskilt under 2004 och 2005 då den förväntas nå cirka 7 %. Därefter förväntas tillväxten avta något till cirka 6,5 % under 2006 och 2007 men fortfarande ligga över potentialen enligt de nationella myndigheternas beräkningar. Den inhemska efterfrågan väntas fortsätta att vara den viktigaste tillväxt motorn och framför allt drivas av en hög tillväxt av investeringar och privat konsumtion. Programmets makroekonomiska beräkningar och antaganden om utvecklingen i omvärlden överensstämmer i huvudsak med kommissionens vårprognoser 2004, dock delvis med undantag för år 2005 då BNP förväntas öka med 7,3 % mot 6,6 % i kommissionens prognos. Risken för att tillväxten blir lägre än förväntat under den tid programmet täcker kan inte uteslutas och framstår som det största hotet mot genomförandet av de avsedda planerna för en konsolidering av de offentliga finanserna.

Under de senaste åren har inflationsnoteringarna i Litauen varit gynnsamma. Årsgenomsnittet för inflationen har hållit sig under 2 % sedan 1999, vilket till stor del beror på utvecklingen av växelkurserna och även av löner och produktivitet. Till dessa faktorer kommer att konkurrensen ökat inom telekomsektorn, vilket bidrog till att årsgenomsnittet för inflationen (HIKP) under 2003 blev negativt, - 1,1 %. Tendensen till deflation som inleddes 2002 väntas brytas i år, i stor utsträckning till följd av ändringar av punkt- och mervärdesskatter som krävs i och med anslutningen. Årsgenomsnittet för inflationen väntas komma upp i 0,9 % 2004 och gradvis öka till 2,5 % 2007. Valutan, litas, har genomgått en nominell effektiv appreciering på cirka 50 % sedan 1999, med en valutapeg först mot dollarn och, sedan februari 2002, mot euron. Både de korta marknadsräntorna och avkastningen på de långa obligationerna uppvisade en nedåtgående tendens under 2002 och 2003. Marknadsräntorna stabiliserades under förra året, vilket i stort sett överensstämde med marknads utvecklingen inom euroområdet, och skillnaden i korta räntor mot euroområdet har legat stabilt på 60 punkter sedan 2003. Skillnaden i avkastning på långa obligationer var 55-65 punkter i början av 2004.

Det viktigaste målet för finanspolitiken på medellång sikt är att "närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna". Även om målen för det faktiska underskottet i de offentliga finanserna för varje år har satts under referens värdet på 3 % av BNP, ger de inte förutsättningar för att uppnå ett saldo nära balans under program perioden. Närmare bestämt väntas underskottet i de offentliga finanserna öka från 1,7 % av BNP under 2003 till 2,7 % under 2004, varefter det gradvis väntas minska till 1,5 % under 2007. Underskottsmålet för 2004 är jämförligt med målet på 2,9 % i 2003 års ekonomiska program inför anslutningen och förenligt med budgeten för år 2004 som antogs i december 2003. Målen för åren 2005 och 2006 är desamma som i det ekonomiska programmet inför anslutningen. I programmet förutses såväl intäkterna som utgifterna öka som andel av BNP under 2007 jämfört med 2003. Ökningen av intäktskvoten med 2 procentenheter beror till största delen på en betydande ökning av andra intäkter än skatter. Programmet innehåller inga nya politiska åtgärder för att öka skattekvoten, men det förutses att denna kvot kommer att öka. Utgiftskvoten väntas öka med 1,8 procentenheter under samma period, vilket helt och hållet beror på högre primära utgifter som väntas bli kompenserade marginellt genom en minskning av räntebetalningarna.

Resultaten för de offentliga finanserna skulle kunna bli sämre än beräknat. Särskilt medför de risker för en negativ makroekonomisk utveckling som beskrivits ovan och de tidigare erfarenheterna av överskridna utgiftstak efter det att de offentliga finanserna uppnått resultat som var bättre än planerat under det första halvåret en risk för de planerade finanspolitiska målen för 2004 och 2005. Därför förefaller inte den finanspolitik som redovisas i programmet ge tillräckliga säkerhets marginaler mot ett överskridande av referensvärdet på 3 % av BNP under normala makroekonomiska fluktuationer, åtminstone inte under de första åren av programmet.

Den offentliga skuldkvoten har stadigt minskat från 23,8 % år 2000 till 21,5 % 2003 till följd av den plan för konsolidering av de offentliga finanserna som inleddes år 2000 tillsammans med förbättrade lånevillkor. Enligt programmet beräknas skuldkvoten inledningsvis öka med nästan en procentenhet under 2004 på grund av den förväntade ökningen av underskottet i de offentliga finanserna under det året. Kvoten väntas minska under den återstående perioden av programmet och stabilisera sig på cirka 21 % under 2007.

I programmet ges en översikt över regeringens strukturreforms program som är inriktat på arbetsmarknad, pensioner och hälso- och sjukvård. De framlagda reformerna är över lag ambitiösa och bör förbättra situationen för de offentliga finanserna. Några av dem, t.ex. vård- och pensions reformerna, kan dock medföra kortfristiga kostnader som inte analyseras tillräckligt ingående i programmet.

Litauen är relativt väl förberett för att klara av kostnaderna för de offentliga finanserna när befolkningen åldras, även om vissa risker kan uppstå på lång sikt. Ett antal åtgärder som syftar till att minska den åldersrelaterade andelen av utgifterna och att modernisera pensions- och vårdsystemen håller på att genomföras för att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Inte desto mindre finns det risker som är förenade med de kortfristiga kostnaderna för pensions- och vårdreformerna och de befintliga ansvarsförbindelserna. För att skapa hållbara offentliga finanser är det av avgörande betydelse att säkerställa ett tillräckligt primärt överskott.

Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser

>Plats för tabell>

Med utgångspunkt i denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Litauens konvergensprogram och överlämnar den till rådet.

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens konvergensprogram, 2004-2007

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [5], särskilt artikel 9.3 i denna,

[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den [5 juli] 2004 granskade rådet Litauens konvergensprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett kraven i "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning".

Programmet bygger på en finanspolitisk strategi som syftar till att "närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna genom att säkerställa ett framgångsrikt genomförande av de finanspolitiska målen", även om denna strategi inte kommer helt till uttryck i de underskottsmål som anges i programmet. Närmare bestämt uppgår den minskning av underskottet som planeras enligt programmet endast till 0,2 procentenheter mellan 2003 och 2007, då underskottet väntas motsvara 1,5 % av BNP. Detta beror på att både intäkter och utgifter ökar som andel av BNP. Ökningen av intäktskvoten under programperioden väntas uppgå till 2 procentenheter, främst till följd av en betydande ökning av andra intäkter än skatter som härrör från det finansiella biståndet från EU. Skatteintäkterna väntas öka med 0,4 procentenheter av BNP, trots det planerade avskaffandet av vägskatten under 2005, som beräknas minska intäkterna med 0,5 % av BNP under det året. Utgiftskvoten har minskat betydligt under de senaste fem åren, men väntas åter öka med 1,8 procentenheter under den aktuella perioden, vilket helt och hållet beror på en ökning av de primära utgifterna som väntas kompenseras endast marginellt av den förutsedda minskningen av räntebetalningarna. Ökningen av de primära utgifterna väntas till största delen vara en följd av att "övriga utgifter" förutses öka med 0,9 % av BNP, huvudsakligen i samband med bidragen till EU:s budget, och att transfereringar och subventioner väntas öka med 0,7 % av BNP, vilket i stor utsträckning sammanhänger med ökade jordbrukssubventioner och kompensationer för förlorade besparingar i rubel och planer för återställande av fastigheter. De offentliga fasta bruttoinvesteringarna förväntas öka betydligt med 1 % av BNP under de första två åren av programmet men därefter sjunka tillbaka till 3,1 % av BNP under 2007 och hålla sig på en nivå som ligger cirka 0,2 procentenheter över den ursprungliga nivån 2003.

Det makroekonomiska scenariot i programmet förefaller bygga på ganska optimistiska antaganden om tillväxten. Särskilt förefaller den beräknade tillväxttakten under 2005, som reviderats uppåt från 6,5 % i 2003 års ekonomiska program inför anslutningen till 7,3 % i konvergens programmet, vara i högsta laget. För tillväxten på medellång sikt i programmet är beräkningen mer försiktig än för de föregående åren, men den förefaller ändå relativt optimistisk. Inflationsprognoserna förefaller realistiska.

De mål som uppställs i programmet för underskottet i de offentliga finanserna ligger varje år under referensvärdet 3 % av BNP. De medger dock inte att ett saldo nära balans uppnås under programperioden. Dessutom förefaller inte den finanspolitik som redovisas i programmet ge tillräckliga säkerhets marginaler mot ett överskridande av referensvärdet på 3 % av BNP under normala makroekonomiska fluktuationer, åtminstone inte under de första åren av program perioden. Resultatet för de offentliga finanserna skulle kunna bli sämre än beräknat. Särskilt utgör de risker för en negativ makroekonomisk utveckling som beskrivits ovan och de tidigare erfarenheterna av överskridna utgiftstak efter det att de offentliga finanserna uppnått resultat som var bättre än planerat en risk för de planerade finanspolitiska målen.

Litauen är relativt väl förberett för att klara av kostnaderna för de offentliga finanserna när befolkningen åldras, även om vissa risker kan uppstå på lång sikt. Ett antal åtgärder som syftar till att minska den åldersrelaterade andelen av utgifterna och att modernisera pensions- och vårdsystemen håller på att genomföras för att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Inte desto mindre finns det risker som är förenade med de kortfristiga kostnaderna för pensions- och vårdreformerna och de befintliga ansvarsförbindelserna. För att skapa hållbara offentliga finanser är det av avgörande betydelse att säkerställa ett tillräckligt primärt överskott.

Med hänsyn till ovanstående rekommenderas Litauen att, om de tillväxttal som förväntas i programmet blir verklighet, skynda på utvecklingen mot ett saldo nära balans för de offentliga finanserna, särskilt med tanke på landets stora underskott i betalnings balansen och det starka trycket på den inhemska efterfrågan. Vidare uppmanas Litauen att strikt genomföra budgeten i syfta att minska risken för ett överskridande av referensvärdet 3 % under 2004. Slutligen uppmanas de litauiska myndigheterna att använda intäkter som överstiger prognoserna till en minskning av underskottet.

Prognostiserade nyckeltal i Litauens konvergensprogram

>Plats för tabell>