[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 20.10.2010

KOM(2010) 580 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om garantier som täcks av den allmänna budgeten situationen den 31 december 2009

SEK(2010) 1218

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om garantier som täcks av den allmänna budgetensituationen den 31 december 2009

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 5

2. Typer av insatser som omfattas av EU-budgeten 5

3. Händelser sedan rapporten av den 30 juni 2009 6

3.1. Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet 6

3.2. Makroekonomiskt stöd 7

3.3. Euratom 7

3.4. Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredjeland 7

3.5. Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen 7

4. Uppgifter om risker som täcks av budgeten 8

4.1. Definition av risk 8

4.2. Risk som avser medlemsstater 9

4.3. Risk som avser tredjeländer 10

4.4. Total risk som täcks av budgeten 11

4.5. Riskutveckling 11

5. uteblivna betalningar, ianspråktagandet av garantier som belastar budgeten och utestående fordringar 13

5.1. Användning av likvida medel 13

5.2. Utbetalningar från budgeten 13

5.3. Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder 13

6. Garantifond för åtgärder avseende tredjeland 13

6.1. Återvinning 13

6.2. Tillgångar 13

6.3. Målbelopp 14

7. Riskbedömning: Ekonomiskt och finansiellt läge i tredjeländer med de största exponeringarna 14

7.1. Mål 14

7.2. Metoder för riskbedömning 14

1. Inledning

Den här rapporten ska kartlägga de kreditrisker som Europeiska unionens budget utsätts för till följd av de garantier som givits och de utlåningar som skett direkt av Europeiska unionen eller indirekt via EIB:s externa mandat.

Rapporten lämnas i enlighet med artikel 130 i budgetförordningen som kräver att kommissionen två gånger per år ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om situationen i fråga om de budgetgarantier som gemenskapen lämnar och de risker som är förenade med dessa .[1] Den kompletteras av ett arbetsdokument från kommissionen med ett antal detaljerade tabeller och förklarande anmärkningar (nedan kallat arbetsdokumentet ).

2. Typer av insatser som omfattas av EU -BUDGETEN

De risker som täcks av Europeiska unionens budget (nedan kallad budgeten ) hänför sig till flera olika typer av låne- och garantitransaktioner och kan delas in i två kategorier:

- lån med makroekonomiska mål som beviljas av Europeiska unionen, dvs. lån för makroekonomiskt[2] stöd (MFA) till tredjeländer och, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, lån för att stötta betalningsbalansen i EU-medlemsstater som inte är medlemmar i EMU och som har drabbats av problem av övergående art[3], och

- lån med mikroekonomiska mål, dvs. Euratom-lån och framför allt utlåning från Europeiska investeringsbanken (EIB) avseende åtgärder som täcks av EU-garantier[4] i tredjeland (”EIB-utlåning till tredjeland”)[5].

EIB:s utlåning till tredjeland, Euratom-lån och makroekonomiskt stöd har sedan 1994 täckts av garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (fonden)[6], medan betalningsbalanslån direkt täcks av budgeten. Fonden täcker uteblivna betalningar på lån och lånegarantier som beviljats tredjeländer eller för projekt i tredjeländer. Den upprättades för att

- tillhandahålla en ”likviditetsbuffert” så att det inte är nödvändigt att ställa anspråk på budgeten varje gång en betalning uteblir eller en betalning på ett garanterat lån försenas, och

- skapa ett instrument för budgetdisciplin genom att upprätta en finansiell ram för utvecklingen av gemenskapens policy avseende garantier för kommissionens och EIB:s lån till icke-medlemsstater[7].

Efter en ändring[8] 2004 av förordningen om upprättandet av garantifonden dras fondens täckning tillbaka om ett tredjeland blir medlem i EU och risken överförs från fonden till att direkt belasta budgeten. Fonden tillförs medel från EU:s budget och måste bibehållas på en nivå motsvarande en viss procentandel av de utestående belopp för lån och lånegarantier som täcks av fonden. Denna procentandel, som kallas målsatsen, är för närvarande 9 %. Om det inte finns tillräckliga medel i fonden, utnyttjas budgeten.

Genom en ändring[9] 2007 i rådets förordning inrättades en ny avsättningsmekanism. Den bygger på årliga överföringar från budgeten och innehåller en utjämningsmekanism för att begränsa effekterna av anspråk på fonden (se även avsnitt 5.3 nedan).

Inom ramen för översynen efter halva tiden av EIB:s mandat för utlåning till tredjeland[10], gjordes en extern utvärdering under andra halvåret 2009 av hur fonden fungerar och dess parametrar, inklusive målsatsen. I utvärderingsrapporten[11] bekräftas att den nya avsättningsmekanismen uppfyller sina mål och att nivån på fondens viktigaste parametrar, i synnerhet målsatsen, är lämpliga.

3. Händelser sedan rapporten av den 30 juni 2009

3.1. Betalningsbalansstöd till medlemsstater utanför euroområdet

Under andra halvåret 2009 utbetalades betalningsbalansstöd. I juli utbetalades sammanlagt 4,2 miljarder euro i tre omgångar. Den tredje delen på 1,5 miljard euro utbetalades till Ungern den 6 juli 2009. Vidare utbetalades den 27 juli 2009 den första del på 1,5 miljarder euro som Rumänien beviljats och den andra del på 1,2 miljarder euro som Lettland beviljats. Dessa lån har finansierats ”back-to-back” genom utfärdandet av EU-referensobligationer.

Under 2009 utbetalades totalt 7,2 miljarder euro inom ramen för det finansiella programmet för betalningsbalansen, vilket gjorde att EU kunde återställa förtroendet för den finansiella situationen i tre medlemsstater som ännu inte infört euron (Ungern, Lettland och Rumänien) och som påverkats av den finansiella krisen. I genomsnitt har 63 % av de lån som beviljats[12], redan betalats ut. Återstoden förväntas betalas ut under 2010[13] och 2011.

3.2. Makroekonomiskt stöd

Under andra halvåret beslutade rådet den 30 november 2009 om nya makroekonomiska insatser för Armenien[14], Bosnien och Hercegovina[15] och Serbien[16] i form av lån kombinerade med finansiellt stöd till Armenien. Delar av lånen och stöden kommer förmodligen att betalas ut under andra halvåret 2010.

3.3. Euratom

Den tredje delen på 10,335 miljoner dollar för ett Euratom-lån till Ukraina[17] utbetalades den 15 oktober 2009. Lånet har finansierats ”back-to-back” via en upplåningstransaktion som vände sig till en institutionell placerare (”private placement”).

3.4. Garantier från EU:s budget för EIB:s utlåning till tredjeland

Inom ramen för utlåning till tredjeland under perioden 2007–2013 var verksamheten under andra halvåret 2009 stark, både i fråga om antalet signaturer och utbetalade lånebelopp. Mellan den 30 juni 2009 och den 31 december 2009 undertecknades lån för 3 317 miljoner euro (+39 %). Antalet låneutbetalningar ökade också då det betalades ut 1 855 miljoner euro under den perioden. I slutet av 2009 hade det totalt betalats ut 3 044 miljoner euro inom ramen för det pågående mandatet.

3.5. Den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen

Med anledning av krisen i Grekland, fattade rådet och medlemsstaterna i maj 2010 beslut om ett åtgärdspaket för att bevara den finansiella stabiliteten i Europa. I paketet ingick antagandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism[18].

Mekanismen baseras på artikel 122.2 i fördraget[19]. Användningen av mekanismen är hårt villkorad när det gäller gemensamt EU/IMF-stöd, och ska ske på villkor liknande dem för IMF-stöd (riskerna kopplade till den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen täcks av EU-budgeten).

Övriga åtgärder finansieras direkt av deltagande medlemsstater och innebär ingen risk för EU-budgeten.

- Det ekonomiska stödet till Grekland består av bilaterala lån på sammanlagt 80 miljarder euro från EU-medlemsstater som infört euron. 30 miljarder euro kommer från IMF inom ramen för ett gemensamt EU/IMF-stöd på sammanlagt 110 miljarder euro.

- Det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet inrättades. Det har en kapacitet på 440 miljarder euro, och garanteras proportionellt av deltagande medlemsstater.

4. Uppgifter om risker som täcks av budgeten

4.1. Definition av risk

Risken för budgeten härrör från det utestående beloppet av kapital och ränta med avseende på transaktioner som täcks av garantier.

Icke återbetalade lån kommer att täckas av fonden när de avser tredjeländer (55 % av det totala utestående beloppet som täcks av garantier den 31 december 2009) och direkt av budgeten när de avser medlemsstater (betalningsbalanslån och lån till eller som gynnar projekt i medlemsstater står för återstående 45 % av det totala utestående belopp som garanteras av budgeten). Den stora andelen garanterade lån med koppling till medlemsstaterna är en följd av de senaste utvidgningarna[20] och ianspråktagandet av EU-systemet för medelfristigt ekonomiskt stöd för de medlemsstater som inte antagit euron (systemet för betalningsbalansstöd).

I denna rapport används två metoder för att bedöma riskerna för budgeten (antingen direkt eller indirekt via fonden):

- Den metod som går ut på att beräkna det totala utestående kapitalet för de berörda transaktionerna vid en given tidpunkt inklusive upplupen ränta. Denna metod gör det möjligt att beräkna det totala belopp som riskerar att belasta budgeten vid en given tidpunkt för alla framtida betalningsåtaganden oberoende av när i framtiden dessa betalningar förfaller till betalning och om de täcks av fonden eller ej (se tabell 1 nedan).

- Den budgetmetod som definieras som ”den årliga risken för budgeten”, som baseras på beräkningen av det högsta belopp som EU skulle behöva betala ut under ett budgetår under antagandet att inga garanterade lån återbetalas[21]. Den årliga risk som bärs av budgeten framgår av tabell A2 i arbetsdokumentet.

Tabell 1: Totala utestående belopp den 31 december 2009 i miljoner euro |

Utestående kapitalbelopp | Upplupen ränta | Totalt | % |

Medlemsstater* |

Makroekonomiskt stöd | 90 | 0 | 90 | <1 % |

Euratom | 427 | 3 | 430 | 2 % |

Betalningsbalansstöd | 9 200 | 104 | 9 304 | 31 % |

EIB | 3 533 | 36 | 3 570 | 12 % |

Delsumma medlemsstater* | 13 250 | 143 | 13 393 | 45 % |

Tredjeländer** |

Makroekonomiskt stöd | 495 | 2 | 497 | 2 % |

Euratom | 54 | 0 | 54 | <1 % |

EIB | 15 691 | 119 | 15 810 | 53 % |

Delsumma tredjeländer | 16 239 | 122 | 16 361 | 55 % |

Totalt | 29 489 | 265 | 29 754 | 100 % |

* Denna risk täcks direkt av budgeten. Omfattar även makroekonomiskt stöd samt Euratom- och EIB-lån som beviljats före EU-anslutningen. ** Denna risk täcks av fonden. |

I tabellerna A1, A2, A3 och A4 i arbetsdokumentet återfinns närmare uppgifter om dessa utestående belopp, särskilt i fråga om tak, utbetalade belopp eller garantinivåer.

Det totala utestående kapital plus upplupen ränta som täcks av budgeten ökade med 6 077 miljoner euro till 29 754 miljoner euro jämfört med situationen den 30 juni 2009. Ökningen beror främst på de 4,2 miljarder euro som utbetalades inom ramen för systemet för betalningsbalansstöd och på att EIB-utbetalningarna ökat (1,8 miljarder euro under andra halvåret 2009).

4.2. Risk som avser medlemsstater

De risker som för närvarande avser medlemsstater är en följd av lån som beviljades före EU-anslutningen och utnyttjandet av systemet för betalningsbalansstöd.

I början av 2010 kommer risken som avser medlemsstater att belasta budgeten med högst 890,1 miljoner euro (motsvarande de belopp som förfaller till betalning under 2010 och under förutsättning att lån som inte återbetalas inte ökar). Av tabell 2 framgår att Rumänien och Ungern är rangordnade som nummer ett och två bland medlemsstaterna när det gäller utestående belopp.

Tabell 2: Rangordning av de medlemsstater som svarar för den största riskexponeringen för budgeten i början av 2010 (miljoner euro) |

Rangordning | Land | Maximal risk (miljoner euro, avrundat belopp) | % av den totala maximala risken |

1 | Rumänien | 279,6 | 31,4 % |

2 | Ungern | 196,3 | 22,1 % |

3 | Bulgarien | 88,0 | 9,9 % |

4 | Tjeckien | 82,0 | 9,2 % |

5 | Polen | 80,5 | 9,0 % |

6 | Slovakien | 65,6 | 7,4 % |

7 | Lettland | 60,2 | 6,8 % |

8 | Slovenien | 20,8 | 2,3 % |

9 | Cypern | 9,7 | 1,1 % |

10 | Litauen | 5,7 | 0,6 % |

11 | Estland | 1,0 | 0,1 % |

12 | Malta | 0,7 | 0,1 % |

Totalt | 890,1 | 100,0 % |

Den risk som avser medlemsstater gäller EIB-lån, makroekonomiskt stöd och Euratom-lån som beviljades före EU-anslutningen samt lån beviljade med stöd av systemet för betalningsbalansstöd.

4.3. Risk som avser tredjeländer

I början av 2010 kommer risken som avser tredjeländer att årligen belasta fonden med högst 1 234 miljoner euro (motsvarande de belopp som förfaller till betalning under 2010 och under förutsättning att lån som inte återbetalas inte ökar). Nedan rangordnas de tio tredjeländer som står för de största totala utestående beloppen. Dessa länder står för 64 % av risken för fonden. Den ekonomiska situationen i dessa länder analyseras och kommenteras i arbetsdokumentet.

Tabell 3: Rangordning av de 10 tredjeländer som i början av 2010 svarade för den största riskexponeringen för fonden (miljoner euro) |

Rangordning | Land | Maximal risk (miljoner euro, avrundat belopp) | % av den totala maximala risken |

1 | Turkiet | 343,9 | 21,8 % |

2 | Egypten | 202,8 | 12,9 % |

3 | Marocko | 152,2 | 9,7 % |

4 | Tunisien | 149,1 | 9,5 % |

5 | Sydafrika | 89,3 | 5,7 % |

6 | Libanon | 70,6 | 4,5 % |

7 | Brasilien | 63,1 | 4,0 % |

8 | Serbien | 61,5 | 3,9 % |

9 | Syrien | 56,9 | 3,6 % |

10 | Jordanien | 44,2 | 2,8 % |

Totalt för dessa 10 länder | 1 233,6 | 78,3 % |

Fonden täcker de garanterade lånen i 44 länder som löper ut senast 2039. Närmare landspecifika uppgifter återfinns i tabell A2 i arbetsdokumentet.

4.4. Total risk som täcks av budgeten

Under 2010 kommer budgeten att täcka ett totalbelopp på 2 465 miljoner euro, vilket motsvarar de upplupna beloppen under denna period, varav 36 % avser medlemsstater (se tabell A2 i arbetsdokumentet).

4.5. Riskutveckling

- Systemet för betalningsbalansstöd

Under andra halvåret 2009 började den globala ekonomin att stabiliseras efter en kraftig nedgångsperiod. På de finansiella marknaderna har de finansiella villkoren fortsatt att förbättras. Den internationella krisen fortsatte dock att påverka samtliga medlemsstater, och framförallt dem som inte infört euron. Användandet i december 2008 av EU:s system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans hjälpte vissa av dessa länder att återfå investerarnas förtroende. Systemets tak höjdes i december 2008[22] och i maj 2009[23] beslutades att det sammanlagda taket i systemet för betalningsbalansstöd skulle höjas till 50 miljarder euro för att EU även fortsättningsvis ska kunna reagera snabbt på eventuella ytterligare förfrågningar om betalningsbalansstöd.

- Europeisk finansiell stabiliseringsmekanism

- Ekonomiskt stöd inom ramen för den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen kan ske i form av ett lån eller en kredit som garanteras av EU-budgeten. I slutsatserna från Ekofinrådet sätts ett tak för mekanismen på 60 miljarder euro[24], men den rättsliga gränsen anges i artikel 2.2 i rådets förordning, som begränsar det utestående beloppet till den tillgängliga marginalen under taket för egna medel[25]. Mekanismen har ännu inte aktiverats.

- Lån för makroekonomiskt stöd

Lån för makroekonomiskt stöd till tredjeländer genom beslut av rådet[26] i varje enskilt fall och, sedan Lissabonfördraget trädde i kraft, av rådet och Europaparlamentet.

- Euratom-lån

Euratoms utlåning till medlemsstater eller transaktioner i vissa stödberättigade länder utanför EU (Ryska federationen, Armenien, Ukraina) har ett tak på 4 miljarder euro och omkring 85 % av dessa har redan används. Det återstående utlåningsutrymmet uppgår till omkring 600 miljoner euro.

Utbetalningen av den tredje (och sista) delen av lånet enligt låneavtalet för K2R4-projektet (10,3 miljoner US-dollar) i Ukraina gjordes den 12 oktober 2009.

- EIB-lån

Det tidigare allmänna EIB-mandatet som omfattade perioden 2000–2007 löpte ut den 31 juli 2007. Vid detta datum hade låneavtal motsvarande sammantaget 98 % av det totala taket enligt mandatet (20 060 miljoner euro – se tabell A5 i arbetsdokumentet) undertecknats. Den 31 december 2009 återstod ett totalt belopp på 3 988 miljoner euro att betalas inom ramen för mandatet som beräknas komma att utbetalas ut inom 10 år från det att mandatet löpt ut eftersom gemenskapsgarantin för eventuellt outbetalade belopp förfaller vid utgången av denna period.

Som ett resultat av kommissionens förslag att ändra den rättsliga grunden för EIB:s externa mandat för återstoden av den nuvarande budgetplanen för 2007–2013[27], måste parlamentet och rådet fatta ett beslut om det före den 31 oktober 2011. EU-garantin är begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda lån och beviljade lånegarantier inom ramen för EIB:s finansiella transaktioner, minus återbetalda belopp, plus alla därmed förbundna summor och med ett tak på högst 27 800 miljoner euro[28]. Lånekontrakt till ett totalt belopp av 11 928 miljoner euro hade undertecknats den 31 december 2009 inom ramen för detta mandat, och av det beloppet hade 8 884 miljoner euro vid den tidpunkten ännu inte betalats ut (se tabell A6 i arbetsdokumentet).

5. uteblivna betalningar, ianspråktagandet av garantier som belastar budgeten och utestående fordringar

5.1. Användning av likvida medel

I de fall en låntagares återbetalning till EU[29] är försenad använder kommissionen sina likvida medel för att undvika förseningar med åtföljande kostnader för den egna upplåningsverksamheten.

5.2. Utbetalningar från budgeten

Inga anslag begärdes inom ramen för artikel 01 04 01 (p.m.-budgetpost) i budgeten, ”Europeiska gemenskapens lånegarantier”, eftersom inga uteblivna betalningar registrerades under andra halvåret 2009.

5.3. Utnyttjande av garantifonden för yttre åtgärder

Om en låntagare (tredjeland) överskrider en förfallodag för betalning av ett lån som beviljats eller garanterats av EU, ska fonden täcka den uteblivna betalningen inom tre månader från förfallodagen[30].

Under andra halvåret 2009 gjordes inga anspråk på fonden.

6. Garantifond för åtgärder avseende tredjeland

6.1. Återvinning

Den 31 december 2009 hade fonden inte några eftersläpande betalningar att återvinna.

6.2. Tillgångar

Den 31 december 2009 uppgick fondens nettotillgångar[31] till 1 333 590 221 euro.

6.3. Målbelopp

Fonden måste nå en lämplig nivå (målbelopp) som fastställts till 9 % av varje transaktions totala utestående kapitalskulder plus upplupen ränta. Kvoten mellan fondens tillgångar (1 333 590 221 euro) och dess totala utestående kapitalskulder[32] (16 360 727 665 euro) enligt fondförordningen har förbättrats något från 8,39 % den 30 juni 2009 till 8,15 % den 31 december 2009.

Vid utgången av 2009 var fondmedlen lägre än målbeloppet. Enligt bestämmelserna om garantifondens avsättning infördes en avsättning på 138 880 000 euro i det preliminära budgetförslaget för 2011. Detta belopp kommer att överföras från budgeten till fonden i början av januari 2011.

7. RISKBEDÖMNING: EKONOMISKT OCH FINANSIELLT LÄGE I TREDJELÄNDER MED DE STÖRSTA EXPONERINGARNA

7.1. Mål

I de föregående avsnitten i rapporten redogörs för de kvantitativa aspekterna på den risk som belastar budgeten avseende tredjeländer. De kvalitativa riskaspekterna, som är beroende av transaktionsslag och låntagarens ställning (se avsnitt 4.3 ovan), bör dock också bedömas.

7.2. Metoder för riskbedömning

Riskbedömningen i arbetsdokumentet baseras på uppgifter om den ekonomiska och finansiella situationen, kreditvärdighetsbetyg och andra kända fakta om de länder som har erhållit garanterade lån. I denna bedömning ingår inte uppskattningar av förväntade förluster och återvunna belopp vilka nödvändigtvis är mycket osäkra.

Landriskindikatorer i tabellerna i arbetsdokumentet anger hur risken för uteblivna betalningar utvecklas. Denna analys återfinns i avsnitt 2 i arbetsdokumentet för de länder som utgör störst risk för budgeten under 2009 och de länder som har en direkt exponering mot budgeten (makroekonomiskt stöd och Euratom-lån).

[1] KOM(2010) 188 och SEK(2010) 479 utgör den föregående rapporten om de garantier som täcks av budgeten per den 30 juni 2009.

[2] Lån för makroekonomiskt stöd kan också beviljas i form av bidrag till tredjeländer. För ytterligare information om sådant stöd hänvisas till kommissionens rapport KOM(2009) 514 och SEK(2009) 1279.

[3] En liknande mekanism som täcker alla medlemsstater som infört euron inrättades den 11 maj 2010 (den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, som ännu inte aktiverats). Rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EUT L 118, 12.5.2010, s. 1).

[4] Senast fastställd för perioden 1 februari 2007 –31 oktober 2011 genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 633/2009/EG av den 13 juli 2009 (EUT L 190, 22.7.2009, s. 1) (”beslutet om mandatet för utlåning till tredjeland”), som ersätter rådets beslut nr 2006/1016/EG av den 19 december 2006.

[5] De siffror som avser EIB-mandaten visas i tabell A1 och hänvisningar till rättsliga grunder anges i tabell A4 i arbetsdokumentet.

[6] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 av den 25 maj 2009 om upprättandet av en garantifond för åtgärder avseende tredjeland (EUT L 145, 10.6.2009, s. 10).

[7] Även om externa risker täcks av garantier från EU-budgeten, fungerar garantifonden som ett instrument för att skydda EU-budgeten från riskerna förknippade med uteblivna betalningar. För en utförlig rapport om hur fonden fungerar hänvisas till KOM(2006) 695 och det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar (SEK(2006) 1460).

[8] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2273/2004 (EUT L 396, 31.12.2004, s. 28).

[9] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 89/2007 av den 30 januari 2007, (EUT L 22, 31.1.2007, s. 1).

[10] Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om översynen efter halva tiden av EIB:s mandat för utlåning till tredjeland (KOM(2010) 173) och medföljande arbetsdokument från kommissionen (SEK(2010) 442).

[11] http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm#external

[12] Se tabell A3a i arbetsdokumentet.

[13] Under det första halvåret betalades totalt 1,5 miljarder euro ut: 500 miljoner euro till Lettland och 1 miljard euro till Rumänien.

[14] Rådets beslut 2009/890/EG av den 30.11.2009 (EUT L 320, 5.12.2009, s. 3–5).

[15] Rådets beslut 2009/891/EG av den 30.11.2009 (EUT L 320, 5.12.2009, s. 6–8).

[16] Rådets beslut 2009/892/EG av den 30.11.2009 (EUT L 320, 5.12.2009, s. 9–11).

[17] Rådets beslut 94/179/Euratom av den 21.3.1994 (EGT L 84, 29.3.1994, s. 41–43).

[18] Rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EUT L 118, 12.5.2010, s. 1).

[19] Enligt artikel 122.2 i fördraget kan medlemsstater som har svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför deras kontroll beviljas ekonomiskt bistånd.

[20] Enligt artikel 1 tredje stycket i garantifondförordningen överförs lånerisken från fonden till budgeten när ett land ansluter sig till EU.

[21] Vid denna beräkning utgår man från att lån som inte återbetalas inte ökar, dvs. endast förfallna betalningar beaktas (se även avsnitt 1 i arbetsdokumentet).

[22] Rådets förordning (EG) nr 1360/2008 av den 2 december 2008 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EUT L 352, 31.12.2008, s. 11–11).

[23] Rådets förordning (EG) nr 431/2009 av den 18 maj 2009 om ändring av förordning (EG) nr 332/2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (EUT L 128, 27.5.2009, s. 1–2).

[24] Se pressmeddelandet från det extrainsatta mötet i Ekofinrådet den 9–10 maj 2010: (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf)

[25] Rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (EUT L 118, 12.5.2010, s. 1).

[26] Sedan Lissabonfördraget trätt i kraft är medbeslutandeförfarandet det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

[27] KOM(2010) 174 av den 21 april 2010.

[28] Uppdelat i ett nedre tak med ett fast maximalt belopp på 25 800 miljoner euro och ett fakultativt mandat på 2 000 miljoner euro. Rådet och Europaparlamentet får besluta om ianspråktagandet av det fakultativa mandatet inom ramen för översynen efter halva tiden.

[29] Se artikel 12 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförandet av beslut 94/728/EG, Euratom, om systemet för gemenskapens egna medel (EGT L 130, 31.5.2000, s. 1-12).

[30] För närmare uppgifter se avsnitt 1.4.3 i arbetsdokumentet.

[31] Fondens totala tillgångar med avdrag för upplupna skulder (EIB-avgifter och revisionsavgifter).

[32] Inklusive upplupen ränta.