EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 19.12.2011 
SEK(2011) 1559 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNING 
Följedokument till 
förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv 
om ändring av direktiv 2005/36/EG om erk ännande av yrkeskvalifikationer och 
förordningen om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre 
marknaden 
{KOM(2011) 883 slutlig} 
{SEK(2011) 1558 slutlig}  
 
SV 2   SV ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNING 
Följedokument till 
förslag till Europaparlamente ts och rådets direktiv 
om ändring av direktiv 2005/36/EG om er kännande av yrkeskvalifikationer och 
förordningen om administrativt samarbet e genom informationssystemet för den inre 
marknaden 
1. INLEDNING  
I direktivet om yr keskvalifikationer1 anges villkoren för erkänna nde av yrkeskvalifikationer 
om man är etablerad i en annan medlemsstat, samt villkoren för en tillfällig flytt till en annan 
medlemsstat.  
Moderniseringen av systemet för erkännande av yrkeskvalifikationer är en av de 12 insatser 
som ingår i inre marknadsakten och som ska skap a tillväxt och öka förtro endet. Det bygger på 
en grundlig utvärdering av direktivet so m genomfördes under perioden mars 2010-maj 2011. 
2. SUBSIDIARITETSPRINCIPEN  
Reglerna för erkännande av yrkesbehörighet fa stställs i direktiv 2005/36/EG om erkännande 
av yrkeskvalifikationer. Ändri ngar av detta regelverk innebär en anpassning av direktivet, 
men inte ett nytt direktiv. 
3. MÅL 
Utgående från en analys av de  problem som presenterades i nästa avsnitt är initiativets 
viktigaste mål att underlätta rö rligheten för yrkesverksamma och handeln med tjänster inom 
EU. Dessutom vill man bättre kunna hitta lämpliga kandidater för högkvalificerade 
arbetstillfällen och ge arbet ssökande bättre möjligheter . 
4. PROBLEMDEFINITION , ALTERNATIV OCH DERAS KONSEKVENSER  
Identifiering av problemområden grundar sig huvudsakligen på resultatet av bedömningen 
och reaktionerna på den grönbok kommissi onen lade fram den 22 juni 2011.  
                                                 
1 Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av 
yrkeskvalifikationer (EUT L 255, 30.9.2005, s. 22). 
 
SV 3   SV 4.1. Information och e-förval tning för allmänheten 
Yrkesverksamma som försöker få  sina kvalifikationer erkända har fortfarande problem med 
att hitta rätt behörig myndighet och veta vi lka handlingar som de måste skicka in.  
Ett annat problem är att elektroniska medel fo rtfarande bara används i ytterst begränsad 
omfattning i erkännandeförfarandena. Hälsovård spersonal och arbetssökande kan inte dra 
nytta av de möjligheter som skapas genom de gemensamma kontaktpunkter som inrättats 
inom ramen för tjänstedirektivet. I konsekvensanalysen identifier ades fyra tänkbara alternativ: 
1). Ingen åtgärd på EU-nivå.  2). Stärka de nationella kontaktpunkterna.  3). Medlemsstaterna 
tillhandahåller en central onlinepunkt för tillgång till information och för genomförandet av erkännandeförfaranden.  4). Tillämpningsområdet för de gemensamma kontaktpunkterna 
utvidgas. 
Alternativ 4 är att föredra, efte rsom det skulle innebära att me dlemsstaterna gör alla uppgifter 
och förfaranden tillgängliga via de gemensam ma kontaktpunkter som de yrkesverksamma 
sannolikt kommer att utnyttja.   
4.2. Effektiva erkännandeförfaranden  
4.2.1.  Erkännandeförfarandenas längd  
I direktivet föreskrivs särskilda tidsfrister för behandling av ansökningar om erkännande (3 
eller 4 månader). Dessa tidsfrister verkar  inte vara anpassa de till behoven på 
arbetsmarknaden. Det verkar dessutom som om  de ofta inte respekteras. Den ökande 
användningen av informationssystemet för den in re marknaden (IMI) i har underlättat utbyte 
av information mellan de behöriga myndighete rna, men förefaller inte ha påskyndade 
förfarandena för allmänheten.  
Fyra olika alternativ undersöks: 1). Inge n ändring av nuvarande politik. 2). Bättre 
efterlevnadskontroll (genomförd av kommissione n) i enskilda ärenden. 3). Kortare tidsfrister 
för alla yrken än vad som anges i direktivet  . 4). Hemmedlemsstaten  involveras, och det 
skapas ett europeiskt kort för yrkesmässig rörlighet. 
Alternativ 4 bör föredras efte rsom det behandlar problemet uppströms och skapar gynnsamma 
villkor för att påskynda erkännandeförfarandena . Det innehåller strängare tidsfrister men 
tillhandahåller också de nödvändiga instrume nten (yrkeskort) fö r att uppfylla dem. 
Alternativet kräver begränsade investeri ngar från kommissionen och skulle ha positiv 
inverkan på erkännandekostnader na i medlemsstaterna. Det kan emellertid kräva ytterligare 
ansträngningar från vissa medlemsstater.  
4.2.2.  Motivering och organisation av kompensationsåtgärder 
Problemen på detta område är främst att de be slut som fattats av de behöriga myndigheterna 
saknar motivering, och hur kompensa tionsåtgärder organiseras.  
I konsekvensanalysen anges följa nde alternativ: 1). Ingen ändr ing av nuvarande politik. 2). 
Utveckla övergripande riktli njer för användning och organisa tion av kompensationsåtgärder. 
3). Optimera användningen av kompensationsåtgä rder. 4). Alternativ  3 plus regelbunden 
organisation av kompensationsåtgärder. 
 
SV 4   SV Slutsatsen är att alternativ 4 är det effektivaste eftersom det behandlar alla identifierade 
problem.  
4.2.3.  Avsaknad av gemensamma plattformar 
Gemensamma plattformar har införts för a tt underlätta genomförandet av det allmänna 
erkännandesystemet. Trots flera försök har hitti lls ingen gemensam plattform inrättats i 
praktiken.  
I konsekvensanalysen analyseras följande alterna tiv: 1). Ingen åtgärd 2). Avskaffa konceptet 
gemensamma plattformar. 3). Se över koncep tet gemensam plattform. 4). Harmonisera 
minimikrav för utbildning för nya yrken. 
Alternativ 3 erbjuder den effektivaste lösn ingen för yrkesverksamma som därmed får 
erkännande utan kompensationsåtgärder.  
4.3. Systemet för automatiskt erkännande: funktion 
4.3.1.  Anmälan av nya examensbevis 
Utvärderingen visar att det förfarande för an mälan och granskning av nya examensbevis i 
arkitektur anses vara betungande. Dessutom resp ekteras minimi-utbildningskraven för de sex 
yrkena inom hälso- och sjukvårdssektorn kanske  inte alltid i praktiken. Dessa minimikrav är 
obligatoriska för alla medlemsstater.  
I konsekvensanalysen identifiera s följande handlingsalternativ: 1). Ingen åtgärd 2). Nationell 
regelefterlevnad. 3). Överensstämmelseorgan på EU-nivå.  
Slutsatsen är att alternativ 2 bör föredras, efte rsom det skulle skapa bättre förutsättningar för 
snabbare anmälan av examensbevis, lätt a bördan i samband me d granskningen av 
examensbevis och sörja för att minimikrav för utbildning respekteras.  
4.3.2.  Anpassningar av minimikraven för fortbildning 
Minimikraven på fortbildning  som fastställs i direktivet  speglar inte nödvändigtvis den 
vetenskapliga och tekniska utv ecklingen och de senaste reform erna på utbildningsområdet. 
a). Klargörande av minimikraven på fortbild ningens längd för läkare, sjuksköterskor och 
barnmorskor: Minimilöptiden för utbildning anges i år eller utbildningstimmar. Detta har givit 
upphov till olika tolkningar av huruvi da de båda kriterierna ska se s som två alternativ eller är 
kumulativa. Följande alternativ beaktas: 1). Ingen åtgärd 2). Utesluta ett av de två kriterierna. 
3). Kombination av de båda krite rierna och anpassning av antalet år för läkare. 4). Alternativ 
3 plus en hänvisning till ECTS (Europeiska systemet för överföring av studiemeriter).  
Den bästa lösningen är alternativ 4, eftersom det klargör lagstiftninge n (antal år och timmar 
tillämpas tillsammans) och ger den flexibilitet som behövs för läkare (antal utbildningstimmar 
fördelas över minst fem år).  
b). Behörighetskrav för sjuksköt erskor och barnmorskor: Inträd eskrav för sjuksköterske- och 
barnmorskeutbildning är för närvarande mi nst 10 års allmän utbildning. Med tanke på 
utvecklingen av dessa yrken har berörda parter hävdat att utbildningen bör förlängas till 12 år 
allmän utbildning, så som redan är fallet i 24 medlemsstater. Följande alternativ undersöks: 
 
SV 5   SV 1). Ingen åtgärd 2). Kräva 12 år för båda yrke n. 3). Uppdatera kravet endast för barnmorskor. 
4). Kräva 12 år eller motsvarande för bå da yrken och medge en övergångsperiod.  
Det rekommenderande alternativet  är alternativ 4. Det ger medlemsstaterna möjlighet att 
utbilda mer kvalificerade och oberoende sjuks köterskor och barnmorskor och upprätthåller 
förtroendet för sjuksköterske- och barnmors kekvalifikationer som förvärvats i en EU-
medlemsstat.  
c). Öppnandet av nya apotek: Genom ett unda ntag som antogs 1985 har medlemsstaterna 
möjlighet att inte bekräfta apotekarerkännande n för grundandet eller förvaltningen av nya 
apotek. Detta är en diskriminering mot EU -medborgare. I konsekvensanalysen analyseras 
följande alternativ: 1). Ingen åtgärd 2). Upph äva denna bestämmelse. Alternativ 2 är att 
föredra eftersom det undanröjer den nuvara nde diskrimineringen på grund av att 
kvalifikationer erhållits i utlandet. 
d). Lägsta utbildningskrav för arkitekter: De återspeglar inte längre den rådande normen för 
arkitektutbildning. Dessutom omfa ttar direktivet inte krav för hur man till fullo kvalificerar 
sig som arkitekt, särskilt vad gäller praktiska erfarenheter. Följande al ternativ beaktas: 1). 
Inga åtgärder. 2). Utbildningens längd ökas från 4 till 5 år. 3). Öka utb ildningstiden till fem år 
och inbegripa praktisk erfarenhet med handl edning under 2 år. 4). Arkitektutbildningen 
förlängs till 6 år, bestående av minst 4 år s universitetsutbildning och minst 1 års praktisk 
erfarenhet.  
Alternativ 4 är att föredra eftersom det bättre anpassar direktivets krav till allmänt accepterade 
standarder.  
4.3.3.  Automatiskt erkännande på grundv al av yrkeserfarenheter 
Återkoppling från behöriga myndigheter visar att Förenta nationern as internationella 
näringsgrensindelning (ISIC) från 1958, som ligger till grund för bilaga IV, inte alltid möjliggör en identifiering av de yrken som bör omfattas av automatiskt erkännande. Det 
skapar osäkerhet kring rätts läget för yrkesverksamma.  
Följande alternativ beaktas i konsekvensbedö mningen: 1). Ingen åtgärd 2). Omedelbar 
ersättning av 1958 års ISIC-klassificering med en annan klassificering. 3). Uppdatering av 
1958 års ISIC-klassificering med den senaste IS IC-klassificeringen från 2008. 4). Införande 
av mer flexibilitet för att möjliggöra en fr amtida modernisering av klassificeringen. 
Alternativ 4 bör föredras: Det möjliggör översyn  av klassificeringen av verksamheter i ett 
senare skede, på grundval av resultaten av en studie för att bedöma effekterna på olika 
berörda parter. 
4.4. Etablering i en annan medlemsstat 
4.4.1.  Kvalifikationsnivåer 
Om skillnaden mellan en sökandes kvalifikationsnivå och den kvalifikation som krävs i 
värdmedlemsstaten uppgår till minst två kvalifik ationsnivåer ska den sökande uteslutas från 
förmånerna enligt direktivet, t.ex. förfarandegara ntier. Relevansen av kvalifikationsnivåerna i 
 
SV 6   SV direktivet har ifrågasatts, fr ämst på grund av bristande överensstämmelse med den europeiska 
referensramen för kvalifikationer2.  
Följande alternativ beaktas i konsekvensbedömn ingen: 1). Ingen åtgärd på EU-nivå. 2). 
Förenkla klassificeringen av utbildningsnivåer . 3). Stryka klassificering i direktivet. 
Alternativ 2 är att föredra eftersom det skul le minska den nuvarande rättsliga osäkerheten 
kring ansökningar som granskas under fördra get. Den nuvarande klassificeringen skulle 
fortsätta att vara en referenspunkt fö r jämförelse av kvalifikationer.  
4.4.2.  Partiell tillgång 
Den ekonomiska verksamhet som förknippas med en viss yrkeskategori kan skilja sig 
betydligt från en medlemsstat till en a nnan. Ett lämplighetsprov eller anpassningstid 
kompenserar kanske inte alltid för dessa skillnad er. Som ett alternativ till slutförandet av ny 
utbildning i värdmedlemsstaten har EU-domstolen fastställt principen om  partiell tillgång till 
ett yrke3.  
I konsekvensanalysen övervägdes följande alternativ : 1). Ingen åtgärd 2). Införa möjlighet till 
partiell tillgång för alla yrken i direktivet. 3). Införa möjlighet till partiell tillgång i direktivet, 
men utesluta yrken som kan påverka folkhälsan. 
Alternativ 3 är lämpligast. Det kan minska hind ren för rörligheten och samtidigt ta hänsyn till 
konsumentskydd och patientsäkerhet.  
4.4.3.  Rörlighet mellan medlemsstater som in te reglerar och sådana som reglerar 
(etablering) 
Yrkesverksamma från länder utan  reglering är för närvarande skyldiga att styrka två års 
yrkeserfarenhet inom de senaste tio åren elle r bevisa att de har avslutat en “reglerad 
utbildning” som är anpassad till det specifika yrket.  
I konsekvensanalysen redogörs det för följande alternativ: 1). Ingen åtgärd 2). Bredda 
begreppet reglerad utbildning. 3). Avlägsna alla särskilda krav. 
Alternativ 3 är lämpligast, eftersom det sk ulle förenkla de administrativa kraven för 
yrkesverksamma från oreglerade länder.  
4.5. Tillfällig flytt 
Införandet av en särskild ordning för fritt tillhandahållande av gränsöverskridande tjänster var 
den viktigaste förändringe n i yrkeskvalifikationsdire ktivet under 2005. Behöriga 
myndigheterna rapporterade dock begränsade erfa renheter med detta. Detta kan ha att göra 
med den rättsliga krav som ställs på yrkesutövare  och bristen på klarhet i vissa bestämmelser.  
                                                 
2 Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 23 april 2008 om en europeisk referensram för 
kvalifikationer för livslångt lärande (EUT 2008/C 111/1): 
3 Mål C-330/03 av den 19 januari 2006, REG 2006 s. I-801. 
 
SV 7   SV 4.5.1.  Krav som ställs på yrkesutövare från oreglerade medlemsstater 
Följande alternativ presenteras: 1). Ingen åtgärd  2). Bredda begreppet reglerad utbildning. 3). 
Undanta yrkesverksamma som åtföljer konsumenter.  
Alternativ 3 erbjuder flexibilit et och en mer effektiv lösning, även om det endast berör en 
mindre andel av yrkesverksamma. Verksamhet so m medför risker för fo lkhälsa och säkerhet 
bör uteslutas från alternativ 3. 
4.5.2.  Tillfällig rörlighet med för handskontroll av kvalifikationerna 
Flera alternativ diskuteras: 1). Ingen åtgärd 2). Medlemsstater utarbetar en förteckning över 
yrken med hälso- och säkerhetsaspekter. 3) . Kommissionen faststäl ler en förteckning över 
yrken med inverkan på hälsa och säkerhet.  
Alternativ 2 bör föredras eftersom det gör de befintliga bestämmelserna entydigare utan stora 
ytterligare kostnader.  
4.5.3.  Bristande klarhet om ordni ngens tillämpningsområde 
I konsekvensanalysen övervägdes följande alterna tiv: 1). Ingen åtgärd 2). Ge en vägledning 
till behöriga myndigheter. 3). An ge en maximal löptid/frekve ns för “tidsbegränsat och 
tillfälligt tillhandahåll ande av tjänster”.  
Slutsatsen är att alternativ 2 är att föredra eftersom det utgör  en icke-bindande och flexibel 
lösning i linje med EU-domstolens rättspraxi s och samtidigt ger behöriga myndigheter den 
vägledning de behöver .  
4.6. Direktivets tillämpningsområde 
Direktivet gäller endast i viss mån för innehavare av kvalifikat ioner från tredjeländer, och 
täcker inte färdigkvalificerade yrkesverksamma och notarier.  
4.6.1.  Ej färdigkvalificerade yrkesverksamma 
Följande alternativ diskuteras: 1). Ingen åtgä rd 2). Utvidga direktivets tillämpningsområde. 
3). Alternativ 2 plus klargörande av  situationen i hem-medlemsstaten.  
Alternativ 3 är den mest effektiva lösningen eftersom det inte bara organiserar rörligheten för 
yrkespersonen till värdmedlemsstaten utan också dennas återvändande till hemlandet. 
4.6.2.  Kvalifikationer från tredjeländer 
Tre alternativ har diskuterat s: 1). Ingen åtgärd 2). Mins ka kravet från 3 till 2 års 
yrkeserfarenhet. 3). Utvidga direktivets tillämpningsområde för att omfatta erkännande av 
kvalifikationer från tredjeländer (för första erkännande).  
Alternativ 1 är att föredra eftersom de två a ndra alternativen inte st öds av medlemsstaterna 
och visar sig vara för ambitiösa i dagsläget. 
 
SV 8   SV 4.6.3.  Notarier 
I konsekvensanalysen övervägdes följande altern ativ: 1). Ingen åtgärd  2). Undanta notarier 
från direktivet. 3). Att utvi dga direktivets räckvidd till etablering, 4). Etablering med 
begränsat tillhandahållande av tjänster. 5) . Fullständig tillämpning av direktivet.  
Slutsatsen är att alternativ 4 är  bäst anpassat till yrkets särdrag. 
4.7. Patientskydd 
Folkhälsa visade sig vara e tt särskilt problem under utvä rderingen av direktivet.  
4.7.1.  Garantier om yrkesverksammas status 
Vissa aktörer, och även några regeringar, före slår att fortlöpande yrkesmässig utveckling görs 
obligatorisk för hälso- och sjukvårdspersonal en ligt direktivet. Behöriga myndigheter är också 
oroliga för läkare eller sjuksköter skor som inte utövat sitt yrke i många år eller som stängts av 
på grund av disciplinära eller straffrättsliga sanktioner.  
Följande alternativ diskuteras: 1). Ingen åtgärd  2). Att lägga till nya krav på fortlöpande 
yrkesmässig utveckling och aktuell yrkeserf arenhet. 3). Att lägga till nya på aktuell 
yrkeserfarenhet. 4). Införandet av en va rningsmekanism i kombination med ökad öppenhet 
mellan medlemsstaterna om fortl öpande yrkesmässig utveckling.  
Alternativ 4 är att föredra eftersom den effektivt kan minska riskerna för att hälso- och 
sjukvårdspersonal flyttar från en medlemsstat till en annan om de inte längre har tillstånd att 
utöva sitt yrke.  
4.7.2.  Garantier för språkkunskaper  
De yrkesverksammas språkkunskaper är en känslig fråga för patie nter. Direktivet medför en 
skyldighet för den yrkesverksamma men fastställe r inte några särskilda bestämmelser om hur 
medlemsstaterna bör se till att skyldigheten efte rlevs. I detta avseende har farhågor rests i 
fråga om hälso- och sjukvårdspersonal.  
I konsekvensanalysen analyseras följande alterna tiv: 1). Ingen åtgärd 2). Införa en systematisk 
kontroll av hälso- och sjukvårdspersonals sp råkkunskaper och harmonisera kontrollerna på 
EU-nivå. 3). Klargöra reglerna om hur kontroll er av språkkunskaper för yrkesverksamma ska 
genomdrivas från fall till fall.  
Alternativ 3 är att föredra, eftersom det säkers täller en balans mellan behovet av att garantera 
patientsäkerheten och den effektivitet som krävs för erkännandeförfaranden.  
4.8. Brist på öppenhet och moti vering av kvalifikations krav inom de reglerade 
yrkena  
800 yrkeskategorier är reglerade inom EU. De  reglerade yrkens uppgi fter och den typ av 
kvalifikationer som krävs kan variera avsevä rt från en medlemsstat till en annan.  
Mot bakgrund av den aktuella debatten om antalet reglerade yrken (och Europaparlamentets 
begäran att minska antalet), förefaller det förs t och främst nödvändigt att säkerställa en större 
öppenhet och motivering av reglerade yrken.  
 
SV 9   SV I konsekvensanalysen analyseras följande alte rnativ: 1) Ingen åtgärd på EU-nivå. 2) 
Säkerställa större insyn när det gäller reglering av fria yrken. 3) Alternat iv 2 plus inledning av 
en ömsesidig utvärdering, 4) Alternativ 2 plus införande av en särskild ordning för yrken som 
endast är reglerade i en enda medlemsstat.  
Alternativ 3 bör föredras, eftersom det i prak tiken skulle förbättra insynen och uppmuntra 
medlemsstaterna att bedöma och jämf öra sina nationella bestämmelser. 
5. ÖVERGRIPANDE FÖLJDER AV PAKETET  
Strategiska alternativ kombineras för att sä kerställa initiativets inre samstämmighet. 
Konsekvenserna för berörda aktörer beaktas allt id, men också den administrativa bördan och 
de fullgörandekostnader som uppstår till följd av de alternativ som väljs.  
6. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Specifika indikatorer har fastställts för öve rvakning av genomförandet av direktivet. 
Rapporteringsskyldighet har också förutsetts i syfte att bedöma  hur de olika systemen för 
erkännande.