Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en social klimatfond

[COM(2021) 568 final – 2021/0206 (COD)]

(2022/C 152/26)

Föredragande: Thomas KATTNIG Medföredragande: Alena MASTANTUONO

Remiss Europaparlamentet, 13.9.2021 Rådet, 20.9.2021 Rättslig grund Artiklarna 91.1 d, 192.1 och 194.1 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig sektion Transporter, energi, infrastruktur och informationssamhället Antagande av sektionen 9.11.2021 Antagande vid plenarsessionen 9.12.2021 Plenarsession nr 565 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 194/3/9

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) välkomnar inrättandet av en social klimatfond för att mildra de negativa sociala och ekonomiska effekterna av den nya koldioxidprissättningen och för att tillhandahålla medel till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder när det gäller att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. EESK konstaterar också att kommissionen genom denna förordning på ett trovärdigt sätt visar sin vilja att bekämpa energi- och mobilitetsfattigdomen.

1.2 Kommittén är dock övertygad om att den sociala klimatfonden inte kommer att ge tillräckligt ekonomiskt stöd för att på ett ansvarsfullt sätt ta itu med de socioekonomiska effekterna av koldioxidprissättningen. Den enorma utmaningen att utforma en effektiv och rättvis kompensationsmekanism i ett heterogent ekonomiskt område med 27 medlemsstater kräver mer långtgående kompletterande åtgärder och resurser på EU-nivå och nationell nivå. EESK uppmanar medlemsstaterna att utnyttja synergierna mellan den sociala klimatfonden och andra tillgängliga finansiella resurser och att använda fonden på effektivast möjliga sätt.

1.3 De åtgärder och omställningssteg som planeras i 55 %-paketet kommer att leda till omfattande förändringar, varvid man inte får glömma bort den sociala och ekonomiska situationen i de enskilda medlemsstaterna. I annat fall skulle samhällets acceptans av dessa åtgärder äventyras. På medlemsstatsnivå måste de åtgärder som åtföljer paketet redan nu diskuteras och genomföras. För att uppnå en rättvis ekologisk omvandling måste fokus ligga på en rättvis omställning för alla.

1.4 EESK anser att syftet med en högre koldioxidprissättning under inga omständigheter är att öka intäkterna, utan att styra marknadsbeteendet mot teknik med låga utsläpp. Det finns därför starka argument för att kommissionen bör tillhandahålla ytterligare ekonomiska resurser. Dessutom verkar tidsgränsen 2032 inte vara slutgiltig.

1.5 Vissa berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, som företräder både arbetsgivare och arbetstagare, har varit skeptiska och till och med negativa till en utvidgning av handeln med utsläppsrätter till att omfatta byggnader och vägtransporter, med hänvisning till de förväntade sociala och ekonomiska konsekvenserna av höjda priser för uppvärmning och bränsle för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag samt små och medelstora företag och transportanvändare. Risken för att vi inte har befolkningens stöd för den europeiska klimatpolitiken och att det uppstår omfattande protester, som de gula västarnas protester, måste förhindras till varje pris. I detta avseende bör kommissionen genomföra en grundlig granskning av sina planer.

1.6 EESK beklagar att kommissionen inte har analyserat hur 55 %-paketet påverkar enskilda medlemsstater eller olika sektorer. Kommittén anser att en särskild konsekvensbedömning av inrättandet av den sociala klimatfonden borde ha gjorts.

1.7 EESK välkomnar skyldigheten för medlemsstaterna att lämna in ett omfattande paket med åtgärder och investeringar som sin sociala klimatplan jämte den uppdaterade versionen av de nationella energi- och klimatplanerna i enlighet med styrningsförordningen. EESK efterlyser att arbetsmarknadens parter, handelskamrar, det civila samhället, ungdomsorganisationer samt lokala och regionala myndigheter ska delta i medlemsstaternas utarbetande av nationella sociala klimatplaner.

1.8 Kommittén befarar att de önskade fördelarna med ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter skulle motvägas av kostnaderna, som skulle kunna leda till okontrollerade och därmed existenshotande pristoppar. Kommittén är därför allmänt kritisk till att den sociala klimatfonden kopplas till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter, och skulle välkomna en särskild rubrik i EU-budgeten för de sociala konsekvenserna av den gröna omställningen. Inrättandet av en social klimatfond på EU-nivå bör i princip eftersträvas.

1.9 Kommittén konstaterar att man måste se till att fondens medel används ändamålsenligt och att bedrägerier, korruption och intressekonflikter i samband med de åtgärder som stöds av fonden förhindras.

1.10 I fråga om rättsstatsprincipen välkomnar kommittén de åtgärder som kommissionen föreslår för ett effektivt och ändamålsenligt internt kontrollsystem och tillkännagivandet om att belopp som utbetalats felaktigt eller använts felaktigt ska återkrävas. Dessutom undrar EESK om EU:s förfarande för att minska EU-medel när medlemsstater bryter mot rättsstatsprincipen kommer att tillämpas på utbetalningen av medlen.

1.11 EESK efterlyser ett förtydligande när det gäller finansieringen av fonden. Enligt förslaget ska finansieringen baseras på den instabila marknaden för EU:s utsläppshandelssystem. EESK förstår således inte varför ett fast belopp på 72,2 miljarder euro föreslås. Fondens budget kommer att vara avhängig av prisvolatiliteten. Detta understryker bland annat behovet av en mer stabil finansiering. Kommittén föreslår att man inför en partiell finansiell flexibilitet i fonden beroende på den faktiska prisutvecklingen för utsläppsrätterna (där tilldelningen skulle kunna ökas i takt med att priset ökar).

1.12 Angående fördelningen av fondens medel mellan medlemsstaterna betonar EESK att koldioxidprissättningen kan komma att påverka enskilda medlemsstater på olika sätt och att den också kan stå i strid med befintliga nationella åtgärder, vilket det irländska parlamentet framhöll i sitt motiverade yttrande om subsidiariteten.

1.13 Kommittén välkomnar strategin att jämställdhet och lika möjligheter för alla, liksom integreringen av dessa mål, och frågor om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska eftersträvas och främjas när de nationella planerna utarbetas och genomförs, för att se till att ingen lämnas utanför. Den planerade koldioxidprissättningen påverkar särskilt kvinnor, eftersom de utgör 85 % av de ensamstående föräldrarna. Risken för barnfattigdom är särskilt stor i familjer med en ensamstående förälder.

1.14 EESK vet mycket väl att den sociala klimatfonden är en åtgärd på medellång sikt för att kompensera för högre kostnader för den gröna omställningen för sårbara enheter. Den rådande utvecklingen när det gäller energipriserna kräver dock en omedelbar lösning. EESK välkomnar kommissionens meddelande, som ger medlemsstaterna en ”verktygslåda” för att hantera de akuta effekterna av dagens stigande grossistpriser för naturgas och el och för att stärka motståndskraften mot framtida prischocker. Bland de kortsiktiga nationella åtgärderna ingår akut inkomststöd till hushållen, stöd till företag och riktade skattesänkningar. För att anpassa hjälpen till verktygslådan föreslår EESK att man utvidgar tillämpningsområdet för den sociala klimatfonden till att omfatta utsatta små och medelstora företag. Dessa åtgärder är förenliga med den sociala klimatfondens syfte och respekterar relevanta EU-regler.

1.15 EESK uppmanar medlemsstaterna att stödja utvecklingen och tillhandahållandet av ekonomiskt överkomliga utsläppsfria och utsläppssnåla mobilitets- och transporttjänster. EESK anser att tillhandahållandet av kollektivtrafik, inom ramen för de rättsliga möjligheterna, är ryggraden i en hållbar mobilitet till överkomliga priser.

2. Sammanfattning av kommissionens dokument

2.1 På grundval av strategin för den europeiska gröna given uppmanade kommissionen i sitt meddelande från september 2020 till en ”[h]öjning av Europas klimatambition för 2030” ( 1 ) . Den föreslog mer ambitiösa klimatmål för Europeiska unionen och lade fram en plan för att höja det bindande målet för en minskning av nettoutsläppen till minst 55 % fram till 2030. Den 11 december 2020 godkände Europeiska rådet detta mål och betonade vikten av att beakta rättvise- och solidaritetsaspekter och att inte lämna någon utanför. Den 25 maj 2021 bekräftade Europeiska rådet dessa slutsatser och uppmanade kommissionen att lägga fram sitt lagstiftningspaket tillsammans med en ingående granskning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala effekterna på medlemsstatsnivå.

2.2 För att genomföra den europeiska klimatlagen och Europeiska rådets slutsatser föreslog kommissionen den 14 juli 2021 55 %-paketet, där vissa delar av den gällande klimat- och energilagstiftningen ses över och nya initiativ föreslås. 55 %-paketet, NextGenerationEU och den fleråriga budgetramen för perioden 2021–2027 kommer att bidra till den dubbla omställning – en ekologisk och en digital – som Europa strävar efter.

2.3 Enligt kommissionen innebär EU:s mer ambitiösa klimatmål också att bidraget från alla sektorer måste ökas. Inom ramen för översynen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG ( 2 ) (utsläppshandelsdirektivet) föreslog kommissionen därför handel med utsläppsrätter för byggnader och vägtransporter. För att hantera de sociala och fördelningsmässiga konsekvenserna för de mest utsatta till följd av utsläppshandeln för de två nya sektorerna byggnader och vägtransporter föreslog kommissionen som en del av 55 %-paketet en förordning om inrättande av en social klimatfond.

2.4 Under perioden 2025–2032 syftar den sociala klimatfonden till att mildra effekterna av den nya koldioxidprissättningen och tillhandahålla finansiering till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder för att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt utsatta hushåll, mikroföretag och transportanvändare.

2.5 Stödet kommer i första hand att ges i form av tillfälligt inkomststöd samt åtgärder och investeringar för att minska beroendet av fossila bränslen genom att öka byggnaders energieffektivitet, fasa ut fossila bränslen från uppvärmning och kylning av byggnader, även genom att integrera energi från förnybara energikällor, och förbättra tillgången till utsläppsfri och utsläppssnål mobilitet och motsvarande transportmedel. Minst 50 % av de ekonomiska medel som krävs för de efterfrågade åtgärderna ska tillhandahållas av medlemsstaterna själva.

2.6 I de nationella energi- och klimatplanerna anges hur medlemsstaterna avser att hantera energieffektivitet, förnybara energikällor och minskning av växthusgasutsläppen samt hur de redan bekämpar energifattigdom inom ramen för gällande lagstiftning. Kommissionen övervakar och rapporterar om framstegen som en del av rapporten om tillståndet i energiunionen. Medlemsstaterna bör föreslå ett omfattande paket med åtgärder och investeringar som ska finansieras av fonden och lägga fram det som sin sociala klimatplan tillsammans med den uppdaterade versionen av sina nationella energi- och klimatplaner i enlighet med styrningsförordningen.

2.7 I sina lägesrapporter om genomförandet av de nationella energi- och klimatplanerna i enlighet med styrningsförordningen, som ska lämnas vartannat år, bör medlemsstaterna rapportera till kommissionen om framstegen med att genomföra åtgärderna och investeringarna inom ramen för sina sociala klimatplaner.

2.8 Genomförandet av fonden genom medlemsstaternas sociala klimatplaner är också förenligt med den politik och de åtgärder som stöds av andra EU-instrument för att främja en socialt rättvis omställning. Dessa omfattar handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter ( 3 ) , som syftar till en socialt förenlig och rättvis ekologisk omställning för alla européer, Europeiska socialfonden+ (ESF+), planerna för en rättvis omställning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 ( 4 ) , medlemsstaternas långsiktiga strategier för byggnadsrenovering i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU ( 5 ) och observationsgruppen för energifattigdom, som stöder medlemsstaternas insatser för att minska och övervaka energifattigdom och relaterade policymixer, i linje med kommissionens rekommendation om energifattigdom ( 6 )

2.9 Merparten av intäkterna från den nya handeln med utsläppsrätter kommer att tillfalla medlemsstaternas nationella budgetar och bör, enligt kommissionens idé, användas för klimatrelaterade ändamål, bland annat för att hantera de sociala konsekvenserna av den nya handeln med utsläppsrätter. Medlemsstaterna uppmanas att använda dessa intäkter, liksom ytterligare medel från andra EU-program, för åtgärder som stöder en socialt förenlig utfasning av fossila bränslen inom olika sektorer.

2.10 Fondens totala anslag för perioden 2025–2032 uppgår till 72,2 miljarder euro i löpande priser. Kommissionen kommer inom kort att lägga fram ett förslag till en riktad översyn av förordningen om den fleråriga budgetramen för 2021–2027 för att inkludera ytterligare utgifter för Europeiska unionen på 23,7 miljarder euro för perioden 2025–2027. Dessa medel bör ställas till förfogande i förtid för att inleda och åtfölja ett smidigt införande av det nya systemet för handel med utsläppsrätter.

2.11 På grund av fondens direkta koppling till det nya systemet för handel med utsläppsrätter bör fondens anslag i princip motsvara 25 % av de förväntade intäkterna från inkluderingen av byggnader och vägtransporter i tillämpningsområdet för utsläppshandelsdirektivet.

2.12 Den årliga fördelningen av fondåtaganden bör anpassas i enlighet med fondens mål. Detta resulterar i en profil med tidig fördelning av medel i linje med fondens mål att mildra effekterna av det utvidgade tillämpningsområdet för utsläppshandelsdirektivet för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. För att föregripa effekterna av utvidgningen finns stöd redan tillgängligt från och med 2025.

2.13 I Portoförklaringen av den 8 maj 2021 bekräftades Europeiska rådets åtagande att arbeta för ett socialt Europa och dess beslutsamhet att ytterligare förstärka genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter på EU-nivå och nationell nivå, med vederbörlig hänsyn till respektive befogenheter och subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

2.14 Fonden bör genomföras i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning, inbegripet effektivt förebyggande och lagföring av bedrägerier, däribland skattebedrägeri, skatteundandragande, korruption och intressekonflikter.

3. Allmänna kommentarer från EESK

3.1 EESK stöder de viktiga steg som tagits för att uppnå de mål om klimatneutralitet och klimatresiliens 2050 som eftersträvas i den europeiska gröna given. Kommittén noterar att kommissionen är medveten om att klimatkrisen och energiomställningen inte bara är en teknisk och strukturell utmaning, utan också en social, ekonomisk och fördelningspolitisk sådan. EESK välkomnar inrättandet av en social klimatfond, som föreslås i denna förordning, för att mildra de negativa sociala och ekonomiska effekterna av den nya koldioxidprissättningen och för att tillhandahålla medel till medlemsstaterna för att stödja deras åtgärder när det gäller att hantera de sociala konsekvenserna av denna handel med utsläppsrätter för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare. EESK konstaterar också att kommissionen genom denna förordning på ett trovärdigt sätt visar sin vilja att bekämpa energi- och mobilitetsfattigdomen.

3.2 Kommittén är dock övertygad om att den sociala klimatfonden inte kommer att ge tillräckligt ekonomiskt stöd för att på ett ansvarsfullt sätt ta itu med de socioekonomiska effekterna av koldioxidprissättningen. Den enorma utmaningen att utforma en effektiv och rättvis kompensationsmekanism i ett heterogent ekonomiskt område med 27 medlemsstater kräver mer långtgående kompletterande åtgärder och resurser på EU-nivå och nationell nivå. EESK uppmanar medlemsstaterna att utnyttja synergierna mellan den sociala klimatfonden och andra tillgängliga finansiella resurser och att använda fonden på effektivast möjliga sätt. Samtidigt måste införandet av en social klimatfond ses mot bakgrund av hela 55 %-paketet.

3.3 EESK påpekar att de planerade klimatåtgärderna och deras effekter kan komma att ytterligare förvärra de ojämlikheter som redan finns. Kommittén uppmanar kommissionen, rådet och parlamentet att sätta principen om en rättvis omställning i centrum för sina åtgärder för att begränsa klimatförändringarna.

3.4 De åtgärder och omställningssteg som planeras i 55 %-paketet kommer att leda till omfattande förändringar, varvid man inte får glömma bort den sociala och ekonomiska situationen i de enskilda medlemsstaterna. I annat fall skulle samhällets acceptans av dessa åtgärder äventyras. På medlemsstatsnivå måste de åtgärder som åtföljer paketet redan nu diskuteras och genomföras. För att uppnå en rättvis ekologisk omvandling måste fokus ligga på en rättvis omställning för alla.

3.5 Fondens storlek kommer att uppgå till 72,2 miljarder euro mellan 2025 och 2032, med hjälp av 25 % av intäkterna från systemet för handel med utsläppsrätter från transport- och byggnadssektorerna. Jämfört med de utmaningar som en sådan utvidgning av systemet för handel med utsläppsrätter innebär är detta ett mycket ringa belopp. EESK anser att syftet med en högre koldioxidprissättning under inga omständigheter är att öka intäkterna, utan att styra marknadsbeteendet mot teknik med låga utsläpp. Det finns därför starka argument för att kommissionen och medlemsstaterna bör tillhandahålla ytterligare ekonomiska resurser. Dessutom verkar tidsgränsen 2032 inte vara slutgiltig.

3.6 Vissa berörda parter, däribland arbetsmarknadens parter, som företräder arbetsgivare och arbetstagare, har varit skeptiska och till och med negativa till en utvidgning av handeln med utsläppsrätter till att omfatta byggnader och vägtransporter, med hänvisning till de förväntade sociala och ekonomiska konsekvenserna av höjda priser för uppvärmning och bränsle för ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag samt små och medelstora företag och transportanvändare. Risken för att vi inte har befolkningens stöd för den europeiska klimatpolitiken och att det uppstår omfattande protester, som de gula västarnas protester, måste förhindras till varje pris. I detta avseende bör kommissionen genomföra en grundlig granskning av sina planer.

3.7 EESK beklagar att kommissionen inte har analyserat hur 55 %-paketet påverkar enskilda medlemsstater eller olika sektorer. Kommittén anser att en särskild konsekvensbedömning av inrättandet av den sociala klimatfonden borde ha gjorts.

3.8 Hushåll med låga inkomster ställs redan i det nuvarande systemet inför olika svårigheter, för vilka det utöver kortsiktigt stöd behövs långsiktiga och därmed hållbara lösningar. EESK anser att EU behöver stabil finansiering på EU-nivå för att mildra de socioekonomiska konsekvenserna av klimatåtgärderna och säkerställa en rättvis omställning. Införandet av en social klimatfond på EU-nivå är därför också absolut nödvändigt enligt kommittén, och bör inte vara kopplat till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnads- och transportsektorerna. Detta gäller särskilt mot bakgrund av en studie av European Climate Foundation ( 7 ) , enligt vilken ett utvidgat system för handel med utsläppsrätter ensamt inte skulle ge de betydande utsläppsminskningar som krävs för vägtransporter och byggnader.

3.9 EESK välkomnar i princip inrättandet av den föreslagna sociala klimatfonden, men påpekar att dess finansiering är beroende av införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter (artikel 26). Boende och mobilitet är grundläggande behov och tillhandahållandet av dem räknas därför till tjänsterna av allmänt intresse. Kommittén befarar att de önskade fördelarna med ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter skulle motvägas av kostnaderna, som skulle kunna leda till okontrollerade och därmed existenshotande pristoppar. Kommittén är därför allmänt kritisk till att den sociala klimatfonden kopplas till införandet av ett system för handel med utsläppsrätter för byggnader och transporter, och skulle välkomna en särskild rubrik i EU-budgeten för de sociala konsekvenserna av den gröna omställningen. Inrättandet av en social klimatfond på EU-nivå bör i princip eftersträvas.

3.10 Fonden tillhandahåller dels sociala kompensationsbetalningar och incitament för elfordon, dels investeringar i laddningsinfrastruktur och utfasning av fossila bränslen i byggnader. Låginkomsthushållens behov bör dock beaktas, och åtgärderna kopplade till elektrifiering av mobilitet bör vara allomfattande och framtidsorienterade, så att låginkomsthushåll kan utnyttja e-mobilitet i städer eller nya affärsmodeller såsom bildelning. EESK påpekar att främjandet av utsläppsfri och utsläppssnål mobilitet inte bara bör inriktas på elektromobilitet, utan att man i förekommande fall också bör främja andra alternativa bränslen till låg kostnad, såsom biobränslen. Kommittén framhåller också behovet av att främja lösningar med låga utsläpp när det av ekonomiska eller tekniska skäl inte är möjligt att använda utsläppsfria alternativ. Mot denna bakgrund påpekar EESK att låginkomsthushållen i första hand bör byta ut sina gamla, förorenande bilar mot mer bränslesnåla fordon, vilket kräver en grundlig omreglering av den europeiska marknaden för begagnade bilar. Det är viktigt att dessa aspekter av en rättvis omställning beaktas av medlemsstaterna när de utarbetar sina sociala klimatplaner och av kommissionen när den bedömer dem.

3.11 När det gäller fördelningen av fonden mellan medlemsstaterna har kommissionen eftersträvat en formel som tar hänsyn till befolkningsstorlek (inklusive andelen landsbygdsområden), bruttonationalinkomst per capita, andelen utsatta hushåll och hushållens utsläpp från förbränning av bränslen. EESK befarar att detta inte kommer att vara tillräckligt för att ta hänsyn till ojämlikheter inom och mellan länderna. En relativt fattig medlemsstat med lägre ojämlikhet inom ett land kan i slutändan gynnas mindre än en rik medlemsstat med hög ojämlikhet.

3.12 Medlemsstaterna måste jämte sina nationella energi- och klimatplaner lägga fram sociala klimatplaner senast 2024, där utsatta grupper och åtgärder identifieras. I detta sammanhang väcker de stora skillnaderna i åtaganden och institutionell kapacitet frågan om detta kommer att fungera. De stora skillnaderna i medlemsstaternas sätt att hantera den rättvisa omställningen i de olika nationella energi- och klimatplanerna kan ge en försmak av vad vi kan förvänta oss. EESK efterlyser därför att arbetsmarknadens parter, handelskamrar, det civila samhället, ungdomsorganisationer samt lokala och regionala myndigheter ska delta i medlemsstaternas utarbetande av nationella sociala klimatplaner.

3.13 EESK konstaterar att kommissionen med denna förordning, liksom i flera andra dokument, till exempel meddelandet och rekommendationen om energifattigdom (C(2020) 9600 final) eller renoveringsvågen som offentliggjordes i vintras (COM(2020) 662 final, SWD(2020) 550 final), återigen fäster stor vikt vid kampen mot energifattigdom. Det krävs emellertid ytterligare insatser.

3.14 Observationsgruppen för energifattigdom uppskattar att sammanlagt mer än 50 miljoner hushåll i EU är drabbade av energifattigdom. Med utgångspunkt i slutsatserna från den europeiska observationsgruppen för energifattigdom och i det nyligen kartlagda europeiska energifattigdomsindexet bör en europeisk handlingsplan för att utrota energifattigdom utarbetas i samarbete med berörda parter, bland annat konsumentorganisationer och icke-statliga organisationer som arbetar med fattigdomsbekämpning, exempelvis det europeiska nätverket mot fattigdom, för att se till att offentliga åtgärder alltmer inriktas på energifattigdomens bakomliggande orsaker.

3.15 Därför behövs konkreta åtgärder mot energifattigdom på både nationell och europeisk nivå. Det handlar bland annat om bättre tillgång till subventioner för termisk renovering eller byte av uppvärmningssystem för energifattiga hushåll, bindande modeller för grundförsörjning och allmänna skyddsbestämmelser för konsumenter inom energisektorn.

3.16 I detta sammanhang vill EESK fästa uppmärksamheten på princip 20 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, enligt vilken ”var och en har rätt till väsentliga tjänster av god kvalitet, inklusive vatten, sanitära anläggningar, energi, transporter, finansiella tjänster och digitala kommunikationer. Stöd för tillgång till sådana tjänster bör finnas för dem som behöver det.”

3.17 Kommittén konstaterar att man måste se till att fondens medel används ändamålsenligt och att bedrägerier, korruption och intressekonflikter i samband med de åtgärder som stöds av fonden förhindras. I fråga om rättsstatsprincipen välkomnar kommittén de åtgärder som kommissionen föreslår för ett effektivt och ändamålsenligt internt kontrollsystem och tillkännagivandet om att belopp som utbetalats felaktigt eller använts felaktigt ska återkrävas.

3.18 EESK rekommenderar att den sociala klimatfonden ska vara ett systemiskt instrument som, samstämmigt med andra instrument, kompenserar för EU:s och medlemsstaternas ökande kostnader för den gröna omställningen och i hög grad bidrar till att uppnå hållbarhetsmålen.

3.19 EESK efterlyser ett förtydligande när det gäller finansieringen av fonden. Enligt förslaget ska finansieringen baseras på den instabila marknaden för EU:s utsläppshandelssystem. EESK förstår således inte varför ett fast belopp på 72,2 miljarder euro föreslås. Fondens budget kommer att vara avhängig av prisvolatiliteten. Detta understryker bland annat behovet av en mer stabil finansiering. Kommittén föreslår att man inför en partiell finansiell flexibilitet i fonden beroende på den faktiska prisutvecklingen för utsläppsrätterna (där tilldelningen skulle kunna öka i takt med att priset ökar).

3.20 Den kraftiga ökningen av grossistpriserna för naturgas och el leder till enorma ekonomiska bördor för konsumenterna. EESK vet mycket väl att den sociala klimatfonden är en åtgärd på medellång sikt för att kompensera för högre kostnader för den gröna omställningen för sårbara enheter. Den rådande utvecklingen när det gäller energipriserna kräver dock en omedelbar lösning. EESK välkomnar kommissionens meddelande, som ger medlemsstaterna en ”verktygslåda” för att hantera de akuta effekterna av dagens stigande grossistpriser för naturgas och el och för att stärka motståndskraften mot framtida prischocker. Bland de kortsiktiga nationella åtgärderna ingår akut inkomststöd till hushållen, stöd till företag och riktade skattesänkningar. För att anpassa hjälpen till verktygslådan föreslår EESK att man utvidgar tillämpningsområdet för den sociala klimatfonden till att omfatta utsatta små och medelstora företag. EESK stöder kommissionens planer på att stödja investeringar i förnybar energi och energieffektivitet, undersöka möjliga åtgärder inom energilagring och upphandling av gasreserver samt utvärdera elmarknadens nuvarande utformning.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Kommittén välkomnar strategin att jämställdhet och lika möjligheter för alla, liksom integreringen av dessa mål, och frågor om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eftersträvas och främjas när de nationella planerna utarbetas och genomförs, för att se till att ingen lämnas utanför. Den planerade koldioxidprissättningen påverkar trots allt särskilt kvinnor, eftersom de utgör 85 % av de ensamstående föräldrarna. Risken för barnfattigdom är särskilt stor i familjer med en ensamstående förälder. I detta sammanhang upprepar EESK sin uppmaning till kommissionen att så snart som möjligt se över beslutet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse när det gäller målgruppen för subventionerat boende och klargöra att bostadspolitiken inte enbart får begränsas till målet att hjälpa personer som befinner sig nära fattigdomsgränsen, utan måste ge alla medborgare som påverkats av den europeiska bostadskrisen, framför allt hemlösa, unga par, ensamstående föräldrar och flerbarnsfamiljer, arbetstagare och medelklassen i stort, tillgång till bostäder som är anständiga, tillgängliga och prismässigt överkomliga på lång sikt ( 8 )

4.2 Höjningen av priset på fossila bränslen kan i oproportionerligt hög grad påverka ekonomiskt svagare hushåll, mikroföretag och transportanvändare som lägger en större del av sina inkomster på energi och transport och som i vissa regioner inte har mobilitets- och transportalternativ till överkomliga priser och kanske saknar ekonomisk möjlighet att investera i minskad förbrukning av fossila bränslen. EESK välkomnar därför att kommissionens förslag är inriktat på behoven hos utsatta hushåll, utsatta mikroföretag och utsatta transportanvändare, och inbegriper beviljande av avgiftsfri tillgång till kollektivtrafik eller anpassade avgifter, samt främjande av hållbar anropsstyrd mobilitet och delade mobilitetstjänster. Medlemsstaterna uppmanas också att stödja utvecklingen och tillhandahållandet av ekonomiskt överkomliga utsläppsfria och utsläppssnåla mobilitets- och transporttjänster. EESK anser att tillhandahållandet av kollektivtrafik, inom ramen för de rättsliga möjligheterna, är ryggraden i en hållbar mobilitet till överkomliga priser. Det är därför nödvändigt att öka kompensationen för allmän trafikplikt som bättre uppfyller ekologiska och sociala krav, vilket i sin tur kräver att nationella regeringar, regioner och kommuner ger finansiellt stöd och skapar finansiella instrument.

4.3 I 55 %-paketet planerar kommissionen bland annat att vägtrafiken ska ingå i EU:s handel med utsläppsrätter, vilket innebär att kostnaderna på medellång sikt kommer att öka för konventionella motoriserade privattransporter, i den mån de drivs med fossila bränslen. Kommissionen är medveten om att detta kommer att leda till nackdelar för vissa befolkningsgrupper. I detta sammanhang tar kommittén upp frågan om fattigdom i fråga om mobilitet, pekar på behovet av kompensation inom ramen för klimatförändringsfonden ( 9 ) och lägger fram inledande förslag på hur detta bör utformas. Kommissionen gör dock ingen uppskattning av hur många personer som skulle kunna drabbas av detta i hela EU, och fastställer heller inte någon definition eller uppsättning indikatorer för att specificera fattigdom i fråga om mobilitet.

4.4 Enligt en studie om mobilitet och återinträde i arbetslivet på landsbygden (Mobility4Job ( 10 ) ) hade endast 50 % av de arbetslösa alltid en bil till sitt förfogande, medan genomsnittet i befolkningen var 80 %. Liksom i kostnadsprojektet visar studien att hushållen reagerar på inkomstminskningar bland annat genom att spara in på sitt privata fordon. Detta innebär att begränsningar i mobiliteten blir synliga först i ett senare skede, till exempel när man söker jobb, när relevanta mobilitetsalternativ inte finns tillgängliga och potentiella arbetsplatser inte kan nås. Mobilitetskostnadernas rent procentuella andel av inkomsten är därför inte en tillräcklig indikator på om och i vilken utsträckning det finns en begränsning av mobilitetsalternativen. Fattigdom i fråga om mobilitet är en följd av en kombination av flera variabler: först och främst inkomst och tvånget att äga en bil om det inte finns några alternativa mobilitetslösningar.

Bryssel den 9 december 2021. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) COM(2020) 562 final.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

(3) Godkändes av Europeiska rådet den 24–25 juni 2021.

(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1056 av den 24 juni 2021 om inrättande av Fonden för en rättvis omställning (EUT L 231, 30.6.2021, s. 1).

(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).

(6) Kommissionens rekommendation (EU) 2020/1563 av den 14 oktober 2020 om energifattigdom, C/2020/9600 (EUT L 357, 27.10.2020, s. 35).

(7) European Climate Foundation ”Decarbonising European transport and heating fuels – Is the EU ETS the right tool?” https://europeanclimate.org/wp-content/uploads/2020/06/01-07-2020-decarbonising-european-transport-and-heating-fuels-full-report.pdf.

(8) TEN/707 – Allmän tillgång till bostäder som är anständiga, hållbara och prismässigt överkomliga på lång sikt (EUT C 429, 11.12.2020, s. 93).

(9) COM(2021) 568.

(10) (På väg mellan förvärvsarbete och familjearbete (54) – Portal för arbetskamrarna och ÖGB-förlaget) Unterwegs zwischen Erwerbs- und Familienarbeit (54) – Portal der Arbeiterkammern und des ÖGB Verlags.