KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Riktlinjer om format för och innehåll i ansökningar om klassificering som särläkemedel och om överföring av en klassificering från en sponsor till en annan

(2022/C 440/02)

INLEDNING

Dessa riktlinjer innehåller kompletterande information när det gäller de uppgifter som sponsorer måste lämna när de ansöker om att ett läkemedel ska klassificeras som ett särläkemedel. Riktlinjerna rör både ansökans format och innehåll och ska följas, såvida inte goda skäl anges för varför de frångås.

Riktlinjerna bör läsas tillsammans med den information och de riktlinjer om ansökans format som redan finns på Europeiska läkemedelsmyndighetens (EMA) webbplats (1). EMA:s onlineriktlinjer förklarar i detalj alla steg i en onlineansökan via EMA:s plattform Iris (2).

Varje ansökan om att få ett läkemedel klassificerat som ett särläkemedel måste skickas in till EMA och måste innehålla de uppgifter som anges i dessa riktlinjer.

I avsnitt G i riktlinjerna finns information om hur en klassificering som särläkemedel kan överföras till en annan sponsor och hur en ändring av en sponsors namn eller adress går till.

I avsnitt H finns information om hur det går till att ändra en befintlig särläkemedelsklassificering.

RÄTTSLIG GRUND

I enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 141/2000 (3) om särläkemedel ska kommissionen i samråd med medlemsstaterna, EMA och berörda parter upprätta detaljerade riktlinjer för

— hur en ansökan om att få ett läkemedel klassificerat som särläkemedel ska vara utformad och vad den ska innehålla (artikel 5.3),

— hur en ansökan om överföring av en klassificering till en annan sponsor ska vara utformad och vad den ska innehålla (artikel 5.11).

Enligt artikel 4 i samma förordning ska en av uppgifterna för kommittén för särläkemedel vara att bistå kommissionen vid upprättandet av detaljerade riktlinjer. I kommissionens förordning (EG) nr 847/2000 av den 27 april 2000 (4) fastställs hur kriterierna för särläkemedelsklassificering ska tillämpas och där hänvisas även till riktlinjer som ska ha upprättats i enlighet med artikel 5.3 i förordning (EG) 141/2000. I sitt tillkännagivande (2016/C 424/03) av den 18 november 2016 (5) ger kommissionen sina tolkningar av vissa frågor som rör tillämpningen av bestämmelserna för klassificering och ensamrätt på marknaden.

DEFINITIONER

De definitioner som gäller är de som anges i direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 141/2000 och kommissionens förordning (EG) nr 847/2000.

I de här riktlinjerna används även följande definitioner:

a) sjukdomstillstånd: alla avvikelser från det normala med avseende på kroppslig struktur eller funktion vilka yttrar sig som en uppsättning tecken och symtom (normalt en allmänt vedertagen sjukdom eller ett allmänt vedertaget syndrom).

b) sällsynt sjukdomstillstånd: sjukdomstillstånd enligt definitionen ovan som uppfyller kriterierna i artikel 3 i förordning (EG) nr 141/2000. Det måste även klargöras om det läkemedel som är föremål för en klassificeringsansökan är avsett för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomstillståndet.

c) behandlingsindikation: den eller de indikationer som föreslås för ett framtida godkännande för försäljning, baserat på sponsorns förväntningar vid tidpunkten för ansökan om särläkemedelsklassificering. Varje framtida behandlingsindikation måste falla inom ramen för det klassificerade sällsynta sjukdomstillståndet. Den behandlingsindikation som beviljas i samband med ett godkännande för försäljning eller den utvidgade indikation som godkänns senare bestäms av resultatet av en bedömning av de uppgifter om läkemedlets kvalitet, säkerhet och effekt som lämnats tillsammans med ansökan om godkännande för försäljning. Denna indikation kan skilja sig åt från den indikation som föreslagits i samband med särläkemedelsansökan.

TIDSPLAN FÖR ANSÖKAN

En sponsor kan ansöka om att få ett läkemedel klassificerat som särläkemedel vid vilken produktutvecklingsfas som helst innan ansökan om godkännande för försäljning lämnas in. Om samma sponsor redan har lämnat in en ansökan om godkännande för försäljning för samma läkemedel i någon EU-medlemsstat (6) eller centralt via EMA är det dock inte möjligt att få läkemedlet klassificerat som särläkemedel för den behandlingsindikation som anges i ansökan om godkännande för försäljning, även om godkännandet för försäljning ännu inte beviljats.

Sponsorer rekommenderas starkt att begära att få ett kostnadsfritt möte med EMA innan ansökan om särläkemedelsklassificering lämnas in, särskilt om det är deras första ansökan om särläkemedelsklassificering.

För att ansökningarna om särläkemedelsklassificering ska kunna samordnas med särläkemedelskommitténs sammanträden har tidsgränserna för när en ansökan ska ha lämnats in bestämts i förväg och finns angivna på EMA:s webbplats.

En sponsor kan ansöka om särläkemedelsklassificering för ett redan godkänt läkemedel under förutsättning att ansökan gäller ett annat sällsynt sjukdomstillstånd än det sjukdomstillstånd som anges för den godkända behandlingsindikationen. Om läkemedlet redan har blivit godkänt för försäljning som icke särläkemedel måste innehavaren av godkännandet för försäljning ansöka om ett separat godkännande för försäljning (under ett annat fantasinamn) som endast avser det sällsynta sjukdomstillståndet.

Mer än en sponsor kan ansöka om särläkemedelsklassificering för samma läkemedel som är avsett för att diagnostisera, förebygga eller behandla samma eller ett annat sjukdomstillstånd. Varje sponsor måste lämna in en separat ansökan.

SPRÅK

Hela ansökan ska vara skriven på engelska. Om den litteratur som det hänvisas till skrivits på något annat språk ska om möjligt en sammanfattning på engelska finnas med.

När ansökan görs ska även följande information finnas med på samtliga officiella EU-språk samt isländska och norska:

— Namnet på den aktiva substansen (internationell generisk benämning (INN-namn), om sådan finns, eller gängse benämning).

— Föreslaget sällsynt sjukdomstillstånd.

UPPGIFTER SOM SKA LÄMNAS IN

Ansökan ska undertecknas elektroniskt av sponsorn som bekräftar att de handlingar som skickas in är fullständiga och korrekta. Den vetenskapliga dokumentation som lämnas in med ansökan (avsnitten A–E) bör i allmänhet vara relativt kort och koncis (högst 30 sidor).

Om ansökan gäller en klassificering för fler än ett sällsynt sjukdomstillstånd för ett och samma läkemedel ska separata ansökningar lämnas in för varje sällsynt sjukdomstillstånd. I detta sammanhang ses olika typer av ”diagnos”, ”behandling” och ”förebyggande” för samma sjukdomstillstånd som separata sällsynta sjukdomstillstånd som kräver separata klassificeringsansökningar.

Varje klassificeringsansökan måste innehålla en fullständig litteraturförteckning, i enlighet med de rättsliga krav och procedurmässiga rekommendationer som finns på EMA:s webbplats.

Potentiella sponsorer bör ta del av de procedurmässiga rekommendationer som finns tillgängliga på EMA:s offentliga webbplats och kontakta EMA för eventuella frågor eller klargöranden.

UPPGIFTER SOM SKA FINNAS MED I ANSÖKAN

1. Namn på aktiva substanser

Innan ansökan lämnas in ska varje aktiv substans ha registrerats som en kontrollerad term i lämplig datahanteringstjänst för substanser hos EMA, varvid substansens internationella generiska benämning (INN-namn) ska användas, och i förekommande fall ska även substansens salt- eller hydratform anges. Om INN-namn saknas ska namnet enligt Europeiska farmakopén användas eller, om substansen inte finns med i farmakopén, den gängse benämningen. Om gängse benämning saknas ska den exakta vetenskapliga benämningen anges. Substanser som saknar exakt vetenskaplig benämning ska beskrivas genom ett klargörande av hur och från vad de har utvecklats, tillsammans med annan relevant information. Om den aktiva substansen har biologiskt ursprung bör de celler eller det expressionssystem som använts anges.

Om den aktiva substansen är växtbaserad ska redovisningen av den aktiva substansen följa kvalitetsriktlinjerna för växtbaserade läkemedel.

2. Föreslaget sällsynt sjukdomstillstånd

Sponsorn ska lämna uppgifter om det föreslagna sällsynta sjukdomstillstånd för vilket klassificeringsansökan gäller och därvid ange om läkemedlet är avsett för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomstillståndet. Det bör påpekas att ett föreslaget sällsynt sjukdomstillstånd kan vara bredare än en föreslagen behandlingsindikation (se definitionerna ovan).

Om det för ett och samma läkemedel ansöks om fler än ett sällsynt sjukdomstillstånd ska separata ansökningar lämnas in för vart och ett av sjukdomstillstånden.

3. Fantasinamn, styrka, läkemedelsform och administreringssätt

Uppgifter om föreslaget fantasinamn, styrka (kvantitativa uppgifter om aktivt innehållsämne), läkemedelsform och administreringssätt för särläkemedlet ska anges där så är möjligt. För läkemedel som befinner sig på ett tidigt utvecklingsstadium kan det hända att detta inte är möjligt.

4. Sponsor/kontaktperson

Sponsorns namn eller företagsnamn samt registrerad adress måste finnas med som en kontrollerad term i EMA:s företagsdatahanteringstjänst innan ansökan görs. Olika sökande som ingår i samma företagsgrupp räknas som en enda sponsor.

Sponsorn måste vara etablerad i EU och kunna presentera handling som visar sponsorns permanenta adress i EU.

En kontrakterad forskningsorganisation kan vara sponsor för ett särläkemedel, under förutsättning att organisationen är etablerad i EU, i enlighet med förordning (EG) nr 141/2000.

Sponsorn måste utse en person som har behörighet att kommunicera med EMA å sponsorns vägnar under klassificeringsprocessens gång. Sponsorn ska tillhandahålla kontaktuppgifter (telefonnummer inom EU och e-postadress) som kan användas i de fall patienter, hälso- och sjukvårdspersonal eller andra berörda parter har frågor efter klassificeringen. För sådan kommunikation efter att klassificeringen godkänts rekommenderas en icke-personlig e-postadress eller allmän e-postadress till företaget i stället för en e-postadress kopplad till en viss person.

UPPGIFTER SOM SKA FINNAS MED I ANSÖKANS VETENSKAPLIGA DEL

En lista över förkortningar måste finnas med i varje ansökan. Ansökan ska innehålla en översikt över relevant vetenskaplig litteratur kontrollerad mot och med korshänvisningar till publicerade referenser. Följande uppgifter ska finnas med:

A. Beskrivning av sjukdomstillståndet

1. Uppgifter om det sällsynta sjukdomstillståndet

En tydlig beskrivning ska ges av den sjukdom eller det sjukdomstillstånd som läkemedlet är avsett att diagnostisera, förebygga eller behandla. Beskrivningen ska baseras på publicerade referenser. Uppgifter om orsaker och symtom ska anges.

Ett sällsynt sjukdomstillstånd kan omfatta en bredare population än den population som definierats för den föreslagna behandlingsindikationen. En sådan bredare population ska utgöra grunden för en uppskattning av prevalensen.

Under klassificeringsprocessen kan kommittén för särläkemedel ändra det sällsynta sjukdomstillstånd som ansökan gäller. Ett klassificerat sällsynt sjukdomstillstånd påverkar dock inte den slutliga behandlingsindikation som ska fastställas i de villkor som anges i godkännande för försäljning.

2. Medicinsk rimlighet

I detta avsnitt, som ska fyllas i för alla ansökningar, ska en detaljerad motivering ges för läkemedlets användning vid det föreslagna sällsynta sjukdomstillståndet. Häri ska ingå en beskrivning av läkemedlet och en diskussion av läkemedlets verkningsmekanism, så långt den är känd. För en motivering av att läkemedlet utvecklats för det föreslagna sjukdomstillståndet krävs i allmänhet icke-kliniska eller preliminära kliniska data. Det är viktigt att i möjligaste mån inkludera en diskussion om resultaten från icke-kliniska studier där det specifika läkemedlet ingår i modeller av det specifika sjukdomstillstånd som anges i ansökan och/eller en diskussion om preliminära kliniska data för patienter med sjukdomstillståndet. Om möjligt ska ansökan innehålla sponsorns undersökningsrapporter som stöder en användning av läkemedlet vid det sjukdomstillstånd som ansökan gäller. Syfte, metod, resultat från alla relevanta studier etc. ska anges i samband med ansökan.

Om det föreslagna sällsynta sjukdomstillståndet avser en undergrupp av ett visst sjukdomstillstånd ska sökanden i detta avsnitt motivera varför användningen av läkemedlet med hänsyn till medicinsk rimlighet ska begränsas till denna undergrupp. Även de metoder eller kriterier som använts för att avgränsa denna populationsundergrupp ska beskrivas.

Här nedan följer ett antal punkter som bör beaktas i samband med överväganden om hur sjukdomstillståndet ska definieras. Under dessa punkter beskrivs framför allt de komponenter som ingår i ett erkänt sjukdomstillstånd, vad som kan anses vara mindre betydelsefulla delkomponenter inom ett sjukdomstillstånd och hur dessa komponenter är kopplade till befintliga behandlingar, till nya behandlingars stora nytta och till den föreslagna behandlingsindikationen.

Allmänna krav

Erkända distinkta medicinska entiteter kan generellt anses utgöra giltiga sjukdomstillstånd. Sådana entiteter definieras i allmänhet på grundval av sina specifika egenskaper, t.ex. patofysiologiska, histopatologiska, genetisk subtyp/genomiska eller kliniska egenskaper. Enbart det faktum att det finns patientgrupper där läkemedlet förväntas göra nytta (enligt definitionen i den föreslagna behandlingsindikationen) anses i allmänhet inte vara ett tillräckligt kriterium för en definition som ett distinkt sjukdomstillstånd.

Kännetecknen för ett sjukdomstillstånd bör göra det möjligt att fastställa för vilken patientgrupp det rimligen kan utvecklas ett läkemedel, på grundval av sjukdomstillståndets patogenes och farmakodynamiska bevis och antaganden. Olika allvarlighetsgrader eller stadier av en sjukdom anses i allmänhet inte utgöra distinkta sjukdomstillstånd. Det är sjukdomstillståndet i dess vidare bemärkelse som bör beaktas vid en bedömning av huruvida klassificeringskriterierna har uppfyllts.

Särskilda överväganden

a) Med avseende på de allmänna krav som anges ovan måste övertygande argument presenteras som visar på den medicinska rimligheten för varje föreslagen undergrupp och motivera varför en bredare population har exkluderats. En undergrupp inom ett sjukdomstillstånd som totalt sett har en prevalens som överstiger 5 av 10 000 kan undantagsvis anses vara ett erkänt sjukdomstillstånd om patienterna i denna undergrupp uppvisar distinkta och unika mätbara kännetecken som rimligen kan kopplas till sjukdomstillståndet och om sådana kännetecken är en förutsättning för att läkemedlet ska vara verksamt. Framför allt bör den genetiska subtyp/profil och/eller de patofysiologiska kännetecken som hänger samman med denna undergrupp ha ett nära samband med diagnosen och/eller förebyggandet och/eller behandlingen med hjälp av läkemedlet så att avsaknaden av sådana kännetecken gör läkemedlet ineffektivt i resten av den befolkning som lider av detta sjukdomstillstånd.

b) Patienterna kan lida av mer än ett sjukdomstillstånd. I allmänhet anses inte förekomsten av två (eller fler) samtidiga sjukdomstillstånd utgöra ett erkänt sjukdomstillstånd. Det skulle dock kunna godtas om det innebär vissa nya och mätbara kännetecken som utgör en förutsättning för den farmakologiska effekten och det medicinska resultatet.

c) I sällsynta fall skulle en viss behandlingsmetod kunna anses definiera ett distinkt sjukdomstillstånd. Detta skulle kunna gälla läkemedel som krävs för medicinska behandlingar, oavsett underliggande sjukdomstillstånd.

3. Styrkande av sjukdomstillståndets livshotande eller funktionsnedsättande natur

a) Ansökningar som lämnas in i enlighet med artikel 3.1 a första stycket i förordning (EG) 141/2000 ska innehålla en redogörelse som förklarar sjukdomstillståndets livshotande eller kroniskt funktionsnedsättande natur, styrkt av vetenskapliga eller medicinska referenser.

b) Ansökningar som lämnas in i enlighet med artikel 3.1 a andra stycket i förordning (EG) 141/2000 ska innehålla en redogörelse som visar på sjukdomstillståndets livshotande, svårt funktionsnedsättande eller allvarliga och kroniska natur, styrkt av vetenskapliga eller medicinska referenser.

B. Prevalens för sjukdomstillståndet (7)

I de fall ansökan gäller en klassificering enligt artikel 3.1 a första stycket i förordning (EG) 141/2000 ska information om sjukdomstillståndets eller sjukdomens prevalens i EU lämnas i enlighet med de krav som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 847/2000. I ansökan måste sjukdomstillståndets prevalens inom EU vid tidpunkten för klassificeringsansökan anges (antalet personer som lider av ett sjukdomstillstånd vid en viss tidpunkt i en viss population) (8). Prevalensen ska beräknas för det sjukdomstillstånd som beskrivs i klassificeringsansökan. Den metod som använts för beräkningen ska redovisas klart och tydligt.

Innan detta avsnitt i ansökan fylls i rekommenderas att sponsorer tar del av särläkemedelskommitténs riktlinjer i dokumentet ”Points to consider on the estimation and reporting on the prevalence of a condition for the purpose of orphan designation” (9).

1. Prevalens för den sällsynta sjukdomen eller det sällsynta sjukdomstillståndet i EU

1.1. Information om referenser

Informationen ska utgöras av en omfattande översikt över auktoritativa referenser (inklusive sådana källor som epidemiologiska och medicinska expertgranskade artiklar, databaser och register) av vilka det framgår att högst 5 av 10 000 personer i EU lider av den sjukdom eller det sjukdomstillstånd som läkemedlet är avsett för vid tidpunkten för ansökan. Denna information ska så tydligt som möjligt visa på prevalensen för sjukdomstillståndet i EU (i så många medlemsstater som möjligt) och slutsatser ska dras vad gäller uppskattad prevalens per 10 000 personer i EU vid den tidpunkt då klassificeringsansökan görs.

För läkemedel avsedda för diagnos eller förebyggande av ett sjukdomstillstånd ska den beräknade prevalensen baseras på den population som förväntas använda läkemedlet årligen.

Sponsorn ska klart och tydligt förklara hur den uppskattade prevalensen har beräknats och därvid ange metod och resultat både när det gäller att identifiera källdata/information (expertgranskade artiklar, databaser och register) och att beräkna prevalensen (se ”Points to consider on the estimation and reporting on the prevalence of a condition for the purpose of orphan designation”) (10).

Hänvisningar till medicinska och epidemiologiska litteraturkällor, databaser, register och andra informationskällor som använts för att uppskatta prevalensen ska sammanfattas i tabellform där de mest relevanta uppgifterna och resultaten från varje studie presenteras, t.ex. studiepopulationens kännetecken och storlek, falldefinition etc. Om det inte finns några uppdaterade evidensbaserade referenser tillgängliga bör sponsorn klart och tydligt motivera sitt antagande att sjukdomen eller sjukdomstillståndet vid tidpunkten för ansökan uppfyller prevalenskriteriet för sällsynta sjukdomstillstånd. För detta syfte ska sponsorn presentera och diskutera utvecklingstendenser över tid när det gäller sjukdomstillståndets incidens eller ökande duration på grund av förbättrade behandlingsresultat.

1.2. Information från databaser för sällsynta sjukdomar

Information från relevanta datakällor, inklusive databaser och register i EU, ska presenteras, om sådan finns tillgänglig. Om det i en befintlig databas hänvisas till prevalensen för en sjukdom eller ett sjukdomstillstånd i en medlemsstat ska en förklaring ges till varför det är rimligt att extrapolera dessa uppgifter till andra medlemsstater, under beaktande av eventuella etniska och kulturella skillnader.

Om det saknas epidemiologiska data eller databaser och register och endast fallrapporter om sjukdomen finns tillgängliga i EU kan hänvisningar göras till epidemiologiska data och databaser som finns tillgängliga i länder utanför EU, under förutsättning att en förklaring ges till extrapoleringen till populationen i EU.

2. Prevalens och incidens för sjukdomstillståndet i EU

Om en klassificeringsansökan görs i enlighet med artikel 3.1 a andra stycket i förordning (EG) 141/2000 ska sponsorn i informationssyfte presentera uppgifter om prevalens och incidens för sjukdomstillståndet i EU vid den tidpunkt då ansökan om klassificering görs.

C. Förväntad avkastning på investeringen

För ansökningar som görs i enlighet med artikel 3.1 a andra stycket i förordning (EG) 141/2000, dvs. i de fall då det utan stimulansåtgärder inte är troligt att en försäljning av läkemedlet inom EU skulle generera tillräcklig avkastning för att motivera den nödvändiga investeringen, ska de uppgifter som lämnas överensstämma med vad som föreskrivs i artikel 2.2 i kommissionens förordning (EG) nr 847/2000.

Kostnader och intäkter ska specificeras under de underrubriker som anges nedan.

1. Bidrag och skatteförmåner – bidrag, skatteförmåner eller andra typer av kostnadsersättning som erhållits från EU eller tredjeländer.

2. Tidigare och framtida utvecklingskostnader – uppgifter om kostnader som sponsorn redan ådragit sig för att utveckla läkemedlet samt en redovisning och förklaring av alla utvecklingskostnader som sponsorn förväntas få efter att ansökan lämnats in. Informationen om tidigare kostnader ska omfatta men inte begränsas till prekliniska studier, kliniska studier, formuleringsstudier, stabilitetsstudier, litteratursökningar, möten med regleringsmyndigheter, kostnader för att tillhandahålla läkemedlet och utarbetande av ansökan. Uppgifter ska även lämnas om antalet studier eller undersökningar som utförts i varje fall, när och hur länge varje studie eller verksamhet pågått, antalet patienter eller djur som ingått i varje studie eller verksamhet samt hur många arbetstimmar som lagts ned. Om läkemedlet redan har godkänts för en indikation eller är under övervägande för en eller fler andra indikationer ska kostnadsredovisningen klart och tydligt visa och förklara den metod som använts för att dela upp kostnaderna mellan de olika indikationerna.

3. Produktions- och försäljningskostnader – en redovisning av och förklaring till samtliga produktions- och försäljningskostnader som sponsorn ådragit sig eller förväntas få under de första tio åren efter godkännandet.

4. Förväntade intäkter – en redovisning av och förklaring till de förväntade intäkterna från försäljningen av läkemedlet i EU under de första tio åren efter godkännandet.

5. Attestering av auktoriserad revisor – ett undertecknat intyg om att alla uppgifter om kostnader och intäkter har beräknats i enlighet med allmänt erkända redovisningsprinciper och godkänts av en i EU auktoriserad revisor.

D. Alternativa metoder för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomstillståndet

Enligt artikel 3.1 b i förordning (EG) nr 141/2000 och artikel 2.3 i kommissionens förordning (EG) 847/2000 åligger det sponsorn att påvisa att det inte redan finns en tillfredsställande metod för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomstillståndet i fråga eller, om det redan finns en sådan metod, att läkemedlet kommer att vara till stor nytta för dem som lider av sjukdomstillståndet.

Avsnitt D1 (”Details of any existing diagnosis, prevention or treatment methods” [Uppgifter om eventuellt redan existerande metoder för diagnostisering, förebyggande eller behandling]) måste fyllas i för alla ansökningar. Avsnitt D2 (”Justification as to why methods are not satisfactory” [Motivering till varför en metod inte ska anses vara tillfredsställande]) och avsnitt D3 (”Justification of significant benefit” [Motivering till varför en metod ska anses göra stor nytta]) är ömsesidigt uteslutande och endast ett av avsnitten ska fyllas i.

1. Uppgifter om eventuellt redan existerande metoder för diagnostisering, förebyggande eller behandling

Om det redan finns läkemedel för att diagnostisera, förebygga eller behandla ett sällsynt sjukdomstillstånd ska enligt artikel 2.3 a i kommissionens förordning (EG) 847/2000 en motivering ges till varför redan existerande metoder inte anses tillfredsställande eller varför det nya läkemedlet kommer att vara till stor nytta för dem som lider av sjukdomstillståndet.

I denna del av ansökan ska sponsorn presentera en översikt av de metoder för diagnostisering, förebyggande eller behandling som finns inom EU och därvid referera till den vetenskapliga och medicinska litteraturen eller annan relevant information.

Om det inte finns några alternativa metoder ska detta anges.

Vanligt förekommande metoder för diagnostisering, förebyggande eller behandling (t.ex. kirurgi, strålbehandling eller medicintekniska produkter) som saknar godkännande för försäljning kan anses tillfredsställande om konsensus bland kliniker på det aktuella området råder när det gäller värdet av sådana behandlingar eller om det finns vetenskapliga belägg för värdet av sådana metoder. Vid bedömningen av huruvida en viss metod ska anses vara tillfredsställande bör hänsyn tas till erfarenheterna av metoden, dokumenterade resultat och andra faktorer som huruvida metoden är invasiv eller medför sjukhusvård eller inte.

Översikten bör i förekommande fall omfatta följande:

— Medicintekniska produkter (inklusive aktiva medicintekniska produkter för implantation) på EU-marknaden i enlighet med relevant rättslig ram (11).

— Magistrala eller officinella beredningar, om de är välkända och säkra och behandlingen utgör allmän praxis inom EU (12).

— Eventuella alternativa metoder som är vanligt förekommande i EU för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomen eller sjukdomstillståndet i fråga, som t.ex. dietkost eller fysisk behandling.

I översikten ska det finnas referenser till vetenskaplig och medicinsk litteratur eller annan relevant information, t.ex. kliniska riktlinjer från europeiska läkarsällskap, om sådana finns tillgängliga.

När det gäller godkända läkemedel ska översikten omfatta sådana läkemedel som godkänts på nationell nivå i minst en medlemsstat (decentraliserat förfarande eller förfarande för ömsesidigt erkännande) eller av Europeiska kommissionen (centraliserat förfarande) för sjukdomstillståndet som sådant, för ett bredare sjukdomstillstånd där det sjukdomstillstånd ingår som ansökan gäller eller för samma kombination av symtom. Alla relevanta godkända läkemedel ska presenteras i en översiktstabell där följande uppgifter ska anges:

— Fantasinamn.

— Medlemsstat som godkänt läkemedlet.

— Innehavare av godkännandet.

— Godkänd indikation.

När det gäller medicintekniska produkter ska namn och godkänd användning anges.

2. Motivering till varför en metod inte ska anses vara tillfredsställande

Sponsorn ska motivera varför de metoder som finns med i översikten inte anses vara tillfredsställande. Motiveringen kan baseras på kliniska uppgifter eller vetenskaplig litteratur.

Läkemedel som redan har godkänts för det föreslagna sällsynta sjukdomstillståndet ska anses utgöra ”tillfredsställande metod”, och sponsorn måste då kunna motivera varför läkemedlet ska anses tillföra ”stor nytta”. Om det finns belägg för att magistrala eller officinella beredningar är välkända och säkra och behandlingen utgör allmän praxis inom EU förväntas sponsorn ta upp dessa metoder i detta avsnitt och diskutera varför de inte ska anses vara ”tillfredsställande metoder”. Om detta avsnitt fylls i behöver inte avsnitt D3 (”Justification of significant benefit” [Motivering till varför en metod ska anses göra stor nytta]) fyllas i.

3. Motivering till att varför en metod ska anses göra stor nytta

Om det redan existerar metoder för att diagnostisera, förebygga eller behandla sjukdomstillståndet i fråga ska sponsorn motivera varför det läkemedel som är föremål för klassificeringsansökan ska anses göra stor nytta för dem som lider av sjukdomstillståndet. I motiveringen ska referenser göras till relevant vetenskaplig litteratur eller till resultat från definitiva eller preliminära jämförande studier. Om detta avsnitt fylls i behöver inte avsnitt D2 (”Justification as to why methods are not satisfactory” [Motivering till varför en metod inte ska anses vara tillfredsställande]) fyllas i.

Vid tidpunkten för klassificeringen kan ett antagande om stor nytta baseras på icke-kliniska eller preliminära kliniska data som gäller sjukdomstillståndet i fråga. Ett antagande om potentiell nytta ska vara rimligt och om möjligt baseras på sunda farmakologiska principer. Icke-kliniska data och preliminära kliniska data ska finnas med som stöddokumentation. Att påvisa ökad effekt och/eller förbättrad säkerhetsprofil (dvs. en kliniskt relevant fördel) kan generellt sett ses som stöd för ett antagande om stor nytta. Om stor nytta hävdas i form av ett betydande bidrag till hälso- och sjukvården genom en avsevärt bättre behandlingsföljsamhet på grund av ändringar av läkemedelsformen ska antagandet följas av en diskussion om de allvarliga dokumenterade problemen med den befintliga formen samt data som visar att det föreslagna läkemedlet kan åtgärda dessa problem. Kommittén för särläkemedel kommer i varje enskilt fall att utvärdera om dessa antaganden är rimliga och om de i ansökan underbyggs av lämplig stöddokumentation.

Eftersom många sponsorer kommer att ansöka om en särläkemedelsklassificering i ett tidigt utvecklingsskede när jämförande data ofta ännu inte finns tillgängliga ska en kritisk översikt presenteras där olika tillfredsställande metoder jämförs tillsammans med en förklaring till varför ett antagande om stor nytta kan göras. En sådan översikt ska beakta de befintliga metodernas begränsningar och risker och fokusera på de fördelar som det föreslagna läkemedlet förväntas ge.

EMA:s kommitté för humanläkemedel granskar alla särläkemedelsklassificeringar för att säkerställa att kriterierna uppfyllts innan ett godkännande för försäljning beviljas vid tidpunkten för antagandet. För att ett läkemedel ska få behålla sin status som särläkemedel ska sponsorer till den särläkemedelsklassificerade produkten i detta skede kunna påvisa stor nytta jämfört med befintliga tillfredsställande metoder. Kommittén för särläkemedel kommer att ha högre krav på data och belägg när det gäller en bedömning om ett läkemedel ska få behålla sin särläkemedelsstatus jämfört med vid den ursprungliga klassificeringen.

Protokollhjälp rekommenderas starkt för att säkerställa lämplig klinisk utveckling av särläkemedlet. Protokollhjälp bör även omfatta vägledning om hur stor nytta kan påvisas jämfört med tillfredsställande metoder för diagnos, förebyggande eller behandling.

För ytterligare information och exempel hänvisas till kommissionens tillkännagivande (2016/C 424/03).

E. Beskrivning av utvecklingsskedet

1. Sammanfattning av utvecklingen av läkemedlet

Sökanden ska kortfattat beskriva hur långt utvecklingen av särläkemedlet har kommit i EU, t.ex. preliminära forskningsresultat, kortfattad beskrivning av den farmakologiska utvecklingen samt i tabellform prekliniska prövningar, kliniska prövningar och slutgiltig dokumentation inför godkännande för försäljning. Den föreslagna utvecklingsplanen för särläkemedlet ska presenteras. Information om eventuella utvecklingsförslag för andra indikationer ska ges. Denna information ska presenteras i form av en sammanfattning av den typ som finns i en prövarhandbok. Fullständiga undersökningsrapporter från icke-kliniska och kliniska prövningar behöver inte presenteras, såvida de inte efterfrågats.

Detta avsnitt ska även innehålla information om huruvida sponsorn avser att ansöka om protokollhjälp hos EMA. Planerade datum för ansökan om protokollhjälp och inlämnande av ansökan om godkännande för försäljning ska om möjligt anges.

2. Information om aktuell rättslig status och tidigare försäljning i EU och tredjeländer

En sammanfattande redovisning av läkemedlets rättsliga status och tidigare försäljning på global nivå ska presenteras. En sådan redovisning ska exempelvis innehålla information om kliniska prövningar och status vad gäller ansökan om godkännande för försäljning, uppgifter om de indikationer som läkemedlet har godkänts för i tredjeländer, tidigare ansökningar om godkännande för försäljning samt uppgifter om det i något land eventuellt vidtagits rättsliga åtgärder mot läkemedlet.

Detta avsnitt ska även innehålla uppgifter om huruvida en ansökan om särläkemedelsklassificering har lämnats in eller godkänts i något annat land. Om status som särläkemedel har beviljats i något annat land är det lämpligt att till ansökan bifoga en kopia av beslutet att klassificera läkemedlet som särläkemedel.

F. Litteraturförteckning

En förteckning över samtliga publicerade referenser som det hänvisas till ska lämnas in tillsammans med ansökan. Om en referens har laddats ned eller hämtats från en webbplats ska det datum då detta gjordes anges.

Rekommenderat format för korsreferenser till publicerad litteratur i ansökan är huvudförfattare och årtal, t.ex. (Smith m.fl., 2002).

G. Överföring av särläkemedelsklassificering till annan sponsor eller ändring av sponsors namn eller adress

1. Överföring av särläkemedelsklassificering till annan sponsor

En klassificering som särläkemedel kan överföras till en annan sponsor i enlighet med artikel 5.11 i förordning (EG) nr 141/2000.

När en ansökan om godkännande för försäljning lämnas in måste den som söker om godkännande för försäljning även vara särläkemedlets sponsor för att de avgiftsmässiga särläkemedelsförmånerna ska kunna utnyttjas. På grund av detta kan i förekommande fall en sponsor ansöka om överföring innan ansökan om godkännande för försäljning lämnas in. Såväl sökanden som sponsorn måste vara etablerad i EU.

Vid en ansökan om överföring ska den befintliga sponsorn följa förfarandet i riktlinjerna på EMA:s webbplats. EMA har inte möjlighet att yttra sig om en överföring om ansökan är ofullständig eller felaktigt ifylld.

Inom 30 dagar efter att ansökan har lämnats in kommer EMA att avge sitt yttrande till sponsorn och till kommissionen.

Om kommissionen godkänner överföringen kommer kommissionen att ändra det beslut genom vilket klassificeringen som särläkemedel beviljades. Överföringen träder i kraft det datum då kommissionen tillkännager ändringen av beslutet. Kommissionen kommer även att offentliggöra beslutet i gemenskapens register över särläkemedel (13).

2. Ändring av sponsors namn eller adress

En ändring av en befintlig sponsors namn eller adress kräver ingen rättslig åtgärd, förutsatt att sponsorn förblir samma fysiska eller juridiska person.

Sponsorn ska lämna in sin ändringsbegäran i enlighet med förfarandet i riktlinjerna på EMA:s webbplats. Det första sponsorn måste göra är att ändra relevanta uppgifter i förteckningen över kontrollerade termer i EMA:s företagsdatahanteringstjänst.

Dessa uppgifter lagras av EMA och kommissionen. Namnändringar förs in i gemenskapens register över särläkemedel.

H. Ändring av befintlig klassificering

Ett klassificerat sjukdomstillstånd kan i undantagsfall ändras, i enlighet med kommissionens tillkännagivande (2016/C 424/03). Under läkemedlets utveckling kan en sjukdomsklassificering ändras och ett klassificerat sjukdomstillstånd kan behöva ändras för att bättre stämma överens med den indikation som sponsorn har för avsikt att ansöka om vid tidpunkten för godkännandet för försäljning. Ändringsförfarandet används endast för ändringar i klassificeringen av en sjukdom. Förfarandet kan inte användas för att utvidga eller begränsa ett sällsynt sjukdomstillstånd på begäran av sponsorn. I sådana fall ska sponsorn lämna in en omarbetad ansökan om särläkemedelsklassificering innan ansökan om godkännande för försäljning görs. Sponsorn ska uppdatera alla berörda avsnitt i enlighet med detta, t.ex. prevalens. Sponsorn ska i avsnitt I.1.3 ange referenser när det gäller den befintliga klassificeringen.

Detta förfarande kan inte användas för andra ändringar (t.ex. nya salter eller nytt INN-namn) som inte påverkar sjukdomstillståndet. För sådana ändringar måste en ny ansökan lämnas in.

En begäran om att ändra en befintlig klassificering som sällsynt sjukdomstillstånd genomgår samma bedömningsförfarande som en ny klassificeringsansökan. Den som begär en sådan ändring måste kunna visa att samtliga klassificeringskriterier fortfarande uppfylls. Om kommittén för särläkemdel godkänner ändringsbegäran kommer kommissionen att utfärda ett nytt beslut och det ursprungliga beslutet upphävs automatiskt.

(1) https://www.ema.europa.eu/en

(2) https://iris.ema.europa.eu/

(3) EGT L 18, 22.1.2000, s. 1.

(4) EGT L 103, 28.4.2000, s. 5.

(5) EUT C 424, 16.11.2016, s. 3.

(6) Med EU avses EU:s medlemsstater samt Island, Liechtenstein och Norge.

(7) I förordningen används ordet ”tillstånd”.

(8) När det gäller klassificering som särläkemedel ska antalet personer som lider av sjukdomstillståndet i EU räknas fram baserat på populationen i EU:s medlemsstater samt i Island, Liechtenstein och Norge.

(9) ”Points to consider on the estimation and reporting on the prevalence of a condition for the purpose of orphan designation” [Aspekter att ta hänsyn till vid uppskattning och rapportering av prevalensen för ett sjukdomstillstånd i samband med en särläkemedelsklassificering] (inte översatt till svenska). EMA/COMP/436/01 Rev. 1 (20 juni 2019).

(10) Se fotnot 7.

(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG (EUT L 117, 5.5.2017, s. 1).

(12) Se kommissionens tillkännagivande (2016/C 424/03) av den 18 november 2016.

(13) https://ec.europa.eu/health/documents/community-register/html/index_en.htm