KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (KOM (97)49 slutlig, KOM(97)614 slutlig, KOM(98)76 slutlig och KOM(99)271 slutlig MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

MOTIVERING

Enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslagit vid den andra behandlingen.

Nedan presenteras kommissionens synpunkter på de 61 ändringsförslag som antagits av parlamentet. I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget bifogas även kommissionens ändrade förslag, i vilket 47 av parlamentets ändringsförslag införts helt, delvis eller i princip.

1. BAKGRUND

Datum för överlämnande av förslaget till Europaparlamentet och rådet: den 15 april 1997.

Datum för de båda ändringarna: den 26 november 1997 (KOM(97) 614) och den 17 februari 1998 (KOM(1998) 76).

Datum för Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: den 1 oktober 1997.

Datum för Regionkommitténs yttrande: den 12 mars 1998.

Datum för Europaparlamentets yttrande vid den första behandlingen: den 11 februari 1999.

Datum för kommissionens ändrade förslag (KOM(1999) 271): den 17 juni 1999.

Datum för rådets gemensamma ståndpunkt: den 22 oktober 1999.

Datum för kommissionens yttrande över den gemensamma ståndpunkten (SEK(1999) 1706): den 25 oktober 1999.

I sitt yttrande över den gemensamma ståndpunkten meddelade kommissionen att man har för avsikt att ytterligare utveckla det ursprungliga förslaget, särskilt när det gäller tekniska specifikationer. Kommissionen har också infört ett stort antal av parlamentets ändringsförslag. Däremot är det vissa delar av den gemensamma ståndpunkten som kommissionen inte stöder. Detta gällde i synnerhet bestämmelserna om tidsplanen för genomförandet, avgifter och hänvisningar till åtaganden i samband med internationella överenskommelser, särskilt OSPAR-, Barcelona- och HELCOM-konventionerna. Kommissionen uttryckte oro över dessa brister men stödde den gemensamma ståndpunkten.

2. SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Den nya vattenpolitiken innebär att gemenskapens vattenlagstiftning omorganiseras för att förhindra att vattenkvaliteten försämras ytterligare och för att skydda och förbättra vattenekosystemens och grundvattnets kvalitet och kvantitet. Genom förslaget upprättas en gemenskapsram med ett gemensamt tillvägagångssätt, gemensamma mål, grundläggande åtgärder och definitioner. Den här vattenpolitiken inriktas på naturliga vattenflöden som rinner genom avrinningsområden ut i havet. I politiken beaktas den naturliga samverkan mellan yt- och grundvatten i hela avrinningsområdet med flodmynningar, annat vatten i övergångsområden och kustvatten, både ur kvalitativ och kvantitativ synvinkel. Här krävs ett kombinerat tillvägagångssätt med kontroller av föroreningar vid källan tillsammans med fastställande av miljökvalitetsnormer. Sex årliga förvaltningsplaner skall utarbetas för varje avrinningsområde, inbegripet vatten i övergångsområden, med samordnade åtgärdsprogram för att uppnå en god vattenstatus senast 2010. I åtgärdsprogrammen skall alla faktorer som påverkar vattenekosystemen beaktas, bl.a. jordbruk, energiproduktion, transporter och stadsplanering. En systematisk övervakning av framstegen är nödvändig. Förslaget innehåller också krav på att ett avgiftssystem för vatten skall införas som skall fungera som incitament för en effektiv användning av vattenresurserna som ett steg mot full kostnadstäckning för tjänster i samband med vattenanvändning, inbegripet kapitalkostnader, miljökostnader och resurskostnader. Det föreslagna direktivet bidrar vidare till genomförandet av förpliktelser enligt konventionen om gränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar (1992), som utfärdats av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, och FN-konventionen om användning av vattendrag till andra ändamål än sjöfart (1996).

3. KOMMISSIONENS SYNPUNKTER PÅ EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

Kommissionen godkänner helt, delvis eller i princip 47 av de 61 ändringsförslag som antagits av parlamentet. Dessa ändringsförslag har förts in i det bifogade ändrade förslaget.

3.1. Ändringsförslag som godkänts av kommissionen

- Genom ändringsförslag 6 klargörs att god vattenstatus skall uppnås i hela gemenskapen och att en försämring av vattnets status skall undvikas. Detta ändringsförslag godkänns helt.

- Genom ändringsförslag 16 klargörs att god kemisk ytvattenstatus är den status som krävs för att uppfylla miljömålen för ytvattenförekomster. Detta ändringsförslag godkänns helt.

- Genom ändringsförslag 17 preciseras definitionen av god kemisk grundvattenstatus. Detta ändringsförslag godkänns helt efter diskussioner.

- Genom ändringsförslag 20 definieras direkt utsläpp. Detta ändringsförslag godkänns med tillägget "i grundvattnet".

- Genom ändringsförslag 21 läggs radioaktiva ämnen till de ämnen för vilka miljökvalitetsnormer bör antas. Ändringsförslaget godkännas helt med tillägget "som framställts av människor" för tydlighetens skull. Därigenom omfattas radioaktiva ämnen inte bara indirekt utan uttryckligen. Ändringsförslag 76, som innebär att radioaktiva ämnen läggs till förteckningen i bilaga VIII, godkänns således också helt. Ordalydelsen i kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling används i ett nytt skäl 40a.

- Genom ändringsförslag 31 införs en ny punkt med stränga och tydliga normer för definiering av konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster. Ändringsförslaget godkänns helt med tillägget "eller" mellan punkterna i punkt 4a a för att klargöra att dessa kriterier är lika viktiga. På detta sätt regleras definitionen i en enda tydlig punkt i stället för den oklara förklaringen i både artiklar och bilagor i den gemensamma ståndpunkten. För att ytterligare förtydliga texten har "hamnanläggningar" lagts till i samband med sjöfart. Ändringsförslag 65, som innebär att en del av bilaga II med kriterier för identifiering utgår, godkänns således också helt.

- Genom ändringsförslag 33 och 84 införs strängare och tydligare normer för "tillfällig" försämring genom att "oförutsedda" ersätts med "oförutsebara" och tillämpningen av "extrem" översvämning "av osedvanligt slag" och osedvanligt utdragen" torka specificeras. Ändringsförslagen godkänns helt, eftersom de innebär lämpliga förtydliganden.

- Genom ändringsförslag 34 införs strängare och tydligare normer för nya modifieringar eller förändringar när det gäller vattenförekomster. Ändringsförslaget godkänns helt, men mindre ändringar har gjorts i texten från den gemensamma ståndpunkten: text har tagits bort, eftersom delar av ändringsförslaget upprepas.

- Genom ändringsförslag 35 fastställs att medlemsstaterna skall se till att utvidgning av eller undantag från de grundläggande målen inte varaktigt utesluter eller äventyrar uppnåendet av förslagets mål. Ändringsförslaget godkänns.

- Genom ändringsförslag 46 ökas insynen, eftersom medlemsstaterna måste fastställa tidsplaner för när avgiftsförpliktelserna skall vara helt genomförda. Ändringsförslaget godkänns helt.

- I ändringsförslag 48 fastställs att åtgärdsprogram skall utarbetas för att uppnå målen i förslaget. Ändringsförslaget godkänns helt. Det finns dock bara en hänvisning till artikel 4 där förslagets mål fastställs.

- Genom ändringsförslag 53 förtydligas åtgärdsprogrammets krav att vidta åtgärder för att uppnå en god ekologisk status. Ändringsförslaget godkänns helt.

- Genom ändringsförslag 67 anpassas kraven i förslaget till värdena för övervakningsnormerna i dricksvattendirektivet. Ändringsförslaget godkänns helt.

- Genom ändringsförslag 75 klargörs rapporteringskraven för vattenförekomster för vilka det är osannolikt att målen för god status kommer att nås. Ändringsförslaget godkänns helt.

- Genom ändringsförslag 78 införs stränga och öppna normer för förlängningen av tidsfristen för att uppnå god status. Antalet uppdateringar för förvaltningsplanerna för avrinningsområdena minskas ner från tre till två. Ändringsförslaget godkänns helt. Detta underlättar tillämpningen och den relativt långa genomförandeperioden blir kortare. För att klargöra att de tre kriterier som införts är lika viktiga har "åtminstone en av" lagts till i texten.

- Genom ändringsförslag 85 ökas insynen genom krav på att förvaltningsplanerna skall innehålla rapporter om genomförandet av avgiftssystemet som skall fungera som incitament för effektiv användning av vattenresurserna, och om de olika ekonomiska sektorernas bidrag. Ändringsförslaget godkänns helt.

- Ändringsförslag 88 förtydligar kraven på åtgärdsprogrammen som genom att fortsätta minska utledning, utsläpp och läckage av farliga ämnen skall bidra till en gradvis minskning av utsläppen till ytvattnet. Ändringsförslaget godkänns helt.

3.2. Ändringsförslag som delvis godkänts av kommissionen

- Genom ändringsförslag 8 införs en hänvisning till "hydrogeologiska " områden förutom de "ekologiska och hydrologiska" områden som redan nämns. Denna del av ändringsförslaget godkänns. Däremot godkänns inte införandet av "hydrogelogisk" i samband med avrinningsområde. Detta anses inte nödvändigt eftersom det redan ingår i definitionen av avrinningsdistrikt enligt artikel 2.15.

- I ändringsförslag 42 fastställs övervakningsnormer för ytvatten när det gäller volym och genomströmningshastighet. Denna del av ändringsförslaget godkänns. Den del som fastställer att övervakningen skall grunda sig på mätningar av ytvattnets kemiska och biologiska tillstånd ingår däremot redan i förslaget. Kravet på standardiserade metoder som har godkänts av samtliga medlemsstater är onödigt och förfarandet för hur ett sådan godkännande skall gå till är oklart och kan därför inte godkännas.

- I ändringsförslag 47 fastställs att det kombinerade tillvägagångssättet skall omfatta samtliga punktkällor och diffusa källor. Ändringsförslaget godkänns delvis. En "de minimis"-bestämmelse har lagts till av proportionalitetsskäl. En hänvisning om tillämpningen när det gäller prioriterade ämnen har flyttats till artikel 16.

- I ändringsförslag 54 fastställs att man vid undersökning av orsakerna till att vattenförekomsten inte uppfyller miljömålen måste ta hänsyn till förekomstens hydromorfologiska och fysikalisk-kemiska tillstånd. Det krävs även intensivare övervakning, fastställande av miljökvalitetsnormer för de identifierade förorenande ämnena, omedelbar översyn av bemyndiganden och tillstånd samt införande av åtgärder för att säkerställa att förekomstens hydromorfologiska tillstånd uppfyller målen för ekologisk vattenstatus. De viktigaste delarna av ändringsförslaget godkänns i en något förkortad form eller med vissa ändringar i ordalydelsen.

- Ändringsförslag 93 innehåller krav på att förslag skall läggas fram om att gradvis minska utsläpp och läckage ett år efter det att prioriteringslistan har antagits. Målet att reducera utsläpp och läckage till nivåer nära noll före december 2020 godkänns med en annan ordalydelse, i linje med införandet av denna målsättning i förslagets syfte och omfattning. Kraven på en målförteckning och en förteckning över ämnen för vilka data saknas godkänns inte. Det förklaras inte i ändringsförslaget vilket syfte dessa båda förteckningar har och det framgår inte vilka åtgärder som krävs när det gäller dessa ämnen eller i vilken utsträckning dessa åtgärder skulle skilja sig från kraven för listan över prioriterade ämnen. Syftet är att prioriteringslistan skall vara ett verktyg för mer fokuserade åtgärder när det gäller ett antal klart identifierade ämnen som vållar oro på gemenskapsnivå och detta syfte skulle således gå förlorat.

- Ändringsförslag 94, som innehåller strängare normer för bedömningen av överensstämmelse med målet för kemisk grundvattenstatus, godkänns delvis. Villkoret att 70 % av medelvärdet för varje representativ övervakningspunkt skall överensstämma med relevanta normer i gemenskapslagstiftningen godkänns. Hänvisningarna till särskilda direktiv är överflödiga och godkänns därför inte.

3.3. Ändringsförslag som godkänts i princip av kommissionen

- Ändringsförslag 2, som innebär att även "torra och halvtorra områden" omfattas, skulle kunna godkännas i sin nuvarande lydelse. Ordalydelsen i detta skäl har emellertid tillkommit genom en informell kompromiss mellan rådet och parlamentet i februari 1999. Kommissionen godkänner hela tillägget under förutsättning att båda institutionerna ger sitt medgivande. Ordalydelsen från kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling används.

- Genom ändringsförslag 3 fastställs att god vattenkvalitet säkerställer försörjningen av dricksvatten. Ändringsförslaget godkänns med en något ändrad ordalydelse, eftersom förslaget bidrar till att säkra försörjningen av dricksvatten. Skäl 33 har ändrats för att ta hänsyn till detta.

- I ändringsförslag 5 nämns att kustfisket är beroende av att vattnet i avrinningsområdena skyddas. Ändringsförslaget godkänns med ändrad ordalydelse som tar hänsyn till den geografiska skillnaden mellan definitionen av kustområden i förslaget och definitionen av kustfiske. Ordalydelsen från kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling används i det nya skälet 15a.

- I ändringsförslag 7 nämns att det slutgiltiga målet är att all förorening som härrör från mänsklig verksamhet skall upphöra fullständigt och att bakgrundskoncentrationer av naturligt förekommande ämnen skall uppnås. Ändringsförslaget godkänns med ändrad ordalydelse för att betona att detta mål är något man strävar efter att uppnå för den marina miljön och att det huvudsakligen är av politiskt karaktär och inte juridiskt bindande i linje med medlemsstaternas och kommissionens ursprungliga deklaration i Sintra 1998 i samband med ett möte för parterna till OSPAR-konventionen. Kommissionen har infört ordalydelsen från det ursprungliga förslaget i det ändrade skälet 20.

- Ändringsförslag 10, som innehåller åtgärder för stegvis eliminering av utsläpp av farliga ämnen, godkänns i princip. Kommissionen anser att detta omfattas av en kombination av nuvarande skäl 39 och den nya ordalydelsen i skäl 20, som nämns i ändringsförslag 7.

- Ändringsförslag 12, som avser förfaranden för utövande av kommissionens genomförandebefogenheter, godkänns i princip. Bestämmelser om en föreskrivande kommitté skall införas enligt interinstitutionella bestämmelser om genomförandebefogenheter genom kommittéförfarande. Ändringsförslag 63 godkänns således också i princip.

- Ändringsförslag 14 om målet att avskaffa utsläpp och läckage av farliga ämnen godkänns i princip. Ny text har lagts till artikel 1 för att klargöra att ett av förslagets syften är att sträva efter att uppnå detta, framför allt politiska och inte juridiskt bindande, mål genom att vidta särskilda åtgärder för de ämnen som vållar störst oro. Text har också lagts till som uttrycker att förslaget bidrar till det slutgiltiga målet att återställa bakgrundskoncentrationerna av naturligt förekommande ämnen i den marina miljön och så gott som helt avskaffa mängden syntetiska ämnen i linje med Sintra-deklarationen 1998 som nämns ovan i ändringsförslag 7. Ordalydelsen i kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling används.

- Ändringsförslag 22, som innehåller en definition av det kombinerade tillvägagångssättet, godkänns men med ändrad ordalydelse för att säkerställa en neutral definition. Omfattningen fastställs i artikel 10.

- Ändringsförslag 24, där det anges att åtgärdsprogram skall genomföras, har införts men med en hänvisning till att detta är medlemsstaternas ansvar snarare än behöriga myndigheters eftersom administrativa förfaranden faller under medlemsstaternas befogenhetsområde. När det gäller ytvatten har begäran om att tydliggöra förslagets miljömål, strama upp bestämmelserna när det gäller att förebygga försämringar från dagen för antagandet och fastställa mål för kraftigt modifierade och konstgjorda vattenförekomster i en egen punkt införts med något ändrad ordalydelse. En hänvisning till målet att gradvis få bort vattenföroreningar för att uppfylla målet att helt avskaffa dessa senast den 31 december 2020 har införts med en ordalydelse som betonar att detta är ett politiskt mål som man strävar efter att uppnå, vilket även nämns i ändringsförslag 7. Något slutdatum anses därför inte vara nödvändigt.

- Genom ändringsförslag 25 fastställs att förebyggande av försämringar av grundvattenkvaliteten skall gälla både kemiska och kvantitativa aspekter. Dessutom förtydligas att återställandet gäller förorenat grundvatten. Ändringsförslaget anpassas till ordalydelsen för ytvatten. En hänvisning till att målet att uppnå åtminstone en endast obetydlig förorening av grundvattnet orsakad av mänsklig verksamhet ingår i målet för grundvatten har införts endast i samband med ett slutgiltigt mål för att motverka alla väsentliga och ihållande ökningar av koncentrationer av förorenande ämnen. Ordalydelsen har främst tagits från kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling. En lämplig utgångspunkt för arbetet med att motverka sådana ökningar är hälften av värdet för kvalitetsnormerna i dricksvattendirektivet. Att göra en åtskillnad mellan utsläpp från jordbruket och andra källor anses inte vara ändamålsenligt eller lämpligt.

- Ändringsförslag 26 innehåller krav på att förkorta tidsperioden för genomförandet från 16 till 10 år, vilket anses vara för kort. Kommissionen håller dock med om att perioden behöver förkortas och föreslår en övergripande lösning där man kombinerar en kortare tidsperiod med strängare krav för miljömålen. Om borttagandet av möjligheten till en tredje förlängning om sex år kombineras med en klausul om att försämringar skall förebyggas samt strängare normer för förlängning, mindre stränga miljömål och överensstämmelse i enlighet med parlamentets begäran kan kommissionen godkänna den period om 16 år som föreslås i den gemensamma ståndpunkten som den totala period under vilken man skall uppnå miljömålen. Lämplig text vad gäller detta har förts in i artikel 4. Andra ändringsförslag som innebär anpassning av tidsperioden i andra delar av förslaget och som följer av begäran om en tidsperiod på 10 år godkänns i princip mot bakgrund av kompromissen om en total tidsperiod om 16 år, inbegripet ändringsförslag 55.

- Genom ändringsförslag 30 införs strängare villkor för att få ställa upp mindre stränga miljömål. Ändringsförslaget har införts med vissa ändringar i texten för att den skall bli tydligare och överensstämma med liknande bestämmelser om förlängning och definiering av konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster.

- I ändringsförslag 36 fastställs att analyserna av avrinningsområden skall omfatta geografiska, geologiska, hydrologiska och ekologiska element. Dessa krav har införts medan andra mer specifika krav inte anses lämpliga att föra in i artikeln. Text har förts in i bilaga III i samband med en uppdelning av kostnaderna för tjänster som omfattar mer än ett område.

- Genom ändringsförslag 43 införs ett obligatoriskt avgiftssystem för vatten som skall vara ett incitament till effektiv användning av vattenresurserna. Ändringsförslaget godkänns i princip som en del av en övergripande lösning när det gäller bestämmelser om kostnadstäckning för vattentjänster. Kommissionen hade föreslagit mer vittgående bestämmelser men med tanke på att dessa ambitioner inte stöds och med tanke på skillnaderna mellan den gemensamma ståndpunkten och parlamentets ändringsförslag har ordalydelsen i artikel 9 ändrats med utgångspunkt i grundtanken med och delar av ändringsförslag 43. Definitionerna av vattentjänster och vattenanvändning i artikel 2.34 och 2.35 har också anpassats till den ändrade artikeln 9 om avgifter. Till följd av detta har ändringar även gjorts i artikel 5 och bilaga III.

- Ändringsförslag 56, som innehåller krav på att medlemsstaterna skall se till att det utarbetas och genomförs förvaltningsplaner för avrinningsområden, anses ha förts in genom ändringsförslag 24.

- Ändringsförslag 57 om att förkorta tidsplanen för genomförandet anses ha förts in genom den övergripande lösningen i ändringsförslag 26.

- Ändringsförslag 58, som hänvisar till att Europaparlamentet och rådet skall besluta om åtgärder, har förts in eftersom det speglar valet av rättslig grund för förslaget. Texten om att åtgärderna kontinuerligt skall minska utledning, utsläpp och läckage av farliga ämnen och på så sätt nå målet att dessa skall upphöra före 2020 har ändrats för att återspegla åtagandet såsom det fastställs i ändringsförslag 7.

- Enligt ändringsförslag 69 skall medlemsstaterna fastställa vilka grundvattenförekomster som inte kommer att kunna uppnå miljömålen på grund av tidigare föroreningar. Ändringsförslaget godkänns i princip. Det finns ingen hänvisning till att statusen "obetydligt förorenad av människor" skall ingå i "god kemisk grundvattenstatus". Detta har dock i enlighet med kommissionens ändrade förslag efter parlamentets första behandling införts som det slutgilt iga målet för att hejda utvecklingen.

- I ändringsförslag 86 anges att medlemsstaterna kan vidta rättsliga eller administrativa åtgärder eller åtgärder i form av avtal. Kommissionen menar att detta ingår i åtgärdsprogrammens struktur och att åtgärderna beskrivs i bilaga VII del A och B.

3.4. Ändringsförslag som inte godkänts av kommissionen

- Ändringsförslag 1, i vilket fastställs att vatten är ett gemensamt arv och inte en handelsprodukt, godkänns inte. Förslaget behandlar inte vatten som handelsprodukt utanskyddav vatten somennaturresursoch en tillgångförsamhället.

- Ändringsförslag 9, i vilket fastställs att det inte finns någon naturlig rätt att släppa ut farliga eller radioaktiva ämnen i vatten, godkänns inte. Syftet med ändringen är oklart och förslaget innehåller inte någon hänvisning till "rätten" att släppa ut förorenande ämnen.

- Genom ändringsförslag 13 läggs "effektiv" till efter "hållbar" och "avrinningsområde" ersätts med "vattenområde". Ändringsförslaget godkänns inte. Begreppet effektiv ingår redan i "hållbar" och syftet med den odefinierade termen "vattenområde" är oklart.

- Ändringsförslag 19, genom vilket en definition av "farliga ämnen" införs, godkänns inte. I förslaget finns tydliga normer för hur man skall urskilja farliga ämnen och en definition är därför inte nödvändig. Viktiga detaljer i den föreslagna definitionen avviker från den allmänt vedertagna definitionen av farliga ämnen.

- Ändringsförslag 23 innebär att prioritet bör ges åt internationella överenskommelser. Ändringsförslaget godkänns inte, eftersom det faller inom medlemsstaternas kompetensområde att välja administrativa förfaranden. Det skulle således vara en överträdelse av subsidiaritetsprincipen.

- Ändringsförslag 39 innehåller krav om att det fem år efter genomförandet av detta direktiv skall göras en analys av kostnaderna för och resultaten av de investeringar som krävts för att direktivet skall kunna genomföras. Kravet ingår redan indirekt i kravet om att utarbeta sexåriga förvaltningsplaner, vilket även inbegriper ekonomiska analyser. Tidpunkten är heller inte särskilt lämplig eftersom dessa planer utarbetas 7-10 år efter antagandet.

- Genom ändringsförslag 40 läggs "hydrogeologiskt område" till efter "avrinningsdistrikt". Ändringsförslaget godkänns inte. Syftet är oklart eftersom grundvatten redan omfattas av definitionen av avrinningsdistrikt.

- Ändringsförslag 41 innehåller krav på att kvalitetsnormer fastställs för ytvattenförekomster för att se till att "minst intensiva vattenrening" används vid framställning av dricksvatten för att uppfylla kraven i gemenskapslagstiftningen om dricksvatten. Ändringsförslaget godkänns inte. Målet god ytvattenstatus skallsäkerställa att förbehandlingen generellt sett minimeras. De föreslagna normerna skulle emellertid innebära att vissa ämnen, t.ex. nitrat, tillåtas i koncentrationer som är skadliga för miljön. Det skulle dessutom vara svårt att tillämpa kravet på vattenförekomster som fortfarande lider av tidigare föroreningar. För att ta hänsyn till detta krav har kommissionen emellertid i förslaget infört förslag till åtgärder för att sträva efter en allmän minskning av förbehandlingen.

- Ändringsförslag 61 innebär en orealistisk minskning av den tidsfrist under vilken medlemsstaterna kan vidta åtgärder i de fall det saknas normer på gemenskapsnivå. Ändringsförslaget godkänns inte. Det tidsfrist som föreslås är kortare än den tidsfrist som normalt sett krävs för antagande av gemenskapslagstiftning.

- Ändringsförslag 64 hänvisar till att äldre rättsakter, som ingår i detta förslag, endast kan upphävas om de ersätts med nya bestämmelser som garanterar samma skyddsnivå. Ändringsförslaget godkänns inte. Det kommer att undersökas om skyddsnivån är densamma, men det är inte möjligt att villkora upphävandet av en rättsakt på det här sättet.

- Ändringsförslag 77, genom vilket "såvitt de har skadliga effekter på vattnet" läggs till efter "uppslammade ämnen" som är införda i förteckningen i bilaga VIII, godkänns inte. Tillägget är onödigt och förvirrande eftersom bilaga VIII endast innehåller ämnen och grupper av ämnen som kan komma att kontrolleras om utsläpp av sådana ämnen skadar vattenkvaliteten.

- Ändringsförslag 87 innehåller krav på miljökonsekvensbedömning av vattenuttag, förvaltning av användningen av vattenresurser, en klausul för att bemyndiga den behöriga lokala myndigheten att omleda vatten från användning inom andra sektorer till dricksvattenförsörjning och förhandsgodkännande av påfyllning av grundvatten på konstgjord väg. Ändringsförslaget godkänns inte. Kraven överensstämmer inte med det nyligen reviderade direktivet om miljökonsekvensbedömning, den rättsliga grunden för förslaget tillåter inte kvantitativ förvaltning av vattenresurser, beslut om administrativa bemyndiganden är medlemsstaternas befogenhet och förhandsgodkännande av påfyllning på konstgjord väg omfattas redan av förslaget.

- Ändringsförslag 91 innehåller krav på att utvinning av råvaror på förhand skall undantas från prövning. Ändringsförslaget godkänns inte. Utvinning av råvaror skall omfattas av samma kontroller som annan verksamhet som kan inverka negativt på vattenkvaliteten.

- Ändringsförslag 92 innehåller en definition av god kemisk grundvattenstatus med hänvisning till normerna i dricksvattendirektivet. Ändringsförslaget godkänns inte. Syftet med dessa normer är att skydda människors hälsa och de skall tillämpas på kranvatten snarare än obehandlat vatten. En tillämpning av normerna direkt på grundvattnet (på plats) är inte lämpligt eftersom det i vissa fall skulle kunna leda till förfaranden som innebär "ökningar tills gränsvärdet är nått" och i andra fall vara för strängt.

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (KOM (97)49 slutlig, KOM(97)614 slutlig, KOM(98)76 slutlig och KOM(99)271 slutlig MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel [175.1 EG] i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1] ,

[1] EGT C 184, 17.6.1997, s. 20, EGT C 16, 20.1.1998, s. 14 och EGT C 108, 7.4.1998, s. 94.

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2] ,

[2] Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 1999 (EGT C 150, 28.5.1999, s. 419), rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 oktober 1999 och Europaparlamentets beslut av den 16 februari 2000 (ännu ej offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning).

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3] ,

[3] EGT C 355, 21.11.1997, s. 83.

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [4] ,och

[4] EGT C 180, 11.6.1998, s. 38.

av följande skäl:

(1) I slutsatserna från ministerseminariet om gemenskapens vattenpolitik i Frankfurt 1988 betonas behovet av en gemenskapslagstiftning som omfattar ekologisk kvalitet. I sin resolution av den 28 juni 1988 [5] anmodade rådet kommissionen att lägga fram förslag för att förbättra den ekologiska kvaliteten hos gemenskapens ytvattenresurser.

[5] EGT C 209, 9.8.1988, s. 3.

(2) I förklaringen från det ministerseminarium om grundvatten som hölls i Haag 1991 uppmärksammades behovet av åtgärder för att undvika en försämring av sötvattenkvaliteten och -kvantiteten på sikt, och ett åtgärdsprogram för en ekologiskt hållbar förvaltning och skydd av sötvattenresurserna, som skulle genomföras före utgången av år 2000, efterlystes. Rådet efterlyste i sina resolutioner av den 25 februari 1992 [6] och den 20 februari 1995 [7] ett åtgärdsprogram för grundvatten och en översyn av rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot

[6] EGT C 59, 6.3.1992, s. 2.

[7] EGT C 49, 28.2.1995, s. 1.

förorening genom vissa farliga ämnen [8] ,somendelav en övergripandepolitikföratt skydda sötvattenresurserna.

[8] EGT L 20, 26.1.1980, s. 43. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).

(3) Trycket på vattenresurserna i gemenskapen ökar ständigt på grund av den allt större efterfrågan på tillräckliga mängder vatten av god kvalitet för alla syften. Europeiska miljöbyrån lade den 10 november 1995 i sin rapport "Environment in the European Union - 1995" fram en uppdaterad rapport om miljötillståndet, vilken bekräftade behovet av åtgärder för att skydda gemenskapens vattenresurser i såväl kvalitativt som kvantitativt hänseende.

(4) Rådet begärde i sina slutsatser av den 18 december 1995 bland annat att ett nytt ramdirektiv med de grundläggande principerna för en hållbar vattenpolitik i Europeiska unionen skulle utarbetas och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag i detta syfte.

(5) Kommissionen antog den 21 februari 1996 ett meddelande till Europaparlamentet och rådet om Europeiska gemenskapens vattenpolitik, i vilket principerna för gemenskapens vattenpolitik fastställdes.

(6) Kommissionens lade den 9 september 1996 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett handlingsprogram för integrerat skydd och förvaltning av grundvattenmiljön [9] . I sitt förslag pekade kommissionen på behovet av att fastställa förfaranden för reglering av sötvattenuttag och övervakning av sötvattenkvalitet och -kvantitet.

[9] EGT C 355, 25.11.1996, s. 1.

(7) Kommissionen beslutade den 29 maj 1995 om ett meddelande till Europaparlamentet och rådet om försiktigt nyttjande och bevarande av våtmarker, där våtmarkernas viktiga funktion för skyddet av vattenresurserna erkändes.

(8) Det är nödvändigt att utarbeta en integrerad gemenskapspolitik för vatten.

(9) Kommissionen anmodades av rådet den 25 juni 1996, av Regionkommittén den 19 september 1996, av Ekonomiska och sociala kommittén den 26 september 1996 och av Europaparlamentet den 23 oktober 1996 att lägga fram ett förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för en europeisk vattenpolitik.

(10) Gemenskapens miljöpolitik skall, på det sätt som anges i artikel 174 i fördraget, bidra till att uppnå de mål som består i att bevara, skydda och förbättra miljön och i att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt. Den skall bygga på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren skall betala.

(11) I enlighet med artikel 174 i fördraget skall gemenskapen när den utarbetar sin miljöpolitik beakta tillgängliga vetenskapliga och tekniska data, miljöförhållanden i gemenskapens olika regioner samt den ekonomiska och sociala utvecklingen i gemenskapen som helhet och den balanserade utvecklingen i dess regioner samt de potentiella fördelar och kostnader som är förenade med att åtgärder vidtas eller inte vidtas.

(12) Olika omständigheter och behov inom gemenskapen kräver särskilda lösningar. Dessa olikheter bör beaktas vid planering och genomförande av åtgärder som syftar till att säkerställa skydd för och en hållbar användning av vatten inom avrinningsområdets ram. Beslut bör fattas så nära de platser där vattnet påverkas eller används som möjligt. Åtgärder som ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde bör prioriteras genom utarbetande av åtgärdsprogram som är anpassade till regionala och lokala förhållanden.

(13) Om detta direktiv skall bli framgångsrikt krävs nära samarbete och samverkan på gemenskapsnivå, medlemsstatsnivå och lokal nivå. Det krävs också information till allmänheten, inbegripet användarna, och att samråd sker med dem samt att de är delaktiga.

(14) Vattenförsörjningen är en tjänst i allmänhetens intresse enligt kommissionens meddelande Tjänster i allmänhetens intresse i Europa [10] .

[10] EGT C 281, 26.9.1996, s. 3.

(15) Det är nödvändigt att ytterligare integrera skyddet och den hållbara förvaltningen av vattenresurserna med andra av gemenskapens politikområden, exempelvis energi, transport, jordbruk, fiskeri, regional politik och turism. Detta direktiv bör ligga till grund för en fortsatt dialog och för utvecklingen av strategier för ytterligare integration av olika polit ikområden. Detta direkt iv kan också utgöra ett vikt igt bidrag till andra områden där medlemsstaterna samarbetar, till exempel det europeiska projektet för fysisk utveckling (European Spatial Development Perspective).

(15a) En effektiv och sammanhängande vattenpolitik bör ta hänsyn till sårbarheten i de vattenekosystem som finns nära kuster och flodmynningar, samt i havsvikar och relativt slutna hav, eftersom deras jämvikt påverkas starkt av kvaliteten på det inlandsvatten som rinner ut där. Skydd av vattenstatusen i avrinningsområden kommer att ge ekonomiska fördelar, eftersom de bidrar till att skydda fiskpopulationerna, även fiskpopulationer i kustvatten.

(16) Gemenskapens vattenpolitik kräver en klar och tydlig, effektiv och enhetlig rättslig ram. Gemenskapen bör fastställa gemensamma principer och en allmän ram för åtgärderna. Detta direktiv bör tillhandahålla en sådan ram och samordna och integrera och, på längre sikt, ytterligare utveckla de allmänna principerna och strukturerna för skydd och hållbar användning av vattenresurserna i gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

(17) Detta direktiv syftar till att bevara och förbättra vattenmiljön i gemenskapen. Detta mål avser först och främst kvaliteten hos det berörda vattnet. Kvantitetsreglering är en extra åtgärd för att garantera god vattenkvalitet och därför bör åtgärder med avseende på kvantiteten som främjar målet att säkerställa en god kvalitet också fastställas.

(18) Den kvantitativa statusen hos en grundvattenförekomst kan påverka den ekologiska kvaliteten hos ytvatten och terrestra ekosystem som är förbundna med den grundvattenförekomsten.

(19) Gemenskapen och medlemsstaterna är parter i olika internationella avtal som innehåller viktiga skyldigheter när det gäller att skydda marina vatten mot föroreningar, särskilt konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö, som undertecknades i Helsingfors den 9 april 1992 och godkändes genom rådets beslut 94/157/EG [11] , konventionen för skydd av den marina miljön i Nordostatlanten, som undertecknades i Paris den 22 septemebr 1992 och godkändes genom rådets beslut 98/249/EG [12] och konventionen om skydd för Medelhavet mot förorening, som undertecknades i Barcelona den 16 februari 1976 och godkändes genom rådets beslut 77/586/EEG [13] samt dess protokoll om skydd av Medelhavet mot förorening från landbaserade källor, som undertecknades i Aten den 17 maj 1980 och godkändes genom rådets beslut 83/101/EEG [14]. Detta direktiv bör bidra till att göra det möjligt för gemenskapen och medlemsstaterna att uppfylla dessa skyldigheter.

[11] EGT L 73, 16.3.1994, s. 19.

[12] EGT L 104, 3.4.1998, s. 1.

[13] EGT L 240, 19.9.1977, s. 1.

[14] EGT L 67, 12.3.1983, s. 1.

(20) För ett bättre skydd av vattenmiljön krävs en successiv minskning av olika typer av utsläpp av farliga ämnen, som prioriteras på grundval av deras risk för eller via vattenmiljön i enlighet med utlåtandet från parterna till OSPAR-konventionen i Sintra 1998, och förhindrande av utsläpp av dessa ämnen genom läckage eller olyckor. Detta kommer att bidra till målet att olika typer av utsläpp upphör senast år 2020 samt till slutmålet att koncentrationerna i den marina miljön ligger nära bakgrundsvärdena för naturligt förekommande ämnen och nära noll för syntetiska ämnen som framställts av människor. Rådet och Europaparlamentet bör, på förslag från kommissionen, enas om vilka ämnen som skall prioriteras när åtgärder vidtas. Rådet och Europaparlamentet bör, på förslag från kommissionen, vidta åtgärder för att successivt minska utsläppen av dessa ämnen med beaktande av alla källor

(21) Gemensamma principer behövs för att samordna medlemsstaternas insatser för att förbättra skyddet av gemenskapens vattenresurser både när det gäller kvantitet och kvalitet, främja en hållbar vattenanvändning, bidra till regleringen av gränsöverskridande vattenproblem, skydda akvatiska ekosystem och sådana terrestra

ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av dem samt skydda och utveckla de potentiella användningsområdena för gemenskapens vattenresurser.

(22) Gemensamma definitioner av vattenstatusen vad gäller kvalitet och - när detta är motiverat från miljöskyddssynpunkt - kvantitet bör fastställas. Miljömål bör ställas upp för att säkerställa att en god yt- och grundvattenstatus uppnås i hela gemenskapen och att försämring av vattnets status undviks på gemenskapsnivå.

(23) Medlemsstaterna bör sträva efter att uppnå åtminstone god vattenstatus genom att fastställa och genomföra nödvändiga åtgärder inom integrerade åtgärdsprogram, med beaktande av befintliga gemenskapskrav. Där en god vattenstatus redan föreligger, bör denna upprätthållas. När det gäller grundvatten bör, utöver kraven avseende god vattenstatuts, varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av förorenande ämnen identifieras och motverkas.

(24) Yt- och grundvattenresurser är i princip förnybara naturresurser. Uppgiften att säkerställa en god grundvattenstatus kräver i synnerhet åtgärder på ett tidigt stadium och en stabil och långsiktig planering av skyddsåtgärder med tanke på den naturliga tidsåtgången för grundvattnets bildning och förnyelse. I tidsplanerna för åtgärder som syftar till att uppnå en god grundvattenstatus måste denna tidsåtgång beaktas och varje betydande och ihållande ökning av koncentrationen av något förorenande ämne måste motverkas.

(25) Medlemsstaterna får i sina ansträngningar för att uppnå de mål som ställs upp i detta direktiv och när de fastställer ett åtgärdsprogram för detta ändamål genomföra åtgärdsprogrammet successivt så att kostnaderna för genomförandet sprids ut.

(26) För att säkerställa ett fullständigt och konsekvent genomförande av detta direktiv bör eventuella förlängningar av tidsplanen göras på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier och motiveras av medlemsstaterna i deras förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten.

(27) I fall där en vattenförekomst påverkas i sådan utsträckning av mänsklig verksamhet eller där dess naturliga tillstånd är sådant att det kan vara omöjligt eller orimligt dyrt att uppnå en god status, kan mindre stränga miljömål ställas upp på grundval av lämpliga, klara och tydliga kriterier, och alla genomförbara åtgärder bör vidtas för att hindra varje ytterligare försämring av vattenstatusen.

(28) Det kan finnas skäl att under vissa förutsättningar göra tillfälliga undantag från kravet att hindra ytterligare försämring eller att uppnå god status om försämringen är ett resultat av oförutsebara eller exceptionella omständigheter som betingas av naturliga orsaker eller force majeure,särskiltextrem översvämning av osedvanligt slag och osedvanligt utdragen torka eller av orsaker som har ett allt överskuggande allmänintresse, nya ändringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakteristika eller nivåförändringar hos grundvattenförekomster, under förutsättning att alla genomförbara åtgärder har vidtagits för att lindra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status.

(29) Målet att uppnå god vattenstatus bör eftersträvas för varje avrinningsområde så att åtgärder som avser ytvatten och grundvatten som tillhör samma ekologiska, och hydrogeologiska system samordnas.

(30) Ur miljöskyddssynpunkt behövs det en ökad integrering av de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av både yt- och grundvattenresurserna som tar hänsyn till de naturliga vattenflödesförhållandena i den hydrologiska cykeln.

(31) Inom sådana avrinningsområden där vattenanvändningen kan få gränsöverskridande effekter, bör kraven att nå de miljömål som har uppställts genom detta direktiv, och särskilt alla åtgärdsprogram, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller avrinningsområden som sträcker sig utanför gemenskapens gränser bör medlemsstaterna eftersträva en lämplig samordning med relevanta icke-medlemsstater. Detta direktiv skall bidra till genomförandet av gemenskapens förpliktelser enligt internationella konventioner om skydd av vatten och om vattenförvaltning, i synnerhet Förenta nationernas konvention om skydd för och användning av gränsöverskridande vattendrag och internationella sjöar, som godkänts genom rådets beslut nr 95/308/EG [15] och senare överenskommelser om dess tillämpning.

[15]EGT L 186, 5.8.1995, s. 42.

(32) Det är nödvändigt att analysera avrinningsområdets karakteristika och konsekvenserna av mänsklig verksamhet samt att göra en ekonomisk analys av vattenanvändningen. Utvecklingen av vattenstatusen bör övervakas av medlemsstaterna på en systematisk och jämförbar grund inom hela gemenskapen. Denna information är nödvändig för att skapa en god grund för medlemsstaterna att utarbeta åtgärdsprogram för att uppnå de mål som fastställs enligt detta direktiv.

(33) Skyddet av vattenstatusen kommer att bidra till att dricksvattenförsörjningen för befolkningen tryggas. I detta syfte bör medlemsstaterna fastställa vilka vattenresurser som används för uttag av dricksvatten, vidta lämpliga förebyggande åtgärder för att minska den rening och förbehandling som behövs för dricksvattenframställning, och se till att bestämmelserna i rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten eller i rådets direktiv 98/83/EG [16] följs.

[16] EGT L 229, 30.8.1980, s. 11 respektive EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

(34) Användningen av ekonomiska styrmedel och vattenavgifter är lämplig som en del av ett åtgärdsprogram, så att avgifterna för vattentjänster fungerar som incitament för effektiv användning av vattenresurserna så att miljömålen i detta direktiv uppnås. Principen om en total kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurskostnader i samband med skada och negativa konsekvenser för vattenmiljön bör beaktas för olika sektorer inom ekonomin uppdelade på åtminstone hushåll, industri och jordbruk, i enlighet med principen att förorenaren betalar. För detta ändamål krävs en ekonomisk analys av vattentjänsterna som grundar sig på långsiktiga prognoser beträffande tillgång och efterfrågan på vatten i avrinningsdistriktet.

(35) Det finns ett behov av att förebygga eller minska konsekvenserna av oavsiktliga föroreningar av vatten. Åtgärdsprogrammet bör omfatta åtgärder med detta syfte.

(36) I fråga om förebyggande och reglering av föroreningar bör gemenskapens vattenpolitik utgå från ett kombinerat tillvägagångssätt och använda reglering av föroreningar vid källan genom att fastställa gränsvärden för utsläpp och miljökvalitetsnormer.

(37) När det gäller vattenkvantitet bör övergripande principer fastställas för reglering av uttag, överföring av vatten och uppdämning för att säkerställa en hållbar miljö i de påverkade vattensystemen.

(38) Gemensamma miljökvalitetsnormer och värden för utsläppsgränser för vissa grupper eller familjer av förorenande ämnen bör i form av minimikrav föreskrivas i gemenskapslagstiftningen. Bestämmelser för antagande av sådana normer på gemenskapsnivå bör antas.

(39) Det finns ett behov av att bekämpa föroreningar som orsakas av utsläpp av olika farliga ämnen. Rådet bör efter förslag från kommissionen besluta vilka ämnen som skall prioriteras och vilka särskilda åtgärder som skall vidtas mot vattenföroreningar som orsakas av dessa ämnen. Rådet bör härvid beakta alla betydande källor och fastställa en kostnadseffektiv och rimlig nivå på och kombination av regleringar.

(40) Medlemsstaterna bör meddela föreskrifter för att eliminera förorening av ytvatten genom de prioriterade ämnena och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle hindra medlemsstaterna från att uppnå målen för ytvattenförekomsterna.

(40a)Gemenskapsåtgärder enligt Euratomfördraget för hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning av mänskligt ursprung ger ett visst miljöskydd. Det krävs ytterligare åtgärder för att åstadkomma ett fullgott skydd för miljön i enlighet med målen i detta direktiv.

(41) För att säkerställa allmänhetens, inbegripet vattenanvändarnas, deltagande i utarbetande och uppdatering av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt är det nödvändigt att tillhandahålla riktig information om planerade åtgärder och att rapportera om framsteg vid åtgärdernas genomförande för att allmänheten skall kunna delta innan slutliga beslut om nödvändiga åtgärder fattas.

(42) I syfte att utarbeta lämpliga gemenskapsstrategier för att undanröja hinder för en förbättrad vattenstatus bör detta direktiv tillhandahålla mekanismer för att hantera sådana hinder som inte omfattas av gemenskapens vattenlagstiftning.

(43) Kommissionen bör årligen lägga fram en uppdaterad plan över initiativ som den avser att föreslå inom vattenområdet.

(44) Tekniska specifikationer bör fastställas som en del av detta direktiv för att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt inom gemenskapen. Kriterierna för utvärdering av vattenstatus utgör ett viktigt steg framåt. Anpassning av vissa tekniska aspekter till den tekniska utvecklingen och till standardiseringen av övervaknings-, insamlings- och analysmetoder bör ske med hjälp av ett kommittéförfarande. För att främja en grundläggande förståelse och en konsekvent tillämpning av kriterierna för karakterisering av avrinningsdistrikten och utvärdering av vattenstatusen får kommissionen anta riktlinjer för tillämpningen av dessa kriterier.

(44a) De åtgärder som krävs för genomförandet av detta direktiv omfattas av de åtgärder med allmän räckvidd som avses i artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter och de bör antas enligt det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut.

(45) Genomförandet av detta direktiv bör medföra en skyddsnivå för vattenresurser som är åtminstone likvärdig med den som tillhandahålls i vissa tidigare rättsakter, vilka därför bör upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut.

(46) Bestämmelserna i detta direktiv övertar den ram för reglering av föroreningar genom farliga ämnen som inrättades genom direktiv 76/464/EEG [17] . Det direktivet bör därför upphävas när de relevanta bestämmelserna i detta direktiv har genomförts fullt ut.

[17] EGT L 129, 18.5.1976, s. 23. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).

(47) Det bör tillses att befintlig miljölagstiftning om skydd av vatten genomförs och verkställs fullt ut. Det är nödvändigt att säkerställa en riktig tillämpning av bestämmelserna om genomförandet av detta direktiv i hela gemenskapen genom lämpliga påföljder enligt medlemsstaternas lagstiftning. Dessa påföljder bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta direktiv är att upprätta en ram för skyddet av inlandsytvatten, vatten i övergångszon, kustvatten och grundvatten, för att

(a) hindra ytterligare försämringar och skydda och förbättra statusen hos akvatiska ekosystem och, såvitt avser dessas vattenbehov, även terrestra ekosystem och våtmarker som är direkt beroende av akvatiska ekosystem,

(b) främja en hållbar vattenanvändning baserad på ett långsiktigt skydd av tillgängliga vattenresurser,

(c) skydda och förbättra vattenmiljön genom att man med särskilda åtgärder gradvis minskar utledning, utsläpp och läckage av farliga ämnen på grundval av en prioritering av de ämnen som vållar störst oro,och

(d) bidra till att mildra effekterna av översvämning och torka

och därigenom bidra till

- tillräcklig tillgång på ytvatten och grundvatten av god kvalitet som behövs för en hållbar, balanserad och rättvis vattenanvändning,

- skydd för territoriella och marina vatten,

- uppfyllande av målen för relevanta internationella överenskommelser, inbegripet sådana som syftar till att förebygga och eliminera förorening av den marina miljön, och

- ett successivt strävande efter målet att olika typer av utsläpp av farliga ämnen skall upphöra senast år 2020 med slutmålet att koncentrationerna i den marina miljön skall ligga nära bakgrundsvärdena för naturligt förekommande ämnen och nära noll för syntetiska ämnen.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv tillämpas följande definitioner:

1) ytvatten: inlandsvatten utom grundvatten; vatten i övergångszon och kustvatten utom när det gäller kemisk status då det även skall inbegripa territorialvatten.

2) grundvatten: allt vatten som finns under markytan i den mättade zonen och som står i direkt kontakt med marken eller underliggande jordlager.

3) inlandsvatten: allt stillastående eller strömmande vatten på markytan och allt grundvatten på landsidan av den baslinje från vilken territorialvattnets bredd mäts.

4) flod: en förekomst av inlandsvatten som till största delen strömmar på markytan men som kan strömma under jorden en del av sitt lopp.

5) sjö: en förekomst av stillastående inlandsytvatten.

6) vatten i övergångszon: förekomst av ytvatten i närheten av flodutlopp som delvis är av salthaltig karaktär till följd av närheten till kustvatten men som på ett väsentligt sätt påverkas av sötvattenströmmar.

7) kustvatten: ytvatten som finns innanför den linje på vilken varje punkt befinner sig på ett avstånd av en sjömil från närmaste punkt på den baslinje från vilken bredden av territorialvattnet mäts och som, när det är lämpligt, sträcker sig till den yttre gränsen för vatten i övergångszon.

8) konstgjord vattenförekomst: en ytvattenförekomst som skapats genom mänsklig verksamhet.

9) kraftigt modifierad vattenförekomst: en ytvattenförekomst som till följd av fysiska förändringar genom mänsklig verksamhet på ett väsentligt sätt har ändrat karaktär, enligt vad som anges av medlemsstaten i enlighet med föreskrifterna i bilaga II.

10) ytvattenförekomst: en avgränsad och betydande ytvattenförekomst som till exempel en sjö, ett magasin, en å, flod eller kanal, ett vatten i övergångszon eller en kustvattensträcka.

11) akvifer: ett eller flera lager under ytan, av berggrund eller andra geologiska skikt med tillräcklig porositet och genomsläpplighet för att medge antingen en betydande ström av grundvatten eller uttag av betydande mängder grundvatten.

12) grundvattenförekomst: en avgränsad volym grundvatten i en eller flera akviferer.

13) avrinningsområde: landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, möjligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, eller vid en enda flodmynning eller ett enda delta.

14) delavrinningsområde: landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en serie åar, floder och, möjligen, sjöar till en viss punkt i ett vattendrag (normalt en sjö eller ett flodtillopp).

15) avrinningsdistrikt: land- och havsområde som utgörs av ett eller flera angränsande avrinningsområden tillsammans med deras förbundna grund- och kustvatten, som enligt artikel 3.1 identifieras som huvudenheten för förvaltning av avrinningsområden.

16) behörig myndighet: en eller flera myndigheter som identifieras enligt artikel 3.2 eller 3.3.

17) ytvattenstatus: allmän benämning på statusen hos en ytvattenförekomst som bestäms av dess ekologiska status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst.

18) god ytvattenstatus: den status som uppnås av en ytvattenförekomst när både dess ekologiska status och dess kemiska status åtminstone är "god".

19) grundvattenstatus: allmän benämning på statusen hos en grundvattenförekomst, som bestäms av dess kvantitativa status eller dess kemiska status, beroende på vilkendera som är sämst.

20) god grundvattenstatus: den status som uppnås av en grundvattenförekomst när både dess kvantitativa status och dess kemiska status åtminstone är "god".

21) ekologisk status: ett uttryck för kvaliteten på strukturen och funktionen hos akvatiska ekosystem som är förbundna med ytvatten, klassificerad i enlighet med bilaga V.

22) god ekologisk status: status hos en ytvattenförekomst, klassificerad i enlighet med bilaga V.

23) god ekologisk potential: status hos en kraftigt modifierad eller konstgjord vattenförekomst, klassificerad i enlighet med de relevanta bestämmelserna i bilaga V.

24) god kemisk ytvattenstatus: kemisk status som uppnås hos en ytvattenförekomst i vilken koncentrationerna av förorenande ämnen inte överskrider de miljökvalitetsnormer som fastställs i bilaga IX och enligt artikel 16.5 och enligt annan relevant gemenskapslagstiftning, där miljökvalitetsnormer på gemenskapsnivå fastställs.

God kemisk ytvattenstatus är även den kemiska status som krävs för att uppfylla miljömålen för ytvattenförekomster, vilka fastställs i artikel 4.1 e och f.

25) god kemisk grundvattenstatus: den kemiska status hos en grundvattenförekomst som uppfyller alla krav som fastställs i tabell 2.3.2 i bilaga V.

26) kvantitativ status: ett uttryck för i vilken grad en grundvattenförekomst är påverkad av direkta och indirekta uttag.

27) tillgänglig grundvattenresurs: det långsiktiga årsgenomsnittet för den totala grundvattenbildningen minus det långsiktiga årliga flöde som krävs för att uppnå de ekologiska kvalitetsmålen för förbundna ytvatten som anges i artikel 4, för att undvika en betydande minskning i den ekologiska statusen hos sådant vatten och för att undvika betydande skada på terrestra ekosystem.

28) god kvantitativ status: den status som definieras i tabell 2.1.2 i bilaga V.

(28a) direkt utsläpp i grundvattnet: utsläpp av ämnen enligt bilaga VIII i grundvattnet utan att de passerar markytan eller underliggande jordlager.

29) förorenande ämne: varje ämne som kan orsaka förorening, särskilt de som förtecknas i bilaga VIII.

30) förorening: direkt eller indirekt tillförsel genom mänsklig verksamhet av ämnen eller värme till luft, vatten eller mark, som kan skada människors hälsa eller kvaliteten på akvatiska ekosystem eller på terrestra ekosystem som är direkt beroende av akvatiska ekosystem, som medför skada på materiell egendom eller försämrar eller hindrar möjligheterna att utnyttja de fördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön.

31) miljömål: de mål som fastställs i artikel 4.

32) miljökvalitetsnormer: koncentrationen av ett visst förorenande ämne eller en viss grupp av förorenande ämnen eller radioaktiva ämnen som framställts av människor i vatten, sediment eller biota, som för att skydda människors hälsa och miljön inte bör överskridas.

(32a) kombinerat tillvägagångssätt: kontroll av olika typer av utsläpp till ytvatten enligt det tillvägagångssätt som fastställs i artikel 10.

33) dricksvatten: samma betydelse som i direktiv 80/778/EEG, ändrat genom direktiv 98/83/EG.

34) vattentjänster:

(a) alla tjänster som tillhandahåller uttag, uppdämning, distribution och rening av ytvatten eller grundvatten,

(b) insamling och rening av avloppsvatten och utsläpp av avloppsvatten till ytvatten.

35) vattenanvändning: omfattar alla ekonomiska sektorer såsom industri, hushåll och jordbruk samt de fördelar naturen erbjuder eller annan legitim användning av miljön samt all annan verksamhet som enligt artikel 5 och bilaga III anges ha en väsentlig effekt på vattenstatusen.

Detta begrepp gäller för artikel 1 och för den ekonomiska analys som utförs enligt artikel 5 och bilaga III.b.

36) gränsvärden för utsläpp: massa, uttryckt i vissa specifika parametrar, i koncentration och/eller i utsläppsnivå, som inte får överskridas under en eller flera tidsperioder. Gränsvärden för utsläpp får också bestämmas för vissa grupper, familjer eller kategorier av ämnen, i synnerhet för dem som anges i artikel 16.

Gränsvärden för utsläpp när det gäller ämnen skall normalt gälla vid den punkt där utsläppen lämnar anläggningen, utan hänsyn till utspädning när de bestäms. När det gäller indirekta utsläpp till vatten får hänsyn tas till effekten av en reningsanläggning för avloppsvatten när de berörda anläggningarnas gränsvärden för utsläpp bestäms förutsatt att en likvärdig nivå garanteras för skydd av miljön som helhet och att detta inte leder till högre nivåer av förorening i miljön.

37) utsläppsreglering: reglering som kräver särskilda gränser för utsläppen, t.ex. ett gränsvärde för utsläpp, eller på annat sätt anger gränser eller villkor för effekter, art eller andra karakteristika hos ett utsläpp eller driftsförhållanden som påverkar utsläpp. Användning av uttrycket "utsläppsreglering" i detta direktiv får, såvitt avser bestämmelserna i något annat direktiv, inte förstås som en omtolkning av de bestämmelserna i något avseende.

Artikel 3

Samordning av administrativa arrangemang inom avrinningsdistrikt

1. Medlemsstaterna skall identifiera de enskilda avrinningsområden som ligger inom deras nationella territorium och skall för detta direktivs ändamål hänföra dem till enskilda avrinningsdistrikt. Mindre avrinningsområden kan kombineras med större avrinningsområden eller förenas med angränsande mindre områden för att bilda enskilda avrinningsdistrikt där detta är lämpligt. I de fall grundvatten inte helt följer ett visst avrinningsområde, skall de identifieras och hänföras till det närmaste eller det lämpligaste avrinningsdistriktet. Kustvatten skall identifieras och hänföras till det/de närmaste eller lämpligaste avrinningsdistriktet/-distrikten.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa lämpliga administrativa arrangemang - vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet - för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom varje avrinningsdistrikt som ligger på deras territorium.

3. Medlemsstaterna skall se till att ett avrinningsområde som täcker mer än en medlemsstats territorium hänförs till ett internationellt avrinningsdistrikt. Om de berörda medlemsstaterna begär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att hänföra avrinningsområden till sådana internationella avrinningsdistrikt.

Varje medlemsstat skall säkerställa lämpliga administrativa arrangemang vilket innefattar att de skall identifiera lämplig behörig myndighet för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inom den del av varje internationellt avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium.

4. Medlemsstaterna skall se till att detta direktivs krav för att uppnå miljömålen enligt artikel 4, och i synnerhet alla åtgärdsprogram, samordnas för hela avrinningsdistriktet. När det gäller internationella avrinningsdistrikt skall de berörda medlemsstaterna tillsammans sköta denna samordning. Om de berörda medlemsstaterna begär det, skall kommissionen vidta åtgärder för att det skall bli lättare att upprätta åtgärdsprogrammen.

5. I de fall ett avrinningsdistrikt sträcker sig utanför gemenskapens territorium skall den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna sträva efter att på lämpligt sätt åstadkomma samordning med relevanta icke-medlemsstater för att uppnå direktivets mål i hela avrinningsdistriktet. Medlemsstaterna skall se till att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas på deras territorier.

6. Medlemsstaterna får utse ett befintligt nationellt eller internationellt organ till behörig myndighet för detta direktivs ändamål.

7. Medlemsstaterna skall utse den behöriga myndigheten senast vid den tidpunkt som anges i artikel23.

8. Senast 6 månader efter den tidpunkt som anges i artikel 23 skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en förteckning över sina behöriga myndigheter och de behöriga myndigheterna för alla de internationella organ de deltar i. För varje behörig myndighet skall den information som anges i bilaga I överlämnas.

9. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om alla förändringar av den information som har överlämnats enligt punkt 8, inom tre månader efter det att förändringen har blivit gällande.

Artikel 4

Miljömål

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de åtgärdsprogram som specificeras i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikten genomförs för att uppnå följande mål inom nedanstående områden:

Grundvatten:

(a) Förebygga försämring av grundvattnets kemiska och kvantitativa status från och med det datum då detta direktiv träder i kraft, om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 5 och 6.

(b) Skydda, förbättra och återställa alla grundvattenförekomster och säkerställa en balans mellan uttag och påfyllnad av grundvatten samt förebygga att föroreningar som orsakas av mänsklig verksamhet släpps ut i grundvattnet, med beaktande av artikel 11.3 g i syfte att senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande nå en god grundvattenstatus i alla grundvattenförekomster, i enlighet med bestämmelserna i bilaga V.

(c) Motverka alla väsentliga och ihållande ökningar av koncentrationen av föroreningar som orsakas av mänsklig verksamhet för att successivt minska föroreningen och därigenom bidra till att nå en endast obetydlig förorening, som är orsakad av mänsklig verksamhet, av alla grundvattenförekomster om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 4, 5 och 6. Om kvalitetsnormer finns fastställda i gemenskapslagstiftningen skall utgångspunkten för arbetet med att motverka ihållande ökningar vara högst halva värdet för kvalitetsnormerna.

Ytvatten:

(d) Förebygga försämring av statusen av allt ytvatten, inbegripet konstgjorda och kraftigt modifierade vattenförekomster, från och med det datum då detta direktiv träder i kraft, om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 5 och 6.

(e) Skydda, förbättra och återställa allt ytvatten, i syfte att senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande nå en god ytvattenstatus i alla ytvattenförekomster, i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämpningen av punkt 1 f, förlängningar som bestäms i enlighet med punkt 3 och om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 4, 5 och 6 och utan att det för de berörda parternas del påverkar de relevanta internationella överenskommelser som avses i artikel 1.

(f) Skydda och förbättra statusen av konstgjorda och kraftigt modifierade vattenförekomster i syfte att senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande nå en god ekologisk potential och god kemisk ytvattenstatus i alla kraftigt modifierade och konstgjorda vattenförekomster, i enlighet med bestämmelserna i bilaga V, om inte annat följer av tillämpningen av förlängningar som bestäms i enlighet med punkt 3 och om inte annat följer av tillämpningen av punkterna 5 och 6.

(g) Successivt minska utledning, utsläpp och läckage av farliga ämnen i alla ytvattenförekomster i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 10, 11 och 16 samt bilaga Annex V.

Skyddade områden:

(h) Åstadkomma överensstämmelse med alla normer och mål som rör skyddade områden senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena har fastställts genom ett stegvis genomförande av åtgärder som vidtas enligt artikel 11 i enlighet med punkt 3.

2. Om fler än ett av målen enligt punkt 1 avser en viss vattenförekomst, skall det strängaste målet gälla.

3. De tidsfrister som fastställs enligt punkt 1 b, e och b f kan förlängas i syfte att stegvis nå målen enligt punkt 1 för vattenförekomster när följande villkor är uppfyllda:

(a) Medlemsstaterna konstaterar att alla nödvändiga förbättringar av statusen hos vattenförekomsterna inte rimligen kan åstadkommas inom de tidsramar som fastställs i den punkten av minst en av följande anledningar:

- De erforderliga förbättringarna har en sådan omfattning att det tekniskt inte är lönsamt att genomföra dem annat än stegvis på ett sätt där den totala tidsåtgången spränger tidsramen.

- Slutförandet av förbättringarna inom de tidsramar som fastställts skulle bli oproportionerligt mycket dyrare.

- Förbättringar av statusen hos vattenförekomsterna kan inte åstadkommas snabbt på naturlig väg.

(b) Inga ytterligare försämringar sker vad gäller statusen hos den berörda vattenförekomsten.

(c) Förlängningen av tidsfristen, och skälen till detta, anges särskilt och förklaras i den förvaltningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt artikel 13.

(d) Förlängningarna är begränsade till två ytterligare uppdateringar av förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet utom i fall där de naturliga förhållandena är sådana att målen inte kan nås inom denna period.

(e) En sammanfattning av de åtgärder som krävs enligt artikel 11 och som anses nödvändiga för att progressivt höja vattenförekomsternas status till den nivå som krävs inom den förlängda tidsfristen, anledningarna till att dröjsmål uppstått med genomförandet av dessa åtgärder, och den förväntade tidtabellen för deras genomförande återges i förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet. En översyn av genomförandet av dessa åtgärder och en sammanfattning av eventuella tilläggsåtgärder skall tas med i uppdaterade versioner av förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet.

4. Medlemsstaterna får inrikta sig på att uppnå mindre stränga miljömål än de som krävs enligt punkterna 1 b och 1 e för särskilda yt- och grundvattenförekomster om en förekomst är så påverkad av tidigare mänsklig verksamhet, eller om dess naturliga tillstånd är sådant att uppnåendet av dessa mål skulle vara omöjligt eller oproportionerligt dyrt om alla följande villkor är uppfyllda:

(a) De behov ur miljöns och samhällets synvinkel som vattenförekomsten fyller med hjälp av sina nuvarande egenskaper kan inte tillgodoses med andra medel som skulle vara ett bättre praktiskt alternativ ur miljösynvinkel.

(b)Medlemsstaterna tillser

-för ytvatten att den ekologiska och kemiska statusen förändras så litet som möjligt med beaktande av de ofrånkomliga inverkningarna till följd av tidigare mänsklig verksamhet och tidigare föroreningar,

- för grundvatten att grundvattennivån och grundvattnets kemiska status förändras så litet som möjligt med beaktande av de ofrånkomliga inverkningarna till följd av tidigare mänsklig verksamhet och tidigare föroreningar och

(c) - att ingen fortsatt försämring av den påverkade vattenförekomsten inträffar.

(d) Uppställandet av mindre stränga miljömål, och skälen till detta, anges särskilt i den förvaltningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt artikel 13 och dessa mål ses över vart sjätte år.

4a.ny punkt

Medlemsstaterna får definiera en ytvattenförekomst som konstgjord eller kraftigt modifierad om

a) de förbättringar som krävs för att uppnå en god ekologisk status skulle få en märkbar negativ inverkan på

i) miljön i stort, eller

ii) sjöfart, inbegripet hamnanläggningar, eller rekreation, eller

iii) verksamheter för vilka vattnet lagras, till exempel dricksvattenförsörjning, kraftproduktion eller bevattning, eller

iv) vattenreglering, skydd mot översvämning, markdränering och andra liknande anläggningar, eller

v) utvinningen av råvaror.

(b) de fördelaktiga mål som de konstgjorda eller kraftigt förändrade egenskaperna hos vattenförekomsten skulle medföra inte kan uppnås på ett annat sätt som är ett bättre praktiskt alternativ för miljön,

(c) modifieringarna är sådana att de i praktiken ligger närmast ett ekologiskt oförändrat tillstånd med särskild hänsyn till migrerande fauna och lämpliga lek-och fortplantningsplatser,

Denna definition måste få ett särskilt omnämnande i den förvaltningsplan för avrinningsområdet som krävs enligt artikel 13 och ses över var sjätte år.

5. Tillfällig försämring av vattenförekomsternas status utgör ingen överträdelse av detta direktivs krav om försämringen är ett resultat av en naturlig försening när det gäller återställandet eller åtgärdernas ikraftträdande, oförutsebara eller exceptionella omständigheter som betingas av naturliga orsaker eller force majeure, särskilt extrem översvämning av osedvanligt slag och osedvanligt utdragen torka, när samtliga följande villkor är uppfyllda:

(a) Alla genomförbara åtgärder vidtas för att förebygga ytterligare statusförsämring och för att inte äventyra uppnåendet av detta direktivs mål i andra vattenförekomster som inte påverkas av dessa omständigheter.

(b) Förutsättningarna för att sådana omständigheter skall kunna förklaras föreligga, inbegripet antagande av lämpliga indikatorer, anges i förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet.

(c) De åtgärder som skall vidtas under sådana omständigheter finns upptagna i åtgärdsprogrammet och kommer inte att äventyra återställandet av vattenförekomstens kvalitet när dessa omständigheter inte längre föreligger.

(d) Effekterna av omständigheterna ses över årligen och med beaktande av punkt 3 a vidtas alla genomförbara åtgärder i syfte att återställa vattenförekomsten till dess status före effekterna av dessa omständigheter så snart detta rimligen kan genomföras.

(e) En sammanfattning av effekterna av omständigheterna och av de åtgärder som vidtas eller skall vidtas i enlighet med punkterna a och d skall tas med i nästa uppdaterade version av förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet.

6. Det förhållandet att god grundvattenstatus, god ekologisk status eller, i förekommande fall, god ekologisk potential inte uppnås eller att försämring av statusen hos en yt- eller grundvattenförekomst inte förebyggs, utgör inte någon överträdelse av detta direktiv om det beror på nya ändringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakteristika eller förändringar i nivån hos grundvattenförekomster, och om följande villkor är uppfyllda:

(a) Skälen till ändringarna eller förändringarna har ett allt överskuggande allmänintresse och/eller de fördelar ett uppnående av målen enligt artikel 4.1 innebär för miljön och samhället är av mindre vikt än fördelarna med ändringarna eller förändringarna för människors hälsa, vidmakthållandet av människors säkerhet eller en uthållig utveckling av det lokala område där vattenförekomsten ligger.

(b) De fördelaktiga mål som ändringarna eller förändringarna av vattenförekomsten skall medföra kan inte uppnås på ett annat sätt som är ett bättre praktiskt alternativ för miljön.

(c) Alla genomförbara åtgärder vidtas för att mildra de negativa konsekvenserna för vattenförekomstens status.

Skälen till ändringarna eller förändringarna skall anges särskilt och förklaras i den förvaltningsplan för avrinningsdistriktet som krävs enligt artikel 13 och målen ses över vart sjätte år.

7. Vid tillämpning av punkterna 3, 4, 5 och 6 skall en medlemsstat se till att tillämpningen inte varaktigt utesluter eller äventyrar uppnåendet av detta direktivs mål i andra vattenförekomster inom samma avrinningsdistrikt och att den är förenlig med genomförandet av gemenskapens övriga miljölagstiftning.

Artikel 5

Avrinningsdistriktets karakteristika

Översyn av miljökonsekvenserna av mänsklig verksamhet

Ekonomisk analys av vattenanvändning

1. Varje medlemsstat skall se till att det för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium, utförs

- en analys av avrinningsdistriktets geografiska, geologiska, hydrologiska och ekologiska karakteristika,

- en översyn av konsekvenserna av mänsklig verksamhet för ytvattnets och grundvattnets status, och

- en ekonomisk analys av vattenanvändningen

enligt de tekniska specifikationerna i bilagorna II och III, och att dessa är avslutade senast 5 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

2. De analyser och översyner som anges i punkt 1 skall ses över och om nödvändigt uppdateras senast 13 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter.

Artikel 6

Register över skyddade områden

1. Medlemsstaterna skall se till att det upprättas ett eller flera register över alla områden inomb varje avrinningsdistrikt som har förklarats kräva särskilt skydd enligt viss gemenskapslagstiftning för skyddet av deras yt- och grundvatten eller för bevarandet av livsmiljöer och arter som är direkt beroende av vatten. De skall se till att registren färdigställs senast 5 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

2. Registret eller registren skall omfatta alla vattenförekomster som identifierats enligt artikel 7.1 och alla skyddade områden som omfattas av bilaga IV.

3. För varje avrinningsdistrikt skall registret eller registren över skyddade områden ses över regelbundet och hållas uppdaterade.

Artikel 7

Vatten som används för uttag av dricksvatten

1. Medlemsstaterna skall för varje avrinningsdistrikt identifiera

- alla vattenförekomster som används för uttag av vatten som är avsett att användas som dricksvatten och som ger mer än 10 m³ per dag i genomsnitt eller betjänar mer än femtio personer, och

- de vattenförekomster som är avsedda för sådan framtida användning.

Medlemsstaterna skall i enlighet med bilaga V övervaka sådana vattenförekomster som enligt bilaga V ger mer än 100 m³ per dag i genomsnitt.

2. I fråga om de vattenförekomster som identifieras enligt punkt 1, skall medlemsstaterna se till att uppfylla målen i artikel 4 i enlighet med detta direktivs krav för ytvattenförekomster, inklusive de kvalitetsnormer som fastställs på gemenskapsnivå enligt artikel 16 och dessutom se till att det resulterande vattnet enligt det vattenreningssystem som används och i enlighet med gemenskapslagstiftningen uppfyller kraven i direktiv 80/778/EEG, ändrat genom direktiv 98/83/EG.

3. Medlemsstaterna skall säkerställa erforderligt skydd för de identifierade vattenförekomsterna i syfte att undvika försämring av deras status och minska den rening och förbehandling som behövs för dricksvattenframställning. Medlemsstaterna får upprätta säkerhetszoner för dessa vattenförekomster.

Artikel 8

Övervakning av ytvattenstatus, grundvattenstatus och skyddade områden

1. Medlemsstaterna skall se till att det upprättas program för övervakning av vattenstatusen för att upprätta en sammanhållen och heltäckande översikt över vattenstatusen inom varje avrinningsdistrikt enligt följande:

- För ytvatten skall dessa program omfatta övervakning av volym, genomströmningshastighet och ekologisk och kemisk status.

- För grundvatten skall dessa program omfatta övervakning av kemisk och kvantitativ status.

- För skyddade områden skall de ovannämnda programmen kompletteras med specifikationerna i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena upprättades.

2. Dessa program skall vara operationella senast 7 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den berörda lagstiftningen. Övervakningen skall stämma överens med kraven i bilaga V.

Artikel 9

Vattenavgifter och täckning av kostnaderna för vattentjänster

1. Medlemsstaterna skall senast 2010 se till att:

- upprätta ett avgiftssystem för vattentjänster som fungerar som incitament för hållbar användning av vattenresurserna så att miljömålen i detta direktiv uppnås.

- de olika sektorerna inom ekonomin, uppdelade på åtminstone hushåll, industri och jordbruk adekvat bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänster, med beaktande av den ekonomiska analys som utförts enligt artikel 5 och bilaga III och med beaktande av principen om att förorenaren betalar.

Medlemsstaterna kan härvid beakta de sociala, miljömässiga och ekonomiska effekterna av kostnadstäckningen liksom geografiska och klimatiska förhållanden i den eller de regioner som påverkas.

2. Medlemsstaterna skall fastställa tidtabeller för den fullständiga tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel och inkludera tidtabellen i den förvaltningsplan för avrinningsdistrikt som krävs enligt artikel 13.

3 Medlemsstaterna skall i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikten rapportera om genomförandet av ett avgiftssystem som uppmuntrar till att miljömålen i detta direktiv uppnås och att de olika sektorerna inom ekonomin bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänster.

Artikel 10

Kombinerat tillvägagångssätt för punktkällor och diffusa källor

1. Medlemsstaterna skall se till att alla utsläpp i ytvatten regleras i enlighet med det kombinerade tillvägagångssätt som framgår av denna artikel.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa upprättande och/eller genomförande av

(a) utsläppsregleringar som grundas på bästa tillgängliga teknik eller

(b) relevanta gränsvärden för utsläpp eller,

(c) i fall av diffusa konsekvenser, regleringarna inklusive, när det är lämpligt, bästa miljöpraxis,

enligt

- rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar [18] ,

[18] EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

- rådets direktiv 91/271/EG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten för tätbebyggelse [19] ,

[19] EGT L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/15/EG (EGT L 67, 7.3.1998, s. 29).

- rådets direktiv 91/676/EG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket [20] ,

[20] EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

- de direktiv som har antagits i enlighet med artikel 16 i detta direktiv,

- de direktiv som förtecknas i bilaga IX,

- all annan relevant gemenskapslagstiftning

senast 13 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, om inte annat anges i den berörda lagstiftningen.

3. Om ett kvalitetsmål eller en kvalitetsnorm, oavsett om det/den har upprättats i enlighet med detta direktiv, i enlighet med de direktiv som förtecknas i bilaga IX eller i enlighet med någon

annan gemenskapslagstiftning, uppställer strängare villkor än de som skulle bli resultatet vid tillämpning av punkt 2, skall strängare utsläppsregleringar fastställas.

4. Medlemsstaterna kan från dessa regleringar undanta utsläpp som inte har några betydande konsekvenser för vattnets status.

Artikel 11

Åtgärdsprogram

1. Varje medlemsstat skall för varje avrinningsdistrikt eller för den del av ett internationellt avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium se till att ett åtgärdsprogram upprättas och därvid beakta resultaten av de analyser som krävs enligt artikel 5 för att progressivt närma sig de mål som fastställs enligt artikel 4. När det är lämpligt kan en medlemsstat besluta om åtgärder för alla avrinningsdistrikt och/eller de delar av internationella avrinningsdistrikt som ligger på dess territorium.

2. Varje åtgärdsprogram skall inbegripa de "grundläggande" åtgärder som anges i punkt 3, samt vid behov "kompletterande" åtgärder.

3. Med grundläggande åtgärder avses de minimikrav som skall uppfyllas och de skall bestå av följande:

(a) De åtgärder som krävs för att genomföra gemenskapslagstiftningen för skydd av vatten, inklusive de åtgärder som krävs enligt den lagstiftning som anges i artikel 10 och i bilaga VI, del A.

(b) Åtgärder som anses lämpliga för de syften som anges i artikel 9.

(c) Åtgärder för att uppfylla kraven i artikel 7, inklusive åtgärder för att kunna tillhandahålla en grundnivå för dricksvattenförsörjningen till hushållen.

(d) Reglering av uttag av sött ytvatten och grundvatten, samt uppdämning av sött ytvatten, inklusive ett eller flera register över vattenuttag och ett krav på förhandsprövning för uttag, överföring och uppdämning. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras. Medlemsstaterna kan från dessa regleringar undanta uttag, överföring och uppdämning som inte har några betydande konsekvenser för vattnets status.

(e) När det gäller utsläpp från punktkällor som kan ge upphov till föroreningar, ett krav på förhandsprövning eller registrering som baseras på allmänna bindande regler, där utsläppsregleringar för de berörda förorenande ämnena enligt artikel 10 fastställs. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras.

(f) Åtgärder för att säkerställa regleringen, och, hindra alla andra betydande negativa konsekvenser för den vattenstatus som identifieras enligt artikel 5 och bilaga II, vilka skulle kunna hindra att målen enligt artikel 4.

För ytvatten, i synnerhet åtgärderna för att

- gradvis minska utbredning, utsläpp och läckage av farliga ämnen,

- uppnå god ekologisk potential för vattenförekomster som är definierade som konstgjorda eller kraftigt modifierade,

- förbättra vattenstatusen i syfte att minska den rening och förbehandling som behövs för dricksvattenframställning,

- säkerställa att vattenförekomstens hydromorfologiska tillstånd uppfyller de mål som fastställs i artikel 4.

För grundvatten, i synnerhet åtgärderna för att

- förhindra utsläpp av ämnen av mänskligt ursprung och säkerställa en balans mellan uttag och påfyllnad av grundvatten.

- säkerställa en balans mellan uttag och påfyllnad av grundvatten

Regleringarna kan ha formen av krav på förhandsreglering, som till exempel ett förbud mot att förorenande ämnen släpps ut i vattnet, eller ett krav på förhandsprövning eller registrering på grundval av allmänna bindande regler där ett sådant krav inte annars föreskrivs i gemenskapslagstiftningen. Dessa regleringar skall regelbundet ses över och, när så är nödvändigt, uppdateras.

(g) ett förbud mot direkta utsläpp av förorenande ämnen till grundvatten om inte annat följer av följande bestämmelser:

Medlemsstaterna får tillåta återföring till samma akvifer av vatten som använts för geotermiska ändamål.

De får också, med angivande av villkoren härför, tillåta

- injektering av vatten som innehåller ämnen som är ett resultat av utforskning och utvinning av kolväten eller av gruvverksamhet och injektering av vatten av tekniska skäl i geologiska formationer ur vilka kolväten eller andra ämnen har utvunnits eller i geologiska formationer som av naturliga skäl är permanent olämpliga för andra ändamål. Dessa injekteringar får inte innehålla andra ämnen än sådana ämnen som är ett resultat av ovannämnda verksamheter,

- återföring av grundvatten som pumpats upp ur gruvor och stenbrott eller i samband med uppförande eller underhåll av konstruktionsarbeten,

- injektering av naturgas och gasol (LPG) för lagringsändamål i geologiska formationer som av naturliga skäl är permanent olämpliga för andra ändamål,

- injektering av naturgas eller gasol (LPG) för lagringsändamål i andra geologiska formationer där en tryggad gasförsörjning är av utomordentligt stor betydelse, och där injekteringen är sådan att alla nuvarande eller framtida risker för en försämring av kvaliteten på mottagande grundvatten hindras,

- konstruktions- och byggnadsarbeten och liknande verksamheter på eller i marken som kommer i kontakt med grundvatten. För dessa ändamål får medlemsstaterna bestämma att sådana verksamheter skall behandlas som tillåtna under förutsättning att de utförs i enlighet med allmänna bindande regler som medlemsstaterna har utarbetat med avseende på sådana verksamheter,

- utsläpp av små mängder av ämnen för vetenskapliga ändamål, för karakterisering, skydd eller förbättring av grundvattenförekomster, dock högst den mängd som är absolut nödvändig för dessa ändamål,

förutsatt att dessa utsläpp inte äventyrar uppnåendet av de miljömål som fastställts för den grundvattenförekomsten.

(h) Kontroll av konstgjord infiltration av grundvattenförekomster. Vattnet som används kan hämtas från vilket ytvatten eller grundvatten som helst, förutsatt att användningen av källan inte äventyrar uppnåendet av de miljömål som fastställts för källan eller den infiltrerade grundvattenförekomsten.

(i) I enlighet med åtgärder som vidtas enligt artikel 16, åtgärder för att eliminera förorening av ytvatten genom de ämnen som specificeras i den prioriteringslista som beslutas enligt artikel 16.2 och för att progressivt minska förorening genom andra ämnen som annars skulle kunna hindra medlemsstaterna från att uppnå de mål för ytvattenförekomster som anges i artikel 4.

(j) alla åtgärder som krävs för att hindra betydande läckage av förorenande ämnen från tekniska installationer, och för att hindra och/eller minska konsekvenserna av oavsiktliga föroreningsincidenter exempelvis på grund av översvämning, bl.a. genom system för att upptäcka eller varna för sådana händelser.

4. Med "kompletterande" åtgärder avses åtgärder som utformas och genomförs utöver de grundläggande åtgärderna för att nå mål som ställs upp enligt artikel 4. Bilaga VI del B innehåller en icke-uttömmande förteckning över sådana åtgärder.

Medlemsstaterna får också besluta om ytterligare kompletterande åtgärder som syftar till ytterligare skydd eller förbättringar av vatten som omfattas av detta direktiv, inbegripet genomförande av sådana relevanta internationella avtal som avses i artikel 1.

5. När övervakningsdata eller andra data indikerar att det är osannolikt att de mål för vattenförekomsten som ställs upp enligt artikel 4 kommer att nås, skall medlemsstaten se till att

- orsakerna till det eventuella misslyckandet undersöks, inklusive en lämplig översyn av alla relevanta bemyndiganden och tillstånd,

- övervakningsprogrammen ses över och anpassas på ett lämpligt sätt till detta,

- de fastställda miljökvalitetsnormerna för vattenförekomsten ses över,

- sådana ytterligare åtgärder som kan vara nödvändiga för att nå dessa mål fastställs, inbegripet miljökvalitetsnormer.

När dessa orsaker varit oförutsebara eller när det rör sig om exceptionella omständigheter, inbegripet översvämning och torka, med beaktande av artikel 4.3 a tredje strecksatsen kan medlemsstaten bestämma att ytterligare åtgärder inte är genomförbara.

6. Vid genomförandet av åtgärder enligt punkt 3 e och 3 f skall medlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att inte öka föroreningen av marina vatten och bidra till ett successivt strävande efter målet att utbredning, utsläpp och läckage av farliga ämnen skall upphöra senast år 2020 med slutmålet att koncentrationerna i den marina miljön skall ligga nära bakgrundsvärdena för naturligt förekommande ämnen och nära noll för syntetiska ämnen. Utan hinder av befintlig lagstiftning får tillämpningen av åtgärder som vidtas enligt punkt 3 inte på några villkor, varken direkt eller indirekt, leda till ökad förorening av ytvatten. Detta krav skall inte gälla om det skulle leda till ökad förorening av miljön som helhet.

7. Åtgärdsprogrammen skall inrättas senast 10 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och alla åtgärder skall vara operationella senast 13 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

8. Åtgärdsprogrammen skall ses över, och om nödvändigt uppdateras, senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter. Alla nya eller reviderade åtgärder som fastställs enligt ett uppdaterat program skall vara operationella inom tre år efter deras fastställande.

Artikel 12

Frågor som inte kan hanteras på medlemsstatsnivå

1. Om en medlemsstat identifierar en fråga som har konsekvenser för förvaltningen av dess vatten, men som inte kan lösas av medlemsstaten själv, får medlemsstaten underrätta kommissionen och varje annan berörd medlemsstat om frågan och lämna rekommendationer om hur frågan kan lösas.

2. Kommissionen skall svara på alla rapporter eller rekommendationer från medlemsstaterna inom en sexmånadersperiod.

Artikel 13

Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt

1. Medlemsstaterna skall se till att det för alla avrinningsdistrikt som i sin helhet finns på dess territorium utarbetas förvaltningsplaner för avrinningsdistrikten för att uppnå de mål som fastställs i artikel 4.

2.Om ett internationellt avrinningsdistrikt i sin helhet ligger inom gemenskapen, skall medlemsstaterna säkerställa samordning i syfte att utarbeta en enda internationell förvaltningsplan för avrinningsdistriktet för att uppnå de mål som fastställs i artikel 4. Om en sådan internationell förvaltningsplan inte utarbetas, skall medlemsstaterna utarbeta förvaltningsplaner som omfattar åtminstone de delar av det internationella avrinningsdistriktet som befinner sig på deras territorium för att uppnå målen i detta direktiv.

3. Om ett internationellt avrinningsdistrikt sträcker sig utanför gemenskapens gränser, skall medlemsstaterna eftersträva att utarbeta en enda förvaltningsplan för avrinningsdistriktet, och om detta inte är möjligt skall planen åtminstone omfatta den del av det internationella avrinningsdistriktet som ligger på den berörda medlemsstatens territorium.

4. Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall innehålla den information som anges i bilaga VII.

5. Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt kan kompletteras med mer detaljerade program och förvaltningsplaner för delavrinningsområde, sektor, fråga eller vattentyp som beaktar särskilda aspekter på vattenförvaltningen. Genomförande av dessa åtgärder skall inte frita medlemsstaterna från någon av deras skyldigheter enligt återstoden av detta direktiv.

6. Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall offentliggöras senast 10 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.

7. Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt skall ses över och uppdateras senast 16 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter.

Artikel 14

Information till och samråd med allmänheten

1. Medlemsstaterna skall uppmuntra aktiv medverkan från samtliga berörda parter i genomförandet av detta direktiv, särskilt när det gäller att utarbeta, se över och uppdatera förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikten. Medlemsstaterna skall för varje avrinningsdistrikt offentliggöra följande, som skall göras tillgängligt för kommentarer från allmänheten, däribland användarna:

(a) En tidtabell och ett arbetsprogram för utarbetandet av planen samt en redogörelse för vilka samråd som skall genomföras, minst tre år före början av den period som planen avser.

(b) En interimsöversikt över väsentliga vattenförvaltningsfrågor i avrinningsområdet minst två år före början av den period som planen avser.

(c) Kopior av utkast till förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet minst ett år före början av den period som planen avser.

På begäran skall underlag och information som har använts vid utarbetande av utkastet till förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet göras tillgängliga.

2. För att möjliggöra ett aktivt deltagande och samråd skall medlemsstaterna anslå en tid av minst sex månader för skriftliga kommentarer till dessa handlingar.

3. Punkterna 1 och 2 skall i motsvarande grad gälla för uppdaterade förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt.

Artikel 15

Rapportering

1. Medlemsstaterna skall sända kopior av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt och alla senare uppdateringar till kommissionen och till alla andra berörda medlemsstater inom tre månader efter offentliggörandet

(a) för avrinningsdistrikt som helt och hållet är belägna på en medlemsstats territorium, alla förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som omfattar det nationella territoriet och som offentliggjorts i enlighet med artikel 13,

(b) vad gäller internationella avrinningsdistrikt, minst den del av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt som täcker medlemsstatens territorium.

2. Medlemsstaterna skall lämna sammanfattande rapporter om

- de analyser som krävs enligt artikel 5, och

- de övervakningsprogram som utarbetas enligt artikel 8

vilka utarbetas med avseende på den första förvaltningsplanen för avrinningsdistriktet inom tre månader efter deras slutförande.

3. Medlemsstaterna skall inom tre år efter offentliggörandet av varje förvaltningsplan för ett avrinningsdistrikt eller uppdatering enligt artikel 13, lägga fram en interimsrapport med en beskrivning av hur långt genomförandet av det planerade åtgärdsprogrammet har framskridit.

Artikel 16

Strategier mot förorening av vatten

1. Europaparlamentet och rådet skall besluta om särskilda åtgärder mot förorening av vatten genom enskilda förorenande ämnen eller grupper av förorenande ämnen som innebär en oacceptabel risk för vattenmiljön eller som via vattenmiljön utgör en sådan risk, inbegripet sådana risker för vatten som används för uttag av dricksvatten. Dessa åtgärder skall förhindra förorening av vatten genom att kontinuerligt minska utbredning, utsläpp och läckage av farliga ämnen på grundval av en prioritering av de ämnen som vållar störst oro genom att tillämpa det förfarande som fastställs i punkt 2 och på så sätt bidra till målet att dessa utsläpp upphör. Dessa åtgärder skall beslutas på grundval av de förslag som läggs fram av kommissionen i enlighet med de förfaranden som fastställs i fördraget.

2. Kommissionen skall lägga fram ett förslag med en prioriteringslista över ämnen. Ämnena skall prioriteras med avseende på åtgärder som skall vidtas på grundval av den risk för eller via vattenmiljön som identifieras genom

(a) riskbedömningar som utförs i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 [21] ,rådets direktiv 91/414/EEG [22] och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG [23] , eller

[21] EGT L 84, 5.4.1993, s. 1.

[22] EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/47/EG (EGT L 191, 7.7.1998, s. 50).

[23] EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

(b) målinriktad riskbaserad bedömning (enligt metoden i förordning (EEG) nr 793/93) som endast inriktas på akvatisk ekotoxicitet och humantoxicitet via vattenmiljön,

eller, om detta visar sig omöjligt att genomföra inom tidsramen,

(c) ett förenklat riskbaserat bedömningsförfarande som bygger på vetenskapliga principer med särskildhänsyn till

(i) belägg för det berörda ämnets inneboende risk och i synnerhet dess akvatiska toxicitet och humantoxicitet via akvatiska exponeringsvägar,

ii) genom övervakning erhållna belägg för en utbredd kontaminering av miljön, och

(iii) andra styrkta faktorer som kan indikera en möjlig utbredd kontaminering av miljön, till exempel produktions- eller användningsmängden av det berörda ämnet samt användningsmönstret.

Kommissionen skall se över den antagna prioriteringslistan vart tredje år och lägga fram förslag när så är lämpligt.

3. Kommissionen skall när den utarbetar sitt förslag beakta rekommendationer från Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, medlemsstaterna, Europaparlamentet, Europeiska miljöbyrån, gemenskapens forskningsprogram, internationella organisationer som gemenskapen är part i, europeiska näringslivsorganisationer inbegripet sådana som företräder små och medelstora företag, europeiska miljöorganisationer samt annan relevant information som kommer till dess kännedom.

4. Kommissionen skall för ämnena på prioriteringslistan lägga fram förslag om en successiv minskning av utbredning, utsläpp och läckage i fråga ett år efter varje ny treårig lista, eller oftare om det är lämpligt. Kommissionens förslag skall omfatta det successiva strävandet efter att uppfylla målet att utbredning, utsläpp och läckage av farliga ämnen skall upphöra. Den skall därvid beakta både punktkällor och diffusa källor och fastställa den lämpligaste, mest kostnadseffektiva och proportionella nivån på och kombinationen av produkt- och processreglering och beakta enhetliga utsläppsnormer för processreglering. När så är lämpligt kan åtgärder på gemenskapsnivå för processreglering utformas sektor för sektor. När produktregleringen omfattar en översyn av de relevanta tillstånd som har utfärdats enligt direktiv 91/414/EEG samt direktiv 98/8/EG, skall en sådan översyn genomföras i enlighet med bestämmelserna i dessa direktiv. I varje förslag till reglering skall anges hur dessa skall revideras, uppdateras samt hur deras effektivitet skall bedömas.

5. Kommissionen skall lägga fram förslag om kvalitetsnormer för koncentrationen av de prioriterade ämnena i ytvatten, sediment eller biota.

6. Kommissionen skall lägga fram förslag i enlighet med punkterna 4 och 5, åtminstone med avseende på utsläppsregleringar för punktkällor och om miljökvalitetsnormer, inom ett år från det att ämnet i fråga förts upp på prioriteringslistan. För ämnen som är upptagna på den första prioriteringslistan skall medlemsstaterna, när det saknas överenskommelse på gemenskapsnivå, sju år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande fastställa miljökvalitetsnormer för dessa ämnen för alla ytvatten som är påverkade av utsläpp av dessa ämnen och reglering av huvudkällorna för sådana utsläpp vilka bland annat grundar sig på överväganden av alla tekniska möjligheter till minskning. För ämnen som därefter förs upp på prioriteringslistan skall medlemsstaterna när det saknas överenskommelse på gemenskapsnivå vidta sådana åtgärder fem år efter den dag då ämnet förts upp på listan.

7. Kommissionen får utarbeta strategier mot förorening av vatten genom andra förorenande ämnen eller grupper av ämnen, inbegripet varje förorening som inträffar till följd av olyckor.

8. När kommissionen utarbetar sina förslag enligt punkterna 4 och 5 skall den också göra en översyn av alla direktiv som förtecknas i bilaga IX. Den skall inom tidsfristen i punkt 6 föreslå en översyn av regleringarna i bilaga IX för alla ämnen på prioriteringslistan och skall föreslå lämpliga åtgärder inklusive eventuellt avskaffande av regleringarna enligt bilaga IX för alla andra ämnen.

Alla regleringar i bilaga IX för vilka översyn föreslås skall avskaffas senast den dag då dessa ändringar träder i kraft.

9. Kommissionen skall föreslå en prioriteringslista över ämnen, vilken när den antas av Europaparlamentet och rådet, skall bli bilaga X till detta direktiv.

Artikel 17

Kommissionens rapport

1. Kommissionen skall offentliggöra en rapport om detta direktivs genomförande senast 12 år efter tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande och vart sjätte år därefter och överlämna den till Europaparlamentet och rådet.

2. Rapporten skall innefatta följande:

(a) En översyn av hur direktivets genomförande fortskrider.

(b) En översyn av yt- och grundvattenstatusen i gemenskapen samordnat med Europeiska miljöbyrån.

(c) En översikt över de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som har lagts fram i enlighet med artikel 15, inklusive förslag till förbättringar av framtida planer.

(d) En sammanfattning av svaret på var och en av de rapporter eller rekommendationer till kommissionen som framförts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 12.

(e) En sammanfattning av de förslag, regleringsåtgärder och strategier som har utarbetats enligt artikel 16.

(f) En sammanfattning av svaren på Europaparlamentets och rådets kommentarer till tidigare genomföranderapporter.

3. Kommissionen skall även offentliggöra en rapport om hur genomförandet fortskrider på grundval av medlemsstaternas sammanfattande rapporter i enlighet med artikel 15.2 samt överlämna den till Europaparlamentet och medlemsstaterna senast två år efter de tidpunkter som avses i artiklarna 5 och 8.

4. Kommissionen skall inom tre år efter offentliggörandet av varje rapport, i enlighet med punkt 1, offentliggöra en interimsrapport som på grundval av medlemsstaternas interimsrapporter enligt artikel 15.3 redogör för hur genomförandet fortskrider. Den skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

5. Kommissionen skall, när det är lämpligt och i överensstämmelse med rapporteringscykeln, sam