A ir * I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
#ä* 
Bryssel den 18.12.1998 
KOM(1998) 789 slutlig 
98/0365 (CNB) 
98/0366 (CNB) 
98/0367 (CNB) 
Rekommendation till 
RÅDETS BESLUT 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal 
om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco 
Rekommendation till 
RÅDETS BESLUT 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal 
om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino 
Rekommendation till 
RÅDETS BESLUT 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal 
om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen 
(Framlagda av kommissionen) 

Rekommendation till rådets beslut 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Furstendömet Monaco 
MOTIVERING 
Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i 
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med 
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna 
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida 
tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron 
och tredje land. 
I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till 
Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt 
avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras. 
I. Allmänna överväganden 
Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco. Dessa grundar 
sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges 
ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av 
Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco. 
Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank. 
Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de 
France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska 
betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av 
samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas 
dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas 
av behörig fransk myndighet. 
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget 
skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära 
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet 
Monaco. 
Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets 
du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; 
Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans 
la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. b 
I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Furstendömet 
Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att 
Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som 
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de 
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella 
institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som 
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. 
Å andra sidan förväntas Furstendömet Monaco förbinda sig att inte ge ut något som helst 
slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning 
överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra 
gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco 
och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av 
sedlar och mynt i euro. 
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 i fördraget, där följande anges: "Om 
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller 
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, 
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av 
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och 
för hur sådana avtal skall ingås." 
Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco 
rekommenderar kommissionen att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på 
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full 
omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska 
centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett 
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska 
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 
II. Kommentarer till artiklarna 
Artikel 1 
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet 
Monaco i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för 
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras 
eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco 
så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. 
Artikel 2 
I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den 
ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett 
avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco. 
3 
Artikel 3 
I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron 
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska 
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron 
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike 
kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r 
lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco. 
Artikel 4 
I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några 
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i 
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro 
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. 
ArtikelS 
Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar 
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade 
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco. 
I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära 
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot 
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om 
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan 
berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner 
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. 
Artikel 6 
I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i 
Furstendömet Monaco får tillgång till några eller samtliga franska nationella 
betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens 
samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge 
tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB 
samtycker till det. 
Artiklarna 7 och 8 
I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet 
med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att 
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller 
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i 
full omfattning medverka vid förhandlingarna. 
H 
Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska 
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid 
förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och 
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, 
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och 
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först 
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget. 
Artikel 9 
I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet 
Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för 
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet 
mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. 
Artikel 10 
I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart 
det har meddelats Frankrike. 
b 
Rekommendation till rådets beslut [ ] av den... 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Furstendömet Monaco 
98/ 0365(CNB) 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
109.3 i detta, 
med beaktande av kommissionens rekommendation, 
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och 
av följande skäl: 
1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euron från och med 
den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till 
omräkningskursen. 
2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor 
och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 
3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära 
frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 
4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka 
grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco 
har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska 
betalningssystem på samma villkor som franska banker. 
2 EGT L 139, 11.5.1998, s.l. 
Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets 
du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; 
Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans 
la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. 
5. Euron kommer att ersätta den franska francen den 1 januari 1999. 
6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig 
gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med 
Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma 
valutan införs. 
7. Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så 
snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet 
med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 
8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Furstendömet Monaco och 
gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till 
betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan 
gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna 
mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar 
fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 
9. För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som 
Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall 
använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av 
Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt 
betalningsmedel. 
10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna 
om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i 
euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet 
Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att 
samarbeta med gemenskapen på detta område. 
11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla 
typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska 
centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge 
finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan 
gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter 
åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 
12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive 
behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Frankrike 
bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för 
yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller 
1-
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det 
är nödvändigt. 
13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller 
eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan 
gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt 
ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller 
monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. 
Artikel 2 
Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet 
Monaco om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som 
anges i artiklarna 3-6. 
Artikel 3 
1. Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 
2. Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga 
betalningsmedel. 
"B 
Artikel 4 
Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, 
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har 
överrenskommits med Europeiska gemenskapen. 
Artikels 
1. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om 
sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco. 
2. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när 
det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. 
Artikel 6 
Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska 
betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens 
samtycke. 
Artikel 7 
Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco 
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till 
avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. 
B 
Artikel 8 
Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen 
eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att 
avtalet bör läggas fram för rådet. 
Artikel 9 
Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra 
dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras 
monetära förhållanden. 
Artikel 10 
Detta beslut riktar sig till Frankrike. 
Utfärdat i Bryssel, 
På rådets vägnar 
Ordförande 
/i° 
.•*•**«#*., 
Rekommendation till rådets beslut 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Republiken San Marino 
MOTIVERING 
Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i 
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med 
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna 
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida 
tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron 
och tredje land. 
I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till 
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal 
mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras. 
I. Allmänna överväganden 
Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser 
om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av 
Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än 
guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och 
sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa 
mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i 
avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar 
eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en 
centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en 
centralbanks uppgifter. 
Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca 
d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det 
Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade 
ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la 
Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4 
marzo 1994. 
AA 
italienska RTGS-systemet. Det finns inget formellt förhållande mellan Banca d'Italia och 
Institute di Credito Sammarinese. 
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall 
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära 
politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San 
Marino. 
I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Republiken San 
Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att 
Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som 
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de 
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella 
institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som 
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. 
Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som 
helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan 
utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas 
dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i 
Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder 
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut 
mynt med en särskild symbol för Republiken San Marino. 
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 i fördraget, där följande anges: "Om 
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller 
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, 
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av 
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och 
för hur sådana avtal skall ingås." 
Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino 
rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på 
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full 
omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska 
centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett 
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska 
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 
II. Kommentarer till artiklarna 
Artikel 1 
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San 
Marino i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för 
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras 
AV 
eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så 
att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. 
Artikel 2 
I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den 
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal 
om monetära frågor med Republiken San Marino. 
Artikel 3 
I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron 
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska 
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron 
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan 
fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga 
betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino. 
Artikel 4 
I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några 
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i 
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro 
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. 
ArtikelS 
Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar 
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade 
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino. 
I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära 
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot 
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om 
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan 
berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner 
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. 
Artikel 6 
I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i 
Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på 
villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är 
inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant 
System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) 
/Ii 
tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB 
samtycker till det och på de villkor som ECB anger. 
Artiklarna 7 och 8 
I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med 
Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att 
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller 
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i 
full omfattning medverka vid förhandlingarna. 
Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska 
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid 
förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och 
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, 
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och 
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först 
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget. 
Artikel 9 
I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San 
Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för 
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet 
mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. 
Artikel 10 
I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det 
har meddelats Italien. 
A 
Rekommendation till rådets beslut [ ] av den ... 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Republiken San Marino 
98/ 0366(CNB) 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
109.3 i detta, 
med beaktande av kommissionens rekommendation, 
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och 
av följande skäl: 
1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med 
den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till 
omräkningskursen. 
2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor 
och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 
3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära 
frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 
4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar 
bestämmelser om monetära frågor2. 
5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 
1 EGTL 139, 11.5.1998, s.l. 
2 Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade 
ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la 
Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4 
marzo 1994. 
AÎ 
6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig 
gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med 
Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma 
valutan införs. 
7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som 
möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med 
fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 
8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Republiken San Marino och 
gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till 
betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås 
mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska 
kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien 
förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 
9. För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien 
är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda 
euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av 
Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt 
betalningsmedel. 
10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna 
om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i 
euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San 
Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att 
samarbeta med gemenskapen på detta område. 
11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla 
typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska 
centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge 
finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan 
gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter 
åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 
12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive 
behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör 
lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. 
Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska 
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är 
nödvändigt. 
/ib 
13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller 
eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan 
gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt 
ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller 
monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. 
Artikel 2 
Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San 
Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som 
anges i artiklarna 3-6. 
Artikel 3 
1. Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 
2. Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga 
betalningsmedel. 
fr 
Artikel 4 
Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, 
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har 
överrenskommits med Europeiska gemenskapen. 
Artikel 5 
.1. Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna 
om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino. 
2. Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen 
när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. 
Artikel 6 
Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella 
RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. 
Artikel 7 
Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Republiken San Marino 
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal 
för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. 
/fl 
Artikel 8 
Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller 
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet 
bör läggas fram för rådet. 
Artikel 9 
Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med 
avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära 
förhållanden. 
Artikel 10 
Detta beslut riktar sig till Italien. 
Utfärdat i Bryssel, 
På rådets vägnar 
Ordförande 
A3 
Rekommendation till rådets beslut 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Heliga Stolen 
MOTIVERING 
Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i 
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med 
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna 
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida 
tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron 
och tredje land. 
I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till 
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framfbrhandlingen av ett nytt avtal 
mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras. 
I. Allmänna överväganden » 
Italien har särskilda monetära förbindelser med Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en 
monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av 
Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är 
inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De 
mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension 
och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av 
dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom 
konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank. 
Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia 
eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från 
de italienska tillsynsmyndigheterna. 
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall 
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära 
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen. 
1 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 
1991. 
JtP 
I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen 
skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga 
Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av 
Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som 
antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är 
belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor 
som ECB skall fastställa. 
Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av 
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning 
överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra 
gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att 
nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och 
mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för 
Heliga Stolen. 
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 i fördraget, där följande anges: "Om 
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller 
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, 
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av 
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och 
för hur sådana avtal skall ingås." 
Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar 
kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens 
vägnar. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning 
medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska 
centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett 
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska 
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 
II. Kommentarer till artiklarna 
Artikel 1 
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess 
nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor 
och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så 
snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så 
snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. 
Artikel 2 
I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den 
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal 
om monetära frågor med Heliga Stolen. U 
Artikel 3 
I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin 
officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och 
euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga 
betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha 
samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel 
i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen. 
Artikel 4 
I artikeM föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar; mynt 
eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta 
gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer 
av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. 
Artikel5 
Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar 
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade 
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Heliga Stolen. 
I det andra stycket föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med 
gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta 
gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och 
mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. 
Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och 
mynt i euro. • . • 
Artikel 6 
I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i 
Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som 
Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att 
ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till 
det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det 
och på de villkor som ECB anger. 
Artiklarna 7 och 8 ' 
I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med 
Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en 
ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor 
System för bruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) 
it 
skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning 
medverka vid förhandlingarna. 
Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska 
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid 
förhandlingarna på sitt behörighetsområde. 
Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och 
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, 
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och 
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först 
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget. 
Artikel 9 
I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen 
måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor 
och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan 
gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. 
Artikel 10 
I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det 
har meddelats Italien. 
iti 
Rekommendation till rådets beslut [] av den... 
om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära 
förbindelserna med Heliga Stolen 
98/ 0367CCNB) 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
109.3 i detta, 
med beaktande av kommissionens rekommendation, 
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och ! 
av följande skäl: 
1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med 
den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till 
omräkningskursen. 
2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor 
och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 
3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära 
frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 
4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om 
monetära frågor2. 
5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 
1 EGT L 139, 11.5.1998, s.l. 
2 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 
1991. 
*IH 
6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig 
gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med 
Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan 
införs. 
7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt 
ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget 
tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 
8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och 
gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till 
betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan 
gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan 
Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya 
avtalet på gemenskapens vägnar. 
9. För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det 
lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell 
valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska 
centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 
10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar 
och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver 
lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder 
som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på 
detta område. 
11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla 
typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska 
centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge 
finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan 
gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs 
Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 
12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive 
behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör 
lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. 
Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska 
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är 
nödvändigt. 
ti 
13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas 
för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och 
Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det 
befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetära frågor och skall 
erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. 
Artikel 2 
Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Heliga Stolen om ett 
avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i 
artiklarna 3-6. 
Artikel 3 
1. Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 
2. Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga 
betalningsmedel. 
île 
Artikel 4 
Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller 
ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med 
Europeiska gemenskapen. 
ArtikelS 
1. Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar 
och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen. 
2. Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det 
gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. 
Artikel 6 
Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-
systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. 
Artikel 7 
Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på 
ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid 
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal 
för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. 
Vt 
Artikel 8 
Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller 
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet 
bör läggas fram för rådet. 
Artikel 9 
Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet 
mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. 
Artikel 10 
Detta beslut riktar sig till Italien. 
Utfärdat i Bryssel, 
På rådets vägnar 
Ordförande 
ft> 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 789 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 10 11 06 
Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg