Totalt betalades 1,01 miljarder euro ut under 2017. Närmare uppgifter om faktiskt utbetalt stöd per land och per region i slutet av december 2017 finns i bilaga 1A och 1B.

Under 2017 slutfördes de makroekonomiska stödinsatserna i Georgien och Tunisien, som blivit försenade av anledningar utanför EU:s kontroll, och det gjordes framsteg i genomförandet av de nya makroekonomiska stödprogrammen i Jordanien och Tunisien som godkändes under 2016. I september 2017 antog Europaparlamentet och rådet ett beslut om att ge Moldavien makroekonomiskt stöd, och kommissionen föreslog en ny insats i Georgien. Slutligen löpte det tredje makroekonomiska stödprogrammet i Ukraina ut i januari 2018 utan att den sista delutbetalningen genomförts, eftersom framstegen i genomförandet av de avtalade strukturreformerna var otillräckliga.

En stor bankbedrägeriskandal utbröt i november 2014 och avslöjade allvarliga brister i myndighetsförvaltningen, vilket följdes av politisk instabilitet. Dessa händelser dämpade den ekonomiska tillväxten, ledde till att Moldaviens internationella partner drog tillbaka sitt budgetstöd och till att landets betalningsbalans och finansiella ställning försvagades. Moldaviens BNP sjönk med 0,5 % 2015, och det var inte förrän 2016 som man uppnådde tillväxt igen (4,1 %). Under perioden 2017–2019 förväntas ekonomins tillväxt ligga kvar i spannet 3,5–4,0 %, tack vare konsumtion och finanspolitisk stimulans. Inflationstrycket har dämpats och den årliga inflationstakten förväntades förbli stabil på 6,5 % 2017 för att därefter sjunka till 4,4 % 2018. Förbättringar av den externa efterfrågan och priserna bidrog till ökad exporttillväxt. Dock ökade underskottet i bytesbalansen på grund av återgången till högre importpriser på råvaror och den återhämtade inhemska efterfrågan. Underskottet motsvarade 6 % av BNP 2017. Under 2017 började penningförsändelserna från arbetstagare att återhämta sig jämfört med 2016. Den finansiella stabiliteten har upprätthållits och man fortsätter att vidta långtgående åtgärder för att rensa upp i sektorn, bl.a. genom att försöka öka aktieägarinsynen och förbättra bankdiagnostiken.

Tillväxten låg kvar på låga nivåer under 2017 (cirka 2,2 %), medan arbetslösheten steg från 15,3 % 2016 till 18,5 % under tredje kvartalet 2017. Det övergripande offentliga underskottet (efter bidrag) minskade till 2,6 % av BNP, delvis på grund av de finanspolitiska åtgärder på 1,5 % av BNP som myndigheterna vidtog i början av 2017. Trots dessa framsteg är landets finansiella ställning beroende av utländska bidrag, vilka 2017 uppgick till 2,9 % av BNP. På liknande sätt har underskottet i bytesbalansen, trots justeringar på senare år, förblivit mycket stort (runt 11,7 % av BNP 2017), exklusive utländska bidrag.

Georgiens BNP ökade med 4,8 % under januari–november 2017 och väntas ha ökat med mer än 4 % under 2017 som helhet, till följd av att både den externa och inhemska efterfrågan återhämtade sig samtidigt som investeringarna ökade. Förra årets oväntat höga tillväxttakt följde på två års minskad ekonomisk tillväxt som berodde på externa chocker, i synnerhet den ekonomiska avmattningen i regionen. Den oväntat snabba tillväxten ledde till resultat som översteg förväntningarna, vilket väntas ha möjliggjort en minskning av det offentliga underskottet till 3,5 % av BNP 2017, jämfört med 4,1 % 2016. Georgiens statsskuld lär ha minskat under 2017, till cirka 42 % av BNP (jämfört med 45 % 2016). Georgiens betalningsbalanssituation är dock fortsatt ansträngd på grund av ett stort underskott i bytesbalansen (cirka 10 % enligt beräkningarna för 2017) och hög utlandsskuld (107 % enligt beräkningarna för 2017). I absoluta tal har Georgiens internationella reserver varit i stort sett oförändrade sedan 2011, och uppgår i slutet av 2017 till totalt 3,0 miljarder US-dollar (vilket innebär att reserverna täcker cirka tre månaders import). Reservbehoven har dock ökat och Georgiens nuvarande reserver når inte upp till den nivå som IMF bedömer som tillräcklig.

Moldaviens regering upprepade också sin begäran om ett nytt makroekonomiskt stödprogram från EU i mars 2016. Den 13 januari 2017 föreslog kommissionen ett makroekonomiskt stöd till Moldavien motsvarande upp till 100 miljoner euro, med 60 miljoner euro i lån och 40 miljoner euro i bidrag. Den 13 september 2017 undertecknade Europaparlamentet och rådet beslutet om utökat makroekonomiskt stöd till Moldavien. Stödet syftar till att hjälpa Moldavien att täcka delar av landets kvarvarande behov av extern finansiering och reducera ekonomins sårbarhet med avseende på betalningsbalans och finansiell ställning under de kommande två åren.

Den 24 november 2017 undertecknades samförståndsavtalet, lånefacilitetsavtalet och bidragsavtalet med Moldavien. Moldavien meddelade att man slutfört de nödvändiga nationella förfarandena för att de tre avtalen skulle kunna träda i kraft den 18 januari 2018. I samförståndsavtalet fastställs ett ambitiöst program med reformer kopplade till stödprogrammets tre delutbetalningar. De villkor som ställs gäller i) reformer som stärker styrningen inom finanssektorn, förvaltningen av offentliga medel och kampen mot korruption och penningtvätt ii) reformer inom energisektorn och iii) kompletterande åtgärder för att stärka det sociala skyddsnätet, förbättra investeringsklimatet och stödja genomförandet av avtalet om ett djupgående och omfattande frihandelsområde.

2.2.4Tunisien

Sedan revolutionen 2011 har den ekonomiska verksamheten i Tunisien dämpats och landet har fått allvarliga problem med betalningsbalansen. De bakomliggande orsakerna är den nödvändiga anpassningen av ekonomin efter regimskiftet samt en serie terrorattacker under 2015 som påverkade några av landets viktigaste näringsgrenar (t.ex. turism och transport) kraftigt. Under 2017 visade den tunisiska ekonomin vissa tecken på återhämtning, med en uppskattad BNP-tillväxt på cirka 2 % efter två år av nära nog nolltillväxt (0,8 % 2015 och 1,1 % 2016). Inflationen ökade under hela året och översteg 6 % vid årets slut, jämfört med 4,2 % i slutet av 2016. De offentliga finanserna har försämrats med åren, främst på grund av ökade utgifter (särskilt för löner) som inte i tillräcklig utsträckning har vägts upp av den glädjande ökning av intäkterna som åstadkommits genom de skattereformer som genomförts sedan 2016. Det offentliga underskottet uppskattas till mer än 6 % av BNP för 2017, medan skulden väntas ha nått 70 % vid årets slut. Utlandsställningen har också försämrats på senare tid, med ett underskott i bytesbalansen på nära 10 % av BNP, reserver motsvarande 90 dagars import i slutet av 2017 och en total utlandsskuld på omkring 70 % av BNP.

Tunisien ingick ett första standbyavtal med IMF i juni 2013, värt 1,75 miljarder US-dollar. Avtalet löpte ut i december 2015. Ett andra IMF-program inom ramen för den utvidgade finansieringsfaciliteten inleddes i maj 2016 och omfattade 2,9 miljarder US-dollar under en period på 48 månader. På grund av vissa förseningar i genomförandet av reformer har endast två av det andra programmets delutbetalningar (på cirka 320 miljoner US-dollar vardera) verkställts – en när programmet påbörjades och en när den första granskningen slutfördes i juni 2017. Den andra granskningen resulterade i ett avtal på personalnivå i december 2017 och godkändes av styrelsen den 23 mars 2018.

Den första makroekonomiska stödinsatsen, värd 300 miljoner euro, godkändes av medlagstiftarna i maj 2014 och påbörjades i mars 2015. Den sista utbetalningen verkställdes i juli 2017. Samtidigt begärde Tunisien efter terrorattackerna 2015 och den förvärrade krisen en andra makroekonomisk stödinsats i augusti samma år. Denna beviljades av medlagstiftarna i juli 2016. Den andra insatsen består av ett lån på 500 miljoner euro som ska betalas ut i tre delar: en på 200 miljoner euro och två på 150 miljoner euro vardera. Den första delutbetalningen, som inte är knuten till några villkor i samförståndsavtalet, verkställdes den 25 oktober 2017. De politiska åtgärder som krävs för att den andra och den tredje delutbetalningen ska verkställas rör viktiga reformområden som offentlig förvaltning och förvaltningen av offentliga medel i stort, politiken kring skattesystem, sociala frågor och arbetsmarknad samt företagsklimatet. Om samtliga relevanta åtgärder genomförs kan utbetalningarna verkställas före utgången av 2018.

2.2.5Ukraina

Under 2014 och 2015 drabbades Ukrainas ekonomi av en djup recession, vilket resulterade i en minskning av den reala BNP:n på 6,6 % respektive 9,8 %. Krisen återspeglade visserligen Ukrainas makroekonomiska och strukturella svagheter, men utlöstes av den konflikt i landets östra del som provocerades fram av Rysslands destabiliserande handlingar och ledde till förlorat förtroende för, och skadade, landets produktionskapacitet. Tack vare omfattande politiska åtgärder från myndigheternas sida i kombination med ett storskaligt internationellt stödpaket kunde den ukrainska ekonomin börja växa igen under 2016 (2,3 %). Återhämtningen fortsatte under 2017, med en tillväxt på 2,3 % under årets tre första kvartal (jämfört med de tre första kvartalen 2016). 2017 års ökade ekonomiska verksamhet byggde främst på investeringar och hushållskonsumtion till följd av löneökningar och en stabiliserad växelkurs. De offentliga finansernas hållbarhet har också förbättrats: statsskulden stabiliserades på uppskattningsvis 75,6 % av BNP i slutet av 2017, delvis som ett resultat av regeringens budgetkonsoliderande åtgärder under de tre senaste åren. Trots att Ukrainas ekonomiska situation har förbättrats sedan 2015 kvarstår ett antal externa sårbarheter. Dessa beror främst på att Ukrainas internationella reserver stärks långsammare än väntat, att landet är beroende av råvaruexport och att utlandsskulden fortsätter att ligga på höga nivåer.

Som svar på Ukrainas begäran om finansiellt stöd beviljade IMF landet en fyraårig utvidgad finansieringsfacilitet värd 17,5 miljarder US-dollar i mars 2015. Den löper ut i mars 2019. Hittills har totalt 8,5 miljarder US-dollar betalats ut inom ramen för detta program, ibland med avsevärda förseningar på grund av svagt reformgenomförande. Ett slutförande av den programöversyn som pågått sedan mitten av 2017 och som kan bana väg för utbetalning av ytterligare 1,9 miljarder US-dollar kan komma till stånd endast om Ukraina uppfyller att antal tidigare åtaganden.

EU:s stöd till Ukraina, som gett landet tillgång till 3,4 miljarder euro i makroekonomiskt stöd, har varit en integrerad del i det internationella finansieringspaketet från IMF. Av EU:s stöd betalades 2,8 miljarder ut under perioden 2014–2017, inklusive 1,6 miljarder euro som en del av de två första makroekonomiska stödinsatserna och två delutbetalningar på 600 miljoner euro vardera inom ramen för en tredje stödinsats. En sista delutbetalning på 600 miljoner euro var tillgänglig för Ukraina inom ramen för den tredje insatsen, under förutsättning att de 21 politiska åtgärder som angetts i samarbetsavtalet genomfördes. Ukraina uppfyllde 17 av landets politiska åtaganden, inklusive reformering av förvaltningen av offentliga medel, den offentliga förvaltningen, energisektorn och rättssystemet. Fyra åtgärder återstod dock att genomföra när stödinsatsens giltighetsperiod löpte ut. Bland dessa återfanns två åtgärder mot korruption, inklusive införandet av en mekanism för kontroll av de tillgångsredovisningar som lämnas in av offentliga tjänstemän. Till följd av detta drogs den tredje delutbetalningen in den 18 januari 2018.

Efter en begäran från Ukraina lade kommissionen fram ett förslag den 9 mars 2018 om att ge landet ytterligare 1 miljard euro i makroekonomiskt stöd i form av lån uppdelade på två delutbetalningar under 2018–2019.

2.3Översikt över reformer som får stöd genom de makroekonomiska stödinsatserna

Samförståndsavtalens strukturreformskriterier beskriver de åtgärder som mottagarlandet behöver utföra för att stärka den makroekonomiska och finansiella stabiliteten och uppnå en mer hållbar betalningsbalans.

När det gäller de makroekonomiska stödprogram som genomförts under 2017 har de överenskomna villkoren skilt sig åt till typ och antal mellan å ena sidan de östra grannskapsländerna och å andra sidan de södra grannskapsländerna. I det östra grannskapet var det vanligast med villkor som syftade till att förbättra den offentliga styrningen, följt av krav på reformer avsedda att förbättra näringslivets villkor samt reformer inom energisektorn och kampen mot korruption och penningtvätt. I det södra grannskapet var villkoren i samförståndsavtalen färre och tenderade att vara inriktade på offentlig styrning, socialt skydd och sociala skyddsnät samt arbetsmarknadsåtgärder.

Styrning av den offentliga sektorn Kampen mot korruption och penningtvätt Energisektorn Näringslivets villkor Finanssektorn Socialt skyddsnät och arbetsmarknad Annat Georgien II 2 0 0 2 2 2 0 Jordanien II 6 0 0 0 0 4 1 Moldavien 5 6 5 7 5 0 0 Tunisien I 2 0 0 2 2 2 1 Tunisien II 5 0 0 2 1 6 1 Ukraina III 14 4 6 6 2 4 0 Östra grannskapet 21 10 11 15 9 6 0 Södra grannskapet 13 0 0 4 3 12 3

3Operationella utvärderingar samt efterhandsutvärderingar och revisioner för att säkerställa rätt användning av makroekonomiskt stöd

3.1Operationella utvärderingar

I enlighet med kraven i EU:s budgetförordning ska kommissionen med hjälp av externa konsulter genomföra operationella utvärderingar för att få rimliga försäkringar om att de administrativa förfarandena och ekonomihanteringen i mottagarländerna fungerar.

De operationella utvärderingarna är inriktade på system för förvaltning av offentliga finanser och då i synnerhet finansministeriers och centralbankers förfaranden och organisation, samt mer specifikt på hur de konton dit EU-medlen utbetalas förvaltas. Dessutom uppmärksammas hur de externa revisionsinstituten fungerar, deras oberoende, deras arbetsprogram och deras kontrollers effektivitet. Förfaranden för offentlig upphandling på central nivå undersöks också.