Yttrande från Europeiska regionkommittén – EU-handlingsplan: Med sikte på nollförorening av luft, vatten och mark

(2022/C 270/06)

Föredragande: Marieke SCHOUTEN (NL–De gröna), ledamot, kommunstyrelsen, Nieuwegein Referensdokument: Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Vägen till en frisk planet för alla – EU-handlingsplan: Med sikte på nollförorening av luft, vatten och mark COM(2021) 400 final

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmänna kommentarer

1. Europeiska regionkommittén (ReK) välkomnar kommissionens meddelande ”EU-handlingsplan: Med sikte på nollförorening av luft, vatten och mark”, dess inriktning på hälsa och dess övergripande strategi. ReK ser fram emot de aviserade åtgärderna och förslagen, som bör vara konsekventa och samstämmiga med varandra och med andra initiativ inom den gröna given.

2. EU-lagstiftningen måste genomföras fullt ut i enlighet med de principer som anges i artikel 191.2 i EUF-fördraget (försiktighetsprincipen och principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring i möjligaste mån bör förebyggas vid källan och att förorenaren ska betala).

3. Förorening är ett stort problem som måste åtgärdas genom ett effektivt flernivåstyre och ett gränsöverskridande tillvägagångssätt. Varje aktör har sin roll, och det krävs åtgärder på alla nivåer för att förhindra att lokala och regionala myndigheter drabbas av negativa effekter i slutet av kedjan.

4. Kommittén är fast övertygad om att förorening är ett symptom på ett system av ohållbar produktion och konsumtion som bygger på obegränsad tillväxt och överexploatering, och att det endast kan åtgärdas om vi rör oss i riktning mot en cirkulär ekonomi.

5. ReK välkomnar de sex huvudmålen för 2030 som ett första steg, men beklagar att de flesta av målen inte är nya. Det behövs större ambition och ytterligare åtgärder, och kommissionen uppmanas att inleda en kontinuerlig process för att se över och anpassa målen till 2050-visionen och inbegripa ReK i denna process.

6. Dessa mål på europeisk nivå kommer att kräva en ambitiös och integrerad strategi – där miljöhänsyn systematiskt tas upp inom alla politikområden – som kopplar samman ambitioner, tidsramar, förfaranden och verktyg inom olika miljöpolitiska områden.

7. Vi välkomnar att hälsa är en av de viktigaste aspekterna i handlingsplanen för nollförorening. Integreringen av miljöhälsofrågor är avgörande för att åstadkomma de förändringar som krävs för att minska exponeringen för miljöstressfaktorer, särskilt för människor som lever i utsatta situationer ( 1 ) , eftersom föroreningar är den främsta miljörelaterade orsaken till sjukdom och förtida död i världen.

8. ReK upprepar att parlamentet, rådet och kommissionen måste ta hänsyn till medborgarnas förslag inom ramen för konferensen om Europas framtid när det gäller nollförorening och se till att nya ambitiösa regler genomförs i detta avseende.

9. Återhämtningen efter pandemin bör inriktas på ”One Health”, och sambandet mellan människors och djurs hälsa och miljöns sundhet bör erkännas. One Health måste spela en ledande roll i mål och lagstiftning om vi ska kunna uppnå hållbarhet och sunda regioner.

I högre grad förebygga vid källan

10. Kommittén välkomnar den nya nollföroreningshierarki som bygger på en ”omvänd pyramid”, men beklagar att ”sanering och ersättning för föroreningsrelaterade skador” uppmärksammas minimalt.

11. De lokala och regionala myndigheterna har en viktig roll att spela när det gäller att omsätta handlingsplanen i praktiska åtgärder, men de kan endast fylla sin funktion om det på EU-nivå införs en förebyggande strategi med en ändamålsenlig politik som angriper problemen vid källan.

12. ReK välkomnar översynen av direktivet om industriutsläpp och den mer ambitiösa strategi som syftar till att minska utsläppen vid källan. Direktivet bör bidra till att uppnå målen för den cirkulära ekonomin.

13. Vi upprepar att utsläppsregler är ett särskilt effektivt tillvägagångssätt. Större uppmärksamhet bör därför ägnas åt att skärpa dem, som ett bättre sätt att minska utsläppen vid källan.

14. Kommittén stöder det internationella arbetet med bästa tillgängliga teknik, inbegripet ny teknik, för att minska industriutsläppen och därigenom begränsa utsläppsnivåernas omfattning, så att lika konkurrensvillkor skapas på internationell nivå.

15. ReK efterlyser att översynen och tillämpningen av kraven i referensdokumenten för bästa tillgängliga teknik (Bref-dokumenten) påskyndas för olika industriella förorenare, och att strängare utsläppskrav tillämpas som en del av översynen av processen för samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar.

16. Kommittén betonar vikten av det initiativ för hållbara produkter som tillkännages i handlingsplanen för den cirkulära ekonomin, med hänsyn till de miljöföroreningar som produkter orsakar under hela sin livscykel – från materialutvinning och produktion till användning och återvinning. Vi anser att det bidrag som initiativet för hållbara produkter potentiellt kan ge till handlingsplanen skulle kunna specificeras mer konkret.

Stärka principen att förorenaren betalar

17. Det bör inte bara vara upp till den statliga nivån att vidta åtgärder: alla sektorer har en viktig roll att spela när det gäller att bekämpa föroreningar och hejda miljöskador vid källan.

18. Produkter och varor som förs in i EU bör uppfylla samma miljönormer som gäller i EU. I annat fall bör den europeiska principen att förorenaren betalar tillämpas.

19. Vi betonar att principen att förorenaren betalar ligger till grund för EU:s miljöpolitik och innebär att förorenarna ska bära kostnaderna för de åtgärder som vidtas för att förebygga, kontrollera och åtgärda föroreningar.

20. Kommittén framhåller Europeiska revisionsrättens rapport ( 2 ) , där det konstateras att räckvidden för och tillämpningen av principen att förorenaren betalar är ofullständig och att myndigheterna för närvarande ofta står för kostnaderna för sanering av föroreningar.

21. ReK anser att principen att förorenaren betalar bör integreras bättre i miljölagstiftningen, särskilt genom att utsläppsgränserna sänks för att ytterligare minska restförorening och genom att diffus förorening från alla källor, inklusive jordbruket, åtgärdas.

22. Producenterna måste göras juridiskt och ekonomiskt ansvariga för de begränsningsåtgärder som krävs för att åtgärda föroreningar längs hela värdekedjan genom ett utökat producentansvar för miljö- och bortskaffningskostnader för alla konsumtionsvaror och förpackningsmaterial.

Bättre genomförande och övervakning

23. Kostnaderna och de uteblivna vinsterna för EU av att inte uppnå miljömålen i EU:s miljölagstiftning uppgår till cirka 55 miljarder euro per år ( 3 )

24. Alla föroreningar är inte lika skadliga för människors hälsa och miljön. Därför skulle en riskbaserad analys kunna göra det möjligt att bättre samordna ekologiska och ekonomiska aspekter.

25. De lokala och regionala myndigheterna spelar en avgörande roll i genomförandet av miljö- och industripolitiken och har breda befogenheter när det gäller att genomdriva föroreningsbekämpning, och vi välkomnar i detta avseende flaggskeppsinitiativ 5: ”Genomdriva nollförorening tillsammans”.

26. Kommittén uppmärksammar Europeiska miljöbyråns (EEA) analys ( 4 ) , som visar att ett bristfälligt genomförande av miljölagstiftningen oftast beror på ineffektiv samordning mellan myndigheter, brist på administrativ kapacitet, otillräcklig finansiering, brist på kunskap och data, otillräckliga efterlevnadsmekanismer och bristfällig politisk integration. Intressentplattformen för nollförorening bör främja bättre samordning mellan alla förvaltningsnivåer och mellan politikområden. Vi stöder helhjärtat den nya plattformen och välkomnar vår egen roll i den som ett erkännande av de lokala och regionala myndigheternas stora betydelse för nollföroreningsambitionen.

27. ReK beklagar att den lokala och regionala dimensionen inte nämns i avsnitt 3.1 i handlingsplanen, efterlyser att de lokala och regionala myndigheternas roll ges en mer framträdande plats och upprepar att de lokala och regionala myndigheterna behöver ekonomiskt och tekniskt stöd för att kunna genomföra målen i praktiken.

28. Problemen med genomförandet kan inte lösas enbart genom mer lagstiftning. Stödmekanismer, kapacitetsuppbyggnad för lokala och regionala myndigheter, kunskapsutbyte och innovation är avgörande för att uppnå målvärden och uppfylla normer.

29. EU-initiativ såsom partnerskapen inom agendan för städer kan användas och man bör överväga att aktivt inrätta nya miljöpartnerskap för att stödja genomförandet.

30. Kommittén välkomnar utvecklingen av en integrerad övervaknings- och prognosram för nollförorening och efterlyser att alla relevanta data samlas in, harmoniseras och görs tillgängliga för alla. Vi understryker vikten av att göra övervaknings- och prognosramen förenlig med den nya övervakningsram som planeras i miljöhandlingsprogrammet.

Stöd till lokala och regionala åtgärder för nollförorening

31. ReK välkomnar kommissionens insatser för att samarbeta med städer och regioner inom ramen för överenskommelsen om gröna städer, utmärkelserna Europas miljöhuvudstad och Green Leaf samt Europaåret för grönare städer, eftersom de ger incitament till förbättringar.

32. Det behövs en områdesbaserad strategi. Särskilda politiska åtgärder bör inte bara planeras för tätorter utan även för andra typer av samhällen med beaktande av deras specifika geografiska förhållanden.

33. Miljöförbättringar genom fysisk planering, såsom utbyggnad av grön- och blåområden av hög kvalitet i stadsområden, ger en ”trefaldig vinst”: miljöföroreningarna minskas och den biologiska mångfalden gynnas, stadsbefolkningens hälsa och välbefinnande förbättras och den sociala sammanhållningen och integrationen främjas ( 5 )

34. ReK framhåller vikten av naturbaserade lösningar, eftersom de kan bidra med hållbara och kostnadseffektiva metoder som skapar ekonomiska möjligheter och sysselsättning samt främjar vår hälsa och vårt välmående. Tekniskt stöd, kunskapsutbyte och kapacitetsuppbyggnad bör erbjudas lokala och regionala myndigheter, så att de kan beakta sidovinsterna i sina offentliga upphandlingar.

35. Kommittén bekräftar den övergripande strategin i kommunerna att bättre kombinera planer för bullerhantering och bättre luftkvalitet med planer för hållbar mobilitet i städer i syfte att förbättra bullerskyddet och luftkvaliteten genom attraktiva kollektivtransporter och effektivt främjande av cykling och gång.

36. Kommittén stöder lanseringen av och det kontinuerliga stödet till levande laboratorier för gröna digitala lösningar och smart nollförorening. Lokala digitala tvillingar kan bidra till att utveckla lokala och regionala åtgärder för grön och digital omvandling. Statlig kontroll över digitaliseringen är oumbärlig eftersom en hållbar utveckling nu är oupplösligt förbunden med den digitala världen.

37. Det gemensamma dataområdet i EU bör omfatta utbyte av uppgifter om hållbarhet, så att värdekedjorna kan bidra till en miljöanpassning av industrin. Dessutom kommer fastställandet av normer på EU-nivå för lagring och utbyte av data att säkerställa tillgång till data som kan användas för omställningar till nollförorening.

38. ReK välkomnar förslaget om samarbete mellan kommissionen och ReK för att utarbeta en resultattavla över EU-regionernas miljöprestanda, som ska ligga till grund för den nya utmärkelsen för årets gröna region.

Särskilda frågor

Luft

39. Luftföroreningarna är den största miljörelaterade hälsorisken i EU. De ger upphov till 400 000 förtida dödsfall per år ( 6 )

40. Kommittén upprepar ( 7 ) att en verkningsfull luftkvalitetspolitik kräver åtgärder och samarbete på global, europeisk, nationell, regional och lokal nivå. I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen är genomförandet i hög grad beroende av nationella, regionala och lokala åtgärder som är anpassade till särskilda omständigheter.

41. Vi välkomnar kommissionens ambition att bättre anpassa EU:s luftkvalitetsnormer till WHO:s senaste rekommendationer och att skärpa bestämmelserna om övervakning, modellering och luftkvalitetsplaner för att hjälpa de lokala och regionala myndigheterna. Framför allt måste bestämmelserna om övervakning, modellering och luftkvalitetsplaner bättre stämmas av mot varandra.

42. ReK föreslår att man använder WHO:s målvärden för 2021 som ett mål att uppnå senast 2050, men att man inte använder de rekommenderade värdena som gränsvärden eftersom många medlemsstater ännu inte uppfyller de nuvarande gränsvärdena.

43. Kommittén rekommenderar att man tar hänsyn till slutsatserna från samrådet med ReK:s regionala nav, där genomförandet av EU:s luftkvalitetsdirektiv och direktivet om nationella åtaganden om utsläppsminskning (direktivet om nationella utsläppstak) undersöktes, samt Europaparlamentets betänkande om genomförandet ( 8 ) , där luftkvalitetsdirektiven beskrivs som ett ”delvis effektivt redskap som behöver förbättras”.

44. Genom att uppmuntra till en trafikomställning och en omfördelning av vägutrymmet till förmån för gång och cykling – och fler grönområden – har pandemin skapat en dynamik som gör det möjligt att undvika en återgång till bildominerade städer med höga luftföroreningsnivåer.

45. Det krävs ytterligare insatser för att minska luktföroreningarna. ReK anser att direktivet om industriutsläpp är det viktigaste verktyget för att bekämpa luktföroreningar, eftersom det omfattar alla former av utsläpp. Kommittén understryker vikten av medborgarforskning och allmänhetens deltagande för att vi ska kunna komma till rätta med luktföroreningarna. En flernivåstrategi som inbegriper synpunkter från olika intressenter kan dels ge medborgarna möjlighet att delta i beslut som fattas om deras miljö, dels stödja beslutsfattare och verksamheter som orsakar dålig lukt att fatta välgrundade beslut och bättre kunna hantera problemet med luktföroreningar.

Vatten

46. Vi välkomnar målet att minska mängden mikroplast som släpps ut i miljön med 30 % och uppmanar kommissionen att fastställa tydliga definitioner av mikroplast, men också att arbeta för att förebygga utsläpp av mikroplast och bondad duk vid källan genom att föreslå strängare åtgärder mot avsiktliga utsläpp av mikroplast.

47. ReK välkomnar översynen av direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse och stöder initiativet att använda detta direktiv för att arbeta för att återvinna värdefulla näringsämnen och initiativet att titta på framväxande ämnen såsom läkemedelsrester och mikroplast.

48. Kommittén anser att man bör bedöma dessa åtgärders ändamålsenlighet och överväga vilka investeringar som krävs i fråga om läkemedel och mikroplast, med inriktning på områden med stor biologisk mångfald, där det finns ekologiska risker eller risker avseende dricksvattenkällorna.

49. Ämnen i ytvatten och grundvatten bör övervakas med hjälp av innovativ övervaknings- och utvärderingsteknik och detta bör tas med i översynen av direktivet om prioriterade ämnen och grundvattendirektivet. Vi framhåller behovet av informationsutbyte om utsläpp i avrinningsområden, eftersom utsläpp av föroreningar har effekter nedströms.

50. ReK uttrycker oro över att återanvändningen av vatten i EU fortfarande är begränsad och menar att det skulle kunna hjälpa om tillämpningsområdet för EU:s förordning om minimikrav för återanvändning av vatten utvidgades till att omfatta även konstbevattning av grönområden i stadsområden, parker, trädgårdar och områden som används av allmänheten (för rekreation, idrott osv.).

Buller

51. En miljon friska levnadsår går förlorade varje år på grund av bullrets effekter på hälsan ( 9 ) . Att minska vägbullret är avgörande för att ta itu med detta växande folkhälsoproblem.

52. Det behövs åtgärder på europeisk nivå för att stödja lokala och regionala insatser för att minska bullret från vägar, järnvägar och flygplatser genom att säkerställa bättre genomförande och efterlevnad av kartläggnings- och rapporteringskraven enligt direktivet om omgivningsbuller.

53. Vi uppmanar kommissionen att bedöma möjligheten att se över direktivet om omgivningsbuller för att fastställa ambitiösa bindande mål för bullerminskning i syfte att närma sig WHO:s rekommenderade gränsvärden, och efterlyser en färdplan för åtgärder från alla berörda parter.

54. För att en betydande och långsiktig bullerminskning ska kunna åstadkommas är det av avgörande betydelse att fokus flyttas från åtgärder som minskar alltför högt buller till åtgärder som helt och hållet motverkar buller, såsom stöd till hållbara transportsätt som gång och cykling.

Mark

55. ReK betonar vikten av att lagstiftningen rörande jordmassors kvalitet och ursprung kan tillämpas på ett ändamålsenligt sätt. Mot denna bakgrund är enhetliga intyg rörande jordmassors ursprung och kvalitet i EU:s alla medlemsstater avgörande för att lokala och regionala myndigheter ska kunna förhindra att förorenade jordmassor transporteras mellan och används i olika regioner, vilket gör att förorenaren inte kan hållas ansvarig.

56. ReK betonar vikten av frisk mark för välbefinnande och välstånd och förespråkar en förebyggande och riskbaserad strategi mot markförorening. Fokus bör inte bara ligga på kemisk kvalitet, utan även på markens fysiska och biologiska tillstånd.

57. När plast bortskaffas vid deponeringsanläggningar läcker giftiga kemikalier ut i mark och grundvatten. När plast hanteras på fel sätt förorenas mark, vattenvägar och hav. Giftiga tillsatser och mikroplast – såväl i regn, mark, vattenvägar och hav som på bergstoppar – kan inte avlägsnas genom återvinning, deponering eller förbränning. Endast rättsligt bindande gränsvärden för den globala tillverkningen av plast för viktiga användningsområden kan göra skillnad.

58. ReK välkomnar EU:s markstrategi och tillkännagivandet av EU:s lag om markhälsa, eftersom en europeisk ram till stöd till markskydd utgör ett avgörande steg mot klimatneutralitet, återställande av biologisk mångfald, nollförorening samt hälsosamma och hållbara livsmedelssystem. Samtidigt efterlyser kommittén flexibilitet i det nationella genomförandet av åtgärder inom ramen för handlingsplanen och den nya markstrategin, eftersom det finns stora regionala skillnader i fråga om fysisk planering, landskap, mark(sammansättning) och markanvändning.

59. ReK välkomnar kommissionens insatser för att ge jordbrukare råd om att införa mindre förorenande metoder för att minska ammoniak- och nitratutsläppen. Jordbrukssektorn ger också upphov till omfattande utsläpp av bl.a. fosfater, metaller, bekämpningsmedel och läkemedel.

60. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt historiska diffusa utsläpp. Det är ibland omöjligt att uppfylla nya normer, vilket leder till begränsningar av användningen av förorenade områden. Ett tillvägagångssätt där problemen angrips vid källan måste därför kombineras med en strategi för att eliminera dessa befintliga föroreningskällor.

Farliga ämnen

61. Kommittén förespråkar proaktiva åtgärder för att begränsa kemiska ämnen innan de kommer in i kedjan. Detta omfattar även bestämmelser om säker användning av ämnen som släpps ut på marknaden. EU bör reglera kemiska ämnen utifrån deras inneboende skadliga egenskaper för människor och miljö, även om det råder vetenskaplig osäkerhet, bl.a. med beaktande av exponeringsrisken och ämnenas fördelar för samhället, samt kartlägga och utesluta specifika, oacceptabla risker.

62. Reach är ett av de viktigaste verktygen för att kontrollera farliga ämnen som kommer ut i miljön. Det är mycket viktigt att processerna för godkännande och begränsning inom ramen för Reach används i högre grad och att fler ämnen som inger mycket stora betänkligheter anges i kandidatförteckningen.

63. Vi efterlyser begränsningar på EU-nivå för problematisk användning av farliga perfluorerade alkylsubstanser (PFAS) och utsläpp av dessa ämnen. Många PFAS är mycket oroande eftersom de är extremt långlivade och har en negativ inverkan på människors hälsa och på miljön.

64. Det saknas i dagsläget kunskap om de (eko)toxikologiska effekterna av många farliga ämnen på eller via miljön. Vetenskapliga belägg för kemiska ämnens ekologiska och hälsomässiga effekter bör uppdateras och beaktas kontinuerligt, samt göras tillgängliga, särskilt när det gäller risker för människor och miljö.

Bryssel den 27 januari 2022. Apostolos TZITZIKOSTAS Europeiska regionkommitténs ordförande

(1) Europeiska miljöbyråns rapport nr 22/2018: ”Unequal exposure and unequal impacts”.

(2) Särskild rapport 12/2021: ”Principen att förorenaren betalar: tillämpas inte konsekvent i EU:s miljöpolitik och miljöåtgärder”.

(3) Studie från 2019: ”The costs of not implementing EU environmental law”.

(4) EEA: ”Environmental indicator report” 21/2017.

(5) ”Healthy environment, healthy lives: how the environment influences health and well-being in Europe”.

(6) Europeiska miljöbyrån: ”Air Quality in Europe – 2020 report”.

(7) ”Framtiden för EU:s politik för ren luft inom ramen för nollutsläppsvisionen”.

(8) Europaparlamentets resolution av den 25 mars 2021 om genomförandet av luftkvalitetsdirektiven: Direktiv 2004/107/EG och direktiv 2008/50/EG (2020/2091(INI) (EUT C 494, 8.12.2021, s.64).

(9) https://www.eea.europa.eu/publications/health-risks-caused-by-environmental.