Förslag till rådets förordning (EG) om samarbete mellan nordliga och sydliga länder inom bekämpningen av narkotika och narkotikaberoende (Budgetpost B7-5080) (95/C 242/06) KOM(95) 296 slutlig - 95/0167(SYN)

(Framlagt av kommissionen den 30 juni 1995)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av den Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130w i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

Kommissionen har i sitt meddelande av den 23 juni 1994 till rådet och parlamentet lagt fram sina ståndpunkter med avseende på en åtgärdsplan för Europeiska unionen avseende narkotikabekämpningen (1995-1999), särskilt på internationell nivå.

Ett allmänt stöd för narkotikakonventionen från 1961, för den ändrade versionen av denna konvention från 1972, för konventionen från 1972 om psykotropa ämnen samt för konventionen från 1988 mot illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen, liksom ett stöd för systematisk tillämpning på nationell och internationell nivå av bestämmelserna i dessa fördrag är hörnstenar i den internationella strategin för bekämpning av missbruk av och illegal handel med droger.

Europeiska gemenskapen står bakom konventionen från 1988, särskilt artikel 12 i denna, och gemenskapen har antagit en enhetlig lagstiftning, på grundval av rekommendationer från den aktionsgrupp för kemiska produkter (CATF) som skapades av G 7-gruppen och kommissionens ordförande 1989, vars globala effektivitet skulle öka om ett adekvat rättsligt ramverk och lämpliga mekanismer upprättades i andra regioner i världen.

Europeiska gemenskapen har antagit ett direktiv avseende tvättning av kapital, inspirerat av rekommendationer från den aktionsgrupp inom det finansiella området (GAFI) som skapades av G 7-gruppen och kommissionens ordförande 1989, vars globala effektivitet skulle öka om ett adekvat rättsligt ramverk och lämpliga mekanismer upprättades i andra regioner i världen.

Den fjärde Lomé-konventionen och avtalen om samarbete, förbindelse eller samverkan mellan gemenskapen och utvecklingsländerna innehåller klausuler som behandlar samarbetet inom bekämpningen av missbruk av och illegal handel med droger, kontroll av handeln med prekursorer, kemiska produkter och psykotropa ämnen samt utbyte av viktig information, bland annat avseende åtgärder vad gäller tvättning av kapital.

Europeiska gemenskapens medlemsstater har skrivit under den politiska deklarationen och det globala åtgärdsprogram som antagits av FN:s generalförsamling vid dess sjuttonde specialsession.

Samarbetet inom området för bekämpning av droger och drogmissbruk bidrar på ett viktigt sätt till målen för gemenskapens politik inom området för utvecklingssamarbete enligt artikel 130u i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen driver samarbetsåtgärder inom bekämpningen av narkotika och narkotikaberoende, främst i de utvecklingsländer som har ratificerat narkotikakonventionen från 1961, efter ändring genom 1972 års protokoll, konventionen från 1971 och konventionen från 1988.

Artikel 2

Gemenskapen fäster särskilt avseende vid att en "National Drug Control Master Plan" på begäran av ett deltagarland upprättas, i direkt samarbete med FN:s program för internationell narkotikakontroll (PNUCID). Denna plan skall dels identifiera mål, strategier och prioriteringar för narkotikabekämpningen i deltagarlandet, dels identifiera behoven av ekonomiska och andra resurser. Planen skall därigenom tillhandahålla ett integrerat angreppssätt som spänner över olika discipliner och sektorer och bidra till att gemenskapens stöd blir så effektivt som möjligt och samordnas med stödet från unionens medlemsstater.

Artikel 3

Främst inom den strategiska ram som fastslås i de nationella planerna stöder gemenskapen även specifika åtgärder inom följande områden:

- Utveckling av den institutionella kapaciteten för verkställande av en "National Drug Control Master Plan".

- På grundval av avtal mellan gemenskapen och enskilda deltagarländer som kan betraktas som "mottagliga" om samarbete för att förhindra handel med prekursorer för framställning av illegala droger och psykotropa ämnen, skall gemenskapen på begäran bidra till utvecklingen av deltagarlandets institutionella kapacitet, med målet att uppnå en snabb och effektiv tillämpning av dessa avtal och att främja samarbete inom och mellan regioner.

- På grundval av avtal med bestämmelser för samarbete mellan gemenskapen och enskilda deltagarländer som kan i fråga om bekämpning av tvättning av narkotikapengar, skall gemenskapen i form av disponibla resurser kunna bidra med tekniskt stöd till länder som visar engagemang i denna fråga, främst genom ratificering av Wien- och Strasbourgkonventionerna samt genom tillämpning av rekommendationerna från aktionsgruppen inom det finansiella området (GAFI).

- Upprättande av kontrollmekanismer för handel och konsumtion av legala narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

- Analys av den lokala användningen av narkotika och illegala psykotropa ämnen, prevention, behandling och återanpassning av narkomaner samt riskbegränsning samt integration av dessa åtgärder i främst den hälso- och utbildningspolitik som bedrivs. Dessa åtgärder skall också syfta till att upprätthålla respekten för de mänskliga rättigheterna.

- Preliminära förstudier av samarbetsprojekt, med syfte att garantera att de särskilda ekonomiska fördelar som gemenskapen beviljat länder engagerade i narkotikabekämpning verkligen ger en alternativ social och ekonomisk utveckling, särskilt med avseende på fördelarna för små oberoende producenter av råvaror för illegala droger, samt direkta stödåtgärder för narkotikabekämpningen i dessa länder.

Särskild uppmärksamhet skall riktas mot

- lokalbefolkningens och de socioekonomiska målgruppernas delaktighet vid identifiering, planering och genomförande av åtgärderna,

- utvecklingsåtgärder för utvecklingsländernas institutionella kapacitet, på nationell, lokal och regional nivå.

Artikel 4

Inte bara stater och regioner skall kunna motta stöd och delta i åtgärderna, utan även decentraliserade organ, regionala organisationer, myndigheter, traditionella eller lokala samfund, operatörer och privata företag, däribland kooperativ, icke-statliga organisationer och sammanslutningar som representerar lokalbefolkningar.

Artikel 5

1. Medel kan ställas till förfogande inom ramen för de åtgärder som avses i artiklarna 2 och 3, främst studier, teknisk hjälp, utbildning eller andra tjänster, produkter eller arbete, liksom även revision samt kontroll- och utvärderingstjänster.

2. Gemenskapens finansiering kan täcka såväl investeringskostnader, förutom fastighetsköp, som driftskostnader, i utländsk eller lokal valuta, enligt de behov som uppstår då åtgärderna vidtas. Med undantag för utbildnings- och forskningsprogram skall i allmänhet driftskostnaderna täckas endast under projekts inledningsfas och vanligen i minskande grad.

3. Systematiska ansträngningar skall göras för att undersöka möjligheten till bidrag, främst ekonomiska, från aktörer eller partner som kommer att dra fördel av de åtgärder som vidtas (länder, lokala samfund, företag eller andra), inom gränsen för deras möjligheter och i relation till varje åtgärds art.

4. Möjligheter till parallell eller komplementär finansiering skall undersökas, särskilt från medlemsstaterna eller multilaterala, regionala eller andra organisationer. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att understryka gemenskapskaraktären av det stöd som erbjuds inom ramen för denna förordning.

5. För att förstärka sammanhanget och komplementariteten mellan åtgärder som finansieras av gemenskapen och åtgärder som finansieras av medlemsstaterna skall kommissionen, med syfte att uppnå optimal effektivitet och samordning av åtgärder, vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, särskilt:

a) Upprättande av ett system för informationsutbyte om de åtgärder som finansieras eller vars finansiering planeras av gemenskapen och medlemsstaterna.

b) Samordning på platsen via regelbundna möten och informationsutbyte mellan representanter för gemenskapen och medlemsstaterna i mottagarlandet.

Artikel 6

Det finansiella stöd som ges under denna förordning skall inte återbetalas.

Artikel 7

1. Kommissionen har ansvar för information och beslut om samt ledning av de åtgärder som avses i den här förordningen, enligt gällande budget- och andra förfaranden, främst de förfaranden som avses i den finansförordning som tillämpas på gemenskapens allmänna budget.

2. Beslut som gäller finansiering under denna förordning och som överstiger 2 miljoner ecu för åtgärder, liksom varje ändring av åtgärder som innebär en ökning med mer än 20 % av det för åtgärden avsatta beloppet, beviljas enligt förfarandet i artikel 9.

3. För alla ekonomiska konventioner eller kontrakt som sluts under denna förordning gäller främst att kommissionen och domstolen kan genomföra kontroller på platsen enligt vanliga metoder, definierade av kommissionen inom ramen för gällande bestämmelser, särskilt bestämmelserna i den finansförordning som til lämpas på gemenskapens allmänna budget.

4. I den mån åtgärderna resulterar i ekonomiska avtal mellan gemenskapen och mottagarländerna gäller att gemenskapen inte skall stå för betalning av skatter, avgifter och andra pålagor.

5. Deltagande i anbudsförfarande och kontrakt är öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer inom medlemsstaterna eller mottagarländerna. Deltagandet kan utsträckas till andra utvecklingsländer.

6. Produkter skall komma från medlemsstaterna eller från mottagarländerna. I undantagsfall får produkter komma från andra länder, om detta kan motiveras på ett godtagbart sätt.

Artikel 8

1. Kommissionen skall assisteras av en rådgivande kommitté sammansatt av representanter för medlemsstaterna och med kommissionens representant som ordförande, enligt det land eller den region åtgärderna gäller:

a) För AVS-länderna: EUF (Europeiska utvecklingsfonden), som upprättats genom artikel 21 i det interna avtalet 91/401/EEG om finansiering och förvaltning av stöd från gemenskapen inom ramen för den fjärde konventionen AVS-EEG som beslutades den 16 juli 1990 av representanterna för medlemsstaternas regeringar församlade i rådet.

b) För MED-länderna: MED-kommittén, upprättad genom artikel 6 i förordning 1762/92/EEG, antagen av rädet den 29 juni 1992.

c) För utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien: kommittén för utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien, upprättad genom artikel 15 i förordning 443/92/EEG, antagen av rådet den 25 februari 1992.

2. Kommissionens representant skall för kommittén framlägga ett förslag på åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall yttra sig om förslaget, i förekommande fall genom röstning, inom en tidsperiod som ordföranden fastslår beroende på hur brådskande den aktuella frågan är.

Kommitténs yttrande skall protokollföras. Dessutom skall varje medlemsstat ha rätt att begära att dess ståndpunkt tas till protokollet.

3. Yttrandet skall en gång per år, vid ett möte där de tre kommittéer som avses i första stycket deltar, föregås av ett utbyte av synpunkter på grundval av att kommissionens representant presenterar de allmänna riktlinjerna för de åtgärder som kommer att vidtas under det kommande året.

Artikel 9

Efter varje budgetår skall kommissionen förelägga parlamentet och rådet en årlig rapport, med en sammanfattning av de åtgärder som finansierats under budgetåret samt en utvärdering av hur denna förordning har verkställts under budgetåret.

Sammanfattningen bör främst innehålla information om de aktörer med vilka kontrakt eller avtal har slutits.

Rapporten skall, i förekommande fall, även innehålla en sammanfattning av externt utförda utvärderingar av specifika åtgärder.

Artikel 10

Denna förordning träder i kraft på den tredje dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.