[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 1.7.2009

KOM(2009) 323 slutlig

2009/0083 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr …/…

av den […]

om införande av euron

(Kodifierad version)

MOTIVERING

1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster kommissionen stor vikt vid att gemenskapsrätten förenklas och förtydligas så att den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan åberopa.

Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett väsentligt sätt finns spridda i såväl den ursprungliga rättsakten som i senare ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs.

Gemenskapsrättens klarhet och överskådlighet är därför beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras.

2. Genom sitt beslut av den 1 april 1987 gav kommissionen[1] sina avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter det att de ändrats för tionde gången, samtidigt som den underströk att detta var en minimiregel, och att avdelningarna i syfte att uppnå en klar och begriplig gemenskapslagstiftning borde sträva efter att med ännu kortare mellanrum kodifiera de texter som de har ansvar för.

3. Detta bekräftades i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh[2] i december 1992, där också betydelsen av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar rättssäkerhet i fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga.

Kodifieringen ska genomföras i enlighet med gemenskapens normala lagstiftningsförfarande.

Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett interinstitutionellt avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad arbetsmetod i syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter.

4. Detta förslag avser en kodifiering av rådets förordning 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron[3]. Det nya direktivet ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär .

5. Detta förslag till kodifiering har utarbetats på grundval av en föregående konsolidering på alla officiella språk av texten i förordning 974/98 och i ändringsrättsakter, som genomförts av Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer med hjälp av ett databehandlingssystem . I de fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och nya artikelnumren av en tabell i bilaga III till det kodifierade direktivet.

ê 974/98 (anpassad)

2009/0083 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr …/…

av den […]

om införande av euron (kodifierad version)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel Ö 123.4, tredje meningen Õ ,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Ö Europeiska centralbankens Õ yttrande[5],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[6], och

med beaktande av följande:

ê

(1) Rådets förordning 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron[7] har ändrats flera gånger[8] på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

ê 974/98 skäl 1 (anpassad)

(2) Ö Genom denna förordning bör föreskrifter fastställas Õ om den monetära lagstiftningen i de medlemsstater som har antagit euron. Föreskrifter om kontinuitet för avtal, ersättande av hänvisningar i rättsliga instrument till ecun med hänvisningar till euron och avrundning har redan fastställts genom rådets förordning (EG) nr [1103/97 av den 17 juni 1997] om vissa bestämmelser som har samband med införande av euron[9]. Införandet av euron påverkar dagliga transaktioner för de deltagande medlemsstaternas hela befolkning.

ê 974/98 skäl 2 (anpassad)

(3) Europeiska rådets möte i Madrid den 15 och 16 december 1995 beslutade att beteckningen ”ecu”, som i fördraget används för att hänvisa till den europeiska valutaenheten, är en generisk beteckning. De femton medlemsstaternas regeringar Ö enades Õ om att detta beslut utgör den godkända och slutgiltiga tolkningen av de relevanta bestämmelserna i fördraget. Namnet på den europeiska valutan Ö är Õ ”euro”. Som valuta för de deltagande medlemsstaterna Ö delas Õ euron i etthundra underenheter med namnet cent. Definitionen av namnet ”cent” hindrar inte användning av varianter av denna beteckning som är i allmänt bruk i medlemsstaterna. Europeiska rådet ansåg dessutom att namnet på den gemensamma valutan måste vara detsamma på alla gemenskapernas officiella språk, under beaktande av förekomsten av olika alfabet.

ê 974/98 skäl 3 (anpassad)

(4) Rådet ska när det handlar i enlighet med tredje meningen i artikel Ö 123.4 Õ i fördraget vidta de åtgärder som behövs för att snabbt införa euron, utöver att fastställa omräkningskurserna.

ê 974/98 skäl 4 (anpassad)

(5) När en medlemsstat enligt artikel Ö 122.2 Õ i fördraget blir en deltagande medlemsstat ska rådet enligt artikel Ö 123.5 Õ i fördraget vidta de övriga åtgärder som behövs för att snabbt införa euron som gemensam valuta i den medlemsstaten.

ê 974/98 skäl 5 (anpassad)

(6) Enligt första meningen i artikel Ö 123.4 Õ i fördraget Ö fastställde Õ rådet när den tredje etappen började de omräkningskurser till vilka de deltagande medlemsstaternas valutor oåterkalleligen Ö var Õ låsta och den oåterkalleligen låsta kurs till vilken euron Ö ersatte Õ ersätta dessa valutor.

ê 974/98 skäl 6 (anpassad)

(7) Lagbestämmelser bör tolkas mot bakgrund av frånvaron av växelkursrisk både mellan enheten euro och de nationella valutaenheterna och mellan dessa nationella valutaenheter.

ê 974/98 skäl 7 (anpassad)

(8) Beteckningen ”avtal” som används för att definiera rättsliga instrument Ö bör Õ omfatta alla slag av avtal, oavsett på vilket sätt dessa ingås.

ê 974/98 skäl 8 (anpassad)

(9) I syfte att förbereda en smidig övergång till euron behövs en övergångsperiod mellan den tidpunkt då de nationella valutorna ersätts med euron och den tidpunkt då sedlar och mynt i euro införs. Under denna period Ö bör Õ de nationella valutaenheterna definieras som olika underuppdelningar av euron. Rättslig likvärdighet mellan enheten euro och de nationella valutaenheterna kommer härigenom att etableras.

ê 974/98 (anpassad)

(10) Varje deltagande medlemsstat Ö bör Õ få tillåta oinskränkt användning av enheten euro på sitt territorium under övergångsperioden.

(11) Under övergångsperioden Ö bör Õ avtal, nationella lagar och andra rättsliga instrument Ö kunna Õ upprättas på ett giltigt sätt oavsett om detta sker i enheten euro eller i den nationella valutaenheten. Under denna period Ö bör Õ ingenting i denna förordning påverka giltigheten av någon hänvisning till en nationell valutaenhet i något rättsligt instrument.

(12) Om inte annat avtalas Ö bör Õ de ekonomiska aktörerna, med avseende på alla handlingar som utförs enligt ett rättsligt instrument, Ö vara skyldiga att Õ respektera den valutaenhet som instrumentet är uttryckt i.

(13) Enheten euro och de nationella valutaenheterna är enheter av samma valuta. Det bör säkerställas att betalningar inom en deltagande medlemsstat genom kreditering av ett konto kan göras antingen i enheten euro eller i respektive nationella valutaenhet. Bestämmelserna om betalning genom kreditering av ett konto bör också tillämpas på sådana gränsöverskridande betalningar som uttrycks i enheten euro eller i den nationella valutaenhet som borgenärens konto är noterat i. Det är nödvändigt att säkerställa att betalningssystemen fungerar smidigt genom att meddela särskilda föreskrifter om kreditering av konton med betalningsinstrument som krediteras genom dessa system. Bestämmelserna om betalning genom kreditering av ett konto bör inte få innebära att finansiella mellanhänder tvingas tillhandahålla andra betalningsmöjligheter eller produkter angivna i någon särskild enhet av euron. Bestämmelserna om betalning genom kreditering av ett konto Ö bör inte få hindra Õ att finansiella mellanhänder samordnar införandet av betalningsmöjligheter i enheten euro som under övergångsperioden är beroende av en gemensam teknisk infrastruktur.

(14) I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Madrid Ö emitterade Õ de deltagande medlemsstaterna ny omsättningsbar offentlig skuld i enheten euro från och med den 1 januari 1999. Det är önskvärt att de som emitterar skulder tillåts att ändra den valutaenhet som utestående skulder är uttryckta i till enheten euro. Föreskrifterna om dessa ändringar bör vara sådana att de också kan tillämpas inom tredjelands jurisdiktion. Emittenterna bör få möjlighet att ändra den valutaenhet som en utestående skuld är uttryckt i om skulden uttrycks i en medlemsstats nationella valutaenhet och om den medlemsstaten har ändrat valutaenhet för hela eller delar av sin offentliga utestående skuld. Dessa föreskrifter berör inte införandet av ytterligare åtgärder för att ändra villkoren för utestående skulder, exempelvis dessa skulders nominella värde, eftersom sådana frågor omfattas av relevant nationell lagstiftning. Det är önskvärt att medlemsstaterna ges möjlighet att vidta lämpliga åtgärder för att ändra beräkningsenheten för de operativa förfarandena på organiserade marknader.

ê 974/98

(15) Ytterligare åtgärder på gemenskapsnivå kan också bli nödvändiga för att belysa effekterna av införandet av euron på tillämpningen av befintliga föreskrifter inom gemenskapslagstiftningen, särskilt rörande nettning, kvittning eller tekniker med liknande verkan.

ê 974/98 (anpassad)

(16) Eventuella förpliktelser att använda enheten euro kan endast åläggas på grundval av gemenskapslagstiftning. I transaktioner med den offentliga sektorn Ö bör Õ medlemsstaterna Ö få Õ tillåta användning av enheten euro. I enlighet med det referensscenario som beslutades av Europeiska rådet vid dess möte i Madrid kan i den gemenskapslagstiftning som fastställer tidsramen för en allmän användning av enheten euro viss frihet lämnas enskilda medlemsstater.

(17) Enligt artikel Ö 106.2 Õ i fördraget får rådet vidta åtgärder för att harmonisera valörerna och de tekniska specifikationerna för alla mynt.

ê 974/98

(18) Det behövs ett lämpligt skydd mot förfalskning av sedlar och mynt.

ê 974/98 (anpassad)

(19) Sedlar och mynt i nationell valuta Ö bör Õ förlora sin ställning som lagligt betalningsmedel senast sex månader efter Ö respektive dag för övergången till eurokontanter Õ . Begränsningar av betalningar i sedlar och mynt som medlemsstaterna fastställer Ö med hänsyn till allmänintresset bör inte vara Õ oförenliga med eurons ställning som lagligt betalningsmedel, förutsatt att det finns andra lagliga sätt att reglera penningskulder.

(20) Från och med övergångsperiodens utgång Ö bör Õ hänvisningar i rättsliga instrument som existerar vid övergångsperiodens utgång betraktas som hänvisningar till enheten euro enligt respektive omräkningskurs. Det är därför inte nödvändigt att fysiskt ändra denomineringen av existerande rättsliga instrument. De avrundningsregler som fastställs i förordning (EG) nr [1103/97] Ö bör även gälla Õ omräkningar som ska göras vid utgången av eller efter övergångsperioden. Av klarhetsskäl kan det vara önskvärt att en fysisk ändring av valutaenheter sker så snart det är lämpligt.

(21) I punkt 2 i det protokoll om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland Ö som är fogat till fördraget Õ föreskrivs bland annat att punkt 5 i det protokollet ska tillämpas om Förenade kungariket meddelar rådet att det inte avser att gå över till den tredje etappen. Förenade kungariket meddelade den 30 oktober 1997 rådet att det inte avser att gå över till den tredje etappen. I punkt 5 föreskrivs att bland annat artikel Ö 123.4 Õ i fördraget inte ska tillämpas på Förenade kungariket.

(22) Danmark har, under hänvisning till punkt 1 i det protokoll om vissa bestämmelser angående Danmark Ö som är fogat till fördraget, Õ inom ramen för Edinburghbeslutet av den 12 december 1992, meddelat att det inte avser att delta i den tredje etappen. Därför Ö är Õ, i enlighet med punkt 2 i det nämnda protokollet, alla artiklar och bestämmelser i fördraget och ECBS-stadgan som avser undantag tillämpliga på Danmark.

(23) I enlighet med artikel Ö 123.4 Õ i fördraget kommer den gemensamma valutan endast att införas i medlemsstater för vilka inga undantag gäller.

(24) Denna förordning ska därför vara tillämplig i enlighet med artikel Ö 249 Õ i fördraget, med förbehåll för protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och protokollet om vissa bestämmelser angående Danmark och artikel Ö 122.1 i fördraget Õ.

ê 974/98

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

DEFINITIONER

ê 2169/2005 artikel 1.1 (anpassad)

Artikel 1

Ö 1. Õ I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) deltagande medlemsstater : de medlemsstater som anges i förteckningen i bilaga I .

b) rättsliga instrument : bestämmelser i lag och andra föreskrifter, administrativa beslut, rättsliga avgöranden, avtal, ensidiga rättsakter, andra betalningsinstrument än sedlar och mynt samt andra instrument med rättslig verkan.

c) omräkningskurser : den omräkningskurs som rådet, i enlighet med artikel 123.4 första meningen i fördraget eller i enlighet med punkt 5 i samma artikel, oåterkalleligen fastställt för varje deltagande medlemsstats valuta.

d) dagen för införandet av euron : antingen den dag då respektive medlemsstat går in i den tredje etappen enligt artikel 121.3 i fördraget eller den dag då upphävandet av respektive medlemsstats undantag enligt artikel 122.2 i fördraget träder i kraft.

e) dagen för övergången till eurokontanter : den dag då sedlar och mynt i euro blir lagligt betalningsmedel i en viss deltagande medlemsstat.

f) enheten euro : den valutaenhet som det hänvisas till i artikel 3 andra meningen.

g) nationella valutaenheter : valutaenheten för en deltagande medlemsstat enligt vad som fastställs dagen före införandet av euron i den medlemsstaten.

h) övergångsperiod : en period på högst tre år som börjar klockan 00.00 dagen för införandet av euron och slutar klockan 00.00 dagen för övergången till eurokontanter.

i) utfasningsperiod : en period på högst ett år som börjar dagen för införandet av euron, och som endast kan tillämpas på medlemsstater där dagen för införandet av euron och dagen för övergången till eurokontanter är samma dag.

j) att ändra valutaenhet : att ändra den enhet som den utestående skulden uttrycks i från en nationell valutaenhet till enheten euro, utan att detta leder till att något annat villkor för skulden ändras, eftersom detta omfattas av relevant nationell lagstiftning.

k) kreditinstitut : kreditinstitut enligt artikel Ö 4.1 Õ i Europaparlamentets och rådets direktiv Ö 2006/48/EG Õ [10].

Ö 2. Õ I denna förordning ska de institutioner som uppräknas i artikel 2 i Ö direktiv 2006/48/EG, Õ med undantag av postgiroinstitut, inte betraktas som kreditinstitut i den mening som avses i punkt 1 k.

ê 2169/2005 artikel 1.2

Artikel 2

Dagen för införandet av euron, dagen för övergången till eurokontanter och i förekommande fall utfasningsperioden för varje deltagande medlemsstat ska vara enligt vad som anges i bilaga I.

ê 974/98

KAPITEL II

ERSÄTTANDE AV DE DELTAGANDE MEDLEMSSTATERNAS VALUTOR MED EURON

ê 2169/2005 artikel 1.3

Artikel 3

Från och med respektive dagar för införandet av euron ska de deltagande medlemsstaternas valuta vara euron. Valutaenheten ska vara en euro. En euro ska delas i etthundra cent.

ê 974/98 (anpassad)

Artikel 4

Varje deltagande medlemsstats valuta ska till omräkningskursen ersättas med euron.

Artikel 5

Euron ska vara beräkningsenhet för Europeiska centralbanken (ECB) och för centralbankerna i de deltagande medlemsstaterna.

KAPITEL III

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

ARTIKEL 6

Artiklarna 7 till 10 ska gälla under övergångsperioden.

Artikel 7

1. Euron ska delas i de nationella valutaenheterna enligt omräkningskurserna. Eventuella underuppdelningar av dessa ska bibehållas. Om inte annat följer av bestämmelserna i denna förordning ska den monetära lagstiftningen i de deltagande medlemsstaterna fortsätta att gälla.

2. Om i ett rättsligt instrument hänvisning sker till en nationell valutaenhet ska denna hänvisning vara lika giltig som om en hänvisning till euron skedde enligt omräkningskurserna.

Artikel 8

Att valutan i varje deltagande medlemsstat ersätts med euron ska inte i sig ändra denomineringen av de rättsliga instrument som existerar den dag då valutan ersätts.

Artikel 9

1. Handlingar som utförs enligt rättsliga instrument som föreskriver användning av eller anges i en nationell valutaenhet ska utföras i den nationella valutaenheten. Handlingar som utförs enligt rättsliga instrument som föreskriver användning av eller anges i enheten euro ska utföras i den enheten.

2. Bestämmelserna i punkt 1 ska gälla förutsatt att parterna inte har avtalat något annat.

3. Utan hinder av punkt 1 kan varje belopp som anges antingen i enheten euro eller i en viss deltagande medlemsstats nationella valutaenhet, och som ska betalas inom den medlemsstaten genom kreditering av ett konto som tillhör borgenären, av gäldenären betalas antingen i enheten euro eller i den nationella valutaenheten. Beloppet ska krediteras borgenärens konto i den valuta som hans konto är noterat i, varvid eventuella omräkningar ska ske till omräkningskurserna.

4. Utan hinder av punkt 1 får varje deltagande medlemsstat vidta de åtgärder som kan vara nödvändiga för att

a) ändra den valutaenhet, som sådan utestående offentlig skuld enligt definitionen i det europeiska nationalräkenskapssystemet, som den medlemsstaten har emitterat i sin nationella valutaenhet och enligt sin lagstiftning, är uttryckt i, till enheten euro. Om en medlemsstat har vidtagit en sådan åtgärd får emittenterna ändra valutaenhet för skulder som anges i den medlemsstatens nationella valutaenhet till enheten euro om inte en ändring av valutaenheten är uttryckligen utesluten genom villkoren i avtalet. Denna bestämmelse ska gälla en medlemsstats offentliga skuld liksom obligationer och andra skulder i form av värdepapper som är omsättningsbara på kapitalmarknaderna och penningmarknadsinstrument som har emitterats av andra gäldenärer.

b) göra det möjligt Ö att ändra beräkningsenheten för de operativa förfarandena från en nationell valutaenhet till enheten euro Õ för

i) marknader för organiserad handel, clearing och avveckling av sådana instrument som avses i avsnitt Ö C Õ i bilaga Ö I Õ till Ö Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG Õ [11], och

ii) system för organiserad handel, clearing och avveckling av betalningar.

5. Andra bestämmelser än de som anges i punkt 4 och som föreskriver användning av enheten euro får endast antas av de deltagande medlemsstaterna i enlighet med den tidsram som fastställs i gemenskapslagstiftningen.

6. Deltagande medlemsstaters nationella rättsregler som tillåter eller föreskriver nettning, kvittning eller tekniker med liknande verkan ska gälla monetära förpliktelser oberoende av vilken valutaenhet de anges i, om denna valutaenhet sedan är euro eller en nationell valutaenhet, varvid varje omräkning ska ske till omräkningskurserna.

ê 2169/2005 artikel 1.4

Artikel 10

Sedlar och mynt som anges i en nationell valutaenhet ska behålla sin ställning som lagligt betalningsmedel inom sina territoriella gränser enligt vad som gäller dagen före dagen för införandet av euron i den berörda deltagande medlemsstaten.

ê 2169/2005 artikel 1.5

Artikel 11

Följande ska gälla i en medlemsstat med en utfasningsperiod. I rättsliga instrument som utarbetats under utfasningsperioden och som ska genomföras i den medlemsstaten får hänvisning även fortsättningsvis göras till den nationella valutaenheten. Dessa referenser ska betraktas som hänvisningar till enheten euro enligt respektive omräkningskurs. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 ska de handlingar som utförs enligt dessa rättsliga instrument endast utföras i enheten euro. De avrundningsregler som fastställs i förordning (EG) nr [1103/97] ska gälla.

Den berörda medlemsstaten ska begränsa tillämpningsområdet för första stycket till vissa typer av rättsliga instrument, eller till rättsliga instrument som antas på vissa områden.

Den berörda medlemsstaten får tillämpa en kortare period.

ê 974/98

KAPITEL IV

SEDLAR OCH MYNT I EURO

ê 2169/2005 artikel 1.6 (anpassad)

Artikel 12

Från och med respektive dag för övergången till eurokontanter ska ECB och centralbankerna i de deltagande medlemsstaterna sätta eurosedlar i omlopp i de deltagande medlemsstaterna.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 ska dessa eurosedlar vara de enda sedlar som är lagligt betalningsmedel i de deltagande medlemsstaterna.

Artikel 13

De deltagande medlemsstaterna ska från och med respektive dag för övergången till eurokontanter ge ut mynt i euro eller i cent och dessa ska överensstämma med de föreskrifter om valörer och tekniska specifikationer som rådet fastställer enligt artikel 106.2 andra meningen i fördraget. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 Ö i denna förordning Õ och bestämmelserna i eventuella avtal enligt artikel 111.3 i fördraget angående monetära frågor, ska dessa mynt vara de enda mynt som är lagliga betalningsmedel i deltagande medlemsstater. Förutom den utgivande myndigheten och de personer som är särskilt utsedda genom den nationella lagstiftningen i den utgivande medlemsstaten, ska ingen part vara skyldig att ta emot fler än 50 mynt vid någon enskild betalning.

ê 974/98

Artikel 14

De deltagande medlemsstaterna ska se till att det finns lämpliga påföljder för förfalskning av sedlar och mynt.

KAPITEL V

SLUTBESTÄMMELSER

ê 2169/2005 artikel 1.7

Artikel 15

Artiklarna 12, 13, 16, 17 och 18 ska tillämpas från och med respektive dag för övergången till eurokontanter i varje deltagande medlemsstat.

Artikel 16

När i rättsliga instrument som existerar före dagen för övergången till eurokontanter hänvisning sker till de nationella valutaenheterna ska dessa hänvisningar betraktas som hänvisningar till enheten euro enligt respektive omräkningskurs. De avrundningsregler som fastställs i förordning (EG) nr [1103/97] ska gälla.

ê 974/98

è1 2169/2005 artikel 1.8 a

Artikel 17

1. Sedlar och mynt i nationella valutaenheter enligt artikel 7.1 ska fortsätta att vara lagliga betalningsmedel inom sina territoriella gränser under högst sex månader è1 från och med respektive dag för övergången till eurokontanter ç. Denna period kan förkortas genom nationell lag.

2. Varje deltagande medlemsstat får för en period av upp till sex månader è1 från och med respektive dag för övergången till eurokontanter ç fastställa regler för användning av sedlar och mynt i sin nationella valutaenhet enligt artikel 7.1 och vidta alla nödvändiga åtgärder för att underlätta deras tillbakadragande.

ê 2169/2005 artikel 1.8 b

3. Under den period som anges i punkt 1 ska kreditinstitut i de deltagande medlemsstater som inför euron efter den 1 januari 2002 avgiftsfritt växla sina kunders sedlar och mynt i den medlemsstatens nationella valutaenhet till sedlar och mynt i euro, upp till ett högsta belopp som får fastställas genom nationell lag. Kreditinstituten får begära att en förhandsanmälan görs om det belopp som ska växlas överstiger det tak som fastställs genom nationell lag eller, om sådana bestämmelser saknas, av dem själva, och som ska motsvara ett brukligt hushållsbelopp.

De kreditinstitut som avses i första stycket ska avgiftsfritt växla sedlar och mynt i den medlemsstatens nationella valutaenhet för personer som inte är kunder, upp till ett högsta belopp som fastställs genom nationell lag eller, om sådana bestämmelser saknas, av dem själva.

Genom nationell lag får skyldigheten enligt första och andra styckena begränsas till särskilda typer av kreditinstitut. Genom nationell lag får denna skyldighet även utsträckas till att omfatta andra personer.

ê 974/98

Artikel 18

Enligt lag eller praxis i de deltagande medlemsstaterna ska respektive utgivare av sedlar och mynt fortsätta att, i utbyte mot euro till omräkningskursen, ta emot de sedlar och mynt som dessa tidigare givit ut.

ê

Artikel 19

Förordning (EG) nr 974/98 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.

ê 974/98 (anpassad)

KAPITEL VI

IKRAFTTRÄDANDE

ARTIKEL 20

Denna förordning träder i kraft den Ö tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning Õ.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater, i enlighet med Ö artikel 249 i Õ fördraget, med förbehåll för Ö protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och protokollet om vissa bestämmelser angående Danmark Õ och artikel Ö 122.1 i fördraget Õ.

ê 974/98

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

ê 2169/2005 artikel 1.9 och bilagan

BILAGA I

Medlemsstat | Datum för införande av euron | Datum för övergången till sedlar och mynt i euro | Medlemsstater med utfasningsperiod |

Belgien | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Tyskland | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Irland | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Grekland | 1 januari 2001 | 1 januari 2002 | n/a |

Spanien | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Frankrike | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Italien | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

ê 835/2007 artikel 1 och bilagan

Cypern | 1 januari 2008 | 1 januari 2008 | No |

ê 2169/2005 artikel 1.9 och bilagan

Luxemburg | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

ê 836/2007 artikel 1 och bilagan

Malta | 1 januari 2008 | 1 januari 2008 | Nej |

ê 2169/2005 artikel 1.9 och bilagan

Nederländerna | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Österrike | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

Portugal | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

ê 1647/2006 artikel 1 och bilagan

Slovenien | 1 januari 2007 | 1 januari 2007 | Nej |

ê 693/2008 artikel 1 och bilagan

Slovakien | 1 januari 2009 | 1 januari 2009 | Nej |

ê 2169/2005 artikel 1.9 och bilagan

Finland | 1 januari 1999 | 1 januari 2002 | n/a |

_____________

é

BILAGA II

Upphävd förordning och en förteckning över dess efterföljande ändringar

Rådets förordning (EG) nr 974/98 | (EGT L 139, 11.5.1998, s. 1) |

Rådets förordning (EG) nr 2596/2000 | (EGT L 300, 29.11.2000, s. 2) |

Rådets förordning (EG) nr 2169/2005 | (EUT L 346, 29.12.2005, s. 1) |

Rådets förordning (EG) nr 1647/2006 | (EUT L 309, 9.11.2006, s. 2) |

Rådets förordning (EG) nr 835/2007 | (EUT L 186, 18.7.2007, s. 1) |

Rådets förordning (EG) nr 836/2007 | (EUT L 186, 18.7.2007, s. 3) |

Rådets förordning (EG) nr 693/2008 | (EUT L 195, 24.7.2008, s. 1) |

_____________

ANNEX III

Jämförelsetabell

Förordning (EG) nr 974/98 | Denna förordning |

Artikel 1 a – 1 k, första meningen | Artikel 1.1 a – 1.1 k |

Artikel 1 k, andra meningen | Artikel 1.2 |

Artikel 1a | Artikel 2 |

Artikel 2 | Artikel 3 |

Artikel 3 | Artikel 4 |

Artikel 4 | Artikel 5 |

Artikel 5 | Artikel 6 |

Artikel 6 | Artikel 7 |

Artikel 7 | Artikel 8 |

Artikel 8.1, 2 och 3 | Artikel 9.1, 2 och 3 |

Artikel 8.4, inledning | Artikel 9.4, inledning |

Artikel 8.4, första strecksatsen | Artikel 9.4 a) |

Artikel 8.4, andra strecksatsen, inledning | Artikel 9.4 b), inledning |

Artikel 8.4, andra strecksatsen, a) | Artikel 9.4 b) i) |

Artikel 8.4, andra strecksatsen, b) | Artikel 9.4 b) ii) |

Artikel 8.5 och 8.6 | Artikel 9.5 och 9.6 |

Artikel 9 | Artikel 10 |

Artikel 9a | Artikel 11 |

Artikel 10 | Artikel 12 |

Artikel 11 | Artikel 13 |

Artikel 12 | Artikel 14 |

Artikel 13 | Artikel 15 |

Artikel 14 | Artikel 16 |

Artikel 15 | Artikel 17 |

Artikel 16 | Artikel 18 |

- | Artikel 19 |

Artikel 17 | Artikel 20 |

Bilagan | Bilaga I |

- | Bilaga II |

- | Bilaga III |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna.

[3] Genomfört i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet - Kodifiering av gemenskapens regelverk, KOM(2001) 645 slutlig.

[4] Bilaga II till detta förslag.

[5] EUT C […], […], s. […].

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.

[8] Se bilaga II.

[9] [EGT L 162, 19.6.1997, s. 1].

[10] EUT L Ö 177, 30.6.2006, s. 1 Õ.

[11] EUT L Ö 145, 30.4.2004, s. 1 Õ.