Rekommendation till

RÅDETS REKOMMENDATION

om Österrikes nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2014

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation[2],

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner[3],

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från ekonomiska och finansiella kommittén,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

(1) Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.

(2) Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

(3) Den 29 juni 2012 beslutade stats- och regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i synnerhet sitt helhjärtade åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

(4) Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation om Österrikes nationella reformprogram 2013 och avgav ett yttrande om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram för 2012–2017. Den 15 november 2013, i linje med förordning (EU) nr 473/2013[4], lade kommissionen fram sitt yttrande om Österrikes utkast till budgetplan för 2014[5].

(5) Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten[6], som inledde 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen rapporten om varningsmekanismen[7], baserad på förordning (EU) nr 1176/2011, i vilken Österrike inte pekades ut som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

(6) Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa en normal utlåning till ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

(7) Den 8 april 2014 lade Österrike fram sitt nationella reformprogram 2014 och den 29 april 2014 sitt stabilitetsprogram 2014. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

(8) Målet med den budgetstrategi som beskrivs i stabilitetsprogrammet 2014 är att uppfylla det medelfristiga budgetmålet om ett strukturellt underskott på högst 0,45 % av BNP till 2016, vilket återspeglar stabilitets- och tillväxtpaktens mål. Österrike har på ett varaktigt sätt fått ner sitt offentliga underskott under 3 % av BNP under 2013. Det (omräknade) struktursaldot förväntas förbli konstant under 2014 och förbättras med 0,3 procent av BNP under 2015, vilket är klart lägre än den nödvändiga anpassningen för båda åren. Utgiftsökningen kommer också att avvika markant från riktmärket för utgifter både under 2014 och 2015. Den 12 maj 2014 tillkännagav Österrike ytterligare inkomst- och utgiftsåtgärder. Under förutsättning att dessa åtgärder genomförs korrekt och i tid, tyder Österrikes budgetstrategi inte längre på en planerad betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2014. Samtidigt utgör den planerade anpassningsbanan mot det medelfristiga bugetmålet fortfarande en risk vad gäller överensstämmelsen med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt stabilitetsprogrammet kommer den offentliga nettoskulden att öka markant från nästan 74,5 % av BNP för 2014 till 79 % av BNP för 2014 på grund av effekterna av inrättandet av en avvecklingsenhet för Hypo Alpe Adria, och börja sjunka igen från 2015 och framåt. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för prognoserna i programmet är rimligt och utarbetades av det österrikiska institutet för ekonomisk forskning (Wifo) som är ett oberoende organ. Enligt kommissionens vårprognos för 2014 kommer underskottet att ligga kvar under 3 % under 2014 och 2015. Kommissionen förutspår dock att det strukturella saldot försämras 2014 och att det förbättras med endast 0,1 % av BNP 2015. På grundval av sin bedömning och kommissionens prognos samt de åtgärder som tillkännagavs den 12 maj enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att Österrike på ett hållbart sätt har åtgärdat sitt alltför stora underskott, men att det fortfarande finns risk för en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2014 och 2015.

(9) Under 2012 stärkte Österrike sitt finanspolitiska ramverk i linje med fördraget om stabilitet, samordning och styrning genom att reformera sin interna stabilitetspakt. Det österrikiska finanspolitiska rådets mandat utökades i november 2013 som svar på kraven i finanspakten. Så som fastställs i koalitionsavtalet kvarstår dock behovet av en omfattande förändring av relationerna mellan olika nivåer inom den offentliga förvaltningen för att skapa en bättre samordning av respektive ansvarsområden.

(10) Pensions- och vårdutgifterna på medellång och lång sikt och i mindre omfattning utgifterna för vård och omsorg för personer med långvarigt vårdbehov utgör en risk för de offentliga finansernas hållbarhet. Under 2014 genomfördes vissa åtgärder för att begränsa tillgången till förtida pension och öka incitamenten för att arbetstagare ska stanna längre på arbetsmarkanden. Trots detta är den faktiska pensionsåldern på 58,4 år för 2012 klart lägre än genomsnittet i EU. Den är fortfarande betydligt lägre än den lagstadgade pensionsåldern (5,6 år för män och 2,6 år för kvinnor under 2012). Det nationella reformorgrammet innehåller relativt ambitiösa kortsiktiga mål för att höja den faktiska pensionsåldern med 1,6 år under perioden 2012–2018, och genomförandet av dessa bör övervakas noggrant. De nyligen genomförda reformerna av pensionssystemet bör i viss mån minska hållbarhetsriskerna, om de åtföljs av förändringar på arbetsmarknaden så att äldre kan stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Det finns dock inga planer på att vidta åtgärder som ger en mer strukturell och ihållande effekt, som att påskynda harmoniseringen av den lagstadgade pensionsåldern för män och kvinnor och att koppla den lagstadgade pensionsåldern till den förväntade livslängden, vilket skulle bidra till att förlänga yrkeslivet och öka pensionssystemets ekonomiska hållbarhet.

(11) En komplex styrningsstruktur och relativt starkt fokus på den stora och kostsamma sjukhussektorn motverkar en effektiv resursallokering inom det österrikiska sjukvårdssystemet. Vissa åtgärder har vidtagits för att reformera sjukvården och göra de offentliga utgifterna mer kostnadseffektiva. De kanske dock inte är tillräckliga för att ta itu med de strukturella bristerna i sektorn och det finns fortfarande ett behov av mer ambitiösa mål för att övergå från sjukhusvård till öppen vård och förbättra den förebyggande hälsovården, där de offentliga utgifterna ligger under genomsnittet i EU. De aviserade åtgärderna för att stärka tillgången till primärvård och utveckla integrerade vårdprogram för kroniska sjukdomar är välkomna. Medlen för vård och omsorg för personer med långvarigt vårdbehov, som utökades till 2016 med ytterligare 650 miljoner euro och planeras utökas igen till 2018 med 700 miljoner euro, erbjuder en tillfällig lösning för finansiering av sådan vård och omsorg. Systemets ekonomiska hållbarhet kommer att behöva uppmärksammas även efter denna period.

(12) Österrikes skattesystem kännetecknas fortfarande av höga skatter och sociala avgifter på arbete, i synnerhet för låginkomsttagare. Skatten på arbete svarade 2012 för 24,7 % av BNP, och ligger därmed bland de högsta inom EU. Socialförsäkringsavgifter och löneskatter utgör nästan 50 % av bruttolönerna. Höga socialförsäkringsavgifter och skatter på ingångslöner ger sannolikt svagare incitament att arbeta för personer med låg inkomstpotential och för personer som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet. Det skattepaket som antogs nyligen omfattar begränsade åtgärder för att minska skattetrycket på arbete men utnyttjar inte potentialen till en skatteväxling mot skatteslag som är mindre tillväxthämmande, till exempel den periodiska fastighetsskatten, där uppskattningarna av det beskattningsbara värdet är föråldrade.

(13) Den österriska arbetsmarknaden fortsätter att uppvisa bra resultat och arbetslösheten är bland de lägsta i EU (2013: 4,9 %). En åldrande befolkning och en potentiellt krympande arbetskraft innebär emellertid framtida utmaningar som kommer att kräva bättre användning av den underutnyttjade arbetsmarknadspotentialen hos äldre personer, kvinnor och personer med invandrarbakgrund. Sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare ligger fortfarande under genomsnittet i EU (44,9 % mot 50,3 %), även om den har ökat med hela 15 procentenheter sedan 2000 och låg på 44,9 % 2013. Åtgärder för att begränsa förtida pensionering kommer att genomföras under 2014 och ytterligare åtgärder för att öka incitamenten för ett senare utträde ur arbetsmarknaden planeras. Trots det har äldre arbetstagare fortfarande svårigheter att stanna kvar eller komma tillbaka in på arbetsmarknaden. Personer med invandrarbakgrund möter fortfarande hinder på arbetsmarknaden och arbetslösheten är betydligt högre i denna grupp, delvis på grund av de bestående svårigheterna med att få kvalifikationer erkända. Samtidigt utgör invandrare en allt större del av arbetsstyrkan. Även om sysselsättningsgraden bland kvinnor är relativt hög på 70,8 % för 2013 ser situationen betydligt sämre ut mätt i heltidsekvivalenter (55,6 % för 2012). Österrike har en av de högsta andelarna kvinnor i deltidstjänster och koncentrationen av kvinnor i låglönetjänster är hög. Detta leder till att landet har en av de största löneklyftorna mellan män och kvinnor i EU. Trots att vissa åtgärder har vidtagits för att förbättra barnomsorg och vård och omsorg för personer med långvarigt vårdbehov är tillgängligheten fortfarande begränsad.

(14) Enligt Pisastudien 2012 har Österrike förbättrat utbildningsresultatet inom alla kategorier, men kunskaperna i läsförståelse ligger fortfarande under genomsnittet i EU och elevernas socioekonomiska bakgrund fortsätter att kraftigt påverka elevernas resultat. Målet om att minska andelen elever med enbart grundskoleutbildning har överlag uppnåtts, men den var tre gånger högre bland invandrarungdomar än bland övriga ungdomar (21,5 % mot 6,0 % för 2012). Österrike gör inte tillräckligt för att förebygga detta och måste fortfarande ta fram en nationell strategi för att tillhandahålla barnomsorg och förskoleverksamhet av hög kvalitet. Vissa reformer av olika aspekter i skolsystemet, i synnerhet införandet av programmet för Neue Mittelschule, pågår fortfarande eller har just antagits. Möjligheten för Neue Mittelschule att mildra de negativa effekterna av att tidigt dela upp eleverna i olika skoltyper efter fyra års grundskola för socialt mindre gynnade elever och att förbättra inlärningsresultaten måste övervakas noggrant. Inom den högre utbildningen medför det ökande antalet studerande större belastning för både finanser och organisation, medan andelen utexaminerade fortfarande ligger under EU-genomsnittet. Det är fortsatt viktigt att förbättra utbildningsresultatet för att underlätta övergången från utbildning till arbete.

(15) Det finns fortfarande stora rättsliga hinder för företag eller enskilda individer som vill erbjuda sina tjänster i Österrike. Lagstiftning som reglerar vissa yrken begränsar bolagsformer och ställer krav gällande aktieinnehav, samtidigt som utövande av vissa yrken förutsätter särskilda yrkeskvalifikationer och det är fortfarande svårt att starta sektorsöverskridande tjänsteföretag. Kombinationen av dessa krav skapar begränsningar för inträde till och utövande av fria yrken, vilket hämmar konkurrensen. Vad gäller kravet på yrkeskvalifikationer medverkar Österrike i den ömsesidiga utvärderingen av reglerade yrken på EU-nivå och har uppdaterat sin databas över reglerade yrken som ett första steg till att bedöma om kraven på yrkeskvalifikationer är motiverade och proportionerliga.

(16) Kraven på offentliggörande i EU:s upphandlingslagstiftning syftar till att säkerställa konkurrens och likabehandling genom bättre information om kontraktsmöjligheter, vilket är en avgörande förutsättning för marknadstillträde. Ökad konkurrens bland anbudsgivarna ger i regel förmånligare erbjudanden för de upphandlande enheterna, inbegripet stora prissänkningar. Värdet på de anbudsinfordringar som de österrikiska myndigheterna offentliggör inom ramen för EU:s upphandlingslagstiftning låg emellertid på 1,5 % av BNP och 6,6 % av de totala utgifterna för arbeten, varor och tjänster under 2012, vilket är betydligt lägre än genomsnittet i EU på 3,4 % respektive 17,7 %. Den här situationen leder till höga kostnader för de österrikiska skattebetalarna och för företag som går miste om affärsmöjligheter.

(17) Trots att anslagen till Österrikes federala konkurrensmyndighet har höjts är den fortfarande kraftigt underbemannad i jämförelse med myndigheter av liknande eller mindre storlek i andra medlemsstater. Den österrikiska marknaden för gods- och passagerartransport på järnväg skulle gynnas av ytterligare ansträngningar för att främja konkurrensen, i enlighet med rådets rekommendation från 2013.

(18) Även om kapitaliseringen av banksektorn över lag fortsatte att förbättras under 2013 förefaller större insatser för att stärka kapitalbuffertarna vara motiverade med tanke på bankernas riskprofiler. Under 2013 rekommenderade rådet Österrike att påskynda omstruktureringen av nationaliserade eller delvis nationaliserade banker. Den rättsliga ramen för avvecklingen av Hypo Alpe Adria ska läggas fram för godkännande i parlamentet under sommaren. De organisatoriska förberedelserna för inrättandet av ett kapitalförvaltningsbolag pågår för närvarande. Bolaget förväntas inleda sin verksamhet under hösten. Österreichische Volksbanken AG och avvecklingsenheten Kommunalkredit, KA Finanz fortsätter sin omstrukturering respektive avveckling i linje med EU:s beslut om statligt stöd. Öppna och beslutsamma steg för att slutföra omstruktureringen av nationaliserade banker är nödvändiga för att säkerställa ekonomisk stabilitet och minska de negativa effekterna på de offentliga finanserna.

(19) Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Österrikes ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitisk och socioekonomisk politik i Österrike utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

(20) Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Österrikes stabilitetsprogram och dess yttrande[8] återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

(21) Kommissionen har också inom den europeiska planeringsterminen analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet. Mot denna bakgrund har rådet utfärdat specifika rekommendationer till euroländerna. Österrike bör också se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:

1. Stärka de finanspolitiska åtgärderna 2014, till följd av korrigeringen av det alltför stora underskottet, i ljuset av den framväxande klyftan på 0,5 % av BNP baserat på kommissionens vårprognos 2014, vilken pekar på risken för en betydande avvikelse från kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Avsevärt stärka den finanspolitiska strategin 2015 för att säkerställa att det medelfristiga målet nås och upprätthålls. Säkerställa att skuldkriteriet uppfylls så att den offentliga skuldkvoten stadigt minskar. Rationalisera budgetrelationerna ytterligare mellan olika nivåer inom den offentliga förvaltningen, exempelvis genom förenklad förvaltningsorganisation och en koppling mellan tilldelning av medel och utgiftsansvar.

2. Förbättra pensionssystemets hållbarhet på lång sikt, främst genom att driva på harmoniseringen av den lagstadgade pensionsåldern för män och kvinnor och anpassa den lagstadgade pensionsåldern till den förväntade livslängden. Övervaka genomförandet av de senaste reformerna som begränsar tillgången till förtida pension. Fortsätta att förbättra kostnadseffektivitet och hållbarhet inom hälso- och sjukvården och systemet för vård och omsorg för personer med långvarigt vårdbehov.

3. Minska den höga skattekilen på arbete för låginkomsttagare genom att övergå till mindre tillväxthämmande skatteslag såsom periodiskt återkommande fastighetsbeskattning, inbegripet genom att uppdatera skattebasen. Stärka åtgärderna för att förbättra utsikterna på arbetsmarknaden för personer med invandrarbakgrund, kvinnor och äldre arbetstagare. Detta omfattar att ytterligare förbättra barnomsorgen och vården och omsorgen för personer med långvarigt vårdbehov samt erkännandet av invandrares kvalifikationer. Förbättra utbildningsresultaten, särskilt hos ungdomar med invandrarbakgrund, genom att förbättra förskoleverksamheten samt minska de negativa effekterna av tidig uppdelning i skolan. Förbättra den högre utbildningens strategiska planering och stärka åtgärderna för minskade avhopp.

4. Ta bort onödiga hinder för tjänsteleverantörer, inklusive sådana gällande krav på rättslig form och aktieägande samt för att starta sektorsövergripande tjänsteföretag. Se över huruvida restriktioner för inträde till och utövande av fria yrken är proportionerliga och motiverade av krav på allmänintresse. Undersöka orsaken till det låga värdet på offentliga avtal som är öppna för upphandling inom ramen för EU:s lagstiftning. Kraftigt utöka den federala konkurrensmyndighetens resurser.

5. Fortsätta att noggrant övervaka omstruktureringen av nationaliserade eller delvis nationaliserade banker och se till att denna process fortskrider effektivt.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

[2] COM(2014) 421 final.

[3] P7_TA(2014)0128 och P7_TA(2014)0129.

[4] EUT L 140, 27.5.2013, s. 11.

[5] C(2013) 8009 final.

[6] COM(2013) 800 final.

[7] COM(2013) 790 final.

[8] Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.