MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Elektronisk kommunikation: Vägen till den kunskapsbaserade ekonomin (Text av betydelse för EES)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning

2. Genomförande av den nya rättsliga ramen för elektronisk kommunikation

3. Främjande av elektroniska kommunikationstjänster

3.1 Utvecklingen av bredbandstjänster

3.2 Den mobila sektorn

3.3 Interoperabilitet

3.4 Offentliga tjänster

3.5 Säkerhet

4. Forskning och utveckling

5. Sammanfattning

1. INLEDNING

Efter en period av snabb tillväxt mellan 1998 och 2000 genomgår sektorn för elektronisk kommunikation just nu en markant anpassningsprocess. Denna justering var kanske oundviklig efter den extremt snabba tillväxten under föregående år. Konsekvenserna och eventuella resultat av detta ger upphov till viktiga frågor om framtiden för själva sektorn och för den ekonomiska tillväxten i Europa.

Den snabba expansionen ledde till obalanser som måste bearbetas under de närmaste åren. De kraftiga investeringarna inom sektorn har gjort att många operatörer har samlat på sig stora skulder. I och med att den ekonomiska tillväxten stannade av materialiserades aldrig de förväntade intäkterna. Detta ledde i sin tur till försämrade börskurser och uppskjutna investeringar i ett kritisk skede både för sektorn och för ekonomin i allmänhet.

De omfattande betalningar som var förknippade med licenser för tredje generationens mobilkommunikation (3G) bidrog till att ytterligare försämra operatörernas finansiella ställning. Situationen är emellertid inte densamma i hela EU. Erfarenheten från 3G-licenserna visar på ett behov av ökad samordning av politik och regleringsmetoder i Europa - vilket är möjligt inom det nya regelverket för elektronisk kommunikation - för att undvika att risken för fragmentering och olika villkor på nationell nivå försenar införandet av trådlösa mobiltjänster.

De minskade investeringarna har negativa effekter för utvecklingen av nya avancerade tjänster, särskilt bredband och 3G. Detta leder till minskad efterfrågan på kapitalvaror och försäljningssiffrorna försämras kraftigt. Det har också lett till minskade investeringar i forskning och utveckling vilket underminerar Europas konkurrensställning.

Kommunikationssektorn är viktig eftersom den har betydelse för alla andra sektorer i ekonomin. Tack vare denna sektor kan organisationer på bästa sätt utnyttja sina investeringar i informationsteknik, göra produktivitetsvinster och kvalitetsförbättringar samt förbättra den sociala integrationen. Den har därför en fundamental betydelse för utvecklingen av den kunskapsbaserade ekonomin. Högre produktivitet som leder till större tillväxt med fler och bättre arbeten och större social sammanhållning är ett av målen i Lissabon-strategin som utarbetades för att förbättra Europeiska unionens ekonomiska, sociala och ekologiska resultat under de närmaste tio åren.

Sektorn är också viktig i sig själv. Den erbjuder cirka 1,25 miljoner arbetstillfällen, hade en omsättning på 236 miljarder euro år 2002 och står för mer än 2,5 % av Europeiska unionens BNP. Dess direkta bidrag till ekonomin ökar fortfarande eftersom tillväxttakten är större än BNP-ökningen.

Med tanke på betydelsen för den övriga ekonomin är det viktigare än någonsin att regeringarna ser till att förhållandena är sådana att sektorn kan utvecklas till nytta för dess användare. Utvecklingen av bredbandskommunikation håller på att förändra Internet radikalt och det är viktigt att investeringarna fortsätter i Europa om man inte vill hamna på efterkälken. Investeringarna i 3G måste också fortsätta så att företagen i Europeiska unionen kan behålla sin ledande ställning inom mobiltelefoni.

Elektronisk kommunikation är en av Europas starka sidor och åtgärder måste vidtas nu för att befästa detta och för att uppnå Lissabon-målen. Framförallt krävs rättslig säkerhet för att skapa goda förhållanden för långsiktiga investeringar, offentlig politik som stimulerar både utbud och efterfrågan samt forskning och utveckling för att säkra långsiktiga investeringar och innovation. Som observerades i slutsatserna från telekommunikationsrådets möte i december 2002 är statligt stöd inte den rätta vägen.

I detta meddelande föreslås inga nya strategier utan det är en påminnelse till medlemsstaterna om behovet av att snarast definiera och genomföra de åtgärder som redan är planerade och utlovade, samt att vid behov vidta kompletterande åtgärder. De konkreta åtgärder som regeringarna bör sikta på är följande:

i) Den nya rättsliga ramen för elektronisk kommunikation måste genomföras fullständigt, inom tidsramarna och på ett verkningsfullt sätt för att skapa och bibehålla en konkurrensutsatt miljö som ger incitament till innovation, investeringar och förbättringar av de tjänster som erbjuds.

ii) Användningen av teknik för elektronisk kommunikation bör uppmuntras genom bredbands- och multiplattformsanslutning som beskrivs i handlingsplanen för eEurope 2005 för att förbättra de offentliga tjänsterna och så småningom omorganisera företag och förvaltningsprocesser för att öka produktiviteten och tillväxten.

iii) Nuvarande forskning på nationell nivå och EU-nivå bör stödjas och stärkas med tanke på Europas konkurrenskraft på lång sikt.

Detta meddelande läggs fram i enlighet med den begäran som riktades till kommissionen vid telekommunikationsrådets möte den 5 december 2002 och som gick ut på att i god tid före rådets vårmöte rapportera om situationen i sektorn, och vid behov presentera lämpliga förslag. Meddelandet innehåller en redogörelse för de åtgärder som är på gång i Europa, särskilt på EU-nivå, och en översikt över de viktigaste initiativen. Fokus ligger på de åtgärder som förväntas ha störst effekt för sektorn under de kommande 12 till 18 månaderna.

2. GENOMFÖRANDE AV DEN NYA RÄTTSLIGA RAMEN FÖR ELEKTRONISK KOMMUNIKATION

Den nya rättsliga ramen gynnar konsumenternas intressen eftersom den garanterar en konkurrensutsatt marknad för elektroniska kommunikationstjänster, främjar innovation, ger utrymme för prissänkningar och ökar valfriheten. Den ger klara och stabila regler vilket ökar säkerheten för investerarna. Förutsägbarhet ger incitament till innovation och underlättar långsiktiga investeringar.

Sektorns snabba utveckling och de senaste tekniska framstegen innebär en utmaning för lagstiftarna. Tack vare dessa förändringar kan data transporteras genom alla nät och göras tillgängliga från många olika typer av terminaler. Detta fenomen kallas konvergens. I bestämmelserna beaktas detta genom att ingen teknik gynnas framför någon annan, så kallad teknikneutralitet.

Teknikneutral reglering innebär att nya tjänster kan erbjudas och att det uppstår konkurrens mellan olika anslutningssätt (anläggningsbaserad konkurrens). På medellång och lång sikt är detta det bästa sättet att sänka priserna och öka tjänsteutbudet. Det stimulerar även innovation och underlättar en återhämtning av kommunikationsinfrastrukturen som helhet.

En ny rättslig ram antogs inom EU i början av år 2002. Den utmaning man nu står inför är att genomföra dessa bestämmelser fullständigt, inom tidsramarna och på ett verkningsfullt sätt i hela unionen. Medlemsstaterna måste införliva de europeiska direktiven i sin inhemska lagstiftning senast den 24 juli 2003. Dessutom måste de nationella regleringsmyndigheterna ges tillräckliga resurser för att genomföra dessa uppgifter. Förseningar skulle innebära onödig osäkerhet med negativa effekter för sektorn.

24 juli 2003: Tidsgräns för införlivandet i inhemsk rätt av den nya rättsliga ramen för elektronisk kommunikation som antogs i mars 2002.

För att de nationella regleringsmyndigheterna skall kunna tillämpa bestämmelserna på ett enhetligt sätt i alla medlemsstater har kommissionen tagit fram riktlinjer för marknadsanalys och identifiering av "betydande marknadsinflytande". Dokumentet offentliggjordes den 11 juli 2002.

Kommissionen ombads också att utfärda en rekommendation om relevanta marknader (t.ex. marknader som bör analyseras av de nationella regleringsmyndigheterna för att fastställa vilka förhandsskyldigheter som gäller för företag med betydande marknadsinflytande. Denna rekommendation antogs den 11 februari 2003.

Flera kommittéer och förfaranden har fastställts för att underlätta en enhetlig tillämpning av bestämmelserna. Kommissionen och de nationella regleringsmyndigheterna håller för närvarande på att ta fram förfaranden för anmälan och undersökning av de särskilda åtgärder som vidtas av de nationella regleringsmyndigheterna ("artikel 7-förfaranden"). Kommissionen håller även på att anpassa sin interna struktur till den förväntade stora volymen av enskilda anmälningar.

Andra hälften av 2003: Kommittéerna måste fungera väl och anmälningsförfarandena måste vara snabba och effektiva.

3. FRÄMJANDE AV ELEKTRONISKA KOMMUNIKATIONSTJÄNSTER

För att hjälpa fram informations- och kommunikationstekniken inledde Europeiska unionen år 2000 initiativet eEurope. Programmet hade ett ambitiöst mål: att alla medborgare, skolor och företag skulle bli uppkopplade och att den nya ekonomins potential för tillväxt, sysselsättning och integrering skulle utnyttjas. Vikten av att använda och ha tillgång till informations- och kommunikationsteknik togs också upp i 2002 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken.

Den nyligen antagna handlingsplanen för eEurope 2005 (som godkändes vid Europeiska rådets möte i Sevilla 2002 och som omfattar perioden 2003-5) går ytterligare ett steg, mot utveckling och användning av förstklassig infrastruktur med hjälp av vilken man kan erbjuda moderna offentliga tjänster. Man fokuserar på användning av informations- och kommunikationsteknik för att göra offentliga tjänster mer produktiva och tillgängliga, fullborda en gynnsam miljö för e-handel och garantera en infrastruktur för bredbandsinformation.

På utbudssidan kan åtgärder inom bredband och säkerhet främja utbyggnad av infrastruktur och utveckling av innovativa innehåll och tillämpningar. På efterfrågesidan har åtgärder inom e-förvaltning, e-hälsovård, e-lärande och e-företag utarbetats för att hjälpa fram utvecklingen av nya tjänster och öka efterfrågan vilket är ett viktigt incitament för utbyggnad av nät.

För framtiden förespråkar handlingsplanen eEurope 2005 en multiplattformsstrategi när det gäller bredbandsutveckling, med stark konkurrens mellan tjänster och nät. När det finns effektiv anläggningsbaserad konkurrens måste förhandsskyldigheterna tas bort enligt de nya bestämmelserna. Investeringar i nya och konkurrerande infrastrukturer påskyndar borttagandet av sådana skyldigheter.

3.1 Utvecklingen av bredbandstjänster

Snabb Internet-uppkoppling är grunden för en förstklassig infrastruktur för kunskapssamhället. Slutrapporten om eEurope 2002 visar att Internet-anslutningarna i Europa har ökat mycket kraftigt under de senaste två åren. Eftersom Internet kommer att vara det viktigaste mediet för överföring av information och kommunikation i Europa i slutet av detta årtionde är det av största vikt att se till att det används på ett effektivare sätt.

De flesta Internet-användarna kan idag koppla upp sig genom tillfälliga telefonförbindelser (uppringning) med låga hastigheter för dataöverföringen. Uppringning kan räcka för att skicka e-post och ladda ner små dokument, men det är inte tillräckligt snabbt för stora ljud- eller videofiler. Permanenta höghastighetsförbindelser (bredband) möjliggör omedelbar överföring av stora datamängder vilket ger en helt annan användning av Internet.

Bredband ger stora nya valmöjligheter när det gäller tjänsternas kvalitet. Distansstudier (e-lärande), tillgång till offentliga tjänster (e-förvaltning), hälso- och sjukvård (e-hälsovård), underhållning, videokonferenser, e-handel etc. blir mer användbart och ofta endast genomförbart tack vare de höga hastigheter som erbjuds genom bredbandstillgång. För att utnyttja den fulla potentialen krävs också omorganisation av företags- och förvaltningsprocesser och kompetenshöjning. Om dessa tjänster får utbredd användning och om nya marknader öppnas kan man uppnå förbättrad livskvalitet, ökad produktivitet och stimulans till innovation.

För närvarande erbjuds bredbandsanslutning oftast via telenätets kopparkablar med användning av ADSL [1]-teknik eller via kabel-tv-näten med användning av kabelmodem. Bredbandsanslutning kan också erbjudas via ny infrastruktur, framför allt fiberoptik, fast trådlös anslutning (fixed wireless access - FWA), tredje generationens mobilsystem, R-LAN [2], satellitkommunikationssystem, "free space optics"-teknik och genom elnätet.

[1] Asymmetric Digital Subscriber Line.

[2] Radio Local Area Networks.

I oktober 2002 fanns det 10,8 miljoner bredbandsanslutningar i Europeiska unionen (åttonde rapporten om genomförandet av EU:s lagstiftning på telekommunikationsområdet). Denna siffra beräknades ha ökat till 12 miljoner tre månader senare. Bredbandsteknikens möjligheter börjar bli allt mer kända, intresset håller på att växa och ny marknader börjar dyka upp. Stora företag har redan gått över till bredband och man måste nu fokusera på massmarknaden för att se till att hushåll och små och medelstora företag får tillgång till bredband i stor skala. Konkurrens förblir ett centralt element för att nå bred framgång.

I många landsbygdsområden och avlägsna regioner är det inte ekonomiskt hållbart att uppgradera telefonledningarna till bredbandskapacitet på grund av den geografiska isoleringen och den låga befolkningstätheten. Här kan strukturfonderna komma till användning för att öka tillgången till infrastruktur. Halvtidsöversynen av sturkturfondsprogrammen kommer att äga rum under 2003 vilket ger medlemsstaterna tillfälle att betona denna prioritering kraftigare mot bakgrund av en bedömning av de regionala behoven.

Senast våren 2003 kommer kommissionen att förse medlemsstaterna med riktlinjer innehållande kriterier och metoder för användning av strukturfonderna för att ge stöd till sektorn för elektronisk kommunikation, framförallt infrastruktur för fast bredbandskommunikation och trådlös kommunikation.

Utvecklingen av bredbandstjänster är en viktig inkomstkälla både för företag med fasta ledningar och kabeloperatörer som står inför en stagnerande marknad för sina övriga tjänster. En ökning av bredbandsanslutningarna genererar också en betydande efterfrågan för specialutrustning vilket gynnar tillverkarna.

Kombinationen av ekonomiska intressen och samhällsintressen när det gäller utveckling av höghastighetsförbindelser har lett till att många länder har vidtagit särskilda åtgärder för att främja utbyggnaden. Många medlemsstater har tagit fram särskilda bredbandsstrategier.

Att uppnå en allmänt utbredd bredbandstillgång och -användning är ett av de viktigaste målen för utbudssidan i handlingsplanen för eEurope 2005. Som en del av detta initiativ anordnade Europeiska kommissionen ett seminarium i Bryssel i slutet av januari där medlemsstaterna gavs tillfälle att presentera sina nationella strategier för att uppnå allmän tillgång.

Samtalen kommer att fortsätta om frågor som förhållandet mellan innehållsleverantörer och infrastrukturoperatörer (med uppmuntran till en dialog mellan olika intressenter), regionala och lokala erfarenheter och de bidrag som regeringarna kan ge genom att slå ihop sin köpkraft (efterfrågeaggregation [3]). Kommissionen kommer att organisera flera tillfälliga seminarier för att stödja de pågående samtalen.

[3] Till exempel att ansluta alla offentliga förvaltningar till bredband.

En diskussion på ministernivå om ny teknik, bredband och 3G skulle vara lämplig under andra hälften av 2003. En "bredbandsportal" kommer att rapportera om diskussionerna mellan intressenterna.

Tillsammans med medlemsstaterna och andra intressenter har kommissionen startat en process för att ta fram gemensamma mål och gå vidare med de nationella bredbandsstrategierna.

* Alla medlemsstaterna bör ha en detaljerad bredbandsstrategi före slutet av 2003;

* Alla offentliga förvaltningar bör ha bredbandsanslutning före slutet av 2005;

* Man bör sikta på en allmänt utbredd bredbandstillgång i Europa och på att hälften av alla Internetanslutningar går via bredband till 2005.

Utbyggnaden av bredbandsnäten kommer att övervakas genom det pågående programmet för eEurope-benchmarking med användning av de indikatorer som man kom överens om vid telekommunikationsrådets möte i december 2002.

Kommissionen skall lägga fram en redogörelse för alla medlemsstaters bredbandsstrategier i slutet av 2003.

.

Våren 2004: Den första rapporten om benchmarking av eEurope 2005.

.

3.2 Den mobila sektorn

Nät för tredje generationens mobiltelefoni kräver mycket stora investeringar. Utvecklingen av dessa nät innebär stora intäkter till operatörerna, tjänsteleverantörerna och utrustningstillverkarna. Intäkterna kommer att ge ett viktigt bidrag till sektorns uppsving, men det krävs åtgärder för att uppmuntra till utbyggnaden.

En del regeringar har fått in önskemål om anpassning av licensvillkoren eller tidsgränserna för utbyggnaden. Vissa anpassningar har gjorts. I samband med anpassningar av tidsgränserna måste man emellertid balansera vikten av att uppmuntra en fortsatt utbyggnad av näten mot faran att förvärra utrustningstillverkarnas problem. Regeringarna och de nationella tillsynsmyndigheterna är övertygade om att det krävs ett nära samråd för att fatta enhetliga beslut i hela Europa.

Slutet av 2003: Kommissionen och medlemsstaterna skall ta fram enhetliga tidsgränser för utbyggnad av näten i lämpliga instanser inom ramen för det nya regelverket.

Delning av nätinfrastruktur mellan de olika mobilnätoperatörerna är en fråga som måste undersökas närmare. Genom att dela på infrastrukturen kan man minska kostnaderna markant [4], men det kan vara tveksamt ur konkurrenssynpunkt. Kommissionen har redogjort för sin ståndpunkt i sitt meddelande om 3G från juni 2002 och två preliminära yttranden i enskilda fall. Sådan delning förekommer i vissa medlemsstater. Kommissionen välkomnar det faktum att vissa nationella konkurrensmyndigheter redan har tagit upp frågan. Det är viktigt för industrin att med största möjliga säkerhet få veta vilka möjligheter till delning som finns, så att de kan planera för framtida investeringar.

[4] Delning av nätinfrastruktur är särskilt intressant för att lösa problemet med att förena konkurrens och tillgänglighet i glesbygdsområden.

Slutet av 2003: Kommissionen och medlemsstaterna skall klargöra frågorna om delning av nätinfrastruktur.

EU:s nya regelverk för elektronisk kommunikation gör det möjligt att föra en enhetlig politik för trådlös kommunikation i unionen. Kommunikationskommittén och den europeiska gruppen av regleringsmyndigheter fungerar som instanser för diskussioner mellan medlemsstaterna kring både politiska och tekniska aspekter av dessa frågor. Öppenhets- och samordningsmekanismen (förfaranden enligt artikel 7) kommer att fylla en viktig funktion för att säkerställa enhetlighet i fråga om regleringsbeslut.

Frågor som rör spektrum kommer nu att diskuteras inom ramen för radiospektrumbeslutet och det kommer att vara möjligt att på ett tidigt stadium samordna medlemsstaternas strategier via de två nya organ som inrättas genom beslutet (Gruppen för radiospektrumpolitik och Radiospektrumkommittén).

Mer flexibilitet när det gäller handel med och användning av radiospektrum inom mobiltelefonin kommer att bidra till en effektivare marknad. Det nya regelverket ger medlemsstaterna ökade möjligheter till sådan flexibilitet. Kommissionen har inlett en undersökning om andrahandshandel med spektrum och kommer att arrangera ett seminarium i mitten av år 2003 för alla inblandade parter (operatörer och andra användare, medlemsstater och deras regleringsmyndigheter).

Mitten av 2003: Kommissionen skall arrangera ett seminarium om andrahandshandel med och användning av radiospektrum.

En annan svårighet som telekommunikationsoperatörerna står inför är vissa lokala myndigheters ovilja att ge licenser för installation av master och basstationer. I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla står det att rådet "uppmanar alla berörda förvaltningar att verka för att övervinna de svårigheter som uppstår vid den fysiska utbyggnaden av nät". Medlemsstaterna bör snarast undersöka frågan och diskussioner bör inledas med de lokala myndigheterna.

Medlemsstaterna skall snarast möjligt starta diskussioner med de lokala myndigheterna om eventuella svårigheter med den fysiska utbyggnaden av 3G-näten.

Kommissionen ger hög prioritet åt att sprida kunskap och öka medvetenheten om de objektiva riskerna med användning av mobiltelefoner och basstationer. Stora forskningsansträngningar har gjorts för att undersöka de eventuella hälsoeffekterna. Resultaten från ett stort antal vetenskapliga undersökningar visar inte på några cancerframkallande eller andra icke-termiska effekter vid exponering för radiostrålning (t.ex. vid användning av mobiltelefoniutrustning) som ligger under de säkerhetsgränsvärden som fastställs i rådets rekommendation av den 12 juli 1999. Dessa resultat bekräftades den 30 oktober 2001 i ett yttrande från kommissionens vetenskapliga kommitté för toxicitet, ekotoxicitet och miljö och stöds också av andra internationella och nationella vetenskapliga kommittéer samt Världshälsoorganisationen. De rekommenderade gränsvärdena för radiofrekvensfält ses över regelbundet av kommissionens vetenskapliga kommittéer. Frågan om allmän exponering för elektromagnetiska fält och full efterlevnad av de rekommenderade gränserna för radiofrekvensfält måste emellertid förbli en ständig prioritering. Forskningsinsatserna måste fortsätta, bland annat de pågående storskaliga undersökningarna inom Världshälsoorganisationen som får forskningsstöd från EU. Vetenskapligt baserad information måste också göras tillgänglig.

Nödvändig information om hälsoproblem i samband med elektromagnetiska fält kommer att läggas in på kommissionens webb-sida i samarbete med Världshälsoorganisationen till våren 2003.

Kommissionen har gett mandat till CENELEC att ta fram standarder för mobiltelefonins hälsoaspekter för antagande i gemenskapslagstiftningen. Syftet med standarderna är att se till att allmänheten inte utsätts för elektromagnetisk strålning utöver de nivåer som rådet har rekommenderat. Standarderna för mobiltelefoner är klara, och standarderna för basstationer är delvis tillgängliga och planeras blir klara under 2003.

Slutet av 2003: Medlemsstaterna skall aktivt stödja standardisering kring skydd av allmänhetens hälsa inom mobiltelefonisektorn.

För att främja användningen av avancerad mobilkommunikation bör man närmare undersöka de nya frågorna om betalningar via mobiltelefon. Industrin håller på att utarbeta en rapport om vilka hinder (rättsliga eller andra) som finns för en utbredd användning av detta betalningssätt, tillsammans med förslag till åtgärder. Kommissionen bidrar till att lösa problem med olika åsikter inom industrin. Rapporten bör leda till standardisering på området.

Dessutom:

Slutet av 2003: Kommissionen rapporterar om läget för utbyggnaden av 3G-näten.

Satellitnavigering, slutligen, har tagits upp som det viktigaste sättet att bana väg för nya mobila tillämpningar. Marknaden för satellitnavigering år 2005 i termer av telekommunikationstillämpningar har uppskattats till 6 miljarder euro. Det europeiska systemet Galileo, som antogs 2002, kommer att erbjuda en uppsättning tjänster som kommer att göra det möjligt att utveckla positioneringstjänster.

3.3 Interoperabilitet

En allmänt utbredd tillgång för alla medborgare till det nya informationssamhällets tjänster och tillämpningar är ett av EU:s mål. Att kunna komma åt sådana tjänster och tillämpningar på andra sätt än via persondatorer med användning av flera olika nätverksplattformar som t.ex. kabel-TV, digital-TV, 3G eller R-LAN kommer att erbjuda betydande ekonomiska och sociala möjligheter.

Att kunna välja mellan olika plattformar ger medborgarna mer bekväm och interaktiv tillgång till e-förvaltning, e-hälsovård, e-lärande, e-handel etc. Det underlättar även ett snabbt utnyttjande av sådana tjänster, bidrar till social integrering, gynnar innovation, ger valfrihet och främjar konkurrensen.

Problemet med interoperabilitet måste emellertid angripas på olika nivåer, t.ex. vad gäller terminalutrustning, nätinfrastruktur, innehåll och tjänster samt tillämpningar som används från olika plattformar. För att uppnå interoperabilitet måste åtgärder vidtas på alla dessa nivåer (t.ex. av tillämpningsutvecklare, tjänsteleverantörer, aktörer som paketerar tjänsterna (content aggregator), nätoperatörer och terminaltillverkare). Kommissionen uppmuntrar starkt utvecklingen av interoperabla tjänster, tillämpningar och plattformar, och även utvecklingen av multiplattforminnehåll [5]. Handlingsplanen för standardisering av eEurope, som delvis finansieras av kommissionen, är ett användbart instrument i detta sammanhang.

[5] Innehåll som man har tillgång till via flera olika typer av plattformar.

Meddelande till Europaparlamentet och rådet om driftskompatibilitet för att stödja Europatäckande e-förvaltningstjänster i juni 2003.

Detta aktiva stöd kompletteras av initiativ från näringslivets sida, t.ex. Open Mobile Alliance, som verkar för standardisering av tjänster så att alla terminaler och nätverk kan kopplas ihop. I och med att 3G-system håller på att införas kommersiellt kan man emellertid behöva satsa mer på att öka tillgängligheten och användarvänligheten för mobiltjänster och mobiltillämpningar, främst genom en plan för påskyndad testning av kompatibiliteten.

Kommissionen inledde nyligen ett offentligt samråd om en rapport om de kvarvarande "hindren för allmänt utbredd tillgång till nya tjänster och tillämpning i informationssamhället genom öppna plattformar inom digital-TV och tredje generationens mobilkommunikation".

Våren 2003: Kommissionen skall presentera ett meddelande om allmänt utbredd tillgång till informationssamhällets tjänster genom öppna plattformar.

3.4 Offentliga tjänster

Framgången för bredband och 3G beror i stor utsträckning på om det finns god tillgång till bra innehåll, tillämpningar och tjänster. Efterfrågan på bredband kommer att öka allteftersom nya tillämpningar som kräver höghastighetsuppkoppling utvecklas för distribution via Internet. Utveckling av nytt innehåll och nya tillämpningar och tjänster kommer i sin tur att stimuleras av en ökad tillgång till bredband.

Många intressanta och attraktiva tjänster kan erbjudas av den offentliga sektorn som på så sätt kraftigt kan förbättra sin interaktion med medborgare och företag. Utveckling av e-förvaltning, e-hälsovård och e-lärande kommer att leda till högre levnadsstandard och har potential att höja kvaliteten, produktiviteten och den sociala integrationen. Kommissionen har nyligen antagit ett program om e-lärande.

Dessa är de viktigaste områden inom initiativet eEurope. Kommissionen samarbetar med medlemsstaterna för att utbyta goda metoder och genomföra benchmarking.

22-23 maj 2003: Bryssel. Prisutdelning för e-hälsovård vid ministerkonferensen inom samma ämne, organiserad av kommissionen och det grekiska ordförandeskapet.

.

3-4 juli 2003: Como. Prisutdelning för e-förvaltning vid ministerkonferensen inom samma ämne, organiserad av kommissionen och det italienska ordförandeskapet.

Den offentliga sektorn kan också bidra till utveckling av bredbandstjänster och -innehåll. Eftersom regeringarna är stora rättighetsinnehavare kan de ge ett positivt bidrag genom att underlätta tillgången till offentligt innehåll och offentlig information under förutsägbara och rättvisa villkor. Ett bra exempel är turisttjänster som kan erbjudas av privata företag med hjälp av en kombination av offentlig information om geografi, sevärdheter, trafik, klimat etc. Kommissionen har i ett utkast till direktiv föreslagit ett upprättande av sådana förutsägbara och rättvisa villkor. Förslaget håller för närvarande på att utredas av parlamentet och rådet [6] .

[6] KOM(2002) 207 slutlig - 2002/0123 (COD).

Slutligt antagande av direktivet om vidareutnyttjande av offentlig information före slutet av 2003.

Slutligen ger Europeiska unionen direkt stöd till innehåll via programmet "e-innehåll". En ansökningsomgång inleddes i december 2002. Utveckling av nya innehåll, tjänster och tillämpningar kommer också att få fortsatt stöd genom andra pågående program, t.ex. eTEN, IDA och IST.

3.5 Säkerhet

Utbyggnaden av innovativ teknik som bredband och 3G och utveckling av nytt innehåll och nya tillämpningar och tjänster kommer att innebära nya utmaningar vad gäller säkerheten. Det är också viktigt att lösa säkerhetsfrågorna för att stimulera efterfrågan på nya elektroniska kommunikationstjänster.

Säkra nät och kommunikationer är ett stort problemområde för utvecklingen av den digitala ekonomin. Nät och informationssystem används nu till tjänster och överföring av viktiga data som kan vara centrala för andra kritiska infrastrukturer. Det krävs därför ökat skydd av näten och informationssystemen för att undvika olika typer av angrepp mot deras tillgänglighet, tillförlitlighet, integritet och konfidentialitet.

Mobiltelefoner med smartkortsfunktioner kan bidra kraftigt till att förbättra nuvarande system för att kontrollera vem som är auktoriserad att använda särskilda tjänster eller sajter. Denna potential bör man utnyttja fullt ut för att skapa en miljö där privatpersoner, företag och offentliga myndigheter kan använda kommunikationstekniken med större förtroende. Kommissionen kommer snart att anordna ett seminarium för att gå igenom framstegen på detta område.

Den övergripande nätsäkerheten kan också förbättras genom att man ser till att medlemsstaterna förfogar över lämpliga medel för att förhindra och bekämpa alla typer av nätkriminalitet. Kommissionen har antagit ett förslag till rådets rambeslut om angrepp mot informationssystem [7] för att tillnärma den nationella brottslagstiftningen på området, i syfte att ytterligare underlätta det polisiära och rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna. Det är viktigt att detta förslag antas så fort som möjligt.

[7] KOM(2002) 173, 19.4.2002

Juni 2003: Slutligt antagande av rådets rambeslut om angrepp mot informationssystem.

Den extremt stora ökningen av angrepp och bedrägeri inom elektronisk kommunikation under de senaste åren hotar att underminera konsumenternas förtroende för onlinetjänster och hindra de elektroniska marknaderna från att fungera effektivt. Medlemsstaternas regeringar satsar på att stärka samarbetet över gränserna för att skydda användarna. För att skydda den övergripande säkerheten för nät och informationssystem i EU har kommissionen nyligen antagit ett förslag för att upprätta en särskild byrå för nät- och informationssäkerhet som skall fungera som ett kompetenscentrum för nätsäkerhet. Det är av allra högsta vikt att byråns verksamhet kommer igång så fort som möjligt.

Slutet av 2003: Slutligt antagande av förordningen om en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet.

Kommunikationsnäten har global omfattning och säkerhetsfrågorna framhäver behovet av tätare internationellt samarbete och av en gemensam strategi. Många åtgärder kan behöva anpassas till lokala förhållanden, men det står helt klart att det internationella samarbetet måste utvidgas.

4. FORSKNING OCH UTVECKLING

Sektorn för elektronisk kommunikation är dynamisk och innovationstät. Forskning och utveckling har en fundamental betydelse och är avgörande för konkurrenskraften. Det är därför särskilt oroande att sektorns finansiella situation har lett till minskade investeringar på detta område. Inte bara själva sektorn, utan även hela Europas övergripande långsiktiga konkurrensställning, riskerar på detta sätt att försvagas.

Europeiska unionen har haft stor nytta av sitt engagemang för forskning, och skördar fortfarande frukterna av de tidigare ramprogrammen på detta område. Det absolut viktigaste resultatet är bidraget till utvecklingen av GSM-tekniken.

Nyligen beslutade man att anslå 3,6 miljarder euro till informationssamhällets teknik (IST) inom det sjätte ramprogrammet med en tydlig betoning på teknik inom mobil, trådlös och optisk kommunikation samt bredbandsteknik. Denna investering är nödvändig för att Europas styrka inom kommunikationsteknik skall bibehållas och kommer att bidra till utveckling av nästa generationens produkter och tjänster.

Juni 2003: Andra ansökningsomgången för förslag inom arbetsprogrammet för 2003 inom det prioriterade området IST inom sjätte ramprogrammet med betoning på informationssamhällets tjänster och tillämpningar.

Dessutom är de två nya instrumenten "expertnätverk" och "integrerade projekt" väl lämpade för den typ av samverkande forskning som krävs för att utveckla strategiska lösningar på de tekniska och tillämpningsrelaterade frågor som fortfarande finns kvar inom målen för eEurope.

Det krävs emellertid fler insatser. På grund av den kraftiga minskningen av privat forskning bör medlemsstaternas stöd bibehållas genom alternativa arrangemang, inom de nuvarande budgetramarna, särskilt för kort- och medelsiktiga frågor (t.ex. initiativet Celtic inom Eureka-programmet).

5. SAMMANFATTNING

Sektorn för elektronisk kommunikation har en avgörande betydelse för den europeiska ekonomin och för att uppnå Lissabon-målen. Om man kan övervinna de aktuella svårigheterna kan tillväxten få ny fart och nya arbetstillfällen kan skapas. Innovationerna kan också öka genom utbyggnad av mer attraktiva "nästa generationens" tjänster, särskilt för offentlig förvaltning, företag och arbete.

De stabila rättsliga förhållanden som krävs för en ökad aktivitet har inrättats på europeisk nivå. Det är nu medlemsstaternas uppgift att se till att denna nya rättsliga ram genomförs fullständigt, inom ramarna och på ett verkningsfullt sätt.

Utbyggnaden av bredband och tredje generationens mobiltelefoni kommer att stödjas genom att man skapar förhållanden som stimulerar utbud och efterfrågan, t.ex. genom utveckling av bra innehåll, tjänster och tillämpningar och genom investeringar i en säker bredbandsinfrastruktur som är tillgänglig från många olika plattformar. Det är nödvändigt att genomföra handlingsplanen för eEurope 2005 för att intäkterna skall öka. Att utveckla nationella bredbandsstrategier med tydliga mål, påskynda inrättandet av tjänster och tillämpningar för e-förvaltning, bl.a. e-hälsovård och e-lärande, kan ge stora fördelar för allmänheten. Kompatibla och öppna plattformar underlättar en allmänt utbredd tillgång till dessa tjänster och gynnar ett mer socialt integrerat informationssamhälle.

Det är viktigt att behålla den europeiska kunskapsbasen. Trots begränsningar i de offentliga finanserna bör medlemsstaterna och Europeiska unionen skapa förhållanden som gynnar mer offentliga och privata investeringar i utbildning, forskning och kunskapsekonomin, särskilt för att utnyttja den moderna kommunikationsteknikens fulla potential och säkerställa ytterligare innovation.

Rådet och Europaparlamentet uppmanas att ställa sig bakom dessa åtgärder som ett viktigt bidrag till Lissabon-agendan.

Våren 2003 // Kommissionen kommer att förse medlemsstaterna med riktlinjer innehållande kriterier och metoder för användning av strukturfonderna för att ge stöd till sektorn för elektronisk kommunikation, framförallt infrastruktur för fast bredbandskommunikation och trådlös kommunikation.

Våren 2003 // Kommissionen skall presentera ett meddelande om allmänt utbredd tillgång till informationssamhällets tjänster genom öppna plattformar.

Våren 2003 // Nödvändig information om hälsoproblem i samband med elektromagnetiska fält kommer att läggas in på kommissionens webb-sida i samarbete med Världshälsoorganisationen.

22-23 maj 2003 // Bryssel. Prisutdelning för e-hälsovård vid ministerkonferensen inom samma ämne, organiserad av kommissionen och det grekiska ordförandeskapet.

Juni 2003 // Slutligt antagande av rådets rambeslut om angrepp mot informationssystem.

Juni 2003 // Andra ansökningsomgången för förslag inom arbetsprogrammet för det prioriterade området IST inom sjätte ramprogrammet med betoning på informationssamhällets tjänster och tillämpningar.

Juni 2003 // Meddelande till Europaparlamentet och rådet om driftskompatibilitet för att stödja Europatäckande e-förvaltningstjänster i juni 2003.

Mitten av 2003 // Kommissionen skall arrangera ett seminarium om andrahandshandel med och användning av radiospektrum.

3-4 juli 2003 // Como. Prisutdelning för e-förvaltning vid ministerkonferensen inom samma ämne, organiserad av kommissionen och det italienska ordförandeskapet.

24 juli 2003 // Tidsgräns för införlivandet i inhemsk rätt av den nya rättsliga ramen för elektronisk kommunikation antagen i mars 2002.

Andra hälften av 2003 // Kommittéerna måste fungera väl och anmälningsförfarandena måste vara snabba och effektiva.

Slutet av 2003 // Alla medlemsstaterna bör ha en detaljerad bredbandsstrategi före slutet av 2003.

Slutet av 2003 // Kommissionen skall lägga fram en redogörelse för alla medlemsstaters bredbandsstrategier.

Slutet av 2003 // Medlemsstaterna skall aktivt stödja standardisering när det gäller skydd av den allmänna hälsan inom sektorn för mobiltelefoni.

Slutet av 2003 // Rapport från kommissionen om situationen för utbyggnaden av 3G-näten.

Slutet av 2003 // Slutligt antagande av direktivet om vidareutnyttjande av offentlig information.

Slutet av 2003 // Slutligt antagande av förordningen om en europeisk byrå för nät- och informationssäkerhet.

Slutet av 2003 // Kommissionen och medlemsstaterna skall ta fram enhetliga tidsgränser för utbyggnad av näten i lämpliga instanser inom ramen för det nya regelverket.

Slutet av 2003 // Kommissionen och medlemsstaterna skall klargöra frågorna om delning av nätinfrastruktur.

Våren 2004 // Den första rapporten om benchmarking av eEurope 2005.

Slutet av 2005 // Alla offentliga förvaltningar bör ha bredbandsanslutning.

Slutet av 2005 // Bredbandstillgången bör vara allmänt utbredd i Europa och det bör finnas en kritisk massa på 30 miljoner användare.