·Som en del av en rapport om transaktioner för värdepappersfinansiering som offentliggjordes den 19 oktober 2017 genomförde kommissionen en inledande bedömning av hur väl repomarknaden fungerar. I bedömningen tas den förändrade marknadsdynamiken under de senaste åren i beaktande såväl som spänningen när det gäller tillhandahållandet av högkvalitativ säkerhet till följd av ökad efterfrågan, särskilt runt datum för lagstadgad rapportering.

Under det senaste året har kommissionen redan genomfört ett stort antal uppföljningsåtgärder som anges i meddelandet. Tillsammans bidrar åtgärderna till ett regelverk som

I avsnitt 2 i denna rapport diskuteras de framsteg som hittills gjorts efter att nästan hälften av åtgärderna slutförts under de 12 månader som följde efter antagandet av meddelandet om uppföljning av uppmaningen att inkomma med synpunkter. I avsnitt 3 ges ytterligare information om kommissionens åtagande när det gäller att göra en bedömning av den övergripande ramen för tillsynsrapportering. Detta var en av huvudfrågorna som belystes av uppgiftslämnarna och det är första gången som frågan behandlas på ett heltäckande sätt. I avsnitt 4 slutligen bekräftar kommissionen sitt fortsatta åtagande när det gäller evidensbaserat beslutsfattande.

·Inom ramen för halvtidsöversynen av handlingsplanen för kapitalmarknadsunionen har kommissionen åtagit sig att under det andra kvartalet 2018 utforska huruvida de riktade ändringarna av relevant EU-lagstiftning (inbegripet marknadsmissbruksförordningen och Mifid II) skulle kunna skapa en proportionerligare men samtidigt ansvarsfull regelmiljö för att stödja börsnotering av SMF på offentliga marknader på de framtida tillväxtmarknaderna för SMF.

Tillsynsmyndigheterna tror att kvaliteten på tillsynsrapporteringen skulle kunna förbättras ytterligare för att fatta mer informerade och snabba beslut när det gäller företags eller sektorers riskprofiler. Detta beror delvis på de återstående luckorna mellan befintliga tillsynsrapporteringsramar. En annan bidragande faktor är de rapporterade uppgifternas låga kvalitet. Detta beror i sin tur i stor utsträckning på svårigheter med att samla in uppgifter på grund av otillräcklig standardisering.

·Genom bankpaketet från november 2016 avser man att gradvis fasa in kapitalkravseffekterna som uppstått genom IFRS-standard 9 (International Financial Reporting Standard 9) för att förhindra en plötslig inverkan på utlåning från banker. I juni 2017 antog rådet (ekonomiska och finansiella frågor) (Ekofinrådet) en allmän strategi för att påskynda antagandet av dessa övergångsåtgärder.

Sedan antagandet av meddelandet i november 2016 har kommissionen infört olika riktade uppföljningsåtgärder för att tillhandahålla omedelbar respons på de problem som belyses ovan. Dessa åtgärder är inriktade på de mest uppenbara ineffektiviteterna inom ramen för tillsynsrapporteringsramen som skulle kunna åtgärdas utan stora administrativa kostnader eller efterlevnadskostnader för företag.

·I maj 2017 föreslogs det inom ramen för Emir Refit-förslaget att rapporteringsbördan för icke-finansiella företag skulle minskas genom att dessa skulle undantas från rapporteringskravet för transaktioner inom grupper. Antingen de centrala motparterna eller den finansiella motparten skulle då behöva rapportera på uppdrag av båda motparterna vid transaktioner med icke-finansiella företag.

·Som en del av bankpaketet har kommissionen föreslagit att man ska minska rapporteringsfrekvensen för mindre och mindre komplexa banker.

·Kommissionen kommer att undersöka rapporteringskraven i samband med översynen av direktivet om förvaltning av alternativa investeringsfonder som inleddes i juli 2017. Kommissionen kommer att ha ett nära samarbete med Esma och nationella tillsynsmyndigheter, enligt vad som är lämpligt. Den externa uppdragstagaren som får i uppgift att rapportera om hur direktivet om förvaltning av alternativa investeringsfonder fungerar kommer dessutom även att specifikt analysera rapporteringskravens effektivitet och ändamålsenlighet.

·På kommissionens begäran håller EBA på att slutföra ett samråd om konkreta förslag för att minska rapporteringsbördan inom banksektorn ytterligare. Detta skulle innefatta anpassning av de tillsynsrelaterade, statistiska och makrotillsynsrelaterade rapporteringskraven och att göra definitionerna som används i olika rättsakter mer konsekventa.

·Kommissionen kommer inom kort att ta emot Esmas tekniska råd om genomförbarheten för införandet av en gemensam rapporteringsplattform för blankning. En gemensam rapporteringsplattform skulle kunna hjälpa till att förbättra informationsöverföringen till tillsynsmyndigheterna samtidigt som man minskar rapporteringsbördan avseende korta nettopositioner.

·Flera tekniska rapporteringsstandarder (t.ex. de med anknytning till Emir) granskades för att tydliggöra vad som ska rapporteras och hur. Detta inbegrep att försöka säkerställa bättre överensstämmelse mellan olika rapporteringsramar (t.ex. Emir med Mifid/förordningen om marknader för finansiella instrument). I relevanta fall inkluderades hänvisningar till internationella standarder.

·De som lämnade uppgifter i uppmaningen att inkomma med synpunkter nämnde att medlemsstaterna i flera fall infört ytterligare tillsynsrapporteringskrav utöver de som krävdes genom EU-lagstiftningen (så kallad överreglering). Efter antagandet av kommissionens rapport om nationella hinder för kapitalflöden i mars 2017 (se även avsnitt 2.3) uppmanade expertgruppen om fri rörlighet för kapital, som består av alla medlemsstater, till ytterligare arbete för att ta itu med de hinder som fastställts och att undvika dubbelrapportering.

3.3 Kommissionens övergripande strategi för tillsynsrapportering

Även om de kortsiktiga uppföljningsåtgärder som beskrivs ovan kan förbättra effektiviteten hos tillsynsrapporteringen riktas de mot enskilda rättsakter och avser inte nödvändigtvis samverkan mellan olika tillsynsrapporteringsramar. Med tanke på de många kopplingarna mellan rapporteringskrav i olika rättsakter är det motiverat med ett mer övergripande tillvägagångssätt för tillsynsrapportering. Enligt vad som anges i avsnitt 3.1 har intressenterna understrukit vikten av att undvika frekventa ändringar av enskilda rapporteringskrav med hänsyn till de stora engångskostnaderna i samband med ändring av it-system. Därför avser kommissionen att använda sig av ett mer övergripande tillvägagångssätt för EU:s tillsynsrapporteringsramar. Den övergripande visionen är att säkerställa att de tillsynsrapporteringskrav som föreskrivs i EU-lagstiftningen ger tillsynsmyndigheter och lagstiftare snabb information av hög kvalitet för att hjälpa dem att skydda det finansiella systemets stabilitet. Detta samtidigt som man håller de administrativa kostnaderna och efterlevnadskostnaderna och bördorna för företag så låga som möjligt.

Projektet har två huvudsakliga mål i linje med denna vision:

1.Att fastställa specifika områden där åtgärder behövs, dvs. EU-lagstiftning där tillsynsrapporteringskrav tycks överlappa eller leda till upprepning och där det saknas tydlighet när det gäller vad som ska rapporteras, otillräcklig standardisering och luckor eller inkonsekvenser.

2.Att utarbeta åtgärder som kan hjälpa till att minska efterlevnadskostnaderna för företag samtidigt som man förbättrar kvaliteten på informationen till tillsynsmyndigheterna. Detta innebär rationalisering och förenkling av tillsynsrapporteringskraven men också att man överväger ett helt nytt och innovativt tillvägagångssätt för tillsynsrapportering. En av de viktigaste delarna i detta är principen om en enda rapportering. Tanken är att enheter endast skulle behöva rapportera sina uppgifter en gång och att alla relevanta myndigheter därefter ska ha tillgång till uppgifterna efter behov.

De två huvudsakliga delarna i detta tillvägagångssätt är i) en kontroll av ändamålsenligheten för tillsynsrapporteringskrav och ii) ett projekt för standardisering av finansiella uppgifter. Dessa delar genomförs samtidigt för att förstärka varandra.

3.3.1Del 1 – kontroller av ändamålsenligheten

Kontrollen av ändamålsenligheten, som inleddes sommaren 2017, kommer att ge en heltäckande bedömning på hög nivå av effektiviteten, ändamålsenligheten, samstämmigheten, relevansen och EU-mervärdet vad gäller tillsynsrapporteringsramar, med särskilt fokus på specifika produkter eller områden för rapportering (t.ex. derivat). Den kommer att inbegripa en heltäckande översyn av de huvudsakliga källorna till tillsynsrapporteringens kostnader och bördor. Genom kontrollen av ändamålsenligheten kommer man att fastställa potentiella områden där efterlevnadskostnader och bördor som härrör från tillsynsrapporteringskrav skulle kunna minskas (t.ex. genom att rationalisera eller förenkla dem) utan att göra avkall på den finansiella stabiliteten, marknadsintegriteten och konsumentskyddsmål beträffande dessa krav. Arbetet planeras vara slutfört i slutet av 2018 då resultaten kommer att offentliggöras i ett arbetsdokument.

Som ett viktigt bidrag till kontrollen av ändamålsenligheten inleder kommissionen i dag ett offentligt samråd för att samla in synpunkter på kostnaden för efterlevnad av tillsynsrapporteringskraven samt konsekvensen och effektiviteten av dessa krav. Samrådet kommer att bygga vidare på resultat från uppmaningen att inkomma med synpunkter och andra mer riktade översyner. Syftet med detta kommer att vara att samla in mer specifik information om, bl.a., investeringar som krävs för att uppfylla rapporteringskraven, exempel på dubbelrapportering och exempel på rapportering av överflödiga eller onödiga uppgifter. Inom ramen för detta kommer det även att begäras uppgifter om hur användningen av mer avancerade och mer effektiva IKT-verktyg i samband med uppgiftsstandarder skulle kunna hjälpa till att minska efterlevnadskostnaderna och om det finns några hinder för genomförandet och användningen av sådan teknik och sådana standarder. Samrådet kommer att vara öppet i tre månader. Resultaten kommer att presenteras och diskuteras under ett särskilt seminarium som planeras den 26 mars 2018.

Andra aspekter av detta arbete inbegriper en undersökning av en extern expert som ska göra en mer djupgående bedömning av kostnaderna för efterlevnad av tillsynsrapporteringskraven inom finanssektorn.

I oktober 2017 inrättade kommissionen en rundabordsgrupp av intressenter för att föra samman relevanta aktörer inom området rapportering från EU:s tillsyns- och regleringsgemenskap. Medlemmarna i denna grupp kommer att stödja kommissionen i dess bedömning av kostnaderna för efterlevnad av tillsynsrapporteringskraven. Arbetet kommer att komplettera det offentliga samrådet och undersökningen samt understryka vikten av ett samordnat tillvägagångssätt.