Förslag till RÅDETS FÖRORDNING med budgetförordning för den nionde Europeiska utvecklingsfonden

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Ett viktigt inslag i genomförandet av EUF: dess budgetförordning

2. Den politiska bakgrunden till den nya EUF: den interna reformen och omarbetningen av budgetförordningen

3. De viktigaste inslagen i omarbetningen av budgetförordningen för den allmänna budgeten

4. Särdragen i den ekonomiska förvaltningen av EUF

4.1. Överensstämmelse mellan EUF och den allmänna budgeten

4.2. Skillnader mellan EUF och den allmänna budgeten

4.3. Förvaltningsmetoder för EUF

5. Möjligheterna att tillämpa omarbetningen på EUF

5.1. Budgetprinciper

5.2. Aktörer i budgetförvaltningen och förfaranden; internrevisorns funktion

5.3. Ingående av utgiftsåtaganden och förvaltningsmetoder

5.4. Kontrakt och bidrag

5.5. Räkenskaper, revisionsrättens befogenheter och förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet

6. Slutsatser

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING med budgetförordning för den nionde Europeiska utvecklingsfonden

DEL I CENTRALA BESTÄMMELSER

AVDELNING I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

KAPITEL 1 Syfte

KAPITEL 2 Principen om en enda beräkningsenhet

KAPITEL 3 Principen om specificering

KAPITEL 4 Principen om sund ekonomisk förvaltning

KAPITEL 5 Principen om öppenhet

AVDELNING II UPPRÄTTANDE OCH SAMMANSÄTTNING AV EUF:s MEDEL

KAPITEL 1 UPPRÄTTANDET AV FONDEN

KAPITEL 2 BIDRAG TILL EUF

AVDELNING III UTNYTTJANDE AV FONDENS MEDEL

KAPITEL 1 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

KAPITEL 2 FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV BUDGETEN

KAPITEL 3 AKTÖRER I BUDGETFÖRVALTNINGEN

Avsnitt 1: Principen om åtskillnad mellan funktioner

Avsnitt 2: Utanordnaren

Avsnitt 3: Räkenskapsföraren

Avsnitt 4: Betalningsagenter

KAPITEL 4 AKTÖRERNAS ANSVAR

Avsnitt 1: Allmänna regler

Avsnitt 2: Regler för utanordnare

Avsnitt 3: Regler för räkenskapsförarna

KAPITEL 5 - HANDLÄGGNING AV INKOMSTER

Avsnitt 1: Tillhandahållande av EUF:s medel

Avsnitt 2: Beräkning av fordringar

Avsnitt 3: Fastställande av fordringar

Avsnitt 4: Princip för inkassering av fordringar

Avsnitt 5: Godkännande av inkassering

Avsnitt 6: Inkassering av fordringar

KAPITEL 6 HANDLÄGGNING AV UTGIFTER

Avsnitt 1: Allmänna regler

Avsnitt 2: Utgiftsåtagande - princip och definitioner

Avsnitt 3: Utgiftsåtagande vid centraliserad förvaltning

Avsnitt 4: Utgiftsåtagande vid decentraliserad förvaltning

Avsnitt 5: Kontroll av utgifter

Avsnitt 6: Godkännande av utgifter

Avsnitt 7: Utbetalning

Avsnitt 8: Tidsfrister för betalningar

Kapitel 7 DATASYSTEM

Kapitel 8 INTERNREVISORN

AVDELNING IV Offentlig upphandling

Kapitel 1 TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Kapitel 2 Förfaranden och principer för offentlig upphandling

Kapitel 3 Deltagande i upphandling

Kapitel 4 Publicering

AVDELNING V Genomförande i egen regi

AVDELNING VI BIDRAG

Kapitel 1 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Kapitel 2 PRINCIPER FÖR BEVILJANDE AV BIDRAG

Kapitel 3 FÖRFARANDE FÖR BEVILJANDE

Kapitel 4 UTBETALNING

Kapitel 5 GENOMFÖRANDE

AVDELNING VII LÖPANDE RÄKENSKAPER

Kapitel 1 REDOVISNING

Kapitel 2 UPPGIFTER OM UTNYTTJANDET AV EUF:s MEDEL

Kapitel 3 LÖPANDE RÄKENSKAPER

AVDELNING VIII EXTERN GRANSKNING OCH ANSVARSBEFRIELSE

Kapitel 1 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Kapitel 2 EXTERN GRANSKNING

Kapitel 3 BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET

DEL II SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM DE EUF-MEDEL SOM FÖRVALTAS AV EIB

DEL III ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER

AVDELNING I Övergångsbestämmelser

Kapitel 1 Överföring av outnyttjade medel från föregående EUF

Kapitel 2 Regler för genomförandet av föregående EUF och för överförda medel

Kapitel 3 Övergångsperiod

AVDELNING II SLUTBESTÄMMELSER

BILAGA

MOTIVERING

1. Ett viktigt inslag i genomförandet av EUF: dess budgetförordning

De på varandra följande Europeiska utvecklingsfonderna (EUF) har upprättats genom interna avtal mellan medlemsstaterna. Avtalen måste ratificeras innan de träder i kraft.

Genom dessa avtal får medlemsstaterna fram de finansiella resurser som krävs för att uppfylla förpliktelserna mot staterna i Afrika, Västindien och Stilla havs-området (AVS). De upprättar även de finansiella resurser som är förbehållna de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT) inom ramen för associeringsbesluten.

Genom det interna avtalet av den 18 september 2000 [1] inrättade medlemsstaterna den nionde Europeiska utvecklingsfonden för det finansiella genomförandet av

[1] EGT L 314, 30.11.2001, s. 1.

- det partnerskapsavtal som ingicks med AVS-staterna 2000 i Cotonou (Benin). [2]

[2] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

- det beslut om associering av ULT som antogs av rådet i november 2001. [3]

[3] EGT L 314, 30.11.2001, s. 1 och EGT L 324, 7.12.2001, s. 1.

I artikel 31 i det interna avtalet föreskrivs följande: "Bestämmelser om genomförandet av detta avtal skall anges i en budgetförordning som rådet skall anta innan AVS-EG-partnerskapsavtalet träder i kraft, varvid rådet skall fatta beslut med kvalificerad majoritet [...] på grundval av ett förslag från kommissionen".

För att åtgärderna till förmån för AVS- länderna och ULT skall kunna komma igång måste alltså även budgetförordningen antas i tid.

2. Den politiska bakgrunden till den nya EUF: den interna reformen och omarbetningen av budgetförordningen

Förslaget till ny budgetförordning för Europeiska utvecklingsfonden har utarbetats som ett led i kommissionens snabbt framåtskridande arbete med den interna reformen, som bland annat omfattar en översyn och modernisering av dess finansiella förfaranden. Ett av huvudinslagen i denna process är förslaget till omarbetning av budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget som kommissionen antog i juli 2000 och som för närvarande slutbehandlas av den lagstiftande myndigheten. [4] Europeiska rådet har uttryckt önskemål om att omarbetningen av denna förordning slutligen skall kunna antas före årets slut.

[4] Inför medlingsförfarandet med Europaparlamentet antog rådet den 22 maj 2002 en gemensam riktlinje (se dok. 8730/02, FIN 169).

Eftersom budgetförordningen för den allmänna budgeten innehåller regler om finansiell förvaltning och kontroll är omarbetningen av den oupplösligen kopplad till den administrativa reformprocessen. De viktigaste inslagen i reformen kan inte genomföras utan betydande förändringar av budgetförordningen.

För flera inslag i reformen gäller samma sak för EUF. Antagandet av den nya budgetförordningen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden ger möjlighet att i en omfattning som är förenlig med de rättsliga begränsningarna (Cotonouavtalet och det interna avtalet) ta hänsyn till förändringarna i budgetförordningen för den allmänna budgeten.

3. De viktigaste inslagen i omarbetningen av budgetförordningen för den allmänna budgeten

Det ursprungliga förslaget till omarbetning som antogs i juli 2000 [5] och det ändrade förslag som antogs i december 2001 [6] bygger framförallt på följande riktlinjer:

[5] KOM (2000) 461 slutlig, 17.10.2001.

[6] KOM (2001) 691 slutlig, 10.1.2002 - här hänvisas till det ändrade förslaget.

Omarbetningen av budgetförordningen är en viktig del av kommissionens interna reformprocess. Det är således i förslaget till omarbetning som man hittar de rättsliga ramarna för reformen: där betonas utanordnarnas ansvar under överinseende av internrevisionstjänsten. I gengäld avskaffas de centraliserade förhandskontrollerna (bland annat styrekonomens godkännande) [7].

[7] Inför medlingsförfarandet med Europaparlamentet antog rådet den 22 maj 2002 en gemensam riktlinje (se dok. 8730/02, FIN 169).

Omarbetningen går dock längre än målsättningarna i kommissionens interna reform. Den täcker alla de frågor som för närvarande omfattas av budgetförordningen, som är det viktigaste instrumentet för genomförandet av alla aspekter av Europeiska gemenskapernas allmänna budget, från upprättandet, genomförandet och redovisningen till förfarandena för extern kontroll och beviljande av ansvarsfrihet. Syftet med omarbetningen är också att modernisera kommissionen förvaltningsmetoder för att effektivisera budgetgenomförandet och öka respekten för principen om en sund ekonomisk förvaltning.

4. Särdragen i den ekonomiska förvaltningen av EUF

Innan vi går igenom kommissionens förslag om hur innehållet i omarbetningen bör tillämpas på Europeiska utvecklingsfondens budgetförordning skall vi kortfattat ta upp de viktigaste särdragen i systemet för ekonomiskt samarbete mellan unionen å ena sidan och AVS-staterna och ULT-länderna å den andra.

Samarbetet har en lång historia som sträcker sig tillbaka till Yaoundékonventionerna från 60- och 70-talet. Sedan dess har man utarbetat ett system för ekonomiskt samarbete som är ganska speciellt, om inte unikt. Denna tendens har förstärkts på grund av att området har utvecklats oberoende av gemenskapsbudgetens utveckling och att EUF fortsätter att existera utanför systemet för egna medel och den allmänna budgeten.

4.1. Överensstämmelse mellan EUF och den allmänna budgeten

Vid första ögonkastet finns flera likhetstecken mellan förvaltningssystemet för EUF och det förvaltningssystem som används för den allmänna budgeten. De handlingar som utförs av de olika aktörerna i budgetförvaltningen (utanordnare, räkenskapsförare, styrekonom) både i samband med utgifter och inkomster är desamma, eftersom budgetförordningen för den åttonde Europeiska utvecklingsfonden [8] bygger på den allmänna budgetförordning som gäller för närvarande. Ett viktigt gemensamt drag är att de transaktioner som utförs av kommissionen inom ramen för EUF omfattas av samma regler som i budgeten i fråga om revisionsrättens externa kontroll samt den ansvarsfrihet som beviljas av Europaparlamentet på rekommendation av rådet.

[8] EGT L 191, 7.7.1998, s. 53.

4.2. Skillnader mellan EUF och den allmänna budgeten

EUF:s anslag finns dock inte upptagna i den allmänna budgeten och dess ekonomiska förvaltning omfattas alltså varken av förfarandet för upprättandet av den allmänna budgeten eller de olika mekanismerna för att genomföra den. Varje år överlämnar kommissionen vägledande "beräkningar" till rådet av åtaganden och betalningar för påföljande budgetår. Även om de faktiska åtagandena och betalningarna inte når upp till den beräknade nivån får det inga rättsliga konsekvenser för utnyttjandet av anslagen i fråga.

EUF omfattas således inte av samma begränsningar som budgeten, som baseras på principen om ettårighet och begreppet budgetår.

4.3. Förvaltningsmetoder för EUF

När det gäller förvaltningsmetoden kan EUF-systemet, enligt terminologin i budgetförordningen för den allmänna budgeten, betraktas som ett väl utvecklat exempel på decentraliserad förvaltning. [9] Ansvaret för förvaltningen har nämligen redan anförtrotts AVS-staterna enligt Cotonouavtalet. Den största delen av de disponibla medlen förvaltas direkt av de berörda staterna i form av särskilda program och projekt. Kommissionens roll är bland annat att fatta finansieringsbeslut med avseende på de finansieringsöverenskommelser som slutits med mottagarländerna. Inom ramen för avtalen utförs den decentraliserade förvaltningen sedan i huvudsak på dessa länders ansvar. Kommissionen bidrar dock med stöd och förhandskontroll som utförs av delegationscheferna på plats och avdelningarna vid huvudkontoret.

[9] Se artiklarna 53 och 165 i det ändrade förslaget KOM(2001) 691.

Denna höga grad av decentralisering avspeglar den associering och det partnerskap som präglar förbindelserna mellan EU-länderna och AVS-länderna. Detta kommer också till uttryck i de permanenta gemensamma institutionerna och deras möjlighet att i vissa fall anta regler som är bindande för parterna.

Man har utvecklat komplexa mekanismer och förfaranden som innebär att reglerna för utanordnarens uppgifter återfinns i Lomékonventionerna och det nuvarande partnerskapsavtalet. Det slås uttryckligen fast att cheferna för gemenskapsdelegationerna i hög grad skall delta i den ekonomiska förvaltningen. Detta arbete omfattar de gemensamma förberedelserna av projekten fram till godkännandet av kontrakt och andra finansieringsförslag som läggs fram av AVS-landets nationella utanordnare. I samarbetet mellan AVS-staterna och EU finns även en uppsättning specifika regler om ingående och genomförande av kontrakt. [10]

[10] Beslut 3/90 av den 29 mars 1990 av AVS-EEG-ministerrådet om allmänna bestämmelser och allmänna specifikationer, EGT L 382, 31.12.1990, s. 1.

Inget annat utgiftsprogram som förvaltas av kommissionen på området yttre förbindelser har ett så nära ekonomiskt partnerskap med länder utanför EU som det som bedrivs via EUF.

5. Möjligheterna att tillämpa omarbetningen på EUF

Den ekonomiska förvaltningen av EUF kommer att omfattas av samma reformer som de program som finansieras genom den allmänna budgeten, om de särskilda rättsliga bestämmelserna för EUF inte utgör något hinder för detta. Syftet med kommissionens förslag är således att i möjligaste mån tillämpa samma regler som kommer att gälla för den allmänna budgeten från och med den 1 januari 2003. Detta sker på följande sätt:

5.1. Budgetprinciper

Eftersom det inte finns någon budgeträttsakt enligt definitionen i artikel 4.1 i budgetförordningen för den allmänna budgeten går det inte att tillämpa principerna om enhet, ettårighet, jämvikt och universalitet på EUF-medlen. Principerna om specificering (artikel 3) och öppenhet (artikel 5) införs dock för första gången och principen om sund ekonomisk förvaltning överensstämmer med omarbetningen av den allmänna budgetförordningen (artikel 4).

Vissa aspekter av ettårigheten har emellertid stärkts. Enligt de nuvarande bestämmelserna skall kommissionen endast meddela rådet sina "beräkningar" av utgifterna för det kommande året. Dessa beräkningar måste nu offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (artikel 5) och omfatta både åtaganden och betalningar (artikel 8 - hittills har endast beräkningarna av betalningarna varit obligatoriska). För varje betalningsorder måste nu även anges vilket budgetår den skall bokföras under (artikel 62).

5.2. Aktörer i budgetförvaltningen och förfaranden; internrevisorns funktion

Bestämmelserna om de aktörer som deltar i budgetförvaltningen (utanordnaren och räkenskapsföraren, se artiklarna 10-11 och 18-37) kommer att vara identiska med de som finns i budgetförordningen för den allmänna budgeten. Detsamma gäller för grundbestämmelserna om kontroll, godkännande och betalning av utgifter (artiklarna 56-69). Bestämmelserna om fordringar och återvinning av dem överensstämmer med budgetförordningen för den allmänna budgeten (artiklarna 42-48). Internrevisorn får samma funktion i förhållande till EUF som han har i fråga om den allmänna budgeten (artiklarna 70-72).

Utgiftsåtaganden som ingåtts under tidigare utvecklingsfonder kommer fortsatt att förvaltas enligt den tidigare budgetförordningen. Den centraliserade förhandskontrollen kommer dock att avskaffas i enlighet med den nya förordningen (artikel 132). Den interna reformen kommer därför att fullt ut omfatta EUF, så att man inom kommissionen kan tillämpa ett enhetligt system för alla utgifter som förvaltas av kommissionen, samtidigt som man tar hänsyn till de specifika uppgifter som utanordnare som fastställts i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

5.3. Ingående av utgiftsåtaganden och förvaltningsmetoder

Definitionen av olika förvaltningsmetoder i omarbetningen av budgetförordningen för den allmänna budgeten gäller också för EUF (artiklarna 13-17). Den viktigaste kategorin är den decentraliserade förvaltning som utförs av AVS-staterna (artikel 14). Det finns också en mindre viktig kategori, nämligen den centraliserade förvaltning som utförs av kommissionen (artikel 15). Här gäller samma regler för externalisering som i samband med budgeten. Bestämmelserna om ingående av utgiftsåtaganden (artiklarna 49-55) varierar beroende på vilken typ av förvaltning det rör sig om:

- Vid centraliserad förvaltning som utförs av kommissionen gäller samma regler för utgiftsåtaganden (artiklarna 49-54) och samma tidsfrister för genomförandet (artikel 54) som i budgeten.

- Vid decentraliserad förvaltning gäller samma grundregel för finansieringsöverenskommelsen med AVS-partnerstaten (ingående av överenskommelsen senast under år N+1, där N är det år då kommissionen ingår sitt finansiella åtagande). I de enskilda rättsliga åtagandena om genomförande av finansieringsöverenskommelsen skall man sedan respektera tidsfristen på 3 år för ingående av kontrakt på grundval av det finansiella åtagandet.

I likhet med reformerna i samband med omarbetningen av budgetförordningen för den allmänna budgeten kommer genomförandet av dessa nya bestämmelser att få konsekvenser för kommissionens interna organisation och dess personal. Kommissionen kommer att göra allt som krävs för att säkra ett effektivt genomförande av det nya förvaltningssystemet, som innebär nya uppgifter såväl vid huvudkontoret som vid delegationerna på plats. Kommissionen förbehåller sig rätten att lägga fram de förslag som behövs, även i fråga om bestämmelserna i det interna avtalet, för att se till att den förfogar över tillräckliga resurser för de administrativa utgifterna i samband med genomförandet av EUF.

Dessa förslag bör även bidra till genomförandet av de andra mål som anges i kommissionens meddelande om reformen av förvaltningen av biståndet till tredje land (SEK 2000 (814) av den 16 maj 2000). De syftar bland annat till en lyckad integration av AVS-delegationerna i delegeringsprocessen.

5.4. Kontrakt och bidrag

Det är inte lämpligt att använda budgetförordningen för EUF för att fastställa regler för kontrakt som finansieras genom EUF-medel. Det finns två skäl till detta. För det första innehåller Cotonouavtalet utförliga regler (bilaga IV, artiklarna 20-31). För det andra förs reglerna för kontrakt i Cotonouavtalet till ett särskilt instrument som skall antas av det gemensamma AVS-EG-ministerrådet (artikel 28 i bilaga IV). I samma bestämmelse preciseras emellertid att AVS-reglerna måste följa EG-reglerna. Kommissionen har redan lagt fram ett förslag om det särskilda instrumentet för AVS-avtal (KOM(2002) 183 slutlig, 12.4.2002). Där föreslås att man skall använda den befintliga handboken för upphandling som underlag för förhandlingar med AVS-staterna. Artikel 3 i utkastet till AVS-EG-beslut gör det möjligt att anpassa AVS-reglerna för att se till att de överensstämmer med den nya budgetförordningen för den allmänna budgeten när den träder i kraft i januari 2003.

I föreliggande förslag till budgetförordning för EUF begränsar sig därför kommissionen (artiklarna 73-79) till vissa grundläggande definitioner och en hänvisning till de regler som kommer att antas av AVS-EG-ministerrådet (artikel 75).

När det gäller bidrag som förvaltas centralt av kommissionen kommer reglerna att vara identiska med dem som gäller för den allmänna budgeten (artiklarna 82-94). Vid decentraliserad förvaltning då det är AVS-staterna som beviljar bidrag skall kommissionen uppmuntra till användning av samma standarder (artikel 95).

Enligt ett åtagande under 2000 års förfarande för att bevilja ansvarsfrihet innehåller det här förslaget regler för genomförande i egen regi ("marchés en régie") där arbete som normalt sett skulle omfattas av reglerna för upphandling direkt utförs av ett AVS-land, dvs. av dess ministerier eller andra organ (artiklarna 80-81). Ett särskilt problem med denna genomförandemetod är att AVS-staterna ofta anlitar byråer för tekniskt bistånd vilket är tillåtet enligt Cotonouavtalet (bilaga IV, artikel 35.1). Enligt artikel 81 i förslaget måste kommissionen emellertid garantera att avtalen mellan en AVS-stat och en byrå för tekniskt bistånd innehåller en rad minimigarantier. När kommissionen agerar på en AVS-stats vägnar kommer det även i fortsättningen att vara förbjudet att använda sig av en sådan byrå. Samma regel gäller alltså som när kommissionen agerar i eget namn (artikel 80.3).

5.5. Räkenskaper, revisionsrättens befogenheter och förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet

Bestämmelserna om och tidsfristerna för räkenskaper (artiklarna 96-111) och kontroll och förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet (artiklarna 112-120) är desamma som i omarbetningen av budgetförordningen för den allmänna budgeten.

När det gäller revisionsrättens rätt till granskning finns det, utöver bestämmelserna i artikel 115, en bestämmelse i artikel 52.4 som motsvarar reglerna i budgetförordningen för den allmänna budgeten. Den innebär att alla finansieringsöverenskommelser måste ge revisionsrätten rätt att kontrollera dem som genomför åtgärden på entreprenad eller underentreprenad med hjälp av EUF-medel. Godkännandet av denna rättighet är ett villkor för finansiering (artikel 115.6).

Det finns också bestämmelser om EIB (EIB). Det interna avtalet (artikel 32) ger kommissionen ansvar för att lägga fram EUF:s räkenskaper för rådet. I samma avtal ges EIB uppdraget att förvalta EUF:s investeringsstöd, inbegripet räntesubventioner (se artiklarna 121-128).

I artikel 9 klargörs vilka uppgifter som åvilar EIB respektive kommissionen enligt budgetförordningen. I artikel 112 hänvisas till möjligheten att uppdatera trepartsavtalet mellan kommissionen, revisionsrätten och EIB.

Bestämmelserna om medlemsstaternas bidrag (artiklarna 39-41), räkenskaperna samt förfarandena för kontroll och beviljande av ansvarsfrihet har därför utformats så att de återspeglar denna nya ansvarsfördelning.

6. Slutsatser

Kommissionen är övertygad om att den ekonomiska förvaltningen av EUF på sikt kan bli mer öppen och effektiv om reformerna i budgetförordningen för budgeten även tillämpas på EUF. Kommissionens avsikt skall också ses mot bakgrund av ett eventuellt införande av EUF i den allmänna budgeten, vilket fortfarande är kommissionens målsättning.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att följande budgetförordning för Europeiska utvecklingsfonden antas:

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING med budgetförordning för den nionde Europeiska utvecklingsfonden

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av det partnerskapsavtal mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillhavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 [11],

[11] EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

med beaktande av rådets beslut 2001/822/EG av den 27 november 2001 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen [12], ("ULT-beslutet"),

[12] EGT L 314, 30.11.2001, s. 1, och EGT L 324, 7.12.2001, s. 1.

med beaktande av det interna avtalet mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar med avseende på finansiering och förvaltning av gemenskapens bistånd inom ramen för finansprotokollet till partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av fördraget är tillämplig, särskilt artikel 31 i detta [13],

[13] EGT L 317, 15.12.2000, s. 355.

med beaktande av kommissionens förslag [14],

[14] EGT C

med beaktande av revisionsrättens yttrande [15],

[15] EGT C

med beaktande av Europeiska investeringsbankens yttrande [16], och

[16] EGT C

av följande skäl:

(1) Närmare bestämmelser bör fastställas för hur medlemsstaterna skall betala in sina bidrag till den nionde Europeiska utvecklingsfonden (nedan kallad EUF), som inrättats genom det interna avtalet mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar med avseende på finansiering och förvaltning av gemenskapens bistånd inom ramen för finansprotokollet till partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou (Benin) den 23 juni 2000, och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av fördraget är tillämplig, (nedan kallat "det interna avtalet").

(2) Villkoren för hur revisionsrätten bör kunna utöva sina granskningsbefogenheter vad gäller EUF:s verksamhet bör fastställas.

(3) Frågan om hur icke utnyttjade medel från tidigare EUF skall hanteras bör regleras, särskilt med avseende på överföringen av medlen till den nionde EUF, deras fördelning på olika samarbetsinstrument inom ramen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillhavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (nedan kallat AVS-EG-partnerskapsavtalet) eller inom ramen för ULT-beslutet, samt berörda tillämpningsbestämmelser.

(4) Det är nödvändigt att samordna denna förordning med de åtgärder som kommissionen beslutar för att genomföra ULT-beslutet..

(5) Det bör säkerställas att de åtgärder som finansieras inom ramen för AVS-EG-partnerskapsavtalet genomförs korrekt, utan onödiga dröjsmål och på ett effektivt sätt, samt att förvaltningsförfarandena är öppna och lätta att tillämpa så att arbetsuppgifter och ansvar kan decentraliseras till aktörerna på platsen.

(6) AVS-EG-ministerrådet har genom beslut..../nr om att genomföra artiklarna 28, 29 och 30 i bilaga IV till Cotonou-avtalet [17] fastställt de allmänna bestämmelserna och specifikationerna samt medlings- och skiljeförfarandena för bygg- och anläggningskontrakt och kontrakt om leverans av varor och tjänster finansierade genom Europeiska utvecklingsfonden.

[17] EGT

(7) Det bör fastställas bestämmelser för hur chefutanordnaren för EUF, som utses av kommissionen och som är särskilt ansvarig för kontrollen av de utgifter som finansieras genom EUF, får, tillsammans med den nationelle utanordnaren, vidta de åtgärder som krävs för att verksamheten genomförs på ett tillfredsställande sätt.

(8) Rådets förordning (EG, Euratom) nr [.../...] av den [...] om budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget [18] bör beaktas så långt möjligt som en central beståndsdel i den interna, administrativa reformen inom kommissionen vid utformningen av budgetförordningen för EUF, i synnerhet med tanke på att EUF:s medel i framtiden kan komma att integreras i den allmänna budgeten. Ändringar av denna förordning kan föreslås av kommissionen på grundval av de erfarenheter som erhållits till följd av dess genomförande.

[18] EGT L

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

DEL I CENTRALA BESTÄMMELSER

AVDELNING I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Kapitel I

Syfte

Artikel 1

1. I denna förordning fastställs de finansiella bestämmelserna för utnyttjandet av den nionde Europeiska utvecklingsfondens (nedan kallad "EUF") medel.

2. Om inte annat anges skall hänvisningarna i denna förordning till AVS-staterna också anses gälla sådana organ och företrädare för dessa som anges i artiklarna 13 och 14 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet, och som AVS-staterna på vederbörligt sätt kan ge fullmakt för att utöva deras ansvar inom ramen för avtalet.

KAPITEL 2 Principen om en enda beräkningsenhet

Artikel 2

EUF:s medel skall uttryckas och genomföras i euro och räkenskaperna skall redovisas i euro.

Vid förvaltningen av likvida medel enligt artikel 27 får räkenskapsföraren emellertid där så krävs verkställa transaktioner i antingen euro, andra valutor eller nationella valutor.

KAPITEL 3 Principen om specificering

Artikel 3

För EUF:s medel skall det preciseras vilken samarbetsform de är avsedda för, d.v.s. stöd till långsiktig utveckling, stöd till regionalt samarbete och integration eller investeringsanslag.

Vad avser staterna i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet (AVS-staterna) regleras dessa stödformer genom finansprotokollet i bilaga I till AVS-EG-partnerskapsavtalet. Specificeringen av medlen grundar sig också på bestämmelserna i det interna avtalet, med hänsyn tagen till den reserv som regleras genom artikel 2.2 i det interna avtalet samt de medel som avsätts för kostnaden för genomförandet av åtgärder enligt artikel 4 i samma avtal.

Vad gäller utomeuropeiska länder och territorier (ULT) regleras stödformerna genom bilaga 2A till ULT-beslutet; vid specificeringen av anslagen tas också hänsyn till den reserv som avses i artikel 3.3 i den bilagan liksom till de medel avsatta för undersökningar och tekniskt bistånd som avses i artikel 1.1 c i samma bilaga.

KAPITEL 4 Principen om sund ekonomisk förvaltning

Artikel 4

1. EUF:s medel skall användas enligt principen om en sund ekonomisk förvaltning, det vill säga i enlighet med principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.

2. Principen om sparsamhet innebär att de resurser som banken använder för att genomföra sin verksamhet skall göras disponibla i rätt tid och vara av den kvantitet och kvalitet som krävs, samt ställas till förfogande till lägsta möjliga kostnad.

Principen om effektivitet avser förhållandet mellan de resurser som används och de resultat som uppnås.

Principen om ändamålsenlighet avser hur väl specifika mål med en åtgärd och förväntade resultat uppnås.

3. Mål skall fastställas, och deras förverkligande skall övervakas med hjälp av mätbara kriterier. I detta syfte skall innan EUF-medlen används en utvärdering göras av den åtgärd som skall vidtas för att säkerställa att de förväntade resultaten motiverar de medel som skall användas.

4. Alla program och åtgärder skall granskas regelbundet för att kontrollera om de är motiverade, särskilt med tanke på beräkningen av de bidrag som behöver infordras enligt artikel 39.1.

KAPITEL 5 Principen om öppenhet

Artikel 5

1. EUF:s medel skall uttryckas och genomföras och räkenskaperna skall läggas fram med hänsyn tagen till principen om klarhet och öppenhet.

2. Årliga beräkningar av de medel som behöver anslås för åtaganden respektive betalningar enligt artikel 10 i det interna avtalet skall, liksom de räkenskaper för EUF som avses i artikel 96 i denna förordning, offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

AVDELNING II UPPRÄTTANDE OCH SAMMANSÄTTNING AV EUF:s MEDEL

KAPITEL 1 UPPRÄTTANDET AV FONDEN

Artikel 6

1. EUF skall upprättas med följande medel:

a) Det belopp som fastställs enligt artikel 1 i det interna avtalet.

b) Eventuella outnyttjade medel från föregående EUF i enlighet med artikel 1.2 b i det interna avtalet samt de återstående belopp som definieras i del III avdelning I i denna förordning.

2. Inkomster av de räntor som genereras av de anslag som avses i punkt 1 och som deponeras hos de nationella utbetalare som avses i artikel 37 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet skall krediteras ett eller flera bankkonton som öppnas i kommissionens namn, och skall användas i enlighet med artikel 9 i det interna avtalet samt enligt denna förordning.

3. Den anslagsfördelning som fastställs i AVS-EG-partnerskapsavtalet och genom det interna avtalet bifogas denna förordning som vägledning.

Artikel 7

Beloppet i bilaga 4 i det interna avtalet skall täcka utgifterna för att genomföra de åtgärder för vilka kommissionen ingår åtaganden enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet. Det skall användas i enlighet med principerna i artikel 9 i samma avtal.

Dessa belopp skall användas särskilt för att förbättra kommissionens och delegationernas förvaltningsresurser och därigenom garantera att de åtgärder som finansieras genom EUF förbereds och genomförs på ett smidigt sätt.

KAPITEL 2 BIDRAG TILL EUF

Artikel 8

1. Kommissionen skall senast den 15 oktober varje år förelägga rådet en sammanställning över de betalningar som planeras ske under påföljande budgetår samt en tidsplan för infordran av bidrag till EUF; vad avser de transaktioner som Europeiska investeringsbanken (EIB) förvaltar, inklusive räntesubventioner, skall detta ske på grundval av de prognoser som banken lägger fram till kommissionen enligt artikel 121 i denna förordning.

Kommissionen skall motivera det belopp den begär utifrån en bedömning av sin faktiska kapacitet att betala ut de föreslagna medlen. EIB skall motivera det belopp den begär utifrån sina förväntade behov för driftsutgifter. Rådet skall yttra sig om dessa motiveringar liksom om varje infordran av bidrag enligt de förfaranden som anges i artikel 10 i det interna avtalet och i artikel 39 i denna förordning.

2. När det gäller de outnyttjade medel som enligt artikel 6 överförs från föregående EUF till den nionde EUF skall varje medlemsstats bidrag beräknas proportionellt till sitt totala bidrag till den EUF som avses.

3. Kommissionens årliga beräkningarna av bidragen till EUF består av

a) beräkningar över påföljande budgetårs åtaganden, dels för kommissionen själv, dels för EIB,

b) beräkningar över åtaganden och utbetalningar från kommissionens och från EIB:s sida under vart och ett av de fyra år som följer på det år som infordran av bidrag avser. Denna förfalloplan skall godkännas och på nytt ses över varje år av rådet.

4. Om bidragen inte räcker till för att fylla EUF:s faktiska behov under budgetåret i fråga kan eventuella tilläggsinbetalningar beslutas i enlighet med artikel 10.4.

5. Medlemsstaternas inbetalning av bidrag sker i enlighet med artikel 39.

AVDELNING III UTNYTTJANDE AV FONDENS MEDEL

KAPITEL 1 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 9

1. Kommissionen skall utöva gemenskapens ansvar enligt artikel 57 i AVS-EG-partnerskapsavtalet samt gemenskapens ansvar enligt beslutet om associering av ULT. Den skall således ansvara för att alla de icke-återbetalningspliktiga transaktioner som skall belasta EUF:s medel - utom vad avser räntesubventioner - genomförs, samt effektuera motsvarande betalningar enligt bestämmelserna i denna förordning.

Vid tillämpningen av bestämmelser i denna förordning skall kommissionen agera på eget ansvar och inom ramen för de medel som tilldelats.

2. EIB skall för gemenskapens räkning förvalta investeringsanslagen och räntesubventionerna, och effektuera därtill hörande transaktioner enligt bestämmelserna i del II i denna förordning. EIB skall i detta avseende agera i gemenskapens namn och på gemenskapens risk.

EIB skall genomföra de transaktioner som sker i form av lån ur EIB:s egna medel, i vissa fall i kombination med räntesubventioner som beviljas ur EUF:s medel.

3. Bestämmelserna i denna del och i del III tillämpas bara på de medel för vilka kommissionen är ansvarig för den finansiella förvaltningen. Dessa bestämmelser får således inte tolkas som förpliktelser för kommissionen när det gäller de EUF-medel för vilka EIB svarar för den finansiella förvaltningen.

Artikel 10

Kommissionen får inom sina egna avdelningar delegera befogenheter som är knutna till genomförandet av EUF:s budget på de villkor som anges i denna förordning och inom de gränser som kommissionen själv fastställer i det dokument genom vilket delegeringen beslutas. De som delegeras ansvar får endast agera inom ramarna för de befogenheter som uttryckligen har tilldelats dem.

Artikel 11

Det skall vara förbjudet för varje aktör som medverkar i budgetförvaltningen enligt definitionerna i kapitel 3 att utföra handlingar som innebär ett led i utnyttjandet av EUF:s medel om han eller hon har ett egenintresse som kan stå i strid med gemenskapernas intressen. Om en sådan situation uppstår skall den berörda aktören alltid avstå från att utföra handlingen och underrätta den behöriga myndigheten.

Artikel 12

1. Vid tillämpningen av de förfaranden för förslag till finansiering som fastställs i artikel 24.1 och 24.3 i det interna avtalet, och för att påskynda dessa förfaranden, skall kommissionen när det gäller de åtgärder som avses i artikel 16.7 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet lägga fram förslag som syftar till övergripande godkännande. När förslaget är antaget får kommissionen fatta enskilda beslut om finansiering på grundval av det övergripande godkännandet.

2. I förslagen till finansiering som avses i punkt 1 skall anges dess ändamål, i förekommande fall de förväntade effekterna av gemenskapens bidrag, verksamhetens ekonomiska bärkraft, tidigare erfarenhet och tidigare utvärderingar samt samordning med andra bidragsgivare.

KAPITEL 2 FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV BUDGETEN

Artikel 13

Kommissionen skall i enlighet med bestämmelserna i AVS-EG-partnerskapsavtalet ansvara för de finansiella aspekterna när det gäller utnyttjandet av de EUF-anslag som förvaltas i decentraliserad form i AVS-staterna; särskilt skall då de skyldigheter som anges i artikel 57 i denna förordning samt i artikel 34-36 i ovan nämnda avtal tillämpas.

Kommissionen skall sköta de finansiella aspekterna av utnyttjandet av de EUF-anslag avsedda för ULT som förvaltas i decentraliserad form, i enlighet med ULT-beslutet samt de bestämmelser som antagits för att genomföra detta beslut.

Kommissionen får förvalta EUF-anslag i centraliserad form i vissa särskilda fall som anges i AVS-EG-partnerskapsavtalet, det interna avtalet, ULT-beslutet eller de bestämmelser som antagits för att genomföra detta.

Kommissionen får förvalta EUF-anslag gemensamt med internationella organisationer i vissa särskilda fall som anges i AVS-EG-partnerskapsavtalet, det interna avtalet, ULT-beslutet eller de bestämmelser som antagits för att genomföra detta.

I syfte att uppnå gemensamma mål får EUF:s medel beviljas parallellt med medel från andra källor.

Artikel 14

1. Vid decentraliserad förvaltning ansvarar kommissionen för de finansiella aspekterna av anslagens utnyttjande i enlighet med bestämmelserna i punkterna 2-4.

2. Kommissionen och den mottagande AVS-staten eller det mottagande ULT skall

a) regelbundet kontrollera att de åtgärder som finansieras med EUF-medel genomförs korrekt,

b) vidta lämpliga åtgärder för att förebygga oegentligheter och bedrägerier och i förekommande fall återvinna belopp som betalats ut på felaktiga grunder.

3. För att se till att medlen används enligt gällande bestämmelser och inom ramen för de befogenheter som tilldelats den i enlighet därmed skall kommissionen införa de förfaranden för räkenskapsavslutning och finansiella korrigeringar som gör det möjligt för den att ta det ansvar för kontrollen av de utgifter som finansieras med EUF-medel som tilldelas den enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet, särskilt med stöd av artikel 34.1 i bilaga IV till detta samt enligt ULT-beslutet, särskilt med stöd av artiklarna 20 och 32 i det beslutet.

När AVS-staterna eller ULT genomför åtgärder som finansieras med EUF-medel skall kommissionen utöva en kontroll i form av antingen förhandsgodkännande, efterhandskontroll eller en kombination av båda, i enlighet med AVS-EG-partnerskapsavtalet, ULT-beslutet och de bestämmelser som införts för att genomföra det sistnämnda.

4. Beroende på graden av decentralisering enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet, ULT-beslutet och de bestämmelser som antagits för att genomföra det senare skall kommissionen föresätta sig att - inom ramen för sina befogenheter enligt ovan nämnda avtal och beslut - befrämja respekten för principen om sund ekonomisk förvaltning hos de förvaltande AVS-staterna och ULT i enlighet med artikel 4, och i synnerhet vad avser följande kriterier:

a) Det skall råda en faktisk åtskillnad mellan utanordnarens och räkenskapförarens funktioner.

b) Det skall finnas ett effektivt system för intern kontroll av hur medlen förvaltas.

c) Redovisningen av räkenskaperna skall innehålla separata konton som visar hur EUF-medlen använts.

d) Det skall finnas ett system för oberoende extern revision i offentlig eller privat regi.

e) Upphandlingsförfarandena skall vara öppna och lättbegripliga, och utformade så att diskriminering och intressekonflikter förhindras.

f) Vid genomförande i egen regi som avses i artikel 80.2 skall det införas bestämmelser för förvaltning och kontroll av de berörda räkenskaperna och förskottsförvaltarens och räkenskapsförarens ansvar.

Vid tillämpningen av första stycket skall kommissionen efter överenskommelse med de berörda mottagarländerna inom AVS eller ULT införa lämpliga bestämmelser i de finansieringsöverenskommelser som avses i artikel 52.3.

Artikel 15

1. Om kommissionen förvaltar EUF-medel centralt skall genomförandeuppgifterna vidtas av kommissionens avdelningar direkt, eller indirekt i enlighet med punkterna 2-7 i denna artikel och bestämmelserna i artikel 16 och 17.

2. Kommissionen får inte överlåta sådana genomförandebefogenheter som den har tilldelats genom AVS-EG-partnerskapsavtalet eller ULT-beslutet om befogenheterna i fråga medför ett betydande skönsmässigt handlingsutrymme och kan användas som ett verktyg för politiska överväganden.

Bestämmelsen i första stycket gäller i synnerhet finansieringsbesluten enligt artikel 52.2.

3. Kommissionen får inom de gränser som anges i punkt 2 överlåta uppgifter som innebär myndighetsutövning och i synnerhet uppgifter som utgör en del i budgetens genomförande till

a) de genomförandeorgan som avses i artikel 16,

b) offentligrättsliga organ på nationell nivå eller privaträttsliga organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning och har stöd av tillräckliga finansiella säkerheter för att kunna utföra de uppgifter som anförtros dem, inom de ramar som anges i denna punkt.

I fråga om sådana fall som avses i punkt b i första stycket, de program eller projekt som samfinansieras med medlemsstaterna eller de organ i medlemsstaterna som tilldelats ansvar för genomförandet får kommissionen överlåta ansvar för förvaltningen av gemenskapens stöd till medlemsstaterna eller organen i fråga, med hänsyn tagen till prioriteringarna inom ramen för landstödsstrategierna enligt kapitel III i det interna avtalet samt artikel 20 i ULT-beslutet. Kommissionen får bevilja en ekonomisk kompensation för medförvaltarens administrativa omkostnader, varvid detta skall finansieras genom de EUF-medel som avses i det interna avtalets artikel 1.2 a i och ii.

De offentligrättsliga eller privaträttsliga organ som avses i punkt b första stycket får endast tilldelas uppgifter som medför utnyttjande av EUF-medel om denna delegering enligt en förhandsbedömning är förenlig med kraven på en sund ekonomisk förvaltning och uppfyller principen om icke-diskriminering, samt förutsatt att det garanteras att gemenskapens bidrag synliggörs på fullgott sätt. De befogenheter som delegeras får inte kunna ge upphov till intressekonflikt. Om det enligt denna bedömning synes vara förenligt med principen om sund ekonomisk förvaltning att delegera ansvaret skall kommissionen be om ett yttrande från den EUF kommitté som avses i artikel 21 i det interna avtalet innan den fattar beslut; EUF-kommittén får också yttra sig över de planerade urvalskriterierna.

De finansiella säkerheter som avses i punkt b första stycket skall särskilt gälla återbetalningen av alla skulder som de ifrågavarande organen eventuellt ådragit sig.

4. Om medel förvaltas indirekt enligt punkt 3 skall de genomförandebefogenheter som överlåts definieras exakt och vara föremål för kontroll. De organ som tilldelats befogenheter som medför utnyttjande av anslag skall

a) regelbundet kontrollera att de åtgärder som skall finansieras med gemenskapsmedel genomförs korrekt,

b) vidta lämpliga åtgärder för att förebygga oegentligheter och bedrägerier och återvinna belopp som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts på ett otillfredsställande sätt.

5. De beslut om att överlåta ansvar för genomförandet som avses i punkt 3 skall innehålla alla bestämmelser som krävs för att garantera att transaktionerna kan följas öppet och tydligt, och skall minst garantera följande:

a) En oberoende extern revision skall genomföras.

b) Det skall finnas ett effektivt system för intern kontroll av den ekonomiska förvaltningen.

c) Räkenskaperna och redovisningen av dessa skall vara utformade så att det går att bedöma om EUF:s medel använts på ett ändamålsenligt sätt, samt att kvantifiera i redovisningen exakt hur stor del av anslagen som utnyttjats.

d) Förfarandena för tilldelning av kontrakt och beviljande av bidrag skall vara förenliga med avdelning IV och VI.

Med utgångspunkt från internationellt godtagna normer får kommissionen erkänna de regler för kontroll, redovisning och upphandling som tillämpas av de nationella organ som avses i punkt 3 såsom likvärdiga med kommissionens egna regler.

6. Kommissionen skall övervaka, utvärdera och kontrollera att genomförandet av de uppgifter som överlåtits till de organ som avses i punkt 3 övervakas, utvärderas och kontrolleras. Europeiska bedrägeribekämpningsbyrån (OLAF) skall gentemot dessa organ ha samma befogenheter som gentemot kommissionens egna avdelningar. De organ som tilldelats befogenheter skall anta de bestämmelser som krävs för att underlätta OLAF:s interna undersökningar. I de akter som ovan nämnda organ antar i samband med utnyttjandet av EUF-medel skall det uttryckligen anges att de kontroller som anges i artikel 52.4 skall tillämpas; detta avser i synnerhet beslut och kontrakt.

7. Kommissionen får inte överlåta ansvar som innebär handläggning av EUF-medel - vare sig vad gäller utbetalningar eller inkassering av fordringar - till externa, privaträttsliga organ; undantag från denna regel är sådana organ som avses i punkt 3 första stycket b.

De uppgifter som genom kontrakt får anförtros åt andra externa privaträttsliga organ än de organ som avses i punkt 3 första stycket b är uppgifter av teknisk, administrativ, förberedande eller kompletterande natur som varken innebär någon myndighetsutövning eller ger utrymme för skönsmässiga bedömningar.

Artikel 16

Som genomförandeorgan skall räknas organ som inrättas genom beslut av kommissionen och som på kommissionens ansvar och för dess räkning getts i uppgift att helt eller delvis förvalta EUF-medel i enlighet med rådets förordning om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter inom förvaltningen av gemenskapsprogram.

Artikel 17

Vid förvaltning gemensamt med internationella organisationer skall dessa organisationer tillämpa regler för räkenskaper, revision och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna inom respektive område. Kommissionen skall övervaka de åtgärder som finansieras med EUF-medel och som genomförs av internationella organisationer. Detta skall ske antingen genom godkännande i förhand, efterhandskontroll eller genom ett kombinerat förfarande av båda.

KAPITEL 3 AKTÖRER I BUDGETFÖRVALTNINGEN

Avsnitt 1: Principen om åtskillnad mellan funktioner

Artikel 18

1. Utanordnarens och räkenskapsförarens funktioner skall vara åtskilda och oförenliga sinsemellan.

2. Om inget annat anges skall hänvisningarna till utanordnaren eller till den ansvarige utanordnaren i denna förordning anses vara till kommissionens utanordnare enligt bestämmelserna i avsnitt 2. Hänvisningar till räkenskapsföraren avser kommissionens räkenskapsförare enligt bestämmelserna i avsnitt 3.

Avsnitt 2: Utanordnaren

Artikel 19

1. Kommissionen skall ha befogenheten som utanordnare när det gäller de transaktioner som avses i artikel 9.1.

2. Kommissionen skall fastställa till vilken nivå i organisationen ansvaret som utanordnare bör delegeras, hur omfattande befogenheterna skall vara för de anställda som tilldelas dem samt på vilka villkor befogenheterna får delegeras vidare.

3. Kommissionen skall i enlighet med artikel 34 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet utse en delegerad utanordnare till "chefsutanordnare för EUF". Den skall också utse personer för att sköta de funktioner som följer av beslutet om associering av ULT. Chefsutanordnaren för EUF får vidaredelegera sina befogenheter.

4. Utanordnarens befogenheter får bara delegeras och vidaredelegeras till personer som omfattas av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller anställningsvillkoren för övriga anställda (tjänsteföreskrifterna).

5. Bestämmelser om respektive aktörs befogenheter enligt denna avdelning skall tillämpas på alla som tilldelats utanordnarens befogenheter genom delegering eller vidaredelegering. Den som tilldelats befogenheten som utanordnare genom delegering eller vidaredelegering får inte handla utöver vad som anges i det dokument genom vilket delegeringen eller vidaredelegeringen beslutas. I varje beslut om delegering av befogenheter skall befogenheternas omfattning och i förekommande fall delegeringens varaktighet anges. Den som tilldelats befogenheten som utanordnare genom delegering eller vidaredelegering får ta hjälp av en eller flera anställda som på dennes ansvar utför vissa uppgifter knutna till budgetgenomförandet eller redoviningen av räkenskaperna.

6. Besluten som fattas med stöd av punkterna 2, 3 och 5 skall meddelas dem som tilldelats befogenheterna, räkenskapsföraren, internrevisorn samt revisionsrätten.

Artikel 20

Den utanordnare som har i uppgift att förvalta EUF-medlen skall vara ansvarig för utnyttjandet av budgetanslag och handläggningen av inkomsterna och se till att detta sker på lagligt och korrekt sätt samt enligt principen om sund ekonomisk förvaltning.

Artikel 21

1. Utnyttjandet av anslag skall innefatta att den delegerade eller vidaredelegerade utanordnaren gör åtaganden, kontrollerar och godkänner utgifter samt vidtar de förberedelser som krävs för att EUF-medel skall kunna utnyttjas.

2. Handläggningen av inkomster skall innefatta att beräknade fordringar och utestående fordringar fastställs och att betalningskrav upprättas. Den kan också innefatta att fastställda fordringar skrivs av.

Artikel 22

1. Förutom vid centraliserad förvaltning skall de åtgärder som är knutna till programmens eller projektens genomförande skötas av utanordnaren på nationell eller regional nivå enligt definitionen i artikel 35 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet samt enligt de bestämmelser som antgits för att genomföra ULT-beslutet; vad gäller AVS-staterna skall detta ske i nära samarbete med delegationschefen enligt artikel 35 och 36 i den bilagan.

2. Delegationschefen skall vid utövandet av sitt uppdrag ha befogenheten som utanordnare genom vidaredelegering, och skall följa bestämmelserna i denna förordning. Han skall förses med de instruktioner och befogenheter som krävs för att utöva sina befogenheter enligt artikel 36 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet.

Artikel 23

1. Chefsutanordnaren skall vidta alla åtgärder som krävs enligt bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet liksom enligt artiklarna 18 och 33 och bilagorna II A och II D till beslutet om associering av ULT.

2. Chefsutanordnaren skall vidare vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att utanordnarna på nationell, regional eller territoriell nivå tar på sig de uppgifter som åligger dem enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet och i synnerhet bilaga IV till detta, samt enligt ULT-beslutet eller de bestämmelser som antagits för att genomföra detta beslut. Chefsutanordnaren skall också i nära samarbete med utanordnaren på nationell nivå fatta de beslut om åtaganden och vidta de finanstekniska åtgärder som krävs för säkerställa att de finansierade åtgärderna genomförs på riktigt sätt.

Artikel 24

När EUF:s chefsutanordnare får kännedom om problem vid utförandet av de förfaranden som gäller förvaltning av EUF:s medel skall han tillsammans med den nationella eller regionala utanordnaren ta alla nödvändiga kontakter för att avhjälpa situationen och, i förekommande fall, vidta lämpliga åtgärder, bland annat att tillfälligt ersätta den nationella eller regionala utanordnaren med chefsutanordnaren när den förre inte är i stånd att fullgöra de uppgifter som AVS-EG-partnerskapsavtalet har ålagt honom. I det sistnämnda fallet får kommissionen motta ekonomisk kompensation för den ytterligare administrativa börda som det innebär att förvalta resurserna för AVS-staten i fråga.

Alla åtgärder som vidtas av chefsutanordnaren enligt första stycket skall vidtas i den utsedde nationelle eller regionale utanordnarens namn och för dennes räkning.

Artikel 25

1. Chefsutanordnaren skall med iakttagande av de miniminormer som fastställs av kommissionen och med hänsyn tagen till de risker som påverkar förvaltningen inom området i fråga samt de finansierade åtgärdernas särdrag skapa en struktur för hur anslagen skall handläggas samt interna system och förfaranden för förvaltning och kontroll som är särskilt anpassade för de delegerade uppgifterna, där så krävs även i form av efterhandskontroller. Innan en transaktion får godkännas skall dess operativa och finansiella aspekter kontrolleras av en annan anställd än den som tagit initiativ till transaktionen. Initiativet till transaktionen och kontrollen av densamma på förhand och i efterhand skall således vara åtskilda funktioner.

2. Alla som ansvarar för att kontrollera finansiella transaktioner skall ha den yrkeskompetens som krävs för uppgiften. De skall också följa särskilda regler för denna tjänsteutövning, vilka skall fastställas av varje institution.

3. Varje aktör som medverkar i den ekonomiska förvaltningen eller vid kontroller av enskilda transaktioner, och som bedömer att ett beslut som fattats av en överordnad och som han eller hon uppmanas att verkställa eller godta utgör en oegentlighet eller ett brott mot principerna om sund ekonomisk förvaltning eller mot tillämpliga yrkesbestämmelser, skall skriftligen underrätta chefsutanordnaren om detta, och - om denne inte vidtar någon åtgärd - skriftligen underrätta den instans som avses i artikel 36.3. Han skall vidare, om det förfarande som upptäcks utgör bedrägeri, korruption eller någon annan brottslig handling som kan skada gemenskapens intressen, underrätta OLAF och de myndigheter och instanser som anges i tjänsteföreskrifterna.

Artikel 26

Chefsutanordnaren skall genom en årlig verksamhetsrapport hålla kommissionen underrättad om sina åtgärder. Denna rapport skall innehålla de resultat som uppnåtts i förhållande till de uppställda målen, vilka risker som är förenade med de aktuella åtgärderna, vilka resurser som utnyttjas och hur systemet för intern kontroll fungerar. Kommissionens internrevisor skall ta del av den årliga verksamhetsrapporten liksom av andra uppgifter som fastställts. Kommissionen skall senast den 15 juni varje år till Europaparlamentet och rådet överlämna ett sammandrag av de årliga verksamhetsrapporterna för föregående år.

Avsnitt 3: Räkenskapsföraren

Artikel 27

1. Räkenskapsföraren skall ansvara för att

a) betalningar effektueras korrekt samt att inkomster och fastställda fordringar betalas in,

b) sammanställa och lägga fram redovisningen av räkenskaperna samt redovisningen av budgetgenomförandet enligt artikel 100 och 101,

c) sköta de löpande räkenskaperna, vad gäller

i) de anslag som avses i artikel 6, inklusive räntesubventioner men med undantag för investeringanslag,

ii) de genomförandeorgan som avses i artikel 52,

iii) utbetalningar, inkomster och fordringar,

d) i enlighet med avdelning VII fastställa regler och metoder för hur räkenskaperna skall föras samt utforma kontoplanen,

e) utforma och godkänna redovisningssystemen och i förekommande fall de system som utanordnarna utformar för att leverera eller styrka bokföringsuppgifter,

f) förvalta likvida medel.

2. Chefsutanordnaren och EIB skall överlämna de uppgifter till räkenskapsföraren som krävs för att sammanställa räkenskaper som ger en rättvisande bild av budgetgenomförandet, varvid var och en skall ansvara för de lämnade uppgifternas tillförlitlighet.

3. Endast räkenskapsföraren skall ha befogenhet att förvalta medel och tillgångar. Han skall vidare ansvara för förvaringen av medlen och tillgångarna.

Artikel 28

Räkenskapsföraren skall utses av kommissionen. Räkenskapsföraren får delegera vissa av sina uppgifter till anställda för vilka han eller hon är formellt överordnad i organisationsstrukturen och som omfattas av tjänsteföreskrifterna. De uppgifter som överlåts skall anges i den handling genom vilken delegeringen sker.

Besluten om delegering som fattas med stöd av första stycket skall meddelas dem som tilldelats befogenheterna, chefsutanordnaren, räkenskapsföraren, internrevisorn samt revisionsrätten.

Avsnitt 4: Betalningsagenter

Artikel 29

För att kunna verkställa de betalningar som avses i artikel 37.1 och 37.4 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet samt i de bestämmelser som antagits för att genomföra ULT-beslutet skall räkenskapsföraren öppna konton hos finansinstitut i AVS-staterna och i ULT för betalningar i AVS-staternas nationella valutor respektive de lokala valutorna i ULT, samt i finansinstitut i medlemsstaterna för betalningar i euro och övriga valutor. Med förbehåll för artikel 37.2 i den bilagan skall tillgodohavanden på dessa konton vara räntebärande. Dessa räntor skall krediteras det konto som anges i artikel 1.3 i det interna avtalet.

Artikel 30

Förbindelserna mellan kommissionen och de nationella utbetalare som avses i artikel 37 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet och i de bestämmelser som införts för att genomföra associeringsbeslutet för ULT skall regleras genom kontrakt. Efter det att dessa kontrakt har undertecknats skall de sändas till revisionsrätten för kännedom.

Artikel 31

1. Kommissionen skall från de särskilda konton som öppnats enligt artikel 41.3 överföra de belopp som behövs för att fylla på de konton som öppnats i dess namn enligt artikel 29. Sådana överföringar skall ske med hänsyn till projektens och programmens behov av likvida medel.

2. Kommissionen skall bemöda sig om att fördela uttagen från de särskilda konton som avses i artikel 41 första stycket på ett sådant sätt att tillgodohavandet på dessa konton alltid står i proportion till medlemsstaternas finansiella bidrag till EUF.

Artikel 32

De av kommissionens tjänstemän och övriga anställda som är behöriga att göra transaktioner på EUF-kontona skall lämna sina namnteckningar till berörda banker i samband med att dessa konton öppnas, eller om dessa tjänstemän och övriga anställda utnämns vid en senare tidpunkt, i samband med deras utnämning. Detta förfarande skall också tillämpas vid inlämning av nationella och regionala utanordnares och deras befullmäktigade företrädares namnteckningar för transaktioner på de betalningsagentkonton som öppnas i AVS-staterna eller i ULT och, i förekommande fall, för konton som öppnas i medlemsstaterna.

KAPITEL 4 AKTÖRERNAS ANSVAR

Avsnitt 1: Allmänna regler

Artikel 33

1. Alla anställda till vilka utanordnarens befogenheter delegerats eller vidaredelegerats skall när som helst, antingen tillfälligt eller permanent, kunna fråntas dessa befogenheter av den myndighet som utsett dem utan att detta påverkar möjligheten att tillämpa eventuella disciplinåtgärder.

2. Räkenskapsförare kan när som helst, tillfälligt eller permanent, fråntas sina befogenheter av kommissionen, utan att detta påverkar möjligheten att tillämpa eventuella disciplinåtgärder.

Artikel 34

1. Bestämmelserna i detta kapitel skall inte påverka möjligheten att ställa de aktörer som anges i artikel 33 till straffrättsligt ansvar enligt tillämplig nationell lag och enligt gällande bestämmelser om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller medlemsstaterna är delaktiga i.

2. Alla utanordnare och räkenskapsförare skall kunna bli föremål för disciplinåtgärder och krav på ekonomisk kompensation enligt tjänsteföreskrifterna, dock utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 35, 36 och 37. När det är fråga om olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption som kan skada gemenskapens intressen, skall sådana ärenden hänskjutas till OLAF och de myndigheter och instanser som anges i tjänsteföreskrifterna.

Avsnitt 2: Regler för utanordnare

Artikel 35

Samtliga utanordnare kan åläggas ekonomiskt ansvar enligt bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna, som föreskriver att en tjänsteman eller anställd kan bli skyldig att helt eller delvis ersätta den skada som gemenskaperna lidit till följd av ett allvarligt fel som han begått i eller i samband med tjänsten, särskilt när han fastställer utestående fordringar eller upprättar betalningskrav, ingår utgiftsåtagande eller undertecknar betalningsorder utan att iaktta bestämmelserna i denna budgetförordning och dess genomförandebestämmelser. Detsamma skall gälla om en utanordnare genom att begå ett allvarligt fel försummar att upprätta ett dokument som fastställer en fordran, eller utan giltiga skäl försummar eller dröjer med att utfärda en betalningsorder och därigenom förorsakar kommissionen ett civilrättsligt ansvar gentemot tredje man.

Artikel 36

1. Om chefsutanordnaren eller en vidaredelegerad utanordnare anser att ett beslut som det åvilar honom att fatta strider mot gällande bestämmelser eller med principen om en sund ekonomisk förvaltning, skall han skriftligen underrätta den som delegerat befogenheten om detta. Om den som delegerat befogenheten ger chefsutanordnaren eller den vidaredelegerade utanordnaren skriftlig och motiverad instruktion om att fatta det beslut som avses ovan, skall den sistnämnde befrias från ansvar.

2. Om utanordnarens befogenhet delegeras vidare inom avdelningarna skall chefsutanordnaren fortfarande ansvara för att systemen för förvaltning och internkontroll är effektiva, samt för sitt val av person för vidaredelegering.

3. Den särskilda instans som inrättats av kommissionen i enlighet med förordning (EG, Euratom) [.../...] (den allmänna budgetförordningen) är behörig att avgöra förekomsten av finansiella oegentligheter samt konsekvenserna av sådana oegentligheter för EUF. När det gäller de EUF-medel som förvaltas av kommissionen skall denna instans underrättas enligt villkoren i genomförandebestämmelserna för den allmänna budgetförordningen.

Institutionen skall på grundval av yttrandet från denna instans fatta beslut om huruvida ett förfarande för disciplinåtgärder eller krav på ekonomisk kompensation skall inledas. Om det i detta arbete upptäcks systematiska fel skall samma instans överlämna en rapport med sina rekommendationer till chefsutanordnaren och till internrevisorn.

Avsnitt 3: Regler för räkenskapsförarna

Artikel 37

Räkenskapsförare kan åläggas disciplinärt ansvar eller betalningsansvar på de villkor och enligt de förfaranden som anges i tjänsteföreskrifterna. Ett fel som kan medföra att räkenskapsföraren åläggs ansvar är särskilt om denne

a) orsakar förlust eller skada i fråga om de medel, tillgångar och dokument som han ansvarar för,

b) otillbörligt gör ändringar i bankkonton eller postgirokonton,

c) effektuerar utbetalningar eller mottar inbetalningar som inte stämmer överens med motsvarande betalningskrav eller betalningsorder.

d) underlåter att kräva in inkomstbelopp som förfallit.

KAPITEL 5 - HANDLÄGGNING AV INKOMSTER

Avsnitt 1: Tillhandahållande av EUF:s medel

Artikel 38

EUF:s inkomster skall bestå av inbetalningar från medlemsstaterna enligt det interna avtalet, ränteintäkter av insatta medel enligt artikel 6.2 i denna förordning och alla övriga belopp som rådet godkänner; medlen skall användas för samma ändamål som de som anges i artikel 6.2 och artikel 7 i denna förordning.

Artikel 39

1. Medlemsstaternas årliga inbetalningar skall efter förslag från kommissionen fastställas av rådet med kvalificerad majoritet enligt artikel 21 i detta avtal, och ha följande förfallodatum:

a) den 20 januari,

b) den 1 april,

c) den 1 juli,

d) den 1 november.

Kommissionen skall lägga fram sina förslag till rådet senast 15 arbetsdagar före förfallodagen.

De kompletterande bidrag för budgetåret som rådet beslutar om enligt artikel 10.4 i det interna avtalet förfaller till betalning och erläggs inom kortast möjliga tid enligt beslutet om att fordra in dessa bidrag och senast inom tre månader, om inget annat beslutas av rådet.

2. Varje begäran om bidrag skall i enlighet med artikel 9 innehålla följande uppgifter:

a) Det bidragsbelopp som krävs för att finansiera den del av EUF:s verksamhet som kommissionen förvaltar.

b) Det bidragsbelopp som krävs för att finansiera den del av EUF:s verksamhet som EIB förvaltar, inklusive räntesubventioner.

3. De belopp som varje medlemsstat skall erlägga som avses i punkt 2 i denna artikel skall fastställas i proportion till den berörda medlemsstatens finansiella bidrag till EUF, såsom dessa fastställs i artikel 1.2 i det interna avtalet och anges i bilagan till denna förordning; detta skall också gälla vart och ett av de belopp som avses i punkt 2 i denna artikel.

Artikel 40

Denna del och del III är bara tillämpliga på de inkomster som uppbärs av kommissionen i enlighet med artikel 41.

Artikel 41

1. Medlemsstaternas bidrag skall uttryckas i euro.

2. Varje medlemsstat skall betala sitt finansiella bidrag i euro.

3. Vad gäller de belopp som skall vara kommissionen tillhanda enligt artikel 39.2 a skall varje medlemsstats finansiella bidrag krediteras ett särskilt konto benämnt "Europeiska gemenskapernas kommission - Europeiska utvecklingsfonden" som har öppnats hos medlemsstatens sedelutgivande bank eller hos ett finansiellt institut som medlemsstaten har utsett. Bidragsbeloppen skall stå kvar på det särskilda kontot tills det är nödvändigt att effektuera de betalningar som avses i artikel 37 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet samt i de bestämmelser som antagits för att genomföra ULT-beslutet.

Vad gäller de belopp som skall vara EIB tillhanda enligt artikel 39.2 b skall varje medlemsstats finansiella bidrag krediteras det konto som öppnas i varje medlemsstats namn vid EIB enligt bestämmelserna i artikel 122 i denna förordning.

Kommissionen skall där så krävs erbjuda allt nödvändigt tekniskt stöd för genomförandet av de rådsbeslut som avses i artikel 39.

4. Om en delbetalning enligt denna artikel inte har erlagts inom förfallodagen, skall den berörda medlemsstaten krävas på ränta för obetalda belopp med en räntesats som är två procentenheter högre än den ränta som Europeiska centralbanken tillämpar för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner och som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den första arbetsdagen i förfallomånaden. Denna ränta skall höjas med 0,25 % för varje månad till dess beloppet betalts. Den höjda räntesatsen skall gälla under hela förseningsperioden.

Vad gäller de belopp som skall betalas in till kommissionen enligt artikel 39.2 a skall dröjsmålsräntan krediteras ett av de konton som anges i artikel 6.2.

Vad gäller de belopp som skall betalas in till EIB enligt artikel 39.2 b skall dröjsmålsräntan krediteras EIB.

5. När finansprotokollet i bilaga I till AVS-EG-partnerskapsavtalet upphör att gälla skall, om så erfordras, kommissionen enligt villkoren i denna förordning infordra den del av bidragen som medlemsstaterna är skyldiga enligt artikel 39.

Avsnitt 2: Beräkning av fordringar

Artikel 42

För sådana åtgärder eller situationer som kan ge upphov till eller ändra en fordran för EUF och som den nationelle utanordnaren underrättat kommissionen om, bör den behörige utanordnaren i förväg upprätta en beräknad fordran. Denna fordran skall översändas till räkenskapsföraren för registrering. I den beräknade fordran skall särskilt anges slag av inkomst, det beräknade beloppet samt i möjligaste mån en beräkning av beloppet samt uppgift om gäldenär. När den beräknade fordran upprättas skall den behörige utanordnaren bekräfta

a) att rätt post har konterats,

b) att fordringsberäkningen är formellt korrekt och överensstämmer med gällande bestämmelser för EUF:s förvaltning och i samtliga rättsakter som antagits för att genomföra dessa bestämmelser samt med de principer om sund ekonomisk förvaltning som avses i artikel 4.

Avsnitt 3: Fastställande av fordringar

Artikel 43

Fastställandet av en fordran är den handling genom vilken den behörige utanordnaren skall

a) kontrollera att gäldenärens skulder existerar,

b) bestämma eller kontrollera att skulden och skuldbeloppet är korrekta,

c) kontrollera fordringens förfallovillkor.

Avsnitt 4: Princip för inkassering av fordringar

Artikel 44

1. Om betalningar skett på felaktiga grunder skall beloppen återkrävas.

2. Kommissionen skall besluta på vilka villkor gemenskapen skall kräva dröjsmålsränta.

Avsnitt 5: Godkännande av inkassering

Artikel 45

1. Ett godkännande av en inkassering är den handling genom vilken den behörige utanordnaren ger räkenskapsföraren instruktion att inkassera den fordran som han har fastställt genom att utfärda ett betalningskrav.

2. Utan att detta påverkar AVS-staternas eller ULT:s ansvar får kommissionen införa ett formellt förfarande för att fastställa fordringar på andra gäldenärer än stater, varvid förfarandet skall bestå i ett beslut som skall räknas som verkställbart i den mening som avses i artikel 256 i fördraget.

Artikel 46

Varje fordran som är likvid, säker och förfallen till betalning skall fastställas genom att ett betalningskrav och en debetnota upprättas, i båda fallen genom den behörige utanordnarens försorg. Till betalningskravet skall bifogas de styrkande handlingar som den fastställda fordran grundar sig på. När ett betalningskrav skall upprättas skall den behörige utanordnaren försäkra sig om att

a) rätt post har konterats,

b) betalningskravet är formellt korrekt och överensstämmer med gällande bestämmelser,

c) verifikationerna är formellt korrekta,

d) gäldenären är korrekt angiven,

e) förfallodagen har angivits,

f) principerna om sund ekonomisk förvaltning som avses i artikel 4 har respekterats,

g) belopp och valutaslag är korrekta.

Betalningskraven skall registreras av räkenskapsföraren.

Avsnitt 6: Inkassering av fordringar

Artikel 47

1. Räkenskapsföraren skall ansvara för betalningskraven så snart som den behörige utanordnaren fastställt fordringarna på vederbörligt sätt. Räkenskapsföraren skall säkerställa att EUF:s fordringar betalas på de förfallodagar som avses i betalningskravet samt att gemenskapernas rättigheter som hör därtill tillvaratas.

2. Om betalningen inte skett på den förfallodag som anges i betalningskravet skall räkenskapsföraren underrätta den behörige utanordnaren om detta och utan dröjsmål inleda ett förfarande för att inkassera beloppet via alla de rättsliga vägar som står till buds, inklusive avräkning mot andra belopp och, om detta inte ger något resultat, genom indrivning.

3. Räkenskapsföraren skall kräva in medel genom avräkning i de fall samma gäldenär som EUF eller gemenskaperna har en fordran på, själv har en fordran på EUF eller gemenskaperna, förutsatt att denna fordran också är säker, likvid och förfallen till betalning.

4. Vad gäller genomförande i direkt egen regi enligt avdelning V och i det fall de fordringar som EUF har på den nationelle utanordnaren via berörda byråer och offentliga och halvoffentliga organ i AVS-staten eller det berörda ULT inte har betalats in inom förfallodagen skall den behörige utanordnaren vidta de åtgärder som krävs för att inkassera de utestående beloppen, där så krävs även genom att denna typ av kontrakt med ifrågavarande stat eller ULT avbryts.

Artikel 48

1. Om den behörige utanordnaren överväger att avstå från att begära in en fordran skall denne först försäkra sig om att ett sådant beslut är förenligt med gällande bestämmelser, med principerna om sund ekonomisk förvaltning och proportionalitet enligt de förfaranden och kriterier som kommissionen fastställer i detta avseende. Beslutet att avstå från att begära in en fordran skall fattas och motiveras av chefsutanordnaren, och får inte delegeras annat än på villkor som fastställs av kommissionen.

2. Genomförandebestämmelserna för den allmänna budgetförordningen skall i tillämpliga delar även följas vid tillämpningen av denna artikel.

KAPITEL 6 HANDLÄGGNING AV UTGIFTER

Avsnitt 1: Allmänna regler

Artikel 49

1. De olika stegen i verkställandet av en utgift är åtagande, kontroll, godkännande och betalning.

2. Beslutsformerna och förfarandena för kommissionens utgiftsåtaganden regleras i detta kapitel.

Avsnitt 2: Utgiftsåtagande - princip och definitioner

Artikel 50

Utgiftsåtagandet får ske först efter finansieringsbeslut av kommissionen eller de myndigheter till vilka kommissionen delegerat ansvaret för sådana beslut.

Artikel 51

1. Det finansiella åtagandet skall bestå i att anslag avdelas för de betalningar som senare effektueras som en följd av ett rättsligt åtagande.

Kommissionens rättsliga åtagande är den handling genom vilken den behörige utanordnaren ingår en förpliktelse gentemot tredje man som kan ge upphov till en utgift som belastar EUF:s medel.

Det finansiella och det rättsliga åtagandet skall ingås av samme utanordnare. Undantag från denna regel får emellertid göras om

a) det rör sig om kommissionens administrativa utgifter i den mening som avses i punkt 4 för vilka de finansiella åtagandena får delas upp i enlighet med punkt 3,

b) det övergripande åtagandet avser en finansieringsöverenskommelse enligt artikel 52.3 i denna förordning.

2. Kommissionens finansiella åtagande skall benämnas enskilt om beloppet är fastställt och det är fastställt vem som är slutmottagare.

Kommissionens finansiella åtagande skall benämnas övergripande om åtminstone en av de uppgifter som krävs för att göra ett enskilt åtagande ännu inte är fastställd.

3. De finansiella åtaganden som avser kommissionens administrativa utgifter får delas upp på flera budgetår i form av årliga delåtaganden. Om detta är fallet skall det anges i motsvarande rättsliga åtaganden.

4. Med administrativa utgifter enligt punkt 1 a tredje stycket skall avses utgifter för

a) annan personal än den som omfattas av tjänsteföreskrifterna,

b) personalutbildning,

c) tjänsteresor,

d) representation,

e) möten,

f) frilanstolkar och -översättare,

g) utbyten av tjänstemän,

h) återkommande hyresarrangemang avseende fast eller lös egendom,

i) diverse försäkringar,

j) renhållning och underhåll,

k) användning av teletjänster,

l) vatten, gas och elektricitet,

m) regelbundet utgivna publikationer.

Artikel 52

1. Alla rättsliga åtaganden gentemot tredje man skall föregås av ett finansiellt åtagande från den behörige utanordnaren.

2. För att ett finansiellt åtagande skall få ingås skall det ekomnomiska stödet med EUF-medel vara beviljat genom ett finansieringsbelut, som skall fattas av kommissionen enligt bestämmelserna i AVS-EG-partnerskapsavtalet eller i ULT-beslutet.

3. Kommissionens finansiella åtaganden får ta följande former:

a) En finansieringsöverenskommelse mellan å ena sidan kommissionen, som agerar i gemenskapernas namn, och å andra sidan mottagande AVS-stat eller ULT eller de organ som utsetts av dessa.

b) Ett kontrakt eller en överenskommelse om bidrag som kommissionen sluter med offentligrättsliga organ på nationell eller internationell nivå eller med fysiska eller juridiska personer som skall ansvara för genomförandet av åtgärden.

4. Det skall uttryckligen anges i alla finansieringsöverenskommelser samt i alla kontrakt eller överenskommelser om bidrag att kommissionen, inklusive OLAF, skall ha befogenhet att utföra kontroller av dokument och på platsen hos alla de aktörer som tilldelats kontrakt samt hos de underentreprenörer som dessa anlitar och som på så sätt kommer i åtnjutande av EUF-medel.

Artikel 53

När ett finansiellt åtagande skall ingås skall den behörige utanordnaren försäkra sig om att

a) rätt konto belastas,

b) det finns disponibla anslag,

c) utgiften är förenlig med gällande bestämmelser, i synnerhet AVS-EG-partnerskapsavtalet, ULT-beslutet, det interna avtalet, föreliggande förordning samt alla bestämmelser som antagits för att genomföra dessa akter,

d) principerna för en sund ekonomisk förvaltning följs.

avsnitt 3: utgiftsåtagande vid centraliserad förvaltning

Artikel 54

1. När kommissionen förvaltar EUF-medel i centraliserad eller gemensam form skall utgiftsåtaganden ske enligt bestämmelserna i detta avsnitt.

2. De enskilda rättsliga åtaganden som motsvarar de enskilda finansiella åtagandena skall ingås av kommissionen senast den 31 december år n, där år n är det år då kommissionens enskilda finansiella åtagande har ingåtts, med förbehåll för artikel 51.3.

De övergripande finansiella åtagandena skall som regel täcka alla kostnader för de enskilda rättsliga åtaganden som ingås av kommissionen fram till den 31 december år n+1, där år n är det år då det övergripande finansiella åtagandet ingås av kommissionen, med förbehåll för artikel 51.3 .

Vad gäller genomförandet av de övergripande åtaganden som avses i artikel 52.3 skall kommissionen emellertid ha tre år på sig att ingå de enskilda kontrakten och överenskommelserna räknat från datumet för det finansiella åtagandet. Enskilda kontrakt och överenskommelser som gäller revision eller utvärdering får slutas även efter utgången av denna tidsfrist.

Vid utgången av de perioder som anges i första och andra stycket skall den behörige utanordnaren frigöra den outnyttjade delen av de finansiella åtagandena.

3. Den behörige utanordnaren skall föra in beloppet för varje enskilt rättsligt åtagande som ingås som en följd av ett övergripande åtagande i EUF:s räkenskaper innan det enskilda åtagandet får undertecknas, och räkna av beloppet mot det övergripande åtagandet.

4. I fråga om rättsliga åtaganden som gjorts för projekt som sträcker sig över en längre period än ett budgetår och motsvarande finansiella åtaganden skall en tidsfrist fastställas inom vilken åtagandena skall vara uppfyllda, utom om det gäller administrativa åtgärder enligt artikel 51.3 i denna förordning; tidsfristen skall anpassas till kraven på en sund ekonomisk förvaltning.

Den del av ett åtagande som ännu inte har uppfyllts sex månader efter det att tidsfristen löpt ut skall dras tillbaka och anslagsbeloppet frigöras.

Om ett rättsligt åtagande inte har gett upphov till någon betalning under tre år skall den behörige utanordnaren dra tillbaka det motsvarande rättsliga åtagandet och de anslag som avsatts för ändamålet.

5. Ett projekt skall avslutas och de medel som avses i punkterna 1-4 skall frigöras när de rättsliga åtaganden som kommissionen ingått för projektet gentemot tredje man har fullgjorts, och när de betalningar som skett och inkomster som uppburits i samband med projektet är bokförda.

avsnitt 4: utgiftsåtagande vid decentraliserad förvaltning

Artikel 55

1. När EUF-medel förvaltas i decentraliserad form skall utgiftsåtaganden ske enligt bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Finansieringsöverenskommelser med den mottagande AVS-staten eller det mottagande ULT får slutas senast den 31 december år n+1, där år n är det år då kommissionen ingår det finansiella åtagandet.

Om finansieringsöverenskommelsen inte sluts inom den tidsfrist som anges i första stycket skall motsvarande anslag förfalla.

3. Kommissionen skall vara förpliktad att betala ut motsvarande belopp ur EUF:s medel när delegationschefen, i egenskap av utanordnare utsedd genom vidaredelegering, har godkänt

a) de kontrakt och de programkostnadsberäkningar som avses i artikel 80.4 i denna förordning i enlighet med artikel 36.2 i i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet och de bestämmelser som antagits för att genomföra ULT-beslutet.

b) överenskommelsen om bidrag.

Värdet på det kontrakt, den programkostnadsberäkning eller det bidrag som godkänts skall bokföras i den behörige utanordnarens räkenskaper. Denna bokföring skall i räkenskaperna benämnas "avsatta medel".

Kommissionen skall bokföra dessa medel mot de övergripande åtaganden som motsvarar de berörda finansieringsöverenskommelserna.

4. I enlighet med de principer om en sund ekonomisk förvaltning som avses i artikel 4 och inom ramen för sina befogenheter skall kommissionen sträva efter att säkerställa att:

a) de enskilda rättsliga åtaganden som ingås för att genomföra de finansieringsöverenskommelser som avses i punkt 2 skall slutas senast tre år efter det finansiella åtagandet,

b) om enskilda rättsliga åtaganden ingåtts i syfte att genomföra en finansieringsöverenskommelse enligt punkt 2 men inte gett upphov till några betalningar under tre år, skall de anslag som avsatts för ändamålet dras tillbaka.

De enskilda rättsliga åtaganden som avses i första stycket är kontrakt och överenskommelser om bidrag samt programkostnadsberäkningar som ingåtts av en AVS-stat eller ett ULT, av dess myndigheter eller av kommissionen i dess namn och för dess räkning.

Vid tillämpningen av första och andra styckena skall kommissionen efter överenskommelse med mottagande AVS-stater eller ULT införa nödvändiga bestämmelser i de finansieringsöverenskommelser som avses i punkt 2.

5. Ett projekt skall avslutas och de medel som avses i punkterna 1-4 skall frigöras när de rättsliga åtaganden som ingåtts för projektet gentemot tredje man - antingen av en AVS-stat, ett ULT, dess myndigheter eller kommissionen i dess namn och för dess räkning - har fullgjorts och när de betalningar som skett och inkomster som uppburits i samband med projektet är bokförda.

Avsnitt 5: Kontroll av utgifter

Artikel 56

Kontrollen av utgifter är den handling genom vilken den behörige utanordnaren skall

a) verifiera att mottagaren har giltiga anspråk,

b) fastställa och verifiera att fordran existerar och vilket belopp den uppgår till,

c) verifiera fordrans förfallovillkor.

Artikel 57

1. För att en utgift skall få godkännas skall det finnas giltiga styrkande handlingar som visar att fordringsägaren har en giltig fordran, antingen genom att handlingarna styrker levererade varor eller tjänster eller utförda bygg- och anläggningsarbeten eller genom att de på annat sätt motiverar betalningen. De styrkande handlingar som skall bifogas betalningsordern och de upplysningar som dessa skall innehålla skall möjliggöra kontrollerna enligt artiklarna 56, 59 och 61.

2. Innan belutet om att godkänna en utgift fattas skall den behörige utanordnaren antingen personligen granska de styrkande handlingarna eller på sitt eget ansvar se till att en sådan granskning utförs.

3. Beslutet om att godkänna utgifterna skall ske genom påskriften "kan betalas" samt den behörige utanordnarens underskrift.

Artikel 58

Kriterierna för när påskriften "kan betalas" får göras skall fastställas av chefsutanordnaren i linje med motsvarande bestämmelser i genomförandebestämmelserna för den allmänna budgetförordningen.

Artikel 59

Om systemet inte är datoriserat skall påskriften "kan betalas" ske genom en stämpel och den behörige utanordnarens underskrift. Om systemet är datoriserat skall påskriften "kan betalas" föras in i systemet av den behörige utanordnaren efter angivande av lösenord.

Avsnitt 6: Godkännande av utgifter

Artikel 60

Ett godkännande av en utgift är den handling genom vilken den behörige utanordnaren genom att utfärda en betalningsorder ger räkenskapsföraren instruktion att betala en utgift som han har kontrollerat.

Artikel 61

När en betalningsorder skall upprättas skall den behörige utanordnaren försäkra sig om att

a) betalningsordern upprättats på korrekt sätt, d.v.s. att utgiften dessförinnan har kontrollerats och bekräftats genom påskriften "kan betalas"

b) betalningsordern faktiskt får belasta det aktuella åtagandet,

c) rätt post har konterats,

d) anslagen är disponibla, och att

e) betalningsmottagaren är korrekt angiven.

Artikel 62

I betalningsordern skall följande anges:

a) Vilket budgetårs anslag som skall belastas.

b) Vilken samarbetsform och vilket anslag som avses, i enlighet med artikel 3.

c) Hänvisningar till det rättsliga åtagande som betalningen grundar sig på.

d) En hänvisning till det finansiella åtagande som betalningen skall bokföras mot.

e) Hänvisningar till de tidigare betalningsorder som eventuellt effektuerats inom ramen för samma finansiella åtagande.

f) Det belopp som skall utbetalas, uttryckt i siffror, med angivande av valuta.

g) Betalningsmottagarens namn och adress.

h) Bankkontonummer som skall krediteras.

i) Ändamålet med utgiften.

j) Betalningssätt.

Betalningsordern skall dateras och undertecknas av chefsutanordnaren, och därefter översändas till räkenskapsföraren.

Artikel 63

De styrkande handlingarna skall förvaras av chefsutanordnaren.

Avsnitt 7: Utbetalning

Artikel 64

1. En betalning får endast ske under förutsättning att det dokumenteras att den insats den är avsedd för har utförts, i enlighet med den grundläggande rättsakten eller kontraktet; betalningen kan ta följande former:

a) Samtliga utestående belopp betalas samtidigt.

b) En betalning av de utestående beloppen enligt följande förfaranden:

i) Belopp utbetalas som förfinansiering, vilka även får delas upp i flera utbetalningar.

ii) En eller flera mellanliggande utbetalningar utförs medan åtgärden genomförs.

iii) De utestående beloppen regleras genom en slutbetalning.

2. Vid bokföringen skall det göras åtskillnad mellan de olika typer av betalning som avses i punkt 1.

3. De belopp som utbetalats som förfinansiering skall helt eller delvis dras från de mellanliggande utbetalningar som avses i punkt 1 b ii.

4. De belopp som utbetalats som förfinansiering eller som mellanliggande utbetalningar skall i sin helhet dras från det belopp som får betalas ut som slutbetalning enligt punkt 1 b iii.

Artikel 65

Betalningen skall utföras av räkenskapsföraren inom ramen för de disponibla medlen.

Artikel 66

Betalningar skall göras via de bankkonton som anges i artikel 29. Förfarandena för att öppna, förvalta och använda sådana konton skall fastställas av kommissionen.

Som ett led i dessa förfaranden skall det fastställas att alla gireringar skall kräva underskrifter från två behöriga anställda, varav en alltid skall vara räkenskapsföraren. Dessutom skall det fastställas vilka utgifter som alltid måste betalas via check eller girering.

Artikel 67

1. Om delegationschefen genom vidaredelegering har tilldelats befogenheten som utanordnare i enlighet med artikel 22.2 får de berörda betalningarna genomföras - där så är lämpligt på platsen - av en räkenskapsförare som också utses genom vidaredelegering.

Räkenskapsföraren får verkställa betalningar i lokal valuta från den nationelle utbetalarens konto i en AVS-stat eller i ett ULT, och i förekommande fall betalningar i nationella valutor från ett eller flera nationella utbetalares konton inom gemenskapen.

2. När det gäller betalningar som utförs av en räkenskapsförare som utsetts genom vidaredelegering skall den behörige utanordnaren se till att kontroller genomförs, antingen före eller efter att betalningarna effektuerats samt i samband med att de bokförs.

Avsnitt 8: Tidsfrister för betalningar

Artikel 68

Förfarandena för kontroll, godkännande och betalning av utgifter skall vara fullbordade senast 90 dagar efter det att den händelse som motiverar utbetalningen fullbordats. Den nationelle utanordnaren skall godkänna utgiften och underrätta delegationschefen om detta senast 45 dagar före förfallodatum.

Krav på ersättning vid betalningsförseningar, för vilka kommissionen är ansvarig enligt artikel 37 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet, skall täckas av kommissionen via de medel eller de konton som avses i artikel 6.2 i denna förordning.

Kapitel 7 DATASYSTEM

Artikel 69

1. Om inkomst- och utgiftstransaktioner hanteras med hjälp av datorsystem, kan elektroniska signaturer användas.

2. Om datasystem och delar av datasystem används för genomförandet av budgeten, krävs en fullständig beskrivning av varje system eller underavdelning av ett sådant system.

I varje beskrivning skall ingå en redogörelse för innehållet i varje datafält samt för hur varje enskild transaktion behandlas i systemet. Det skall också finnas en beskrivning av hur systemet garanterar en komplett verifieringskedja för varje transaktion.

3. Uppgifterna i de datoriserade systemen och undersystemen skall arkiveras med bestämda mellanrum och bevaras på säker plats.

Kapitel 8 INTERNREVISORN

Artikel 70

Kommissionens internrevisor skall vara internrevisor också för EUF. Revisorn skall utöva sina uppgifter enligt gällande internationella normer. Han är ansvarig gentemot kommissionen för att systemen och förfarandena för att utnyttja de EUF-medel för vilka kommissionen svarar för förvaltningen enligt artikel 9 fungerar tillfredsställande. Internrevisorn får inte samtidigt vara utanordnare eller räkenskapsförare.

Artikel 71

1. Internrevisorn skall ge råd till kommissionen i fråga om riskförebyggande genom att på oberoende basis avge yttranden om förvaltnings- och kontrollsystemens kvalitet och genom att utfärda rekommendationer om hur transaktioner kan genomföras mera effektivt, samt verka för att institutionens resurser används omdömesgillt och enligt principerna om sund ekonomisk förvaltning. Han kan också kallas för att ge råd i samma frågor till myndigheterna i AVS-staterna eller ULT.

Internrevisorn skall ansvara för att

a) bedöma om interna förvaltningssystem är lämpligt utformade och tillräckligt effektiva, och hur de olika avdelningarna genomför gemenskapens politik, program och åtgärder med hänsyn tagen till därmed förbundna risker,

b) bedöma om de system för intern kontroll som används vid varje åtgärd som ingår i budgetens genomförande är lämpligt utformade och effektiva.

2. Internrevisorn skall ha fullständig och obegränsad tillgång till de uppgifter som behövs för tjänsteutövningen, om så behövs på plats, även i medlemsstaterna och i tredje land.

3. Internrevisorn skall rapportera till kommissionen om sina konstateranden och rekommendationer. Kommissionen skall se till att åtgärder vidtas med anledning av internrevisorns rekommendationer. Internrevisorn skall också förelägga kommissionen en årsrapport över internrevisionen med angivande av vilka granskningar som utförts och av vilket slag, de rekommendationer som lagts fram och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av dem.

4. Kommissionen skall årligen förelägga den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten en rapport med angivande av vilka granskningar som utförts och av vilket slag, de rekommendationer som lagts fram och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av dem.

Artikel 72

De särskilda reglerna för internrevisorn skall vara desamma som i genomförandebestämmelserna för den allmänna budgetförordningen, särskilt vad gäller garantierna för hans ställning och de omständigheter under vilka disciplinära åtgärder kan riktas mot honom.

AVDELNING IV Offentlig upphandling

Kapitel 1 TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Artikel 73

1. Med offentlig upphandling avses avtal mot ersättning som ingås skriftligen av en upphandlande myndighet i den mening som avses i artikel 74 och som gäller tillhandahållande mot betalning av lös eller fast egendom eller tjänster, eller utförande av bygg- och anläggningsarbeten, där betalningen helt eller delvis belastar budgeten.

Avtalen kan avse

a) leverans av varor,

b) bygg- och anläggningsarbeten, eller

c) tillhandahållande av tjänster.

2. Bestämmelserna i denna avdelning skall inte tillämpas på bidrag.

Artikel 74

1. Med upphandlande myndigheter avses i detta kapitel

a) ett eller flera AVS-länder eller organ som handlar på deras uppdrag, eller deras företrädare,

b) kommissionen för upphandlingar i eget namn,

c) kommissionen i ett eller flera mottagarländers namn och för deras räkning,

d) ett organ som lyder under nationell eller internationell rätt eller fysiska eller juridiska personer som har undertecknat ett kontrakt eller en överenskommelse om finansiering eller bidrag med ett eller flera AVS-länder eller kommissionen om att genomföra ett program eller projekt.

2. Upphandlingsförfarandet skall regleras i de överenskommelser om finansiering eller bidrag som avses i artikel 52.3.

Kapitel 2 Förfaranden och principer för offentlig upphandling

Artikel 75

1. Vid upphandlingar som gäller åtgärder finansierade genom EUF för ett eller flera AVS-länders räkning skall de förfaranden som anges i artikel 28 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet användas.

Vid upphandlingar som gäller åtgärder finansierade genom EUF för ett eller flera ULT:s räkning skall de förfaranden som anges i genomförandebestämmelserna till ULT-beslutet användas.

2. När kommissionen fungerar som upphandlande myndighet för genomförandet av humanitärt bistånd eller katastrofbistånd inom ramen för AVS-EG-partnerskapsavtalet eller associeringsbeslutet för de utomeuropeiska länderna och territorierna, skall den följa gällande gemenskapsbestämmelser för offentliga upphandlingar.

Kapitel 3 Deltagande i upphandling

Artikel 76

1. Deltagande i anbudsinfordringar och tilldelning av kontrakt som finansieras av EUF skall stå öppna på lika villkor enligt villkoren i artikel 20 i bilaga IV i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

2. Deltagande i anbudsinfordringar skall stå öppet för personer från länder utanför AVS-kretsen och gemenskapen, inklusive ULT, enligt villkoren i artikel 22 i bilaga IV i AVS-EG-partnerskapsavtalet.

Artikel 77

Inom ramen för sina befogenheter enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet och de villkor som anges i artikel 21 i bilaga IV till det avtalet skall kommissionen sträva efter att få till stånd ett så brett deltagande som möjligt på lika villkor i anbudsinfordringar för kontrakt som finansieras av EUF, och därvid följa principerna om öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering.

Kapitel 4 Publicering

Artikel 78

Inom ramen för sina befogenheter enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet skall kommissionen på de villkor som anges i artiklarna 21 och 34 i bilaga IV till det avtalet vidta nödvändiga åtgärder för att offentliggöra internationella anbudsinfordringar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och på Internet.

Artikel 79

1. Inom ramen för sina befogenheter enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet skall kommissionen vidta alla lämpliga åtgärder för att effektivt informera berörda ekonomiska aktörer, särskilt genom att regelbundet offentliggöra meddelanden om de program och projekt som skall finansieras med hjälp av EUF-medel.

2. Med angivande av syfte, innehåll och belopp för det planerade projektet skall kommissionen på lämpligt sätt offentliggöra bland annat följande:

a) Projektbeskrivningar.

b) En sammanfattning av de finansieringsförslag som kommissionen fattat beslut om efter yttrande från EUF-kommittén.

3. Inom ramen för sina befogenheter enligt AVS-EG-partnerskapsavtalet skall kommissionen se till att resultaten av anbudsinfordringarna offentliggörs så snabbt som möjligt.

AVDELNING V Genomförande i egen regi

Artikel 80

1. Denna avdelning innehåller bestämmelser om genomförande i egen regi enligt artikel 24 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet. Den gäller även i tillämpliga delar det ekonomiska samarbetet med ULT.

2. Vid genomförande i direkt egen regi genomförs projekten och programmen direkt av de offentliga myndigheterna i AVS-landet eller AVS-länderna i fråga.

Gemenskapens bidrag till de berörda tjänsteställenas utgifter skall beviljas i form av utrustning och/eller material som behövs eller i form av medel för rekrytering av nödvändig extra personal, som experter från den berörda AVS-staten eller en annan AVS-stat. Gemenskapen deltar endast genom att skjuta till extra medel och täcka tillfälliga genomförandekostnader som bara gäller åtgärden i fråga.

Budgetförvaltningen av ett projekt som genomförs i administrativ regi enligt första och andra stycket äger rum i form av förskott från en förvaltare och en räkenskapsförare som utsetts av den nationelle utanordnaren med förhandsgodkännande från delegationschefen.

3. Vid indirekt genomförande i egen regi skall de upphandlande myndigheterna enligt artikel 74.1 a överlämna uppgifterna i samband med genomförandet av projekten eller programmen till offentliga, halvoffentliga eller privata organ som juridiskt är åtskilda från AVS-staten eller AVS-staterna i fråga. Organet i fråga tar i detta fall på sig uppgiften att förvalta och genomföra projektet eller programmet i AVS-statens ställe. Bland de uppgifter som kan delegeras på detta sätt märks befogenheten att sluta kontrakt, förvalta kontrakt och sköta bygg- och anläggningsarbeten i den eller de berörda AVS-staternas namn och på deras vägnar.

4. Genomförande i egen regi skall ske med hjälp av ett program för de beräknade kostnaderna, nedan benämnt "kostnadsberäkning". Detta är ett dokument där behoven av personal och material fastställs tillsammans med budgeten och de tekniska och administrativa metoderna för genomförandet av ett projekt under en bestämd tidsperiod i form av offentligt kontrakt, eventuellt efter en offentlig upphandling och med hjälp av bestämda bidrag. Varje kostnadsberäkning skall tas fram av förskottsförvaltaren och räkenskapsföraren enligt punkt 2 vid direkta kontrakt och av det utomstående organ som nämns i punkt 3 vid indirekta kontrakt, varefter den skall godkännas av den nationelle utanordnaren och delegationschefen innan den verksamhet som behandlas i dokumentet inleds.

5. I den verksamhet som genomförs utifrån en kostnadsberäkning enligt punkt 4 skall anbudsförfaranden genomföras och bidrag beviljas enligt vad som fastställs i respektive avdelning IV och VI. Särskilt skall förslag om tilldelningar av kontrakt godkännas av delegationschefen enligt artikel 36 i bilaga IV till AVS-EG-partnerskapsavtalet. Detsamma gäller förslag om beviljande av bidrag.

6. När projekt eller program genomförs med hjälp av genomförande i egen regi, bör detta nämnas i det finansieringsavtal som avses i artikel 52.3.

Artikel 81

Vid indirekt genomförande i egen regi skall de upphandlande myndigheterna enligt artikel 74.1 a sluta ett tjänsteavtal med ett utomstående organ. Kommissionen skall se till att avtalet innehåller följande:

a) Lämpliga bestämmelser om hur användandet av EUF:s medel skall kontrolleras av chefsutanordnaren, delegationschefen, OLAF och den nationelle utanordnaren samt revisionsrätten och AVS-landets eller AVS-staternas nationella kontrollorgan.

b) En klar definition och en tydlig avgränsning av vilka befogenheter som delegeras till organet i fråga och vilka som ligger kvar hos den nationelle utanordnaren.

c) De förfaranden som skall följas vid utövandet av de delegerade befogenheterna, som valet av den verksamhet som skall finansieras, tilldelandet av kontrakt och skötsel av bygg- och anläggningsarbeten.

d) En möjlighet till efterhandsgranskning och ekonomiska påföljder om bidrag har beviljats eller kontrakt har tilldelats ett utomstående organ enligt andra förfaranden än dem som avses i c.

e) Bestämmelser om en faktisk åtskillnad mellan utanordnarens och räkenskapförarens funktioner.

f) Ett effektivt system för intern kontroll av hur medlen förvaltas.

g) Bestämmelser om att räkenskaperna över den ekonomiska förvaltningen och redovisningen av dessa skall vara utformade så att en korrekt användning av EUF:s medel kan styrkas.

AVDELNING VI BIDRAG

Kapitel 1 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 82

1. Inom den centraliserade förvaltningen ges bidrag i form av belopp som belastar de medel som kommissionen har anslagit till EUF direkt och utan krav på återbetalning, för att finansiera

a) antingen en åtgärd som syftar till förverkligandet av ett mål som ingår i AVS-EG-partnerskapsavtalet eller i ULT-beslutet, eller ett program eller projekt som har antagits enligt bestämmelserna i dessa,

b) eller administrativa utgifter för en organisation som arbetar för ett sådant mål.

Bidragen skall regleras genom en skriftlig överenskommelse.

2. Som bidrag i den mening som avses i detta kapitel skall inte räknas

a) finansieringsavtal enligt artikel 52.3 a,

b) offentliga upphandlingar enligt avdelning IV eller genomförande i egen regi enligt avdelning V i denna del,

c) utlånade medel, garantier, förvärv av andelar, räntesubventioner eller andra ekonomiska interventioner från EIB,

d) direkt eller indirekt budgetstöd som lämnas för skuldlättnad eller för exportinkomster vid kortsiktiga fluktuationer,

e) belopp som överförts till organisationer som befullmäktigats av kommissionen enligt artiklarna 16 och 17, eller inom ramen för gemensam förvaltning enligt artikel 17.

Kapitel 2 PRINCIPER FÖR BEVILJANDE AV BIDRAG

Artikel 83

1. Bidrag skall beviljas enligt principerna om klarhet, öppenhe