13. Europaparlamentet är ytterst negativt till varje form av hemlig verksamhet på EU:s territorium som
påverkar EU-medborgarnas integritet. Parlamentet är mycket bekymrat över att sådan verksamhet äger rum
utan att EU-medborgarna och deras parlamentariska företrädare har informerats. Parlamentet uppmanarmed kraft Förenta staterna och de amerikanska underrättelse- och säkerhetstjänsterna att handla i en anda avgott samarbete och informera sina allierade om samtliga säkerhetsåtgärder som de har för avsikt att genom-föra på EU:s territorium.
14. Europaparlamentet uppmanar utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes
frågor att tillsammans med utskottet för ekonomi och valutafrågor snarast anordna en gemensam frågestundmed ECB, kommissionen, rådet, Europeiska datatillsynsmannen och övriga privata och offentliga parter som
berörs av frågan för att klarlägga vilken information de kan ha haft tillgång till.
15. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
Europeiska centralbanken, medlemsstaternas och anslutningsländernas och kandidatländernas parlament och
regeringar, Förenta staternas regering och kongressens två kammare.
P6_TA(2006)0318
Integration av invandrare inom Europeiska unionen
Europaparlamentets resolution om strategier och metoder för integration av invandrare inom
Europeiska unionen (2006/2056(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av kommissionens meddelande av den 1 september 2005 med titeln ”En gemensam
agenda för integration –En ram för integration av tredjelandsmedborgare inom Europeiska unionen”
(KOM(2005)0389),
—med beaktande av artikel 13 i EG-fördraget,
—med beaktande av EG-fördraget, som tilldelar gemenskapen befogenheter och skyldigheter på områdena
invandring och asyl, och särskilt dess artikel 63.3 a,
—med beaktande av ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Tammerfors den
15-16 oktober 1999, Europeiska rådets möte i Laeken den 14-15 december 2001, Europeiska rådetsmöte i Sevilla den 21-22 juni 2002 och Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19-20 juni 2003,
som betonar vikten av att utveckla samarbetet och informationsutbytet inom ramen för den nyligen
inrättade gruppen med nationella kontaktpunkter för integration i syfte att särskilt stärka samordningenav relevanta åtgärder på nationell och EU-nivå,
—med beaktande av Haagprogrammet, som Europeiska rådet antog den 4 november 2004 och som anger
de mål som skall förverkligas på området med frihet, säkerhet och rättvisa under perioden 2005-2010,
—med beaktande av det informella ministermötet i Groningen den 9 november 2004, där ministrarna
med ansvar för integrationspolitik träffades för första gången,
—med beaktande av de gemensamma grundprinciper för en politik för integration av invandrare i Europe-
iska unionen som Europeiska unionens råd antog den 19 november 2004 (
1),13.12.2006 C 303 E/845 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
(1) Handling nr 14615/04 av den 19 november 2004.
—med beaktande av Europeiska unionens stadga för de grundläggande rättigheterna, och särskilt artiklar-
na 18, 20, 21 och 22 i den,
—med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och
inrikes frågor och yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (A6-0190/2006), och av
följande skäl,
A. Utmaningen att integrera invandrare har EU mött förut. För ett kvarts sekel sedan var de flesta invand-
rare sydeuropéer; i dag är södra Europa en blomstrande del av unionen och dess medborgare uppfattas
inte längre som invandrare, trots att de då av många betraktades som främmande och ”omöjliga att
integrera”. Anslutningen av sydeuropéernas ursprungsländer till unionen stärkte EU som helhet. Påsamma sätt är medborgarna i de nya medlemsstaterna nu fullvärdiga EU-medborgare.
B. I dagens läge står EU inför en annan slags integrationsrelaterad utmaning, eftersom unionen inte längre
kan anta att de flesta av dess invandrare slutligen kommer att integreras när deras ursprungsländer gårmed i unionen.
C. Antalet utlandsfödda invandrare i EU uppskattas till 40 miljoner, och deras barn och barnbarn är miljon-
tals fler. Denna växande befolkningsgrupp är oerhört mångfaldig, men ställs inför liknande problem.Sysselsättningsgraden bland dessa människor ligger betydligt under genomsnittet, och deras skolresultatär avsevärt sämre än andra gruppers. De är politiskt underrepresenterade på alla nivåer av samhällsstyr-ningen, även i medlemsstaternas politiska partier och i EU:s institutioner.
D. Dessa över 40 miljoner utlandsfödda medborgare skulle kunna betraktas som EU:s 26:e medlemsstat
(och den femte största med avseende på befolkningstalet), och EU:s vilja och insatser för att integreradenna befolkningsgrupp bör motsvara EU:s åtaganden för att integrera anslutningsländerna. Likväl harunionen i försöken att övervinna denna integrationsutmaning –försök som om de misslyckas skulle
kunna få till följd att EU undergrävs socialt, ekonomiskt och politiskt –avsatt ytterst små resurser. Inte
endast bör det anslås långsiktig finansiering för den nya Europeiska fonden för integration av tredjelands-medborgare (KOM(2005)0123), utan det bör även säkras att kommissionens berörda generaldirektoratöronmärker en del av sin finansiering för EU:s integrationspolitik.
E. Europeiska unionens åtagande för integration har länge hämmats av den allmänt utbredda uppfattningen
att”integration är lokal”. I själva verket är integrationen, sett till dess följder, i praktiken global –särskilt
när den misslyckas. Om en enskild medlemsstat inte lyckas genomföra en framgångsrik integrationspo-litik kan det få negativa konsekvenser för unionen som helhet, till exempel följande:
—Undersysselsättningen bland invandrare försvagar hela unionens ekonomi och hindrar uppfyllandet
av Lissabonagendan.
—De hög- och lågutbildade arbetstagare som EU behöver kan tvingas in i gråzonsekonomin eller i
armarna på EU:s ekonomiska konkurrenter om de uppfattar unionen som ogästvänlig.
—Bristen på en effektiv integrationspolitik kan medföra negativa uppfattningar om invandrare och en
defensiv invandringspolitik.
—Rädslor bland medborgarna kan bryta ned respekten för människovärdet, friheten, demokratin,
jämlikheten, rättsstatsprincipen och de mänskliga rättigheterna, medräknat rättigheterna för personersom hör till minoriteter.
—Negativa uppfattningar och fördomar avseende invandrare som inte har integrerats kan lägga hinder i
vägen för en framgångsrik utvidgning av unionen.13.12.2006 C 303 E/846 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
F. En framgångsrik integration kommer att stärka EU:s ekonomi i den globala konkurrensen. Unionen är
medveten om nödvändigheten att förebygga kompetensflykt och samtidigt locka till sig de arbetstagare
och företagare som EU-ekonomierna behöver, liksom de forskare och studenter som är grundvalen fördess förmåga till innovation. EU:s städer kommer att bli säkrare och samhällena starkare om mantillämpar en fokuserad och konsekvent integrationspolitik som får tillräcklig finansiering. De främlings-fientliga tendenserna kommer att minska och respekten för allas grundläggande rättigheter att öka.
Europas ställning i världen kommer att stärkas.
G. Man bör erkänna de lokala, regionala och nationella myndigheternas avgörande roll i fråga om ansvaret,
bland annat inom områden som stadsplanering, bostäder och utbildning, eftersom det inverkar direkt på
integrationsprocessen. Dessa myndigheter bör öka sitt deltagande i den europeiska debatten, och man
måste understryka EU:s viktiga funktion när det gäller de initiativ som tas på dessa nivåer via gemen-skapens strukturfonder.
H. Det finns inte någon entydig lösning för hur en framgångsrik integration i Europeiska unionen skall
uppnås. De lokala, regionala och nationella myndigheterna (och i synnerhet myndigheterna i stadscentradit majoriteten av invandrare koncentreras) bör ha förmåga och medel att bestämma och genomföraexakta integrationsåtgärder, och medlemsstaterna och unionen som helhet måste ivrigt utarbeta integra-tionsstrategier och övervaka dessa integrationsåtgärders effektivitet och utfall på ett aktivare och mereffektivt sätt, för att därigenom se till att integrationsstrategier vars utfall främjar de gemensamma intres-
sena i unionen genomförs. Därför bör kommissionen utföra den föreslagna utredningen och kartlägga
deltagande- och integrationsnivåerna i medlemsstaterna.
I. Integration är en ”dubbelriktad process” som förutsätter såväl att invandrarna är beredda att integreras i
sitt värdsamhälle och ta ansvar för detta som att EU-medborgarna är villiga att acceptera migranter och
inlemma dem. Den omfattar samstämmiga åtgärder för att påverka både invandrarnas och de motta-gande samhällenas beteende på alla relevanta nivåer och för att mobilisera resurser på båda sidor i syfteatt genomföra politik. Denna dubbelriktade process kräver ett ömsesidigt engagemang som består avrättigheter och skyldigheter både för värdsamhället och invandrarna.
J. De vägledande prioriteringarna för EU:s åtgärder på området bör omfatta följande:
—Att förbättra invandrarnas möjligheter till anställning och minska sysselsättningsskillnaderna
gentemot den infödda befolkningen, bland annat genom att de offentliga myndigheterna och arbets-marknadens parter tillhandahåller lämplig information och lämpliga utbildningsprogram samt
erkänner invandrarnas utbildningar och yrkeskvalifikationer samtidigt som de tar särskild hänsyn till
migrantkvinnor bland vilka arbetslösheten ofta är hög.
—Att förbättra invandrarnas och deras efterkommandes möjligheter till utbildning och språkinlärning,
bland annat genom finansieringsstöd från kommissionens GD Utbildning och kultur, så att resultats-killnaderna gentemot den infödda befolkningen så småningom försvinner, bland annat genom atterkänna att migrantbarn som studerar på ett annat språk och försöker anpassa sig till nya traditioner
kan möta flera svårigheter i samband med inlärningsprocessen än sina skolkamrater. Detta kan sedan
göra det svårt för barnen att anpassa sig till samhället och integreras i det. Man bör även erkänna atttill och med migranter som redan har höga kvalifikationer fortfarande kan behöva anpassa dem tillvärdsamhällets krav.
—Att öka invandrarnas politiska och medborgerliga utbildning, deltagande och representation i alla
tillämpliga delar av samhällsstyrningen, det civila samhället, beslutsfattandet och utformningen av
politiken.13.12.2006 C 303 E/847 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
—Att bekämpa rasism, främlingsfientlighet och diskriminering som riktas mot invandrare –särskilt på
arbetsplatsen samt i skolorna, bostadssektorn, hälsovården, de offentliga tjänsterna, massmedierna
och politiken –och öka den ömsesidiga respekten för och förståelsen av varandras likheter och olik-
heter. Att underlätta tillgången till information om lika rättigheter och möjligheter anpassad till despråkliga behoven.
EU:s institutioner bör noggrant se till att deras välmenande initiativ inte bara blir en symbolisk politisk
strategi som saknar mervärde.
K. Främjande av de grundläggande rättigheterna, lika möjligheter för alla och icke-diskriminering är integra-
tionens nyckelelement. Förslaget om att utse 2007 till Europeiska året för lika möjligheter för alla ochförslaget till Europeiska året för interkulturell dialog 2008 är de mest omfattande initiativen för att skapamedvetenhet och bidra till uppfyllandet av dessa mål.
L. Det finns ett tydligt samband mellan en framgångsrik integrationspolitik för EU och unionens strävan
efter att upprätta en politik för laglig invandring och migration. Det första praktiska steget bör vara attförbättra samordningen mellan de myndigheter som ansvarar för att ta emot invandrare och de myndig-heter som ansvarar för att integrera dem.
1. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att de befintliga direktiv som rör integration
verkligen genomförs, i synnerhet rådets direktiv 2003/86/EG av den 22 september 2003 om rätt till familje-
återförening (
1), rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelands-
medborgares ställning (2), rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen
om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (3) och rådets direktiv 2000/78/EG av
den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (4). Parlamentet
konstaterar att många medlemsstater släpar efter när det gäller att genomföra dessa direktiv effektivt, och det
är avgörande att kommissionen övervakar genomförandet av de integrationsrelaterade direktiven mer ingå-
ende, och effektiviteten i de administrativa förfaranden som tillämpas för att genomföra den berörda lagstift-ningen i invandrarnas dagliga liv.
2. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om att inrätta i den ovannämnda
Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare för perioden 2007-2013 och uppmanar till att
denna fond bör användas enligt sex konkreta principer, nämligen följande:
a. En separat årlig kontaktpunkt bör bestämma utbetalningarna för att göra det möjligt för kommissionen
att utveckla en kritisk massa av sakkunskap samt mer ingående utvärdera, bedöma och investera iprogram. Investeringarnas målområden bör omfatta minskade sysselsättningsskillnader mellan nationellamedborgare och invandrare, bättre utbildningsresultat för invandrare, stöd för kvinnors möjligheter till
utbildning och sysselsättning, språkprogram och introduktionsprogram, hälsovård, bostäder och boende i
städer samt incitament för invandrarnas politiska och civila deltagande.
b. Fonden bör främja sådana initiativ som har de största möjligheterna att få allmänt genomslag i hela
unionen.
c. Kommissionen bör årligen avsätta en rimlig, på förhand fastställd procentandel av fondens resurser för
att låta oberoende experter utvärdera effektiviteten i de program som kommissionen finansierar.
d. Då dessa experter har fastställt lovande program bör omedelbar prioritet ges åt att sprida och anpassa de
bästa metoderna från dessa program så de kan tillämpas i andra medlemsstater.13.12.2006 C 303 E/848 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
(1) EUT L 251, 3.10.2003, s. 12.
(2) EUT L 16, 23.1.2004, s. 44.
(3) EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.
(4) EUT L 303, 2.12.2000, s. 16.
e. Medlemsstaternas insatser för att samordna sina integrationssatsningar och utbyta bästa praxis bör
stödjas.
f. Integrering av nyanlända bör prioriteras samtidigt som man garanterar att program som riktar sig till
invandrares efterkommande i andra och tredje generationen även får finansiering. Program som syftar tillatt bistå flyktingar som förbereder sig för att anlända till och integreras i EU-samhällena bör ävenbeaktas.
3. Europaparlamentet välkomnar hänvisningen i ovan nämnda kommissionsmeddelande till de gemen-
samma grundprinciperna och är fast övertygat om att dessa principer bildar en välmotiverad uppsättning avrekommendationer som EU:s integrationspolitik bör bygga på. Parlamentet beklagar att medlemsstaterna intehar lyckats följa upp de gemensamma grundprinciperna på något meningsfullt sätt efter det att de antogs2004. Parlamentet uppmanar ordförandelandet Finland att åter föra de gemensamma grundprinciperna
högst upp på dagordningen, särskilt de som är förknippade med sysselsättning (nr 3), samspel (nr 7) och
medverkan (nr 9).
4. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om att verka för ett årligt integrationsforum för
att underlätta utbyte av bästa praxis, särskilt inom områden där EU spelar en begränsad roll men där vissamedlemsstater har politiska strategier som kunde vägleda andra medlemsstater. Företrädare för alla myndig-
heter som handlägger integrationsfrågor på lokal, regional, nationell eller på EU-nivå bör delta i integrations-
forumet liksom invandrarna själva.
5. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att klargöra, utvidga och samordna ansvaret för integra-
tionsfrågor i alla generaldirektorat, vilket inbegriper att återuppliva och understödja en arbetsgrupp för integ-rationsfrågor med deltagare från olika generaldirektorat och att fastställa det exakta integrationsansvaret för
olika generaldirektorat. Parlamentet begär vidare att åtgärder vidtas för att se till att den nya europeiska
integrationsfonden och Europeiska socialfonden kompletterar varandra.
6. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen erkänner behovet av forskning om och kartläggning
av medlemsstaternas integrationspolitik och invandrarnas deltagande. Parlamentet anser att dessa upplys-ningar är en förutsättning för all slags EU-politik som syftar till att förbättra integrationen inom EU. För att
en sådan kartläggning skall vara nyttig anser parlamentet att villkoren för unionens integrationsdebatt bör
klargöras, eftersom ordet integration i sig ger möjlighet till många olika tolkningar.
7. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en permanent kontaktgrupp med företrädare
för invandrarna, sakkunniga, icke-statliga organisationer, som skall ge råd i alla integrationsfrågor.
8. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fästa särskild tonvikt vid främjandet av invandring och
mångfald i EU och att ständigt inlemma integrationsaspekter via sin kommunikationsstrategi och sina initi-
ativ. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att starta informationskampanjeroch kampanjer för att skapa medvetenhet om och förbättra förståelsen för migrationen samt invandrarnasekonomiska och sociala bidrag till samhället.
9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inrätta rigorösa övervakningsmekanismer för utvärder-
ingen av integrationsprogram i medlemsstaterna, även genom användning av oberoende sakkunniga, och att
vartannat år lansera en rigorös och praktisk halvårsrapport om migration och integration som
—fokuserar på strikta kriterier för att mäta medlemsstaternas prestanda vad gäller integrationsprocessen,
—inför en skyldighet för den enskilda medlemsstaten att inge exakta och fullständiga uppgifter; om sådana
uppgifter saknas bör alternativa metoder för att samla in uppgifter som är förenliga med kriterierna i
rapporten tas fram,
—främjar de nationella kontaktpunkternas roll och deras samarbete med oberoende experter,13.12.2006 C 303 E/849 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
—tar rapporten om mänsklig utveckling från FN:s utvecklingsprogram (UNDP) och European Inclusion
Index som modeller,
—offentliggörs vid EU:s integrationsministrars årliga möte.
10. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att i förekommande fall samråda med migrantgemen-
skaper för att fastställa och genomföra EU:s bistånds- och utvecklingspolitik i deras hemländer.
11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att mångdubbla de forsknings- och analysinitiativ som
syftar till förståelse av vad som fungerar i integrationsfrågor och att i samarbete med medlemsstaterna ochde lokala myndigheterna ambitiöst öka de faktiska insatserna för att sprida bästa metoder, inte bara genomden föreslagna webbplatsen, utan på så många andra rimliga sätt som möjligt.
12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utnyttja den omfattande poten-
tialen hos kommissionens delegationer och konsulära myndigheter i hela världen för att bidra till att integ-rera eventuella invandrare genom att göra dem förtrogna med EU:s och medlemsstaternas kultur, historia,språk samt civila rättigheter och skyldigheter.
13. Europaparlamentet betonar vikten av att personalsammansättningen i EU:s institutioner och medlems-
staternas offentliga förvaltningar återspeglar sammansättningen av befolkningen i unionen och medlems-staterna.
14. Europaparlamentet uppmanar rådet att använda övergångsklausulen i artikel 67.2 andra strecksatsen i
fördraget för att ge parlamentet medbeslutandebefogenheter i frågor som rör integration och laglig migrationoch medge beslut med kvalificerad majoritet i rådet. Parlamentet betraktar det som viktigt att parlaments-ledamöterna har medbeslutanderätt i integrationspolitiken med tanke på att de utgör EU:s politiska röst, ochdärför bör de företräda både invandrarnas och medborgarnas åsikter och dela ansvaret för integrations-
politiken i samband med EU:s lagstiftningsprocess.
15. Europaparlamentet uppmanar rådet att permanenta det årliga mötet mellan integrationsministrarna,
som det nederländska EU-ordförandeskapet först anordnade i Groningen i november 2004.
16. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att under de avslutande överläggningarna om EU:s
byrå för grundläggande rättigheter allvarligt överväga att låta byrån ansvara för främjandet av förtroende ochgoda relationer mellan grannar samt utveckla denna roll konkret genom de efterföljande årliga programmensom planeras för byrån.
17. Europaparlamentet uppmanar rådet att på nytt överväga kommissionens förslag om att tillämpa den
öppna samordningsmetoden på integrationspolitiken. Parlamentet begär i detta hänseende att Europa-parlamentet görs delaktigt i hela förfarandet.
18. Europaparlamentet uppmanar rådet att fastlägga ett omfattande och förutseende ramdirektiv om laglig
migration med vederbörlig hänsyn till behovet av integration.
19. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ge en enda regeringsmedlem det övergripande
ansvaret för att övervaka integrationspolitiken för invandrare, för att garantera en enhetlig politik i alla organpå alla nivåer av samhällsstyrningen, och att överväga att utse en hög kommissarie för integration eller enintegrationsombudsman i varje medlemsstat med uppgift att samordna politikens genomförande, spridainformation till invandrare och granska invandrares klagomål samt vidta åtgärder för att rätta till problem.
20. Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater att sörja för en granskning av alla statliga organ på
alla nivåer som har (eller bör ha) ansvar för integrationen av invandrare.
21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka möjligheten att inkludera integrationen av
tredjelandsmedborgare i de framtida fleråriga programmen vid Byrån för grundläggande rättigheter.13.12.2006 C 303 E/850 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
22. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra invandrarnas politiska deltagande och
motverka deras politiska och sociala isolering. I detta avseende uppmanar parlamentet kommissionen att
utföra en rättslig översyn över de befintliga bestämmelserna om europeiskt samhällsmedborgarskap i deolika medlemsstaterna och om medlemsstaternas nuvarande praxis när det gäller att ge varaktigt bosattainvandrare rätt att rösta i lokal- och kommunalval.
23. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fastställa öppna, mänskliga, snabba och förnuftiga
förfaranden för beviljande av ställning som varaktigt bosatt, för familjeåterförening och för naturalisering avvaraktigt bosatta invandrare och deras barn, särskilt med beaktande av det faktum att många av barnen ärfödda på en medlemsstats territorium.
24. Europaparlamentet fäster medlemsstaternas uppmärksamhet vid den rättsliga beroendestatusen för
invandrarkvinnor som följer sina makar vid en familjeåterförening och uppmanar medlemsstaterna att seöver sin lagstiftning för att se till att makar och barn så snart som möjligt får individuell status och arbetstill-stånd, oavsett den primära rättshavarens status, i syfte att garantera och skydda deras rättigheter fullt ut samt
underlätta deras integration i samhället.
25. Europaparlamentet uppmanar de politiska partierna, fackföreningarna och det civila samhället som
helhet på nationell nivå att välkomna invandrare som fullvärdiga medlemmar på alla nivåer av sina respek-
tive strukturer.
26. Europaparlamentet stödjer de integrationsprogram som vissa medlemsstater tillämpar och som innebär
ett ömsesidigt åtagande från mottagarländerna och invandrarna. Parlamentet hoppas att invandrarna på detta
sätt kan göras medvetna om Europeiska unionens grundläggande värden och att de samtidigt får möjlighet
att skaffa sig grundläggande kunskap om hur mottagarsamhället fungerar. Parlamentet understryker bety-delsen av att man uppmuntrar invandrare att lära sig mottagarlandets språk och anordnar samhälleligautbildningskurser.
27. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att stärka lagarna mot diskriminering och rasism och
att se till att de befintliga lagarna följs samt att överväga lämplig lagstiftning för positiv särbehandling avinvandrare på alla lämpliga områden med vägledning av medlemsstater där positiva åtgärder har lyckats väl.
28. I synnerhet för att förhindra eventuell diskriminering av invandrarkvinnor uppmanar Europaparla-
mentet medlemsstaterna att ge dessa kvinnor lättillgänglig information om värdlandets jämställdhetslagstift-ning samt de rättigheter och det skydd som följer av denna lagstiftning, inbegripet befintliga rättsliga elleradministrativa påföljder.
29. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna samt de regionala och lokala myndigheterna att stimu-
lera samverkan mellan invandrare och deras värdsamhälle bland annat genom att främja gemensammaforum, en interkulturell dialog, seminarier, utställningar samt kultur- och idrottsverksamhet. Dessutom efter-
lyser parlamentet inrättande av nya strukturer eller stöd för befintliga strukturer som gör det möjligt att
integrera invandrare i värdsamhället, i syfte att förhindra social utslagning av nyanlända och redan bosattainvandrare som har svårigheter att integreras. Parlamentet efterlyser vidare stöd till migrantorganisationer påmedlemsstaternas territorier och förstärkning av banden med migranternas hemländer.
30. Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att vidta om integrationsrelaterade åtgärder för flyk-
tingar under mottagningsfrasen, t.ex. språkkurser eller frivillig verksamhet, med tanke på att integrationspro-cessen för flyktingar börjar vid mottagningen.
31. Europaparlamentet betonar vikten av att utarbeta en omfattande ram för europeiskt samhällsmedbor-
garskap genom samarbetet mellan parlamentet, rådet och kommissionen.
32. Europaparlamentet betonar vikten av att genomföra årliga utfrågningar om integration, i vilka Europa-
parlamentet och de nationella parlamenten samt det civila samhället deltar, i synnerhet icke-statliga organisa-
tioner och invandrarorganisationer, i syfte att utvärdera effektiviteten i unionens integrationssatsningar ochbedöma utvecklingen i fråga om integration av invandrare i medlemsstaterna.
33. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och
till medlemsstaternas regeringar.13.12.2006 C 303 E/851 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV