Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2019/93 om införandet av särskilda bestämmelser för de mindre Egeiska öarna rörande vissa jordbruksprodukter"

(2002/C 80/12)

Den 26 november 2001 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 36 och 37 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Den 27 november 2001 beslutade Ekonomiska och sociala kommitténs ordförandeskap att ge sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö i uppdrag att svara för beredningen av kommitténs yttrande.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär fastställde ESK vid sin 387:e plenarsession den 16-17 januari 2002 (sammanträdet den 16 januari 2002) utnämningen av Giannis Papamichaíl till huvudföredragande, och antog detta yttrande med 68 röster för och 3 nedlagda röster.

1. Inledning och bakgrund

1.1. Vid sitt möte på Rhodos den 2-3 december 1988 erkände Europeiska rådet de särskilda svårigheter som vissa öregioner inom gemenskapen möter i fråga om tidtabellen för ekonomisk och social utveckling, och som hänger samman med själva ökaraktären, de stora avstånden, deras begränsade storlek, de geografiska förhållandena, jordbruksföretagens småskalighet, avsaknaden av stordriftsfördelar, beroendet av andra, de höga produktions- och transportkostnaderna samt klimatförhållandena.

1.2. Kommissionen har genomfört en omfattande studie(1) av de mindre Egeiska öarnas särskilda problem (öar med mindre än 100000 invånare) och lagt fram lagstiftningsförslag i syfte att skapa en ram för åtgärder på jordbruksområdet som skall finansieras genom EUGFJ:s garantisektion och utvecklingssektion. I dessa förslag fastställs den övergripande strategin och konkreta åtgärder för att lösa problemen.

1.3. Den 12 februari 1993 begärde rådet Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om kommissionens förslag till förordning. Den 26 maj 1993 antog ESK:s plenarsession det yttrandet enhälligt. Föredragande var Apóstolos Spiroúdis(2).

1.3.1. Med beaktande av kommissionens förslag och Europaparlamentets betänkanden antog rådet förordning (EEG) nr 2019/93 den 19 juli 1993(3).

1.3.1.1. I enlighet med artikel 15.1 i förordning (EEG) nr 2019/93 lade kommissionen 1996 fram en första rapport till rådet och Europaparlamentet om de framsteg som har gjorts i genomförandet av de särskilda åtgärderna till förmån för de mindre Egeiska öarna(4).

1.3.1.2. År 1998 lade kommissionen fram sin andra rapport enligt samma artikel om genomförandet av programmet under år 1995(5).

1.3.1.3. Ytterligare en rapport enligt artikel 15.1 lades fram av kommissionen beträffande genomförandet av programmet 1996-1997.

1.3.1.4. Kommissionen gav också en oberoende konsultbyrå (Speed Ltd) i uppdrag att göra en studie/utvärdering av den ekonomiska situationen för de mindre Egeiska öarna, där man även tar upp effekterna av de åtgärder som vidtagits för att underlätta tillämpningen av förordningen.

1.3.1.5. I enlighet med artikel 15.2 i förordning (EEG) nr 2019/93 har kommissionen lagt fram sådana årliga rapporter som nämns i föregående punkter samt den allmänna utvärderingsrapporten till Europaparlamentet och rådet (KOM(2001) 64 slutlig).

1.4. Mot bakgrund av ovanstående lade kommissionen fram det aktuella förslaget om ändring av förordning (EEG) nr 2019/93 i linje bestämmelserna om översyn i artikel 15.2.

2. Sammanfattning av förordning (EEG) nr 2019/93

2.1. Syftet med förordning (EEG) nr 2019/93 är att mildra de mindre Egeiska öarnas (öar med mindre än 100000 invånare) problem i fråga om vissa produkter och produktionsmetoder inom jordbruket. I en strävan att kompensera dessa nackdelar beslutade man om särskilda stödåtgärder inom ramen för den särskilda försörjningsordningen och till förmån för den lokala produktionen. Det är meningen att dessa åtgärder skall finansieras via en särskild budgetpost (EUGFJ:s garantisektion, anslag i storleksordningen 25 miljoner EUR per år). Dessutom godkändes en rad undantag för strukturåtgärder, för vilka inga ytterligare anslag skrevs in i budgeten. Utgifterna för dessa anslag täcktes av budgetposterna för EUGFJ:s utvecklingssektion inom gemenskapens stödramar.

2.2. Den särskilda försörjningsordningen

Målet med den särskilda försörjningsordningen är att kompensera för kostnaderna för vissa produkter så att de kan saluföras till rätt pris i förhållande till fastlandet. De kvoter som fördelas enligt den särskilda försörjningsordningen bestäms av de prognostiserade försörjningsbalanserna, som regelbundet ses över i relation till behoven. När det gäller tillämpningen av den särskilda försörjningsordningen har öarna delats in i två undergrupper i förhållande till avståndet till hamnar på grekiska fastlandet. Gemenskapen svarar för 90 % av kostnaderna för dessa åtgärder, medan 10 % bekostas av medlemslandet.

2.3. Åtgärder till stöd för lokala produkter

Dessa åtgärder avser stöd till traditionell lokal jordbruksverksamhet, såväl växtodling som djuruppfödning, både för att täcka marknadens behov och för att blåsa nytt liv i vissa produktionssektorer där de Egeiska öarna har traditioner och naturliga förutsättningar.

2.4. Undantag beträffande strukturåtgärder

I syfte att förbättra jordbruksstrukturens effektivitet fastställde man i rådets förordning (EEG) nr 2328/91(6) av den 15 juli 1991 förutsättningarna för stöd till investeringar i jordbruksföretag på mindre Egeiska öar. Dessutom möjliggjordes en höjning av den planerade 50-procentsgränsen för gemenskapens deltagande vad gäller investeringar inom vissa branscher som sysslar med bearbetning av och handel med jordbruksprodukter, i syfte att förbättra invånarnas levnadsförhållanden.

3. Huvudsakliga ändringar av rådets förordning

3.1. Med hänsyn till slutsatserna i den allmänna utvärderingsrapporten föreslår kommissionen att förordningen ändras på ett antal punkter, och överlämnar föreliggande ändringsförslag till rådet för godkännande. Ändringarna håller sig inom de ekonomiska ramar som fastställts i gemenskapens budgetplan (cirka 26 miljoner EUR).

3.2. Förteckningen över de produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen har reviderats enligt följande:

3.2.1. Undantag kommer att beviljas i fråga om förbudet mot återutförsel av bearbetade produkter.

3.2.2. Vidare undantas frukt och grönsaker från förordningen, med stöd av artikel 3.2 i förordning (EEG) nr 2019/93, enligt vilken stödet skulle minskas under en femårsperiod från 1993 till 1997, som är det sista år som programmet genomförs. Stödet har utnyttjats mycket sällan, eftersom de företag som handlar med de begränsade kvantiteter som konsumeras på öarna är små och saknar de strukturer som krävs för att dra nytta av stödet.

3.2.3. De produkter för vilka den särskilda försörjningsordningen endast haft begränsad effekt (socker) eller ingen effekt alls (yoghurt) undantas också.

3.2.4. Kommissionen kommer att ansvara för översynen av förteckningen samt verka för att förenkla handläggningen.

3.2.5. Efter att ha analyserat öarnas behov, föreslår kommissionen nu de åtgärder som bör vidtas i fråga om lokala jordbruksprodukter.

3.2.5.1. Efter de föreslagna ändringarna kommer den särskilda försörjningsordningen att omfatta boskapsuppfödning, vinstockar för produktion av kvalitetsviner fso, olivodling, produktion av matpotatis och utsädespotatis samt produktion av honung av hög kvalitet. Beloppen uttrycks nu i euro i stället för ecu (som var fallet i förordning (EEG) nr 2019/93):

- Boskapsuppfödning: 48,3 EUR/djur (i stället för 40 ecu).

- Potatis: 603 EUR/hektar (i stället för 500 ecu).

- Vinstockar: 476 EUR/hektar (i stället för 400 ecu).

- Olivodling: 145 EUR/hektar (i stället för 120 ecu).

- Honung: 12 EUR/bikupa (i stället för 10 respektive 7 ecu för de två produktionsalternativen enligt förordning (EEG) nr 2019/93).

3.2.6. I fråga om de kvantiteter som stödfinansieras fastställs följande:

3.2.6.1. Stöd till gödning av handjur av nötkreatur beviljas för högst 12000 handjur per år. Inom denna gräns skall den proportionella minskning av beloppet som anges i artikel 4.4 i förordning (EG) nr 1254/99(7) inte tillämpas.

3.2.6.2. Stödet till bikupor beviljas för högst 75000 bikupor per år.

3.2.6.3. Ansvaret för att utarbeta den årliga rapporten och genomföra programmet överförs från kommissionen till medlemsstaten.

3.2.6.4. Kommissionen kommer att utarbeta och se över försörjningsbalansen med hänsyn till rådande behov.

3.2.7. De stöd som inte varit effektiva (stöd till lagring av lokala ostar och mognadslagring av likörviner) avskaffas.

3.2.8. De stöd som varit mycket kostsamma eller svåra att handlägga (frukt och grönsaker samt blommor) avskaffas också.

3.2.9. Undantagen beträffande strukturåtgärder upphävdes genom förordning (EG) nr 1257/99(8) om landsbygdsutveckling. Emellertid föreskrivs i skäl 53 i den förordningen att politiken för landsbygdsutveckling måste vara flexibel samt medge anpassningar och undantag.

3.2.9.1. Med stöd av ovanstående skäl fastställs att det totala stödet kan höjas med högst 15 procentenheter för investeringar som syftar till diversifiering, omstrukturering eller inriktning på hållbart jordbruk.

3.2.9.2. Stödet kan höjas med högst 65 % för investeringar i små och medelstora företag som bearbetar eller saluför lokalt producerade jordbruksprodukter.

3.2.10. Efter varje femårsperiod för dessa åtgärder skall kommissionen lägga fram en allmän rapport för Europaparlamentet och rådet med en redovisning av de justeringar som kan visa sig vara nödvändiga. Konkret betyder detta att bestämmelserna skall kunna ses över vart femte år.

4. Allmänna kommentarer

4.1. Det är tydligt att kommissionen grundar sina konkreta förslag till ändringar av förordningen på slutsatserna i det dokument som utarbetats efter programmets första sju år (1993-1999). Rent generellt ställer sig ESK positiv till de föreslagna ändringarna.

4.2. ESK vill betona att de små Egeiska öarna bidragit till den allmänna utvecklingen i Grekland. Kommittén är positiv till detta jordbruksstöd - inte bara som en enstaka åtgärd, utan som en av många åtgärder i en övergripande plan för ekonomisk och social utveckling på öarna med ett långsiktigt strategiskt syfte (ekonomisk livskraft). En sådan plan bör omfatta särskilda åtgärder på samtliga produktionsområden, bl.a. följande:

- Stöd till och utveckling av traditionell industri.

- Bevarande och främjande av lokal kultur.

- Fler investeringsincitament.

- Åtgärder för att komma till rätta med säsongsarbetslösheten, t.ex. ekoturism som alternativ till massturism och kompletterande jordbruksinkomst.

- Fullgott miljöskydd.

- Öarna bör garanteras tillräckliga energiresurser genom att man utnyttjar alternativa och miljövänliga energikällor (vind- och solkraft) och på ett framgångsrikt sätt förvaltar deras vattentäkter så att man kan komma till rätta med det ständiga vattenbristproblemet.

- Moderniserad hälso- och sjukvård.

- Höjda utbildningsanslag.

- Yrkesutbildning av arbetskraften.

- Goda kommunikationer och förbättrade transporter.

4.3. ESK vill på nytt hänvisa till sitt tidigare yttrande(9) om behovet av en hållbar utveckling med avseende på fiskerinäringen och utnyttjandet av havets resurser, såsom tvättsvampsfiske och fiskodling.

För en korrekt handläggning och en effektiv kontroll samt för att det program som fastställs genom förordningen skall kunna genomföras med framgång vill ESK även framhålla behovet av bestämmelser för organiserade stödåtgärder för:

- Arbetsmarknadsparterna.

- Jordbrukssammanslutningar.

- Arbetsmarknadsorganisationer.

- Lokala myndigheter.

4.4. ESK undrar varför förordningen begränsas (geografiskt) till att enbart omfatta de små öarna i Egeiska havet och inte samtliga grekiska små öar (t.ex. ön Gavdos) vars problem är om inte samma så ändå likartade.

4.5. Eftersom öarna i Egeiska havet utgör Greklands yttre gräns, vill ESK även betona behovet av stöd till landets tullmyndighet, hamnmyndigheter och kustbevakning. Dessa myndigheter ansvarar för att bekämpa varusmuggling och olagligt fiske samt illegal invandring, som på sistone blivit oerhört omfattande på grund av kriget i Afghanistan och i Mellanöstern.

4.6. På motsvarande sätt bör hänsyn också tas till frågan om fred och säkerhet i regionen. ESK anser att det absolut inte tjänar gemenskapens intresse att se annorlunda på öarna i Egeiska havet i förhållande till andra avlägset belägna regioner i EU när det gäller en militär EU-styrka (Eurocorps).

5. Särskilda kommentarer

5.1. Artikel 2

5.1.1. Kommittén anser att förteckningen i bilagan över den särskilda försörjningsordningen bör inkludera odling av bomull, som på ett mycket positivt sätt kan användas som komplement till djurfoder. Bomull odlas inte på öarna och dess transportkostnader utgör en mycket stor del av priset.

5.1.2. ESK anser att vårvete också bör inkluderas i förteckningen, som redan omfattar mjöl, eftersom denna produkt bidrar till att bevara en traditionell produktionsteknik för mjöl (vatten- och vinddrivna kvarnar).

5.2. Artikel 3

5.2.1. I artikel 3.1 anges att stödet skall finansieras av "kommissionen" med 90 %, men det vore kanske mer korrekt att ersätta denna term med "gemenskapen".

5.2.2. Kommittén ser positivt på undantaget avseende förbudet mot återutförsel av bearbetade produkter, eftersom detta stimulerar verksamheten inom små lokala bearbetningsföretag.

5.2.3. Undantaget omnämns i artikel 3.5 men borde omnämnas i artikel 3.4.

5.3. Artikel 3a

5.3.1. Kommittén anser det vara absolut nödvändigt att se över indelningen av de öar som omfattas av den särskilda försörjningsordningen i samband med att Grekland lägger fram sin årsrapport.

5.3.2. Kommittén ser mycket positivt på de bestämmelser (punkt 2) som innebär att kommissionen reviderar försörjningsbalanserna och av bilagans förteckning över produkter.

5.4. Artikel 12

ESK anser att den övre gränsen för stöd till bikupor (75000) som används för produktion av kvalitetshonung måste höjas. Vi betonar att det totala antalet bikupor som kunde få stöd under den första tillämpningsperioden enligt förordning (EEG) nr 2019/93 uppgick till 150000.

5.5. Artikel 13

Kommittén välkomnar också undantagen beträffande strukturåtgärder som främjar en inriktning på ett hållbart jordbruk samt på investeringsinitiativ från jordbruksföretag och från småföretag som bearbetar eller saluför jordbruksprodukter.

5.6. Artikel 15

Dröjsmålen beträffande nödvändiga dokument som kommissionen behöver få in från lokala förvaltningar på öarna för att sammanställa årsrapporterna är ytterligare ett tecken på de problem som finns i regionen. Kravet på att de grekiska myndigheterna skall lägga fram en årlig rapport är ändamålsenligt.

5.7. ESK rekommenderar att stödåtgärderna för lokala produkter i den ändrade förordningen också skall innefatta följande:

5.7.1. Man bör ge indirekt stöd till produktion av färsk mjölk, eftersom den lokala produktionen inte räcker till och den produktionskapacitet som fortfarande finns kvar ständigt minskar.

5.7.2. Stödet per hektar i syfte att främja produktion och bearbetning av aromatiska örter och medicinalväxter ger inte upphov till några problem på gemenskapsmarknaderna, eftersom jordmånen och klimatförhållandena är gynnsamma. I stället stimulerar det konkurrensen och kan ge lokalbefolkningen kompletterande inkomster.

6. Slutsatser

6.1. Av kommissionens tidigare årsrapporter och den allmänna utvärderingsrapporten drar ESK slutsatsen att ändringen av förordningen utgör ett steg i rätt riktning och ger den sitt fulla stöd. De justeringar som görs har sin grund i ovannämnda rapporter och gör förordningen bättre anpassad till dagens verklighet och resultaten av den sjuåriga tillämpningsperioden.

6.2. ESK anser att kommissionen bör öka sin flexibilitet när det gäller att förbättra den strukturella rörligheten, och både lägga till nya stödberättigade produkter och avföra andra produkter beroende på hur behoven på öarna utvecklas. I fortsättningen bör ESK:s synpunkter kunna underlätta kommissionens arbete i alla skeden då man studerar olika sätt att förbättra programmets effektivitet.

6.3. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar att kommissionen är på rätt väg med sitt sätt att närma sig de mindre Egeiska öarnas problem. På så vis tillför man en politisk dimension, som enligt kommitténs mening banar väg för studier och motsvarande åtgärder till förmån för alla mindre öar med liknande problem inom Europeiska unionen.

Bryssel den 16 januari 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 64 slutlig, 7.2.2001.

(2) EGT C 201, 26.7.1993, s. 22.

(3) EGT L 184, 27.7.1993, s. 1-7.

(4) KOM(96) 387 slutlig.

(5) KOM(98) 292 slutlig.

(6) EGT L 218, 6.8.1991, s. 1-21.

(7) EGT L 160, 26.2.1999, s. 21-47.

(8) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80-102.

(9) EGT C 201, 26.7.1993, s. 22.