P6_TA(2005)0298

En värld utan landminor

Europaparlamentets resolution om en värld utan minor

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande och bekräftande av sina tidigare resolutioner om landminor, klusterammunition och oexploderad ammunition,

- med beaktande av EU:s minåtgärdsstrategi 2005-2007,

- med beaktande av rapporten från Europaparlamentets ad hoc-delegation till den första översynskonferensen med parterna i konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring som hölls i Nairobi, Kenya, 28 november- 3 december 2004,

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. I samband med parlamentets utfrågning den 16 juni 2005, som genomfördes av utskottet för utveckling och utskottet för internationell handel, framfördes parlamentets beslutsamhet att bidra till en helt minfri värld.

B. Truppminorna dödar och lemlästar tusentals människor varje år, oftast oskyldiga och försvarslösa civila, särskilt barn. Det måste sättas stopp för det lidande och de olyckor som minorna förorsakar. De hindrar ekonomisk utveckling och återuppbyggnad samtidigt som flyktingar och internt tvångsförflyttade personer inte kan återvända. I allmänhet bryter de mot de grundläggande mänskliga rättigheterna och de får dessutom andra allvarliga följder i många år efter det att de lagts ut.

C. Truppminor utgör ett allvarligt och långsiktigt hot mot människors säkerhet var de än de placeras på grund av sina sociala, ekonomiska, miljömässiga och humanitära följder.

D. Antalet stater som hittills ratificerat eller anslutit sig till konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring från 1997 (även känd under namnet "minförbudskonventionen") uppgår till 144 och ytterligare 8 stater har undertecknat konventionen. Parlamentet är oroat över att 50 stater fortfarande står utanför konventionen, däribland vissa EU-medlemsstater. Parlamentet är i synnerhet oroat över den enda medlemsstat som varken undertecknat, ratificerat eller anslutit sig till konventionen.

E. Minförbudskonventionen efterlevs i stor omfattning och 69 anslutna stater har förstört alla sina minor, mer än 38,3 miljoner, och ytterligare 13 stater håller på med att förstöra sina minor. Alla stater för vilka tidsfristen för att förstöra sina lager har löpt ut har meddelat framgångsrika resultat.

F. Trots denna framgång uppskattas det att 180-185 miljoner truppminor finns i lager och att truppminor fortfarande skräpar ner 83 länder i världen, inbegripet 54 stater som anslutit sig till konventionen.

G. 15000-20000 människor faller fortfarande offer för truppminor varje år. De flesta är civilpersoner och många av dem barn. Dessutom finns det hundratusentals människor runt om i världen som överlevt minolyckor och som nu behöver stöd för resten av sitt liv. I de flesta av de mindrabbade länderna råder det enorm brist på stöd för att rehabilitera och återanpassa dessa människor i samhället.

H. Enligt konventionen krävs att de anslutande parterna tillser att truppminorna förstörs senast tio år efter konventionens ikraftträdande och de stater som har resurser uppmanas att lämna bistånd för att detta mål skall uppnås.

I. Därför var konventionsparternas första översynskonferens, som hölls i Nairobi (Kenya) den 29 november- 3 december 2004 ("toppmötet i Nairobi om en värld utan minor") och den handlingsplan som antogs av staterna vid detta toppmöte så viktiga.

J. Majoriteten av konflikterna är i dag interna eller inbördeskrig och landminorna läggs ofta ut i samband med dessa av såväl statliga väpnade styrkor som icke-statliga väpnade grupper.

K. Ett erkännande måste ges åt de insatser och den framgång som nåtts när det gäller att få de väpnade icke-statliga aktörerna att sluta upp bakom ett förbud mot landminor. Detta innebär dock inte stöd för, eller erkännande av, legitimiteten hos de väpnade icke-statliga aktörerna eller deras verksamhet

L. Det är det internationella samfundets moraliska skyldighet att se till att alla involverade parter i sådana konflikter, såväl statliga som väpnade icke-statliga aktörer, förpliktar sig att sluta använda truppminor, i syfte att få till stånd ett verkligt universellt förbud mot dessa inhumana vapen. Det internationella samfundet, och i synnerhet de största producenterna, exportörerna och användarna i det förgångna har en moralisk skyldighet att ge stöd och resurser för minåtgärder, utöver de rättsliga skyldigheter som följer av minförbudskonventionen.

M. Den stora användningen av fordonsminor i åtminstone 56 länder skapar långvariga problem för människorna i länder som Afghanistan, Angola, Eritrea, Etiopien och Sudan.

N. Alla typer av röjningsskydd är riktade mot humanitär minröjningspersonal och utgör också ett hot mot civilbefolkningen.

1. Europaparlamentet uttrycker sin oro över de skadliga och vittomfattande effekterna av landminor och oexploderad ammunition på civilbefolkningen, i synnerhet barnen.

2. Europaparlamentet uppmanar alla stater som ännu inte har undertecknat minförbudskonventionen att utan dröjsmål ansluta sig till den. Parlamentet uppmanar alla stater som undertecknat konventionen men ännu inte ratificerat den att göra så utan dröjsmål.

3. Europaparlamentet uppmanar alla mindrabbade länder som inte har ratificerat eller anslutit sig till konventionen att vidta nödvändiga åtgärder för att lindra lidandet för de civila som bor i områden där minor är utlagda genom att röja minor och ge de överlevande lämpligt stöd samt frivilligt tillhandahålla uppgifter som gör de internationella åtgärderna mot minor effektivare (insynsrapporter enligt artikel 7 i konventionen).

4. Europaparlamentet uppmanar Förenta staterna att åter överväga sitt uttalande från februari 2004 att det inte kommer att ansluta sig till konventionen, att det kommer att behålla sina 8,8 miljoner så kallade "smarta" truppminor (utrustade med självförstöringsmekanismer) och använda dem obegränsat var som helst i världen samt att det kommer att behålla sina 1,2 miljoner "konventionella" truppminor (utan självförstöringsmekanism) för att använda i i Korea till 2010. Parlamentet uppmanar vidare Förenta staterna att inte återuppta produktion, handel eller användning av ammunition som kan definieras som truppminor enligt konventionen, inbegripet det så kallade "spindelsystemet" (Spider system). Förenta staterna uppmanas vidare att omedelbart upphöra med leveranserna av truppminor till EU:s medlemsstater och till andra vänligskapligt sinnade länder. Parlamentet uppmanar Kina att åter överväga sin produktion av landminor och att förstöra sitt enorma lager på uppskattade över 100 miljoner truppminor, varav de flesta saknar självförstörings, självdesarmerings- och spårningsmekanismer. Ryssland uppmanas att sluta använda truppminor i konflikten i Tjetjenien och att undanskaffa eventuella lager som fortfarande finns tillgängliga för de ryska trupperna i Georgien och Tadzjikistan.

5. Europaparlamentet uppmanar de tre medlemsstater i den utvidgade Europeiska unionen som ännu inte har ratificerat eller anslutit sig till minförbudskonventionen att utan dröjsmål göra så.

6. Europaparlamentet uppmanar samtliga konventionsparter att till fullo och grundligt genomföra handlingsplanen från Nairobi för att uppnå konventionens humanitära mål och nedrustningsmål under perioden 2005-2009, nämligen:

a) Att påskynda minröjningen och tillse att mindrabbade konventionsparter kommer att kunna genomföra en röjning av samtliga truppminor innan tioårsfristen går ut, vilken kommer att börja gå ut under 2009.

b) Att tillhandahålla omedelbart, tillräckligt och anpassat stöd till överlevande från minolyckor och deras familjer.

c) Att tillhandahålla allomfattande årliga insynsrapporter vilket krävs enligt konventionen och i dessa skall information om följande ingå: stöd till offer, avsedda ändamål för och aktuell användning av minor enligt artikel 3, åtgärder som vidtagits så att minor av typ försvarsladdning 21 (claymore mines) enbart kan användas med manuell avskjutning samt om utländska lager av truppminor

d) Att nå en gemensam förståelse bland konventionsparterna för tillämpningen av konventionens artiklar 1, 2 och 3 eftersom dessa handlar om gemensamma åtgärder, fordonsminor med känsliga tändningar, och minor som bibehålls för utbildning och utveckling, och i synnerhet insistera på att varje mina som kan detonera genom en persons närvaro, närhet eller kontakt utgör en truppmina som är förbjuden enligt konventionen. Det är av avgörande betydelse att denna definition inbegriper snubbeltråd, bryttråd, brytpinnar, tändare med lågt utlösningstryck, röjningsskydd och liknande anordningar.

e) Att utarbeta och anta nationella genomförandeåtgärder för att förhindra och motverka verksamhet som är förbjuden enligt konventionen, inbegripet användning av straffrättsliga påföljder enligt artikel 9.

7. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta anslutning till och efterlevnad av konventionen vara en central punkt i utvecklingsprogrammen med tredje land i de fall då truppminor står i vägen för ekonomisk och social utveckling. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att skapa specifika incitament för länder där truppminorna inte direkt inverkar på ekonomisk och social utveckling att ansluta sig till och efterleva konventionen.

8. Europaparlamentet uppmanar medlemsstater som är parter i konventionen att verka för bredast möjliga tolkning av begreppet "truppmina" för att inkludera alla landminor som en person oavsiktligt kan utlösa, oavsett vilken teknisk kategori de tillhör ("fordonsmina", "truppmina").

9. Europaparlamentet upprepar att en värld utan minor bara kan åstadkommas om alla typer av minor förbjuds och inte bara vissa typer av landminor. Parlamentet betonar att detta inkluderar alla typer av fordonsminor. EU och medlemsstaterna uppmanas att gå i spetsen för att uppnå detta mål.

10. Europaparlamentet uppmanar EU att stärka Europas ledarskap inom global nedrustning, i avsikt att upprepa framgången med minförbudskonventionen inom andra områden, nämligen inom området för fordonsminor, klusterammunition, handeldvapen och lätta vapen.

11. Europaparlamentet uppmanar alla mindrabbade konventionsparter att tillse att minåtgärder och stöd till offren för minorna ingår i de nationella prioriteringarna, och, i förekommande fall, i deras nationella, regionala och sektoriella utvecklingsplaner och utvecklingsprogram.

12. Europaparlamentet uppmanar konventionsparterna och kommissionen att utöka sitt stöd till andra konventionsstater som har behov av detta, i synnerhet för att förbättra och öka stödet till överlevande från minolyckor och deras familjer, i syfte att iaktta de första tidsfristerna för minröjning 2009 samt för att förstöra lager vilket kan utgöra en särskild utmaning på grund av de olika typer och kvantiteter av minor som skall förstöras och lagrens lokalisering och skick. Detta stöd skall också tillhandahållas i områden som kontrolleras av icke-statliga aktörer.

13. Europaparlamentet uppmanar samtliga väpnade icke-statliga aktörer att underteckna åtagandet om att ansluta sig till totalförbudet av truppminor och att samarbeta i anslutning till minåtgärder, vilket föreskrivs i Geneva Call-initiativet. Rådet och kommissionen uppmanas med eftertryck att fortsätta sina ansträngningar för att få väpnade icke-statliga aktörer att göra åtaganden inom detta område.

14. Europaparlamentet efterfrågar utökade resurser till humanitär minröjning, förstörelse av lager, och utbildning i minrisker samt till behandling, rehabilitering och social och ekonomisk återanpassning av offer för minolyckor i de områden som är under väpnade icke-statliga aktörers kontroll.

15. Europaparlamentet uppmanar alla stater som kan att politiskt och diplomatiskt stödja arbetet inom specialiserade icke-statliga organisationer som arbetar med beväpnade icke-statliga aktörer, exempelvis Geneva Call och de nationella kampanjerna inom den internationella kampanjen för förbud mot landminor.

16. Europaparlamentet uppmanar de stater där det pågår interna väpnade konflikter att underlätta det arbete som sådana icke-statliga organisationer utför. Särskilt uppmanas Colombias regering att underlätta humanitära minröjningsprogram och verksamheter i samband med dessa genom lokala och regional humanitära överenskommelser, för civilbefolkningens skull. Parlamentet anser att ett underlåtande att underlätta kontrollen av humanitär minröjning är ett brott mot minförbudskonventionens humanitära anda.

17. Europaparlamentet välkomnar EU:s löfte om 140000000 euro för perioden 2005-2007 för sin nya minåtgärdsstrategi. EU:s uppmanas att tillse att denna tilldelning av medel bekräftas i samband med de årliga budgetbesluten och att tillräckliga resurser också blir tillgängliga efter 2007.

18. Europaparlamentet uppmanar staterna i konventionen att garantera insyn i genomförandet av konventionen, särskilt genom att involvera nationella parlament och allmänheten.

19. Europaparlamentet uppmanar staterna som är parter i konventionen, särskild de som är EU-medlemmar, att se till att deras finansiering av minröjning delvis kommer att anslås till utvecklandet av en nationell minröjningskapacitet och att minröjningsstödet fortsätter tills dess alla kända eller misstänkta minerade områden är röjda.

20. Europaparlamentet rekommenderar vidare att EU skall överväga att lämna ekonomiskt stöd till stater som inte är anslutna till konventionen i händelse av humanitära nödsituationer. Parlamentet upprepar att ett sådant stöd bara kan ges om mottagarlandet bevisar sin politiska vilja att röra sig i riktning mot en anslutning till konventionen.

21. Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att genom lämplig lagstiftning förbjuda finansiella institutioner under deras jurisdiktion eller kontroll att direkt eller indirekt investera i företag som är inblandade i produktion, lagring eller överföring av truppminor eller andra närliggande kontroversiella vapensystem, exempelvis klusterammunition.

22. Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att se till att den lagstiftning följs som förbjuder investeringar i företag som är inblandade i hanteringen av truppminor, genom att skapa effektiva kontroll- och straffmekanismer. Detta innebär en skyldighet för finansieringsinstitut att erbjuda full insyn i de företag som de investerar i.

23. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar, FN:s generalsekreterare, OSSE:s generalsekreterare, Internationella rödakorskommittén, ledningsgruppen för den internationella kampanjen för förbud mot landminor, AVS-EU:s gemensamma församling, Förenta staternas, Rysslands och Kinas regeringar, ordföranden för toppmötet i Nairobi om en värld utan minor, Afrikanska unionen och det panafrikanska parlamentet.

--------------------------------------------------