MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

Följande förslag om upphävande av förordning (EU) nr 256/2014 (nedan kallad förordningen) läggs fram i samband med kommissionens Refit-program och åtagande om bättre lagstiftning. Syftet är att se till att lagstiftningsramen håller god kvalitet och fungerar ändamålsenligt, såsom anges i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om bättre lagstiftning. Kommissionen har konstaterat att denna förordning inte längre är ändamålsenlig och föreslår att den ska upphävas.

Den 26 februari 2014 antogs förordning (EU) nr 256/2014 om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen för att säkerställa att EU:s energipolitik utvecklas på ett effektivt sätt och anpassar sig till EU:s verkliga behov. Denna förordning fick stöd genom kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1113/2014 av den 16 oktober 2014, i vilken formen för och det tekniska innehållet i den anmälan som avses i artiklarna 3 och 5 i förordning (EU) nr 256/2014 fastställs.

På grundval av artikel 194 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förordning (EU) nr 256/2014 och kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1113/2014 är medlemsstaterna skyldiga att underrätta kommissionen om investeringsprojekt där arbetet med uppförande eller avveckling hade inletts eller för vilka ett slutgiltigt investeringsbeslut har fattats. På så sätt skulle kommissionen få tillgång till uppgifter och information om den planerade utvecklingen av produktions-, överförings- och lagringskapacitet och om projekt inom olika energisektorer som är av intresse för unionen och av vikt för framtida energi- och investeringsstrategier.

Förordningen syftade därför till att ge kommissionen en bättre helhetsbild av utvecklingen av investeringar i energiinfrastruktur i EU så att den bättre kan uppfylla sitt ansvar på energiområdet.

Skyldigheterna enligt denna förordning var redan i kraft i enlighet med rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 av den 24 juni 2010 om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen och om upphävande av förordning (EG) nr 736/96. Domstolen ogiltigförklarade förordning nr 617/2010 på grund av felaktig rättslig grund, men dess effekter fortsatte fram till dess att förordning (EU) nr 256/2014 antogs.

Medlemsstater har lämnat in uppgifter för tre rapporteringsförfaranden (2011, 2013 och 2015) sedan de skyldigheter som följer av denna förordning och dess föregångare, rådets förordning nr 617/2010, har trätt i kraft. Därför har tillräckligt med tid gått för att kommissionen ska kunna utföra en evidensbaserad kritisk analys av huruvida förordningen har lett till förväntat resultat.

2.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

•Efterhandsutvärderingar, lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

Kommissionen beställde tre externa studier efter de tre medlemsstaternas rapporteringsförfaranden ägt rum enligt denna förordning och dess föregångare. Mot bakgrund av resultaten såg kommissionen under 2016 över förordning (EU) nr 256/2014 i enlighet med artikel 11 i den förordningen. Detta utgjorde en del av en större kontroll av ändamålsenligheten som omfattade planerings- och rapporteringsskyldigheterna enligt energilagstiftningen. Kommissionen offentliggjorde den i november 2016 tillsammans med sitt förslag till förordning om styrningen av energiunionen.

Detta förfarande visade följande:

1.Det förekom betydande överlappningar mellan rapporteringsskyldigheterna enligt denna förordning och rapporteringsskyldigheterna för Entso för el och Entso för gas, och skyldigheterna enligt denna förordning har endast lett till begränsat eller inget mervärde.

2.Merparten av de uppgifter som lämnats av medlemsstaterna inom ramen för denna förordning kan lätt erhållas från andra källor: De europeiska nätverken av systemansvariga för överföringssystem (European Network of Transmission System Operators - Entso), tioårsplanerna för nätverksutveckling (TYNDP), de årliga rapporterna från de systemansvariga för överföringssystemen och allmännyttiga företag, nationella utvecklingsplaner för sektorer (t.ex. handlingsplaner för förnybar energi), etc. Dessutom samlar kommissionen regelbundet in marknadsinformation genom Energy Market Observation System (Emos).

3.Efter alla tre förfaranden har genomförts omfattar de inhämtade uppgifterna enbart cirka hälften av EU:s energisektor.

4.De svårigheter som finns i samband med genomförandet av vissa av förordningens krav, särskilt när det gäller uppgifter som ska lämnas om framtida kapacitet, har underminerat nyttan av tre genomförda rapporteringsförfarandena.

Kommissionen drog följaktligen slutsatsen att förordning (EU) nr 256/2014 inte har gett de förväntade resultaten. Det bör därför föreslås att den upphävs.

•Samråd med berörda parter

Som en del av det förberedande arbetet inför sitt förslag till lagstiftningsinitiativ om styrningen av energiunionen, genomförde kommissionen ett omfattande samråd för att samla in synpunkter från berörda parter, medborgare och medlemsstater. Under samrådet ställdes frågan hur gällande planering och rapportering på energiområdet kan förbättras för att uppnå energiunionens mål och minska den administrativa bördan.