–Hörande av vittnen, offer och experter via ljud- och videoupptagningar.

Efter förslag från Cloud Evidence Group har antagit kommittén för konventionen om it-brottslighet (T-CY) flera rekommendationer, bland annat om att förhandla om ett andra tilläggsprotokoll till konventionen om it-brottslighet om ett utökat internationellt samarbete (nedan kallat det andra tilläggsprotokollet). I juni 2017 godkände kommittén för konventionen om it-brottslighet mandatet för att utarbeta det andra tilläggsprotokollet under perioden september 2017–december 2019.

I artikel 46.1 c i konventionen fastställs att parterna regelbundet, när det är lämpligt, ska samråda i syfte att underlätta eventuella kompletteringar eller ändringar av konventionen. Parterna till konventionen om it-brottslighet har sedan en tid tillbaka undersökt de befintliga utmaningarna och hindren för nationella rättsliga myndigheters och polismyndigheters åtkomst till elektroniska bevis över brott som utreds i form av datorbehandlade uppgifter, från åren 2012 till och med 2014 genom en arbetsgrupp om gränsöverskridande åtkomst till uppgifter och från 2015 till och med 2017 genom Cloud Evidence Group.

De två rekommendationerna om deltagande i förhandlingarna om det andra tilläggsprotokollet till konventionen om it-brottslighet och inledande av förhandlingar med Förenta staterna kommer att antas av kommissionen samtidigt. De två förfarandena kommer att framskrida i olika takt men behandlar sammankopplade frågor, och åtaganden som gjorts under en förhandlingsomgång kan direkt påverka andra delar av förhandlingarna.

På internationell nivå har kommissionen fortsatt att delta som observatör i relaterade diskussioner inom ramen för Europarådets konvention om it-brottslighet. Gränsöverskridande åtkomst till elektroniska bevis har varit en återkommande punkt under minsitermötena mellan EU och Förenta staterna om rättsliga och inrikes frågor.

Kommissionens förslag om elektroniska bevis lägger grunden för en samordnad och konsekvent strategi såväl inom Europeiska unionen som för Europeiska unionen på internationell nivå, samtidigt som Europeiska unionens regler om exempelvis icke-diskriminering mellan Europeiska unionens medlemsstater och deras invånare beaktas. Även om kommissionen redan i sin konsekvensbedömning till förslagen om elektroniska bevis konstaterade att förslagen lämpligen kan kompletteras med bilaterala eller multilaterala avtal om gränsöverskridande åtkomst till elektroniska bevis med åtföljande skyddsåtgärder, valde kommissionen att först föreslå EU-regler om lämpliga former och skyddsåtgärder för gränsöverskridande åtkomst till elektroniska bevis innan man inleder internationella förhandlingar med tredjeparter.

Det kan därför anses att ingåendet av det andra tilläggsprotokollet kan påverka de gemensamma reglerna eller ändra deras räckvidd.

Unionen har följaktligen exklusiv befogenhet att förhandla om det andra tilläggsprotokollet till Europarådets konvention om it-brottslighet (enligt artikel 3.2 i EUF-fördraget).

Ämnesområdet för det andra tilläggsprotokollet skulle omfattas av EU:s politik och befogenheter, särskilt när det gäller området för instrument om straffrättsligt samarbete (artikel 82.1 i EUF-fördraget) och uppgiftsskydd (artikel 16 i EUF-fördraget) och förhandlingar kan, i enlighet med unionsrätten, inte genomföras utan EU:s medverkan. Kommissionen har dessutom en allmän uppgift att företräda Europeiska unionen i enlighet med artikel 17.1 i EU-fördraget. Mot bakgrund av ovanstående bör kommissionen av rådet utses till förhandlare för det andra tilläggsprotokollet till Europarådets konvention om it-brottslighet (CETS nr 185).

3.RELEVANTA BESTÄMMELSER INOM POLITIKOMRÅDET

Under förhandlingarna bör det säkerställas att de överenskomna bestämmelserna är förenliga med EU-lagstiftningen och medlemsstaternas skyldigheter enligt denna, även med beaktande av dess framtida utveckling. Det kommer dessutom att vara nödvändigt att säkerställa att det andra tilläggsprotokollet innehåller en frånskiljandeklausul som gör det möjligt för Europeiska unionens medlemsstater som blir parter i det andra tilläggsprotokollet att reglera förbindelserna mellan sig själva på grundval av EU-lagstiftningen. Funktionen för Europeiska kommissionens förslag om elektroniska bevis, även allt eftersom de utvecklas under medlagstiftarnas förhandlingar under lagstiftningsförfarandet, och slutligen i deras slutliga (antagna) form, bör bevaras mellan Europeiska unionens medlemsstater.

Det andra tilläggsprotokollet bör innehålla nödvändiga skyddsåtgärder avseende de grundläggande rättigheter och friheter som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt en persons rätt till sitt privatliv och familjeliv, sin bostad och sina kommunikationer i artikel 7 i stadgan, rätten till skydd av personuppgifter i artikel 8 i stadgan, rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol i artikel 47 i stadgan, presumtionen för oskuld och rätten till försvar i artikel 48 i stadgan och principerna om laglighet och proportionalitet i fråga om brott och straff i artikel 49 i stadgan. Det andra tilläggsprotokollet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.

Lämpliga dataskydds- och integritetsgarantier för insamling, överföring och senare användning av personuppgifter och uppgifter om elektronisk kommunikation ska ingå i protokollet för att säkerställa att EU:s tjänsteleverantörer fullt ut uppfyller sina skyldigheter enligt EU:s lagar om uppgiftsskydd och integritet, i den mån ett sådant internationellt avtal skulle kunna utgöra en rättslig grund för uppgiftsöverföringar som svar på utlämnandeorder eller en begäran från en myndighet i ett tredjeland som är part i tilläggsprotokollet, vilka kräver att en personuppgiftsansvarig eller registerförare lämnar ut personuppgifter och uppgifter om elektronisk kommunikation. De bör alltså säkerställa skyddet av unionsmedborgarnas grundläggande rättigheter och friheter, inklusive rätten till integritet och skydd av personuppgifter när personuppgifter eller uppgifter om elektronisk kommunikation lämnas ut till brottsbekämpande myndigheter i länder utanför Europeiska unionen.

Eftersom det i kommissionens förslag om elektroniska bevis saknas bestämmelser om att myndigheter kan få tillgång till uppgifterna utan hjälp av en mellanhand (”direkt åtkomst”) kan eventuell användning av dessa åtgärder endast grundas på nationell rätt. Medan det andra tilläggsprotokollet kan omfatta bestämmelser om ”Utvidgning av sökningar/åtkomst på grundval av behörighetsuppgifter” och ”Utredningstekniker” bör det huvudsakliga syftet vara att eftersträva starkare skyddsåtgärder för sådan gränsöverskridande direkt åtkomst till uppgifter för att säkerställa skyddet av EU-medborgarnas grundläggande rättigheter och friheter, inklusive rätten till privatliv och skyddet av personuppgifter.

Ingående av det andra tilläggsprotokollet bör möjliggöra ingående av bilaterala avtal eller avtal mellan parterna i protokollet och mellan parterna i protokollet och Europeiska unionen, varigenom deras förbindelser regleras. För detta ändamål bör det införas en lämplig klausul som föreskriver att om två eller flera parter till konventionen redan har ingått ett avtal eller ett fördrag om de frågor som regleras i konventionen, eller om de gör det i framtiden, ska de ha rätt att tillämpa detta avtal eller fördrag eller reglera dessa förbindelser i enlighet därmed, under förutsättning att detta görs på ett sätt som är förenligt med konventionens mål och principer. Avtalet mellan Europeiska unionen och Förenta staterna om gränsöverskridande åtkomst till elektroniska bevis i samband med straffrättsligt samarbete bör i de bilaterala förbindelserna mellan Förenta staterna och Europeiska unionen ha företräde framför avtal eller överenskommelser som ingåtts under förhandlingarna av det andra tilläggsprotokollet, i den utsträckning det omfattar samma frågor.





Rekommendation till

RÅDETS BESLUT

om bemyndigande att delta i förhandlingar om ett andra tilläggsprotokoll till Europarådets konvention om it-brottslighet (CETS nr 185)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

av följande skäl:

(1)Den 9 juni 2017 antog kommittén för parterna i Europarådets konvention om it-brottslighet (CETS nr 185) ett beslut om antagande av ett mandat för utarbetandet av ett andra tilläggsprotokoll till konventionen.

(2)Mandatet till det andra tilläggsprotokollet innehåller följande delar för övervägande: bestämmelser om en effektivare ömsesidig rättslig hjälp (en förenklad ordning för ömsesidig rättslig hjälp avseende begäranden om abonnentuppgifter, internationella utlämnandeorder, direkt samarbete mellan rättsliga myndigheter vid begäranden om ömsesidig rättslig hjälp, gemensamma utredningar och gemensamma utredningsgrupper, begäranden på engelska, hörande av vittnen, offer och experter via ljud- och videoupptagningar och ömsesidigt rättsligt bistånd i nödsituationer); bestämmelser som möjliggör direkt samarbete med tjänsteleverantörer i andra jurisdiktioner med avseende på begäranden om abonnentuppgifter, begäranden om bevarande och begäranden i nödsituationer; en tydligare ram och starkare skyddsåtgärder för befintlig praxis avseende gränsöverskridande åtkomst till uppgifter samt skyddsåtgärder, inbegripet dataskyddskrav.

(3)Unionen har antagit gemensamma regler som i stor utsträckning överlappar de planerade aspekter som övervägs för det andra tilläggsprotokollet. Detta omfattar i synnerhet en övergripande uppsättning instrument för att underlätta det straffrättsliga samarbetet, säkerställa miniminormer för processuella rättigheter samt dataskydds- och integritetsgarantier.