[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 23.5.2007

KOM(2007) 268 slutlig

2007/0095 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden och i tredjeland

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Med stöd av rådets förordning (EG) nr 2702/1999 om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land och rådets förordning (EG) nr 2826/2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden kan gemenskapen genomföra informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder på den inre marknaden och i tredjeland för ett antal jordbruksprodukter.

Med hänvisning till marknadssituationen inom och utanför gemenskapen och till villkoren för den internationella handeln har det ansetts lämpligt att med hjälp av de två nämnda förordningarna utveckla en övergripande och konsekvent politik för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder med de två tydliga tillämpningsområdena den inre marknaden och tredjelandsmarknaden.

Denna politik har redan kompletterat och förstärkt de åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit under de första åren av 2000-talet, bland annat genom att främja bilden av produkterna hos konsumenterna i gemenskapen och i tredjeland, särskilt när det gäller kvalitet, näringsvärde, livsmedelssäkerhet och produktionsmetoder. Dessa åtgärder har hjälpt till att öppna nya avsättningsmöjligheter och därmed berett marken för multiplikatoreffekter genom nationella eller privata initiativ.

Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts under de senaste åren och med syftet att åstadkomma förenkling bör det antas en gemensam rättslig ram för säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden och på tredjelandsmarknaderna, samtidigt som åtgärderna får behålla sina särdrag med hänsyn till den marknad där de genomförs. I det syftet föreslås nu en omarbetning av de två förordningarna (EG) nr 2702/1999 och (EG) nr 2826/2000 till en sammanslagen förordning.

Detta blir en fortsättning på den tidigare förenkling som ledde fram till de två förordningarna. Fram till slutet av nittitalet genomfördes åtskilliga förändringar i tillämpningsbestämmelserna till de olika sektoriella rättsakterna med bestämmelser om säljfrämmande åtgärder. På grund av detta blev de svåra att tillämpa. Det bedömdes därför ändamålsenligt att harmonisera och förenkla genom att anta de två nämnda förordningarna och upphäva de sektoriella bestämmelser och förordningar om säljfrämjande åtgärder som var i kraft sedan tidigare.

En gemensam rättslig, ram som den som nu föreslås, kommer att underlätta arbetet för de aktörer som är verksamma med säljfrämjande åtgärder. En sådan utveckling skulle också avsevärt minska och förenkla de administrativa förfaranden som krävs för att genomföra denna verksamhet.

2007/0095 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden och i tredjeland

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[2], och

av följande skäl:

(1) Med stöd av rådets förordning (EG) nr 2826/2000 av den 19 december 2000 om informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter på den inre marknaden[3] och rådets förordning (EG) nr 2702/1999 av den 14 december 1999 om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land[4] får gemenskapen genomföra informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder på den inre marknaden och i tredjeland för ett antal jordbruksprodukter. Resultaten av dessa åtgärder har hittills varit mycket uppmuntrande.

(2) Med hänsyn till de erfarenheter som gjorts och framtidsutsikterna för utvecklingen på marknaden både inom och utanför gemenskapen och de nya ramarna för internationell handel bör det utvecklas en övergripande och konsekvent politik för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder på den inre marknaden och marknaderna i tredjeländer när det gäller jordbruksprodukter och deras framställning samt i fråga om livsmedelsprodukter framställda från jordbruksprodukter utan att samtidigt stimulera till konsumtion av produkter med visst ursprung. För klarhets skull bör därför förordningarna (EG) nr 2702/1999 och (EG) nr 2826/2000 upphävas och ersättas med en enda förordning, med bibehållande av marknadsrelaterade särdrag beroende på var åtgärderna vidtas.

(3) En sådan politik kan med fördel komplettera och förstärka de åtgärder som medlemsstaterna vidtar, bland annat genom att främja bilden av produkterna hos konsumenterna i gemenskapen och i tredjeland, särskilt när det gäller kvalitet, näringsvärde, livsmedelssäkerhet och produktionsmetoder. Sådana åtgärder kommer att hjälpa till att öppna nya avsättningsmöjligheter i tredjeländer och därmed troligtvis även att leda till att ytterligare nationella eller privata initiativ kommer till stånd.

(4) Det bör definieras urvalskriterier för produkter och berörda sektorer, samt teman och marknader för gemenskapens program.

(5) Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredjeländer bör kunna gälla både produkter för vilka exportbidrag betalas och produkter som inte stöds på detta sätt.

(6) Åtgärderna bör verkställas inom ramen för program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder. För att säkerställa samstämmighet och effektivitet i åtgärderna på den inre marknaden, bör det antas riktlinjer så att varje produkt eller berörd sektor omfattas av allmänna riktlinjer för det huvudsakliga innehållet i respektive program.

(7) Med tanke på den tekniska karaktären hos de uppgifter som skall utföras, bör kommissionen ges möjlighet att ta hjälp av en expertkommitté för kommunikation eller av tekniska medhjälpare.

(8) Det bör fastställas kriterier för finansieringen av åtgärderna. Det är lämpligt att gemenskapen endast delvis finansierar åtgärderna, så att de organisationer som lämnar förslag och berörda medlemsstater får bära sin del av ansvaret. I exceptionella fall kan det ändå vara lämpligt att den berörda medlemsstaten slipper delta i finansieringen. När det rör sig om information om gemenskapssystem avseende ursprung, ekologisk produktion och den märkning som föreskrivs i regelverket på jordbruksområdet samt de grafiska symboler som likaledes föreskrivs i synnerhet för regionerna i de yttersta randområdena, kan en samfinansiering mellan gemenskapen och medlemsstaterna motiveras av behovet av lämplig information om dessa relativt nya åtgärder.

(9) Det bör föreskrivas att åtgärderna skall genomföras genom att detta enligt lämpliga förfaranden ges i uppdrag åt organ med den sammansättning och de kunskaper som krävs, så att de valda åtgärderna blir så kostnadseffektiva som möjligt.

(10) Med hänsyn till de erfarenheter och de resultat som internationella rådet för olivolja uppnått i sin säljfrämjande verksamhet bör det likaså fastställas att kommissionen även fortsättningsvis kan överlämna åt detta råd att genomföra de åtgärder som faller inom dess behörighetsområde. Det bör även finnas möjlighet att vända sig till liknande internationella organisationer för andra produkter.

(11) För att kontrollera både att programmen genomförs på ett korrekt sätt och vilken inverkan åtgärderna har, bör det föreskrivas att medlemsstaterna skall svara för en effektiv övervakning av åtgärderna samt att resultaten skall utvärderas av ett oberoende organ.

(12) Utgifterna för finansieringen av åtgärderna enligt den här förordningen bör behandlas som åtgärder enligt artikel 3.1 d eller enligt artikel 3.2 b i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken[5].

(13) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[6].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde

1. Gemenskapen får på de villkor som anges i denna förordning via gemenskapsbudgeten helt eller delvis finansiera sådana informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter och för deras produktionsmetoder samt för livsmedelsprodukter framställda från jordbruksprodukter, vilka genomförs inom gemenskapen eller i tredjeland och är av de slag som anges i artikel 2.

Dessa åtgärder skall genomföras inom ramen för ett program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder.

2. De åtgärder som avses i punkt 1 får inte vara inriktade på varumärken eller stimulera till konsumtion av produkter med ett visst ursprung. Produktens ursprung får dock anges om åtgärden gäller en beteckning som ingår i gemenskapslagstiftningen.

Artikel 2Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder

1. De åtgärder som avses i artikel 1.1 skall vara följande:

a) PR, säljfrämjande åtgärder och reklam, vari särskilt betonas de inneboende egenskaperna och fördelarna med gemenskapsprodukterna när det gäller bl.a. kvalitet, hygien, livsmedelssäkerhet, särskilda produktionsmetoder, näringsmässiga aspekter, märkning, djurskydd och miljöhänsyn.

b) Åtgärder för att informera om gemenskapssystemen för skyddad ursprungsbeteckning (SUB), skyddad geografisk beteckning (SGB), garanterad traditionell specialitet (GTS) och ekologisk produktion samt andra gemenskapssystem för kvalitetsnormer och märkning för jordbruksprodukter och livsmedel och för grafiska symboler som fastställs i tillämplig gemenskapslagstiftning.

c) Informationskampanjer som inriktar sig på gemenskapens system med kvalitetsvin framställt i ett specificerat område (kvalitetsvin fso), vin med geografisk beteckning och spritdrycker med geografisk beteckning och reserverad traditionell beteckning.

d) Utvärderingsstudier av vilka resultat informationskampanjerna och de säljfrämjande åtgärderna har givit.

2. På den inre marknaden kan de åtgärder som anges i artikel 1.1 ta formen av deltagande i stora nationella eller europeiska arrangemang, varumässor och utställningar, särskilt med montrar avsedda att främja bilden av gemenskapsprodukterna.

3. I tredjeländer kan även följande ingå i de åtgärder som avses i artikel 1.1:

a) Informationsåtgärder om gemenskapens system för bordsviner.

b) Deltagande i stora internationella arrangemang, varumässor och utställningar, särskilt med montrar avsedda att främja bilden av gemenskapsprodukterna.

c) Nya marknadsundersökningar som är nödvändiga för att utöka avsättningsmöjligheterna.

d) Affärsresor på hög nivå.

Artikel 3Berörda produkter och sektorer

1. De sektorer eller produkter som kan omfattas av de åtgärder som avses i artikel 1.1 på den inre marknaden skall fastställas med beaktande av följande kriterier:

a) Lämpligheten av att framhålla produkternas kvalitet, typiska egenskaper, särskilda produktionsmetoder, närings- och hälsomässiga aspekter, hygien, livsmedelssäkerhet, djurskydd eller miljöhänsyn genom tematiska kampanjer eller åtgärder som riktar sig till en särskild målgrupp.

b) Bruket av ett märkningssystem och ett system för spårning och kontroll av produkterna.

c) Nödvändigheten av att ta itu med specifika eller konjunkturbetingade problem för en viss sektor.

d) Lämpligheten av att informera om innebörden av gemenskapens system med SUB/SGB, garanterad traditionell specialitet och ekologiska produkter.

e) Lämpligheten av att informera om innebörden av gemenskapens system med kvalitetsvin fso, vin med geografisk beteckning och spritdrycker med geografisk beteckning eller reserverad traditionell beteckning.

2. De produkter som kan omfattas av de åtgärder som avses i artikel 1.1 för genomförande i tredjeländer är främst följande:

a) Produkter som är avsedda för direkt konsumtion eller för bearbetning och för vilka det finns gynnsamma exportmöjligheter eller nya avsättningsmöjligheter i tredjeland, särskilt utan att det beviljas bidrag.

b) Typiska produkter eller kvalitetsprodukter med ett högt mervärde.

Artikel 4Förteckning över teman, produkter och länder där åtgärder kan vidtas

Kommissionen skall enligt det förfarande som anges i artikel 16.2 fastställa förteckningar över teman, produkter enligt artikel 3 samt berörda tredjeländer. Dessa förteckningar skall revideras vartannat år. Vid behov får dock dessa förteckningar ändras enligt samma förfarande.

När urvalet av tredjeländer görs skall marknaderna i de länder beaktas där det finns en reell eller potentiell efterfrågan.

Artikel 5Riktlinjer

1. För säljfrämjande åtgärder på den inre marknaden skall kommissionen för var och en av de sektorer och produkter som godkänts fastställa riktlinjer i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 för den strategi som skall följas i förslag till program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder.

Dessa riktlinjer skall innehålla allmänna anvisningar i synnerhet om

a) de mål och målgrupper som skall nås,

b) ett eller flera teman som skall bli föremål för de valda åtgärderna,

c) de typer av åtgärder som skall vidtas,

d) programmens längd,

e) den vägledande fördelningen, beroende på marknader och typer av åtgärder, av det disponibla beloppet för gemenskapens ekonomiska stöd till genomförandet av programmen.

2. För säljfrämjande åtgärder i tredjeländer får kommissionen fastställa riktlinjer i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 för den strategi som skall följas i förslag till program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för samtliga eller vissa av de produkter som avses i artikel 3.2.

Artikel 6Organ med ansvar för att genomföra informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder

1. För att genomföra de åtgärder som avses i artikel 2.1 a–c, artikel 2.2 och artikel 2.3 a–c i enlighet med de riktlinjer som avses i artikel 5.1, och med förbehåll för punkt 2 i den här artikeln, skall den eller de branschorganisationer eller branschövergripande organ som representerar den eller de berörda sektorerna i en eller flera medlemsstater eller på gemenskapsnivå utarbeta förslag till program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder med en varaktighet av högst tre år.

2. När det fattas beslut om marknadsföringsåtgärder i tredjeländer inom sektorn för olivolja och bordsoliver får gemenskapen genomföra dessa via det internationella rådet för olivolja.

Gemenskapen får även för andra produkter vända sig till internationella organisationer som ställer liknande garantier.

Artikel 7Utarbetande och överlämnande av program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder

1. Medlemsstaterna skall fastställa en specifikation med de krav och kriterier som skall tillämpas vid bedömningen av programmen för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder.

Den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna skall granska alla förslag till program och deras förenlighet med bestämmelserna i den här förordningen, med riktlinjerna enligt artikel 5 och med den tillämpliga kravspecifikationen. De skall undersöka förhållandet mellan kostnad och kvalitet för varje program.

När en eller flera medlemsstater har granskat ett eller flera program skall de utarbeta en förteckning över de godkända programmen inom ramen för de tillgängliga medlen och vidta åtgärder för att bevilja stöd till finansieringen av dessa.

2. Medlemsstaterna skall överlämna programförteckningarna enligt punkt 1 till kommissionen tillsammans med kopior av programmen.

Om kommissionen konstaterar att ett program som har lämnats in, eller vissa delar av programmet, inte följer gemenskapslagstiftningen eller, när det gäller åtgärder som skall genomföras på den inre marknaden, de riktlinjer som avses i artikel 5, eller om det inte har tillräcklig kvalitet i förhållande till kostnaderna, skall den inom den tidsfrist som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 underrätta den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna om att hela programmet eller delar av det inte är stödberättigande. Om ingen sådan underrättelse gjorts skall programmet anses vara stödberättigande.

Medlemsstaten eller medlemsstaterna skall beakta eventuella iakttagelser som kommissionen gör och skall skicka tillbaka programmen till kommissionen, omarbetade i samarbete med den eller de förslagsställande organisationerna enligt artikel 6, inom en tidsperiod som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16.2.

Artikel 8Urval av program för informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder

1. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 besluta om vilka program som godkänns och de motsvarande budgetarna. Program som har lämnats in av fler än en medlemsstat eller som omfattar åtgärder i fler än en medlemsstat eller ett tredjeland skall prioriteras.

2. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 fastställa minsta eller högsta belopp för de faktiska kostnaderna för de program som godkänns enligt punkt 1 i den här artikeln. Dessa kostnadsbelopp får variera alltefter de berörda programmens karaktär. Kriterierna för detta får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16.2.

Artikel 9Förfaranden vid avsaknad av informationsprogram för den inre marknaden

1. Om det saknas program för den inre marknaden för en eller flera av de informationsåtgärder som avses i artikel 2.1 b framlagda i enlighet med artikel 6.1 skall den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna på grundval av kommissionens riktlinjer enligt artikel 5.1 utarbeta ett program och motsvarande kravspecifikationer och genomföra ett offentligt anbudsförfarande för att utse det organ som skall få ansvaret att genomföra det program som medlemsstaten eller medlemsstaterna åtar sig att delfinansiera.

2. Medlemsstaten eller medlemsstaterna skall tillställa kommissionen det program som godkänts i enlighet med punkt 1 tillsammans med ett motiverat yttrande om

a) programmets lämplighet,

b) programmets och det föreslagna organets förenlighet med bestämmelserna i den här förordningen och i förekommande fall med de tillämplig riktlinjerna,

c) en bedömning av förhållandet mellan kvalitet och pris för programmet.

3. Vid kommissionens granskning av programmen skall artikel 7.2 och 8.1 tillämpas.

4. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 fastställa minsta eller högsta belopp för de faktiska kostnaderna för de program som lämnas in enligt punkt 2 i den här artikeln. Dessa kostnadsbelopp får variera alltefter de berörda programmens karaktär. Kriterierna för detta får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16.2.

Artikel 10Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder som vidtas på kommissionens initiativ

Kommissionen får besluta om att genomföra en eller flera av följande åtgärder efter att ha informerat de kommittéer som anges i artikel 16.1 vid ett gemensamt möte, eller i förekommande fall, den kommitté som inrättats enligt artikel 14.1 i rådets förordning (EEG) nr 2092/91[7], ständiga kommittén för skyddade geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar som inrättats enligt artikel 15.1 i rådets förordning (EG) nr 510/2006[8] eller ständiga kommittén för garanterade traditionella specialiteter som inrättats enligt artikel 18.1 i rådets förordning (EG) nr 509/2006[9]:

a) På den inre marknaden eller i tredjeland:

i) De åtgärder som avses i artikel 2.1 d i den här förordningen.

ii) De åtgärder som avses i artikel 2.1 b–c och artikel 2.2 i den här förordningen, i de fall sådana åtgärder är av intresse för hela gemenskapen eller där inget lämpligt förslag har lämnats in enligt de förfaranden som fastställs i artiklarna 6 och 9 i den här förordningen.

b) I tredjeland:

i) De åtgärder som avses i artikel 2.3 d i den här förordningen.

ii) De åtgärder som avses i artikel 2.1 a och artikel 2.3 a–c i den här förordningen, i de fall sådana åtgärder är av intresse för hela gemenskapen eller där inget lämpligt förslag har lämnats in enligt de förfaranden som fastställs i artiklarna 6 och 9 i den här förordningen.

Artikel 11Organ med ansvar för genomförande av program och åtgärder

1. Kommissionen skall, genom ett öppet eller ett selektivt anbudsförfarande, välja ut

a) de eventuella tekniska medhjälpare som behövs för att utvärdera de programförslag som avses i artikel 7.2 inbegripet de föreslagna genomförandeorganen,

b) det organ eller de organ som skall ansvara för att genomföra de åtgärder som avses i artikel 10.

2. Efter att ha begärt in konkurrerande anbud med alla lämpliga metoder skall den förslagsställande organisationen utse de organ som skall genomföra de program som har godkänts enligt artikel 7.1.

Under vissa förhållanden som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16.2 kan dock den förslagsställande organisationen få godkännande att genomföra vissa delar av programmet.

3. De organ som får ansvar för att genomföra informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder skall ha sakkunskap om de berörda produkterna och marknaderna och ha de resurser som behövs för att på bästa sätt genomföra åtgärderna med beaktande av gemenskapsdimensionen i de aktuella programmen.

Artikel 12 Övervakning av programmen

1. En övervakningsgrupp bestående av företrädare för kommissionen, de berörda medlemsstaterna och de förslagsställande organisationerna skall övervaka att de godkända program som avses i artiklarna 8 och 9 genomförs på ett korrekt sätt.

2. De berörda medlemsstaterna är ansvariga för genomförandet av de godkända program som avses i artiklarna 8 och 9 och för de utbetalningar som berör dessa. Medlemsstaterna skall säkerställa att allt eventuellt informationsmaterial eller säljfrämjande material är förenligt med gemenskapslagstiftningen.

Artikel 13Finansiering

1. Gemenskapen skall utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 helt och hållet finansiera de åtgärder som avses i artikel 10. Gemenskapen skall även helt och hållet finansiera de kostnader som uppstår för de tekniska medhjälpare som utses enligt artikel 11.1 a.

2. Gemenskapens bidrag till de godkända program som avses i artiklarna 8 och 9 får inte överstiga 50 % av de faktiska kostnaderna för programmen. När det gäller program för säljfrämjande åtgärder som varar två eller tre år får det årliga stödet inte överstiga denna övre gräns.

3. Den förslagsställande organisationen eller de förslagsställande organisationerna skall finansiera minst 20 % av de faktiska kostnaderna för de föreslagna programmen, och resten av finansieringen skall täckas av den berörda medlemsstaten eller de berörda medlemsstaterna under beaktande av det gemenskapsstöd som avses i punkt 2.

Medlemsstaternas och de förslagsställande organisationernas andelar skall fastställas vid den tidpunkt då programmen överlämnas till kommissionen enligt artikel 7.2.

Finansieringen från medlemsstaterna eller de förslagsställande organisationerna får bestå av skatteliknande avgifter eller obligatoriska avgifter.

4. Vid tillämpningen av artikel 6.2 skall gemenskapen, efter det att programmet godkänts, betala ett rimligt bidrag till den berörda internationella organisationen.

5. För de program som avses i artikel 9 skall de berörda medlemsstaterna betala den del av finansieringen som inte betalas av gemenskapen.

Medlemsstaternas finansiering får bestå av skatteliknande avgifter.

6. Artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget skall inte gälla för det ekonomiska stödet från medlemsstaterna eller för de ekonomiska stöd som kommer från skatteliknande avgifter som medlemsstaterna eller de förslagsställande organisationerna svarar för i fråga om de program som berättigar till stöd enligt artikel 36 i fördraget och som kommissionen har beslutat godkänna i enlighet med artikel 8.1 i den här förordningen.

Artikel 14Gemenskapsutgifter

Gemenskapsfinansieringen av de åtgärder som avses i artikel 1.1 i den här förordningen skall genomföras antingen enligt artikel 3.1 d eller artikel 3.2 b i förordning (EG) nr 1290/2005.

Artikel 15Tillämpningsföreskrifter

Tillämpningsföreskrifter för den här förordningen skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 16.2.

Artikel 16Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av förvaltningskommittén för olivolja och bordsoliver som inrättats genom artikel 18.1 i rådets förordning (EG) nr 865/2004[10] och av de förvaltningskommittéer som inrättats genom motsvarande artiklar i andra förordningar om den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna (nedan kallade kommittéerna). Kommittéerna skall agera gemensamt.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

3. Kommittéerna skall själva anta sina arbetsordningar.

Artikel 17Samråd

Innan de förteckningar som avses i artikel 4 fastställs, de riktlinjer som avses i artikel 5 fastställs, de program som avses i artiklarna 6 och 9 godkänns eller beslut fattas om åtgärder enligt artikel 10 eller om tillämpningsföreskrifter enligt artikel 15, får kommissionen samråda med

a) rådgivande gruppen för främjande av jordbruksprodukter som inrättats enligt kommissionens beslut 2004/391/EG[11],

b) för ändamålet tillsatta arbetsgrupper bestående av ledamöter i kommittéer eller experter med särskild sakkunskap om marknadsföring och reklam.

Artikel 18Rapport

Kommissionen skall före 31 december 2012 lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning, vid behov åtföljd av lämpliga förslag.

Artikel 19Upphävande

Förordningarna (EG) nr 2702/1999 och (EG) nr 2826/2000 skall upphöra att gälla.

Hänvisningar till de upphävda förordningarna skall anses som hänvisningar till denna förordning och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 20Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den …

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

JÄMFÖRELSETABELL enligt artikel 19

1. Förordning (EG) nr 2702/1999

Förordning (EG) nr 2702/1999 | Denna förordning |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2 | Artikel 2 |

Artikel 3 | Artikel 3.2 |

Artikel 4 | Artikel 3.2, sista stycket |

Artikel 5.1 | Artikel 4 |

Artikel 5.2 | Artikel 5.2 |

Artikel 6 | Artikel 5.3 |

Artikel 7.1 första stycket | Artikel 6 |

Artikel 7.1 andra stycket och artikel 7.2 | Artikel 7.1 |

Artikel 7.3 | Artikel 7.2 |

Artikel 7.4–7.6 | Artikel 8 |

--- | Artikel 9 |

Artikel 7a | Artikel 10 |

Artikel 8.1 och 8.2 | Artikel 11 |

Artikel 8.3 och 8.4 | Artikel 12 |

Artikel 9.1–9.4 | Artikel 13.1–13.4 |

--- | Artikel 13.5 |

Artikel 9.5 | Artikel 13.6 |

Artikel 10 | Artikel 14 |

Artikel 11 | Artikel 15 |

Artikel 12 | Artikel 16 |

Artikel 12a | Artikel 17 |

Artikel 13 | Artikel 18 |

Artikel 14 | Artikel 19 |

Artikel 15 | Artikel 20 |

2. Förordning (EG) nr 2826/2000

Förordning (EG) nr 2826/2000 | Denna förordning |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2 | Artikel 2 |

Artikel 3 | Artikel 3.1 |

Artikel 4 | Artikel 4 |

Artikel 5 | Artikel 5.1 |

Artikel 6.1 första stycket | Artikel 6 |

Artikel 6.1 andra stycket och artikel 6.2 | Artikel 7.1 |

Artikel 6.3 | Artikel 7.2 |

Artikel 6.4–6 | Artikel 8 |

Artikel 7 | Artikel 9 |

Artikel 7a | Artikel 10 |

Artikel 8 | Artikel 11.1 |

Artikel 9 | Artikel 13 |

Artikel 10.1 | Artikel 11.2 |

Artikel 10.2 och 10.3 | Artikel 12 |

Artikel 11 | Artikel 14 |

Artikel 12 | Artikel 15 |

Artikel 13 | Artikel 16 |

Artikel 13a | Artikel 17 |

Artikel 14 | Artikel 18 |

Artikel 15 | Artikel 19 |

Artikel 16 | --- |

Artikel 17 | Artikel 20 |

[pic][pic][pic]

[1] EUT C …, …, s. ….

[2] EUT C …, …, s. ….

[3] EGT L 328, 23.12.2000, s. 2. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2060/2004 (EUT L 357, 2.12.2004, s. 3).

[4] EGT L 327, 21.12.1999, s. 7. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2060/2004.

[5] EGT L 209, 11.8.2005, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 320/2006 (EUT L 58, 28.2.2006, s. 42).

[6] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

[7] EGT L 198, 22.7.1991, s. 1.

[8] EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.

[9] EUT L 93, 31.3.2006, s. 1.

[10] EUT L 161, 30.4.2004, s. 97. Rättad version i EUT L 206, 9.6.2004, s. 37.

[11] EUT L 120, 24.4.2004, s. 50.