Kommissionens meddelande enligt artikel 12.2 i rådets förordning (EEG) nr 1017/68 avseende ärende COMP/D-2/38.086 - European Rail Shuttle (ERS)

(2002/C 13/03)

(Text av betydelse för EES)

1. Tillämpning

De parter som anges i avdelning 3 nedan har lämnat in en ansökan enligt artikel 12 i förordning (EEG) nr 1017/68, i syfte att få till stånd en förlängning på ytterligare tre år av undantaget från tillämpningen av förbudet i artikel 2, för att kunna fortsätta driften av ERS enligt artikel 5 i denna förordning.

2. Bakgrund

ERS upprättades 1994 som ett gemensamt företag med uppgift att transportera djuphavscontainrar i regelbunden skytteltrafik på järnväg mellan Rotterdam och olika orter i Tyskland och Italien. ERS agerar som mellanhand mellan de rederier som äger det och järnvägsföretagen och sluter avtal med de sistnämnda om tågbesättningar och loktjänster. ERS säljer vagnsutrymme till tredje part i mån av ledig kapacitet.

ERS-avtalet anmäldes ursprungligen till kommissionen den 15 juni 1995. Ett sammandrag av ansökan offentliggjordes av kommissionen den 30 oktober 1997(1). Genom beslut den 30 januari 1998 (beslutet), fastställde kommissionen att avtalet skulle undantas för en tidsperiod på tre år.

Parterna hävdar att det nuvarande systemet till inriktning, innehåll och målsättning i princip är identiskt med det som var föremål för beslutet och att de enda skillnaderna ligger i ägarstrukturen och de linjer som trafikeras.

3. Parterna

Parterna i det anmälda avtalet är följande:

- Mærsk Intermodal Europe BV (MIE), ett intermodalt transportföretag med säte i Nederländerna som är specialiserat på inlandstransporter av de djuphavscontainrar som transporteras av Mærsk Sealand. MIE är ett dotterbolag till Mærsk Benelux BV och ingår i A P Møller-koncernen.

- P & O Nedlloyd BV (PONL), ett containertransportföretag med säte i Nederländerna och upprättat genom samgåendet mellan P & O Containers Ltd och Nedlloyd Lines BV.

4. Parternas argument för ett ickeingripandebesked eller ett undantag

Ägarstruktur

ERS hade ursprungligen fem aktieägare: Nedlloyd, Mærsk, Sea-land Service, P & O Containers Ltd och Holland Rail Container BV. De fyra sjötransportföretagen hade samma ägare och beslut fattades enhälligt. P & O Containers Ltd och Nedlloyd bildade P & O Nedlloyd 1996(2). Därefter drog sig Holland Rail Container BV ur ERS. 1999 tog A P Møller-koncernen över Sea-Land Service Inc(3). Följaktligen är MIE och PONL de enda aktieägarna av ERS, med 50 % var av aktierna. The European Rail Shuttle Agreement BV (ERS Shareholders Agreement) av den 12 december 2000, ersätter avtalet från 1998.

Parterna hävdar att minskningen av antalet aktieägare inte kan anses leda till en förändring av kontrollen över företaget, eftersom minskningen av antalet aktieägare som utövar gemensam kontroll, dvs. MIE och PONL, inte leder till att kontrollens karaktär förändras(4). Minskningen innebär heller inte tillträden eller utbyten av aktieägare som förvärvar kontroll.

Parterna argumenterar vidare att ERS inte fullt ut kan anses vara ett gemensamt företag, eftersom det i första hand upprättades för att tillhandahålla tjänster för moderbolagen. ERS bildades som ett gemensamt företag i syfte att hantera driften av befintlig och ny skytteltrafik på järnväg. Det är bara om det uppstår ledig kapacitet på en viss skyttellinje som ERS på moderföretagens vägnar erbjuder detta vagnsutrymme till tredje part. ERS fattar heller inte några beslut om prissättning. I stället kommer parterna gemensamt överens om villkor och priser på överskjutande kapacitet som säljs till tredje part. Dessutom är det parterna själva som beslutar om upprättande och drift av eventuella nya skyttelförbindelser och som bär de kostnader som sammanhänger med detta. ERS är följaktligen inte kommersiellt oberoende.

Nya linjer

ERS har utökat sitt linjenät. Vid tiden för beslutet, som antogs den 30 januari 1998, var företagets drift begränsad till linjer mellan Rotterdam och orterna Germersheim, Neuss, Milano respektive Padua. ERS har idag utökat trafiken till att även omfatta Mainz, Mannheim, Athus, Mouscroun, Poznan, Warsava, Prag, Bratislava och Szombathely, alltid från Rotterdam. Företaget driver även linjer mellan Bremerhaven och München, Nürnberg och Stuttgart samt mellan dessa tre städer och Hamburg.

Relevant marknad

Parterna anser att den relevanta tjänstemarknaden är inlandstransporter som del av multimodala transporter men deras ståndpunkt är att oavsett vilken exakt definition som antas, ger inte ERS upphov till några farhågor beträffande konkurrensen och den exakta definitionen av produktmarknaden kan därför lämnas öppen.

Vad beträffar den geografiska marknaden erinrar parterna om att kommissionen i sitt beslut ansåg att de största hamnarna i Tyskland, Belgien och Nederländerna är sinsemellan utbytbara när det gäller att hantera omfattande containertrafik och att den geografiska marknaden att beakta därför är Tyskland, Belgien och Nederländerna och för transporter till Milano och Padua även Italien. Parterna drar slutsatsen att, i linje med de överväganden som görs i beslutet och med hänsyn tagen till utbyggnaden av de tjänster som tillhandahålls av ERS bör den nuvarande geografiska marknaden omfatta åtminstone ovannämnda områden samt Polen, Ungern, Tjeckien och Slovakien.

5. Synpunkter från tredje part

Detta tillkännagivande offentliggörs enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 12.2 i förordning (EEG) nr 1017/68.

Kommissionen har ännu inte bildat sig någon uppfattning om tillämpligheten av artikel 5 i ovannämnda förordning på ERS-avtalet.

Berörda parter kan inom 30 dagar från dagen för offentliggörandet av detta tillkännagivande inkomma till kommissionen med sina synpunkter med referens Ärende COMP/D-2/38.086 - European Rail Shuttle, via fax ((32-2) 296 98 12) eller post till följande adress: Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för konkurrens

Direktorat D

J-70 B - 1049 Bryssel

(1) Ärende IV/35.592 (EGT C 328, 30.10.1997, s. 13).

(2) Ärende IV/M.831 - P & O/Royal Nedlloyd av den 19 december 1996.

(3) Ärende IV/M.1651 - Mærsk/Sea-Land av den 6 oktober 1999.

(4) Se kommissionens tillkännagivande om beräkning av omsättning enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT C 66, 2.3.1998).