Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om regler för företags, forskningscentras och universitets deltagande samt om regler för spridning av forskningsresultat för genomförandet av Europeiska gemenskapens ramprogram (2002-2006)"

(2002/C 94/01)

Den 14 november 2001 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 167 och 172 andra stycket i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén yttrande om ovannämnda förslag.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 4 februari 2002. Föredragande var Henri Malosse.

Vid sin 388:e plenarsession den 20-21 februari 2002 (sammanträdet den 21 februari 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 68 röster för, 1 emot och 1 nedlagd röst.

1. Inledning

1.1. Reglerna för deltagande och spridning skall säkerställa ett effektivt genomförande av EU:s sjätte ramprogram för FoTU(1) och dess delprogram. Det är värt att notera att texten för första gången blir föremål för medbestämmande mellan rådet och parlamentet.

1.2. Trots att beslutsförslaget har teknisk karaktär medför det en rad politiska valmöjligheter, exempelvis med avseende på deltagande av rättssubjekt från tredje land, prioritetskriterier för urval av projekt och tillgång till kunskapsstoff som är resultat av forskningsprojekt.

1.3. Det ligger i Ekonomiska och sociala kommitténs intresse att ta upp frågan om administrativa förenklingar, i enlighet med den uppförandekodex som kommittén antagit i detta sammanhang(2). Åtskilliga forskningsaktörer har framfört klagomål om att det är för mycket formaliteter inom den europeiska forskningen, och ESK har förmedlat detta vid många tillfällen.

2. Innovationerna i kommissionens förslag

2.1. De nya bestämmelserna har formulerats i syfte att ta hänsyn till den nya inriktningen på det sjätte ramprogrammet, särskilt införandet av två nya interventionsmetoder, nämligen stöd till spetsforskningsnätverk och integrerade forskningsprojekt. I anslutning till detta kommer direktstöd att tillföras respektive budget.

2.2. Denna likställighet kompletterar de rättigheter och skyldigheter som gäller mellan deltagarna från medlemsstaterna och de associerade kandidatländerna, precis som de internationella organisationer för forskningssamarbete som är baserade i Europa, t.ex. Europeiska rymdorganisationen (ESA), Europeiska organisationen för kärnforskning (CERN) m.fl.

2.3. Kandidatländerna har av naturliga skäl rätt att delta på lika villkor. Organisationerna i andra tredje länder kan för första gången ingå som fullvärdiga deltagare i den största delen av ramprogrammet, särskilt de länder utanför EU som kommer i fråga för specifika internationella samarbetsåtgärder inom ramprogrammet (Ryssland och OSS-länderna, tredje land i Medelhavsområdet, utvecklingsländer, AVS-länderna och länderna i Latinamerika och Asien) och som dessutom är berättigade till finansiellt stöd.

2.4. Konsortier som inrättar nätverk eller genomför integrerade projekt ges möjlighet att med kommissionens samtycke ändra sin sammansättning, genom att bland annat genomföra anbudsförfaranden på väl definierade villkor. Denna åtgärd kan gynna småföretagen. Man fastställer deras deltagandegrad i ramprogrammet till minst 15 %.

2.5. Större flexibilitet erbjuds genom ett enda arbetsprogram per delprogram - som när som helst kan modifieras - och anbudsinfordran vid olika tidpunkter efter behov.

2.6. Finansieringsreglerna mjukas upp genom att man beviljar förskott. Parallellt med detta förstärks emellertid efterhandskontrollerna, och man inför krav på att redovisningen skall godkännas av en extern revisor. Dessa kostnader kan täckas till 100 % av EU. Dessutom utses oberoende expert för att följa upp spetsforskningsnäten och de integrerade projekten, vid behov också vissa "klassiska" åtgärder.

2.7. Reglerna i fråga om en deltagares uppgiftsskyldighet till ett konsortium mjukas upp, exempelvis genom möjligheten att inte delge samarbetsparterna en del av befintligt know-how eller genom begränsningen av vissa deltagares rätt att få tillgång till resultaten.

2.8. Man kräver inte längre att anbudsgivande parter skall visa belägg vid undertecknandet av kontraktet att de förfogar över nödvändiga resurser för att genomföra de indirekta åtgärderna. Detta innebar ett krav på bankgarantier, vilket var omöjligt eller mycket kostsamt för mindre företag, särskilt de nystartade. Å andra sidan etablerar kommissionen en solidarisk koppling mellan samtliga medlemmar i ett konsortium, vilket innebär att man förbehåller sig återvinningsrätt - även om den är teoretisk - visavi de mest solventa parterna i fall av obestånd. Undantag görs för offentliga rättssubjekt, och konsortiet har möjlighet att definiera interna bestämmelser om att deltagare enbart hålls ansvariga för den del av gemenskapsbudgeten som tilldelats dem.

3. Kommitténs kommentarer

3.1. Reglerna för deltagande avser ytterligare förenkling och bättre insynsmöjligheter samt förstärkt överensstämmelse med EU:s strategiska målsättningar. Det handlar om att EU:s insatser skall göras synligare och verksammare och att programmet bättre skall motsvara allmänhetens förhoppningar.

3.2. Med avseende på förenklingar

3.2.1. Kommittén välkomnar de nya bestämmelserna eftersom de torde utgöra det bästa sättet för att säkerställa största möjliga flexibilitet, ökad insyn och lika tillgång. Vi ställer oss särskilt positiva till att man överger kravet på bankgarantier, eftersom det är både svårt och kostsamt att ordna sådana. Det är också positivt att man inför systemet med förskott på budgeten. Det är en klar fördel framför återbetalningen av utgifter, som kunde orsaka likviditetsproblem. Dessa båda nyordningar bör gynna småföretagen, som kan bedömas stå i centrum för det sjätte FoTU-ramprogrammets prioriteringar med hänsyn till sin avgörande roll för utvecklingen av den europeiska konkurrenskraften och sysselsättningen.

3.2.2. Man lägger ändå inte fram någon specifik åtgärd för att förenkla formaliteterna i förslagsinlämningen, exempelvis en sådan decentralisering som kommittén föreslog i samband med det femte ramprogrammet. Denna aspekt är trots allt grundläggande, och kommittén uppmanar kommissionen att lägga fram en åtgärdsplan för förenkling av förfarandena i linje med SLIM-åtgärdernas metodik. Det är beklagligt att kommissionen inte tagit fasta på andra förslag som ESK framfört i syfte att förenkla förfarandena och göra det lättare för småföretagen att delta, såsom en decentralisering av gallringsförfarandet och övergripande stöd till förmedlande organ. Detta skulle bland annat göra det möjligt att minska osäkerheten beträffande datum för publicering av anbudsinfordran och svara för hjälp vid presentationen av projekt.

3.2.3. Kommittén noterar med tillfredsställelse att kommissionen tagit fasta på dess förslag att företagssammanslutningar, som handels- eller industrikammare, branschorganisationer eller tekniska centrum, och andra sammanslutningar inom det civila samhället skall godtas som deltagande parter. Vi föreslår särskilt att dessa sammanslutningar skall kunna delta i projekt som samordnare av projektuppföljningen, bland annat för att säkerställa att resultaten sprids och utnyttjas. Deras deltagande bör uppmuntras i samband med projekt som berör små och medelstora företag.

3.2.4. I fråga om åtgärder som drivs av företagssammanslutningar föreslår kommittén att stöd skall kunna ges till transnationella samarbetsprojekt mellan sådana grupperingar om syftet är att upprätta en permanent ram för tekniksamarbete mellan företag. Dessa åtgärder kan drivas både inom EU och med partnerländer, särskilt inom EES, Central- och Östeuropa och med tredje land i Medelhavsområdet och Latinamerika.

3.2.5. För att bestämmelsen om solidarisk koppling mellan deltagande parter inte skall avskräcka större grupperingar från att anknyta mindre enheter som förutsätts löpa större risk att bli insolventa, föreslår ESK att det skall ges möjlighet till en försäkringsmodell där gemenskapsbudgeten täcker 100 % av premien. Därmed kan EU försvara sina finansiella intressen på ett godtagbart sätt. Om en sådan modell inte läggs upp bedömer kommittén att det är direkt skadligt att införa denna solidaritetsprincip.

3.2.5.1. Man kan befara att en sådan (från gemenskapsbudgeten) finansierad försäkringsregel drastiskt skulle inkräkta på de särskilt för forskning och utveckling avsatta medlen. Under en pilotfas skulle man därför skaffa sig erfarenheter av vilka möjligheter och kostnader som sådana försäkringar innebär.

3.2.5.2. Dessutom måste man se till att statliga institutioner eller institutioner med staten som huvudman, för vilka det inte är tillåtet att delta i konsortier med solidariskt ansvar, inte kommer att hindras från att delta eller på annat sätt missgynnas.

3.2.6. I fråga om val av instrument förespråkar ESK att aktörerna själva skall kunna fatta beslut. De olika genomförandemodellerna skulle då föreslås som en verktygslåda där man kan välja alltefter behov och utveckla dem som en funktion av de erfarenheter som samlas in.

3.2.7. Kommittén är positiv till användningen av förskott, och ser gärna att de i första rummet beviljas mindre forskningsorgan och småföretag, och anslås innan verksamheterna inleds. Det är också positivt att externa revisorer anlitas, under förutsättning att de väljs av dem som driver projekten. Kommissionen skall bara kontrollera att de är oberoende, och hela kostnaden skall kunna täckas av gemenskapsbudgeten om det inte sker någon ökning av de totala administrativa utgifterna.

3.2.8. ESK välkomnar principen att upprätta en lista över icke-stödberättigande kostnader (negativlista) i samband med att man avskaffar en lista över stödberättigade kostnader (positivlista). Systemet verkar tilltalande för att det innebär en förenkling. Man bör dock se till att det inte medför att kommissionen systematiskt ifrågasätter alla utgiftsåtaganden. Därför är det sannolikt nödvändigt med en pilotfas innan denna princip införs slutgiltigt.

3.2.9. Kommittén framhåller också att operatörerna måste få tillgång till informationskanaler och hjälpmedel för att utforma och förvalta projekt, framför allt ett standardkontrakt för varje stödinstrument och en guide med rekommendationer för varje etapp under projektperioden.

3.3. Med avseende på insynsmöjligheter

3.3.1. Metoden för att välja ut och definiera spetsforskningsnät är fortfarande mycket oklar. Det är en lång rad frågor som inte besvaras i förslaget till beslut, bland annat beträffande kriterierna för bedömningen av projekt och bestämmelserna för att säkerställa att resultaten sprids. Kommittén ber kommissionen ge fler detaljuppgifter om avsikterna.

3.3.2. I fråga om spetsforskningsnät får inte kravet på minst tre självständiga juridiska personer med säte i tre olika medlemsstater eller associerade stater (varav minst två EU-medlemsstater) innebära att bekvämlighetspartner kontrakteras, men inte heller utesluta reducerade partnerskap i vissa berättigade fall.

3.3.3. I fråga om definitionerna (artikel 2) går det att komplettera med vissa preciseringar. Avseende definitionen på små och medelstora företag bör man ta hänsyn till kommissionens nya förslag att göra en striktare definition av självständighetskriteriet på grund av att det förekommit ett antal fall av missbruk, bland annat i forskningssammanhang. Andra definitioner behöver också preciseras, framför allt i budgethänseende.

3.3.4. ESK noterar med tillfredsställelse att man tar upp vissa klausuler som mjukar upp reglerna om ägarskap och gör det möjligt att undanta redan existerande know-how från skyldigheten att sprida resultat och därmed främja en optimering av innovationsprocessen. Det finns emellertid en del bestämmelser som kan medföra att vissa resultat inte blir föremål för normala regler för spridning mellan deltagare i ett och samma konsortium. Detta kan leda till nackdelar för småföretag eller andra mindre forskningsinrättningar. Det bör följaktligen finnas en åtföljande regel avseende dessa, så att de kan få råd om bästa möjliga lösningar för arrangemang mellan deltagare i ett konsortium.

3.3.5. ESK är positiv till att konsortierna själva skall kunna göra upphandlingsomgångar för vissa arbeten eller kompletterande aktiviteter, på villkor att det sker inom den ram som kommissionen har fastställt för att säkerställa insyn, lika behandling och överensstämmelse i fråga om programmets mål. Kommittén betonar att det är centralt att hitta smidiga förfaranden som särskilt underlättar för grupperingar av små och medelstora företag att delta.

3.3.5.1. För att säkerställa sådan insyn föreslår kommittén bland annat att anbudsanfordran offentliggörs via Cordis, samt att kommissionen, eller de sakkunniga som kommissionen utsett, deltar i samtliga faser av anbudsinfordran, alltifrån själva utformningen fram till dess att kontrakten följs upp.

3.4. Med avseende på förstärkt konsekvens med EU:s målsättningar

3.4.1. Utan att ifrågasätta principen att programmen skall vara relativt öppna för tredje land som är associerat till EU genom samarbetsprogram, kan man göra bedömningen att det är en för långtgående föreskrift att alla "rättssubjekt som är etablerade i tredje land ... får delta" i det sjätte ramprogrammet. För att främja EU:s erkända intressen borde man begränsa denna föreskrift, dels till EES-länderna och till associerade kandidatländer som deltar som fullvärdiga partner, dels till tredje land som omfattas av ramprogrammets särskilda åtgärder för internationellt samarbete (Ryssland och OSS-staterna, Medelhavsländerna utanför gemenskapen samt utvecklingsländer inom AVS, Latinamerika och Asien). Vad gäller det ekonomiskt och vetenskapligt fördelaktiga samarbetet med utvecklade länder vill kommittén, i enlighet med sitt yttrande av den 11 juli 2001(3), att principen om ömsesidighet skall tillämpas effektivt. Vi uppmanar kommissionen att lägga fram en rapport om våra samarbetsparters genomförande av denna princip.

3.4.2. I beslutet om reglerna för deltagande i det femte ramprogrammet för FoTU(4) fanns det i artikel 20 ett obligatoriskt krav på en plan för det tekniska genomförandet. Kommittén hade ställt sig positiv till denna åtgärd, som syftade till att säkerställa att projektet hade en effekt på industriell nivå, samtidigt som det fanns villkor för spridning och utnyttjande av kunskapen. Vi frågar oss vilka orsakerna är till att denna bestämmelse har ersatts med ett program för utnyttjande och spridning som inte presenterades förrän projektet drogs igång. Att överge detta krav verkar inte ligga i linje med slutsatserna från EU-toppmötet i Lissabon i mars 2000 att unionen skall göras till "den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomin i världen" fram till år 2010.

3.4.3. För att uppnå Lissabonmålen är det nödvändigt att så många medborgare som möjligt får en vetenskaplig och teknisk grundutbildning samt att man försöker uppnå en jämn balans och en givande växelverkan mellan långsiktig grundforskning och produktutveckling. Denna dualitet måste också tas i beaktande i reglerna för deltagande och i kriterierna för bedömning av projekt.

3.4.4. Samtidigt som kommittén framhåller det som betonas under punkt 3.4.3 vill vi att Europeiska unionens huvudprioriteringar, som sysselsättning, skapande av nya verksamheter, entreprenörskap och konkurrenskraft, också inkluderas som kriterier för bedömningen av projekt.

Bryssel den 21 februari 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) ESK:s yttrande i EGT C 260, 17.9.2001.

(2) ESK:s yttrande i EGT C 14, 16.1.2001.

(3) ESK:s yttrande i EGT C 260, 17.9.2001.

(4) ESK:s yttrande om utvärderingen av den femte ramprogrammet för FoTU, EGT C 367, 20.12.2000.