B4-0383, 0395, 0397, 0405, 0413 och 0415/99

Resolution om situationen i Indonesien och Östtimor

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Indonesien och Östtimor, och av följande skäl:

A. Den 7 juni 1999 skall det hållas val i hela Indonesien till det indonesiska parlamentet Dewan Perwakilan Rakyat.

B. Massakern i Liquica i Östtimor, där beväpnade medlemmar av de integrationsvänliga paramilitära trupperna anföll katolska gudstjänstdeltagare i en kyrka och mördade minst 25 personer och lämnade åtskilliga fler skadade, är upprörande.

C. Den attack som därefter följde mot Nobels fredspristagare biskopen av Dili Ximenes Belos följe är likaledes chockerande.

D. Denna kriminella handling av de paramilitära grupperna, med medbrottslingar i den indonesiska polisen och armén, har bidragit till att avsevärt förvärra den stora spänning som redan fanns i Östtimor.

E. Dessa händelser, som har inträffat i ett läge där förhandlingar under FN:s beskydd mellan Portugal och Indonesien om Östtimors framtid är på väg in i en kritisk fas, håller redan på att tas som förevändning av Indonesien för att ändra överenskommelser som redan uppnåtts i förhandlingarna.

F. Det förekommer oroande antydningar om att delar av regeringspartiet Golkar tillsammans med de indonesiska militära styrkorna manar till uppror för att förhindra en fredlig lösning.

G. President Habibie har meddelat att om invånarna i Östtimor inte kräver territoriell självständighet kan de beviljas oberoende.

H. De indonesiska säkerhetsstyrkorna har vid flera tillfällen bemött demonstrationer och upplopp med överdriven och dödande kraft.

I. De indonesiska militärstyrkorna som har utplacerats i Östtimor har ökat sedan början av året och de indonesiska myndigheterna har upprättat paramilitära miliser samt delat ut vapen till vissa delar av befolkningen.

J. Den integrationsvänliga delen av civilbefolkningen i Östtimor utrustas med allt fler vapen.

K. Det har inte skett någon betydande förbättring av situationen för de mänskliga rättigheterna i Indonesien trots löften om reformer från president Habibie när han tillträdde sitt ämbete i maj förra året.

1. Parlamentet fördömer våldet och förtrycket som fortfarande pågår i Indonesien och särskilt i Östtimor,

2. uttrycker sin djupa oro över det fortsatta våldet i ögruppen Moluckerna där det latenta våldsklimatet fortfarande förvärras efter de senaste våldsamma upploppen som skördade över 250 offer,

3. fördömer med största upprördhet den massaker som begåtts av integrationsvänliga paramilitära grupper i samröre med den indonesiska polisen och armén, och som har vållat flera tiotals försvarslösa civilas död; uttrycker sitt djupaste deltagande med de familjer som sörjer offer från massakrerna i Liquica; många av dessa familjer vet inte var deras närståendes kroppar finns,

4. kräver att de indonesiska myndigheterna omedelbart avbryter det militära och logistiska stödet till de paramilitära grupperna och vidare avväpnar och upplöser dessa grupper, samt drastiskt skär ner sin militära närvaro på Östtimors territorium,

5. noterar att Indonesien skall ha gett sitt samtycke till FN:s uppmaning att genomföra en opartisk undersökning av massakern i Liquica, och insisterar på att en sådan undersökning utförs,

6. uppmanar Indonesiens regering att återupprätta rättsstaten, avbryta kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och främja en fredlig samexistens för människor med olika religion och från olika etniska grupper,

7. uppmanar Indonesiens myndigheter att ge prov på yttersta återhållsamhet när de hanterar demonstranter och att säkerställa att medlemmarna av de indonesiska väpnade styrkorna och paramilitära grupperna som kränker de mänskliga rättigheterna ställs inför rätta,

8. understryker vikten av att fortsätta förhandlingarna mellan Portugal och Indonesien, under FN:s beskydd, där parterna bör överväga ett direkt deltagande av representanter för den timoresiska motståndsrörelsen, och hoppas att dessa händelser inte skall tjäna som argument för att avbryta, ajournera eller suspendera förhandlingarna,

9. uppmanar de indonesiska myndigheterna att göra allt för att befolkningen i Östtimor skall kunna utöva sin rätt till självbestämmande under fredliga förhållanden, och uppmanar redan nu FN att upprätta en delegation som skall förbereda, övervaka och skydda den samrådsprocess som syftar till att välja mellan självstyre och territoriell självständighet,

10. kräver en omedelbar och villkorslös frigivning av Xanana Gusmão (vilkens moderation och konstruktiva roll för att skapa försoning mellan timoreserna fortfarande är oumbärlig) och alla andra politiska fångar, timoreser eller ej, som absolut inte får förväxlas med fångar som dömts för vanliga brott,

11. upprepar sitt stöd för det timoresiska folkets kamp för sin rätt till självbestämmande och oberoende,

12. uppmanar enträget Indonesiens regering att hålla sina löften vad gäller anordnandet av fria och demokratiska val,

13. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament, Indonesiens regering, FN:s generalsekreterare, FN:s kommissionär för de mänskliga rättigheterna, generalsekreteraren för FN:s kommitté för avkolonisering, ASEAN och innehavarna av Nobels fredspris Ramos Horta och Ximenes Belo, samt till Xanana Gusmão, ledare för den timoresiska motståndsrörelsen.