MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET Begäran från den italienska regeringen om tillåtelse att på grundval av artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG införa en åtgärd som avviker från detta direktiv vad gäller nedsättning av punktskattesatsen för fordonsdiesel för motorfordon i yrkesmässig trafik

1. Inledning

(a) I enlighet med rådets direktiv 92/81/EEG skall medlemsstaterna tillämpa det harmoniserade punktskattesystemet för mineraloljor. Enligt artikel 8.4 i detta direktiv får rådet tillåta en medlemsstat att införa ytterligare regler om skattebefrielse eller nedsättning av skatten som motiveras av speciella hänsyn.

(b) I en rad skrivelser från Italiens ständiga representation, bl.a. en skrivelse som mottogs av kommissionens generalsekretariat den 29 juni 1999, har kommissionen underrättats om en åtgärd som syftade till att minska punktskatten på fordonsdiesel för vissa motorfordon i yrkesmässig trafik.

(c) I en skrivelse från kommissionens generalsekretariat av den 28 juli 1999 underrättades övriga medlemsstater, enligt artikel 8.4 i ovannämnda direktiv, om den åtgärd som föreslagits av den italienska regeringen. Enligt samma artikel kan kommissionen eller medlemsstaterna begära att rådet behandlar ärendet.

2. Beskrivning av åtgärden

Italien har ändrat sitt punktskattesystem för mineraloljor så att det innefattar skattenivåer som grundar sig på koldioxidutsläpp från bränslet. Detta kommer att leda till en årlig ökning av punktskatten på mineraloljor till 2005.

Under samma period kommer en motsvarande sänkning av den nuvarande tilläggsavgiften för vägskatt för privata dieselfordon att göras. Detta kommer att innebära att driftskostnaderna för dessa fordon faktiskt förblir oförändrade. Dieseldrivna motorfordon i yrkesmässig trafik har dock inte varit belagda med den särskilda tilläggsavgiften och kostnaderna för dem kommer att öka till följd av höjningen av punktskatten.

De italienska myndigheterna vill därför införa en ordning som gör det möjligt för transportföretag som bedriver godstransporter på väg för tredje parts räkning att återkräva den extra skatten. Ordningen liknar i princip andra system som redan införts i Nederländerna och Frankrike. Den skiljer sig dock från dessa när det gäller detaljer, eftersom den endast är tillämplig på dieseldrivna motorfordon i yrkesmässig trafik som används av åkerier. Den skulle inte vara tillämplig på samma fordon när de används av företag för att transportera eget gods.

För åkerier som omfattas av det italienska skattesystemet kommer återbetalningen att ske antingen månadsvis eller kvartalsvis genom ett kompensationssystem, inledningsvis på preliminär grund med utgångspunkt från motsvarande förbrukningssiffror från det föregående året. Dessa kommer sedan att rättas till vid slutet av varje taxeringsår på grundval av de faktiska förbrukningssiffrorna. Icke-italienska åkerier från gemenskapen kommer även att vara berättigade till återbetalning, men måste registrera sig hos transportministeriet och inkomma med krav till finansministeriet genom en skatterepresentant.

3. Kommissionens yttrande

Enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG tillåts medlemsstaterna att införa regler om befrielse från eller nedsättning av punktskatt som motiveras av speciella hänsyn.

Den ändring av skattesystemet som införts av den italienska regeringen grundar sig på miljöhänsyn. Den italienska regeringen har underrättat kommissionen om att det nya systemet gör det möjligt att harmonisera systemet för punktskatt på fossila bränslen med hänsyn till de normer som antagits av Europeiska kommissionen. Systemet gör det även möjligt att beskatta utsläpp av koldioxid (CO2) från olika bränslen efter deras kolinnehåll och motverkar därmed användningen av mer förorenande bränslen.

Det undantag i fråga om punktskatt som begärts av den italienska regeringen är avsett att ersätta transportföretag som bedriver godstransport på väg för tredje parts räkning för deras ökade kostnader på grund av höjningen av punktskatten på fordonsdiesel enligt det nya skattesystemet och därmed hjälpa dem att anpassa sig till den nya situationen.

Kommissionen har tidigare medgivit att skillnader i beskattning inom transportsektorn är godtagbara inom ramen för reglerna om statligt stöd om skillnaderna syftar till att säkerställa att överenskomna mål inom ramen för den gemensamma transportpolitiken uppnås och de minimisatser för punktskatt som anges i rådet direktiv 92/82/EEG samtidigt följs. Skillnader i beskattning som syftar till att uppnå vissa väldefinierade miljömål tillhör i princip denna kategori.

Den italienska regeringens begäran om undantag begränsar tillämpningen av undantaget till transportföretag som bedriver godstransport på väg för tredje part. Genom begränsningen införs en diskriminerande faktor som inte förekom i samband med tidigare undantag. Det betyder att företag som använder sina egna dieseldrivna fordon för yrkesmässig trafik för att transportera sitt eget gods får en konkurrensnackdel jämfört med "åkerier som bedriver yrkesmässig verksamhet".

I detta sammanhang vill kommissionen även hänvisa till domstolens beslut i mål nr C-6/97 (Republiken Italien mot kommissionen). I detta fall misslyckades Republiken Italiens försök att upphäva kommissionens beslut 97/270/EG av den 22 oktober 1996 om ett system med skattekrediter som införts av Italien för åkerier som bedriver yrkesmässig verksamhet.

I allmänna ordalag tillhandahöll systemet skattekrediter för italienska åkerier och ersättningsbetalning för icke-italienska åkerier inom gemenskapen som återbetalning av en del av deras bränslekostnader. Resultatet av systemet blev att italienska åkerier som bedriver godstransporter för andras räkning genom ett tillfälligt undantag från ett generellt skattesystem gynnades jämfört med åkerier som bedriver godstransporter för egen räkning.

Kommissionen ansåg att detta utgjorde ett undantag som inte var berättigat på grund av systemets art eller generella uppläggning och att det därför inte var en allmän åtgärd. Kommissionen antog beslut 97/270/EG, i vilket anges att det stödsystem till förmån för åkerier med yrkesmässig trafik som införts i form av en skattekredit var oförenligt med den gemensamma marknaden i den mening som avses i artikel 92.1 i fördraget (efter ändring artikel 87), i den mån som det inte uppfyllde något av de villkor för undantag som anges i artikel 92.2 och 92.3.

Republiken Italien försökte få beslutet upphävt av domstolen. I sin dom av den 19 maj 1999 fastslog domstolen att argumenten att skattekreditsystemet inte har arten av stöd måste avvisas.

Kommissionen medger att skattekreditsystemet och det undantag i fråga om punktskatt som begärts av den italienska regeringen naturligtvis inte är identiska. Begäran om undantag skulle emellertid ha exakt samma verkan som skattekreditsystemet. Det skulle störa jämvikten i konkurrensen mellan åkerier som bedriver godstransporter för egen räkning och åkerier som bedriver godstransporter för andras räkning genom att ge stöd endast till den senare kategorin.

Kommissionen anser dessutom att det förfarande som föreslagits för återbetalning av höjningen av punktskatten på diesel för icke-italienska åkerier förefaller att medföra en ny administrativ belastning för dem och att det även kan försena återbetalningen av det tillämpliga skattebeloppet och därigenom ha en diskriminerande, negativ inverkan på dem.

4. Slutsats

Skillnader i beskattning inom transportsektorn kan vara godtagbara inom ramen för statligt stöd om de är avsedda att säkerställa att överenskomna mål uppnås i enlighet med den gemensamma transportpolitiken, inbegripet mål som rör miljön, och om reglerna om minimisatser för punktskatt i rådets direktiv 92/82/EEG följs. Kommissionen kan därför godta principen om skillnader i beskattning som tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt, och vars syfte är att tillfälligt ersätta företag och hjälpa dem att anpassa sig till de ökade kostnader som de måste bära till följd av en förändring av skattesystemet av miljöskäl.

Kommissionen har emellertid grundläggande invändningar mot tillämpningen av denna begäran om undantag från Italien. Fastän syftet med undantaget är att ge ersättning för skattehöjningar på grund av en övergång till ett miljövänligare skattesystem, är det endast tillämpligt på transportföretag som bedriver godstransporter på väg för tredje part. Det innebär att företag som använder sina egna dieseldrivna fordon för yrkesmässig trafik för att transportera sitt eget gods får en konkurrensnackdel jämfört med åkerier som bedriver godstransporter för andras räkning. Begränsningen innehåller en diskriminerande faktor som inte förekommer i samband med andra liknande undantag som rådet beviljat andra medlemsstater.

Kommissionen anser dessutom att det förfarande som föreslagits för återbetalning av höjningen av punktskatten på diesel för icke-italienska åkerier förefaller att medföra en ny administrativ belastning för dem och att det även kan försena återbetalningen av det tillämpliga skattebeloppet och därigenom ha en diskriminerande, negativ inverkan på dem.

Mot bakgrund av dessa grundläggande invändningar begär kommissionen att ärendet skall behandlas av rådet i enlighet med tredje stycket i artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG.