[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 9.4.2010

KOM(2010)138 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Årsrapport om politiken för humanitärt bistånd och dess genomförande under 2009

SEK(2010)398

Europeiska unionen är en av de viktigaste givarna i världen av humanitärt bistånd. Den verkar dessutom för att främja iakttagandet och efterlevnaden av den internationella humanitära rätten.

Detta bistånd, som intar en särställning bland de olika typer av finansiering som Europeiska unionen tillhandahåller, grundar sig på de humanitära principerna om humanitet, opartiskhet, oberoende och neutralitet.

Genom sitt humanitära bistånd kan Europeiska unionen ge konkret uttryck för sitt åtagande att stödja behövande befolkningsgrupper i tredjeland i de situationer där de är som mest sårbara. Det bidrar även till att uppfylla ett strategiskt mål på området yttre förbindelser, i enlighet med fördraget om Europeiska unionen.

De humanitära insatser som genomförts under 2009 av kommissionens generaldirektorat för humanitärt bistånd (Echo)

Genom sitt generaldirektorat för humanitärt bistånd (Echo) tillhandahöll kommissionen under 2009 behovsbaserat humanitärt bistånd från EU till offer för naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor i mer än 70 länder. Tack vare detta bistånd, som uppgick till totalt 930 miljoner euro, kunde man hjälpa ca 115 miljoner människor.

Den ursprungliga budgeten för 2009 på 777 miljoner euro fick förstärkas två gånger med medel från reserven för katastrofbistånd, nämligen med

- 65 miljoner euro till Pakistan och Somalia, och

- 45 miljoner euro till Sydostasien och Afrikas horn.

Budgeten förstärktes även med medel från Europeiska utvecklingsfonden som var öronmärkta för humanitärt bistånd i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet.

Behovet av humanitärt bistånd har ökat under de senaste åren på grund av en kombination av olika faktorer, nämligen

- en ökning av antalet flyktingar och fördrivna personer på grund av (långvariga) konflikter,

- en ökning av antalet naturkatastrofer som kopplas till klimatförändringen,

- verkningarna av den ekonomiska krisen, som lett till att allt fler människor blivit nödlidande.

Man har kunna registrera en markant ökning av antalet naturkatastrofer . De flesta av dessa katastrofer var väderrelaterade. Echo tillämpar i dessa fall en strategi med två komponenter:

- Snabbinsatser : Echo kan ge bistånd vid katastrofer när landets egen insatsförmåga inte räcker till.

- Katastrofberedskap: Echo håller på att kartlägga de mest sårbara geografiska områdena och befolkningsgrupperna när det gäller naturkatastrofer och man ger där så krävs hög prioritet åt genomförandet av katastrofberedskapsprojekt.

Under 2009 genomförde Echo insatser i samband med följande naturkatastrofer:

- Översvämningar i Afghanistan, Indien, Tadzjikistan och västra Afrika.

- Cykloner, tropiska oväder och orkaner i Laos, Vietnam, Kambodja, Bangladesh, Indien, Filippinerna, El Salvador, Nicaragua, Kuba, Fiji och Papua Nya Guinea.

- Torka i Afrikas horn, Sahelområdet i västra Afrika, Madagaskar, de palestinska territorierna och Syrien.

- Jordbävning i Indonesien.

- Epidemier i länderna i västra och södra Afrika samt i Papua Nya Guinea.

- Andra fenomen : Katastrofbistånd tillhandahölls även i Laos och Bangladesh som drabbats av råttinvasion, vilket inverkade på livsmedelstryggheten och i Uganda som drabbats av felslagen skörd i de norra delarna av landet.

Vad gäller katastrofer orsakade av människor tillhandahöll Echo EU-bistånd i följande fall:

- Sri Lanka : Konflikten mellan regeringsstyrkorna och den tamilska separatistorganisationen LTTE (Liberation Tigers of Tamil Eelam) i de norra delarna av Sri Lanka eskalerade dramatiskt i februari 2009. Katastrofbistånd mobiliserades för att bistå internflyktingar och andra drabbade. Senare under året när konflikten upphört återvände mer än 100 000 internflyktingar till sina hemorter och ytterligare 25 000 återvände till värdfamiljer.

- Gazaremsan : Det israelsiska försvaret inledde en omfattande attack mot Gazaremsan den 27 december 2008. Civilbefolkningen behöver humanitärt bistånd, eftersom den drabbades hårt och fortfarande lider av sviterna av attacken. Echo tillhandahöll katastrofbistånd till sjuk- och hälsovård, inbegripet psykologiskt stöd, samt till livsmedel och andra förnödenheter, nödinkvartering och vatten/sanering.

- Pakistan : Sedan augusti 2008 har konflikten mellan den pakistanska armén och olika militanta grupper i Nordvästra gränsprovinsen och de federaltadministrerade stamområdena trappats upp betydligt. Efter att ha brutit vapenvilan ryckte talibanerna fram söderut från Swat-dalen i början av april. Denna offensiv och den pakistanska arméns motoffensiv ledde till fler fördrivna civila än någonsin tidigare. I oktober inleddes flera större militära operationer i södra Waziristan, vilket ledde till att minst 260 000 familjer fördrevs. Militära operationer fortsatte även i andra delar av södra Waziristan, vilket ledde till ännu fler fördrivna. Sammanlagt drabbades 2,5 miljoner människor. Echo tillhandahöll akut humanitärt bistånd till konfliktoffren.

- Afghanistan: Säkerheten försämrades. De problem som orsakats av detta och av omfattande militära operationer förvärrades ytterligare genom den fler år långa torkan och återkommande småskaliga katastrofer. Sammantaget ledde detta till att behovet av humanitärt bistånd ökade kraftigt under 2009, och denna situation verkar hålla i sig även under 2010. Echos humanitära bistånd gick främst till de över 5 miljoner återvändande personer, främst från Pakistan och Iran, internflyktingar och de mest sårbara befolkningsgrupperna.

- Jemen: Konflikten i provinsen Sa'ada i norra Jemen trappades upp i början av 2009. Det har förekommit sex olika konfliktomgångar sedan konflikten ursprungligen bröt ut 2004. Sammandrabbningarna 2009 är de hittills allvarligaste. Det katastrofbistånd från EU som genomfördes av Echo hade bland annat till syfte att ge integrerat katastrofbistånd till internflyktingar och andra som drabbats av konflikten.

- Gränsområdet mellan Demokratiska republiken Kongo och Republiken Kongo : Dongoregionen, vid Ubangifloden, som ligger mellan Demokratiska republiken Kongo och Republiken Kongo är sedan slutet av oktober 2009 drabbad av våldsamma konflikter. Detta ledde till stora flyktingströmmar från Demokratiska republiken Kongo till Republiken Kongo .

- Somalia: Den humanitära krisen fortsatte med oförminskad styrka och omfattning under hela 2009, vilket ledde till att halva befolkningen (uppskattningsvis 3,76 miljoner personer) var i behov av humanitärt bistånd. De behövande var de som drabbats av den svåra torkan, stadsbor som led av mycket höga priser på livsmedel och andra förnödenheter samt fler än 1,4 miljoner människor som fördrivits på grund av stridigheter.

Kommissionen deltog även i åtgärder för att mildra verkningarna av långvariga och komplexa krissituationer . Sudan och Demokratiska republiken Kongo var även detta år de två länder där EU anslog de högsta beloppen till sina partner.

- I Sudan lämnade EU ett väsentligt bidrag som möjliggjorde humanitärt bistånd till över 6 500 000 internflyktingar, flyktingar, återvändande, flyktingmottagande orter och nomader över hela landet. Bidraget syftade till att möta de behov som orsakats av den långvariga krisen i Darfur, nya krissituationer som utlösts av konflikter, våld mellan stammar, en koleraepidemi och översvämningar. På ett eller annat sätt ledde dessa kriser till att ett stort antal människor fördrevs och till försämrade försörjningsmöjligheter i hela landet. I södra delen av landet och i de omstridda områdena tillhandahöll Echo livräddande åtgärder och tjänster till de mest sårbara människorna i områden där det råder extremt svåra förhållanden för återvändande, fördrivna personer eller befolkningsgrupper.

- I Demokratiska republiken Kongo genomförde Echo EU-finansierade åtgärder till förmån för ungefär tre miljoner människor i de nordöstra provinserna Nord-Kivu, Syd-Kivu, Haut-Uele och Bas-Uele. Echo fortsatte sitt bistånd till internflyktingar i Nord-Kivu och Syd-Kivu samt i Haut-Uele och Bas-Uele, där säkerheten försämrats markant efter det att Lord's Resistance Army genomfört attacker. En positiv utveckling var att en del fördrivna kunde återvända till de landsdelar eller regioner där säkerheten förbättrats och att Echo kunde genomföra program för att stödja dessa återvändande. Alla hälsoprogram som genomfördes av Echo innehöll en komponent som behandlade frågan om sexuellt våld och en särskild klinik för offer för sexuellt våld öppnades i Syd-Kivu.

Trots det stigande antalet naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människor, de ökade bördor som följer av de senaste årens komplexa krissituationer som försvårat det dagliga livet för miljontals civila, och trots det bristande iakttagandet av de humanitära principerna och den bristande säkerheten för hjälparbetare finns det också exempel på situationer där den humanitära läget förbättrats . Det finns positiva signaler som visar att humanitära insatser kan ge resultat och att de medel som tillförts verkligen gett upphov till utveckling.

Ett exempel på detta under 2009 var att man lyckades hålla Lord's Resistance Army ute i norra Uganda, vilket ledde till att de som flytt från våldet nu kunde återvända. Mycket försenat inleddes en plan för fred, återhämtning och utveckling i norra Uganda under 2009, vilken trots en trevande start kan komma att ta fart under 2010 om allt går väl.

I Zimbabwe fanns det fortfarande behov av grundläggande tjänster på områdena sjuk- och hälsovård och vatten/sanering fastän det allmänna läget förbättrats till följd av liberaliseringen av ekonomin i början av året och en god skörd. Tack vare detta kunde Echos partner börja inrikta sig på att starta pilotprojekt som syftar till att skapa arbetstillfällen.

I Sri Lanka har vapnen visserligen tystnat, men många tamiler behöver ändå humanitärt bistånd. En del fördrivna har redan börjat återvända till sina ursprungsorter och förhoppningsvis kommer de att följas av allt fler. Om denna utveckling håller i sig kommer Echo att kunna koncentrera sig på de återvändandes och de flyktingmottagande orternas behov på medellång sikt.

I tabellen nedan redovisas fördelningen av EU:s behovsbaserade humanitära bistånd på olika regioner för 2009.

Humanitärt bistånd 2009 (i tusen euro) |

Region | Belopp | % |

Afrika | 489 560 | 53 % |

Sudan och Tchad | 149 600 |

Centralafrika | 79 500 |

Afrikas horn | 173 475 |

Södra Afrika, Indiska oceanen | 35 535 |

Västra Afrika | 51 450 |

Mellanöstern, Medelhavsområdet, Kaukasus och Centralasien | 121 775 | 13 % |

Medelhavsområdet och Mellanöstern | 109 475 |

Kaukasus och Centralasien | 12 300 |

Asien, Latinamerika, Västindien och Stillahavsområdet | 248 175 | 27 % |

Södra Asien | 157 500 |

Sydöstra och östra Asien | 45 500 |

Latinamerika | 28 325 |

Västindien | 14 000 |

Stillahavsområdet | 2 850 |

På global nivå (kapacitetsuppbyggnad, tekniskt bistånd och stöd) | 70 940 | 8 % |

TOTALT | 930 450 | 100 % |

Echo arbetar inte direkt på fältet utan tillhandahåller i stället medel via ca 200 partner, t.ex. icke-statliga organisationer, FN-organ, andra internationella organisationer som Internationella rödakorskommittén och Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen och vissa specialorgan i medlemsstaterna.

Det är viktigt för Echo att ha många olika partner, eftersom detta gör det möjligt att täcka de ökade behoven världen över, ofta i allt mer komplexa krissituationer. Tilldelningsförfarandet för stöd och bidrag som förvaltas av Echo grundar sig på ett urval av de förslag som bäst antas möta de mest utsattas behov. Följande fördelning mellan Echos partner gäller för 2009: Icke-statliga organisationer 47 %, FN-organ 39 % och internationella organisationer 14 %.

De humanitära organisationerna får det allt svårare att nå fram till mottagarna . Detta beror dels på att regeringar och icke-statliga aktörer, som inte ens respekterar den mest grundläggande rätten till skydd enligt internationell humanitär rätt, gör inskränkningar i det humanitära utrymmet och dels på att det finns säkerhetsproblem. Regeringar har i ökad utsträckning börjat införa begränsningar i tillhandahållandet av humanitärt bistånd (t.ex. Sri Lanka). I många konfliktområden (t.ex. Demokratiska republiken Kongo, Somalia och Sudan) ser hjälparbetarna extremt brutala former av krigföring, bland annat angrepp på civilbefolkningen, och ofta används även sexuellt våld som vapen. Det verkar som om attacker på hjälparbetare, inbegripet utvisningar och mord, har blivit allt vanligare. Givarna måste hantera det faktum att det inte bara är hjälparbetarnas säkerhet som står på spel utan även säkerheten för den finansiering och den infrastruktur de tillhandahåller. En del regeringar är beredda att gå till ytterligheter som att expropriera eller "låna" tillgångar och egendom som finansierats av givarna eller att utvisa humanitära biståndsorganisationer efter att först ha lagt beslag på deras tillgångar.

Positiva händelser på det politiska och institutionella planet 2009 var att man lyckades genomföra handlingsplanen inom ramen för det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd som planerat, kommissionens och Nederländernas delade ordförandeskap för initiativet för gott humanitärt givarskap och arbetet i rådets nyligen inrättade arbetsgrupp för humanitärt bistånd och livsmedelsbistånd (Cohafa).

Rådets arbetsgrupp etablerade sig snabbt som ett användbart forum för ett regelbundet utbyte på politisk nivå och gjorde det möjligt att förbättra samordningen mellan EU-experter på humanitär biståndspolitik och operativa strategier. Den bidrog även till att kommissionen och medlemsstaterna kunde utveckla gemensamma analyser när det gäller tematiska frågor, bland annat livsmedelsbistånd, och geografiska frågor. Den har även bidragit till att de humanitära frågorna getts ökad uppmärksamhet och betydelse i rådets andra arbetsgrupper, särskilt de geografiska arbetsgrupperna (t.ex. för Sri Lanka), kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp) och Ständiga representanternas kommitté (Coreper), vilka i sin tur bidrog till arbetet i rådet (utrikes frågor). Detta bör med tiden leda till en mer enhetlig och samstämmig tillämpning av de humanitära principer och den bästa praxis som anges i det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd.

För Europaparlamentets del var 2009 ett viktigt år, eftersom det valdes ett nytt parlament och ett nytt utskott för utveckling (DEVE). Kommissionen etablerade via Echo snabbt goda arbetsrelationer med utskottets medlemmar, särskilt ordföranden och den ständiga föredragande för humanitärt bistånd. Detta gav ny kraft åt det interinstitutionella samarbetet på området humanitärt bistånd, vilket bådar gott för framtiden.