Förslag till rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (97/C 51/07) KOM(96) 548 slutlig - 96/0266(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 13 november 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

I rådets direktiv 92/12/EEG (1) anges de allmänna reglerna för innehav, flyttning och övervakning av punktskattepliktiga varor.

I artikel 26 i det direktivet medges ett undantag som gör det möjligt för Danmark att ta ut punktskatter på alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror utöver vissa kvantiteter som enskilda för in för personligt bruk efter att ha inköpt dem med punktskatt erlagd i en annan medlemsstat.

Enligt anslutningsfördraget (2) och med hänvisning till artikel 26 i direktiv 92/12/EEG får Sverige och Finland på samma villkor ta ut punktskatter på en mer omfattande uppsättning alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror.

Dessa undantag beviljades eftersom ett omedelbart och fullständigt avskaffande av skattebegränsningarna, i ett Europa utan inre gränser där skattesatserna varierar kraftigt, skulle ha medfört en oacceptabel omläggning av handel och inkomster och en snedvridning av konkurrensen i de berörda medlemsstater som traditionellt tillämpat höga punktskatter på produkterna i fråga både som en viktig inkomstkälla och av hälsoskäl.

Undantaget beviljades "till utgången av år 1996 och underkastat översyn liknande den som fastställs i artikel 28.2 i direktiv 77/388/EEG (3)".

Den 31 december 1996 kommer dock de minimisatser för punktskatter som tillämpas i hela gemenskapen att vara lägre än vad som förväntats när undantagen beviljades, varför det kommer att skapa större problem än man förutsett om de avskaffas den dagen.

Det är därför lämpligt att ge ytterligare tid för anpassning i de tre medlemsstaterna genom att förlänga den tidsfrist som anges i artikel 26.

Bestämmelsen i artikel 26 utgör dock ett avsteg från en grundläggande princip för den inre marknaden - medborgarnas rätt att medföra varor som inköpts för eget bruk i hela gemenskapen utan att drabbas av nya avgifter - varför det är nödvändigt att begränsa effekterna så långt som möjligt.

Därför bör för det första en successiv liberalisering äga rum av de kvantitativa restriktioner som får tillämpas fram till dess de fullständigt avskaffas den 30 juni 2002 och för det andra den minimitid som anges i artikel 26.2 andra strecksatsen som resande bosatta i respektive land måste ha varit utanför dess territorium innan de får ta ut några ransoner, minskas från 36 till 24 timmar.

Den berörda medlemsstaten får besluta om de närmare detaljerna i liberaliseringen mot bakgrund av alla relevanta omständigheter.

Processen bör dock vara föremål för övervakning senast efter halva tiden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Rådets direktiv 92/12/EEG ändras på följande sätt:

Artikel 26 i direktivet skall ersättas med följande:

"Artikel 26

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 skall Danmark, Finland och Sverige till och med den 30 juni 2002 ha rätt att tillämpa de särskilda regler som fastställs i punkterna 2 och 3 i denna artikel för vissa alkoholhaltiga drycker och tobaksprodukter som köpts i andra medlemsstater och förts in till deras territorier av enskilda för personligt bruk.

2. Från och med den 1 januari 1997 skall Danmark, Finland och Sverige ha rätt att fortsätta tillämpa samma kvantitativa restriktioner för varor som får föras in till deras territorier utan att betala ytterligare punktskatter som de tillämpade den 31 december 1996. Dessa restriktioner skall avskaffas successivt av de berörda medlemsstaterna.

3. När sådana varor förs in av personer bosatta i respektive land, skall Danmark, Finland och Sverige ha rätt att begränsa tillstånden att införa skattefria ransoner till personer som vistats utanför sitt territorium längre än 24 timmar.

4. Kommissionen före den 31 december 1999 överlämna en rapport till rådet och parlamentet om hur denna artikel tillämpas."

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1997. De skall underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 3

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT nr L 76, 23.3.1992, s. 1.

(2) EGT nr C 241, 19.8.1994, s. 339.

(3) EGT nr L 76, 23.3.1992, s. 11.