A4-0140/97

Resolution om kommissionens meddelande om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Canada (SEK(96)0331 - C4-0620/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet SEK(96)0331) - C4- 0620/96,

- med beaktande av den politiska förklaringen och därtill hörande gemensamma handlingsplan mellan Europeiska unionen och Canada, undertecknade den 17 december 1996 i Ottawa,

- med beaktande av slutsatserna från rådets (allmänna frågor) möte av den 20 januari 1997,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikes,- säkerhets- och försvarsfrågor och yttrandena från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi, utskottet för externa ekonomiska förbindelser, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd, utskottet för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor och fiskeriutskottet (A4-0140/97), och med beaktande av följande:

A. Den 17 december 1996 undertecknade Europeiska unionen och Canada en gemensam politisk förklaring och nådde även en överenskommelse i fråga om en gemensam handlingsplan.

B. Det nya internationella läget gör det nödvändigt att omdefiniera de transatlantiska förbindelserna, som aldrig får begränsa sig till Förenta staterna utan även skall inbegripa Canada.

C. Canada har alltid visat intresse för utvecklingen av säkerheten i Europa genom deltagande i Nato och OSSE.

D. År 1996 inrättades det arktiska rådet med de nordiska länderna, Canada, Ryssland och Förenta staterna som medlemmar.

E. Canada har spelat en aktiv roll i Förenta nationernas operationer för att trygga freden och den internationella säkerheten, i synnerhet i Unprofor och Ifor.

F. Förbindelserna bör utvecklas genom ett stärkande av den politiska dialogen rörande frågor av ömsesidigt intresse, t.ex. reformen av Förenta nationerna, det humanitära stödet, den förebyggande diplomatin samt kriser och konflikter på regional och lokal nivå.

G. Det finns ett ömsesidigt intresse av att stärka de bilaterala förbindelserna och det bilaterala samarbetet i sektorerna energi, kultur, miljöskydd och vetenskaplig forskning.

H. Ett samarbete i inrikes frågor och rättsliga frågor är till nytta då det gäller att lösa problemen i samband med invandringen och beviljandet av asyl, och detta samarbete blir absolut nödvändigt om man vill kunna effektivt bekämpa terrorismen och olika transatlantiska former av organiserad brottslighet såsom narkotikahandel, människohandel, illegal invandring, kreditkortsbedrägerier, databrott och penningtvätt.

I. Detta nödvändiga samarbete kommer inte att fullbordas förrän Europeiska unionen har kommit över sina meningsskiljaktigheter i hithörande frågor och verkligen är i stånd att ingå nya folkrättsliga avtal med icke- medlemsländer inom detta område.

J. Det ligger i såväl Europeiska unionens som Canadas intresse att avreglera den internationella handeln och att stärka Världshandelsorganisationen (WTO).

K. Både Europeiska unionen och Canada påverkas negativt av ensidiga åtgärder såsom Helms-Burtonlagen och D'Amatolagen, vilkas extraterritoriella räckvidd är oacceptabel för alla länder som understödjer ett handelsutbyte mellan flera länder.

L. Det är beklagligt att Canada i strid mot folkrätten antagit extraterritoriella lagar inom fiskerisektorn, varvid tillämpningen lett till allvarliga incidenter utanför landets exklusiva ekonomiska zon som haft negativa effekter på gemenskapens fiskeflotta och enhälligt fördömts av Europeiska unionen.

M. Det råder allvarliga konflikter inom olika sektorer, t.ex användandet av djurfällor och importen av djurpälsar, men det är viktigt att dessa meningsskiljaktigheter, mot bakgrund av båda parters objektiva intressen, inte inverkar negativt på viljan att stärka de bilaterala förbindelserna.

N. Om banden med unionen inte stärks kommer kanadensisk ekonomi och politik till största del att inriktas mot Stillahavsområdet.

1. Parlamentet välkomnar undertecknandet av den gemensamma politiska förklaringen och den gemensamma handlingsplanen samt de prioriteringar som där angivits beträffande det gemensamma åtagandet för fred och demokratiska värden.

2. påminner om de traditionella politiska, ekonomiska, handelsmässiga och kulturella band som alltid har kännetecknat förbindelserna mellan Canada och Europeiska unionen samt den positiva roll som detta land har spelat och fortfarande spelar för den europeiska kontinentens säkerhet,

3. noterar med tillfredsställelse Canadas deltagande i den fredsbevarande verksamheten i Bosnien-Herzegovina, vilket är ett bevis för detta lands samhörighet med Europa, samt dess engagemang i Nato och FN,

4. välkomnar Canadas engagemang i de humanitära operationerna eftersom dessa utgör en allt viktigare del av FN:s åtgärder för att garantera fred och internationell säkerhet,

5. anser att en förnyad översyn av de transatlantiska förbindelserna som endast inbegriper Förenta staterna och utesluter Canada inte gagnar unionen, mot bakgrund av den ställning som detta land intar som handelspartner såväl som politisk allierad med unionen,

6. välkomnar samsynen mellan Canada och Europeiska unionen i fråga om parternas respektive politik för främjandet av en övergång till demokrati på Kuba mot bakgrund av Förenta staternas attityd, vars Helms-Burton-lag drabbar både medborgare och företag i Canada och Europa,

7. anser att frihandelsområdet och det ingångna avtalet om frihandel samt frihandelsavtalet mellan Canada, Mexico och Förenta staterna är en realitet på ekonomins och handelns område som det gäller att beakta då framtiden för de transatlantiska relationerna skall definieras,

8. anser att det aviserade upprättandet av ett frihandelsområde på den amerikanska kontinenten år 2005 kommer att få en avgörande betydelse för den framtida utvecklingen av de transatlantiska relationerna,

9. är övertygat om att det är lämpligt att kraftigt justera balansen i de transatlantiska förbindelserna för att bättre motsvara Europas politiska och kommersiella intressen, vilka inte alltid sammanfaller med Förenta staternas, utan att för den delen ändra de allianser som ligger till grund för säkerheten i Europa,

10. noterar att Canada visar ett allt större intresse för Stillahavsområdet, men är övertygat om att förbindelserna med detta område inte kan ersätta dem med Europa just på grund av de starka band som nämnts ovan,

11. välkomnar inrättandet av det arktiska rådet som en ny länk mellan Europa och Canada och uppmanar kommissionen att delta i dess arbete och göra det arktiska samarbetet till en del av unionens framtida politik med avseende på de nordliga områdena,

12. påminner om att det finns ett ömsesidigt intresse av att avreglera handeln och stärka Världshandelsorganisationens roll, samt att båda parter vägrar att acceptera ensidiga åtgärder,

13. noterar intresset för utvecklingen av en trepartsdimension (mellan Europeiska unionen, Canada och Förenta staterna) för utvecklingen av vissa sektorer av samarbetet inom åtgärdsplanen, framför allt vad beträffar den transatlantiska ekonomiska sfären,

14. välkomnar det faktum att den gemensamma handlingsplanen föreskriver en samordning av insatser och åtgärder för att lösa Förenta nationernas ekonomiska kris samt ett meningsfullt samarbete i fråga om humanitär hjälp, utveckling och förebyggande diplomati för att i enlighet med internationell rätt undvika kriser och konflikter,

15. betonar det ömsesidiga intresset av att stärka samarbetet i fråga om kontroll av konventionella vapen och anser det vara särskilt viktigt att det finns en gemensam föresats att nå ett totalt avskaffande av truppminor i enlighet med Ottawakonferensen, sammankallad på Canadas initiativ,

16. uttalar sin uppskattning för det initiativ som den kanadensiska regeringen tagit i och med att den igångsatt Ottawaförfarandet,som syftar till att uppnå ett förbud mot truppminor; uttrycker en önskan om att Europeiska unionen och Canada skall samarbeta intensivt för att nå fram till ett dylikt förbud,

17. begär att det samarbete inom rättsliga och inrikes frågor som beskrivs i det gemensamma åtgärdsprogrammet mellan EU och Canada skall omsättas i realiteten med det snaraste och, i den mån omständigheterna så kräver, inskrivs i ett juridiskt bindande avtal; erinrar om att det först och främst behövs en definition av systemet för samarbete mellan «Royal Canadian Mounted Police» och Europol inom ramen för de möjligheter som ges i artiklarna 10.4, 18 och 42 i den ännu inte ratificerade Europolkonventionen,

18. önskar att innehållet i den gemensamma handlingsplanen skall leda till konkreta resultat beträffande samarbetet genom att alla berörda instanser deltar aktivt (lokala och regionala myndigheter, universitet, vetenskapliga forskningscenter etc.),

19. välkomnar önskan att inbegripa alla berörda parter, inklusive de kanadensiska provinserna, i tillämpningen av den gemensamma handlingsplanen och stärkandet av de transatlantiska banden inom deras respektive behörighetsområden,

20. välkomnar det samarbete som hittills ägt rum mellan EU och Canada på miljöskyddsområdet; anser samtidigt att detta samarbete bör utvidgas,

21. är av den uppfattningen att ursprungsbefolkningar i enlighet med Agenda 21 bör ges en lämplig roll vid förverkligandet av miljövänliga och hållbara utvecklingsstrategier och att de bör vara delaktiga i beslutsfattandet rörande utnyttjande av naturtillgångar och utveckling av deras territorier; kräver att man tar hänsyn till denna princip då den gemensamma handlingsplanen genomförs,

22. avvisar de extraterritoriella bestämmelserna i nuvarande kanadensisk fiskelagstiftning och införlivandet av liknande bestämmelser i den nya lag som behandlas av det federala parlamentet, och uppmanar Canada att upphäva dessa bestämmelser, eftersom de strider mot internationell rätt,

23. medger att fisket på reven vid Newfoundland är ett stort problem och noterar att fiskbestånden, trots det långvariga avbrottet i vissa typer av fiske, är begränsade och önskar att Canada och EU inom ramen för NAFO skall samarbeta för att på lång sikt garantera bevarandet av fiskeresurserna,

24. anser det vara möjligt att komma till en uppgörelse om tvisterna rörande jakt samt handel med djurpälsar i syfte både att undvika onödigt och oacceptabelt lidande för djuren på grund av bruket av grymma saxfällor och andra fällor, samtidigt som ursprungsbefolkningens livsstil och uppehälle upprätthålls,

25. anser dock att dessa sektorsbetonade motsättningar, hur viktiga de än må vara, inte får inverka negativt på den viktigare politiska frågan om att förbättra och stärka de bilaterala förbindelserna inom ramen för den gemensamma handlingsplanens innehåll och andemening,

26. uppmanar kommissionen att - med hjälp av ekonomiska bidrag - främja projekt inom sådana områden som både speglar de europeiska intressena och den språkliga och kulturella situationen i Canada (biosamproduktioner, utveckling av TV-nät, utställningar etc.),

27. anser att samarbetet inom den tillämpade forskningen kring spjutspetstekniker skall stärkas för att främja de synergier som krävs för att förbättra de konkreta effekterna av åtgärder som vidtas inom sektorn för forskning och teknologisk utveckling,

28. anser det vara nödvändigt att i större utsträckning engagera de ekonomiska aktörerna eftersom framgången för de nya förbindelserna mellan unionen och Canada bl.a. beror på förmågan att engagera industrin och finansmarknaderna i syfte att främja investeringar och handel och på det sättet bli till förmån för utvecklingen av användningsmöjligheterna,

29. anser det vara av yttersta vikt att öka insatserna för att skydda den globala miljön genom utbyte av information om biologisk mångfald, klimatförändringar, ökenutbredning och erosion samt farligt avfall och skydd av skogsbeståndet, något som är av intresse inte bara för de båda parterna utan för hela mänskligheten,

30. uppmanar kommissionen och rådet att regelbundet informera parlamentet om tillämpningen av Canadas och EU:s gemensamma handlingsplan,

31. är övertygat om att ett återupptagande och en konsolidering av den parlamentariska dimensionen av förbindelserna mellan Europeiska unionen och Canada kan utgöra ett viktigt led i genomförandet av åtgärdsplanen och samtidigt på ett avgörande sätt bidra till att denna med framgång kunde genomföras,

32. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna samt till Canadas regering och parlament.