Miljö och naturresurser
58. Europaparlamentet understryker behovet av att EU ökar insatserna för att ta itu med de enorma
miljöutmaningar som många av de fattiga ställs inför, som ofta är fullständigt beroende av naturresursernaför sin överlevnad.
59. Europaparlamentet välkomnar i detta sammanhang de åtaganden som kommissionen nyligen gjorde
–och som den skulle ha gjort för länge sedan –för att gå från ord till handling när det gäller att integrera
miljöhänsyn och prioritera strategier för främjande av hållbar utveckling i sin dagordning.
Genomförande
60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta sin strategi för Afrika åtföljas av en detaljerad
handlingsplan för genomförandet med en tydlig tidsplan, detaljerade uppgifter om de medel och finansiellaresurser som skall framskaffas (däribland finansiella åtaganden från medlemsstaternas sida), uppgifter om påvilken nivå de olika insatserna skall ske (lokal, nationell, regional, panafrikansk) och dessa nivåers respektiveroller samt uppgifter om ett verkligt gemensamt övervakningssystem för att utvärdera framstegen (medmedverkan av Europaparlamentet och AU).
61. Europaparlamentet kräver att genomförandeplanen måste omfatta hela Afrika, dvs. även norra Afrika,
länderna söder om Sahara samt Sydafrika, för vilka det redan finns särskilda förordningar och avtal (Meda-förordningen, Cotonouavtalet, samt –för Sydafrika –avtalet om handel, utveckling och samarbete samt
Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling (EPRD)), och för vilka det även finns olikaansvarsområden inom kommissionen. Parlamentet uppmanar kommissionen att upplysa om hur dessa kom-mer att samordnas och anpassas, så att de kan bidra till genomförandet av de prioriteringar som AU harfastställt för hela kontinenten.
62. Europaparlamentet påpekar att förslagen i kommissionens ovannämnda meddelande i grund och
botten är beroende av genomförandet av redan befintliga nationella och regionala program och beklagaratt det i detta sammanhang inte har lagts fram några nya förslag i syfte att förbättra genomförandet av dessaeller anpassa målen och planeringen av åtgärderna till de nya prioriteringarna. Det är även beklagligt att dettill följd av detta nya strategidokument och den senaste utvecklingen i Afrika (särskilt grundandet av AU ochdess institutioner) inte har föreslagits att de befintliga landstrategidokumenten och de nationella och regio-nala vägledande programmen skall ses över.
63. Europaparlamentet uttrycker sin besvikelse över bristen på ambitioner i den finansieringsram som
föreslås. Kommissionen ser endast möjligheten att öka de finansiella anslagen för perioden efter den niondeEUF och tar inte upp möjligheten att använda sig av skuldlättnad för att skaffa fram ytterligare medel förmillennieutvecklingsmålen.
*
**
64. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
medlemsstaternas regeringar, AU och AVS-länderna.
P6_TA(2005)0446
Revideringen av förklaringen om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik
Europaparlamentets resolution om förslaget till gemensam förklaring av rådet, Europaparlamentet
och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik ”Europeiskt samförstånd ”(2004/
2261(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén med titeln ”Förslag till gemensam förklaring av rådet, Euro-
paparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik –Europeiskt samför-
stånd”(KOM(2005)0311),
— med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (CESE 1072/2005),C 280 E/484 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
— med beaktande av Regionkommitténs yttrande (cdR 224/2005),
— med beaktande av utvärderingen av gemenskapens utvecklingspolitik av European Centre for Develop-
ment Policy Management, Overseas Development Institute och Instituto Complutense de Estudios Inter-nacionales (februari 2005),
— med beaktande av översynen av Europeiska gemenskapens utvecklingssamarbete (2002) av OECD:s
kommitté för utvecklingsbistånd (OECD/DAC),
— med beaktande av Romdeklarationen om harmonisering av den 25 februari 2003 och Parisdeklaratio-
nen om biståndseffektivitet av den 2 mars 2005,
— med beaktande av Förenta nationernas millenniedeklaration av den 8 september 2000 som anger mil-
lennieutvecklingsmålen som utgör kriterier gemensamt fastställda av världssamfundet för att utrotafattigdomen,
— med beaktande av den av FN:s utvecklingsprograms (UNDP) årliga Human Development Reports,
— med beaktande av rapporten från Millennium Ecosystem Assessment med titeln ”Living Beyond our
Means: Natural Assets and Human Well-Being ”(Livsstil över våra tillgångar –naturresurser och mänsk-
ligt välbefinnande) (2005),
— med beaktande av rapporten från FN:s konferens för handel och utveckling (UNCTAD) 2002 med titeln
”Least Developed Countries: Escaping the Poverty Trap ”,
— med beaktande av slutdeklarationerna och slutsatserna från internationella konferenser, särskilt den
internationella konferensen om utvecklingsfinansiering (Monterrey, 2002), världstoppmötet om hållbarutveckling (Johannesburg, 2002), världstoppmötet om social utveckling (Köpenhamn, 1995), FN:s tredjekonferens om de minst utvecklade länderna (Bryssel, 2001), WTO:s fjärde ministerkonferens (Doha,2001), fjärde världskvinnokonferensen (Peking, 1995), den internationella konferensen om befolkningoch utveckling (ICPD) (Kairo, 1994), FN:s generalförsamlings specialsession 1999 för att se över fram-stegen med att nå ICDP-målen ( ”Kairo + 5 ”), a world fit for children (en värld anpassad för barn) (New
York, maj 2002) och världsutbildningsforumet (Dakar, 2000),
— med beaktande av de åtaganden som EU gjorde vid toppmötet i Barcelona i mars 2002, inför Monter-
reykonferensen,
— med beaktande av sin resolution av den 1 mars 2001 om kommissionens meddelande till rådet och
Europaparlamentet om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik (
1),
— med beaktande av förklaringen om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik (DPS) som antogs av
rådet och kommissionen den 10 november 2000,
— med beaktande av rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) slutsatser av den 22 –23 november
2004 samt av den 23 –24 maj 2005,
— med beaktande av sin resolution av den 12 april 2005 om Europeiska unionens roll när det gäller att
uppnå millennieutvecklingsmålen (2),
— med beaktande av sin resolution av den 8 september 2005 om allvarliga och försummade sjukdomar i
utvecklingsländerna (3),
— med beaktande av Europeiska kommissionens rapport av den 29 oktober 2004 om millennieutveck-
lingsmålen 2000 –2004 (SEK(2004)1379),
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och
sociala kommittén av den 12 april 2005 med titeln ”Om snabbare framsteg i strävan att nå millennie-
utvecklingsmålen –Europeiska unionens bidrag ”(KOM(2005)0132),
(1) EGT C 277, 1.10.2001, s. 130.
(2) Antagna texter, P6_TA(2005)0115.
(3) Antagna texter, P6_TA(2005)0341.18.11.2006 SV C 280 E/485 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
— med beaktande av rapporten från FN:s arbetsgrupp för millennieprojektet, ledd av professor Jeffrey
Sachs med titeln ”Investera i utveckling –en praktisk plan för att uppnå millennieutvecklingsmålen ”,
— med beaktande av de multilaterala miljöavtalen om klimatförändringar, uttunningen av ozonlagret, bio-
logisk mångfald, våtmarker, ökenspridning, farligt avfall och långlivade organiska föroreningar,
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling (A6-0319/2005), och av följande skäl:
Europeiskt samförstånd
1. Europaparlamentet välkomnar initiativet till en tre-partsförklaring från de tre institutionerna om en
gemensam EU-vision för utvecklingspolitiken och framhåller att parlamentet måste vara fullt delaktigt i
samma utsträckning som de andra institutionerna genom en process liknande medbeslutandeförfarandetför att på ett betydande sätt kunna bidra till målen förbättrad sammanhållning, samordning, komplementa-ritet, kvalitet och effektivitet i utvecklingspolitiken.
2. Europaparlamentet välkomnar förslaget till gemensam förklaring och föreslår ett klarläggande av dess
formella status som bindande ram för utvecklingspolitiken när det gäller Europeiska unionens och medlems-staternas åtgärder gentemot alla utvecklingsländer, såsom de fastställts av OECD/DAC. Parlamentet efterlyser
dessutom ett förtydligande av hur den gemensamma förklaringen skall förhålla sig till finansieringsinstru-
mentet för utvecklingssamarbete.
3. Europaparlamentet beklagar att förslaget inte innehåller några specifika slutsatser om utvärderingen av
effektiviteten i EU:s bistånd eller lärdomar dragna av förklaringen om gemenskapens utvecklingspolitik från2000 samt dess effekter på gemenskapens bistånd.
4. Europaparlamentet välkomnar försöken i del 1 i ovannämnda meddelande att åstadkomma en öve-
renskommelse om övergripande mål och principer för EU:s bistånd. Parlamentet efterlyser dock större tyd-lighet, i synnerhet när det gäller prioriteringarna och hur man skall förbättra enhetligheten och samord-ningen av EU:s utvecklingssamarbete.
5. Europaparlamentet välkomnar försöken i del 2 i ovannämnda meddelande att ge riktlinjer för genom-
förandet av utvecklingspolitiken på gemenskapsnivå. Parlamentet efterlyser dock en tydlig definition avgemenskapsbiståndets särskilda roll utifrån en analys av dess komparativa fördelar.
6. Europaparlamentet anser att det nuvarande sättet att organisera gemenskapsbiståndet på Brysselnivå,
särskilt åtskillnaden mellan planering och genomförande, inte är optimalt för ett effektivt genomförande av
utvecklingspolitiken.
7. Europaparlamentet noterar att globaliseringen hittills har vidgat klyftan mellan rika och fattiga och
efterlyser en utvecklingspolitik som har en mer balanserad utveckling som ett av sina framtida mål.
Mål och principer
8. Europaparlamentet betonar att det övergripande målet med EU:s utvecklingssamarbete borde vara att
minska och slutligen utrota fattigdomen inom ramen för hållbar utveckling. Parlamentet betonar också attfattigdom är ett flerdimensionellt begrepp som bl.a. hänger samman med mänskliga utvecklingsmöjlighetersåsom konsumtion och livsmedelssäkerhet, hälsa, utbildning, rättigheter, möjligheten att komma till tals,människors säkerhet, social rättvisa, värdighet och rimliga arbetsförhållanden.
9. Europaparlamentet håller med om att bekämpningen av fattigdomen –där ett första steg är att uppnå
millennieutvecklingsmålen –främjande av demokrati och god samhällsstyrning och respekt för de mänskliga
rättigheterna är centrala utvecklingsmål. Parlamentet betonar emellertid att fattigdom endast kan bekämpaspå ett framgångsrikt sätt om miljön och naturresurserna förvaltas på ett hållbart sätt, och om man läggerlika mycket vikt vid att investera i människor, med särskild tonvikt på unga människor och kvinnor, främst ihälsa och utbildning, och i välfärdsskapande åtgärder –med tyngdpunkten på frågor som entreprenörskap,C 280 E/486 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
forskning och teknik, skapande av arbetstillfällen, respekt för anställdas rättigheter, tillgång till krediter, upp-
hovsrätt och infrastruktur. Parlamentet betonar också att ökad delaktighet för kvinnor är nyckeln till allutveckling och att jämställdhet mellan könen borde ingå som en central del i alla utvecklingspolitiska stra-tegier.
10. Europaparlamentet stöder principerna om verkligt partnerskap, ägarskap och politisk dialog och en
rättighetsbaserad inställning till utveckling. Parlamentet understryker också vikten av att stödja partnerlän-dernas ansträngningar att förbättra sina strategidokument om minskad fattigdom (PRSP) med en aktiv rollför nationella parlament och frivilligorganisationer. Vidare föreslår parlamentet att de viktigaste principernafrån Cotonouavtalet skall utvidgas till samtliga utvecklingsländer.
11. Europaparlamentet betonar det civila samhällets viktiga roll i utvecklingsländerna såväl som tillhan-
dahållare av tjänster som främjare av demokrati och mänskliga rättigheter och efterlyser ett starkare stöd förkapacitetsuppbyggnad till icke-statliga organisationer i partnerländerna. Parlamentet erkänner också den vik-tiga roll som det civila samhället spelar i Europa, och efterlyser i detta sammanhang en förenkling avreglerna för projektstöd, inklusive finansiering.
12. Europaparlamentet betonar att EU måste arbeta för en demokratisering av de internationella institu-
tionerna för att se till att utvecklingsländernas intressen företräds starkare och för att förbättra demokratin iallas intresse.
13. Europaparlamentet välkomnar att EU:s preliminära förslag syftar till att stärka övervakningen av
vapenexporten från EU, med målet att försäkra sig om att EU-tillverkade vapen inte används mot civilbe-folkningar, och innehåller konkreta åtgärder för att begränsa den okontrollerade spridningen av handeldva-pen och lätta vapen. Emellertid uppmanar parlamentet EU att också ta sitt ansvar för tidigare vapenexportoch att intensifiera och påskynda minröjning och avväpningsprogram i regioner som varit involverade i krig.
Tematisk inriktning och prioriteringar
14. Europaparlamentet välkomnar ansträngningarna för att uppnå större fokus och koncentration inom
utvecklingssamarbete samtidigt som man behåller tillräcklig flexibilitet. Parlamentet beklagar att det saknastydliga prioriteringar bland de teman för åtgärder som läggs fram, i synnerhet på gemenskapsnivå, ochefterlyser ett klarläggande av hur urvalet av mål, åtgärdsteman och prioriteringar har gått till.
15. Europaparlamentet upprepar betydelsen av mänskliga rättigheter i utvecklingen, starten och övervak-
ningen av projekt som finansieras eller medfinansieras av EU.
16. Europaparlamentet betonar att frågor som förebyggande och behandling av hiv/aids, malaria och
tuberkulos, främjande av sexuell och reproduktiv hälsa, jämlikhet mellan könen och kvinnors rättigheter,begränsning av klimatförändringen, handelsreformer, konfliktförebyggande, demokrati och god samhällsstyr-ning (med prioritering av korruptionsbekämpning) förtjänar särskild uppmärksamhet eftersom annat utveck-lingsarbete kan vara förgäves om man inte tar itu med dessa frågor på ett effektivt sätt.
17. Europaparlamentet föreslår att man i den gemensamma förklaringen ägnar mer uppmärksamhet åt
följande aspekter:
— Många låginkomstländer har långt kvar innan de kan nå de millennieutvecklingsmål som rör hälsa. De
flesta behöver hjälp med att förbereda sig för hälsokatastrofer såsom en influensapandemi. Det riktasalltför lite uppmärksamhet på sjukdomar där det saknas tillgång till mediciner eller förekommer ringamedicinsk forskning. Den akuta bristen på medicinsk personal, i synnerhet i länderna i Afrika söder omSahara –vilket till en del beror på kompetensflykt –är ett stort problem som kräver ett systemtän-
kande för både hälsa och utveckling, där en förstärkning av hälsosystemen och hälsoforskningen måsteges hög prioritet, liksom ett ökat stöd till hälsosektorn, där hög prioritet skall ges till hälsoresultat ipartnerländernas egna strategier för fattigdomsbekämpning.
— De nationella parlamenten spelar en avgörande roll och därför behövs ett särskilt stöd för att stärka och
förbättra de demokratiskt valda parlamentens arbetsvillkor. Europaparlamentet bör vara fullt delaktiga idetta arbete.18.11.2006 SV C 280 E/487 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
— Stöd till infrastruktur från gemenskapens utvecklingsbudget måste vara mer balanserat med mindre
fokusering på byggande av vägar och med högre prioritering av tillgång till informations- och kom-munikationsteknologi (IKT), vatten, energi och landsbygdsutveckling.
— Främjande av jämställdhet mellan könen och kvinnors rättigheter som grundläggande mänskliga rättig-
heter är inte endast av avgörande betydelse i sig utan är även en fråga om social rättvisa samt bidrar tillatt man kan uppnå alla millennieutvecklingsmålen och genomföra handlingsplattformen från Peking-konferensen, handlingsprogrammet från Kairokonferensen och konventionen mot samtliga former avdiskriminering mot kvinnor. Därför behövs ett starkt jämställdhetsinslag i all EU:s politik och åtgärderi dess förbindelser med utvecklingsländerna.
— Givet den centrala roll som grundutbildning och hälsa spelar bör medlemsstaternas och gemenskapens
stöd prioritera principen 20/20 från världstoppmötet för social utveckling.
— Utbildning är en nyckel till utveckling. Ett av de största hindren för adekvat tillgång till ordnad utbild-
ning på heltid är barnarbete. Alla insatser för att främja utbildning måste inbegripa åtgärder för attbekämpa alla former av barnarbete.
— Eftersom majoriteten av landsbygdens fattiga är beroende av en traditionell biomassabaserad ekonomi
utgör den snabba förstörelsen av skogar, jordar och den marina miljön samt den ökade vattenbristen imånga områden ett allvarligt hot mot hundratals miljoner människors försörjningsmöjligheter. Därförkrävs det omfattande program för nyplantering av skog, markvård, skydd av den marina miljön ochvattenvård.
— De nuvarande produktions- och konsumtionssystemen har lett till en ökad miljöpåverkan, och de utgör
ett långsiktigt hot mot välfärden i samhället. Fattiga människor är särskilt sårbara för miljöförsämringar.
— Utvecklingsländerna behöver inte nödvändigtvis upprepa industriländernas misstag när det gäller föro-
reningar, förutsatt att investeringar i ren och effektiv teknik får ett mycket starkare stöd. Det är viktigtatt minska utvecklingsländernas beroende av fossila bränslen, inte minst mot bakgrund av pressen påbetalningsbalansen och, följaktligen, på budgeten i dessa länder.
— Hundratals miljoner fattiga människor är oerhört sårbara för risker som jordbävningar, tropiska stor-
mar, översvämningar, tsunamier och svår torka, och stora katastrofer är ett hot mot deras utveckling.Europaparlamentet betonar att de flesta låginkomstländer kommer att få svårt att uppnå millennie-
utvecklingsmålen om inte en minskad risk vid katastrofer, bland annat genom socialförsäkringssystem
för katastrofer, integreras på ett bra sätt i strategierna för utveckling och fattigdomsminskning.
— Fattigdom, underutveckling och instabila stater skapar en grogrund för konflikter och framväxt av nya
hot mot säkerheten, inklusive internationell brottslighet och terrorism. Dessutom har utveckling en
viktig roll att spela, utöver att bygga upp institutioner, i samhällen som genomlidit konflikter genomatt återskapa samhällenas sociala struktur och stödja fredsbyggande och försoningsprocesser.
— Sysselsättning är ett viktigt verktyg och en förutsättning för att bekämpa fattigdom och tillgång till ett
anständigt arbete och respekt för den grundläggande ILO konventionen bör därför prioriteras.
Stödformer, finansiella resurser, effektivitet och samstämmighet
18. Europaparlamentet uttrycker sitt stöd över åtagandet att öka biståndsbudgetar inom EU med siktet att
nå 0,7 procent av bruttonationalinkomsten till 2015. Parlamentet uppmuntrar inrättandet av innovativamekanismer för att finansiera utvecklingssamarbete, exempelvis internationella beskattningssystem. Parla-mentet betonar emellertid samtidigt att kvaliteten på biståndet och utbetalningarna av stöd måste förbättrasbetydligt och att det finns ett stort behov av förbättrade mätningar av resultat och effekt. Parlamentet anserdessutom att gemensamma tilldelningskriterier för EU-bistånd bör fokusera på de fattigaste länderna ochbefolkningarna.C 280 E/488 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
19. Europaparlamentet efterlyser en ökning av den andel av utvecklingsfonderna som går till låginkomst-
länder.
20. Europaparlamentet anser att initiativet för skuldlättnad för kraftigt skuldtyngda fattiga länder (HIPC)
lämnar mycket i övrigt att önska. Parlamentet efterlyser en större skuldlättnad i länder som karaktäriseras aven icke-hållbar skuldsituation och där regeringen respekterar de mänskliga rättigheterna och demokratinsamt investerar frigjorda resurser på ett ansvarsfullt sätt. Vidare betonar parlamentet att skuldlättnader intebör åtföljas av skadliga ekonomisk-politiska villkor och bör ges utanför ramen för det offentliga utvecklings-
biståndet (ODA).
21. Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att EU och medlemsstaterna anstränger sig mer för
att spåra felaktigt utbetalade och missbrukade medel och återta dessa medel så att de kan användas för detsyfte som var avsett.
22. Europaparlamentet efterlyser en ny modell för Europeiska investeringsbankens utlåningsmandat som
gör det möjligt för banken att bli en fullt ut fungerande utvecklingsbank som genomför EU:s utvecklings-strategier och kan finansiera offentliga investeringar i tjänster och faciliteter av allmänt intresse.
23. Europaparlamentet tycker det är djupt beklagligt att det saknas en sammanhållen utvecklingspolitik
inom EU vilket leder till höga transaktionskostnader, dubbelarbete och svårigheter för partnerländerna.Parlamentet stöder det pågående arbetet för att förbättra samordningen, harmoniseringen och anpassningenav givarnas sätt att planera och ge bistånd enligt vad som anges i Parisdeklarationen, och påpekar att sådanaansträngningar även bör göras gentemot medelinkomstländer. Parlamentet betonar emellertid att förslagettill gemensam förklaring är alldeles för otydligt när det gäller genomförandet.
24. Europaparlamentet föreslår att EU –med utgångspunkt i partnerländernas ägarskap av sin utveckling
och utvecklingsstrategier –arbetar för bättre samordning mellan EU:s medlemsstater och kommissionens
biståndstjänst genom gemensamma landstrategidokument och gemensamma fleråriga program –företrädes-
vis tillsammans med andra stora bilaterala och multilaterala givare. Parlamentet uppmanar till bättre sam-ordning och komplementaritet genom att samordna insatserna med partnerländernas budgetförfaranden ochfattigdomsminskningsstrategier. Dessutom föreslår parlamentet att man antar principen att högst två ellertre EU-givare –genom samråd på nationell nivå –skall vara ledande organ i ett partnerland och att man bör
eftersträva en tydlig arbetsfördelning inom särskilda tematiska frågor.
25. Europaparlamentet betonar att EU och medlemsstaterna måste ha nära förbindelser med internatio-
nella organisationer som är inblandade i utvecklingsarbete, exempelvis FN:s fonder, program och organ,inklusive UNDP, Världsbanken och Internationella valutafonden för att ytterligare stärka samordningen avEU:s utvecklingspolitik och förebygga dubbelarbete ifråga om internationellt fastställda mål.
26. Europaparlamentet betonar att EU bör sträva efter bättre samordning av medlemsstaternas politik
inom Världsbanken och Internationella valutafonden.
27. Europaparlamentet betonar att kommissionen inte skall anses vara EU:s 26:e givare. I stället bör
mervärdet i gemenskapens bistånd definieras och beslutas med särskild uppmärksamhet på möjligheten attstärka samordningen, komplementaritet och samstämmigheten, storleken på gemenskapens bistånd, uppfatt-ningen av kommissionen som opartisk, dess arbete för god samhällsstyrning (governance), demokrati ochmänskliga rättigheter, dess roll som global aktör, dess potentiella roll som intellektuellt fokus för EU:sutvecklingspolitik, etc.
28. Europaparlamentet håller med om att särskilda villkor för stöd från givarnas sida (konditionalitet)
som återspeglar givarnas historiska ekonomiska intressen sällan fungerar. Parlamentet betonar emellertidatt allmänt budgetstöd som främsta stödmekanism behöver undersökas ytterligare och endast bör övervägasnär förhållandena är de rätta och det finns effektiva kontrollsystem, t.ex. genom oberoende kommissionerunder övervakning av de nationella parlamenten. Närhelst det är möjligt bör kommissionen och medlems-staterna eftersträva att röra sig över skalan från projektbistånd till sektorsomfattande strategier och fråndessa till direkt budgetstöd.18.11.2006 SV C 280 E/489 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inför parlamentet lägga fram kriterier att utgå från
vid bedömning av behovet av bistånd i utvecklingsländer, effektiviteten i det bistånd som lämnas, statistikom stöd som redan lämnats och ett kontrollsystem som är utformat för att bedöma effektiviteten i genom-förandet av stöd för att åstadkomma ytterligare förbättringar.
30. Europaparlamentet påpekar att det finns allvarliga brister inom kommissionen när det gäller integre-
ring av frågor såsom barns rättigheter, jämställdhet och jämlikhet, kvinnors rättigheter, funktionshinder samtmiljön (mainstreaming). Parlamentet välkomnar arbetet för att stärka integreringen av denna typ av frågorpå politik-, planerings-, genomförande- och utvärderingsstadiet och betonar att det kommer att krävas enstor uppryckning i form av utbildning av personal vid såväl huvudkontor som på landsnivå om förbättringarskall kunna uppnås.
31. Europaparlamentet stöder arbetet för att öka samstämmigheten i politiken och menar att samstäm-
migheten måste hanteras så att målen med och resultaten av utvecklingspolitiken får stöd, snarare än under-grävs, av politiken på andra områden. Parlamentet efterlyser omedelbara åtgärder för de områden inom EU-politiken som är särskilt negativa, t.ex. handeln, den gemensamma jordbrukspolitiken och fiskeavtalen. Parla-
mentet betonar hur viktigt det är att se till att utvecklingsländer kan uppfylla EU:s normer när det gäller
livsmedels-, produkt- och ämnessäkerhet så att dessa inte hindrar tillgången till EU-marknaderna. Parla-mentet efterlyser även avveckling inom fem år av alla former av exportstöd, inklusive dolt stöd genomexportkrediter, livsmedelsbistånd, exporthandelsföretag och bundet bistånd.
32. Europaparlamentet noterar att under de tre senaste decennierna har de minst utvecklade länderna
blivit nettoimportörer av livsmedel, och uppmanar därför till en omorientering av jordbrukspolitiken motprioritering av säker livsmedelsförsörjning.
33. Europaparlamentet betonar att utvecklingspolitiken är ett av många verktyg för att ta itu med hoten
mot vår gemensamma säkerhets grundorsaker, men att den inte får underordnas säkerhetspolitiken och attalla åtgärder som vidtas inom ramen för utvecklingssamarbete bör följa den definition av offentligt utveck-lingsbistånd som OECD/DAC har.
34. Europaparlamentet betonar att såväl en rättvis internationell handelspolitik som goda förutsättningar
för handel i utvecklingsländer betyder oerhört mycket för utvecklingen. Därför understryker parlamentet hurviktigt det är att stärka utbudssidan, inklusive kapacitetsuppbyggnad i partnerländerna, för att hjälpa dem attomvandla handelsmöjligheter till en drivkraft för utveckling. I detta sammanhang framhåller parlamentetsådana områden som jordbruk och säkra livsmedel samt betonar den viktiga roll som små och medelstoraföretag spelar.
35. Europaparlamentet anser att utvecklingspolitiken måste baseras på ett erkännande av alla länders och
regioners rätt att på ett demokratiskt sätt utforma sin egen politik och egna prioriteringar och strategier föratt skydda sina befolkningars försörjning och sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter och att dessa
principer bör respekteras av kommissionen och medlemsstaterna.
36. Europaparlamentet välkomnar den växande insikten att öppnandet av marknader måste ske successivt
och med noggrann planering, och framhåller att detta innefattar en rätt för utvecklingsländerna att utformatempo och riktning för handelsliberaliseringen utifrån sina utvecklingsmål.
*
**
37. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.C 280 E/490 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005