A4-0328/95

Resolution om meddelande från kommissionen om anvisande av fonder och genomförande av gemenskapsinitiativ i Finland, Sverige och Österrike (KOM(95)0123 - C4-0282/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av meddelandet från kommissionen om anvisande av fonder och genomförande av gemenskapsinitiativ i Finland, Sverige och Österrike (KOM(95)0123),

- med beaktande av förordning (EEG) 2081/93 om ändring av förordning (EEG) 2052/88 om strukturfonderna och deras effektivitet, samordningen av deras verksamhet inbördes och med europeiska investeringsbankens verksamhet samt med andra befintliga finansiella instrument,

((EGT nr C 193, 31.7.1993, s. 5.))- med beaktande av uppförandekodexen för kommissionens genomförande av strukturpolitiken,

((EGT nr C 255, 20.9.1993.))- med beaktande av sin resolution av den 28 oktober 1993 om framtiden för gemenskapsinitiativ inom ramen för strukturfonderna,

((EGT nr C 315, 22.11.1993, s. 245.))- med beaktande av sin resolution av den 29 juni 1995 om kommissionsdokumentet med titeln «Europa 2000+ Samarbete för regionalplanering»,

((EGT nr 183, 17.7.1995, s. 39.))- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, budgetutskottet och utskottet för socialfrågor och sysselsättning (A4- 0328/95), och med beaktande av följande:

A. Man måste ta hänsyn till Finlands, Sveriges och Österrikes särdrag, i synnerhet deras geografiska karaktäristika. De utmaningar dessa tre nya medlemsstater ställer unionens regionalpolitik inför innebär att man måste anpassa genomförandet av strukturfonderna, och i synnerhet gemenskapsinitiativ, såsom de definierats före dessa länders anslutning.

B. De tre nya medlemsstaterna har ovanligt långa gränser mot tredje land, och en fast etablerad tradition av samarbete med Central- och Östeuropa, Östersjöområdet och Arktis.

C. Både Europaparlamentet och det informella ministerrådet för regionalplanering har uppmanat kommissionen att utvidga initiativet Interreg II genom att skapa en ny sektor ägnad åt regionalplanering och interregionalt samarbete.

D. Den budgetansvariga myndighetens ansvar måste beaktas, liksom och behovet av att fatta beslut angående den framtida användningen av gemenskapsinitiativens reserv.

E. Resultaten av det besök som en delegation från utskottet för regionalpolitik avlade i Finland 30 maj - 1 juni 1995 måste beaktas.

F. Det här är endast ett interimsbetänkande och de verkliga problemen kommer att framträda först vid en senare tidpunkt.

1. Parlamentet är medvetet om de svårigheter det innebär att gå vidare med att fördela medel för gemenskapsinitiativ till bara tre medlemsstater, vilkas särdrag med nödvändighet kommer att kräva att medlen anvisas programmen på en procentuell basis som skiljer sig från den som gäller för de andra medlemsstaterna, och förespråkar att de riktlinjer för gemenskapsinitiativ som stammar från tiden innan Finland, Sverige och Österrike blev medlemmar skall tillämpas på ett flexibelt sätt för att det skall bli möjligt att anpassa dem efter dessa länders speciella behov,

2. instämmer med kommissionen vad gäller behovet av att tillämpa vederbörande fördelningskriterier på ett flexibelt sätt så att nationella särdrag beaktas tillräckligt,

3. påpekar i detta hänseende att artikel 12 i ramförordningen för strukturfonderna ger möjlighet till en fördelning mellan medlemsstaterna, enligt ett förfaringssätt öppet för insyn, enbart för målområdena 1 till 4 och 5 b) (och 6): alla liknande metoder för tilldelning av medel för gemenskapsinitiativ är att anse som lagstridig,

4. är av den åsikten att det åligger den budgetansvariga myndigheten att gå vidare med att fördela krediterna på de olika gemenskapsinitiativen med utgångspunkt från behov, mottagningskapacitet och Europeiska unionens utvidgning med tre nya stater, efter det att behöriga utskott har behandlat frågan,

5. påpekar att användningen av den reserv på 12% som nu tillskapats måste underställas samma regler och förfaringssätt som gäller för den allmänna reserven som fortfarande är disponibel för de övriga tolv medlemsstaterna,

6. godtar den osedvanligt kraftiga tonvikt som kommissionen lagt på Interreg II vid anvisandet av medlen mellan olika initiativ, särskilt då med beaktande av de anmärkningsvärt långa yttre gränser som de tre nya medlemsstaterna har,

7. uppmanar kommissionen att vid utarbetandet av en förteckning på områden som skall vara bidragsberättigade inom ramen för Interreg II, beakta de mycket livaktiga samarbetstraditionerna som redan blivit fast etablerade i Central- och Östeuropa samt områdena kring Östersjön, Barents hav och Norra Ishavet,

8. anser att åtgärder finansierade genom Interreg II inom Centraleuropa och Östeuropa, liksom inom Östersjö- och Norra Ishavsområdena företrädesvis bör inrikta sig på samarbete i miljöfrågor samt på att utveckla företagsverksamheten, framför allt det gränsöverskridande samarbetet, förbättra infrastrukturen, framför allt då kommunikationerna, och skapa ökad ekonomisk styrka inom områdena,

9. anser det vara nödvändigt att förfarandet rörande programmen Tacis och Phare koordineras med Interreg II så att finansieringen av gränsöverskridande arbete, inklusive gemensamma projekt, kan säkerställas och anser därför att det är nödvändigt att inrätta en särskild budgetpost för Tacis som garanterar nödvändiga medel för att finansiera åtgärder i detta programs mottagarländer, som komplement till Interreg II i regioner som gränsar till unionen, på ett sätt som liknar Pharemekanismen, och att rådgivning, främjande och utveckling i de berörda europeiska regionerna i samband med sådana länkade Tacis/Interreg II- eller Phare/Interreg II- projekt säkerställs på regional nivå,

10. noterar att problemen i Finlands, Sveriges och Österrikes gränsområden utmed gränserna till länderna i Central- och Östeuropa samt OSS särskilt förvärras av de exeptionella skillnaderna i levnadsstandard som råder på respektive sidor om gränserna och påpekar att en skyndsam minskning av dessa skillnader måste utgöra en absolut prioritet vid genomförandet av Interreg II; betonar bland annat vikten av yrkesutbildning för att stärka den ekonomiska och demokratiska utvecklingen i de centraleuropeiska länderna, Ryssland och Baltikum,

11. anser att de tre nya medlemsstaternas geografiska karaktäristika, vilka ligger till grund för den tonvikt som Interreg II fått i förhållande till övriga gemenskapsinitiativ, motiverar en flexibel tillämpning av riktlinjerna för detta program i syfte att göra det möjligt att anvisa mer än 25 % av de totala medlen för åtgärder utanför målområdena 1 och 6,

12. vidhåller sin övertygelse om att Interreg II -åtgärderna borde utsträcka sig till att omfatta finansiering av åtgärder inom områdena regionalplanering och interregionalt samarbete, detta samarbete bör även uppmärksamma nätverk av regionala organisationer, initiativ från icke- statliga organisationers och privata och sociala företags sida,

13. anser att de förändringar som Europas geografi genomgått i och med att de tre nya medlemsstaterna anslutit sig till Europeiska unionen kommer att göra det mer nödvändigt än någonsin tidigare att utveckla en regionalplaneringspolitik inom gemenskapen, under iakttagande av subsidiaritetsprincipen, och att stärka det interregionala samarbetet, och uppmärksammar kommissionen på att utvidgandet av Interreg II borde vara ett nyckelområde för prioritering vid framtida fördelning av gemenskapsinitiativens reserver,

14. Anser det viktigt att det vid fördelningen av medel för gemenskapsinitiativ anvisas mera medel till Interreg II inom Östersjöområdet än vad som hittills varit fallet,

15. anser att en samordning av regionalplaneringsanslagen ERDF och Interreg II i artikel 10 skulle möjliggöra ett konkret genomförande av gränsöverskridande och interregionala åtgärdsprogram,

16. erinrar sig de alarmerande problem med arbetslöshet som i synnerhet drabbat Finland och rekommenderar att Employ och Adapt skall genomföras på ett skyndsamt och decentraliserat sätt, så att den transnationella karaktären hos dessa initiativ understryks,

17. anser att initiativen Leader och SMF kan nå full effekt endast såvida de genomförs på ett samordnat sätt som kan utveckla programmens egenskap av att ömsesidigt komplettera varandra; understryker att Leader är särskilt lämpligt för utvecklingen på landsbygden; ett beviljande av medel från Leader tillsammans med medlen från Interreg och SMF borde göra det möjligt att ta hänsyn till Österrikes speciella behov med hänsyn till landets anpassning till den nya situation som uppstått i och med att den gemensamma jordbrukspolitiken infördes, samt stärka de befintliga relationerna till länderna i Central- och Östeuropa,

18. betonar städernas betydelse för regionalplanering och anser att den roll som initiativet Urban tilldelats av kommissionen för anvisandet av fonder mellan olika gemenskapsinitiativ i Finland, Sverige och Österrike, är otillräcklig

19. är av den åsikten att ett starkare betonande av initiativet Urban hade bidragit till att lindra de sociala problemen i städerna i de nya medlemsstaterna,

20. uppmanar kommissionen att se till att riktlinjerna för Urban, liksom för Interreg II, tillämpas på ett flexibelt sätt så att det blir möjligt att gripa sig an problemen i städerna i de nya medlemsstaterna och förespråkar särskilt att kriterierna för de städer som är bidragsberättigade skall omprövas med avseende på städernas storlek, något som kommer att göra det möjligt att anvisa fonder för åtgärder i mindre tätorter än vad som nu är fallet, varvid genomförandet skulle komma att inrikta sig på frågor i samband med växelverkan mellan stad och land, kulturell verksamhet och social integration,

21. försäkrar att det har förtroende för de principer som ligger till grund för strukturpolitiken, anser att samordning mellan olika finansiella instrument liksom omsorgsfull respekt för principen om samverkan med regionala och lokala myndigheter och med företrädare för arbetsmarknadens parter är en prioritet, och förespråkar att administrationen av gemenskapsinitiativen skall vara så decentraliserad som möjligt, bl.a. för att göra det möjligt för små projekt att få en tillbörlig tillgång till stöd,

22. ser i princip positivt på gemenskapsinitiativen såsom områden för strukturellt stöd vilka fått sina teman föreskrivna av kommissionen, men konstaterar att den byråkratiska apparat som sätts in vid genomförandet av dem i vissa fall är oproportionerligt stor i förhållande till beviljade medel,

23. anser att regionernas egen beslutanderätt skall betonas vid planeringen, och genomförandet av gemenskapsinitiativ,

24. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.