MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN UTLÄGGNING av gemenskapens programförvaltning med en ramförordning om en ny typ av genomförandeorgan

(framlagt av kommissionen)

INNEHÅLL

1. Inledning

2. Instrumenten för en kontrollerad utläggning av arbete

2.1. Utläggningens tillämpningsområde

2.2. Föreslagna instrument

2.2.1. Genomförandekontor

2.2.2. Förvaltning genom nätverk av nationella organ

2.2.3. Outsourcing

2.2.3.1. För rationaliseringar

2.2.3.2. En moderniserad handbok

3. Tidsplan och bestämmelser för genomförandet

3.1. Genomförandekontor: skapa rättsliga ramar

3.2. Kontoren för tekniskt stöd - framtid och övergångsregler

4. För utläggning av andra verksamheter än programförvaltning

5. Slutsatser

Bilaga: Riktlinjer för budgetbestämmelserna för genomförandekontor

Utläggning av gemenskapens programförvaltning

med en ramförordning om en ny typ av genomförandeorgan

1. Inledning

I december 1999 [1] inledde kommissionen arbetet med att utveckla en välordnad och sammanhängande politik för att lägga ut arbete, i syfte att rätta till avvikelser till följd av dålig kontroll av vissa kontor för tekniskt stöd.

[1] Riktlinjerna för kommissionens politik för att lägga ut uppdrag. Meddelande från Michaele Schreyer och Neil Kinnock, SEK(1999) 2051/7, 14.12.1999.

Kommissionen beslutade sig för att utgå från föreställningen om en förvaltning som åter koncentrerar sig på sina primära arbetsuppgifter och verksamheter [2]. Det första tillämpningsområdet blir gemenskapens programförvaltning.

[2] Vitbok om reformen av kommissionen: KOM(2000) 200 slutlig/2, 5.4.2000.

Denna politik kommer att göra det möjligt för institutionens tjänstemän att ägna sig åt sina grundläggande uppgifter. Den kommer också att göra det möjligt att införliva många kontor för tekniskt stöd, utan att belasta avdelning A i budgeten. Den gör det också möjligt att återfå kontrollen över verkställande uppgifter och stöduppgifter, med hjälp av bättre kontrollerade strukturer som har den utbildade personal de behöver. Resultatet kommer att bli en organisation som förvaltar sina resurser mer effektivt.

Genomförandet av denna politik förutsätter att det inrättas nya instrument för utläggning av arbete. Syftet med detta meddelande är att presentera dessa instrument, ange de allmänna ramarna för deras användning och lägga fram ett förslag till ramförordning för att styra det mest nydanande av dessa instrument, genomförandekontoren. Därmed kommer kommissionen att inom utsatt tid ha uppfyllt sina åtaganden mot Europaparlamentet.

Det kommer emellertid att ta ganska lång tid innan de motsvarande rättsliga instrumenten kan antas och genomföras. Under tiden har kommissionen beslutat att anta omedelbara åtgärder för att snabbt och effektivt åtgärda arbetsuppgiftssituationen för vissa kontor för tekniskt stöd. Till dessa åtgärder hör att tillåta finansiering av extern personal och dithörande förvaltningskostnader med hjälp av de berörda programmens driftsanslag. En begäran i denna riktning lades fram för budgetmyndigheten i ändringsskrivelsen till det preliminära budgetförslaget för 2001 [3].

[3] SEK(2000) 1363 slutlig, 4.9.2000.

2. INSTRUMENTEN FÖR EN KONTROLLERAD UTLÄGGNING AV ARBETE

2.1 Utläggningens tillämpningsområde

Utläggningen av arbete kan ta sig många olika former, beroende på vilka sektorer och uppgifter den tillämpas på [4]. Den första sektorn är gemenskapens programförvaltning [5], med de instrument som beskrivs här (kapitel 2 och 3). Men utläggning kan också tillämpas på andra typer av uppgifter. Kommissionen har börjat granska vilka uppgifter som kan vara aktuella, där ett första resultat återfinns i kapitel 4.

[4] Dessa tankegångar utvecklas i rapporten från planerings- och samordningsgruppen för utlägggning (dok. CG 3(2000), från Michaele Schreyer och Neil Kinnock till den lagstiftande myndigheten och budgetmyndigheten.

[5] Med "gemenskapsprogram" avses här: alla med utgifter förknippade insatser, samlade insatser eller andra initiativ som kommissionen, enligt den rättsliga grunden eller det berörda budgetbemyndigandet, skall genomföra för en eller flera mottagarkategorier.

Vissa gränser och restriktioner måste respekteras när arbetsuppgifter läggs ut. Kommissionen kan inte frånsäga sig det ansvar som den har blivit ålagd genom fördragen, varken befogenheten att verkställa rådets beslut (artikel 202) eller ansvaret för budgetgenomförandet (artikel 274). I synnerhet kan den till privata organ inte delegera sina uppgifter som offentlig myndighet.

Instrumenten måste utformas så att de bevarar kontinuiteten i ansvarsfördelningen mellan kommissionen och de organ som bemyndigas, och ger kommissionen effektiv kontroll över de uppdrag som anförtros utomstående. Beslutet att lägga ut uppdrag måste alltid vara ett beslut för att främja en god förvaltning, i förekommande fall parad med en förenkling och ett förtydligande av förvaltningens regler och förfaranden och en rapport som visar att en utläggning är mer kostnadseffektiv än direkt förvaltning.

De åskådliggörande exempel som bifogas detta meddelande påverkar inte resultaten av dessa analyser och eventuella framtida beslut.

2.2 Föreslagna instrument

Utläggning av arbete kan ta sig olika former.

För verkställande uppgifter som åligger de offentliga myndigheterna, eller där det inte finns någon reell konkurrens, kan man använda:

i) Delegering: att verkställande uppgifter delegeras till gemenskapens offentliga organ (genomförandekontor) som en utvidgning av gemenskapens förvaltningsstruktur.

ii) Decentralisering: att verkställighetsansvar delegeras till nationella organ med public service-uppdrag vilka medverkar vid genomförandet av viss gemenskapspolitik.

Följande kan införas för vissa uppgifter som kräver teknisk sakkunskap och vissa förberedande eller understödjande arbetsuppgifter som inte automatiskt faller inom offentlig myndighetsutövning eller innebär frihet för egna bedömningar:

iii) Outsourcing till den privata sektorn via kontrakt.

För varje typ av utläggning föreslås ett särskilt instrument:

2.2.1 Genomförandekontor

Genomförandet och förvaltningen av projekt är ett yrke i sig. För att lyckas krävs det att man har tillgång till personal och speciella metoder. Idén om genomförandekontor har utvecklats i syfte att uppnå bästa möjliga yrkeskunnande. De framtida genomförandekontoren kommer att vara specialiserade förvaltningsorgan som är så skilda från kommissionen att de i det dagliga arbetet har full självständighet och flexibilitet, samtidigt som de är tillräckligt strukturerade för motsvara kommissionens strategiska mål.

På det här sättet kommer kommissionen att få möjlighet att koncentrera sina resurser på politikutformning och övergripande planering, i stället för att förvalta enskilda projekt.

Det här arbetssättet kommer också att öka insynen i och förståelsen för gemenskapens verksamhet, eftersom varje kontor kommer att ha ett särskilt uppdrag att identifiera sig med och rutinerade experter inom sitt specialområde.

Genomförandekontoren bör vara särskilt lämpade att förvalta följande typer av gemenskapsprogram:

Ø Projekt som under hela sin löptid kräver stor teknisk och finansiell sakkunskap.

Ø Projekt som gör tydlig åtskillnad mellan planerings- och genomförandeetapperna.

Ø Tekniska projekt som inte kräver några politiska beslut för att genomföras.

Ø Projekt med möjlighet till stordriftsfördelar genom långt driven specialisering eller genom att liknande program samlas hos ett och samma kontor.

Ø Program vars mål och metoder är periodiskt återkommande.

Exempelvis kan kommissionen använda genomförandekontor för att genomföra program för bistånd till tredje land och utbildningsprogram. På liknande sätt skulle insamlande och bearbetning av statistik för genomförandet av gemenskapsprogram kunna anförtros ett genomförandekontor. Dessutom planeras under 2002 en särskild utvärdering på området för externt bistånd [6]. Efter denna utvärdering kan det bli möjligt att överväga utnyttjandet av genomförandekontor för att genomföra vissa program på det området [7].

[6] Kommissionens beslut av den 16 maj 2000: se SEK(2000) 814 till /5; SEK(2000) 823 och /2.

[7] Denna utvärdering kan också leda till en rekommendation om ett intensifierat samarbete inom vissa program.

De principer som ligger till grund för att införa ett instrument som genomförandekontor återfinns i det förslag till ramförordning som bifogas detta dokument.

I denna rådets ramförordning, som skall antas enligt artikel 308 i fördraget, fastställs villkoren och de institutionella arrangemangen för att skapa genomförandekontor (t.ex. typen av band till kommissionen, formerna för delegering och finansiering, styrelsens sammansättning och befogenheter, direktör, personalstruktur, uppgifter som kan delegeras, principer för den ekonomiska förvaltningen [8] osv.).

[8] Se bilagans modell för budgetförordning för genomförandekontor.

I de förordningar som ligger till grund för de berörda programmen bör det också finnas en möjlighet att använda tekniskt stöd för genomförandet. Därefter skulle genomförandekontor vid behov inrättas genom kommissionsbeslut, efter samråd med en kommitté bestående av medlemsstaternas företrädare som skulle fastställa vilka program som skulle genomföras.

2.2.2 Förvaltning genom nätverk av nationella organ [9]

[9] Det rör sig om en förvaltningsmetod där kommissionen delegerar uppgifter som rör budgetgenomförandet till externa organ som följer nationell rätt, offentliga organ eller public service-organ (= nationella organ). Beslutet om delegering skall alltid innehålla lämpliga bestämmelser för att säkerställa insyn i den bedrivna verksamheten och respekt för goda finansiella förvaltningsstandarder och kontrollstandarder som är förenliga med de som tillämpas inom kommissionens tjänsteenheter. Dessutom åligger det kommissionen att säkerställa övervakning, utvärdering och periodiskt återkommande kontroller av genomförandet av de uppgifter som delegerats till det nationella organet. Denna förvaltningsmodell skiljer sig alltså från delad förvaltning och decentraliserad förvaltning (där kommissionen anförtror ansvaret för budgetgenomförandet på medlemsstaterna respektive tredje land).

Ett resultat av överläggningarna inom ramen för arbetet med vitboken om nya styrelseformer som skall komma under 2001 är denna typ av förvaltning som grundar sig på ett nätverk av nationella organ [10] i medlemsstaterna (i vissa fall i stater som inte är medlemmar), till vilka kommissionen decentraliserar genomförandet av gemenskapsprogram.

[10] Det nationella organet är inte nödvändigtvis en enhet som skapats ur intet för att uppfylla något programs behov av decentralisering. Redan befintliga enheter kan få ställning som "nationellt organ" - detta kan också gälla regionala, gränsöverskridande eller transnationella enheter, så länge de lämnar nödvändiga garantier.

Denna förvaltning grundar sig på principen att flera aktörers uppdrag och verksamheter kompletterar varandra. Arbetet i nätverk innebär att projektförvaltningen kommer närmare mottagarna och det uppmuntrar till stabila, långsiktiga relationer och ett stabilt och långsiktigt samarbete mellan de deltagande organen och kommissionen men också mellan organen.

Nätverksförvaltning svarar mot två typer av behov:

Ø Att genomföra mycket omfattande program

- som kommissionen inte kan förvalta med hjälp av sin egen personal eller ett genomförandekontor (exempelvis rörlighetsåtgärder inom ramen för utbildningsprogram),

- där det inte är önskvärt med en alltför centraliserad förvaltning, men där den centrala nivån likväl bör bibehålla möjligheten att ingripa vid behov (t.ex. genom att ansvara för det slutgiltiga urvalet av projekt som sedan förvaltas på en decentraliserad nivå).

Valet av nätverksförvaltning i sådana fall kommer huvudsakligen att vara avhängigt av den vertikala "nedväxlingen", eller reläeffekten, som ökar närheten till mottagarna.

Ø Behovet av samarbete med nationella parter för att ta hänsyn till lokala särdrag.

Detta kan gälla områden där gemenskapens insatser har stor regional effekt, t.ex. direktförvaltade regionala åtgärder, miljö, transport, energi eller områden där den nationella sakkunskapen är av avgörande betydelse (t.ex. statistik).

Bestämmelserna för de enskilda programmen kommer att baseras på följande rättsliga instrument (en standardmodell kommer att utvecklas på grundval av gjorda erfarenheter från program för utbildning och kultur):

Ø En rättsakt som innebär att ett program inrättas och som föreskriver nätverksförvaltning genom nationella organ på grundval av rättsakter som upprättas senare.

Ø Ett kommissionsbeslut om "Bestämmelser om medlemsstaternas och kommissionens ansvar för nationella organ inom ramen för de allmänna riktlinjerna för programmets genomförande". Beslutet skulle sedan delges varje medlemsstat (enligt artikel 254 i EG-fördraget) [11].

[11] Dessa bestämmelser kan vid behov ändras när det gäller program som inbegriper tredje land.

I dessa bestämmelser fastställs särskilt

-villkoren för upprättandet av ett nationellt organ,

-de nationella organens kontroll- och övervakningsansvar,

-medlemsstatens och kommissionens ansvar för hur urvalet av projekt går till,

-medlemsstatens och kommissionens ansvar för kontroll och revision av de nationella organen och projekten,

-de nationella organens ekonomiska ansvar, särskilt när det gäller de överenskommelser de träffar med slutmottagarna.

Ø Ett "driftsavtal" mellan kommissionen och varje enskilt nationellt organ.

Detta avtal skall vara ettårigt (eller flerårigt, beroende på programmets/åtgärdens varaktighet) och kunna förnyas, samt innehålla ett årligt arbetsprogram som ligger till grund för beräkningen av gemenskapens bidrag till det nationella organet.

Ø Ett nödvändigt antal "avtal om decentraliserade åtgärder" som ingås mellan kommissionen och varje nationellt organ och som till organets förfogande ställer de gemenskapsfonder som organet skall förvalta till förmån för medborgarna i sin medlemsstat.

Slutligen bör det noteras att det finns ytterligare ett sätt att använda de nationella organen, som bör utredas ytterligare vid ett senare tillfälle. När vissa organ har uppnått erkänd kompetens inom ett område där Europeiska unionen driver program, kan kommissionen på kontrakts- eller uppdragsbasis ha intresse av att anförtro dem vissa förvaltningsuppgifter, eventuellt gentemot samtliga mottagare inom ett enskilt program. Detta givetvis under förutsättning att åtgärdens gemenskapskaraktär inte påverkas. Så kan bli fallet vid förvaltningen av vissa forskningsprograms genomförande.

2.2.3 Outsourcing

2.2.3.1 För rationaliseringar

Kommissionen kommer även i fortsättningen att behöva lägga ut tekniskt eller administrativt stöd för att kunna uppbringa resurser och sakkunskap som den definitionsmässigt inte kan återfinna bland sin egen personal, och som det inte vore lämpligt att anförtro ett organ på lång sikt. Den här typen av utläggning av arbete kommer bara att utnyttjas när tidigare bedömningar har visat att det är både lämpligt och kostnadseffektivt.

Dessa leverantörer har inte behörighet att agera som offentliga myndigheter och har inte frihet för egna bedömningar, men de kan anförtros klart definierade tekniska och verkställande uppgifter.

Kontrakt om tekniskt och administrativt bistånd skall grunda sig på klara regler och harmoniserade villkor och resultaten skall övervakas. I synnerhet gäller följande:

Ø Tjänster som läggs ut på kontrakt skall definieras i termer av resultat (output) och inte resurser (input).

Ø Leverantörens prestation skall följas upp regelbundet och enligt bestämda regler.

Ø För att tjänster skall läggas ut måste det finnas en marknad med konkurrens.

Ø Den organisation som lägger ut arbetet måste bibehålla den tekniska kompetensen att kunna definiera vilken tjänst som skall utföras och kontrollera resultatet.

Ø Det faktum att arbetet läggs ut minskar på intet sätt det ansvar som åligger den organisation som lägger ut arbetet.

Ø Finansieringen av denna typ av uppgifter får bara ske med programmets eller projektets anslag, efter godkännande från både lagstiftande myndigheter och budgetmyndigheter.

Outsourcing kommer därigenom att övervakas bättre och bli betydligt mer begränsad än tidigare.

2.2.3.2 En moderniserad handbok

Minimiregler om beskrivning och uppföljning av outsourcingavtal kommer att sammanställas i en moderniserad, enkel och praktisk handbok som skall ligga färdig i början av år 2001. Dessa regler kommer att omfatta allt tekniskt och administrativt stöd som läggs ut för att genomföra gemenskapens program och projekt.

I detta arbete ingår bland annat att fastställa exakt vilken typ av arbetsuppgifter som kan läggas ut, liksom formerna för kommissionens regelbundet återkommande utvärdering av leverantörernas resultat. Nya standardkontrakt kommer också att utformas.

Dessa olika åtgärder är också kopplade till andra åtgärder som håller på att utarbetas, bland annat harmoniseringen av kommissionens standardavtal och upprättandet av en central databas med uppgifter om avtal och leverantörer. Grundtanken är hela tiden densamma: samtliga dessa åtgärder ingår i arbetet med att rationalisera kommissionens kontrakteringspolitik.

3. Tidsplan och bestämmelser för genomförandet

3.1 Genomförandekontor: skapa rättsliga ramar

Införandet av en ny typ av genomförandeorgan kommer att innebära ett ganska långvarigt lagstiftningsarbete. Eftersom de mycket speciella omständigheter som rådde när byrån för återuppbyggnad (av Kosovo) inrättades inte kommer att fortsätta att råda, och eftersom det krävs enhällighet i rådet (enligt artikel 308 i fördraget), kan det ta ungefär ett och ett halvt år innan det första kontoret faktiskt inrättas.

Dessutom kommer införandet av en ny typ av kontraktsanställning att kräva en ändring i tjänsteföreskrifterna, som kommissionen har för avsikt att föreslå redan före den allmänna översyn som skall genomföras före utgången av 2001. Dessutom kommer formerna för tjänstemäns utstationering till organen att ses över. Dessa ändringar är inte alls något absolut villkor för att man skall kunna inrätta genomförandekontor, men de skulle göra det möjligt att anställa personal på villkor som bättre motsvarar arbetsuppgifternas art.

3.2 Kontoren för tekniskt stöd - framtid och övergångsregler

Efter en grundlig analys av situationen har kommissionen lagt fram en plan för återintegrering av de flesta befintliga kontoren för tekniskt stöd.

Den föreslagna tidtabellen är utan tvivel ambitiös, men den motsvarar kraven från budgetmyndigheten och uppfyller kommissionens åtaganden. I enlighet härmed kommer ett stort antal kontor för tekniskt stöd att ha lagts ner i slutet av år 2002. Deras verksamhet kommer antingen att övertas av kommissionen direkt, eller också läggas ut på något annat sätt. Konkreta och detaljerade förslag i denna riktning formulerades i en ändringsskrivelse till det preliminära budgetförslaget för 2001, utan att man inväntade de nya instrumenten för utläggning av uppgifter.

Därför är övergångsregler oundgängliga. Deras syfte är att komplettera planen för ordnad återintegrering och säkerställa kontinuiteten i förvaltningen av de berörda gemenskapsprogrammen. Till dessa övergångsåtgärder hör tillåtelsen att anslagen till de berörda programmen får finansiera den externa personal som övertar uppdragen för kontoren för tekniskt stöd.

4 För utläggning av andra verksamheter än programförvaltning

I sitt meddelande om planerna på en bättre samordning mellan kommissionens verksamheter och dess personalresurser (SEK 2000/2000) fastställde kommissionen ett antal uppgifter som skulle kunna läggas ut, utöver gemenskapens programförvaltning. Dessa var följande:

A. Uppgifter i samband med kommissionens interna organisation, inbegripet insamling och analys av information.

B. Särskilda förvaltningsuppgifter på interinstitutionell nivå (rekrytering, kanske även redovisning).

C. Tekniska kontroller och inspektioner för att hjälpa kommissionen att se till att gemenskapens lagstiftning följs.

När det gäller verksamheter i denna tredje kategori berörs gemenskapen i allt högre grad av nya bestämmelser på mycket tekniskt avancerade områden. Detta kräver både en hög grad av specialisering, som kommissionen inte alltid kan tillhandahålla, och förmåga till snabb anpassning till den nya tekniska utvecklingen.

Läggs arbete ut på ett organ som bland annat har till uppgift att genom sitt tekniska kunnande bidra till en korrekt tillämpning av den gällande lagstiftningen bör detta alltså bidra till att de främsta vetenskapliga resurserna i Europa utnyttjas och att snabba beslut eller reaktioner från Europeiska unionen underlättas.

Instruktionen för kontor av denna typ skall inte påverka behörigheten hos de gemenskapsinstitutioner som har den lagstiftande makten (det är därför kontor av denna typ inte skall utnyttjas på det området). Kommissionens befogenheter bör också iakttas, både beträffande rollen som fördragens väktare samt budgetförvaltning och dess initiativrätt (vilket är skälet till att kontorens arbetsprogram måste godkännas av kommissionen innan de kan antas), liksom den verkställande behörighet som lagstiftaren ger kommissionen genom de rättsakter som antas.

Granskningen fortsätter, bland annat i form av en rad genomförbarhetsstudier och lönsamhetsanalyser, inför den debatt om det europeiska styrelseskicket som kommissionen önskar inleda med den vitbok som håller på att utarbetas.

5. Slutsatser

Kommissionen föreslår att den lagstiftande myndigheten godkänner det utkast till ramförordning om inrättande av genomförandekontor som bifogas detta meddelande, som ett led i den strategi för att lägga ut arbetsuppgifter som beskrivs ovan.

BILAGA

Riktlinjer för budgetbestämmelserna för genomförandekontor

Riktlinjer för budgetbestämmelserna för genomförandekontor

Budgetbestämmelserna för genomförandekontor skall utgå från den budgetförordning som gäller för den Europeiska gemenskapernas allmänna budget (artikel 142 i gällande budgetförordning). Den skall alltså utgå från denna och bara avvika i de fall där de särskilda villkoren för genomförandekontorens drift så kräver.

Grundelementen i budgetbestämmelserna för genomförandekontor samt avvikelserna från unionens budgetförordning anges i det följande.

Avdelning I: Allmänna bestämmelser // * Budgetbestämmelserna för genomförandekontoren avser enbart dessas budget som uteslutande är en driftsbudget.

*Principerna [12] för den allmänna budgetförordningen skall i tillämpliga delar även tillämpas på budgetbestämmelserna för genomförandekontoren.

[12] Enhet, ettårighet, jämvikt i budgeten, en enda beräkningsenhet, universialitet, specificering, sund ekonomisk förvaltning, klarhet och öppenhet.

*Budgetbestämmelserna för genomförandekontoren skall antas av kommissionen.

Avdelning II: Budgetprocess och budgetens struktur // * Förvaltningsbudgeten skall antas av genomförandekontorets styrelse, på förslag av direktören.

*Något förhandsgodkännande av kommissionen föreskrivs inte. Då kommissionen emellertid ger bidrag till budgeten, där bidraget beräknas som en procentuell andel av de förvaltade driftsanslagen, skall styrelsen anta det fastställda bidraget.

*Genomförandekontoret skall ha en tjänsteförteckning och där åtminstone förteckna den av kommissionen utstationerade personal som är tillfälligt anställd på kontoret. Om det inte stör förvaltningen kan förteckningen göras komplett. Kontrakterade anställda [13] skall inte tas upp i förteckningen.

[13] Dessas tjänsteföreskrifter skall (om de skiljer sig från kommissionens anställningsförhållanden) utformas noga för att undvika att man hos EG-domstolen senare automatiskt kan kräva en kommissionstjänst.

*Vid översyn av nuvarande budgetförordning skall denna tabell läggas fram för budgetmyndigheten, i likhet med vad som gäller för alla andra genomförandekontor.

*Budgetbestämmelserna skall utan undantag tillämpas på de av genomförandekontoret förvaltade driftsanslagen, som även i fortsättningen skall tas upp i Europeiska unionens allmänna budget.

*Genomförandekontoret skall dock ha möjlighet att förvalta externa driftsanslag (från stater, internationella organisationer).

Avdelning III: Budgetgenomförande // * Genomförandekontoret skall ha en utanordnare och en räkenskapsförare för genomförandet av sin budget (som alltså enbart är en förvaltningsbudget). Direktören skall vara utanordnare. Räkenskapsföraren skall utses av styrelsen.

*Genomförandekontorets direktör skall ha stor frihet vid utnyttjandet av förvaltningsbudgeten.

*För de driftsanslag som tas upp i Europeiska unionens allmänna budget skall kommissionen delegera budgetgenomförandet till genomförandekontoret. Direktören skall för anslagsutnyttjandet vara genomförandekontorets delegerade utanordnare. I detta arbete skall denne följa de budgetbestämmelser som är tillämpliga på den allmänna budgeten.

*Kommissionens internrevisor skall ha samma funktion gentemot genomförandekontoret som gentemot övriga tjänsteenheter på kommissionen. Dessutom skall kontoret ha egen revisionskapacitet.

*Genomförandekontorets medel skall utgöras av kommissionens bidrag, av eventuella egna medel och av externa bidrag.

*Utgifterna skall följa samma principer som i den allmänna budgetförordningen. För överföringar kan direktören dock ges fullständig frihet, på villkor att han informerar styrelsen som vid invändningar skall reagera med kort varsel [t.ex. inom en till två veckor].

*Intäkter avsatta för särskilt ändamål kommer att förekomma.

Avdelning IV: Offentlig upphandling

// * Genomförandekontor skall för sina avtal (dvs. för sin förvaltningsbudget) tillämpa samma regler som i den allmänna budgetförordningen.

*Genomförandekontor får använda kommissionens ramavtal.

Avdelning V: Bidrag // * Inget föreskrivs om att genomförandekontor får bevilja bidrag ur sin förvaltningsbudget.

Avdelning VI: Redovisning och revision // * Genomförandekontoret skall använda dubbel bokföring och, för att underlätta rapporteringen, följa regler och metoder som är förenliga med kommissionens.

Avdelning VII: Extern kontroll och ansvarsfrihet // * För förvaltningsbudgeten skall räkenskapsföraren göra upp bokslutet, som skall godkännas av direktören och styrelsen. Det skall föreläggas Europaparlamentet som beviljar kontoret ansvarsfrihet. Kontoret får alltså bevilja räkenskapsföraren ansvarsfrihet.

*I samband med att budgetmyndigheten beviljar kommissionen ansvarsfrihet skall denna ta ställning till kommissionens bidrag till genomförandekontorets förvaltningsbudget. Därför skall genomförandekontorets redovisning kunna bifogas det årsbokslut som läggs fram av kommissionens räkenskapsförare.

*Enligt lagstiftningen skall driftsanslagen följa den allmänna budgetförordningens regler för redovisning och ansvarsfrihet.

*Revisionsrätten skall ha samma kontrollbefogenheter som kommissionen.