B4-0757, 0772, 0781 och 0799/97

Resolution om ekologiska problem i Östersjön

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens meddelande om initiativet för Östersjöregionen (SEK(96)0608-C4-0362/96), som behandlades vid Östersjörådets konferens för stats- och regeringschefer i Visby den 3-4 maj 1996 och sin resolution av den 12 juni 1997 om samma fråga ((Protokollet av detta datum, del II.11.)),

- med beaktande av kommissionens rapport om situationen för närvarande och utsikterna för samarbetet i Östersjöområdet och sin resolution av den 20 september 1996 om samma fråga ((EGT nr C 320, 28.10.1996, s. 248.)),

- med beaktande av UNCED:s målsättningar, särskilt i frågor som rör havet, och i synnerhet kapitel 17 i Agenda 21,

- med beaktande av Förenta Nationernas konvention om havsrätten, delarna IX och XII, och med beaktande av följande:

A. Östersjön är ett övergött hav, som gränsar till ett mycket stort område med ungefär 80 miljoner invånare fastän även andra områden som ligger längre bort inverkar på Östersjön. Under varma somrar kan de stora ökningarna av gifter i havet producera blågröna alger som täcker ett område på upp till 60 000 km2, vilket utgör ungefär en sjättedel av Östersjöns yta.

B. De farliga gifter som produceras av algerna blir uppenbara när hundar som dricker av vattnet eller djur som betar längs kusten dör. Denna sommar nådde Östersjöområdets miljö en kritisk nivå för sin tolerans.

C. Östersjöns vatten byts ut mycket långsamt och är därför känsligt för föroreningar.

D. Utsläpp av kväve och fosfor har ökat näringsinnehållet i havsvattnet och dessutom kraftigt ökat produktionen av plankton i Östersjön från 1950-talets nivå. Denna utveckling har överskridit ekosystemets tolerans i många kustområden. Grunt vatten nära stränder har särskilt högt näringsinnehåll, vilket exempelvis gäller sydliga laguner, Finska viken och Rigabukten.

E. Det mest näringsrika området i Östersjön är Finska viken, särskilt dess östliga del som påverkas av St. Petersburgområdet (5 miljoner invånare) och floden Neva. I Finska viken var den genomsnittliga fotoplanktonens biomassa i somras 50-100 % högre än i Östersjöns djupare havsområden.

F. Det största ekologiska problemet i hela Östersjön är de höga gifthalterna i både kustområden och kustvattnen, som orsakas av övergödning genom utsläpp av kväve och fosfor från städer, trafik, industri och jordbruk.

G. De utsläpp av olja som regelbundet sker i Östersjön och som ofta inte rapporteras, fortsätter att utgöra en allvarlig miljörisk.

H. Miljöskyddsåtgärder och investeringsprogram borde utformas så att de behandlar hela Östersjöns dräneringsområde som en enhet ur ett ekologiskt perspektiv. Det skall betonas att nästan alla vattenskyddsåtgärder och åtminstone några luftskyddsåtgärder kan betraktas som skydd av haven.

1. Parlamentet betonar, för att få slut på övergödningen, att långsiktiga åtgärder behöver sättas in i hela Östersjöområdet, såsom:

- antagande av bindande miniminormer på miljöområdet för Östersjön av kommissionen och medlemsstaterna i Helsingforskommissionen (Helcom),

- en minskning av alla former av näringsrika utsläpp från olika källor (såsom föroreningar från trafiken),

- en minskning av jordbruksutsläpp på både nationell och internationell nivå i enlighet med mål och rekommendationer från Helcom,

- effektivare rening av gemenskapens avfallsvatten för att minska kväveutsläppen i havet,

2. kräver att initiativet för Östersjöregionen, som presenterades av kommissionen vid toppmötet i Visby i maj 1996, skall tjäna som vägledning för alla åtgärder i Östersjöområdet, särskilt mot bakgrund av en kommande utvidgning av Europeiska unionen i detta område,

3. välkomnar de central- och östeuropeiska ländernas ansträngningar att tillnärma sin miljöpolitik och miljölagstiftning till det som gäller i Europeiska unionen och betonar att man måste slå vakt om respekten för miljön och principerna om en hållbar utveckling i denna process; betonar att miljöproblemen i samband med Östersjön skall ges prioritet i kommande förhandlingar med ansökarländer och i deras nationella förberedelsestrategier,

4. kräver att samarbetet inom Europeiska unionen tydligare skall inriktas på kärnfrågorna i Helsingforskommissionens gemensamma miljöåtgärdsprogram om rening av avfallsvatten från bebyggelse och industri, pappers- och massaindusti och föroreningar från energiproduktion,

5. anser att EU:s Phare-program är relevant för miljöprojekt som redan har genomförts eller kommer att genomföras i de flesta stater kring Östersjön; anser emellertid att Tacis-programmet inte har kunnat uppfylla sina målsättningar och kräver därför att det finansiella stöd som ges genom Tacis- programmet skall höjas och styras till konkreta projekt mot bakgrund av att miljöproblemen i Ryssland har en stor betydelse för Östersjön,

6. uppmanar hamnmyndigheterna att låta kostnaderna för sophämtning och rengöring av tankar ingå i grundavgiften, i stället för att avkräva olika avgifter, i syfte att minimera den övergödning som sker genom olaglig dumping i havet,

7. uppmanar länder kring Östersjön att upprätta en förteckning över fall av dumping av farligt avfall som har inträffat under de sista femtio åren och att offentliggöra dessa listor,

8. kräver en förbättrad samordning mellan olika generaldirektorat i Europeiska gemenskapernas kommission som sysslar med olika delar av skyddet av Östersjön,

9. anser att unionens jordbrukspolitik borde inriktas mer effektivt på de åtgärder som har störst betydelse för vattenskydd, exempelvis för att stoppa övergödning av vattendrag,

10. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och regeringarna i de central- och östeuropeiska länderna och Ryssland.