KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster OM ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

2000/0184 (COD)

KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget, om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster OM ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

1. Inledning

Enligt artikel 251.2 tredje stycket c i EG-fördraget skall kommissionen yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslår vid den andra behandlingen. Nedan följer kommissionens yttrande över de 23 ändringar som parlamentet föreslagit.

2. Bakgrund

Till följd av slutsatserna från Europeiska rådets extraordinarie möte i Lissabon den 23-24 mars 2000, och på grundval av meddelandet om resultatet av det offentliga samrådet om 1999 års kommunikationsöversyn och vägledning för det nya regelverket [KOM(2000) 239], föreslog kommissionen ett direktiv om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. Detta ramdirektivet är den centrala rättsakten i ett nytt regelverkspaket bestående av fem direktiv. Syftet med det nya regelverket är att svara mot konvergensen mellan telekommunikations-, radio- och televisions- samt IT-sektorerna. Tanken är att öka konkurrensen i alla marknadssegment och samtidigt fortsätta värna om konsumenternas grundläggande rättigheter. Regelverket är därför utformat för nya, dynamiska och i hög grad oförutsägbara marknader med betydligt fler aktörer än i dag.

Den 1 mars 2001 avgav Europaparlamentet sitt yttrande vid den första behandlingen, och kommissionen antog sitt ändrade förslag den 4 juli 2001. Den 17 september 2001 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt. Kommissionen ansåg att den gemensamma ståndpunkten allvarligt hade försvagat innehållet i förslaget och minskat sannolikheten för att bestämmelserna skulle bli enhetliga i hela EU. Kommissionen kunde därför inte stödja den gemensamma ståndpunkten.

De ändringsförslag som Europaparlamentet antog ingår i en kompromiss om ett ändringspaket för fyra direktiv, däribland detta direktiv, och ett beslut om radiospektrum, som i sin helhet lades fram inför Europaparlamentet och ordförandeskapet i rådet. Vid omröstningen i kammaren den 12 december godkände Europaparlamentet hela paketet. Eftersom rådet godkände ändringarna, krävs inget förlikningsförfarande. Rådets slutgiltiga godkännande väntas i början av 2002, när texterna granskats av juristlingvisterna.

3. Syftet med förslaget

Syftet med det föreslagna direktivet är att upprätta ett harmoniserat regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster inom EU. Man vill möta konvergensfenomenet genom att låta direktivet omfatta alla elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. Direktivet innehåller ett antal principer och mål för tillsynsmyndigheter, liksom en rad uppgifter som har att göra med förvaltning av begränsade resurser (t.ex. radiospektrum och nummertilldelning). Slutligen innehåller det ett antal övergripande föreskrifter som är gemensamma för fler än en rättsakt i paketet.

4. Kommissionens yttrande över europaparlamentets ändringar

Den 12 december antog parlamentet 23 ändringar i ramdirektivet. Kommissionen godtar alla ändringar i sin helhet.

4.1 Harmonisering (ändringarna 23, 39, 40, 41, 42, 43 och 49)

Den viktigaste tvistefrågan under förhandlingarna mellan rådet och parlamentet gällde bestämmelserna om öppenhet i artikel 6. Enligt kommissionens förslag skulle kommissionen ha behörighet att av nationella tillsynsmyndigheter kräva att de drar tillbaka förslag till bestämmelser på vissa områden, om bestämmelserna strider mot gemenskaps lagstiftningen och de mål som fastställs i artikel 7. Kommissionens förslag fick starkt stöd av Europaparlamentet vid den första behandlingen. Parlamentet delade kommissionens bedömning, enligt vilken det krävs en motvikt till de ökade harmoniserings befogenheter som i det nya regelverket tilldelas de nationella myndigheterna. Rådet ville däremot i sin gemensamma ståndpunkt inte godkänna kommissionens möjlighet att ingripa.

Ändringarna 39-43 och 49 innebär en kompromiss som jämkar ihop de olika ståndpunkterna och inriktar kommissionens befogenheter på ingripanden på de båda områden som har störst betydelse för lagstiftningsåtgärdernas samstämmighet. Kompromissen gäller dels beslut om analys av sådana marknader som inte förts upp i kommissionens rekommendation enligt artikel 14, dels bedömningen av huruvida ett företag skall anses ha en betydande ställning på marknaden.

Genom ändring 23 görs regleringen enhetligare.

4.2 Kompatibilitet (ändringarna 46, 47, 48 och 53)

Vid den första behandlingen och i utskottet antog parlamentet en rad ändringar för att utöka bestämmelserna om kompatibilitet, bland annat en ändring enligt vilken alla nya marknadsaktörer skall tillämpa den så kallade MHP-standarden (Multimedia Home Platform standard) för digitala interaktiva televisionstjänster (som ersättning för artikel 16 om standardisering).

Enligt rådet skulle en obligatorisk MHP-standard strida mot den nya standardiserings metoden och inte minst mot artikel 16 i direktivet, enligt vilka standardiseringen skall vara branschledd och frivillig. Enligt rådet vore det dessutom orimligt att kräva att nationella tillsynsmyndigheter skulle sätta upp innehållsrelaterade mål. Genom kompromissen (se ändringar 46-48) jämkas de båda ståndpunkterna ihop. Enligt kompromissen skall medlemsstaterna uppmuntra leverantörer av digitala televisionsplattformar att använda ett öppet gränssnitt för tillämpningsprogram (API), och kommissionen skall inom ett år efter det att paketet införlivats undersöka bestämmelsens tillämpning för att därefter inom ramen för ett offentligt samråd utröna om det är önskvärt med en obligatorisk standard.

Ändring 53 bidrar till uppnåendet av regleringens kompatibilitetsmål.

4.3 Rätt att överklaga (ändringarna 25, 44 och 45)

Genom artikel 4 säkerställs att användare eller företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät och/eller kommunikationstjänster, när de berörs av ett beslut av en nationell regleringsmyndighet, har rätt att överklaga beslutet. Genom ändring 44 (och ändring 45 i det tillhörande skälet) klargörs att det organ man överklagar till kan vara en domstol och att medlemsstaterna måste se till att vederbörlig hänsyn tas till sakförhållandena i ärendet. Detta ligger i linje med kommissionens ursprungliga förslag och får därför kommissionens stöd.

Genom ändring 25 (och ändring 45 i det tillhörande skälet) införs ett nytt krav på möjlighet att överklaga beslut om ledningsrätter. På så sätt utökas paketets bestämmelser när det gäller ledningsrätter, vilket får kommissionens fulla stöd.

4.4 Roaming (ändring 37)

Denna ändring avser de nationella marknaderna för internationella roamingtjänster. För att se till att dessa marknader analyseras av de nationella tillsyns myndigheterna har man lagt till dem i den förteckning över marknader som kommissionen måste foga till sin första rekommendation om berörda marknader. Kommissionen medger att det finns anledning att hysa tvivel om konkurrensen på marknaderna för internationella roamingtjänster och anser därför att det är bra att ändra texten på det sätt som föreslås.

4.5 Övriga ändringar: klargöranden och skärpta bestämmelser (ändringarna 2, 6, 26, 27, 29, 50, 51 och 52)

Genom ändring 2 klargörs att en marknad som är fullständigt konkurrensutsatt i den mening som avses i artikel 15 är en marknad där det inte finns något företag med betydande inflytande på marknaden.

Genom ändring 6 klargörs att system där man använder elkablar för överföring av signaler (dvs. så kallade elnätsystem) är ytterligare en form av elektroniskt kommunikationsnät.

Genom ändring 52 införs en definition av gränsöverskridande marknader, över vilka kommissionen enligt artikel 14 måste göra en förteckning. Ändringarna 27 och 29 avser relevanta hänvisningar.

Genom ändringarna 50 och 51 klargörs att de nationella tillsyns- och konkurrens myndigheterna måste förse varandra med den information som krävs för tillämpningen av bestämmelserna i direktivet, med hänsyn tagen till gällande sekretessbestämmelser.

Enligt ändring 26 krävs ett offentligt samråd innan kommissionen kan anta sin rekommendation om berörda marknader.

Alla dessa ändringar innebär att texten blir tydligare eller skärps, varför kommissionen kan ge dem sitt fulla stöd.

5. Slutsats

Med stöd av artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag i enlighet med den lydelse som anges ovan.