Bryssel den 5.1.2005

KOM(2004) 852 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om bemyndigande för Sverige att tillämpa en nedsatt skattesats för el som förbrukas av vissa hushåll och företag inom tjänstesektorn i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG

(Endast den svenska texten är giltig)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Ansökan

Genom en skrivelse av den 20 augusti 2004 ansökte de svenska myndigheterna hos kommissionen om undantag för att kunna tillämpa en nedsatt skattesats för el som förbrukas av hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG[1]. I syfte att få de uppgifter den behövde för att kunna ta ställning till ansökan ställde kommissionen kompletterande frågor i en skrivelse av den 20 september som de svenska myndigheterna besvarade den 13 oktober 2004.

Den svenska energiskatten på el infördes 1957. I juli 1981 infördes en nedsatt energiskatt för el som används i norra Sverige där uppvärmningskostnaderna i genomsnitt är högre än i andra delar av landet. Elektrisk uppvärmning utgör omkring 30 % av all uppvärmning inom hushålls- och tjänstesektorerna i Sverige.

Differentieringen, som har ett särskilt regionalpolitiskt mål, grundas på klimatfaktorer och syftar till att hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige skall ha samma förutsättningar som samma typ av konsumenter i södra Sverige genom att kostnaderna för el sänks för konsumenterna i norr. Den geografiska differentieringen har gjorts på grundval av objektiva uppgifter om medeltemperaturer under de tider av året då husen normalt är uppvärmda. Den elförbrukning som krävs för att värma upp ett medelstort hus i norra Sverige är ungefär 25 % högre än i södra Sverige, vilket beror på ett mycket kallare klimat och följaktligen en längre uppvärmningssäsong. Stödmottagarna får en sänkning av skattsatsen på el som motsvarar 25 % av den fulla skattesatsen.

Energiskatten på el som används av hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige är för närvarande 0,181 kronor per kWh (0,020 euro) och 0,241 kronor per kWh (0,026 euro) för samma typ av förbrukning i andra delar av landet. Den rättsliga grunden för åtgärden står i § 3 och 4 i kapitel 11 i lagen om skatt på energi.

Sverige anser att skatteincitamentet för att uppmuntra till högre energieffektivitet upprätthålls.

Den årliga budgetutgiften beräknas till 800 miljoner kronor (88 miljoner euro).

Åtgärden beviljas i form av nedsatt energiskattesats. Effekten av den nedsatta skattesatsen tillämpas direkt när skatten tas ut. Skatteskyldigheten inträffar när eldistributören levererar el till konsumenten.

Följande områden som omfattas av åtgärden

+++++ TABLE +++++

I likhet med all energiskattelagstiftning i Sverige är åtgärden är inte tidsbegränsad.

I sitt beslut[2] av den 11 juni 2003 hade kommissionen inte några invändningar enligt reglerna för statligt stöd mot den regionalt differentierade skatten på el till förmån för tjänstesektorn under perioden 2002–2005.

Kommissionens utvärdering

Enligt artikel 19.1 i direktiv 2003/96/EEG får rådet enhälligt, på förslag från kommissionen, ge varje medlemsstat tillstånd att av särskilda politiska hänsyn införa ytterligare befrielser eller nedsättningar av punktskatt.

Ansökningar om skattebefrielse i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EEG skall undersökas med avseende på deras förenlighet med gemenskapspolitiken.

Genom differentieringen får hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige samma förutsättningar som samma typ av konsumenter i de södra delarna av landet genom att elkostnaderna sänks för konsumenterna i norr. Åtgärden bidrar därför till att förverkliga regional- och sammanhållningspolitikens mål.

Den sänka skattenivån för el som förbrukas i norra Sverige (20 euro per MWh) är dock fortfarande mycket högre än den minimiskattenivå för gemenskapen som fastställs i direktiv 2003/96/EG (1 euro per MWh för icke yrkesmässig användning). Dessutom är skattenedsättningen proportionell mot de högre uppvärmningskostnaderna för hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige. Kommissionen anser därför att skatteincitamentet för att uppmuntra till högre energieffektivitet behålls genom denna skattenivå. I beslutet om statligt stöd avseende den aktuella skattenedsättningen kom kommissionen fram till samma slutsats. Kommissionen ansåg i det fallet att stödmottagarna under alla omständigheter var tvungna betala en betydande andel av den nationella skatten.

Som en allmän princip måste undantag när det gäller beskattning vara tidsbegränsade. Enligt artikel 19.2 i direktiv 2003/96/EG får sådana undantag ges för en period av högst sex år. Kommissionen fattade ett beslut om statligt stöd i det aktuella fallet den 11 juni 2003, innan direktiv 2003/96/EG trädde i kraft (den 31 oktober 2003). Enligt det beslutet är den svenska åtgärden om regional differentiering förenlig med gemenskapslagstiftningen till och med den 31 december 2005. Kommissionen måste därför föreslå rådet att bemyndiga åtgärden fram till den dagen. Detta påverkar inte en eventuell förlängning av åtgärden efter det att kommissionen gjort nya bedömningar av statligt stöd och skatteregler, om de svenska myndigheterna vill behålla skattenedsättningen efter 2005.

Beslut

Kommissionen föreslår att rådet, i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG, bemyndigar Sverige att till och med den 31 december 2005 tillämpa en nedsatt skattesats på el som förbrukas av hushåll och företag inom tjänstesektorn i vissa kommuner i norra Sverige.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om bemyndigande för Sverige att tillämpa en nedsatt skattesats för el som förbrukas av vissa hushåll och företag inom tjänstesektorn i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG

(Endast den svenska texten är giltig)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget av upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet[3], särskilt artikel 19.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

Genom en skrivelse av den 20 augusti 2004 ansökte de svenska myndigheterna hos kommissionen om ett undantag för att kunna tillämpa en nedsatt skattesats för el som förbrukas av hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG.

Sverige har sedan juli 1981 tillämpat en nedsatt skattesats för el som används i de norra delarna av Sverige där elförbrukningen för uppvärmning i genomsnitt är 25 % högre än i andra delar av landet.

Genom att sänka elkostnaderna för hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige får dessa konsumenter samma förutsättningar som samma typ av konsumenter i södra Sverige. Åtgärden bidrar därför till att förverkliga regional- och sammanhållningspolitikens mål.

Den sänkta skattenivån för el som förbrukas i norra Sverige, som uppgår till 20 euro per MWh, är dock fortfarande mycket högre än den minimiskattenivå för gemenskapen som fastställs i direktiv 2003/96/EG. Dessutom är skattenedsättningen proportionell mot de högre uppvärmningskostnaderna för hushåll och företag inom tjänstesektorn i norra Sverige. Denna skattenivå bör därför säkerställa att skatteincitamentet för att uppmuntra till högre energieffektivitet behålls.

Kommissionen har undersökt den nedsättning som omfattas av ansökan och kommit fram till att den inte snedvrider konkurrensen eller stör den inre marknadens funktion och att den inte är oförenlig med gemenskapens miljö-, energi- och transportpolitik.

Denna uppfattning överensstämmer med kommissionens ståndpunkt i ärende C 42/2003 om statligt stöd[4], där det inte gjordes några invändningar mot inslaget av statligt stöd i skattenedsättningen för en period som löper ut den 31 december 2005.

Sverige bör därför bemyndigas att tillämpa en nedsatt skattesats för el som är avsedd för förbrukning i norra Sverige fram till och med den 31 december 2005.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Sverige bemyndigas att tillämpa en nedsatt skattesats för el som förbrukas av hushåll och företag inom tjänstesektorn i de kommuner som anges i bilagan.

Nedsättningen skall vara proportionell till de högre uppvärmningskostnaderna i norra Sverige jämfört med landets övriga delar.

De nedsatta skattesatserna skall uppfylla kraven i direktiv 2003/96/EG, i synnerhet de minimiskattenivåer som avses i artikel 10 i det direktivet.

Artikel 2

Detta beslut skall upphöra att gälla den 31 december 2005.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

Bilaga

+++++ TABLE +++++

[1] EUT L 283, 31.10.2003, s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/75/EG (EUT L 157, 30.4.2004, s. 100).

[2] Ärende” C42/03 (ex-NN 3/B/2001) – Sverige” (EUT C 189, 9.8.2003, s. 6)

[3] EUT L 283, 31.10.2003, s. 51. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/75/EG (EUT L 157, 30.4.2004, s. 100).

[4] EUT C 189, 9.8.2003, s. 6.