EUROPEISKA GEMENTSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel, 09.12.1998 
KOM(1998) 596 slutlij 
GRÖNBOK OM RADI0SPEKTRUMPOUTJKEN 
med anknytning till Europeiska gemenskapens politik inom telekom, rundradio, 
transporter och FoU 
(framlagt av kommissionen) 

Grönbok om radiospektrumpolitiken Sammanfattning 
SAMMANFATTNING 
BAKGRUND: RADIOSPEKTRUMOMRADETS EKONOMISKA OCH POLITISKA BETYDELSE 
Radiospektrum är ryggraden i en vittomfattande mängd verksamheter inom 
näringslivsområden som telekom, rundradio, transporter, FoU och tjänster av allmänt intresse. 
Radiospektrum har därför stor ekonomisk betydelse, både mätt i marknadsvärde och i antal 
sysselsatta. Eftersom många av de nämnda områdena omfattas av gemenskapens politik, har 
Europeiska gemenskapen ett väsentligt intresse av att utarbeta en enhetlig 
radiospektrumpolitik. 
Även om det direkta inslaget av radiospektrum i de ovannämnda områdena kan variera, är 
radiospektrum en väsentlig resurs som håller på att bli allt knappare. Det ekonomiska 
värdet av radiospektrum bestäms av värdet på de tjänster som kan erbjudas via spektrumet. 
Det ekonomiska värdet av radiospektrum utgör emellertid inte någon dominerande faktor som 
man vanligtvis tar hänsyn till inom dagens spektrumförvaltning. 
De sätt på vilka man fattar beslut och gör prioriteringar som rör användning av radiospektrum 
och dess användare är en fråga av central betydelse för Europeiska gemenskapen av 
följande tre huvudskäl: 
• Europeiska gemenskapen driver ett antal viktiga politiska åtgärder inriktade på 
speciella områden (telekom, rundradio, transporter, FoU etc). För att de skall 
lyckas måste radiospektrum göras tillgängligt och tryggas på lämpligt sätt. 
• Beslut om tillgång till radiospektrum måste överensstämma med ett antal 
sektorövergripande politiska åtgärder på gemenskapsnivå, med betoningen på 
stödet åt utbyggnaden av den inre marknaden, tryggandet av konkurrensen samt 
utvecklandet och bevarandet av den sociala välfärden och de offentliga 
nyttigheterna på gemenskapsnivå. 
• Med den ökande kommersiella användningen av radiospektrum måste man ta 
hänsyn till de regler och förpliktelser som reglerar den internationella handeln 
med varor och tjänster inom det här området. De förpliktelserna har betydelse för de 
internationella åtaganden som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater 
gör. 
MAL OCH CENTRALA FRÂGOR: EUROPEISKA GEMENSKAPENS INTRESSEN INOM 
RADIOSPEKTRUMOMRADET 
Sett ur Europeiska gemenskapens perspektiv går politiken i fråga om radiospektrums 
tillgänglighet och tillgång bland annat ut på att 
• skapa förutsättningar för utveckling av nya tjänster för att tillgodose 
konsumenternas och myndigheternas behov av radiobaserade tjänster, 
• främja utbyggnaden av den inre marknaden för utrustning och tjänster på 
radiokommunikationsområdet och att utveckla konkurrensen inom samma område, 
särskilt i anslutning till inrättandet och driften av Europa- och världsomfattande 
system och tjänster, 
• uppfylla samhällets allmänna mål i fråga om säkerhet, kulturella och sociala 
aspekter etc, 
Vx 
Grönbok om radlospektrumpolltlken Sammanfattning 
• tillvarata gemenskapens intressen i multilaterala och bilaterala förhandlingar där 
radiospektrumfrågor behandlas, 
• att stimulera teknisk utveckling och stärka Europas konkurrensförmåga, 
• att i en bredare mening arbeta för ekonomisk tillväxt, skapa sysselsättning och 
främja den allmänna välfärden. 
Med utgångspunkt i dessa allmänna mål måste hänsyn tas vissa specifika mål som rör det 
sätt på vilket radiospektrum skall göras tillgängligt: 
• Att trygga tillgången på radiospektrum för Europaomfattande radiosystem, 
radiotjänster och radioutrustning. 
* Att göra en lämplig avvägning mellan kommersiella och allmänna intressen inom 
radiospektrumpolitiken. 
• Att se till att den knappa tillgången på radiospektrum återspeglas i dess 
ekonomiska värde. 
s Att tillgodose behovet av rättssäkerhet i fråga om tillgång till och användning av 
radiospektrum. 
* Att inrätta öppet redovisade, objektiva och icke-diskriminerande förfaranden för 
att främja ett konkurrensutsatt utbud av radiotjänster och radioutrustning. 
• Att sörja för effektivt utnyttjande av radiofrekvenser. 
s Att se till att genom reglerande av radiospektrum främjas konkurrens och 
teknisk utveckling. 
s Att främja uppkomsten av stordriftsfördelar för lansering av ny utrustning som 
tillgodoser användarnas behov. 
v Att åstadkomma överensstämmelse mellan radiospektrumpolitiken och 
standardiseringspolitiken. 
FAKTORERNA BAKOM FÖRÄNDRINGEN: 
RADIOSPEKTRUMPOLITIKEN BEDRIVS I EN FÖRÄNDERLIG MILJÖ 
Teknikens och marknadens utveckling, liksom förändringar inom politik och lagstiftning -
faktorer som alla är ömsesidigt förbundna med varandra - är av stor betydelse för tillgången 
på radiospektrum. Det gör att det blir allt mer komplext att skaffa fram radiospektrum för nya 
tillämpningar och att harmonisera användningen av spektrum. Många av dessa förändringar 
befinner sig fortfarande i ett tidigt utvecklingsstadium, men de håller redan på att få 
konsekvenser: 
S Sammansmältningen ("konvergensen") av olika tjänster som utnyttjar 
radiospektrum, och utvecklandet av nya system som förenar hela uppsättningar av olika 
tjänster, leder till ett ifrågasättande av den hittillsvarande indelningen av 
spektrumanvändare och de villkor för spektrumtillgång som är kopplade till indelningen. 
* Tjänsternas och marknadsaktörernas globalisering (genom allianser eller etablering 
av världsomfattande företag) har gjort att radiospektrumpolitiken fått en ny dimension. 
s Den ökande andelen av kommersiella tillämpningar som utnyttjar radiospektrum, 
delvis som en följd av avregleringen, innebär att kommersiella tillämpningar nu 
konkurrerar med icke-kommersiella tillämpningar (däribland sådana som tagits fram 
för att tillgodose det allmännas behov) om tillgången på radiospektrum, och ansökningar 
från olika branscher konkurrerar med varandra om tillgången på radiospektrum. 
* Beslut som rör radiospektrum har en vittomfattande effekt på styrkeförhållandet 
mellan marknadsaktörer, både mellan aktörer som utnyttjar radiospektrum och mellan 
n 
1h 
Grönbok om radiospektrumpolitiken Sammanfattning 
aktörer som använder radiobaserad eiler icke-radiobaserad infrastruktur. I det senare 
fallet kan det hända att spektrumbesluten får verkningar utöver själva spektrumtillgången 
och leder till betydande strukturomvandlingar på marknaderna. 
S Beslut om radiospektrumanvändning påverkar samhällets funktionsförmåga, inte bara 
ekonomiskt utan i ökande grad också i fråga om näringslivets konkurrenskraft och 
innovationskapacitet. 
UTMANINGEN: ATT ÅSTADKOMMA EN ENHETLIG RADIOSPEKTRUMPOLITIK PA 
GEMENSKAPSNIVÅ 
Sett ur gemenskapsperspektiv pekar flera av faktorerna bakom den pågående förändringen 
på att det är dags att se över huruvida de nuvarande styrmedlen för radiospektrumfrågor är 
ändamålsenliga för att tillvarata Europeiska gemenskapens intressen och huruvida de 
tillgodoser behovet av ett gemenskapsgrepp på radiospektrumpolitiken. Några viktiga punkter 
i det sammanhanget: 
s Att på gemenskapsnivå skapa enhetligare villkor för tillgång till radiospektrum för 
likadana tjänster: Särskilt globaliseringen av radiosystemen, dvs. införandet av Europa-
eller världsomfattande radiobaserade system, gör att det krävs en ändamålsenlig politik 
för spektrumförvaltning för att undvika att införandet och användningen av sådana system 
drabbas av förseningar eller onödiga hinder beroende på bristande harmonisering av 
radiospektrumallokeringen inom gemenskapen. 
S Att upprätthålla enhetligheten i den befintliga gemenskapslagstiftningen: En del av 
de viktigaste sektorer där radiospektrum används omfattas av gemenskapsförordningar. 
Det gäller t.ex. telekommunikation, men till vissa delar också rundradio. En uppsplittring 
av planerings-, tillgångs- och användningsfrågorna inom radiospektrumområdet gör det 
svårare att vidmakthålla ett enhetligt regelverk på gemenskapsnivå. För världsomfattande 
system som utnyttjar radiospektrum skulle ett enhetligt tillvägagångssätt på 
gemenskapsnivå ge Europeiska gemenskapen en starkare ställning internationellt i 
samordningsverksamhet och förhandlingar. 
s Ett enhetligt och balanserat tillvägagångssätt inom alla branscher: Utformningen av 
gemenskapens radiospektrumpolitik har hittills varit baserad på separata, branschvisa 
överväganden. Med undantag av telekomområdet har radiospektrumfrågan behandlats 
som en fråga som inte nödvändigtvis kräver särskild lagstiftning. Man måste rikta in 
arbetet på ett enhetligt och avvägt tillvägagångssätt, som spänner över alla berörda 
branscher, för att minimera konflikten mellan de strävanden i fråga om radiospektrum som 
förekommer i olika branschspecifika verksamheter, särskilt i dem som omfattas av 
gemenskapens politik. 
v Radiospektrum sett i sammanhang med den inre marknaden: Den befintliga 
radiospektrumförvaltningen inom CEPT (Europeiska post- och telekonferensen) har hittills 
bedrivits huvudsakligen utifrån tekniska utgångspunkter. Med hänsyn till de kommersiella 
tillämpningarnas ökande betydelse behövs mer marknadstänkande. I ett sammanhang 
med ökande marknadsintegrering har radiospektrumpolitiken, t.ex. när det gäller villkoren 
för spektrumtillgång, ofrånkomligen betydelse ur ett gemenskapsperspektiv, i synnerhet 
då spektrumanvändarna är aktörer på världsmarknaden. Förutom olika aspekter av den 
inre marknaden står frågor som konkurrenskraften hos gemenskapens näringsliv på spel. 
1 
Grönbok om radiospektrumpolitiken Sammanfattning 
S Radiospektrum sett i sammanhang med världshandeln: Europeiska gemenskapen får, 
som ansvarig för EU:s externa handel, allt fler framstötar från sina viktigaste 
handelspartner om radiospektrumfrågor. För att gemenskapen skall kunna agera måste 
den ha en tydligt fastlagd ståndpunkt om radiospektrum att försvara, såväl i sina bilaterala 
förbindelser som i världsorganisationerna. 
IV 
id 
Grönbok om radiospektrumpolitiken Sammanfattning 
CENTRALA FRAGOR DÄR SYNPUNKTER EFTERLYSES 
De frågor1 som grönboken efterlyser synpunkter på är uppdelade på spektrumpolitikens 
centrala områden: 
pT Strategisk planering av radiofrekvensanvändning 
Kommissionen önskar få in synpunkter på den strategiska planeringen av utnyttjandet av 
radiospektrum i Europeiska gemenskapen, med särskild betoning på följande frågor: Vad 
skall planeringen omfatta och vilka data behövs för den? Behövs ett politiskt och rättsligt 
åtagande att planera radiospektrum för Europaomfattande tjänster? I vilken utsträckning 
behövs ett harmoniserat tillvägagångssätt från gemenskapens sida för att utforma och 
genomföra politiska åtgärder i form av omfördelning och byte av överföringsteknik 
(substitution) som en del av frekvensplaneringspolitiken. 
2. Harmonisering av radiospektrumallokering 
Kommissionen önskar få in synpunkter på harmoniseringen av radiospektrum i 
gemenskapen och i det större sammanhanget. Krävs det till att börja med en 
gemenskapsöverenskommelse om behovet av harmoniseringsåtgärder? Utifrån vilka 
kriterier kan man avgöra detta? Vilken grad av rättssäkerhet krävs i fråga om 
medlemsstaternas genomförande av sådana åtgärder? 
3. Radiospektrumtilldelning och tillståndsgivning 
Kommissionen önskar få in synpunkter på tilldelning av radiospektrum och 
tillståndsgivning, med särskild betoning på följande frågor: Vilket system passar bäst för 
att trygga ett effektivt utnyttjande av radiospektrum och ett harmoniserat införande av 
Europaomfattande tjänster? I vilken utsträckning krävs ett gemensamt tillvägagångssätt 
från gemenskapens sida i fråga om värdering av och eventuell handel med 
radiospektrum, liksom i fråga om de eventuella kostnaderna för omplacering av befintliga 
radiospektrumanvändare? Vilken grad av rättssäkerhet behövs i 
gemenskapssammanhanget? 
4. Radioutrustning och standarder 
Kommissionen önskar få in synpunkter på sambandet mellan gemenskapens politik inom 
områdena radioutrustning, standarder och radiospektrum, med särskild tonvikt på 
samarbetet mellan standardiseringsorgan och organ för radiospektrumförvaltning och på 
operativa åtgärder inom radiospektrumförvaltningen. 
5. Den organisatoriska ramen för samordning av radiospektrum 
Kommissionen önskar få in synpunkter på huruvida den nuvarande organisatoriska 
modellen för samordning av radiospektrum är ändamålsenlig för att man skall kunna 
uppnå gemenskapens politiska mål, dvs. att bidra till ekonomisk tillväxt, sysselsättning 
och välfärd, att främja teknisk utveckling och framväxten av nya tjänster, att främja 
konkurrens på den inre marknaden samt att öka Europas konkurrenskraft genom 
inrättandet av Europa- och världsomfattande radiosystem. 
Frågorna finns i utförligare form under dessa rubriker i kapitel 4 av grönboken. 
l€ 
Grönbok om radiospektrumpolitiken Sammanfattning 
ALLMÄN BAKGRUND TILL GRÖNBOKEN: PÅGÅENDE DISKUSSIONER 
Syftet med den föreslagna grönboken är att komma fram till hur man bäst skall utforma 
och genomföra spektrumpolitiken på gemenskapsnivå. Samtidigt kommer frukterna av 
grönboken att användas som underlag för flera temainriktade debatter som håller på att 
inledas. 
I grönboken om konvergens mellan telekommunikation, media och informationsteknik har 
man redan behandlat en del radiospektrumfrågor som är specifika för olika sektorer. Dessa 
resultat måste sättas i sammanhang med det samlade grepp på radiospektrumpolitiken som 
beskrivs i den här grönboken. I gengäld kommer man i diskussionen om spektrumpolitiken att 
dra nytta av konvergensdiskussionen, t.ex. när man diskuterar de kategorier av 
användningsområden och användare som håller på att utkristalliseras, eller hur man skall 
definiera det allmännas intresse inom de områden som berörs av konvergensprocessen. 
Dessa resultat kommer att vara av betydelse när man skall rekommendera lämpliga sätt att 
skapa tillgång på radiospektrum. 
Inom telekomsektorn kommer man vid 1999 års granskning ("Review 99") av hur effektivt 
telekomregelverket fungerat - en granskning som nu håller på att förberedas - att utnyttja 
frukterna av diskussionen om radiospektrum för att fastställa var den befintliga lagstiftningen 
behöver byggas ut eller ändras för att den skall fungera som stöd åt genomförandet av en 
radiospektrumpolitik på gemenskapsnivå. 
I fråga om transportsektorn tittar gemenskapen för närvarande på frågan om man skall 
utöka det europeiska deltagandet inom området globala satellitnavigationsystem (GNSS), 
som kan användas för att erbjuda allmännyttiga tjänster (navigation, positionsbestämning och 
tidsbestämning) och som har en betydande marknadspotential. Det är möjligt att de här 
systemen också kommer att bilda basen för en vittomfattande mängd industriella och 
kommersiella verksamheter. Man måste säkra allokering och skydd av radiospektrum i 
europeiska och internationella förhandlingar för att genomföra ett sådant projekt. På 
medellång sikt kan man med hjälp av grönboken om radiospektrumpolitiken komma fram till 
hur man på ett praktiskt sätt skall tillgodose de speciella behoven inom denna sektor - när det 
gäller samordningsmodeller och skydd av radiospektrum - inom en övergripande ram för ett 
universalgrepp på radiospektrumpolitiken, dvs. ett grepp som passar alla sektorer. 
Diskussionen kring de frågor som ställs i den här grönboken kommer också att vara till hjälp 
för att på ett optimalt sätt förbereda internationella förhandlingar om radiofrekvenser vid den 
annalkande Världsradiokonferensen WRC-2000. Kommissionen har i ett tidigare 
meddelande presenterat de viktigaste punkterna på dagordningen för denna konferens och i 
detalj angett vilket samband de har med gemenskapens politik. Resultaten av samrådet om 
den här grönboken kommer att användas som underlag för att lägga fast gemenskapens 
ståndpunkter i frågor av avgörande betydelse på konferensen. 
vi u 
Grönbok om radiospektrumpolitiken Innehållsförteckning 
INNEHÅLL 
1. INLEDNING 1 
2. RADIOSPEKTRUMS EKONOMISKA OCH POLITISKA BETYDELSE 4 
2.1 Radiokommunikationsmarknaden 4 
2.2 Gemenskapens politiska åtgärder inom radiospektrumområdet 8 
2.3 Faktorer bakom förändringen 10 
3. EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK-NULÄGET 13 
3.1 Beskrivning av EU.s radiospektrumpolitik 13 
3.2 Gemenskapens nuvarande former för åtgärder inom 
radiospektrumpolitiken 14 
4. EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK - FRÅGOR DÄR SYNPUNKTER EFTERLYSE 17 
(1) Strategisk planering av radiospektrumanvändning 17 
(2) Harmonisering av radiospektrumallokering 18 
(3) Radiospektrumtilldelning och tillståndsgivning 19 
(4) Radioutrustning och standarder 21 
(5) Den organisatoriska ramen för samordning av 
radiospektrum 22 
5. SLUTSATSER 24 
BILAGA I: EUROPEISKA GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER INOM 
RADIOSPEKTRUMOMRÅDET I-VI 
BILAGA II: EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK l-X 
BILAGA III: FÖRKORTNINGAR I-Il 
•i r 
Kapitel 1 Inledning 
1. INLEDNING 
Radiospektrum är en avgörande förutsättning för verksamheten på 
gemenskapspolitiska områden som mobil- och satellitkommunikation, rundradio, 
transporter och FoU. Dessa områden har under senare år utvecklats till en tillväxtsektor av 
central betydelse i Europeiska gemenskapen. Med hänsyn till informationssamhällets krav på 
omedelbar tillgång till och förmedling av information - oberoende av tid och plats - håller 
radiospektrum på att få allt större betydelse för tillväxten av den europeiska ekonomin. 
Efterfrågan på radiospektrum ökar stadigt som en följd av teknikens, marknadens och 
lagstiftningens utveckling. Den ökade efterfrågan uppvägs inte av den nya mängd av 
radiospektrum som blir tillgänglig genom införandet av nya och effektivare tekniska lösningar 
(t.ex. digitala radiosystem inom rundradio och inom mobil- och personkommunikation). 
Följden blir ökande knapphet. På de områden där radiospektrum är överbelastat kan man 
behöva fatta beslut för att balansera tillgång och efterfrågan. 
Användningen av radiospektrum är reglerad. Eftersom radiovågorna fortplantas över 
nationsgränserna har länderna sedan länge samordnat användningen av radiospektrum inom 
ramen för Internationella telekommunikationsunionen (ITU), ett av FN:s fackorgan. På 
ITU:s världsradiokonferenser (World Radiocommunications Conferences, WRC) brukar 186 
länder träffas vartannat år och anta åtgärder för att uppnå internationell harmonisering av 
användningen av, radiospektrum. Detta är nödvändigt för att uppnå stordriftsfördelar i 
produktionen av radioutrustning, förbättra tillgången till tjänster över hela världen och att se till 
så att en användares sändningar inte stör användningen för en annan användare på ett 
oacceptabelt sätt. Ytterligare, mer detaljerad samordning sker på regional och nationell nivå. 
I Europa samordnar 43 länder, däribland EU.s medlemsstater, användningen av 
radiospektrum. Det sker inom ramen för Europeiska post-och telekonferensen (CEPT). 
Även CEPT brukar anta harmoniseringsåtgärder, som CEPT:s medlemsstater sedan brukar 
genomföra på frivillig basis. Både ITU-WRC och CEPT spänner över alla 
användningsområden för radiospektrum, där telekommunikation, rundradio, transporter och 
FoU ingår. 
Med undantag av tillgången på radiospektrum för mobil- och personkommunikation -
områden där det finns gemenskapslagstiftning - förlitar sig Europeiska gemenskapen i 
huvudsak på det arbete som utförs inom ITU-WRC och CEPT när det gäller att 
åstadkomma harmonisering av det radiospektrum som behövs för att tillhandahålla 
tjänster och utrustning i europeisk och världsomfattande skala. Tilldelningen av 
radiospektrum till enskilda användare görs på nationell nivå, i enlighet med vissa villkor som 
man kommit överens om i Världshandelsorganisationen (WTO) och i Europeiska 
gemenskapen. 
Eftersom efterfrågan på radiospektrum har ökat, har uppgifterna när det gäller 
samordning och förvaltning blivit mer komplexa än tidigare. Förr brukade länderna 
samordna användningen av radiospektrum pä uppdrag av ett relativt litet antal 
radioanvändare och utifrån tekniska överväganden. Bland uppdragsgivarna ingick försvaret 
samt statliga teleförvaltningar och radioföretag vilka huvudsakligen verkade på nationell nivå. 
Det sammanhang radiospektrumpolitiken bedrivs i har bytt skepnad. Radiotjänster och 
radioutrustning tas nu snarare fram för världsmarknaden än för nationella marknader. De 
traditionella användare av radiospektrum som tillhandahåller allmännyttiga tjänster på 
nationell nivå konkurrerar om radiospektrum med allt fler kommersiella aktörer på 
världsnivå, särskilt inom telekommunikation och rundradio. Tillgången på radiospektrum 
håller på att utvecklas till en central fråga i handelsförhandlingar. Alla dessa 
utvecklingstendenser pekar på behovet av internationellt samarbete i politiska frågor som 
rör radiospektrum i syfte att underlätta internationellt lanserande och utbud av tjänster 
h 
Kapitel 1 Inledning 
och utrustning. Det är därför av central betydelse att se till att intressena hos Europeiska 
gemenskapen och dess samtliga medlemsstater tillvaratas fullt ut när tillgången till 
radiospektrum diskuteras. 
Som en följd av radiospektrumpolitikens föränderliga miljö står Europeiska gemenskapen inför 
följande centrala frågor: 
> Vid den strategiska planeringen av användningen av radiospektrum måste man nu 
ta hänsyn till de skiftande behoven och kraven från en växande mängd av nya 
system och av kommersiella och icke-kommersiella aktörer som verkar på 
världsnivå. 
> Globaliseringen gör att allokering och harmonisering av användningen av 
radiospektrum kräver alltmer internationellt samarbete, men prioriteringarna 
beträffande vilka tjänster som skall ha internationell tillgång till harmoniserat 
radiospektrum skiljer sig åt mellan länder och radiospektrumanvändare. Frågan 
om avvägningen mellan de olika behoven hos kommersiella och icke-kommersiella 
användningsområden, liksom mellan enskilda länders prioriteringar, faller utanför 
området teknisk förvaltning av radiospektrum. Nyligen har förhandlingar i ITU-WRC 
visat, att på områden där Europeiska gemenskapen inte är enad och där förslagen 
saknar politiskt stöd, är det svårt att arbeta i riktning mot gemensamma mål. 
> Tilldelning av radiospektrum till enskilda användare bör ske på rimliga villkor. 
Efterfrågan på radiospektrum har emellertid ökat i sådan omfattning att 
myndigheterna allt oftare kräver användarna på avgifter för tillgången till 
radiospektrum för att återspegla radiospektrums marknadsvärde och det faktiska 
behovet av den tjänst som användaren skall tillhandahålla. Det tillvägagångssättet 
kritiseras eftersom det kan hämma konkurrensen och den tekniska utvecklingen, och 
det finns risk för att det kan leda till höjda konsumentpriser. Lanseringen och det 
internationella utbudet av tjänster kan hindras eftersom tillstånd måste skaffas i 
enskilda länder. Dessutom kan modellerna och villkoren för tilldelningen av 
radiospektrum variera mellan olika länder. 
> Huruvida radioutrustning är tillgänglig och användbar över nationsgränserna beror 
på i vilken utsträckning radiospektrum är harmoniserat och om det finns 
gemensamma standarder för att åstadkomma driftskompatibilitet över 
nationsgränserna. Betydelsen av att kontrollera användningen av radioutrustning 
och att övervaka marknaderna håller på att öka, och det kommer att kräva en 
betydande insats från myndigheternas sida i samarbete med branschen och 
radiospektrumanvändare. 
> De inrättningar i form av organ och förfaranden som skapats för samordning, 
planering och harmonisering av användningen av radiospektrum utformades frän 
början för att klara kraven från ett begränsat antal aktörer. Genom radiomarknadens 
avreglering och globalisering har dessa inrättningar kommit under tryck av 
kommersiella aktörer med intressen som inte alltid sammanfaller med dem hos de 
myndigheter som skall representera aktörerna i de aktuella organisationerna. 
Avvägningen mellan de olika nationella intressena gör det svårt att 
åstadkomma harmonisering av radiospektrum och kan leda till bristande 
rättssäkerhet i fråga om tillgång till och harmonisering av radiospektrum. 
Syftet med den här grönboken är att få igång en allmän diskussion om huruvida 
radiospektrumpolitiken i sin nuvarande form kan klara de utmaningar som beskrivs i boken 
eller om det behövs en förändring för att klara Europeiska gemenskapens politiska mål, 
som är följande: 
Kapitel 1 Inledning 
> Att underlätta teknisk utveckling och konkurrens genom kombinerat flexibel och 
fast planering av användningen av radiospektrum och genom att myndigheterna 
tilldelar radiospektrum på lämpligt sätt. 
> Att inrätta ett förutsebart och rättssäkert regelverk för samordningen av 
användningen av radiospektrum. Regelverket skall vara överskådligt och tillgodose 
behoven hos kommersiella och icke-kommersiella aktörer inom olika sektorer, bland 
annat inom telekom, rundradio, transporter och FoU. 
> Att sörja för att de enskilda medlemsstaterna och Europeiska gemenskapen är 
företrädda på lämpligt sätt och att avvägningen mellan deras intressen sker på 
lämpligt sätt i de beslut som fattas inom radiospektrumområdet. 
> Att stärka Europeiska gemenskapens ställning på världsmarknaden för 
radiotjänster och radioutrustning genom att förena medlemsstaternas och Europeiska 
gemenskapens tekniska och politiska styrka inom de aktuella områdena. 
Alla berörda parter - radiospektrumanvändare, tjänsteleverantörer som använder 
radiospektrum, tillverkare av utrustning, myndigheter, branschorganisationer och konsumenter 
- är välkomna att bidra med sina kommentarer och synpunkter. Med de inkomna bidragen 
som underlag avser kommissionen att lämna en redogörelse och publicera de första 
slutsatserna i form av ett meddelande. 
Alla berörda parter välkomnas att delta i diskussionen genom att besvara de frågor som ställs 
i grönboken och skicka in sina bidrag i ämnet senast den 15 april 1999. 
Skicka helst bidragen som e-post i html-format till2: 
Europeiska kommissionen, GD XIII A1 
Attn..: Mr. R. Niepold 
200, rue de la Loi, BU31 2/52 
BE-1049 BRUXELLES 
Belgien 
E-post: spectrum.greenpaper@bxl.dg13.cec.be 
Fax: +32-2-296 83 95 
2 Såvida inget annat uttryckligen begärs av bidragslämnarna, kommer alla insända bidrag att betraktas som 
offentliga handlingar och publiceras pä webbsidan för denna grönbok 
(http:/Avww.ispo.cec.be.infosoc.telecompolicy/encomm-en.htm). Skicka helst bidragen some-post i html-format. 
Annars går det bra med fax eller vanlig post (skicka fyra exemplar av varje bidrag). 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
2. DEN EKONOMISKA OCH POLITISKA BETYDELSEN AV RADIOSPEKTRUM 
Syftet med kapitel 2 är att belysa den ekonomiska och politiska betydelsen av 
radiospektrum och att beskriva de grundläggande faktorer som är avgörande för Europeiska 
gemenskapens förhållningssätt i fråga om radiospektrumpolitiken. 
I kapitlet ges en översikt av det växande antalet tillämpningar och områden som är beroende 
av tillgången på radiospektrum. I avsnitt 2.1 belyses den ekonomiska betydelsen av 
verksamhet på radiospektrumområdet. Teknikens, marknadens och lagstiftningens utveckling 
leder till förändringar av de sätt radiospektrum används på, liksom av det sammanhang inom 
vilket radiospektrumpolitiken bedrivs (avsnitt 2.2). Genomförandet av ett antal sektorinriktade 
politiska gemenskapsåtgärder är beroende av tillgången på radiospektrum, men de krav på 
radiospektrum som ställs genom de politiska åtgärderna hanteras inom olika politiska ramar. 
Dessutom finns det sektorövergripande gemenskapslagstiftning som är tillämplig (avsnitt 2.3). 
2.1. Radiokommunikationsmarknaden 
Radiospektrum3 är en form av trådlös infrastruktur som kan användas för många olika 
funktioner. Varje radiobaserad tillämpning - t.ex. garageportöppnare, babymonitorer, 
mobiltelefoner och satellitnavigationssystem - har sitt eget frekvensband inom 
radiospektrum, även om banden ofta används gemensamt. Placeringen och mängden 
av radiospektrum som allokeras till en viss tjänst kan skilja sig mycket åt mellan länder, 
beroende på deras behov av de olika radiobaserade tjänsterna och den betydelse länderna 
tillmäter dem. Idag är bara en relativt liten del av användningen av radiospektrum 
harmoniserad mellan länder. Hur pass tillgänglig en viss tjänst är internationellt beror på 
i vilken omfattning användningen av radiospektrum är harmoniserad. 
Vissa frekvensband lämpar sig bättre för bestämda radiokommunikationstjänster än andra 
och är relativt lätta att utnyttja med hjälp av nuvarande teknik. Den nuvarande användningen 
av och efterfrågan pä vissa frekvensband har lett till eller kommer snart att leda till en situation 
med överbelastning: efterfrågan på frekvensen är större än tillgången. Därför tvingas 
man fatta beslut i form av val. 
Andra frekvensband är för närvarande mindre värdefulla eftersom de passar ett mindre antal 
tjänster, eller eftersom de kan utnyttjas bara till högre kostnad eller efter fortsatt tekniskt 
utvecklingsarbete. Någon överbelastning torde inte förekomma i dessa frekvensband. 
På samma sätt som för alla knappa resurser måste avvägningar och kompromisser göras 
när man beslutar om vilka användningsområden och användare som skall få 
radiospektrum. I radiospektrumpolitiken kan sådana kompromisser bestå i bl.a. följande 
åtgärder: 
s Nya aktörer tilldelas frekvenser på villkor att de delar frekvenserna med etablerade 
användare. Sådan frekvensdelning kan emellertid innebära att bägge parter måste 
sätta in dyrare tekniska lösningar än i det fall då radiospektrum tilldelas med 
förstahands- eller ensamrätt. 
En radiovåg är en elektromagnetisk våg som fortplantar sig mellan en sändarantenn och en mottagarantenn. 
Radiovågarna karaktäriseras av sin frekvens, och genom att ställa in en radiomottagare på en viss frekvens 
kan man fånga upp de signaler som sänds på den frekvensen. Tillsynsmyndigheterna bestämmer vem som 
skall få använda ett visst frekvensband och för vilket ändamål, och de utfärdar tillstånd för bestämda tjänster. 
Frekvensbanden anger var i radiospektrum som tjänsterna finns. 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
S Radiospektrumanvändaren som tidigare haft dominerande ställning flyttas till mindre 
belastade delar av radiospektrum för att bereda plats för nya användare. Detta 
tillvägagångssätt kallas omfördelning ("re-farming") av radiospektrum. Den 
tidigare dominerande användaren tvingas därvid naturligtvis att byta ut eller anpassa 
sin gamla utrustning så att den klarar de annorlunda egenskaperna hos de 
frekvensband han flyttas till. I en del länder kräver man att den nya aktören skall bidra 
ekonomiskt till omställningen. 
s Den tidigare dominerande användaren av radiospektrum måste flytta ut från 
radiospektrum helt och hållet. I det senare fallet skulle en annan möjlighet kunna vara 
att använda alternativa överföringsmedier (dvs. byte eller substitution av 
överföringsteknik). Även i det fallet tvingas den tidigare dominerande användaren att 
investera i alternativ överföringsutrustning. 
S I de fall då det inte är tekniskt möjligt eller politiskt önskvärt med gemensam 
frekvensanvändning mellan nya aktörer och tidigare dominerande användare, med 
omfördelning eller omplacering av tidigare dominerande användare eller med byte av 
teknik hos tidigare dominerande användare, kan man besluta att nya aktörer inte skall 
ges tillgång till frekvenser. 
I nedanstående tabell ges en översikt av olika slag av radiotillämpningar. För merparten gäller 
att någon form tillstånd krävs för användning av radioutrustning eller för tillhandahållande av 
radiobaserade tjänster. (Tabellen gör inte anspråk på att vara uttömmande i fråga om 
användningsområdena för radiofrekvenser.) 
Tabell 1: Radiobaserade sektorer och verksamheter4 
> Tolofoni (GSM, DCS, DECT, S-PCS, IMT2000-UMTS, WLL, CB) 
> PersonsSknlng (ERMES, Pocsag, FLEX) 
Telekommunikation r Tradltts multimedia och Internet (UMTS, bredbandig 
satellitkommunikation, LMDS, MMDS) 
> DataBverforing (GSM, IMT2000-UMTS, bredbandig satellitkommuni­
kation, FS) 
> Privata radiosystem (PMR, TETRA) 
> Marksand teve (analog eller digital, allmant tillgangliga kanaler, 
betalteve) 
> Satellitteve (analog eller digital, allmant tillgangliga kanaler, betalteve, 
Rundradio NVOD) 
> Anknutna tjanster (textteve och banktjanster i hemmet; digital 
teveshopping) 
V LjudradiosSndningar (analoga eller digitala) 
> Luftfart (flygtrafikledning, navigering) 
Transporter > SjOfart (GMDSS, VTMIS) 
> VSgtransporter (RTT-system) 
> JarnvSgar och inre vattenvagar (positionsbestamning av tSg och 
fartyg) 
Bilaga I ges en utförlig beskrivning av Europeiska gemenskapens politik inom den här områdena. 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
Offentlig sektor > Försvar (kommunikation och ledning; radar) 
> Larmtjänster (polis, brandkår) 
> övervakning av lagars efterlevnad (TETRA, jordobservation) 
> Rymdvetenskap (t.ex. jordobservation, radioastronomi och radio­
navigation) 
> Tillämpningar som behövs för uppföljning av åtaganden enligt 
internationella konventioner (navigationshjälpmedel, positions- och 
tidsbestämning; hjälpmedel inom miljövården) 
FoU > Jordobservation 
> Radioastronomi 
För Europeiska gemenskapen som helhet saknas det heltäckande information om vilka 
radiobaserade tjänster som ligger i de olika delarna av radiospektrum och om vilka 
frekvensmängder tjänsterna förfogar över. I de fall det finns uppgifter avser de läget nationellt, 
vilket illustreras i följande exempel. 
Tabell 2: Radiospektrums fördelning på olika tjänster (Förenade kungariket)5 
Telekommunikation 
> Mobil och cellular telekommunikation 
> Fasta tjanster (tjanster tillhandahallna av 
offentlig teleoperatdr samt privata fasta 
tjanster) 
> Fasta forbindelser 
> Satellitkommunikation 
Rundradlo 
(inkl. anknutna tjanster) 
Transporter 
> Civil luftfart 
> Sjttfart 
Offentlig sektor 
> Forsvar 
> Larmtjanster 
> Rymdobservation 
Ovrlgt 9 kHz-1 GHz 
23 % 
-
— 
_ 
40% 
3% 
-
29% 
2% 
-
3% 
100 % 1-3 GHz 
7% 
26 % 
«. 
— 
12% 
14% 
2% 
31% 
3% 
2% 
3% 
100 % 3-30 GHz 
-
-
38% 
5% 
3% 
4% 
-
38% 
-
-
12% 
100% 
Det är svårt att på ett uttömmande sätt bestämma det ekonomiska bidraget av radiobaserade 
tjänster och utrustning till EU.s ekonomi. T.ex. utbudet av mobila och audivisuella tjänster 
beror helt och hållet på tillgången på radiospektrum. Det ekonomiska resultatet i dessa 
sektorer kan därför användas som mått på den ekonomiska betydelse radiospektrum har på 
Europamarknaden och världsmarknaden, samtidigt som man måste väga in de icke-
penningmässiga vinster för samhället som blir resultatet av radiospektrums icke-kommersiella 
Källa: "Olika tillvägagångssätt för fördelning och tilldelning av radiospektrumtjänster" ("Approaches to the 
allocation and assignment of the radio spectrum resources"), rapport till Europeiska kommissionen frän NERA 
(National Economic Research Associates), Smith System Engineering och KPMG, november 1997. 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
användning för strategiska ändamål samt inom den offentliga sektorn och kulturen, t.ex. 
inom försvaret samt för larmtjänster och samhällsomfattande tele- och rundradiotjänster. 
Tabell 3: Uppskattat marknadsvärde och marknadsprognoser (miljarder ecu): 
telekommunikation, mobil- och satellitkommunikation, rundradio (och audivisuella 
media) samt radionavigation 
Uppskattat Marknads-
marknadsvarde prognos 
Telekommunikation 150,7 162,2(1998) 
(EES, 1997)6, fQrdelat enligt fQljande: 172,3(1999) 
> Fasta tjanster 98,1 101,0(1998) 
103,9 (1999) 
> Mobilteletjanster 24,7 29,7 (1998) 
33,6 (1999) 
> Ovriga tjanster 27,9 31,4(1998) 
34,8(1999) 
Satellitkommunikation 62 
(Hela varlden, 2005)7 
> MSS (satellitsystem for mobilkommunikation) (hela 1 (2000) 
varlden)8 
7,2 (2005) 
24,1 (2010) 
Audiovisuella tjanster 41,5 46,8(2000) 
(EU, 1995)9, fordelat enligt ffiljande: 
59,0(2005) 
71,4(2010) 
> Innehallsleverantorers intakter (EU, 1995)10 W 16,1 (2005) 
> Arliga betalteveintakter (Europa, 1997)11 5 22 (2005) 
> Intakter fran offentlig rundradioverksamhet (tevelicens- 14 
intakter samt reklam- och sponsorintakter) (EU, 1996)12 
> Radiosektom (licens- och reklamintakter) (5 
Tjanster och utrustning inom radlonavlgatlon13 4 (2000. Europa) 
40 (2005, hela 
varlden) 
8 
9 
10 
12 
13 Kartläggning av Europas !T-industri 1998, Yearbook for the Information and Communications Technology (ICT) 
industry in Europe, 1998, sid. 350. 
Via Satellite, september 1998. Global Satellite Telecommunications Review. Joe N. Pelton and the Global 
Satellite Communications Review Panel, sid. 19. 
Global Mobile, Volume 5, Baskervilie Communications Corporation, 9 juli 1998, sid. 12. 
Market developments of telecommunications and integrated communications services to the year 2010, I DATE, 
december 1997, sid. 14 och 175. 
Norcontel, Economic Implications of New Communication Technologies on the Audio-Visual Markets. April 
1997, sid. 6. 
N. Bertolotti på uppdrag av JP Morgan Securities Ltd: The European Pay-TV Industry, januari 1998. Se 
kommissionens arbetsdokument om WRC-99, sid. 7. 
Källa: Eurostat. 
Meddelande från kommissionen: Utveckling av ett transeuropeiskt positionsbestämnings- och 
satellitnavigationsnät inklusive en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS), 
KOM(1998)29 slutlig, 21.1.1998, sid. 15. 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
2.2. Gemenskapens politiska åtgärder inom radiospektrumområdet 
En rad av gemenskapens sektorinriktade politiska åtgärder är beroende av tillgången 
på radiospektrum, särskilt inom telekommunikation, rundradio, transporter och FoU (i 
bilaga I finns kortfattade beskrivningar av de viktigaste åtgärderna). Det politiska 
sammanhang inom vilket man försöker lösa frågan om tillgång på radiospektrum för 
sådana åtgärder varierar emellertid starkt mellan olika sektorer. 
* I telekomsektorn, särskilt när det gäller Europa- eller världsomfattande system (t.ex. 
konventionella och satellitbaserade mobilteletjänster), har man uppnått enighet politiskt 
och lagstiftningsmässigt i Europeiska gemenskapen i fråga om harmoniseringen av 
tillgången på radiospektrum.14 Vidare regleras tillhandahållandet av tjänster genom 
gemenskapens bestämmelser om tillståndsgivning, vilka syftar till att främja teknisk 
utveckling och konkurrens. Antalet telekomoperatörer som söker radiospektrumtillstånd 
har ökat markant på grund av den tekniska utvecklingen och den världsomfattande 
avregleringen av telekommarknaderna. Den trenden återspeglas i den växande betydelse 
som internationella förhandlingar om frekvensharmonisering håller på att få.15 
s Däremot har tillgången på radiospektrum för rundradio hittills inte behandlats i 
Europeiska gemenskapen som en fråga som kräver politiska åtgärder eller lagstiftning, 
delvis beroende på att medlemsstaterna hade frigjort tillräckligt med radiospektrum innan 
rundradioverksamheten började få en ökande kommersiell inriktning. Det inbördes 
sambandet mellan tillgången på radiospektrum och gemenskapens politik rörande den fria 
rörligheten för radio- och teveprogram har varit tydligt ända sedan satellitteve - som ju 
inte känner några nationsgränser - blev verklighet, en omständighet som tvingade fram 
direktivet om television utan gränser. Bortsett från den allmänna tillväxten av 
marknaderna för rundradiotjänster och audivisuella tjänster håller gränserna mellan 
telekommunikation och rundradio på att löpa samman, och därigenom hotas den 
hittillsvarande tillgången på radiospektrum för dessa verksamheter.16 Konkurrensen 
mellan rundradioföretag och andra potentiella användare om de knappa och värdefulla 
radiospektrumresurserna kommer sannolikt att hårdna. 
14 Meddelande från kommissionen till rådet och för kännedom till Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala 
kommittén samt Regionkommittén om hur frekvensdirektiven för mobilkommunikation genomförts och hur de 
fungerar, KOM(1998)559, 9.10.1998. 
1* Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet - Behov av radiofrekvenser för gemenskapens 
politik i samband med Världsradiokonferensen 1999 (WRC-99), KOM(1998)298, 13.5.1998. Kommissionens 
arbetsdokument om frågor vid Världsradiokonferensen 1999 (WRC -99) ur gemenskapspolitisk synvinkel, 
SEK(1998)839, 12.5.1998. Det bör framhållas att efter offentliggörandet av dessa dokument beslöts att nästa 
världsradiokonferens skulle hållas år 2000 - den omständigheten påverkar dock inte på något väsentligt sätt 
innehållet i dokumenten. 
1® Grönboken om konvergens av telekommunikation, media och informationsteknik och dess följder för 
lagstiftningen - En strategi för Informationssamhället, KOM(97)623, 3.12.1997. Se särskilt "Sammanfattning av 
resultaten från det offentliga samrådsförfarandet i fråga om 'Grönboken om konvergens av telekommunikation, 
media och informationsteknik och dess följder för lagstiftningen' - områden där ytterligare överväganden krävs", 
SEK(98)1284, 29.7.1998. Kommentarerna visade att det råder omfattande oro beträffande det auktionssystem 
för radiospektrum som övervägs. Den oron beledsagas av påståenden att ett sådant system skulle öka hindren 
för tillträde till marknaden och leda till höjda konsumentpriser. Andra pekade på risken för diskriminering, 
antingen genom att tidigare monopoloperatörer gynnas eller genom att användningsområden behandlas olika. 
Frågan om huruvida man på Europanivå skall fastställa eller samordna datum när analoga rundradiotjänster 
skall upphöra föranledde en stor mängd kommentarer från rundradioföretag, utrustningstillverkare, 
konsumentgrupper och medlemsstater. Åsikterna var delade mellan å ena sidan dem som ansåg att varje 
övergång från analog till digital rundradio borde vara marknadsstyrd och att den inte krävde något ingripande 
från regeringar eller EU, och å andra sidan dem som ansåg att en tidsgräns fastställd pä nationell nivå skulle 
fungera som en nyttig stimulans för tillväxten av digital rundradio i EU. Frågan behandlas närmare i kapitel 4 i 
denna grönbok. 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
s Europeiska gemenskapen har hittills inte antagit några specieila åtgärder för att trygga 
den tillgång på radiospektrum som krävs för genomförandet av gemenskapens politik på 
transportområdet (dvs. luftfart, sjöfart, radionavigation och positionsbestämning). Inom 
transportpolitiken drar man nytta av det faktum att det finns nära nog internationellt och 
exklusivt garanterad tillgång på radiospektrum för att trygga den kommunikation som 
krävs för att sörja för människors liv och säkerhet inom luftfarten och sjöfarten. 
Situationen har emellertid blivit pressad till följd av den ökande efterfrågan på 
radiospektrum. Leverantörer av kommersiella satellitbaserade mobilteletjänster har t.ex. 
föreslagit delad användning av sådant radiospektrum som i nuläget är reserverat för 
tillämpningar inom navigation och positionsbestämning. Det beslöts emellertid att behovet 
av att trygga den störningsfria verksamheten hos de sistnämnda tillämpningarna bör 
komma i främsta rummet. För att man skall kunna tillvarata möjligheten att skapa ett 
europeiskt inslag i det globala satellitnavigationssystemet måste behovet av att säkra och 
skydda radiospektrum tillgodoses fullt ut, något som stöds av rådet. 
v Inom FoU (t.ex. jordobservation och radioastronomi) har tillgången på radiospektrum inte 
behandlats som en fråga som kräver lagstiftning eller politiska åtgärder. Den 
hittillsvarande tillgången på radiospektrum för sådana användningsområden har 
emellertid hamnat under efterfrågetryck, antingen beroende på att nya aktörer vill 
använda det radiospektrum som finns tillgängligt för FoU eller på grund av att 
störningarna från andra tjänster har ökat till en sådan nivå att det blir tekniskt svårt att 
bedriva FoU-verksamhetema med bra resultat. 
Eftersom efterfrågan på vissa frekvensband är större än tillgången, står man nu - vad gäller 
genomförandet av de ovannämnda politiska åtgärderna på EU-nivå - inför en situation 
där tillgången på radiospektrum inte längre kan tas för given. Därför måste tillgången 
på radiospektrum behandlas som en central fråga i EU:s beslutsprocess. Där man 
tvingas till kompromisser och avvägningar beträffande vilka tjänster som skall 
prioriteras i fråga om tillgång till och användning av radiospektrum måste de olika 
berörda intressena noga jämkas samman på ett sammanhängande sätt. 
Oberoende av vad radiospektrum används till kommer även EU:s sektorövergripande 
politiska åtgärder och lagstiftning in (t.ex. i fråga om konkurrens, den inre marknaden, 
standardisering och certifiering av radioutrustning samt konsumentskydd). 
* Syftet med gemenskapens konkurrensregler är att se till att man vid beslut om fördelning 
av radiospektrum inte ger vissa tekniska lösningar företräde på bekostnad av 
konkurrerande teknik, som bättre skulle motsvara användarnas behov; vidare att man 
inte begränsar produktion, avsättning eller teknisk utveckling i den mening som anges i 
artikel 86 i EG-fördraget. Konkurrensreglerna kommer in även när det gäller 
användningen av radiospektrum, särskilt när det allmännas intressen berörs på det sätt 
som anges i artikel 90. T.ex. inom rundradio- och transportområdena blir det allt svårare 
att avgöra var gränsen går mellan offentliga nyttigheter och kommersiella tjänster. 
* Sett utifrån den inre marknadens perspektiv påverkar tillgången på radiospektrum 
omfattningen av det Europaomfattande utbudet av tjänster och utrustning och deras fria 
rörlighet. I det sammanhanget är harmoniseringen av radiospektrumanvändningen särskilt 
viktig när det gäller att underlätta lanseringen av Europa- och världsomfattande system 
och att uppnå de stordriftsfördelar som måste till för att göra det europeiska näringslivet 
konkurrenskraftigt på världsmarknaderna. På den sista punkten måste hänsyn tas till 
politiken inom områdena standardisering och typgodkännanden. 
s Gemenskapens konsumentpolitik bör ses som en stödjande sidoåtgärd för inrättandet 
av den inre marknaden. I konsumentpolitiken betonas den nytta alla konsumenter har av 
större urval och mångfald, bl.a. i fråga om tillgången på radiobaserade tjänster och 
produkter som motsvarar konsumenternas efterfrågan och behov. På konsumentområdet 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
håller även skyddet av hälsan mot riskerna med elektromagnetisk strålning på att bli 
en viktig fråga. Den är föremål för omfattande forskning och måste behandlas på ett 
harmoniserat och öppet redovisat sätt för att man skall trygga säkerheten vid bruk av 
radiotjänster och för att man skall undvika motstridiga nationella politiska åtgärder på det 
här området. Man har inlett åtgärder i Europeiska gemenskapen inom ramen för politiken 
på folkhälso- och FoU-områdena. Åtgärderna går ut på utreda de möjliga hälsoeffekter 
som kan kopplas till användningen av radiospektrum så att konsumenternas förtroende 
för radiobaserade tjänster och produkter tryggas. 
Radiospektrum har behandlats som en betydelsefull fråga i internationella 
förhandlingar om liberaliseringen av handeln på telekomområdet. 
s Enligt de avtal som ingåtts i Världshandelsorganisationen (WTO) måste 
medlemsländerna förvalta radiospektrum på ett sätt som är objektivt, öppet redovisat, 
icke-diskriminerande och inte mer administrativt betungande än nödvändigt. Vidare är 
medlemsländerna förpliktade att offentligt redovisa det aktuella läget beträffande 
allokerade frekvensband. Av detta följer att varje regional eller nationell åtgärd i fråga 
om radiospektrumförvaltning som har till syfte att - på ett sätt som är 
diskriminerande - helt utestänga operatörer, som kommer från andra 
medlemsländer i WTO, från marknaden, eller på ett oskäligt sätt inskränka deras 
tillträde till den, skulle strida mot det avtal som ingåtts i WTO, eftersom det förbjuder 
diskriminerande, konkurrensbegränsande och godtyckliga beslut i 
frekvensförvaltningsfrågor. Det gäller också om åtgärden får en sådan effekt utan att 
syftet från början är det. Hänsyn måste tas till dessa internationella åtaganden i de 
fall operatörer från tredje land söker tillträde till Europeiska gemenskapens 
marknad och när Europas näringsliv söker tillträde till världsmarknaden. 
Sammanfattningsvis: när man försöker upprätta en överenskommelse om vilken politik 
EU skall driva inom telekom, rundradio, transporter och FoU måste man noga väga 
ekonomiska, politiska, samhälleliga och kulturella intressen mot varandra. Det kravet 
måste beaktas fullt ut även när man gör kompromisser och avvägningar på rent teknisk 
nivå. Detta är särskilt viktigt med tanke på att tillgången på radiospektrum inte kan tas för 
given, eftersom mängden tillämpningar som konkurrerar om radiospektrum hela tiden ökar. 
2.3. Faktorer bakom förändringen 
Radiospektrumpolitiken har blivit allt mer sammansatt på grund av den snabba tekniska 
utvecklingen, införandet av nya tjänster (t.ex. bredbandsmultimedia), marknadernas 
utveckling samt ny politik och lagstiftning. Olika förändringar hänger ofta ihop och deras 
relativa betydelse beaktas i olika grad vid bedömningen av vilka tillämpningar och vilka 
användare som skall tilldelas radiospektrum. 
Nedan följer en beskrivning av de viktigaste faktorerna som påverkat inställningen till 
radiospektrumpolitiken. 
Teknisk utveckling 
S Olika spektrumkrävande tjänster sammansmälter ofta (fasta och mobila tele­
kommunikationstjänster; rundradio med telekommunikation och IT-sektorn). Detta har 
flera olika följder: a) i traditionella radiosystem erbjuds nya slags tjänster (så erbjuds t.ex. 
Internet av rundradioföretag, vfdeotjänster av teleoperatörer, och civila radio­
kommunikationstillämpningar används för militära ändamål), b) de traditionella kriterierna 
för fördelning av radiospektrum ifrågasätts i lika hög grad som den nuvarande 
fördelningen av radiospektrum mellan olika tjänstekategorier och användare (så går 
exempelvis utvecklingen av mobiltelefonin, hittills reglerad som en telekomtjänst, i riktning 
mot en mobil multimediatjänst med tonvikten på innehållet). 
10 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
S Den tekniska utvecklingen leder till framtagandet av nya tjänster för vilka den framtida 
tillgången på radiospektrum måste tryggas för att möjliggöra investeringsbeslut. 
Dessutom förekommer substitutionsfenomen (t.ex. erbjuder sändning via kabel och satellit 
fler tjänster än traditionell rundradiosändning) vilket skulle kunna leda till att nya eller mer 
spektrumeffektiva system och tjänster använder radiospektrumet på ett nytt sätt. 
• Det föreslås nya system genom vilka olika tjänster sammanförs. Så erbjuds 
exempelvis genom de system för mobil och satellitbaserad bredbandskommunikation som 
enligt planerna skall införas inom kort en kombination av traditionella tjänster som telefoni, 
dataöverföring, Internet och positionsbestämning. 
Marknadens utveckling 
s Den ökande efterfrågan på radiospektrum uppvägs inte av ökad tillgång på 
radiospektrum, trots att man genom ny teknik kan öka mängden användbart 
radiospektrum. För att på ett öppet sätt och enligt objektiva kriterier kunna fördela den 
begränsade mängden radiospektrum som finns tillgängligt för vissa tillämpningar tillämpar 
en del myndigheter prismekanismer som skall återspegla radiospektrumets ekonomiska 
värde. Värdering av radiospektrum kommer därför in som en metod vid beslut om 
radiospektrum, även om den fortfarande är tämligen ny. 
s Utvecklingen går mot världsomfattande system, vilket gör att marknadsaktörerna måste 
bilda världsomfattande allianser för att klara av investeringar och driftsrelaterade krav 
av stora mått (t.ex. tillgång till frekvenser, nationella tillstånd och tillhandahållande av 
tjänster). Radiospektrumpolitiken måste ta hänsyn till denna utveckling. Man bör med 
hjälp av lagstiftningen främja ett harmoniserat införande av sådana system och sörja för 
tillräckligt mycket delaktighet i systemens utveckling och drift. 
Politik och reglerande utveckling 
• Andelen kommersiella tillämpningar som kräver radiospektrum ökar, bland annat till 
följd av telekommarknadernas avreglering. Därmed ökar trycket på andra tillämpningar 
som har ett allmänintresse och som kräver tillgång till radiospektrum 
(räddningstjänster och transporter). Prioriteringar när det gäller tillgången på spektrum 
kan inte längre göras enbart på utifrån tekniska underlag utan kräver en noggrann 
avvägning mellan olika intressen med hänsyn till ekonomiska och politiska faktorer. 
s Beslut om tillgången till och användningen av radiospektrum kan påverka 
marknadsaktörernas relativa styrka och därmed konkurrenssituationen på 
marknaderna. Detta gäller inte bara radiobaserade tjänster (liknande eller olikartade) som 
direkt konkurrerar om radiospektrum. Radiospektrumbeslut kan också avsevärt påverka 
marknadsstyrkan hos aktörer som erbjuder jämförbara tjänster men som använder sig av 
någon konkurrerande radiobaserad eller annan infrastruktur (t.ex. fiberoptisk 
kommunikation i stället för satellitkommunikation, eller trådbundna i stället för trådlösa 
lokala nät). 
• Radiospektrum har betydelse för handeln, eftersom radiotjänster endast kan saluföras 
om man har tillgång till radiospektrum. Handelsfrågor i samband med radiospektrum 
får allt större betydelse i och med att den allmänna utvecklingen går mot en liberalisering 
av sådan internationell handel med varor och tjänster som till stor del är hänvisad till 
radiospektrum. 
s Ett betydande antal spektrumanvändare har inte själva någon kommersiell verksamhet 
utan måste konkurrera om spektrum med kommersiella användare. En av de viktigaste 
uppgifterna för lagstiftningen är att skapa jämvikt mellan vissa väldefinierade offentliga 
och icke-kommersiella radiospektrumtillämpningar och näringslivets behov av 
radiospektrum som viktig resurs. 
11 
Kapitel 2 Den ekonomiska och politiska betydelsen av radiospektrum 
s Radiospektrumanvändningen utgör en betydande och växande ekonomisk verksamhet. 
Jämfört med tidigare har tillgången till radiospektrum en tydligt större inverkan på 
samhället vad gäller sysselsättning och näringslivets konkurrenskraft och innovations­
förmåga. 
12 
Kapitel 3 EU:s radiospektrumpolitik - nuläget 
3. EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK: NULÄGET 
I detta kapitel beskrivs Europeiska gemenskapens politiska mål i fråga om 
radiospektrum (punkt 3.1) och förklaras gemenskapens nuvarande former för åtgärder i 
radiospektrumfrågor med hänsyn till den strategiska planeringen av tillgången till 
radiospektrum, radiospektrumharmoniseringen, tilldelningen och användningen av 
radiospektrum, radioutrustning och standarder samt den organisatoriska modellen för 
samordning av radiospektrum (punkt 3.2). 
En detaljerad beskrivning av den nuvarande utformningen av EU:s radiospektrumpolitik, även 
av de politiska och rättsliga grunderna, återfinns i bilaga II. 
3.1. Beskrivning av EU:s radiospektrumpolitik 
Radiospektrumets ekonomiska, samhälleliga och politiska värde beror på hur denna 
knappa resurs används och förvaltas i praktiken. EU:s radiospektrumpolitik tar hänsyn till 
båda områdena. 
Oberoende av om radiospektrumets användning berör gemenskapens telekom-, rundradio-, 
transport- eller FoU-politik, är radiospektrumpolitikens främsta mål 
• att skapa förutsättningar för utveckling av nya tjänster för att tillgodose 
konsumenternas och myndigheternas behov av radiobaserade tjänster, 
• att främja utbyggnaden av den inre marknaden för utrustning och tjänster på 
radiokommunikationsområdet och att utveckla konkurrensen inom samma område, 
med betoning på sambandet med inrättandet och driften av Europa- och 
världsomfattande system och tjänster, 
• att uppfylla allmänna samhällspolitiska mål i fråga om säkerhet, kulturella och 
sociala aspekter osv., 
• att tillvarata gemenskapens intressen i multilaterala och bilaterala förhandlingar 
där radiospektrumfrågor tas upp, 
• att stimulera teknisk utveckling och stärka Europas konkurrensförmåga, 
• att i bred mening arbeta för ekonomisk tillväxt, skapa sysselsättning och främja 
den allmänna välfärden. 
I detta sammanhang har Europeiska gemenskapen ett särskilt ansvar när det gäller att se 
till att radiospektrum förvaltas i enlighet med de hävdvunna och lagstadgade 
principerna om öppenhet, insyn, objektivitet, och icke-diskriminering, liksom med 
gemenskapens konkurrensregler. 
Med utgångspunkt i dessa allmänna mål måste hänsyn tas till vissa nyckelfrågor om hur 
radiospektrum skall göras tillgängligt för 
s att trygga tillgången på radiospektrum för Europaomfattande radiosystem, 
radiotjänster och radioutrustning, 
• att åstadkomma en lämplig balans mellan kommersiella och allmänna intressen 
inom radiospektrumpolitiken, 
13 
Kapitel 3 EU:s radiospektrumpolitik - nuläget 
s att återspegla det ekonomiska värdet av radiospektrum, 
s att tillgodose behovet av rättssäkerhet i fråga om tillgång till och användning av 
radiospektrum, 
s att inrätta öppna, överskådliga, objektiva och icke-diskriminerande förfaranden 
för att främja konkurrensutsatt tillhandahållande av radiotjänster och radioutrustning, 
* att sörja för ett effektivt utnyttjande av radiofrekvenser, 
s att se till att radiospektrumpolitiken främjar konkurrens och teknisk utveckling, 
s att främja framväxten av stordriftsfördelar för lansering av ny utrustning som 
tillgodoser användarnas behov, 
s att åstadkomma överensstämmelse mellan radiospektrum- och standardiserings­
politiken. 
3.2. Gemenskapens nuvarande former för åtgärder i radiospektrumpolitiken 
Europeiska gemenskapen insåg 1987 för första gången nödvändigheten av att harmonisera 
radiospektrumtilldelningen för att bana väg för europeiska mobila tjänster. Sedan dess har det 
inom följande områden tagits en rad initiativ för att uppnå de mål som satts för EU:s 
radiospektrumpolitik: 
1. Strategisk planering av radiospektrumanvändning: När blir radiospektrum 
tillgängligt? 
2. Radiospektrumets tillgänglighet och harmonisering: Hur mycket radiospektrum 
kommer att bli tillgängligt? Kommer dess användning att harmoniseras? 
3. Tilldelning av radiospektrum: Hur sköts tilldelning av radiospektrum, hur får man 
tillgång till radiospektrum och på vilka villkor? 
4. Radioutrustning och standarder: Vilka regler och villkor gäller för saluföringen och 
användningen av radioutrustning? Vilka standarder måste följas? 
5. Organisatorisk ram: Var tas besluten och vilken roll spelar Europeiska 
gemenskapen? 
Europeiska gemenskapens åtgärder inom dessa områden vilar på olika politiska och rättsliga 
grundvalar, vilket framgår av följande tabell. Gemenskapens nuvarande roll på de olika 
områdena sammanfattas nedan (en utförlig beskrivning av EU.s radiospektrumpolitik återfinns 
i bilaga II). 
14 
Kapitel 3 EU:s radiospektrumpolitik - nuläget 
Tabell 4: Politiska och rättsliga grundvalar för gemenskapens radiospektrumpolitik 
Politisk grundval Rgttslig grundval 
Planering av > Radets resolution 90/C166/02 > Direktiv 87/372/EEG (GSM) 
radiospektrum- > Direktiv 90/544/EEG (ERMES) 
anvandnlngen > Kommissionens direktiv 96/2/EC 
Harmonlsering av > Radets resolution 90/C 166/02 > Direktiv 87/372/EEG (GSM) 
radiospektrum- > Radets resolution 92/C 318/01 > Direktiv 90/544/EEG (ERMES) 
allokeringen > Direktiv 91/287/EEG (DECT) 
> Parlamentets och radets beslut 
om S-PCS 
> Forslag till parlamentets och 
radets beslut om UMTS 
Radiospektrum- - > ONP-ramdirektivet 97/51/EG 
tilldelning > Kommissionens direktiv 96/2/EG 
> Tillstandsdirektivet97/13/EG 
Radioutrustning och > Radets resolution 90/C 166/02 > Forslag till parlamentets och 
standarder radets direktiv om radio- och 
teleterminalutrustning (RTTE) 
Rambestammelser > Radets resolution 90/C 166/02 
f6r samordning av > Radets resolution 92/C 318/01 
radiospektrum > Radets slutsatser av den 3 
februari 1992 
> Radets slutsatser av den 7 
december 1993 
> Radets slutsatser av den 22 
September 1997 
Den strategiska planeringen av tillgången på radiospektrum 
s Den långsiktiga planeringen, utvecklingen och saluföringen av europeiska radiotjänster 
och radioprodukter är beroende av tillgången på radiospektrum. Enligt Europeiska 
gemenskapens direktiv är medlemsstaterna skyldiga att planera tillgången på 
radiospektrum och att offentliggöra uppgifter härom, i synnerhet i fråga om mobila 
tjänster och personkommunikationstjänster. Dessutom skall CEPT enligt rådets 
resolutioner informera tillsynsmyndigheterna eller gemenskapen om de långsiktiga 
radiospektrumbehoven. CEPT skall dessutom åstadkomma en väl avvägd 
radiospektrumallokering mellan olika tillämpningar. 
Den strategiska planeringen av tillgången på radiospektrum är av särskild vikt för 
gemenskapspolitiken inom områdena mobil och satellitbaserad kommunikation (mobila 
och satellitbaserade bredbandssystem), rundradio (övergång från analog till digital teknik) 
och transporter (inrättandet av ett globalt satellitnavigationssystem, GNSS). 
Harmoniseringen av tillgången på radiospektrum 
s För att harmonisera radiospektrumfördelningen måste man vidta åtgärder för frekvens­
allokeringen, genom vilka man fastställer frekvenser för tillhandahållandet av tjänster och 
hithörande teknisk villkor. I Europeiska gemenskapen har frekvenserna harmoniserats 
genom antagandet av direktiv om GSM, DECT och ERMES. Harmoniseringen av 
tillgången till radiospektrum för S-PCS och (i framtiden) UMTS uppnås genom beslut från 
rådet och Europaparlamentet som bygger på samordningen mellan medlemsstaterna 
inom ramen för CEPT. Om CEPT-insatserna eller genomförandet i medlemsstaterna inte 
15 
Kapitel 3 EU:s radiospektrumpolitik - nuläget 
räcker till, kan gemenskapen vidta ytterligare åtgärder. I övriga fall bör 
spektrumharmoniseringen ske på initiativ av CEPT, vilket också förespråkas i 
rådets resolutioner. I så fall är medlemsstaterna inte skyldiga att genomföra de 
harmoniseringsåtgärder som antas av CEPT. 
Gemenskapsregler för tilldelningen och användningen av radiospektrum 
s Frekvenstilldelning kallas det förvaltningsförfarande genom vilket enskilda användare 
tillåts driva radiokommunikationsstationer eller tillhandahålla radiotjänster inom vissa 
frekvensband. I vissa fall är frekvenstilldelningen knuten till tillståndsgivning, även i fråga 
om avgifter (administrativa och andra avgifter). För tilldelningen av radiospektrum 
gäller Europeiska gemenskapens direktiv och konkurrensregler. Målet är att skapa 
samma konkurrensvillkor för alla radiospektrumanvändare på öppna, objektiva, icke­
diskriminerande och öppet redovisade grunder. 
Fastställandet av gemenskapsregler om radioutrustning och standarder 
s Det krävs gemensamma frekvensband för att möjliggöra användningen av radioutrustning 
i olika länder, för att så långt det är möjligt begränsa samordningssvårigheter och för att 
underlätta serietillverkningen av utrustning, vilket är en förutsättning för att det europeiska 
näringslivet skall kunna konkurrera på världsmarknaden. För försäljningen och 
användningen av radioutrustning gäller ett (föreslaget) EG-direktiv. Syftet med 
gemenskapspolitiken i fråga om standarder är att ge en icke-diskriminerande och teknik-
neutral tillgång till radiospektrum och att samtidigt sörja för driftskompatibilitet och 
Europaomfattande tjänster. 
Den institutionella ramen för samordning av radiospektrum 
S Med tanke på att radiospektrum inte tar slut vid gemenskapens gränser tyckte rådet 
(telekommunikation) i början av 1990-talet att gemenskapspolitikens mål inom 
radiospektrumområdet bättre kunde uppnås genom internationella avtal än genom 
gemenskapsinstrument. Rådet antog därför en rad resolutioner och slutsatser dels 
om internationell frekvensharmonisering inom ramen för Internationella 
telekommunikationsunionen (ITU, 186 medlemsländer) och dess världsradiokonferenser 
{World Radiocommunications Conferences, WRC), dels om en europeisk 
frekvensharmonisering och utarbetandet av därmed sammanhängande europeiska 
ståndpunkter i ITU/WRC inom ramen för CEPT (43 medlemmar). 
I enlighet med rådets resolutioner och slutsatser öppnade Europeiska kommissionen 
1994 formella förbindelser med CEPT i form av ett samförståndsavtal. I egenskap av 
observatör i ITU-WRC och rådgivare till CEPT försöker Europeiska gemenskapen få 
sina intressen tillgodosedda i dessa organ. 
16 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
4. EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK - FRÅGOR DÄR SYNPUNKTER 
EFTERLYSES 
Syftet med detta kapitel är att uppmana alla berörda parter att inkomma med 
synpunkter för att få igång en debatt om huruvida den nuvarande politiska och rättsliga 
grundvalen och det praktiska genomförandet av gemenskapens radiospektrumpolitik 
måste ändras mot bakgrund av den tekniska, ekonomiska och rättsliga utvecklingen. 
De frågor som tas upp är inte uttömmande utan är tänkta att inrikta diskussionen på de 
områden som för närvarande berörs av gemenskapspolitiken och där det eventuellt krävs 
ändringar. Synpunkter på andra frågor som måste behandlas på gemenskapsnivå kommer att 
beaktas i ett annat meddelande, där resultaten från det offentliga samrådet om grönboken 
kommer att redovisas. 
1) Strategisk planering av radiospektrumanvändning 
FRÅGA 1 
Europeiska kommissionen vill gärna ha synpunkter på den strategiska planeringen av 
radiospektrumets användning i Europeiska gemenskapen, särskilt vad gäller följande: 
Vilken omfattning skall planeringen ha och vilka uppgifter krävs? Krävs ett politiskt och 
rättsligt åtagande för att planera användning av radiospektrum för Europaomfattande 
tjänster? Huruvida krävs en harmoniserad gemenskapsstrategi för att ta fram och 
genomföra en omfördelnings- och substitutionspolitik som ett led i frekvens­
planeringen, vilket även gäller utfasningen av analoga tjänster inom rundradio och 
mobiltelefon'!? 
1 a) Motsvarar radiospektrumets strategiska planering behoven för de 
kommersiella och icke-kommersiella tillämpningarna, särskilt vad gäller 
mobiltelefoni, personkommunikationstjänster, rundradio och FoU? 
Gemenskapen ställer inga särskilda krav på planeringen av radiospektrum för tjänster som 
inte omfattas av telekommunikationen, även om skyldigheten att offentliggöra den nationella 
frekvensallokeringen också borde omfatta uppgifter om tillgången på radiospektrum för 
rundradio-, transport- och FoU-tillämpningar. CEPT:s detaljerade frekvensundersökningar 
täcker alla radiospektrumtillämpningar. Eftersom de är frivilliga, är det dock möjligt att 
medlemsstaternas radiospektrumplaner fortfarande avviker från varandra. Framtagandet och 
genomförandet av gemenskapsstrategier som är beroende av tillgången på radiospektrum 
kan därför hindras av bristfällig information, vilket även gäller för den allmänna planeringen av 
affärsverksamhet inom radiokommunikationen. 
1 b) Vilka uppgifter om radiospektrumallokering, -tilldelning och -tillstånd bör 
göras officiellt tillgängliga för näringslivet och för politiska beslutsfattare? 
Var bör dessa uppgifter insamlas och hur bör de framläggas i Europeiska 
gemenskapen? 
Aktörerna inom radiokommunikationen behöver inte bara rättssäkerhet för tillgången till 
radiospektrum när det gäller tillhandahållandet av tjänster, utan de måste också veta vilka 
förfaranden och villkor som gäller för användningen av radiospektrum. Sådana uppgifter 
saknas normalt i frekvensfördelningstabellerna och finns inte tillgängliga på gemenskapsnivå. 
1 c) Bör omfördelnings- och substitutionspolitiken ingå i den strategiska 
planeringen av radiospektrumet för Europaomfattande tjänster, och i 
vilken form bör detta ske (t.ex. möjliga deltagare, tidsperspektiv)? 
Huruvida krävs en gemenskapsstrategi, t.ex. i fråga om utfasningen av 
analoga rundradio- och mobiltelefonitjänster? 
17 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
Den strategiska planeringen av radiospektrumet kräver också rättssäkerhet i fråga om 
eventuellt planerade åtgärder för att flytta befintliga användare till mindre belastade 
frekvensband (omfördelning eller omflyttning inom radiospektrumet) eller för att få dem att 
använda alternativ överföringsteknik (substitution). Även i detta fall måste hänsyn tas till 
gällande konkurrensregler. Uppgifter av detta slag finns normalt inte tillgängliga. En särskild 
fråga är huruvida det krävs rättsliga åtgärder för att stödja införandet av frekvenseffektiv 
teknik, t.ex. om det är nödvändigt att införa en gemenskapsstrategi för att främja 
mobiltelefonins och rundradions övergång från analog till digital överföring.17 
2) Harmonisering av radiospektrumallokering 
FRÅGA 2 
Europeiska kommissionen vill gärna ha synpunkter på radiospektrumets 
harmonisering i Europeiska gemenskapen och på överordnade frågor. Krävs det först 
en gemenskapsöverenskommelse om behovet av harmoniseringsåtgärder? Vilka 
kriterier skall tillämpas för att fastställa detta? Vilken grad av rättssäkerhet krävs för 
genomförandet av sådana åtgärderi medlemsstaterna? 
2 a) Krävs särskilda gemenskapsåtgärder för att se till att det finns 
radiospektrum tillgängligt för Europaomfattande telekommunikations-, 
rundradio-, transport- och FoU-tillämpningar? Eller bör man fastställa 
kriterier för att bedöma huruvida harmoniseringen av radiospektrumet är 
nödvändig? 
För närvarande saknas på förhand definierade rättsliga kriterier för att bedöma 
harmoniseringsbehovet i fråga om radiospektrumet. Operatörer som söker 
radiospektrumtillstånd ber kommissionen om politiskt stöd för att genomdriva CEPT:s beslut. 
Samtidigt påverkas CEPT:s och ITU-WRC:s tekniska förslag allt mer av kommersiella och 
politiska intressegrupper. Det verkar saknas kriterier som tar hänsyn till både tekniska och 
socioekonomiska faktorer på grund av vilka man skulle kunna ta beslut om harmoniserings­
behovet på ett objektivt och öppet sätt. 
2 b) När och utifrån vilka kriterier bör man göra prioriteringar och genomföra 
skiljedomsförfaranden då kraven på radiospektrum för gemenskaps­
politiken inom telekommunikation, rundradio, transport och FoU leder till 
. konflikter? Hur sörjer man i detta sammanhang för en jämvikt mellan 
kommersiella och offentliga intressen? 
17 I kommissionens grönbok om konvergens togs frågan om de analoga tjänsternas upphörande upp. Av de 
inkomna synpunkterna framgår att meningarna går isär. Somliga menar att övergången från analoga till digitala 
sändningar styrs av marknaden och att det därför inte krävs några ingripanden från regeringamas eller EU:s 
sida, medan andra anser att en tidsgräns på nationell nivå skulle vara bra för att stimulera utvecklingen av 
digitala sändningar i EU. Många tyckte det skulle vara bättre att låta EU samordna tidpunkterna för upphörandet 
än att fastställa en enda tidpunkt för alla medlemsstater. En rad operatörer av mobila tjänster och några 
utrustningstillverkare såg vissa fördelar med fasta tidpunkter för upphörandet med sådana mobila 
kommunikationssystem som bygger på analog teknik, eftersom man därigenom skulle frigöra spektrum för fler 
digitala kommunikationstjänster. De flesta ansåg att radiospektrumet även inom överskådlig framtid kommer att 
vara en knapp resurs, även om effektiviteten ökar på grund av digital kommunikation och tillgången till 
frekvenser som tidigare använts för analoga tjänster. Särskilt rundradioföretag påpekade att de under en längre 
period kommer att sända båda på analog och digital väg samtidigt och därmed ta upp ytterligare frekvenser. För 
närmare detaljer se KOM(98) 1284, 29.7.1998, s.29-30. 
18 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik- frågor där synpunkter efterlyses 
På förhand definierade kriterier saknas också för att fastställa vilka tjänster som skall ges 
prioriterad tillgång till (harmoniserade) frekvensband. Detta leder till svårigheter i samband 
med oförenliga krav på radiospektrum, dvs. när olika radiobaserade sektorer konkurrerar om 
tillgången till (samma) radiospektrum på olika ekonomiska, politiska eller sociala grunder, och 
när det föreligger skillnader mellan hur radiospektrumet används i grannländerna. 
2 c) Skall medlemsstaterna fritt få bestämma om de vill genomföra de åtgärder 
som syftar till att harmonisera radiospektrumet och som är nödvändiga för 
Europaomfattande tjänster, eller finns det behov av en rättslig skyldighet i 
detta sammanhang? Bör Europeiska gemenskapen samla in och 
offentliggöra uppgifter av betydelse i båda dessa fall? 
Där det inte krävs någon harmonisering av frekvensbanden på gemenskapsnivå, kan 
medlemsstaterna frivilligt genomföra de åtgärder som beslutas av CEPT. För närvarande 
saknas fullständiga uppgifter om vilka medlemsstater som genomfört CEPT:s harmoniserings-
åtgärder och vilka nationella genomförandeåtgärder som vidtagits.18 Denna information utgör 
dock ett viktigt underlag för kommersiella beslut. 
3) Radiospektrumtilldelning och tillstàndsgivning 
FRÅGA 3 
Europeiska kommissionen vill gärna ha synpunkter på radiospektrumtilldelning och 
tillstàndsgivning, i synnerhet när det gäller vilket förfarande som lämpar sig bäst för att 
se till att radiospektrum används på ett effektivt sätt och att införandet av 
Europaomfattande tjänster harmoniseras. Krävs det en gemenskapsstrategi för att 
värdera och eventuellt saluföra radiospektrum? Vilka kostnader skulle en eventuell 
omlokalisering av befintliga radiospektrumanvändare medföra? Vilken grad av 
rättssäkerhet krävs på gemenskapsnivå? 
3 a) Där det finns skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om tillgången till 
Europatäckande tjänster, hur påverkar dessa skillnader konkurrensen? 
I sitt meddelande om hur frekvensdirektiven för mobilkommunikation genomförts och hur de 
fungerar kommer kommissionen fram till att operatörer i olika länder har tilldelats mycket olika 
antal frekvenser, vilket ibland till och med gäller för olika operatörer i ett och samma land. Det 
är inte alltid klart, varför det förhåller sig så. Olika villkor för tillståndsgivningen, bland annat 
olika löptider, kan försvåra frekvensallokeringens och -tilldelningens harmonisering på 
gemenskapsnivå och också påverka konkurrensen, i synnerhet i samband med 
Europaomfattande tjänster. 
18 För att sörja för klara regler i detta sammanhang föreslog kommissionen att det skulle vara obligatoriskt att 
genomföra CEPT-åtgärdema före en viss tidpunkt, och att medlemsstaterna skulle vara skyldiga att underrätta 
kommissionen för att på så sätt få de nationella genomförandeåtgärderna offentliggjorda. Se även A new 
approach to the co-ordination of radio frequencies in the Community, Communication from the Commission 
concerning a proposal for a Council Decision on the implementation by the Member States of measures 
concerning radio frequencies ("En ny strategi för samordningen av radiofrekvenserna i gemenskapen, 
meddelande från kommissionen om ett förslag till rådets beslut om genomförandet i medlemsstaterna av 
åtgärder avseende radiofrekvenser"), KOM(93) 382, 10.9.1993. I det dokumentet föreslås dessutom att 
kommissionen skall se till att gemenskapen medverkar i organ som arbetar med radiokommunikationsfrågor, att 
rådet skail utarbeta riktlinjer för de ståndpunkter som medlemsstaterna skall inta i Europeiska 
radiokommunikationskommittén (ERC) och Europeiska radiokommunikationskontoret (ERO), och att en 
representativ kommitté skall inrättas som skall yttra sig om de planerade åtgärderna. 
19 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
3 b) Måste Europeiska gemenskapen enas om vilket förfarande för tilldelning 
av radiospektrum som leder till den mest effektiva användningen av 
radiospektrum för olika tjänsteslag? 
Där det råder brist på radiospektrum och antalet tillstånd därför är begränsat, har 
medlemsstaterna olika förfaranden till sitt förfogande för att tilldela radiospektrum (exempelvis 
enligt "först till kvam"-principen, med hjälp av jämförande budgivning eller via auktioner) med 
hänsyn till kravet på att radiospektrumet måste användas effektivt. Det finns emellertid olika 
tolkningar i fråga om vad som är en effektiv användning av radiospektrum, varför det råder 
oenighet om vilket förfarande som är bäst i olika fall.19 
3 c) Hur påverkas Europatäckande tjänster av att de nationella förfarandena för 
tilldelning av radiospektrum avviker från varandra? Vilket förfarande 
lämpar sig bäst för att stödja Europatäckande tjänster? Huruvida krävs en 
gemenskapsstrategi i detta hänseende? 
Eftersom tillgången på radiospektrum för Europatäckande tjänster även fortsättningsvis 
förväntas vara begränsad, överväger en rad medlemsstater att auktionera ut tillgängliga 
tillstånd, exempelvis när det gäller UMTS. Även här råder det oenighet om vilket förfarande 
som lämpar sig bäst för att främja tillhandahållandet av Europatäckande tjänster eller vilka 
följder det skulle få om de ifrågavarande nationella förfarandena avviker från varandra. 
3d) Hur påverkar avgifter för frekvensanvändningen, och även om-
lokaliseringskostnader, utvecklingen av tjänster och konkurrensläget? 
Vid sidan om förvaltningsavgifter får medlemsstaterna ta ut icke-diskriminerande avgifter för 
att se till att radiospektrumet används på bästa möjliga sätt, för att främja både utvecklingen 
av innovativa tjänster och för att stärka konkurrensen. Meningarna om dessa avgifters verkan 
går isär. Där tillstånd redan har beviljats görs gällande att auktioner torde stärka de etablerade 
operatörernas dominerande ställning på marknaden, eftersom nya aktörer får högre 
kostnader.20 Enligt vissa teleoperatörers uppfattning kommer auktionskostnaderna att minska 
benägenheten att investera i nät och medföra högra konsumentpriser. Andra menar att de 
potentiella användarnas budgivning i själva verket avser framtida vinster och därför inte 
märkbart påverkar konsumentpriserna. 
En rad operatörer var dessutom tveksamma om kravet på att de i förekommande fall skulle 
stå för kostnaderna för befintliga användares omlokalisering, i synnerhet för det fall att deras 
konkurrenter inte har samma skyldigheter. Andra frågor gällde huruvida intäkterna används 
19 Av de synpunkter som lämnats på grönboken om konvergens framgår att det råder enighet om det övergripande 
behovet av en effektivare radiospektrumanvändning, även om många är tveksamma om en eventuell auktions­
försäljning av frekvenser. Somliga menade att man kunde främja en effektivare användning genom att ge 
frekvenser ett kommersiellt värde och att man därigenom skulle kunna få en del civila användare att frigöra en 
del av sitt nuvarande frekvensutrymme. Andra pekade på risken för diskriminering i de fall där nya 
marknadsaktörer får betala marknadspriser, medan befintliga användare endast betalade mycket lägre priser. 
För en stor majoritet av rundradioföretagen, teleoperatörerna och utrustningstillverkarna utgjorde dock de 
nuvarande förfarandena, så kallade "skönhetstävlingar" eller jämförande budgivning, det effektivaste sättet att 
hålla en jämvikt mellan behovet av att säkerställa en effektiv användning av tilldelat frekvensutrymme och 
behovet av att undvika alltför höga avgifter för berörda parter, eftersom dessa avgifter ändå skulle tas ut av 
konsumenterna. Sådana höga avgifter ansågs ofta motiveras av nationella budgethänsyn snarare än av strävan 
efter en effektiv radiospektrumanvändning. Samtidigt påpekade ett antal rundradioföretag, även lokala, att man 
vid en marknadsprissättning borde införa bestämmelser för att garantera att rundradioföretag i allmänhetens 
tjänst skulle kunna få frekvensutrymme till rimliga priser. För närmare detaljer se KOM(98) 1284, 29.7.1998, s. 
29-30. 
20 Kommissionen granskar för närvarande klagomål beträffande auktionsförsäljningars följder. 
20 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
för radiospektrumpolitiken och frekvensförvaltningen, t.ex. för att ställa ytterligare 
radiospektrum till förfogande (för Europatäckande tjänster). 
3e) Bör tilldelningen av radiospektrum skiljas från tillståndsgivningen för 
tjänster? Om det inrättas en sekundärmarknad för radiospektrum för 
liknande eller olikartade tjänster, vilka följder skulle detta ha och vilka 
säkerhetsåtgärder bör man i så fall vidta? 
Det har framhållits att en effektiv användning av radiospektrumet bäst uppnås genom att skilja 
mellan tillstånd för tjänster och tilldelningen av radiospektrum. Det påstås vidare att fördelen 
med försäljningen av frekvenser bland annat är att frekvenser som tilldelats i enskilda fall 
skulle kunna överföras på andra användare (till ett visst pris) utan att spektrumanvändningen 
ändras. Alternativt skulle tilldelade radiospektrum kunna delas upp, kombineras eller vid 
behov användas för en annan, av marknaden efterfrågad, radiotjänst. Eftersom radiospektrum 
är en knapp resurs, får man inte bortse från att handeln med frekvenser kan leda till 
snedvridning av konkurrensen och missbruk av dominerande ställning. Dessutom måste man 
ta hänsyn till risken för att radiospektrumets användning splittras upp ytterligare. En särskild 
fråga som Europeiska gemenskapen härvid måste ta itu med är hur skillnader mellan de 
nationella förfarandena eller avsaknaden av en gemenskapsstrategi påverkar utbudet av 
Europatäckande tjänster eller den effektiva användningen av radiospektrum. 
4) Radioutrustning och standarder 
FRÅGA 4 
Europeiska kommissionen vill gärna ha synpunkter på kopplingen mellan 
gemenskapsåtgärderna rörande radioutrustning, standarder och radiospektrum, med 
särskild hänsyn till samarbetet mellan organen med ansvar för standarder respektive 
radiospektrum och med hänsyn till de operationella åtgärder som krävs för 
radiospektrumförvaltningen. 
4 a) Måste man förbättra kopplingen mellan utarbetandet av standarder och 
harmoniseringen av radiospektrumallokeringen för Europatäckande 
tjänster inom telekommunikation, rundradio, transport och FoU? 
Genomförandet av en rad gemenskapsåtgärder, exempelvis på områdena radionavigation 
och vägtransporttelematik, bygger på standarder som utvecklats av andra organ än ETSI, 
som i huvudsak sysslar med just telekommunikationsstandarder. 
4 b) Vilka praktiska arrangemang krävs för att se till att hela potentialen av 
gemenskapens politik på radioutrustningsområdet ges stöd genom 
lämpliga åtgärder inom radiospektrumförvaltningen? 
RTTE-direktivet kommer att undanröja många rättsliga hinder mot saluförandet, den fria 
rörelsen och idrifttagandet av ny, innovativ radio- och teleterminalutrustning i gemenskapen. 
Genom direktivet kommer försäljningen av sådan utrustning att underlättas i hela 
gemenskapen. Tillfälliga arrangemang för ömsesidigt erkännande mellan medlemsstater 
kommer inte längre att behövas (t.ex. sådana som på senare år utarbetats av CEPT). En 
förutsättning för att konsumenter och företag skall kunna utnyttja fördelarna med detta är att 
harmoniserade frekvenser finns tillgängliga i tid och att de politiska beslutsfattarna, 
tillverkarna och användarna har ett nära samarbete på följande områden: upprättande av en 
databas med de nationella radiospektrumreglerna, ett enda och gemensamt anmälnings­
förfarande och överenskommelser till stöd för marknadsövervakningen. 
21 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
5) Den institutionella ramen för samordning av radiospektrum 
FRÅGA 5 
Europeiska kommissionen vill gärna ha synpunkter på om den nuvarande 
organisatoriska ramen för samordningen av radiospektrum lämpar sig för att uppnå 
gemenskapens politiska mål, dvs. att främja den ekonomiska tillväxten, 
sysselsättningen och välfärden, att uppmuntra teknisk förnyelse och utvecklingen av 
nya tjänster, att öka konkurrensen på den inre marknaden och att stärka Europas 
konkurrenskraft vid inrättandet av Europa- och världsomfattande radiosystem. 
5 a) För användningen av radiospektrum krävs förutsebara förhållanden i 
Europeiska gemenskapen. Är rambestämmelserna för samordning av 
radiospektrum i detta hänseende tillräckligt öppna, överskådliga och 
rättssäkra? Är det klart var och enligt vilka principer man bedömer behovet 
av frekvensharmonisering eller av gemensamma ståndpunkter? 
En hög grad av insyn i regelverket kommer att gagna både nya och befintliga 
frekvensanvändare, varför användarna borde medverka mer vid besluten. Radiospektrumet är 
delvis överbelastat. För att nya telekommunikations-, rundradio-, transport- och FoU-
tillämpningar skall kunna införas är det eventuellt nödvändigt att användare delar på 
radiospektrum eller att befintliga användare avträder frekvensband respektive begränsar sitt 
frekvensbehov. I detta sammanhang måste gemenskapens konkurrensregler tillämpas fullt ut. 
Alla förändringar i fråga om radiospektrumanvändningen berör både nya och befintliga 
användare. De måste därför tillfrågas för att man skall kunna se om de tänkta besluten är 
lämpliga. 
Framför allt när radiospektrumsökande från olika branscher konkurrerar med varandra på 
olika ekonomiska, politiska eller sociala grunder, är det svårt att göra prioriteringar för 
frekvensanvändningen, då det saknas objektiva principer (vare sig de är tekniska, 
ekonomiska, politiska eller sociala). Detta leder också till att de sökande (både från 
medlemsstaterna och från tredje land) lämnar in sin begäran till både medlemsstaterna, CEPTV 
och gemenskapen samtidigt. Detta är ineffektivt och kan föranleda EG-operatörer att söka 
statligt stöd för införandet av nya system i andra delar av världen, både i fråga om allokering 
och tilldelning av radiospektrum. 
5 b) Måste det först uppnås en gemenskapsöverenskommelse för att man skall 
kunna få till stånd en harmonisering av radiospektrum, eller är det 
tillräckligt att samordna medlemsstaternas ståndpunkter i CEPT från fall 
till fall och på tekniska grunder? 
Gemensamma gemenskapsståndpunkter i CEPT kan endast åstadkommas, om man på 
gemenskapsnivå enats i politiskt och rättsligt hänseende. I alla andra fall visar erfarenheten 
att det är svårt att bedöma om gemenskapens ekonomiska och allmänna intressen tillvaratas, 
när man som utgångspunkt endast har tekniska uppgifter som framkommit vid utarbetandet av 
harmoniseringsåtgärder eller av europeiska ståndpunkter för CEPT. Den tillgängliga tekniska 
informationen måste därför underbyggas med ekonomiska, politiska och sociala faktorer för 
att avgöra om och i vilket skede av ståndpunkternas utarbetande det krävs en gemenskaps­
strategi för CEPT och ITU-WRC. 
5 c) I vilka forum bör EU:s ståndpunkter utformas när de behövs för 
diskussioner om radiospektrum mellan Europeiska gemenskapen och 
dess handelspartner? 
I samtalen mellan Europeiska gemenskapen och dess handelspartner nämns radiospektrumet 
allt oftare i samband med marknadstillgångsfrågor. Tillgången på och tillgängligheten till 
radiospektrum är en viktig förutsättning för att man skall kunna erbjuda radiotjänster och 
22 
Kapitel 4 EU:s radiospektrumpolitik - frågor där synpunkter efterlyses 
-produkter i tredje land och för intern respektive extern kommunikation. Europeiska 
gemenskapen saknar dock uppgifter för att kunna diskutera den nuvarande eller den framtida 
tillgången på radiospektrum för gemenskapen som helhet. Enligt de nuvarande reglerna är det 
CEPT som vid behov skall utarbeta sådana gemensamma europeiska ståndpunkter. Detta 
kan dock ta lång tid och motsvarar inte alltid gemenskapens ståndpunkt. 
5 d) Bör man inrätta förfaranden i syfte att försäkra sig om att medlemsstaterna 
driver CEPT:s ståndpunkter i ITU-WRC, framför allt för att se till att 
gemenskapens intressen tillvaratas i internationella sammanhang? 
Medlemsstaterna är inte skyldiga att inom CEPT företräda de europeiska ståndpunkter som 
uppnåtts för ITU-WRC.21 Europeiska kommissionen kan i praktiken varken trygga en 
gemenskapsstrategi för ITU-WRC eller uppträda som medlare när medlemsstaterna är oense 
om vilka ståndpunkter som skall intas i CEPT. 
21 Gemensamma europeiska förslag utarbetas av en särskild CEPT-arbetsgrupp (Conference Preparatory Group, 
CPG) som förberedelse inför ITU-sammanträdena. I förslaget formuleras ståndpunkten av de CEPT-
medlemmar som meddelat att de tänker ställer sig bakom förslaget. För att ett förslag skall kunna antas krävs 
att det får stöd av minst 10 CEPT-medlemmar och att högst 6 medlemmar är emot. De medlemmar som inte 
stödjer förslaget förväntas samarbeta f WRC i samförstånd med alla andra CEPT-medlemmar och att inte 
företräda särskilda ensidiga eller multilaterala förslag. De är dock inte rättsligt skyldiga att göra så. 
23 
Kapitel 5 Slutsatser 
5. SLUTSATSER 
Viktiga förändringar inom teknik, marknad och lagstiftning påverkar det sätt på vilket 
radiospektrumpolitiken utformas i Europeiska gemenskapen och internationellt. Tillgången på 
radiospektrum har dessutom blivit en central fråga när det gäller att genomföra 
gemenskapens politik inom telekommunikation, rundradio, transporter och FoU. Eftersom 
radiospektrum utgör en knapp resurs och därigenom bildar en flaskhals, är det på sin plats att 
diskutera politiska frågor på radiospektrumområdet med alla berörda parter mot bakgrund av 
dessa förändringar så att man uppnår bästa möjliga resursutnyttjande av radiospektrum. 
Med gemenskapens politiska mål på radiospektrumområdet som utgångspunkt uppmanas 
berörda parter att ta ställning i ett antal frågor som har betydelse för gemenskapen som 
helhet. Frågorna rör den politiska och rättsliga grundvalen och den konkreta verkligheten i 
fråga om gemenskapens deltagande i fastställandet av europeiska rambestämmelser för 
samordningen av radiospektrum, den strategiska planeringen av radiospektrums användning, 
harmoniseringen av allokering och tilldelning av radiospektrum, tillståndsgivning samt 
radioutrustning och standarder. 
Frågorna måste ut till bred, offentlig diskussion så att man kan fastställa om det behövs 
ytterligare åtgärder från gemenskapens sida. 
Kommissionen kommer att redogöra för utfallet av samrådet och vid behov lämna förslag på 
gemenskapsåtgärder till Europaparlamentet och rådet. 
24 
Bilaga I Europeiska gemenskapens åtgärder Inom radiospektrumområdet 
BILAGA I 
EUROPEISKA GEMENSKAPSPOLITIKER INOM RADIOSPEKTRUMOMRÅDET 
Gemenskapens genomförande av en rad sektorinriktade politiska åtgärder beror i mycket hög 
grad på tillgången på radiospektrum. I denna bilaga ges en översikt över dessa åtgärder.22 
Sektorövergripande gemenskapsåtgärder behapdlas i grönbokens huvudtext. 
Telekommunikationspolitik 
I slutet av åttiotalet infördes den digitala generationen av allmänt tillgängliga system för 
mobilkommunikation (GSM, DECT och ERMES). Europeiska gemenskapen bidrog då till att 
skapa ett Europaomfattande tjänsteutbud genom spektrumsamordning och lagstiftning om 
avreglering. Tjänsteutbudet är nu etablerat och anses både svara mot efterfrågan på 
användarsidan och utgöra en betydande näringsgren i sig själv. För att möta den framtida 
efterfrågan på allmänt tillgänglig mobilkommunikation, både när det gäller ökat utbud och nya 
och bättre tjänster, görs för närvarande en gemenskapsinsats för att stödja utarbetandet och 
förverkligandet av ett europeiskt förslag till tredje generationens mobilsystem (IMT2000-
projektet), UMTS (Universal Mobile Telecommunications System). För detta system är 
tillgången på spektrum är en avgörande faktor som kommer att diskuteras vid nästa 
världsradiokonferens (WRC-2000). Trådlös kommunikation dryftas också i samband med 
konvergensen mellan mobila och fasta tjänster. I detta sammanhang har radio i accessnätet 
{wireless local loop, WLL) möjlighet att bli ett viktigt medel för att skapa nödvändig konkurrens 
inom telekomområdet. 
Utvecklingen av mobil markbunden kommunikation har varit föremål för intensiv FoU-
verksamhet på gemenskapsnivå genom programmen RACE och ACTS. Ungefär 176 miljoner 
ecu har gått till olika projekt under perioden 1986-1998. 
Det står också klart att satellitkommunikation har sin givna plats i det framväxande 
informationssamhället. Redan i början av nittiotalet vidtogs en rad gemenskapsåtgärder för att 
avreglera satellitsektorn. Genom satellithandlingsplanen görs nu också insatser för att stödja 
samverkan mellan de berörda aktörerna. Europeiska gemenskapen bidrar dessutom aktivt till 
att samordna införandet av globala satellittelefonisystem (S-PCS). I detta arbete ingår 
harmoniseringen av radiospektrumbanden. 
Under 1987-1997 finansierade Europeiska gemenskapen satellitkommunikationsprojekt inom 
ramen för FoTU-program med 85 miljoner ecu. Via Femte ramprogrammet för FoTU skall 
teknik för informationssamhället finansieras med 3,3 miljarder ecu under 1998-2002. Därav 
beräknas ungefär 15 miljoner ecu per år gå till satellitkommunikation.23 
När det gäller transeuropeiska nät förbereds för närvarande de första projekten för att främja 
användningen av satellitbaserad infrastruktur som teknisk bas för kommunikation. 
22 En utförtig beskrivning av spektrumaspekter som är relaterade till denna politik finns i kommissionens 
arbetsdokument "Frågor vid världsradiokonferensen 1999 (WRC-99)", SEK(1998) 839, 12.5.98. 
23 Gruppen för rymdsamordning. Femte ramprogrammet och rymdtekniktillämpningar, SEK(1998) 1055. 
d< 
Bilaga I Europeiska gemenskapens åtgärder inom radiospektrumområdet 
Rundradiopolitik 
I direktivet om television utan gränser fastställs att fri rörlighet skall gälla för tevesändningar 
inom Europeiska gemenskapen. Direktivet är därför i själva verket en åtgärd som syftar till 
förverkligandet av den inre marknaden genom att säkerställa den fria rörligheten för tjänster. 
Direktivet ändrades nyligen genom direktiv EG/97/36 för att.ta hänsyn till utvecklingen på 
marknaden, framför allt när det gäller ny teknik. Media-programmet (med en 
gemenskapsbudget på 310 miljoner ecu för åren 1996-2000) syftar till att främja och utveckla 
den europeiska industrin inom det audivisuella området. 
Digitaliseringen och nya tjänster som specialiserade kanaler och beställvideo kommer att ge 
upphov till ökad efterfrågan på audivisuellt innehåll. Gemenskapens politik - grundad på 
kulturella, industriella och sysselsättningsmässiga skäl - går ut på att se till att denna 
efterfrågan tillgodoses genom europeisk audivisuell produktion. 
Europeiska gemenskapens politik för avancerade televisionstjänster och digital rundradio 
syftar till att underlätta ett marknadsstyrt införande av digital- och bredbildsteve24. Här ingår 
både lagstiftning och främjande åtgärder. I direktivet om tillämpning av standarder för 
sändning av televisionssignaler25 fastställs vissa regler för att stödja införandet av digitala 
tevetjänster, skapa säkerhet för investerare och sörja för att det allmännas intressen 
tillgodoses. 
När det gäller främjande åtgärder har kommissionen gett sitt stöd till den verksamhet som 
bedrivs av DVB-gruppen {Digital Video Broadcasting)26. Gruppen har fastlagt europeiska 
standarder för digital sändning av kabel-, satellit- och markbunden television, och dessa 
används i ökande utsträckning över hela världen. Unionen inledde dessutom 1993 en fyraårig 
handlingsplan27 för att överbrygga marknadens misslyckande med att införa bredbildsteve i 
16:9-format. Bredbildsformatet är nu en etablerad del av marknaderna för sändningstjänster 
och teveapparater och kan nu få ökad betydelse på marknaderna för digitalteve. 
Kommissionen följer också den verksamhet som bedrivs av World Digital Audio Broadcasting 
(DAB) Forum. Detta forum, som har mer än 100 medlemsorganisationer världen över, arbetar 
med att påskynda införandet av digital ljudrundradio i Europa. DAB skapades av ett 
konsortium - bestående av europeiska tillverkningsföretag, forskningsinstitut, nätoperatörer 
och programföretag - inom ramen för teknikprogrammet Eureka och med stöd från 
gemenskapen. Detta system har erkänts som en världsstandard av ITU. 
24 Se rådets beslut om en åtgärdsplan för införandet av avancerade tevetjänster i Europa, 93/424/EEG, EGT L 
196/48 5.8.93. Denna åtgärdsplan har underlättat lanseringen av bredbildsformatet 16:9, som är förberett för 
digitalteve. 
25 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47/EG av den 24 oktober 1995 om tillämpning av standarder för 
sändning av televisionssignaler, EGT L 28/51, 23.11.1995. 
26 DVB-gruppen (Digital Video Broadcasting) är en sammanslutning av programföretag, företag som tillhandahåller 
överföringstjänster samt tillverkare av elektronik för hushålls- respektive yrkesbruk. Gruppen består av mer än 
200 organisationer i mer än 30 länder. DVB-gruppen har utvecklat en hel familj av inbördes besläktade 
tevesystem för alla överföringsmedia (inbegripet marksänd teve och kabel- och satellitteve), på alla 
kvalitetsnivåer (från standardupplösning till högupplösning) och med möjlighet att erbjuda nya konvergenta 
tjänster (t.ex. Internetaccess). DVB-system har standardiserats av ETSI och erkänns av ITU på global nivå. 
27 Rådets beslut 93/424/EEG av den 22 Juli 1993 om en handlingsplan för införande av avancerade 
televisionstjänster i Europa, EGT L281, 23.11.1995. Enligt rådets beslut ställdes upp till 228 miljoner ecu till 
förfogande under en fyraårsperiod som slutade den 30 juni 1997. 
Me 
S//aga / Europeiska gemenskapens åtgärder inom radiospektrumområdet 
Idag har en medlemsstat startat sändningar med markbunden digital ljudrundradio, och flera 
andra medlemsstater undersöker möjligheten att göra detsamma. Tevemarknaderna i 
medlemsstaterna ser mycket olika ut. Därför är det svårt att bedöma vilka följder ett generellt 
slutdatum för analog sändningsteknik skulle få för marknaden som helhet. Denna fråga är just 
nu föremål för en politisk debatt, där spektrumpolitiken bara är en av flera frågor som 
behandlas. 
Genom digitalisering av de markbundna rundradiosändningarna skulle det antagligen bli 
möjligt att minska behovet av radiospektrum för existerande rundradiotjänster, och man skulle 
på så sätt frigöra radiospektrum. Det är dock mycket troligt att det i många länder kommer att 
behövas en lång övergångsperiod innan övergången till digitala sändningar är genomförd. 
Konsumenterna kommer att behöva tid för att byta ut sina radioapparater. De kommer också 
att behöva köpa en eller flera dekodrar för att uppgradera sina analoga teveapparater, eller så 
kommer de att behöva köpa en eller flera nya integrerade digitala teveapparater. Under en 
period (upp till 15 år) kommer man därför att behöva sändningar via båda systemen, och detta 
kommer i själva verket att medföra ytterligare påfrestningar i fråga om på tillgången på 
radiospektrum. Dessutom ser vi redan idag ett snabbt ökande utbud av rundradiotjänster i och 
med att det börjar finnas allt mer av NVOD {Near Video on Demand), temainriktade kanaler 
och interaktiv teve. De villkor som för närvarande gäller för att programföretag inom marksänd 
teve skall ges tillgång till spektrumet ifrågasätts emellertid allt mer - av ekonomiska aktörer 
inom andra sektorer. Det hänger samman dels med att teveverksamheten fjärmar sig från sitt 
ursprung (få marksända public service-kanaler) - och utvecklas till betalteve och 
transaktionorienterat, skräddarsytt tillhandahållande av program "på beställning" - dels med 
att den trådlösa kommunikationen utvecklar sig i riktning mot multimedia.28 
Vad gäller införandet av digital radio bör det noteras att DAB-tjänster redan har tagits i drift i 
flera medlemsstater, t.ex. Sverige (där tjänsterna täcker 80 % av befolkningen), Förenade 
kungariket (där en public service-tjänst och en kommersiell tjänst redan har fått 
sändningstillstånd), Frankrike och Italien. Andra medlemsstater planerar att starta reguljära 
DAB-tjänster inom kort (i Tyskland sker det under våren 1999). 
Transportpolitik 
Europeiska gemenskapen har blivit aktiv på flera områden som rör transporter, exempelvis 
luftfartstjänster, satellitbaserad navigation och positionsbestämning, sjöfartsnavigation och 
sjöfartskommunikation samt inom utvecklingen av telematiktillämpningar för intermodala 
transporter. 
Det har gjorts stora ansträngningar för att upprätta en gemensam lufttransportmarknad som 
bygger på fri tillgång till marknaden. Detta har påtagligt stimulerat sektorn och lett till ett stort 
behov av förbättring, vidareutveckling och nyskapande inom områdena luftfartskommunikation 
och luftfartsnavigation29. Den utrustning som används för detta bygger vanligen på 
radiokommunikationsteknik och kräver således tillgång till spektrum. Tillgång på 
radiospektrum är därför en viktig förutsättning för en framgångsrik lufttransportpolitik. 
Sjöfartskommunikation är fortfarande ett viktigt område med särskilda krav, inte minst när det 
gäller säkerheten30, och detta område definieras också som sådant i riktlinjerna för 
28 Kommissionen behandlar just nu klagomål som bl.a. berör brist på öppenhet och misstänkt diskriminering vid 
tilldelning av radiospektrum inom denna sektor. 
29 Meddelande från kommissionen om överbelastning och krissituationen i lufttrafiken, KOM(1995) 318 slutlig, 
5.7.1995. 
30 Grönbok om hamnar och sjötransportens infrastruktur, KOM(1997) 678,10.12.97. 
& 
Bilaga I Europeiska gemenskapens åtgärder inom radiospektrumområdet 
transeuropeiska transportnät31. Europeiska gemenskapen har därför gett stöd till utvecklingen 
av sjöfartssystem via forskningsinsatser inom ramen för fjärde ramprogrammets telematikdel. 
Positionsbestämning, navigering och tidsbestämning via satellitsystem som GPS och 
GLONASS, som ursprungligen togs fram för militära ändamål, förväntas erbjuda en lång rad 
användningsmöjligheter, t.ex. inom luftfarts- och sjöfartsnavigation, system för trafikledning 
och positionsbestämning av transportmedel, exakt tidsbestämning, 
positionsbestämningsystem för konsumentsektorn osv. Europeiska gemenskapen håller för 
närvarande på att fastställa vilken roll man skall ha i utvecklingen av nästa generations 
globala satellitbaserade positionsbestämnings- och navigationssystem, och där kommer i 
synnerhet möjligheterna till samarbete med USA och Ryska Federationen in. Tillgång till samt 
planering och skydd av spektrum för GNSS ges prioritet, och även rådet har framhållit att 
behovet av tillfredsställande skydd av radiospektrum för GNSS måste erkännas i relevanta 
internationella forum.32 
Förbättringen av det europeiska GNSS-systemet beräknas kosta sammanlagt 570-4 000 
miljoner ecu beroende på vilket alternativ som väljs. Europeiska gemenskapens GNSS-bidrag 
kommer 1998 att uppgå till 21 miljoner ecu, ett belopp som väntas bli betydligt större efter år 
2000.33 
Det utvecklas hela tiden nya telematiksystem för transportsektorn. De är ofta resultatet av 
transportinriktade FoU-projekt inom ramen för olika gemenskapsprogram. Ett exempel är 
programmet Telematics, där man under åren 1984-1998 avsatte ungefär 220 miljoner ecu för 
transportinriktad FoU-verksamhet. Nya förslag - t.ex. om sammanhängande transport­
informationssystem och Europatäckande "GSM för järnvägar" - håller på att utarbetas. För 
vägtransporter används redan system för specialiserad kommunikation över korta avstånd 
{Dedicated Short Range Communications, DSRC) för elektronisk avgiftsbetalning. Dessa 
system kommer i allt större "utsträckning att användas för att förse bilförare med information 
och som stöd för andra system som är beroende av kommunikation mellan fordon och 
infrastruktur. Sådana tillämpningar förväntas bidra till en ökad samlad efterfrågan på 
spektrum.34 
ii * 
01 Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 (om gemenskapens riktlinjer för 
utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet) i vilket det fastställs att det transeuropeiska trafiklednings- och 
informationsnätet för sjötrafiken omfattar trafikledningssystem för trafiken till sjöss, längs kuster eller i hamnar, 
system för positionsbestämning av fartyg, rapporteringssystem för fartyg som transporterar farligt eller förorenande 
gods, kommunikationssystem för nödsignalering och säkerhet till sjöss. 
32 Meddelande från kommissionen: Utveckling av ett transeuropeiskt positionsbestämnings- och navigationsnät 
inklusive en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS), KOM(1998) 29 slutlig, 
21.1.1998 och rådets slutsatser från den 17 mars 1998. 
33 Meddelande från kommissionen: Utveckling av ett transeuropeiskt positionsbestämnings- och navigationsnät 
inklusive en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS), KOM(1998) 29 slutlig, 
21.1.1998. 
34 'Designation of further frequency bandwidth for road transport and traffic telematics within Dedicated Short 
Range Communication Systems", (en studie som beställts av kommissionen, januari 1998). 
IV 
<tf 
Bilaga I Europeiska gemenskapens åtgärder Inom radiospektrumområdet 
Jordobservation 
Jordobservation har stor betydelse som grundläggande hjälpmedel inom vissa områden som 
exempelvis världsomfattande mätningar35, politiken inom miljöskydd och räddningstjänst36 
samt jordbrukspolitiken37. Europeiska gemenskapen har därför tagit fram en teknisk 
grundstruktur i samarbete med de medlemsstater som ingår i ESA (Europeiska 
rymdorganisationen) och inom ramen för nationella program. Exempel på tillämpningar är de 
meteorologiska satelliter för europeiska vädertjänster som sköts av Eumetsat. Under senare 
tid har efterfrågan på nya tjänster för övervakning av miljön ökat till följd av bindande 
internationella avtal som exempelvis Montrealprotokollet, Kyotoprotokollet, konventionen om 
biologisk mångfald och ramkonventionen om klimatförändringar. 
Europeiska kommissionen arbetar för att genom FoU-program främja utvecklingen av teknisk 
utrustning för jordobservation. Inom ramen för fjärde ramprogrammet (1995-1998) avsattes 
omkring 275 miljoner ecu till forskning med anknytning till jordobservation. Kommissionens 
förslag till Femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området 
forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002 )38 omfattar forskning om 
grundläggande teknik för jordobservation, bland annat satellitteknik för övervakning av miljön 
och förvaltning av resurser. FoTU-verksamhet avseende jordobservation tas också upp i det 
meddelandet som handlar om rymdtillämpningar och deras marknadsutsikter39. 
Radioastronomi 
Det råder enighet om att radioastronomi är en verksamhet där Europeiska gemenskapen har 
ett allmänt intresse att delta. Det krävs dock betydande investeringar i lämplig infrastruktur. 
Storskaliga anläggningar drivs dessutom allt oftare av flera länder tillsammans. För 
närvarande bedrivs gemenskapens verksamhet på detta område via åtgärd 4 i 
ramprogrammen för FoTU, med betoning på "Forskningsnätverk" och "Tillgång till storskaliga 
35 Jordobservation som syftar till världsomspännande mätningar av parametrar som havets färg, temperatur vid 
havsytan, väderleksprognoser, markutnyttjande, eldning av biomassa - väsentliga uppgifter vid införande och 
validering av modeller för globala förändringar - är i hög grad beroende av satelliter. Det finns inom 
geovetenskapen ett världsomspännande partnerskap i vilket Europa har uttalade förpliktelser. 
36 Jordobservation kan vara ett kostnadseffektivt verktyg för genomförandet av miljöskyddsåtgärder och åtgärder 
som berör räddningstjänsten. Jordobservation används redan, icke-operativt, för övervakning av förändringar 
vad gäller markutnyttjande för Natura 2000-nätet som en del av Habitatdirektivet, samt för upptäckt av 
oljeutsläpp inom ramen för Bonnkonventionen. Den information som kan fås från rymden kan vara till hjälp vid 
hantering och till och med förutsägelse av naturkatastrofer som översvämningar, stormar och skogsbränder. I 
synnerhet om dessa händelsers frekvens och storleksordning ökar i samband med klimatförändringar eller 
fenomen som "El Nino", kan jordobservation - genom att bidra till att lindra följderna - få betydande ekonomisk 
verkan. 
37 Jordobservation används redan inom EU för att kontrollera krav på jordbrukssubventioner och för att samla in 
statitistiska uppgifter. Jordobservation kommer också att spela en roll inom ramen för den framväxande 
gemensamma jordbrukspolitiken, i synnerhet när allt större tonvikt läggs pä miljökonsekvenserna. 
38 KOM(1997) 142 slutlig: Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för 
Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-
2002), 30.4.1997. 
39 KOM(1996) 617 slutlig: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet- Europeiska unionen 
och rymden: att främja tillämpningar, marknader och industriell konkurrenskraft, 4.12.1996. 
& 
Bilaga I Europeiska gemenskapens åtgärder Inom radiospektrumområdet 
anläggningar".40 Båda dessa verksamheter kommer att bedrivas vidare inom ramen för Femte 
ramprogrammet.41 
Gemenskapens arbete på internationell nivå organiseras genom OECD:s forum för 
megavetenskap (arbetsgruppen för radioastronomi). Det ekonomiska bidraget för perioden 
1994-1998 beräknas till 7,3 miljoner ecu. Förutom samordning av FoTU-verksamheten har 
radioastronomerna konstaterat att det krävs insatser på världsnivå för att lösa de snabbt 
ökande problemen med radiointerferens orsakad av hög radiospektrumbelastning och 
liknande fenomen (t.ex. utombandssignaler från satelliter). På grund av de extrema krav på 
känslighet som gäller vid radioastronomiska experiment skulle sådan radiointerferens kunna 
utgöra ett hinder för de flesta jordbaserade observationerna i framtiden. 
40 Rådets beslut om ett särskilt program rörande "utbildning och fri rörlighet för forskare", EGT L 361/90, 31.12.94. 
41 Förslag till rådets beslut om ett delprogram inom området "förbättra den mänskliga forskningspotentialen samt 
den socioekonomiska kunskapsbasen", KOM(1998) 305. 
20 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
BILAGA II 
EU:S RADIOSPEKTRUMPOLITIK 
Den här bilagan innehåller en beskrivning av den politiska och rättsliga grundvalen för 
gemenskapens deltagande i radiospektrumpolitiken och av hur deltagandet är organiserat för 
närvarande. Det gäller följande områden: 1 ) den strategiska planeringen av radiospektrums 
användning, 2) hur man skapar tillgång på harmoniserat radiospektrum för Europa- och 
världsomfattande radiobaserade tjänster, 3) tillämpningen av reglerna om fördelning och 
användning av radiospektrum, 4) saluföringen och användningen av radioutrustning samt 5) 
den organisatoriska ramen för samordning av radiospektrum. 
1. Strategisk planering av radiospektrumanvändningen 
Huvudmål: Att skapa långsiktiga förutsättningar för nuvarande och framtida 
användning av radiospektrum 
För att skapa villkor som gör det möjligt att långsiktigt planera och utveckla 
Europaomfattande radiobaserade tjänster och produkter, särskilt inom telekomområdet, 
bör användningen av radiospektrum planeras strategiskt. Åtgärder bör vidtas i de fall 
förändringar av tekniken, marknaden eller lagstiftningen gör att fördelningen av 
radiospektrum måste anpassas mellan olika användningsområden. 
Politisk och rättslig grundval 
Strategisk planering av radiospektrums användning 
Direktiv 87/372/EEG 
(GSM) Medlemsstaterna skall utarbeta planer för GSM syftande till fullständig 
beläggning av de reserverade frekvenserna i enlighet med den kommersiella 
efterfrågan. 
Direktiv 90/544/EEG 
(ERMES) Medlemsstaterna skall utarbeta planer för ERMES syftande till fullständig 
beläggning av de reserverade frekvensbanden I enlighet med den kommersiella 
efterfrågan. 
Rådets resolution 90/C 
166/02 CEPT skall utfärda rekommendationer till tillsynsmyndigheterna 
gemenskapen om det långsiktiga behovet av radiospektrum. eller 
Rådets resolution 95/C 
188/0242 CEPT skall åstadkomma en bättre avvägd allokering av frekvensspektrum 
mellan dess olika användningsområden. 
Inom ramen för ERC skall man tillhandahålla frekvenser för mobil- och 
personkommunikation vilka uppfyller europeiska standarder. 
Medlemsstaterna skall offentliggöra frekvensplanerna och förfarandena för 
allokering av frekvenser till bestämda tjänster. 
Medlemsstaterna skall varje år offentliggöra, på begäran tillhandahålla och till 
kommissionen överlämna allokeringsplanen för frekvenser som reserverats för 
mobil- och personkommunikationstjänster. Planen för framtida utökning av 
sådana frekvenser skall finnas med. Kommissionens 
direktiv 96/2/EG43 
42 Rådets resolution av den 29 juni 1995 om utvecklandet av nya former för mobil- och personkommunikationer 
inom Europeiska unionen, 95/C 188/02, EGT C 188/3, 22.7.1995. 
Ii 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
Den aktuella frekvensallokeringen skall ses över med jämna mellanrum. Det 
krävs även detaljerad kunskap om nuläget beträffande allokering och 
användning av radiospektrum. 
Om antalet tillstånd är begränsat på grund av spektrumbrist, skall 
medlemsstaterna utreda ifall den tekniska utvecklingen kan innebära att 
spektrum frigörs för ytterligare tillstånd. 
Nuvarande arbetssätt 
Den strategiska planeringen av radiospektrums användning hanteras på följande sätt på 
gemenskapsnivå: 
• Övervakning av hur gemenskapens krav beträffande planering av 
radiospektrumanvändningen för mobil- och personkommunikation tillämpas 
I kommissionens meddelande om hur frekvensdirektiven för mobilkommunikation 
genomförts och hur de fungerar44 konstaterades att bara ett begränsat antal 
medlemsstater hittills har underrättat kommissionen om sina planer beträffande tillgången 
på radiospektrum för mobil- och personkommunikation. Särskilt inom området mobil- och 
satellitkommunikation (GSM, UMTS och S-PCS) försöker marknadsaktörerna emellertid 
nå klarhet beträffande den framtida tillgången på radiospektrum för sådana tillämpningar. 
Det gäller också andra områden än telekommunikation. Det behövs t.ex. gemensamma 
europeiska frekvensband för att skapa förutsättningar för gemenskapens politiska 
åtgärder inom områdena transporter, rundradio och FoU. 
• Europeiska gemenskapen deltar i upprättandet av en europeisk 
frekvensfördelningstabell 
Gemenskapen är med och finansierar CEPT:s genomförande av detaljerade 
spektrumutredningar (DSI-projektet, Detailed Spectrum investigations), som# bör ge 
underlag för upprättandet av en harmoniserad europeisk tabell för frekvensfördelning och 
frekvensanvändning (CEPT skall enligt planerna vara färdig med den senast år 2008). 
CEPT har dessutom fått tillgång till externa utredningar, som genomförts på 
kommissionen uppdrag och som behandlar marknadens utveckling i fråga om 
radiokommunikationstjänster. 
• Medlemsstaterna är inte skyldiga att följa CEPT:s preliminära europeiska 
frekvensfördelningstabell när de planerar radiospektrum 
Det finns inga offentliga uppgifter om i vilken utsträckning medlemsstaternas nationella 
planering av radiospektrumanvändningen överensstämmer med den preliminära 
versionen av CEPTrs europeiska frekvensfördelningstabell, eftersom den tillämpas på 
frivillig basis. Medlemsstaterna brukar i allt större utsträckning öppet redovisa de 
nationella frekvensfördelningstabellema. Det finns emellertid stora nationella variationer i 
fråga om uppställningen och utformningen av sådana tabeller. Det saknas uppgifter om 
läget beträffande radiospektrumallokeringen för gemenskapen som helhet. 
43 Kommissionens direktiv 96/2/EG av den 16 januari 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på 
mobil- och personkommunikation, L 20/59, 26.1.1996. 
44 Se fotnot 17. 
11 
Sr/aga // EU:s radiospektrumpolitik 
Q Inga särskilda rekommendationer lämnas till Europeiska gemenskapen om de 
långsiktiga kraven i fråga om radiospektrum 
Kommissionen har hittills inte fått vetskap om huruvida det genomförs några nationella 
översyner av den nuvarande radiospektrumallokeringen eller huruvida den tekniska 
utvecklingen skulle göra det möjligt att utfärda ytterligare tillstånd. CEPT har hittills inte 
lämnat några långsiktiga rekommendationer till gemenskapen beträffande radiospektrum. 
Inte heller har CEPT vidtagit några konkreta åtgärder för att åstadkomma en bättre 
avvägning av radiospektrumfördelningen mellan olika användningsområden. 
2. Harmonisering av radiospektrumallokering 
Huvudmål: Att säkra harmoniserad tillgång på radiospektrum för Europaomfattande 
tjänster 
Fastställande av EU-omfattande och internationella frekvensband är av avgörande 
betydelse för att man skall kunna uppnå fri rörlighet för varor och individer samt fritt 
tillhandahållande av tjänster. Samordningen av radiospektrum är därför en central fråga 
för organisationen av EG:s inre marknad. Harmoniseringen av radiospektrum åstadkoms 
genom åtgärder för frekvensallokering, dvs. åtgärder som innebär att man avdelar 
frekvensband för tillhandahållande av bestämda tjänster samt att man fastställer de 
tekniska villkor som skall uppfyllas. 
Politisk och rättslig grundval 
Harmoniserad allokering av radiospektrum 
Direktiv 87/372/EEG 
(GSM)45 Medlemsstaterna skall reservera särskilda frekvensband för GSM. 
Direktiv 90/544/EEG 
(ERMES)46 Medlemsstaterna skall reservera särskilda frekvensband för ERMES. 
Direktiv 91/287/EEG 
(DECT)47 • Medlemsstaterna skall reservera särskilda frekvensband för DECT. 
Rådets förordning 90/C 
166/02 CEPT skall lämna rekommendationer till tillsynsmyndigheterna eller 
gemenskapen om lämpliga frekvenser för Europaomfattande tjänster. 
Rådets förordning 92/C 
318/01 Medlemsstaterna bör delta i utformningen av ERC-beslut. 
Medlemsstaterna bör åta sig att genomföra ERC-beslut som rör TFTS och 
RTT, I enlighet med ERC-förfarandena. 
45 
46 
47 Rådets direktiv 87/372/EEG av den 25 juni 1987 om vilka frekvensband som skall reserveras för det 
samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation 
inom gemenskapen, EGT L 196/85, 17.7.1987. Detta direktiv antogs tillsammans med rådets rekommendation 
87/371/EEG av den 25 juni 1987 om det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär 
digital, landbaserad mobilkommunikation i Europeiska gemenskapen, EGT L 196/81,17.7.1987. 
Rådets direktiv 90/544/EEG av den 9 oktober 1990 om frekvensband för det samordnade införandet av 
alleuropeisk, landbaserad, allmänt tillgänglig, radiobaserad personsökning i gemenskapen, EGT L 310/28, 
9.11.1990. Detta direktiv antogs tillsammans med rådets rekommedation 90/543/EEG av den 9 oktober 1990 
om det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, landbaserad, personsökning i gemenskapen, 
EGT L 310/23, 9.11.1990. 
Rådets direktiv 91/287/EEG av den 3 juni 1991 om det frekvensband som skall tilldelas för det samordnade 
införandet av digital europeisk trådlös telekommunikation DECT i gemenskapen, EGT L 144/45, 8.6.1991. Detta 
direktiv antogs tillsammans med rådets rekommendation 91/288/EEC av den 3 juni 1991 om det samordnade 
införandet av digital europeisk trådlös telekommunikation i gemenskapen, EGT L 144/476, 8.6.1991. 
Ill 33 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
Europaparlamentets och 
rådets beslut om S-PCS48 CEPT får i uppdrag att harmonisera frekvensanvändning och tillståndsvillkor 
för S-PCS. 
Om CEPT:s insatser eller medlemsstaternas genomförandeåtgärder inte 
räcker, skall ytterligare åtgärder vidtas på gemenskapsnivå. 
Förslag till 
Europaparlamentets och 
rådets beslut om UMTS49 CEPT får i uppdrag att harmonisera frekvensanvändning och tillståndsvillkor 
för UMTS. 
Om CEPT:s insatser eller medlemsstaternas genomförandeåtgärder inte 
räcker, skall ytterligare åtgärder vidtas på gemenskapsnivå. 
Nuvarande arbetssätt 
På operativ nivå säkerställs tillgången på harmoniserade frekvensband i Europeiska 
gemenskapen på något av följande sätt: 
• Europeiska gemenskapen antar särskilda lagbestämmelser i vilka det krävs att 
harmoniserade frekvensband skall göras tillgängliga av medlemsstaterna 
Denna metod har används tidigare för GSM, ERMES och DECT. Om medlemsstaterna 
inte genomför dessa bestämmelser kan lämpliga åtgärder vidtas på gemenskapsnivå. 
• Gemenskapen antar lagbestämmelser för ett harmoniserat införande av system och 
uppdrar åt CEPT att harmonisera berörda frekvensband 
Detta nya tillvägagångssätt används för S-PCS och UMTS och gör det möjligt att vidta 
åtgärder på gemenskapsnivå om medlemsstaterna inte rättar sig efter de bestämmelser 
som antagits. 
• Gemenskapen bidrar med delfinansiering så att CEPT kan genomföra det tekniska 
arbete som krävs för harmoniseringen av radiospektrumallokering 
Genom ett samförståndsavtal och ett ramavtal med CEPT ERC-ERO kan kommissionen 
ge ERC-ERO i uppdrag att genomföra det tekniska arbete som krävs för att man skall 
åstadkomma en harmoniserad allokering av radiospektrum. Enligt denna metod beslutar 
emellertid CEPT-medlemmama, inbegripet medlemsstaterna, huruvida man skall följa upp 
det arbete som genomförts av ERC-ERO, dvs. genom att anta bestämmelser för 
harmonisering av radiospektrum. Dessutom bestämmer enskilda CEPT-medlemmar 
individuellt om man skall genomföra de bestämmelser som antagits av CEPT. 
• CEPT beslutar på eget initiativ om man skall utforma, anta och genomföra 
harmoniseringsbestämmelser 
För alla andra fall än de som beskrivs ovan är det CEPT som tar initiativet till att 
åstadkomma harmonisering av radiospektrum. CEPT-rekommendationer lämnas alltid 
som förslag till de 43 medlemsländerna, inte till gemenskapen som helhet. Om CEPT 
utformar bestämmelser som inte formellt begärts av gemenskapen, skall 
medlemsstaterna anta och genomföra dessa på frivillig basis. Även om 
48 Europaparlamentets och rådets beslut nr 710/97/EG av den 24 mars 1997 om ett samordnat tillvägagångssätt 
vid auktorisation inom området för satellittjänster för personkommunikation inom gemenskapen, EGT L 105, 
23.4.1997. 
49 Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om samordnat införande av system för mobil och trådlös 
telekommunikation (UMTS) i gemenskapen, KOM(1998) 58, EGT C 131, 29.4.1998. 
IV 
31 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
gemenskapsmedel används för att fastställa tillgången på radiospektrum och 
omfattningen av harmoniseringen för Europaomfattande tjänster, så finns det inget 
formellt eller rättsligt system som tvingar CEPT att anta lämpliga bestämmelser eller 
medlemsstaterna att genomföra dem. 
3. Radiospektrum - tilldelning och tillståndsgivning 
Huvudmål: Tillämpning av de regler enligt vilka användare tilldelas och 
tillsynsmyndigheter fördelar radiospektrum 
Frekvenstilldelning är den process i vilken myndigheterna ger enskilda användare rätt 
att använda radiostationer eller att tillhandahålla radiotjänster inom angivna frekvensband. 
Tilldelningen av radiospektrum till enskilda användare och utfärdande av tillstånd till 
radiooperatörer sker enligt Europeiska gemenskapens rättsliga principer, däribland 
konkurrenslagstiftningen. Dessa principer syftar till att i fråga om lagstiftningen skapa lika 
marknadsvillkor för alla användare av radiospektrum, och dessa villkor skall vara 
baserade på öppenhet, objektivitet, icke-diskriminering och insyn. De skall också främja 
teknisk utveckling och konkurrens. 
Rättslig grundval 
Radiospektrum - tiildelning och tillstandsgivning 
Ramdirektiv fdr ONP50 * Villkor betraffande tillgang till och anvandning av frekvenser skall vara objektiva, 
icke-diskriminerande, oppna for insyn samt sta i rimligt fOrhallande till det mal 
som efterstravas. 
• F6r att sSkerstaila en effektiv frekvensanvandning och fOr att undvika skadlig 
interferons, far medlemsstatema begransa tillgangen till frekvenser. 
Kommissionens • BegrSnsning av antalet tillstand for mobil- och personkommunikationssystem §r 
direktiv 96/2/EG tillaten endast dar det rader brist pa radiofrekvenser och fdr att sakerstaila 
uppfyllandet av vasentliga krav (dvs. nStets driftssakerhet, uppratthallande av 
nStets integritet, samverkan mellan tjanster, dataskydd, skydd av miljOn samt 
fysisk planering). 
• Sa snart frekvenser blir tillgangliga skall medlemsstatema utfarda tillstand, och 
tillgangliga frekvenser skall fordelas enligt principer som kannetecknas av 
Oppenhet, insyn och icke-diskriminering. 
• En effektiv radiospektrumanvandning och effektiv konkurrens skall sakerstailas. 
• Medlemsstatema far inte begransa mOjIigheten att kombinera mobila tekniska 
lOsningar eller system, sarskilt inte om s.k. multistandardutrustning ar tillganglig. 
Vid behov skall,de ocksa anta bestammelser fdr att sakerstaila effektiv 
konkurrens. 
Tillstandsdirektivet^1 * Tiildelning av frekvenser skall ske enligt valdefinierade fdrfaranden och inom 
faststailda tidsramar. 
• Man far gdra atskillnad mellan frekvenstillstand och tillstand f6r att tillhandahSlla 
tjanster. 
50 
51 Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av rådets direktiv 
90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet, EGT L 
295/23. 29.10.1997. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997 om gemensamma ramar för allmän 
auktorisaUon och individuella tillstånd på teletjänstområdet, EGT L 117/15, 5.5.1997. 
3f 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
En medlemsstat får begränsa antalet tillstånd endast för att säkerställa ett 
effektivt utnyttjande av radiofrekvenser. Den skall därvid lägga vederbörlig vikt 
vid behovet av att ge användarna så stort utbyte som möjligt och främja 
konkurrensen, och den skall också offentliggöra och ompröva besluten om att 
begränsa antalet samt uppmana till tillståndsansökningar. 
Individuella tillstånd skall offentliggöras och beviljas inom rimliga tidsfrister via 
förfaranden som kännetecknas av öppenhet, icke-diskriminering och öppenhet. 
Icke-diskriminerande avgifter får tas ut för beviljande av individuella tillstånd, 
men detta får inte inverka negativt på utvecklingen av tjänster och 
konkurrensen. 
Nuvarande arbetssätt 
Tilldelning och tillståndsgivning avseende radiospektrum i Europeiska gemenskapen 
sker enligt följande: 
a Tillståndsgivning avseende enskilda operatörer sker på medlemsstatsnivå, men 
måste följa Europeiska gemenskapens rättsliga principer, i synnerhet 
konkurrensreglerna och de villkor som fastställs i tillståndsdirektivet 
Medlemsstaterna kan i princip välja mellan att använda individuella tillstånd eller att 
acceptera generella tillstånd (kallat allmänna auktorisationer i direktivet), men vanligen 
kräver man individuella tillstånd för radiokommunikationssystem och besläktade tjänster. 
Tillståndsvillkor och tilldelningsmetoder kan variera mellan medlemsstaterna. Detta gäller 
såväl tilldelningsförfarandena som de tillståndsvillkor som gäller för sökande. Sådana 
skillnader finns också för Europatäckande eller världsomspännande system. 
• Ett tillstånd att tillhandahålla en tjänst är i de flesta fallen kopplat till ett tillstånd 
som ger rätt att använda radiospektrum 
Att göra åtskillnad mellan tillstånd för tjänster och tillstånd för användning av spektrum är 
inte etablerad praxis, även om det är juridiskt möjligt enligt tillståndsdirektivet. 
• Där det finns tillgång på radiospektrum måste det fördelas på begäran 
I de fall bestämmelser om allokering av radiospektrum har antagits och genomförts, bör 
medlemsstaterna på erforderligt sätt och utan dröjsmål behandla ansökningar om 
frekvensanvändning. 
Q Tilldelningen och användningen av radiospektrum skall främja konkurrensen och 
ge användarna största möjliga utbyte 
Med hänsyn till varje lands situation och utifrån marknadens och samhällets behov, skall 
sätten för tilldelning av radiospektrum leda till den mest effektiva användningen av 
radiospektrum genom ett konkurrensutsatt tillhandahållande av tjänster så att användarna 
får största möjliga utbyte. 
vi 30 
B//aga // EU:s radiospektrumpolitik 
4. Radioutrustning och standarder 
Huvudmål: Att tillämpa bestämmelserna för saluföring och bruk av radioutrustning 
Gemensamma frekvensband är en förutsättning för att man skall kunna använda 
radioutrustning i olika länder, minimera samordningsproblemen vid gränser och tillverka 
stora serier av den utrustning som behövs för att göra Europas näringsliv 
konkurrenskraftigt på världsmarknaderna. Syftet med gemenskapens politik inom 
standardiseringsområdet är att möjliggöra icke-diskriminerande och teknikneutral tillgång 
till radiospektrum och samtidigt åstadkomma driftskompatibilitet och förutsättningar för att 
tillhandahålla Europaomfattande tjänster. 
Politisk och rättslig grundval 
Radioutrustning och standarder 
Rådets resolution 90/C 
166/02 Gemensamma frekvensband är en förutsättning för att man skall kunna 
använda radioutrustning i olika länder, minimera samordningsproblemen vid 
gränser och tillverka stora serier av den utrustning som behövs för att göra 
Europas näringsliv konkurrenskraftigt på världsmarknaden. 
CEPT skall bedriva nära samverkan med ETSI för att trygga den viktiga 
länken mellan frekvensplanering och standardisering. 
Förslag till Europaparla­
mentets och rådets 
direktiv beträffande 
ansluten teleutrustning 
(RTTE)52 Fri rörlighet för radioutrustning i Europeiska gemenskapen. 
Inrättandet av allmänna rambestämmelser för tillstånd att använda 
radioutrustning. 
Avskaffandet av förhandskontroll för utsläppande på marknaden (certifiering 
utförd av tredje part); utsläppande på marknaden av utrustning, som 
använder sig av frekvenser som inte är harmoniserade, måste anmälas 
minst fyra veckor i förväg. 
Medlemsstaterna måste planera användningen av radiospektrum på ett sätt 
som är öppet för insyn. 
Nuvarande arbetssätt 
Sambandet mellan harmoniseringen av radiospektrum och standarder regleras på 
följande sätt: 
a Gemensamma europeiska standarder för telekommunikation tas fram inom ETSI 
Utarbetandet av gemensamma europeiska telekomstandarder sker inom ETSI 
(europeiska standardiseringsinstitutet för telekommunikation). Vid behov, t.ex. när det 
krävs en gemensam teknisk grundval för en gemenskapslag, får Europeiska 
gemenskapen ge stöd åt ETSI för utarbetandet av sådana standarder. Gemenskapen får 
också uppdra åt CEPT att fastställa och harmonisera det radiospektrum som behövs. 
52 KOM(1997) 257, EGT C 248, 14.8.1997. En gemensam ståndpunkt har fastställts: Rådets gemensamma 
ståndpunkt (EG) nr 39/98 av den 8.6.1998, EGT C 227/37, 20.7.1998. Det föreslagna direktivet är avsett att 
ersätta Europaparlamentets och rådets direktiv 98/13/EG av den 12 februari 1998 om teleterminalutrustning och 
jordstationsutrustning för satellitkommunikation, inklusive ömsesidigt erkännande av utrustningamas 
överensstämmelse, EGT L 074,12.3.1998. 
VII 
ty 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
Q CEPT och ETSI har inrättat samverkansformer 
I fråga om sambandet mellan radiospektrum och standarder regleras samordningen 
mellan CEPT-ERC och ETSI av ett samförståndsavtal. Representanter från ETSI deltar i 
CEPT:s arbetsprogram och vice versa. 
Den fria rörligheten för och idrifttagandet av radioutrustning regleras på gemenskapsnivå 
på följande sätt: 
• Den fria rörligheten för radioutrustning och dess användning kommer att regleras 
av gemenskapslagstiftning 
Radioutrustning omfattas av det föreslagna direktivet om ansluten teleutrustning. Genom 
det föreslagna direktivet kommer lagstiftningshindren för den fria rörligheten för 
radioutrustning och för dess användning att avlägsnas, samtidigt som det tillgodoser 
medlemsstaternas behov av att skydda radiospektrum. Genom det föreslagna direktivet 
kommer förhandskontroll för utsläppande på marknaden att avskaffas. I stället kommer 
man att förlita sig på ansvar och åtaganden hos tillverkare och leverantörer, samtidigt som 
medlemsstaterna kommer att få ökat ansvar för övervakningen. I det nya systemet 
kommer obligatoriska standarder och nationella specifikationer, som är vanligt 
förekommande i de system som skall ersättas, att vara avskaffade. 
5. Pen institutionella ramen för samordning av frekvenser 
Huvudmål: Att se till att ramen för samordning av radiospektrum överensstämmer 
med gemenskapens intressen och internationella åtaganden 
Huvudprincipen för gemenskapens åtgärder inom detta område har varit att ägna särskild 
uppmärksamhet åt möjligheten att, i vissa fall, via internationella avtal uppnå de mål som 
anges i EG-fördraget, i stället för via interna gemenskapsåtgärder. Annorlunda uttryckt: 
när lämpliga och effektiva åtgärder redan har vidtagits på internationell nivå, kan 
gemenskapen avstå från att vidta särskilda åtgärder på gemenskapsnivå. Efter det att 
rådet i början av 1990-talet antagit en rad resolutioner och slutsatser, har Europeiska 
gemenskapen strävat efter att se till att medlemsstaternas samordning av 
radiospektrumanvändningen - i Europeiska post- och telekonferensen (CEPT) samt i 
Internationella teleunionens (ITU) världsradiokonferenser (WRC) - överensstämmer med 
gemenskapens intressen. 
vin 
3? 
Bilaga II EU:s radiospektrumpolitik 
Politisk grundval 
Ram f6r samordning av radiospektrum i Europa 
Radets fdrordning 90/C • Kommissionen och medlemsstatema skall stOdja CEPT-ramen, inbegripet 
166/0253 inrattandet av ERO (European Radiocommunications Office). 
• CEPT skall beakta yttranden frSn nationella frekvensexperter, frSn 
telekomorganisationer och andra tjansteleverantOrer samt fran industrin och 
anvSndare. 
• CEPT skall ge rekommendationer, till tillsynsmyndigheter eller till 
gemenskapen, om lampliga frekvenser for Europaomfattande tjanster. 
• CEPT skall ge rekommendationer, till tillsynsmyndigheter eller till 
gemenskapen, om ISngsiktiga krav avseende frekvensspektrum. 
Radets fdrordning 92/C • Kommissionen skall till fullo beakta Europeiska radiokommittens (ERC) 
318/01 ** beslutsfdrfarande som huvudmetod for att garantera att nfidvandiga 
frekvenser tillhandahails for nya Europaomfattande radiotjanster. 
Radets slutsatser av den 7 "• Bekraftelse av rSdets resolution 92/C 318/01. 
• ERC:s beslutsmodell skall genomforas, och 
• Kommissionen skall underteckna ett samfOrstandsavtal och ett ramavtal med 
ERC-ERO i detta syfte. 
Europelsk samordning f6r ITU-WRC 
Fdrordning 90/C 166/02 • CEPT skall ta fram gemensamma europeiska standpunkter fdr ITU-WRC. 
Ridets slutsatser av den 3 "• Gemenskapens samordning skall ske inom ramen ffir WRC endast om 
februari 1992 CEPT-samordning inte leder till de avtal som kravs f5r att man skall kunna 
havda gemenskapens och medlemsstaternas intressen. 
• N3r det gailer frekvensdirektiven (GSM, DECT och ERMES) ar det endast 
gemenskapen som kan ingS externa fdrpliktelser pa WRC-niva. 
Radets slutsatser av den • Bekraftelse av radets slutsatser av den 3 februari 1992. 
22 September 1997 
• Kommissionen skall delta i nara samarbete med CEPT-CPG, aven nar det 
gailer bilaterala avtal med tredje land och regionala telekomorganisationer. 
• Kommissionen skall inratta ett system f6r samrad med industrin. 
Nuvarande arbetssätt 
I fråga om ramen för den europeiska samordningen strävar Europeiska gemenskapen 
efter att säkerställa överensstämmelse, mellan medlemsstaternas ståndpunkter (i CEPT och 
ITU-WRC) och rättsliga åtaganden och överenskomna inriktningar av politiken, på följande 
sätt: 
53 Rådets resolutlon av den 28 juni 1990 om stärkande av det europeiska samarbetet rörande radiofrekvenser, 
särskilt med avseende pä tjänster med en alleuropeisk dimension (EGT C 166/4, 7.7.90). 
54 Rådets resolution av den 19 november 1992 om genomförande inom gemenskapen av Europeiska 
radiokommittén ERC.s beslut (EGT C 318/1,4.12.92). 
IX 
7) 
Bilagall EU:sradiospektrumpolitik 
Medlemsstaternas ståndpunkter i CEPT och ITU-WRC måste överensstämma med 
bestämda mål som finns inom politik och lagstiftning i Europeiska gemenskapen 
Detta förfarande tillämpas för mobil- och satellitkommunikation (dvs. GSM, DECT, 
ERMES, S-PCS och UMTS). Om CEPT.s arbete eller medlemsstaternas genomförande 
av harmoniseringsbestämmelser är otillfredsställande kan lämpliga åtgärder «vidtas på 
gemenskapsnivå. 
Om det inte finns några bestämda gemenskapsmål, skall Europeiska 
kommissionen bedöma, på grundval av teknisk information som är tillgänglig inom 
CEPT och ITU-WRC, huruvida gemenskapens politiska och ekonomiska intressen 
tillvaratas 
Kommissionen är rådgivare åt CEPT och företräder gemenskapen som observatör i ITU-
WRC. Dessa organ behandlar behovet av en harmonisering av radiospektrum med 
utgångspunkt i tekniska underlag. I denna process är medlemsstaternas ståndpunkteNnte 
beroende av någon form av gemenskapssamordning, och CEPT och medlemsstaterna 
har sista ordet när det gäller huruvida man skall stödja antagandet och genomförandet av 
bestämmelser som rör harmonisering av radiospektrum. Medlemsstaternas ståndpunkter 
är i allmänhet inte beroende av någon form av gemenskapssamordning i denna process. 
Gemenskapen bidrar till CEPT:s arbete med att utforma åtgärder för harmonisering 
av radiospektrum eller europeiska ståndpunkter för ITU-WRC 
Via ett samförståndsavtal och ett ramavtal med ERC-ERO kan gemenskapen bidra 
ekonomiskt till utarbetandet av lämpliga åtgärder och ståndpunkter, även om den saknar 
de rättsliga medel som krävs för att driva igenom beslut eller se till att de verkställs. 
Medlemsstaternas ståndpunkter är i allmänhet inte beroende av någon form av 
gemenskapssamordning i denna process. 
Hå 
Bilaga III Förkortningar 
BILAGA III 
FÖRKORTNINGAR 
ACTS 
CEPT 
CPG 
DECT 
DSI 
DVB 
EBU 
ECP 
ECTRA 
EEA 
EO 
ERC 
ERMES 
ERO 
ESA 
ETSI 
EC 
EU 
EUMETSAT 
GATS Advance Communications Technology Systems 
European Conference of Postal and Telecommunications 
Administrations (Europeiska post- och telekonferensen) 
Conference Preparatory Group of the CEPT (CEPT:s 
konferensförberedande grupp) 
Digital European Cordless Telecommunications (digital europeisk 
trådlös telekommunikation) 
Detailed Spectrum Investigation (detaljerad spektrumanalys) 
Digital Video Broadcasting 
European Broadcasting Union (Europeiska radiounionen) 
European Common Proposals (Gemensamt europeiskt 
förslag som skall antas av CEPT-CPG) 
European Committee for Telecommunications Regulatory Affairs 
(Europeiska kontoret för förordningar på teleområdet - en CEPT-
kommitté) 
European Economic Area (EES - Europeiska ekonomiska 
samarbetsområdet) 
Earth Observation (jordobservation) 
European Radiocommunications Committee of CEPT (Europeiska 
radiokommittén inom CEPT) 
European Radio Messaging system (Europatäckande 
personsökningssystem) 
European Radiocommunications Office (inom CEPT) 
European Space Agency (Europeiska rymdorganisationen) 
European Telecommunications Standards Institute (Europeiska 
standardiseringsinstitutet för telekommunikation) 
European Commission (Europeiska kommissionen) 
Europeiska unionen 
European Meteorological Satellite (Europaorganisationen för 
utnyttjande av meteorologiska satelliter) 
General Agreement on Trade in Services (WTO: Allmänna 
tjänstehandelsavtalet) 
k( 
Bilaga III Förkortningar 
GLONASS 
GNSS 
GMPCS MoU 
GSM 
ICAO 
IMT 
IMO 
IT 
ITU 
ITURR 
MSS 
ONP 
RACE 
RTD 
RTTE 
S-PCS 
TENs 
WLL 
WRC 
WTO 
UMTS Global Orbiting Navigation Satellite System (Ryska Federationens 
globala satellitnavigationssystem) 
Global Navigation Satellite System (globalt system för 
satellitnavigation) 
Global Mobile Personal Communications Services Memorandum of 
Understanding (ITU) (samförståndsavtal om globala mobila 
personkommunikationstjänster) 
Global System for Mobile communications (europeiskt digitalt 
mobiltelesystem) 
International Civil Aviation Organisation (Internationella civila 
luftfartsorganisationen) 
International Mobile Telecommunications 
International Maritime Organisation (Internationella 
sjöfartsorganisationen) 
Informationsteknik 
International Telecommunication Union (Internationella teleunionen) 
Radio Regulations of the ITU (ITU:s radioreglementen) 
Mobile Satellite Services (mobilsatellittjänst) 
Open Network Provision (tillhandahållande av öppna nät) 
Research and technology development in advanced communications 
in Europe (forskning och utveckling inom avancerad 
kommunikationsteknik i Europa) 
Research and Technological Development (FoTU - Forskning och 
teknisk utveckling) 
Radio and Telecommunications Terminal Equipment (direktiv 
beträffande ansluten teleutrustning) 
Satellite Personal Communications Services (satellittjänster för 
personkommunikation) 
Trans European networks (transeuropeiska nät) 
Wireless Local Loop (radio i accessnätet) 
World Radiocommunications Conference (ITU) 
(Världsradiokonferens) 
World Trade Organisation (Världshandelsorganisationen) 
Universal Mobile Telecommunications System (universellt 
mobilt telekommunikationssystem) 
m 
ISSN 1024-4506 
KOM(98) 596 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 10 16 
Katalognummer : CB-CO-98-759-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
Hl