P6_TA(2006)0319
Utveckling och migration
Europaparlamentets resolution om utveckling och migration (2005/2244(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
—med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska
och sociala kommittén samt Regionkommittén med titeln ”Migration och utveckling: konkreta riktlinjer”
(KOM(2005)0390),
—med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om gemensamma normer och
förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna(KOM(2005)0391),
—med beaktande av kommissionens meddelanden till rådet och Europaparlamentet med följande titlar:
”Prioriterade åtgärder för att lösa migrationsutmaningarna –Första uppföljningen av mötet på
Hampton Court” (KOM(2005)0621), ”EU:s handlingsstrategi mot personalbristen inom hälso- och sjuk-
vården i utvecklingsländerna” (KOM(2005)0642) och ”Tematiskt program för samarbete med tredjeländer
om migration och asyl” (KOM(2006)0026),
—med beaktande av punkt IV i de senaste slutsatserna från Europeiska rådets möte i Bryssel, den
15-16 december 2005: ”Övergripande strategi för migration”,
—med beaktande av resolutionerna A/RES/58/208, A/RES/59/241 och A/RES/60/205 från FN:s generalför-
samling, i vilka det föreskrivs en dialog på hög nivå vid det 61:a sammanträdet 2006 om internationellmigration och utveckling,
—med beaktande av partnerskapsavtalet mellan länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS), å ena
sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonouden 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) (
1) och ändrat i Luxemburg den 25 juni 2005 (2), särskilt artikel 13
om migration,
—med beaktande av Brysselförklaringen om asyl, migration och mobilitet och handlingsplanen för genom-
förande av denna förklaring som antogs den 13 april 2006 i Bryssel vid det första mötet förAVS-ländernas ministrar för asyl-, migrations- och mobilitetsfrågor,
—med beaktande av FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och tillhörande
protokoll,
—med beaktande av beslut nr 4/2005 av AVS-EG-ministerrådet av den 13 april 2005 om användning av
medel ur reserven i nionde Europeiska utvecklingsfondens anslag för långsiktig utveckling (
3),
—med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare med titeln ”Global studie om kvinnors roll för
utveckling, 2004: kvinnor och internationell migration”, A/59/287/Add.1,
—med beaktande av Världsbankens rapport med titeln: ”Global Economic Prospects 2006: Economic
Implications of Remittances and Migration” (4),
—med beaktande av rapporten från den globala kommissionen om internationell migration från
oktober 2005 med titeln ”Migration i en sammanlänkad värld: nya handlingsmöjligheter” (5),
—med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 18,
19 och 21,13.12.2006 C 303 E/852 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
(1) EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.
(2) EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.
(3) EUT L 164, 24.6.2005, s. 46.
(4) Internet: www.worldbank.org/globaloutlook.
(5) Internet: www.gcim.org (oktober 2005).
—med beaktande av de åtaganden som medlemsstaterna ingick 2005, framför allt
—att Europeiska unionen och dess medlemsstater senast 2015 skall uppnå FN:s mål om 0,7 procent av
bruttonationalinkomsten, vilket bör innebära att unionens bidrag till millennieutvecklingsmålen ökarfrån 33 miljarder euro 2003 till mer än 84 miljarder euro 2015 (slutsatser från Europeiska rådets
möte i Bryssel den 16-17 juni 2005),
—att Europeiska unionen och övriga biståndsgivare fördubblar sitt stöd till Afrika, vilket bör ge ett
offentligt utvecklingsbistånd på 25 miljarder US-dollar år 2010 (
1) (kommuniké av den 8 juli 2005
från G8-mötet i Gleneagles),
—med beaktande av ILO:s rekommendation nr 151 om migrerande arbetstagare,
—med beaktande av den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas rege-
ringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklings-politik, med titeln ”Europeiskt samförstånd” (
2) av den 20 december 2005, som innehåller en allmän
handlingsram för EU i fråga om utveckling,
—med beaktande av Wiendeklarationen, som antogs vid det fjärde toppmötet mellan Europeiska unionen
och Latinamerika den 12 maj 2006,
—med beaktande av sina resolutioner av den 17 november 2005 om en utvecklingsstrategi för Afrika (3),
av den 15 november 2005 om globaliseringens sociala dimension (4), av den 26 oktober 2005 om en
gemenskapsmetod för hantering av ekonomisk migration (5), av den 9 juni 2005 om sambandet mellan
laglig och olaglig migration och integrationen av invandrare (6) och av den 12 april 2005 om
Europeiska unionens roll när det gäller att uppnå millennieutvecklingsmålen (7),
—med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2836/98 av den 22 december 1998 om genusfrågornas
integrering med utvecklingssamarbetet (8),
—med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
—med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och yttrandena från utrikesutskottet,
utskottet för sysselsättning och sociala frågor, utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rätts-
liga och inrikes frågor samt utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män(A6-0210/2006), och av följande skäl,
A. Av 175 miljoner migranter (3 procent av världens befolkning) lever 40 procent i utvecklingsländer.
B. Migrationen är inget nytt fenomen, men med tanke på den omfattning den har fått i vår globaliserade
värld och det faktum att samtliga internationella aktörer har fått upp ögonen för den har den blivit enviktig politisk utmaning för det internationella samfundet.
C. Sedan åttiotalet har invandringen ökat markant utan att EU har kunnat erbjuda någon gemensam och
substantiell lösning.
D. EU tar emot invandrare från praktiskt taget samtliga utvecklingsländer. Det finns med andra ord ett
stort antal invandrare från Asien, Afrika och Latinamerika och det är inte troligt att detta fenomenkommer att minska i omfattning under de kommande åren.13.12.2006 C 303 E/853 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
(1) I förhållande till 2004 års nivåer motsvarar detta en fördubbling av stödet.
(2) EUT C 46, 24.2.2006, s. 1.
(3) Antagna texter, P6_TA(2005)0445.
(4) Antagna texter, P6_TA(2005)0427.
(5) Antagna texter, P6_TA(2005)0408.
(6) EUT C 124 E, 25.5.2006, s. 535.
(7) EUT C 33 E, 9.2.2006, s. 311.
(8) EGT L 354, 30.12.1998, s. 5.
E. Världssamfundet har ännu inte mobiliserat sig genom att göra betydande och gemensamma insatser.
F. Migrationsfrågan kräver en övergripande lösning från det internationella samfundet. EU har hittills inte
kunnat erbjuda någon övergripande politisk lösning och har inte utarbetat verktyg som är anpassade
till detta problem.
G. Eftersom det inte finns någon gemensam politik för att reglera migrationsströmmarna kan medlemssta-
terna fatta ensidiga beslut som gör det svårt för gemenskapen att anta en samstämmig ståndpunkt.
H. Lösningen på invandringsfenomenet måste vara resultatet av ett så brett samförstånd som möjligt inom
EU, men också mellan de politiska partierna i varje medlemsstat.
I. I FN:s generalförsamling kommer det den 14-15 september 2006 att hållas en dialog på hög nivå om
internationell migration och utveckling.
J. Afrikanska unionen har placerat migrationsfrågan högt upp på sin dagordning under ledning av Alpha
Oumar Konaré, ordförande för Afrikanska unionens kommission.
K. Det faktum att migranterna drivs av olika motiv och att det därmed uppstår olika typer av migrant-
grupper bromsar genomförandet av en samstämmig och övergripande politik för att få migrationen attbidra till utveckling.
L. De flesta migranter kommer från Asien och Latinamerika, men Afrika utmärker sig genom de omfat-
tande negativa effekter som migrationen leder till.
M. Mottagarländerna i nord utgör föremål för de flesta analyser samtidigt som 60 procent av migranterna
inte lämnar södra halvklotet.
N. I Wiendeklarationen gjordes ett åtagande om att föra den övergripande dialogen framåt och stärka
samarbetet om migrationsfrågor mellan Europeiska unionen och Latinamerika.
O. Att endast höja det offentliga utvecklingsbiståndet löser inte frågan om sambandet mellan migration
och utveckling. Det är viktigt att även ta fram särskilda och nyskapande verktyg för att bättre lyfta framoch främja migranternas roll för att bekämpa fattigdom och främja utveckling.
P. Lösningen på detta fenomen bör ingå i de nationella och internationella strategierna för bekämpning
av fattigdom och för uppnående av millennieutvecklingsmålen.
Q. Rätten för länderna i syd att föra en självständig migrationspolitik måste erkännas och stödjas.
R. För länderna i syd innebär migration att de högst utbildade och mest företagsamma medborgarna
lämnar landet och att ”kompetensflykten” äventyrar tillhandahållandet av och kvaliteten på grundläg-
gande tjänster inom olika sektorer, i synnerhet hälso- och sjukvård.
S. Kvalificerade personer uppmuntras att utvandra av den selektiva mottagningspolitik som bedrivs av
nord under beteckningen ”vald migration”, vilket förvärrar den förlust av kompetent arbetskraft som
drabbar många länder i syd.
T. Enligt ordföranden för Afrikanska unionens kommission Alpha Oumar Konaré förvägrar denna politik
Afrika rätten till utveckling.
U. Cirkulär migration, som möjliggör in- och utresor mellan ursprungslandet och destinationslandet,
skapar stora möjligheter för utvecklingen i mottagar- och avreseländerna.13.12.2006 C 303 E/854 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
V. Genom gemensam utveckling, dvs. att potentialen hos de invandrargrupper som etablerat sig i de rika
länderna för att bidra till utvecklingen i deras ursprungsländer lyfts fram, kan migrationen bidra till
utveckling och till ömsesidig hjälp mellan folken.
W. Migranternas penningöverföringar till de respektive ursprungsländerna utgör en viktig utvecklingsmöj-
lighet, storleken på dessa överföringar överskrider vida världens offentliga utvecklingsbistånd och i deflesta fall är de finansiella kostnaderna och bankavgifterna för dessa överföringar mycket höga ochadministrationen medger ibland ingen insyn. Dessa överföringar används emellertid i första hand för
familjemedlemmarnas privata konsumtion och endast en liten del av dem finansierar investeringar och
utveckling.
X. Dessa överföringar kan emellertid inte ersätta eller rättfärdiga en minskning av det offentliga utveck-
lingsbiståndet.
Y. I världen fanns det under 2005 nästan 9,2 miljoner flyktingar och 25 miljoner personer som var
”internflyktingar”, varav hälften i Afrika. Dessa personer omfattas inte av något internationellt skydd,
vilket skapar en oacceptabel rangordning av offren.
Z. Antalet personer som tvingats till flykt eller som fördrivits på grund av naturkatastrofer ökar och skulle
enligt FN:s flyktingskommissariat kunna uppgå till 50 miljoner om några år.
AA. Integrering av migranter är en tvåvägsprocess som bygger på de ömsesidiga rättigheter och motsva-
rande skyldigheter som tillkommer lagliga migranter respektive värdlandet i fråga och vars syfte det äratt se till att invandrare kan delta i samhällslivet.
AB. Migranter, som drabbas av människohandel, diskriminering och social otrygghet, är en grupp som
ännu inte skyddas tillräckligt av världssamfundet och av nationell lagstiftning.
AC. Den internationella konventionen om skydd av rättigheterna för migrerande arbetstagare och deras
familjemedlemmar har inte ratificerats av någon medlemsstat.
AD. Europeiska unionen har endast anslagit 15 miljoner eurotill integrationsmålet sedan 1999, dvs. 0,5 euro
per invandrare.
AE. Bekämpningen av den människohandel som är knuten till migration samt av handeln med och det
sexuella utnyttjandet av kvinnor och barn bör upphöjas till en prioriterad fråga för EU.
AF. Kvinnor utgör 51 procent av alla migranter i den utvecklade världen och 46 procent i utvecklingslän-
derna (
1). Det informeras inte tillräckligt om vilka risker den illegala migrationen innebär, vilket gör att
kvinnliga migranter i större utsträckning utsätts för sexuellt utnyttjande, våld, diskriminering ochutnyttjande på arbetsplatsen, och kvinnornas särskilda roll beaktas inte inom migrationspolitiken.
AG. Migrationen kan hjälpa kvinnor att förbättra sina liv och bli mer självständiga, stödja de kvinnor som
är marginaliserade samt sätta stopp för förtryckande sociala relationer.
AH. Kvinnor tvingas dock ofta till migration på grund av exempelvis tvångsäktenskap, fattigdom eller
väpnade konflikter.
AI. Migrerande kvinnor är mer utsatta för sexuellt utnyttjande, diskriminering, exploatering på arbets-
platsen och ”brain-waste”, våld och hälsorisker, social isolering och människosmuggling.
AJ. Ett stort antal migrerande kvinnor bor för närvarande i EU utan giltiga handlingar, vilket ökar riskerna
för att de skall utsättas för exploatering på arbetsplatsen, sexuellt utnyttjande och sexuellt våld.13.12.2006 C 303 E/855 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
(1) ILO: Preventing discrimination, exploitation and abuse of women migrant workers: an information guide –booklet 1:
whz the focus on women international workers. Genève, 2003, ILO, s. 9.
1. Europaparlamentet är övertygat om att Europeiska unionen måste spela en viktig roll för att få migra-
tionen att bidra till utveckling.
2. Europaparlamentet framhåller att unionen måste komma med en övergripande politisk lösning av
regional natur som är särskilt inriktad på Afrika, migrationen inom syd och frågan om sambandet mellanutveckling och migration. Parlamentet kräver att migrationsfrågan högprioriteras på dagordningen och i den
politiska dialogen mellan företrädare för EU och de olika regioner med vilka EU har förbindelser, och ger sitt
stöd till att det anordnas ett toppmöte mellan företrädare för EU och Afrika för att hitta en gemensam poli-tisk lösning.
3. Europaparlamentet anser att den europeiska migrations- och utvecklingspolitiken i första hand bör utgå
från principerna om solidaritet med tredjeländer och utvecklingssamarbete i syfte att undanröja migrationensunderliggande orsaker, först och främst genom att utrota fattigdomen.
4. Europaparlamentet insisterar på att människors rörlighet skall ses som en rättighet som inte skall kunna
utnyttjas som en handelsvara. Parlamentet betonar att all politik på området måste vara inriktad på att
främja människors rätt att lämna ett land av fri vilja och inte av tvång.
5. Europaparlamentet understryker att Europeiska unionen endast kan bemöta invandringsfenomenet på
ett lämpligt sätt genom en gemensam strategi med tydliga mål som gör klart vilka mekanismer som står till
förfogande för medlemsstaterna för att tillsammans och på ett solidariskt sätt bemöta detta fenomen.
6. Europaparlamentet erinrar om samtliga staters skyldighet att bekämpa utnyttjande av och handel med
människor. Parlamentet påminner om de multilaterala instrument, t.ex. FN:s konvention mot gränsöverskri-
dande organiserad brottslighet och tillhörande protokoll, som existerar för att effektivt bekämpa människo-
handel, även i samband med invandring, för att skydda dessa personers grundläggande rättigheter samt föratt med rättsliga medel bestraffa de personer som ägnar sig åt sådan kriminell verksamhet. Parlamentetuppmanar de medlemsstater som ännu inte har ratificerat eller anslutit sig till denna konvention att utandröjsmål göra så.
7. Europaparlamentet vill att migrationsfrågorna integreras i EU:s utrikespolitik och att exemplet med
Barcelonaprocessen därvid följs.
8. Europaparlamentet lovordar rådets förslag om att hålla ett ministermöte inom partnerskapet mellan
Europa och Medelhavsområdet (EuroMed) om migration under 2006. Parlamentet välkomnar också det
toppmöte mellan Europa och Afrika om migration, som kommer att hållas i Rabat i juli 2006, för att disku-tera invandringen från Maghrebländerna och de afrikanska länderna söder om Sahara.
9. Europaparlamentet välkomnar alla ytterligare initiativ för att förbättra migrationspolitiken, och under-
stryker att denna kräver ett övergripande förhållningssätt som inbegriper en klar uppfattning om vilkaviktiga åtgärder som måste vidtas inom ramen för denna politik snarare än stöd till spridda åtgärder för attutveckla den.
10. Europaparlamentet rekommenderar att rådet vidtar lämpliga åtgärder för att se till att samarbetet och
samordningen förbättras mellan de ansvariga för migration och de ansvariga för utveckling i varje medlems-stat.
11. Europaparlamentet understryker att det är nödvändigt men inte tillräckligt att höja det offentliga
utvecklingsbiståndet för att få migrationen att bidra till utveckling. Parlamentet kräver att Europeiska unionen
och medlemsstaterna fullgör de åtaganden som ingicks under 2005.
12. Europaparlamentet rekommenderar att migration och dess inverkan på utvecklingen beaktas genom-
gående i alla diskussioner och insatser för att uppnå millennieutvecklingsmålen. Parlamentet påminner om
att en övergripande strategi endast kan bära frukt om det finns en lämplig juridisk ram både inom EU och iursprungsländerna.
13. Europaparlamentet betonar att migrationen bör integreras bättre i utvecklingspolitiken och i utveck-
lingsplanerna och rekommenderar att migrationen på nationell nivå skall ingå i strategidokumenten för
minskad fattigdom.13.12.2006 C 303 E/856 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
14. Europaparlamentet bekräftar betydelsen av diasporagrupper för att stärka förbindelserna mellan EU
och ursprungsländerna, särskilt när det gäller migration. Parlamentet efterlyser ett bättre samarbete mellan
institutionerna i utvecklingsländerna och EU:s medlemsstater, bland annat när det gäller att genomföragemensamma utvecklingsprojekt.
15. Europaparlamentet anser att gemensam utveckling, som går ut på att erkänna och stödja invandrar-
gruppernas roll för utvecklingen i deras ursprungsländer, bör få ett fullständigt erkännande på EU-nivå.
16. Europaparlamentet betonar att unionen måste införa två prioriterade instrument för att få migrationen
att bidra till utveckling:
—En särskild fond som förvaltas tillräckligt flexibelt och reaktivt, framför allt för att möjliggöra finansiering
av insatser för gemensam utveckling.
—En garantifond som garanterar att invandrares mikroprojekt blir bestående och får så stor betydelse som
möjligt för utvecklingen.
17. Europaparlamentet anser att Aeneas-programmet bör utnyttjas för en utvecklingsstrategi, liksom det
program som kommer att avlösa detta program 2007, särskilt genom finansiering av insatser för gemensamutveckling, och att detta mål strikt måste respekteras för att t.ex. undvika att det avsätts pengar för attupprätthålla skyddet av EU:s yttre gränser.
18. Europaparlamentet anser att detta program bör stärka säkra system för hantering av migrationsström-
marna och för stöd till ursprungs- och transitländerna. Parlamentet rekommenderar i detta syfte attprogrammet uppvisar följande drag:
—flera anslagsposter (gemensam utveckling, studier, säkerhet) med möjlighet att finansiera projekt som
omfattar flera poster,
—urvalskriterier för projekten och bestämmelser om vilken typ av stöd och hur höga belopp som kan
beviljas,
—en urvalskommitté för projekten som inom sitt verksamhetsområde fattar helt oberoende beslut,
—en översyn av de bestämmelser som icke-statliga organisationer har att rätta sig efter när det gäller
garantifondsbetalningar.
19. Europaparlamentet föreslår integrerade planer för regional utveckling som inriktas på de främsta
afrikanska emigrationsområdena. Syftet är att finansiera
—uppbyggnad av infrastruktur (dricksvatten, elektricitet, vårdinrättningar, skolor, vägar osv.),
—en del av driftskostnaderna, genom ett riktat budgetstöd.
Liknande åtgärder skulle även kunna vidtas i de främsta emigrationsområdena i Latinamerika och Asien.
20. Europaparlamentet understryker hur svårt och dyrt det är för invandrare att skicka pengar till sina
ursprungsländer samt att det är mycket litet insyn i ett system som ligger utanför banksystemet. Parlamentet
anser att det behövs ett säkert system som garanterar skydd för avsändarens och mottagarens uppgifter för
att motivera att dessa överföringar sker via reglerade kanaler, eftersom andra alternativa system som användsav invandrarna i vissa fall kan visa sig vara riktiga ockersystem.
21. Europaparlamentet ber kommissionen, medlemsstaterna samt nationella och internationella finansiella
institutioner att vidta politiska åtgärder som syftar till att
—främja och underlätta invandrares penningöverföringar, genom att göra dem billigare, snabbare och
säkrare, i syfte att uppmuntra migranterna att använda de formella överföringssystemen,13.12.2006 C 303 E/857 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
—bredda invandrares tillgång till finansiella tjänster,
—kanalisera invandrarnas återförda medel till produktiva investeringar, genom att underlätta mikroföreta-
gens och de små och medelstora företagens tillgång till krediter och genom att titta närmare på innova-
tiva finansiella produkter med inriktning på invandrargrupper, till exempel ”sparplan för utveckling”.
—garantera insyn i penningöverföringar som sker via ”informella kanaler”, inte minst Hawala-nätverken.
22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta ett förslag till ramförordning för att minska
kostnaderna för och öka insynen i invandrares penningöverföringar till sina ursprungsländer. Parlamentetpåminner om att dessa överföringar är utvecklingsländernas näst största externa finansieringskälla och attupp till 20 procent av det totala överföringsbeloppet utgörs av hanteringskostnader.
23. Europaparlamentet erkänner den viktiga roll som små och medelstora företag spelar när det gäller att
skapa arbetstillfällen och bidra till utveckling. Parlamentet uppmanar kommissionen att i samarbete medEuropeiska investeringsbanken utveckla program som får migranter att investera större summor i sådanaföretag.
24. Europaparlamentet ber kommissionen och medlemsstaterna att ta fram program för att få högkvalifi-
cerade personer inom invandrargrupperna att medverka till utveckling, genom att stå för löneskillnaden förhögkvalificerade invandrare som är beredda att återvända till sina länder eller genom att inrätta system för”dubbla tjänster” för personal inom den offentliga sektorn i syd (lärare, forskare, läkare). Parlamentet ber
kommissionen att genomföra en undersökning om de erfarenheter av ”dubbla tjänster” som gjorts i
medlemsstaterna.
25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att undersöka tänkbara åtgärder
för att se till att migranter som återvänder till sina ursprungsländer kan föra över pensioner och socialaförmåner.
26. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om att utreda åtgärder angående överföring av
pensionsrättigheter, erkännande av meriter och fungerande mekanismer som skall underlätta rörlighet förforskare och andra yrkeskategorier, så att de, när de så önskar, kan återvända till sitt ursprungsland och åter-integreras på ett framgångsrikt sätt.
27. Europaparlamentet ber Europeiska unionen och medlemsstaterna att uppmuntra cirkulär migration
eller pendling genom att
—i samförstånd med ursprungsländerna anta politiska åtgärder och program för temporär migration, till
exempel att ge vissa personer visum för flera inresor,
—systematisera överföringen av pensioner och andra sociala förmåner mellan ursprungs- och destinations-
landet och garantera att arbetstagarna får faktisk tillgång till dessa förmåner (färre än 25 procent av de
internationella migranterna lever i länder som har avtal av detta slag).
28. Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag att främja cirkulär migration, då migranterna
åker fram och tillbaka mellan sitt ursprungsland och värdlandet, och på sätt kan stå till hemlandets förfo-
gande med den kunskap och erfarenhet som de har förvärvat. Parlamentet påpekar att man måste komplet-
tera cirkulär migration med integreringsåtgärder för migranter som ger sig av och kommer tillbaka. Parla-mentet understryker den roll det civila samhället, icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parterspelar i denna process.
29. Europaparlamentet välkomnar dessutom kommissionens förslag om att inleda en dialog i frågor om
uppehålls- och arbetstillstånd samt att förvalta program för migrerande arbetstagare som kopplar sammanmigranternas kompetens med behoven i utvecklingsländerna.
30. Europaparlamentet uppmanar de offentliga myndigheterna i nord och syd att investera i utbildning av
medborgarna. Parlamentet bekräftar sitt stöd för målet ”20/20”: 20 procent av det offentliga biståndet i nord
och 20 procent av de nationella budgetarna i syd skall avsättas för grundläggande sociala tjänster.13.12.2006 C 303 E/858 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
31. Europaparlamentet uppmanar länderna i syd att utveckla strategier för att ”utbilda och behålla”, i
synnerhet genom att omvärdera de sociala yrkeskårerna och genom att lägga tonvikt vid kvinnornas situa-
tion, vilka ofta är utsatta för könsdiskriminering.
32. Europaparlamentet ber unionen att konkret integrera främjandet av värdiga arbeten med EU:s utveck-
lingsdagordning, särskilt
—att inkludera klausuler om respekt för grundläggande arbetsnormer i alla bilaterala avtal som under-
tecknas av unionen eller dess medlemsstater,
—att inrätta ett kontrollverktyg (”bilaterala observatörer”),
—att föra fram värdiga arbeten som grund för ett nionde millennieutvecklingsmål.
Parlamentet efterlyser emellertid att detta begrepp inte skall utnyttjas av nord för att skapa ett icke-tariffärt
hinder för tillträde till dess marknad.
33. Europaparlamentet ber Europeiska unionen och medlemsstaterna att vidta politiska åtgärder för att
begränsa kompetensflyktens negativa ekonomiska och sociala konsekvenser för länderna i syd, genom att
—omorientera utbildningen mot sektorer där det råder arbetskraftsbrist,
—finansiera program för gemensam utveckling mellan olika partner i nord och i syd, inom länder och
sektorer som särskilt drabbats av kompetensflykt.
34. Europaparlamentet rekommenderar att det antas en ”europeisk kod för gott uppförande” och natio-
nella koder i medlemsstaterna för att reglera rekryteringen av arbetskraft.
35. Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att föreslå ett särskilt program för att lösa krisen
med humanresurser i Afrikas sjukvårdssektor.
36. Europaparlamentet välkomnar planerna på att utveckla omfattande och sammanhängande etiska rikt-
linjer för rekrytering av personal till sektorer som är särskilt utsatta för kompetensflykt.
37. Europaparlamentet välkomnar ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Bryssel
den 15 och 16 december 2005 om en ”Övergripande strategi för migration” och de förslag som kommis-
sionen nyligen lagt fram rörande kompetensflykt, penningöverföringar, diasporagrupper, tillfällig/cirkulärmigration, rätten till tillgång till socialförsäkringssystemet, visering för flera inresor m.m.
38. Europaparlamentet betonar att ”kompetenscirkulationen” är viktig för att stärka migrationens positiva
bidrag till utveckling eftersom utvecklingsländerna fullt ut deltar i kompetensutbytet på den globala arbets-
marknaden. Parlamentet rekommenderar kommissionen och medlemsstaterna att beslutsamt engagera sig idenna fråga genom att föreslå åtgärder för att
—främja temporära och virtuella återvändanden, på grundval av de försök som unionen gör just nu,
—uppmuntra institutionella partnerskap mellan organ i utvecklingsländer och Europeiska unionens
medlemsstater (forskningsinstitut, universitet, sjukhus),
—främja gemensamt erkännande av utbildningsbevis.
39. Europaparlamentet konstaterar att vissa yrkesutbildningsmeriter och/eller akademiska meriter för
arbetstagare från tredjeländer antingen inte erkänns alls eller endast erkänns med stor svårighet vilket gördet svårt för sådana arbetstagare att komma in på EU-medlemsstaternas arbetsmarknader på jämlika villkor.
Parlamentet anser att migranter bör ha tillgång till utbildningsprogram när de arbetar inom EU så att de kan
utveckla sin yrkeskompetens.13.12.2006 C 303 E/859 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
40. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att föreslå initiativ för att göra det lättare att erkänna
yrkeskvalifikationer och fastställa vilka miniminormer som skall gälla vid upprättandet av ett europeiskt
system för erkännande av utländska utbildningsbevis.
41. Europaparlamentet kräver att kvinnors särskilda roll för migration och utveckling skall beaktas bättre,
framför allt att
—könsdimensionen integreras i alla de program och projekt för utveckling eller gemensam utveckling som
har samband med migrationsfrågan,
—kvinnor och kvinnoorganisationer blir prioriterade målgrupper för åtgärder som syftar till att öka
invandrargruppernas ansvar och stödja deras projekt finansiellt,
—det i ursprungsländerna utarbetas informationskampanjer om omständigheterna kring den illegala
invandringen, illegala invandrares rättigheter och de risker som den illegala invandringen medför, såsommänniskohandel, våld och sexuellt utnyttjande.
42. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja medel som dels ger kvinnliga migrerande
arbetstagare möjlighet till sociopolitiskt, ekonomiskt och psykologiskt inflytande, särskilt gentemot sina
familjer, och tillgång till de kunskaper som är nödvändiga för att de skall integreras i värdlandet på ett effek-tivt sätt, dels garanterar de kvinnliga migrerande arbetstagarnas rättigheter, position och roll samt stärkerjämställdhetsinriktade icke-statliga organisationer och nätverk för migrerande kvinnor.
43. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att se till att principen om icke-diskriminering
tillämpas i samband med migrerande kvinnors tillträde till och deltagande på EU:s arbetsmarknad och att
deras grundläggande sociala och ekonomiska rättigheter respekteras, i synnerhet frågan om lika lön.
44. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att särskilt uppmärksamma migrerande kvinnors barn
för att de skall garanteras ett gott skydd och bättre tillgång till hälsovård och utbildning.
45. Europaparlamentet stöder förslaget i förklaringen och handlingsplanen för genomförande av denna för-
klaring som antogs i Bryssel den 13 april 2006 av AVS-ländernas ministrar för asyl-, migrations- och mobili-tetsfrågor. Enligt detta förslag skall det inrättas ett virtuellt centrum för migration i AVS-länderna i syfte attsamla in fullständiga och oberoende uppgifter för att ta fram lösningar på AVS-ländernas utmaningar påmigrationsområdet.
46. Europaparlamentet gläder sig åt att det kommer att inrättas en AVS-EG-facilitet för migration i slutet
av 2006, men ber samtidigt kommissionen att klargöra målen och garantera att instrumentet inte avleds frånutvecklingsmålet.
47. Europaparlamentet ifrågasätter det lämpliga och effektiva med återtagandeavtal och återtagandeklau-
suler som syftar till att koppla det ekonomiska och tekniska biståndet till tredje länders ”resultat” ifråga om
återtagande. Parlamentet betonar att en sådan politik som går ut på att vilja ha något i gengäld riskerar attförsvaga de länder varifrån migranterna kommer.
48. Europaparlamentet ber kommissionen att föreslå åtgärder som syftar till att stärka syd-ländernas kapa-
citet att föra en självständig migrationspolitik, inom ramen för EU:s migrationsfond eller AVS-EG-faciliteten.
49. Europaparlamentet understryker att Afrikanska unionen och afrikanska regionala organisationer kan
spela en viktig roll för att kanalisera den ekonomiska migrationen i Afrika, till exempel genom samarbets-avtal för gemensam utveckling mellan EU och de länder från vilka migranterna kommer samt genom bilate-
rala och multilaterala avtal, försedda med klausuler om respekt för de mänskliga rättigheterna och ILO:s
normer. Parlamentet anser att Europeiska unionen bör stödja sådana initiativ.13.12.2006 C 303 E/860 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
50. Europaparlamentet anser att AVS-EG:s partnerskap utgör en förmånlig ram för förslag till gemen-
samma lösningar på migrationsfrågan med utgångspunkt i artikel 13 i Cotonouavtalet. Parlamentet ber
kommissionen att ta upp följande mål i de pågående förhandlingarna om avtal om ekonomiskt partnerskapeller i eventuella förhandlingar om återtagandeavtal:
—Lika behandling i fråga om social trygghet för AVS-medborgare, vilket angavs redan i Lomékonventionen
men som ännu inte har blivit verklighet.
—Bättre möjligheter att få korttidsvisum för medborgare från AVS-länder och förmånligare regler för tillfäl-
liga arbetstagares rörlighet.
—Genomförande av ett informationsprogram i AVS-länderna riktat till personer som vill invandra till
unionen.
51. Europaparlamentet ber kommissionen att tillsammans med de berörda länderna utarbeta en strategi
för att stödja de destinations- och transitländer som tar emot flest migranter samt att studera handlingspro-
gram med inriktning på migranter i identifierade ”migrationscentrum” och transitzoner, med fokus på de
mest utsatta migranterna (kvinnor, ensamma minderåriga) med följande mål:
—Hjälp till dessa människor att bli självständiga och klara sig på annat sätt än genom att lämna landet.
—Förbättring av de transiterande migranternas levnadsvillkor, i synnerhet i Sahel (informationscentrum
och centrum för stöd till utländska migranter).
—Framläggande av åtgärder för att förebygga och behandla sexuellt överförbara sjukdomar och aids i
migrationscentrumen och längs migrationsrutterna, med tanke på det samband som finns mellan sprid-
ningen av sexuellt överförbara sjukdomar och människors rörlighet.
52. Europaparlamentet begär att dessa handlingsprogram bl.a. skall vara inriktade på en analys av migra-
tionens och utvisningens psykiska effekter samt på det psykologiska stödet till och omhändertagandet av
kvinnor och barn som drabbats av dessa negativa effekter.
53. Europaparlamentet ber Europeiska unionen att stödja de initiativ som FN:s flyktingkommissariat tagit
för att världssamfundet skall klargöra begreppen politisk flykting, ekonomisk flykting och miljöflykting och
ge varje kategori anpassat skydd och stöd. Parlamentet anser att fördrivna personer bör åtnjuta ett likaomfattande skydd som det som föreskrivs för flyktingar i flyktingkonventionen av den 28 juli 1951. Parla-mentet uppmanar medlemsstaterna och det internationella samfundet att se till att FN:s vägledande principerom internt fördrivna personer respekteras, och rekommenderar att dessa bestämmelser om skydd förfördrivna personer skall stadfästas i form av en internationell konvention.
54. Europaparlamentet är bekymrat över FN:s flyktingkommissariats (UNHCR) ekonomiska svårigheter.
Parlamentet anser att kommissionen bör stärka sitt ekonomiska stöd till projekt som drivs av UNHCR ochatt EU, som är den givare som bidrar mest till UNHCR:s budget, bör utöva påtryckningar mot övriga givare
så att UNHCR får de resurser det behöver för att på bästa sätt kunna genomföra sina uppgifter.
55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillsammans med FN:s flyktingkommissariat samt
berörda länder eller regionala organisationer utveckla projekt för
—operationer för frivillig repatriering av flyktingar och fördrivna personer,
—genomförande av stödstrukturer för att stötta dessa människors återintegration.13.12.2006 C 303 E/861 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
56. Europaparlamentet uppmuntrar transitländerna och ursprungsländerna att delta aktivt i den nya stra-
tegin för migration och utveckling.
57. Europaparlamentet ber kommissionen att inleda en dialog med ursprungsländerna och uppmana dem
att förbjuda seder som strider mot mänskliga rättigheter, som till exempel kvinnlig könsstympning, tvångsäk-tenskap, polygami samt skilsmässa utan båda makarnas medgivande.
58. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inleda en kvantitativ och kvalitativ utvärdering av
utgifterna och biståndsprogrammen för utvecklingen i tredjeländer samt en sammanfattning av de resultat
som har uppnåtts när det gäller att förbättra kvinnans ställning i migranternas ursprungsländer.
59. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i större utsträckning beakta de effekter som
förflyttningar orsakade av konflikter kan innebära för den sociala, fysiska och psykologiska situationen blandmigrerande kvinnor som, på grund av sin utsatta situation, i större utsträckning riskerar att utsättas för våld.
60. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och Europeiska unionen att se till att invandrarkvinnor
som har fallit offer för våld informeras grundligt om sina rättigheter, har ordentlig tillgång till rättshjälp ochkan få egen rättslig ställning samt uppehålls- och arbetstillstånd.
61. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att genom sina lokala företrädare och ambas-
sader systematiskt informera de kvinnor som vill migrera till Europeiska unionen om villkoren i samband
med legal invandring, deras eventuella framtida rättigheter och skyldigheter samt om vilka grundläggande
värderingar och principer som gäller i de europeiska samhällena.
62. Europaparlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att utarbeta särskilda utvecklingsstrategier och
utvecklingsprogram som garanterar att det finns medicinsk, social och psykologisk vård för kvinnor somfördrivits till följd av konflikter och för andra migrerande kvinnor som lider av de psykiska, fysiska ochsociala följderna av en fördrivning.
63. Europaparlamentet framhåller behovet av att utbyta god praxis, både mellan medlemsstaterna och
med tredjeländerna, särskilt utvecklingsländerna.
64. Europaparlamentet beklagar att kommissionen inte har tagit tillräcklig hänsyn till jämställdhetspers-
pektivet i sitt meddelande ”Migration och utveckling: konkreta riktlinjer”. Parlamentet föreslår att en perma-
nent och interinstitutionell högnivågrupp inrättas med uppgift att bevaka utvecklingen av gemenskapens
invandrarpolitik från ett jämställdhetsperspektiv och utveckla verktyg för att utvärdera effekterna på
jämställdheten i samband med att åtgärder vidtas inom invandrarpolitiken.
65. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att anta europeiska riktlinjer och konkreta och
riktade jämställdhetsmål och jämställdhetsindikatorer inom invandrarpolitiken, bland annat åtgärder för attöka medvetenheten på nationell nivå och garantera en integrering av jämställdhetsperspektivet i invandrar-
politiken och en regelbunden utvärdering av politiken från ett jämställdhetsperspektiv.
66. Europaparlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att upprätta en rättslig ram
som garanterar invandrarkvinnor rätten till eget pass och uppehållstillstånd och som gör en person somkonfiskerar dessa handlingar till en brottsling.
67. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka dialogen med de migre-
rande kvinnornas ursprungsländer för att främja respekten för kvinnors rättigheter, jämställdheten mellan
kvinnor och män samt kampen mot fattigdom och kvinnors ekonomiska oberoende.13.12.2006 C 303 E/862 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
68. Europaparlamentet understryker att migration och integration är nära förbundna. Om migrationen
skall lyckas och alla berörda parter gynnas måste strategierna på migrationsområdet gå hand i hand med en
heltäckande och flerdimensionell integrationspolitik.
69. Europaparlamentet beklagar att det sedan toppmötet i Tammerfors 1999 inte har skett några framsteg
på integrationsområdet, och anser att EU vid det här laget bör ta sitt ansvar på detta område. Parlamentet
välkomnar i detta sammanhang genomförandet av Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedbor-
gare. Parlamentet stöder ett snabbt inrättande av ett europeiskt migrationscentrum i syfte att påskynda EU:soch medlemsstaternas integrationsinsatser.
70. Europaparlamentet understryker att migranter är en tillgång för mottagarländerna och vidhåller att
den rollen bör stärkas och få ett ökat erkännande. Parlamentet understryker att såväl de europeiska medbor-
garna som de invandrade arbetstagarna har rättigheter och skyldigheter som i alla lägen måste respekteras.
71. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införliva dessa positiva aspekter i sina nationella
informationskampanjer.
72. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta rättvisa och transparenta förfaranden för att
underlätta migranters tillgång till arbete med anständiga arbetsvillkor och villkor för hälsa och säkerhet, samtför hur de anställs hos företagen.
73. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta olika ungdomsutbytes-
program, att ta initiativ inom ramen för Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för verksamhet inom
området forskning, teknisk utveckling och demonstration, att främja närmare kulturellt samarbete och
utbildningsband med de berörda tredjeländerna, att förstärka samarbetet mellan utbildningsinstitutioner i EUoch utvecklingsländerna samt stödja återanpassningsåtgärder.
74. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna främja och
utveckla utbytesprogrammen för studerande och nyutexaminerade från utvecklingsländer som –vilket är
fallet med programmen Erasmus, Erasmus-Mundus, Comenius, Sokrates och Leonardo da Vinci –kommer
att hjälpa till att säkra målen med tidsbestämd migration och möjliggöra att lärdomar och god praxis över-förs till de studerandes och de nyutexaminerades ursprungsland.
75. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka det icke-finansiella,
sociala och yrkesmässiga biståndets betydelse för utvecklingen genom att bedöma ungdomarnas roll, främja
integration och medborgarskap samt knyta kontakter med berörda parter på området för ekonomisk migra-tion såsom icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parter i ursprungs- och värdländer.
76. Europaparlamentet uppmanar Europeiska unionen och medlemsstaterna att inte se migrationsfrågan
som en förlängning av deras restriktiva migrationspolitik i sina förbindelser med tredjeland. Parlamentet
vänder sig mot varje form av ”externalisering” av unionens och medlemsstaternas migrationspolitik, dvs. att
allt ansvar för migrationsfrågor läggs enbart på länderna i syd.
77. Europaparlamentet påpekar i detta sammanhang att förvaltningen av migrationsströmmar inte får
utgöra en förutsättning för associeringsavtal.
78. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att lägga fram praktiska förslag för
att göra det lättare att migrera på lagligt sätt och därigenom bekämpa den illegala arbetsmarknaden ochutnyttjandet av migrerande arbetstagare.
79. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa en trovärdig inresepolitik som bygger på
respekt för de mänskliga rättigheterna och den internationella rätten.13.12.2006 C 303 E/863 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV
80. Europaparlamentet uppmanar alla Europeiska unionens medlemsstater att ratificera den internationella
konventionen om skydd av rättigheterna för migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar och till
fullo infria sina internationella åtaganden när det gäller skydd av migranter och deras familjer.
81. Europaparlamentet noterar att utnyttjandet av migrerande arbetstagare har ökat och uppmanar
medlemsstaterna att garantera att gemenskapens och nationell arbetslagstiftning tillämpas och att erbjuda
alla migrerande arbetstagare rättsligt och civilt skydd mot övergrepp och utnyttjande.
82. Europaparlamentet ber Europeiska unionen och medlemsstaterna att agera för att ”närma ställningen”
för utlänningar som är lagligen bosatta i Europeiska unionen till den ställning som medlemsstaternas
medborgare har och att ge dem största möjliga rättssäkerhet, för att komma närmare målet om ett euro-peiskt medborgarskap som står öppet för människor från länder utanför gemenskapen.
83. Europaparlamentet erkänner att det är mycket viktigt att det åtminstone finns en gemensam minimi-
nivå för hela EU när det gäller tredjelandsmedborgares rättigheter. Parlamentet välkomnar därför planerna påatt se till att samma villkor råder för alla invandrare som söker sig till EU:s arbetsmarknader.
84. Europaparlamentet välkomnar planerna på att upprätta ett rättvist och öppet inreseförfarande för
säsongsarbetare och att tillerkänna dem vissa rättigheter. Parlamentet anser att vederbörlig hänsyn bör tas tillmigranter med begränsad eller ringa yrkesutbildning eller yrkeserfarenhet. Parlamentet anser det vara viktigtatt denna utsatta grupp av arbetstagare skyddas från diskriminering och utnyttjande.
85. Europaparlamentet kräver att medlemsstaterna ser till att makan och barnen till huvudinnehavaren av
den rättsliga statusen får egen rättslig ställning och ett eget arbetstillstånd när ansökan om familjeåter-förening har beviljats, för att garantera och fullt ut skydda deras rättigheter samt underlätta den socialaintegrationen.
86. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utse en ombudsman på nationell eller lokal nivå
som skall hantera frågor och klagomål från invandrare avseende arbetsförhållanden, rättssäkerhet eller diskri-minerande behandling, och uppmanar kommissionen att granska medlemsstaternas goda praxis i dennafråga på nationell och regional nivå.
87. Europaparlamentet beklagar att det saknas insikt om kopplingarna mellan människohandel och migra-
tion. Parlamentet konstaterar att många kvinnor som fallit offer för människohandel inte har vare sig rättsligteller socialt skydd. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att i sin politik mot männis-
kohandel fokusera på förebyggande åtgärder och skydd av offren. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna
att bevilja dessa kvinnor möjlighet att bosätta sig i landet under en längre tid.
88. Europaparlamentet ber kommissionen och rådet att se till att bekämpningen av människohandel som
har samband med migration blir en prioritering för Europeiska unionen och att lämpliga finansiella medel
anslås till detta. Parlamentet anser att den handlingsplan som håller på att upprättas bör avspegla dennaprioritering, fästa särskild vikt vid de mest sårbara personerna, i synnerhet kvinnor och barn, samt trycka påbehovet av samarbete mellan ursprungs- och transitländerna.
89. Europaparlamentet förväntar sig att kommissionen när den vidtar åtgärder mot organiserad människo-
handel från utvecklingsländer inte kommer att kriminalisera offren, utan att den koncentrerar sig på attstraffa förövarna. Parlamentet noterar att många kvinnor som faller offer för människohandel saknar tillgångtill rättsligt eller socialt skydd. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att ge dessa kvinnor möjlighet attbosätta sig i landet under en längre tid.
90. Europaparlamentet uppmanar rådet att införa rekommendationerna i denna resolution i den gemen-
samma ståndpunkt det håller på att utarbeta inför den dialog på hög nivå om internationell migration ochutveckling som kommer att organiseras av FN i september 2006.
91. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen
och till Europeiska unionens medlemsstaters och AVS-ländernas regeringar, AVS-EG-rådet och den gemen-samma parlamentariska AVS-EG-församlingen.13.12.2006 C 303 E/864 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag, 6 juli 2006SV