MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om förhandling om och genomförande av luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredje länder

2003/0044 (COD)

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om förhandling om och genomförande av luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredje länder

1- BAKGRUND

Datum då förslaget överlämnades till Europaparlamentet och rådet (dokument KOM(2003) 94 slutlig - C5-2003/65 - 2003/0044(COD)): // 26 februari 2003

Datum för Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande: // 16 juli 2003

Datum för Europaparlamentets yttrande, första behandlingen: // 2 september 2003

Datum då den gemensamma ståndpunkten antogs: // 5 december 2003

2- SYFTE MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

I november 2002 fastställde EG-domstolen att de bilaterala luftfartsavtal som åtta medlemsstater ingått med USA stred mot gemenskapslagstiftningen. Framför allt stred dessa avtal mot rätten till fri etablering, genom att internationella trafikrättigheter reserverades för flygbolag som ägs av avtalsparternas medborgare. Dessutom omfattade avtalen vissa områden där gemenskapen ensam har behörighet. Dessa mål får konsekvenser för alla luftfartsavtal och -förhandlingar. Alla befintliga avtal måste ändras för att säkra en icke-diskriminerande behandling av EG-flygbolag, och förhandlingar i frågor där gemenskapen har behörighet måste föras på grundval av ett lämpligt regelverk. Medlemsstaterna får inte längre agera på egen hand.

Med tanke på antalet bilaterala luftfartsavtal och hur ofta dessa avtal omförhandlas med hänsyn till marknadsutvecklingen, är det inte lämpligt att låta alla nödvändiga förhandlingar omfattas av standardförfaranden på gemenskapsnivå. Gemenskapen måste inrikta sig på större förhandlingar. Enligt detta förslag skall det därför inrättas ett system för anmälan och godkännande av medlemsstaternas bilaterala förhandlingar. Det införs också vissa skyldigheter för medlemsstaterna att inrätta icke-diskriminerande system för att samråda med branschen och fördela de trafikrättigheter som säkras vid förhandlingarna.

3- SYNPUNKTER PÅ DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

I sin gemensamma ståndpunkt behåller rådet grundprinciperna från kommissionens förslag, framför allt anmälan av planer på att förhandla (i artikel 1) och ett system för att godkänna förhandlingsresultat (i artikel 4), samtidigt som det gjorts betydande förändringar för att förbättra och förstärka regelverket. Dessa ändringar syftar till att underlätta tillämpningen av kommissionens förslag genom att fastställa mer specifika villkor för att ge medlemsstaterna tillstånd att förhandla om och ingå avtal som rör frågor där gemenskapen har behörighet.

I artikel 1 i förordningen fastställs under vilka förutsättningar medlemsstaterna får inleda förhandlingar med tredje land. En medlemsstat kan inleda förhandlingar med tredje länder förutsatt att den

a. håller sig till gemensamt överenskomna texter för standardklausuler i bilaterala avtal när det gäller frågor där gemenskapen har rättslig behörighet,

b. på vederbörligt sätt gör en anmälan till kommissionen innan den inleder förhandlingar. I enlighet med kommissionens förslag, kommer denna anmälan att innebära att medlemsstaterna och kommissionen kan avgöra när det finns ett gemensamt intresse eller problem i förhållande till ett tredje land.

Enligt artikel 4 måste medlemsstaterna också ha ett särskilt tillstånd i enlighet med gemenskapsrätten. Systemet är dock enkelt. Med utgångspunkt i motiven för att inleda förhandlingar måste förhandlingsresultaten anmälas till kommissionen. När det gäller nästa steg finns det tre möjligheter:

a. När medlemsstaterna har nått ett avtal som är i överensstämmelse med de gemensamt överenskomna standardklausulerna i gemenskapsfrågor, får de ingå ett slutgiltigt avtal. Deras enda skyldighet är att anmäla resultaten till kommissionen för att garantera öppenheten.

b. När medlemsstaterna inte har kunnat nå ett avtal som är i överensstämmelse med de gemensamt överenskomna standardklausulerna i gemenskapsfrågor, kan de tillämpa avtalet provisoriskt. De måste dock överlämna avtalet till gemenskapen för att få ett slutgiltigt godkännande efter att ett rådgivande förfarande genomförts i enlighet med bestämmelserna om kommittéförfarande. Medlemsstaterna kommer att få tillåtelse att ingå avtalet om detta inte undergräver gemenskapens transportpolitik.

c. När gemenskapen aktivt förhandlar med samma tredje land kan en medlemsstat få tillstånd att tillämpa ett avtal provisoriskt eller ingå avtalet efter det att samma rådgivningsförfarande som i b har slutförts.

Genom detta system kommer det att säkerställas att gemenskapslagstiftningen iakttas och att gemenskapsintressena skyddas, samtidigt som medlemsstaterna har möjlighet att återuppta bilaterala förhandlingar inom ramen för klara och tydliga bestämmelser.

Av de 17 ändringsförslag som Europaparlamentet antog har rådet helt tagit med tre i den gemensamma ståndpunkten. Fyra av ändringsförslagen har tagits med delvis eller i princip. Dessa ändringar motsvarar i huvudsak de ändringar som kommissionen fört in på liknande sätt.

4- DETALJERADE SYNPUNKTER FRÅN KOMMISSIONEN

Nedan hänvisas till skäl och artiklar i den gemensamma ståndpunkten.

4.1 Ändringsförslag som helt godtagits av kommissionen och som i sin helhet förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslagen 1, 2 och 3: Dessa ändringsförslag återspeglas helt i skälen i den gemensamma ståndpunkten (skäl 5 (som ändrats), skäl 6 (som strukits) och skäl 8 (där den sista meningen strukits)).

4.2 Ändringsförslag som delvis eller i princip godtagits av kommissionen och som delvis eller i princip förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 11: Detta ändringsförslag inbegrips delvis och i princip i den gemensamma ståndpunkten, samtidigt som det görs betydande ändringar i artiklarna 1 och 4 för att stärka det regelverk som fastställs i detta utkast till förordning. Dessutom anges de båda typer av avtal eller besläktade dokument som omfattas av detta utkast till förordning (artikel 1.1), och medlemsstaternas skyldigheter när det förs gemenskapsförhandlingar preciseras (artikel 4.4).

Ändringsförslag 12: I artikel 1.2 i den gemensamma ståndpunkten förtydligas medlemsstaternas skyldighet att till kommissionen anmäla planer på förhandlingar, och på så vis inbegrips parlamentets ändringsförslag i princip. En medlemsstat som har för avsikt att inleda förhandlingar behöver endast underrätta kommissionen, medan de övriga medlemsstaterna har möjlighet att begära en kopia av denna anmälan till kommissionen. Det fastställs också ett särskilt förfarande i undantagsfall.

Ändringsförslag 15: I den gemensamma ståndpunkten eftersträvas en tydligare formulering i artikel 3 på liknande sätt som i parlamentets ändringsförslag. Det klargörs att det är förbjudet att ingå avtal som begränsar det antal EG-lufttrafikföretag som, i enlighet med gällande avtal, får utses för att tillhandahålla luftfartstjänster mellan en medlemsstats territorium och ett tredje land.

4.3 Ändringsförslag som tillbakavisats av kommissionen, men som förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 14: I den gemensamma ståndpunkten tas den första delen av detta ändringsförslag med, då det i artikel 2 nu hänvisas inte bara till lufttrafikföretag utan också till andra berörda parter. Kommissionen tillbakavisade detta ändringsförslag eftersom den inte kunde godta den ändring som parlamentet främst eftersträvade, nämligen att begränsa definitionen av lufttrafikföretag och rätten till fri etablering (den andra delen av ändringsförslag 14). Kommissionen har dock inga invändningar mot att man i denna artikel i den gemensamma ståndpunkten fört in en hänvisning till andra berörda parter.

4.4 Ändringsförslag som tillbakavisats av kommissionen och som inte förts in i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslagen 4 och 14 (med undantag av den första delen av ändringsförslag 14 som förts in i den gemensamma ståndpunkten): Dessa ändringsförslag skulle begränsa medlemsstaternas skyldighet att informera och samråda med EG-lufttrafikföretag om internationella bilaterala förhandlingar, genom att denna skyldighet endast skulle gälla när lufttrafikföretag redan har eller väntas upprätta ett linjenät. Enligt artikel 14 skulle det dessutom införas begränsningar för rätten till fri etablering för flygbolag, genom ett krav på att de har verksamhetstillstånd i samtliga medlemsstater från vilka internationella flygningar utgår.

Ändringsförslag 5: Genom detta ändringsförslag skulle bilaterala avtal godkännas genom det föreskrivande förfarandet.

Ändringsförslagen 6 och 7: Ändringsförslagen skulle ifrågasätta det faktum att utkastet till förordning är i överensstämmelse med proportionalitetsprincipen.

Ändringsförslag 8: Enligt detta ändringsförslag skulle det införas en plan i tre faser för gemenskapens åtgärder på området internationella lufttransporter.

Ändringsförslagen 9 och 10: Enligt ändringsförslagen 9 och 10 skulle det införas nya skäl med specifika mål för förhandlingarna mellan gemenskapen och USA.

Ändringsförslag 13: Enligt detta ändringsförslag skulle medlemsstaterna uteslutas från den samrådsprocess som fastställs i artikel 1.3 när det gäller en medlemsstats inledande av förhandlingar.

Ändringsförslag 18: Enligt detta ändringsförslag skulle all information som medlemsstaterna lämnar i anmälningarna av sina förhandlingar i praktiken vara konfidentiell.

Ändringsförslag 19: Detta ändringsförslag skulle utgöra en överlappning när det gäller medlemsstaternas skyldighet att till kommissionen anmäla ett utkast till avtal efter det att förhandlingarna avslutats. Denna skyldighet fastställs redan i artikel 4.

5- SLUTSATS

Kommissionen anser att den gemensamma ståndpunkt som enhälligt antogs den 5 december 2003 varken ändrar förslagets syften eller tillvägagångssätt. Den kan därför stödja den gemensamma ståndpunkten.