A4-0212/95

Resolution om kommissionens grönbok «För en energipolitik inom Europeiska unionen» (KOM(94)0659 -C4-0026/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens grönbok «För en energipolitik inom Europeiska unionen» (KOM(94)0659 - C4-0026/95),

- med beaktande av sin resolution av den 12 mars 1992 om den gemensamma energipolitiken ((EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 279.)),

- med beaktande av kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (KOM(93)0700),

- med beaktande av kommissionens meddelande «miljö och ekonomisk tillväxt: några konsekvenser för den ekonomiska politiken» (KOM(94)0465),

- med beaktande av artikel B i Maastrichtfördraget beträffande ekonomisk och social sammanhållning, och artikel 2 i Romfördraget om hållbar utveckling,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, utskottet för socialfrågor och sysselsättning, utskottet för regionalpolitik, utskottet för transport och turism, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd och utskottet för externa ekonomiska förbindelser (A4-0212/95), och

A. EU:s inre energimarknad domineras framförallt av nationella aktörer (producenter, distributionsföretag, leverantörer av decentraliserad kapacitet, stor- och småkonsumenter samt även av nationella myndigheter samtidigt som det är nödvändigt, för att den inre marknaden skall fungera, för att långsiktigt bygga energitillgången och p.g.a. miljö- och säkerhetsfaktorer, att EU:s institutioner spelar en viktigare roll på området.

B. Det är beklagligt att förhandlarna bakom Maastrichtfördraget helt förkastade kommissionens förslag på energiområdet, ett förslag som skulle ha tillåtit principerna för en genuin gemensam energipolitik genom att indikera dess målsättning, de nödvändiga medlen för att uppnå denna målsättning samt nivån på lagförslag för detta ändamål.

C. EU ställer endast upp villkor för en tryggad försörjning på energiområdet på lång sikt vilket utesluter en styrande och planerande roll för kommissionen.

D. Det finns viktiga olikheter mellan elektricitets- och gassektorn som nödvändiggör en åtskillnad i behandling.

E. Bibehållandet av en tryggad tillgång på energi på EU-nivå är grunden för att skapa utrymme för konkurrens och avreglering varpå en optimal prissättning och service kan uppnås.

F. Den tidigare nämnda vitboken om tillväxt, konkurrens och sysselsättning lägger med rätta vikt vid ökandet av konkurrensförmågan i EU:s näringsliv och konkurrerande energipriser är en förutsättning för detta.

G. Det är därför nödvändigt att avreglera energimarknaden och öka konkurrensen mellan producenter och distributörer, utan att den tryggade energiförsörjningen och skyddet för konsumenten därigenom äventyras.

H. Tryggad tillgång är inte bara en fråga om tillgång till energikällor utan framförallt ett resultat av de åtgärder som genomförs för att organisera energimarknaden, EU:s handelsförbindelser med tredje land, forskningspolitiken och politiken för energilager inom EU.

I. Diversifiering och flexibilitet (även småskalig) när det gäller försörjning, forskning och energi är också nödvändiga medel för att uppnå tryggad försörjning.

J. Ett effektivt genomförande av hälso- och säkerhetsföreskrifter inom den energiproducerande industrin är av vikt.

Parlamentet

med beaktande av följande:

1. anser att det med tanke på artikel 130 i Romfördraget är önskvärt att rådet och kommissionen klart anger vad EU:s långsiktiga politik inom energisektorn innebär, hur den förhåller sig till politiken i medlemsstaterna och på vilka områden det är nödvändigt med anpassningar,

2. förväntar sig att kommissionen i enlighet med artiklarna 130f, 130r och 130s i Romfördraget och i enlighet med rådets energislutsatser av den 1 juni 1995 formulerar en plan för hur man kan hitta en balans för de tre energipolitiska målsättningarna, konkurrenskraftiga priser, tryggad tillgång och miljöhänsyn för samhällets olika sektorer (företagen, stor- och småskaliga konsumenter och så vidare) och i samarbete med dem på kort och lång sikt,

3. uppmärksammar det faktum att svårigheten med att kombinera säkerställande av försörjning och rimliga priser med miljöskydd, bör ej ytterligare förvärras av eventuellt motsägelsefull energipolitik på medlemsstatsnivå,

4. finner att eftersom produktionen av och handel med energi till stor del sker på internationell nivå, kan EU försvara sina egna energiintressen mer effektivt om de 15 talar med en röst, samt uppmärksammar i detta sammanhang att energiberoendet inom EU förväntas stiga från dagens nivå på 50 % till 70 % år 2020,

5. uppmanar kommissionen att i sin kommande vitbok göra tydliga prioriteringar beträffande förhållandet mellan miljöförstöring och energi,

6. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att införliva målsättningen om ekonomisk och social sammanhållning i energipolitiken och samtidigt använda energipolitiken för att bidra till att stärka denna sammanhållning,

7. påpekar att de energipolitiska aspekterna av EKSG- och Euratomfördragen samt andra energihänsyn borde integreras i ett gemensamt ramverk för energin, för att bidra till att garantera ett övergripande samarbete kring en tryggad försörjning och miljöskydd, och begär att kommissionen i sin kommande vitbok inkluderar ett förslagsutkast till ett kapitel om energi att läggas fram vid regeringskonferensen 1996 för att införas i fördraget,

8. begär även att kommissionen och rådet formulerar en sammanhängande energipolitik, under iakttagande av subsidiaritetsprincipen, där olika aktörers och nationella myndigheters enskilda initiativ kan ingå och vet att de således får en enda kontaktperson i kommissionen i fråga om energi,

9. repeterar att den framtida gemensamma energipolitiken måste baseras på följande kriterier:

- effektivitet, vilket innebär att konkurrens måste uppmuntras,

- respekt för marknaden så att produktionen anpassas till efterfrågan,

- maximalt tryggad försörjning,

- fortlöpande forskning kring nya energikällor och användandet av traditionella källor,

- kontroll av tekniken för att undvika risker,

- en hållbar utveckling som respekterar miljön,

10. anser att det mot bakgrund av behovet av att garantera en tryggad försörjning, service till allmänheten och miljöhänsyn är nödvändigt med en reglering av energimarknaden både från de nationella myndigheternas sida och från EU:s sida; regleringarna skall emellertid begränsas till ett minimum för att möjliggöra flexibilitet och marknadsrörelser inom dessa gränser; dessutom bör särskild hänsyn tas till miljöskyddet eftersom marknadskrafterna inte är styrande på detta område; miljökostnaderna skall reflekteras i energipriserna,

11. uppmanar kommissionen att förhandla med bankerna, i synnerhet EIB, om villkor för långivning till allmänheten för att tillhandahålla förskottsfinansiering av energibesparande åtgärder, samt att i tid rapportera till Europaparlamentet om de villkor och åtgärder som skall genomföras,

12. anser det nödvändigt att definiera begreppet service («universal service») såsom det används inom energisektorn, vilka tjänster och vilken kvalitet som skall tillhandahållas konsumenten och därigenom fastställa att denna service till allmänheten likaså kan tillhandahållas av den privata sektorn,

13. anser det vara av vikt att skapa en reell inre marknad för energi och att så snart som möjligt definiera de regler som bör omgärda en sådan; det gradvisa genomförandet av den inre marknaden måste baseras på följande grundprinciper, vilka antagits av Europaparlamentet:

- respekt för miljön,

- konkurrens mellan de energiproducerande företagen under förutsättning att försörjningen tryggas,

- respekt för arbetsuppgifter av allmänekonomiskt intresse och offentliga tjänster, särskilt på distributionsnivån med hänsyn till konkurrensen under vilka villkor vissa bisysslor - som ej berör energisektorn - är godtagbara för distributionsföretag inom ramen för avdelning V i Romfördraget,

- ökad möjlighet till samarbete mellan de olika aktörerna, under förutsättning av öppenhet rörande prissättningen, för vilka kommissionen måste fastställa riktlinjer och mekanismer,

- öppen bokföring, särskilt i vertikalt integrerade företag, samt respekt för ömsesidighetsprincipen, öppenhet och icke-diskriminering mellan enskilda leverantörer,

- möjligheter för nya aktörer (till exempel leverantörer av decentraliserad kapacitet) att skapa sig en position på energimarknaden och samtidigt stimulera utbudet av elektricitet producerad utifrån förnyelsebara energikällor,

- främjande av en skattemässig harmonisering av energipriserna, och av de olika råvarorna, genom att inom unionen särbehandla de förnyelsebara energikällorna, samt att skapa en öppenhet rörande prissättningen så att konsumenten kan se vilken del av energipriset som är skatt och vilken del som är miljökostnader,

- upprätthållande av principen om tredje mans tillgång till infrastrukturen,

- organisering av tillgången till nätverket baserad på ömsesidighet, skydd av offentliga företags skyldigheter till allmänheten samt att sluta långsiktiga kontrakt,

- konsumenternas intressen på marknader där de saknar valmöjligheter bör fortsatt skyddas,

14. anser att definitionen av målsättningen för den övergripande konkurrenskraften behöver klargöras genom införande av ett större mått av flexibilitet i tillverknings-, transport- och distributionssystemen, uppmuntra decentraliseringen av produktionen för att undvika en oekonomisk långväga transport av elektricitet, rationalisera tillverkningen, tillverkningsmetoderna och produktionskapaciteten, vilket är lösningar som kan bidra till både konkurrenskraften och effektiviteten på energimarknaderna såväl som till skyddet för miljön,

15. föreslår att större vikt läggs vid energileverantörernas och energiverkens nya uppgifter och roller inom efterfrågestyrningen, det vill säga bredden och kvaliteten på de tjänster som utbjuds; ökad konkurrens borde leda till en större effektivitet i energihanteringen som medför energibesparingar i alla led i energikedjan och borde i synnerhet användas till att främja energieffektiva tjänster som ett sätt att minska slutförbrukarnas energiräkningarna snarare än att fokusera på energipriserna som sådana,

16. uppmanar kommissionen att, vid den fortsatta gradvisa avregleringen, vara försiktig med lagstiftningsåtgärder, med undantag för skatter för att kontrollera utsläppen av koldioxid, överväga andra instrument, särskilt en -energi/koldioxidskatt som i samma utsträckning påförs fossila bränslen och kärnkraft, samt att formulera en separat strategi för gas- och elektricitetssektorn i detta avseende,

17. anser, vad den långsiktigt tryggade försörjningen inom EU avser, att kommissionens uppgift är att skapa ett gynnsamt klimat för att öka diversifiering genom att:

- ökad utveckling och användning av förnyelsebara energikällor för att uppnå en minskning i utsläppen av koldioxid och samordna och uppmuntra forsknings- och demonstrationsprojekt på området

- skapa ett ramverk för ett närmare samarbete på det energipolitiska området med Ryssland och länderna i Central- och Östeuropa genom slutandet av ett andra energiavtal samt med länderna i Medelhavsområdet, Afrika, Centralasien och Svartahavsområdet,

- formulera målsättningar och ett gemensamt program för energieffektiviseringar och energibesparingar samt förnyelsebara energikällor förenliga med målsättningarna för utsläppen av växthusgaser, i enlighet med överenskommelserna i Rio de Janeiro (1992) och Berlin (1995),

- att ge ett mycket klarare politiskt erkännande av de kostnadsmässiga samt ekonomiska effekterna, effektivitetsfördelarna, och miljöfördelarna med CHP (kombinerad produktion av värme och kraft), en teknik som fordrar en mer marknad präglad av konkurrens för de energibesparingar som den medför, medlemsstaterna uppmanas följaktligen att undanröja de administrativa hindren som drabbar CHP,

- utveckla så många olika potentiella energikällor som möjligt, varvid även energiproduktion ur avfall bör uppmärksammas,

- försäkra att EU skapar ett så gynnsamt klimat som möjligt för energiinvesteringar som gynnar sysselsättningen, industrins konkurrenskraft, forskning och utveckling, såväl som förbättringar av energieffektiviteten och miljöskyddet,

konstaterar att EU:s medlemsstater, i samråd med den allmänna opinionen, fortfarande ansvarar för valet av individuella energikällor, men anser inte att det blir lättare att uppnå målsättningen för minskning av koldioxidutsläppen genom man upphör med att använda kärnenergi; besluten gällande placeringen av kärnkraftverken bör emellertid förbli en nationell angelägenhet, under förutsättning att de internationella säkerhetsreglerna iakttas strikt, och att det berörda landet är undertecknare av icke-spridningsavtalet,

18. uppmanar kommissionen att stimulera forskningen för att öka säkerheten kring kärnenergin genom

- utvecklandet av mycket säkra, så kallade nya avancerade kärnreaktorer,

- säker upparbetning av avfall och konkretisering av teorier beträffande framtida säker avfallshantering,

- återanvändning av bränsle (mox fuel),

- utveckling av den medicinsk-nukleära tekniken och framtida ännu inte förutsägbara tillämpningsområden eller möjligheter,

- möjligheter för att hjälpa länderna i Central- och Östeuropa med en energiutvecklingsplan med målsättningen att optimera källorna till elkraft,

- fortsatt forskning i termonukleär fusion,

- främjande av forskning i hur det påverkar befolkningsgrupper att utsättas för radioaktivitet,

- främjande av avancerad forskning i förglasning av högaktivt avfall,

19. understryker att forskningen också skall omfatta de faktiska kostnaderna för förvaring och bearbetning av kärnavfall, för att förhindra att utgifterna överförs på kommande generationer,

20. betonar än en gång att målsättningen är att bevilja medel av samma omfattning till förnyelsebara energikällor som till termonuklär fusion,

21. uppmanar kommissionen att

- utarbeta gemensamma europeiska säkerhetsstandarder för kärnkraftverk inom Europeiska unionen,

- utarbeta riktlinjer till säkerhetsföreskrifter för kraftverk till vilka Europeiska unionen beviljar lån,

- utveckla en strategi för hanteringen av radioaktivt avfall, särskilt av avfall från plutoniumhaltigt och annat högaktivt avfall,

22. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att anta ett bindande program med klara tidsplaner för en minskning av koldioxidutsläppen, innehållande bland annat följande komponenter

- ett ambitiöst program för att utveckla och introducera förnyelsebara energikällor, med tonvikt på användandet av biobränsle, vindkraft, och solenergi i medelhavsområdet,

- ett utvecklingsprogram, i samråd med industrin, för att minska energiförbrukningen hos motorfordon, tåg och flygplan,

- en miljöanpassad skattereform,

23. anser att innan en nytt kraftverk uppförs, ett beslut bör tas i varje enskilt fall om huruvida det istället är möjligt att prioritera energibesparande åtgärder, på basis av en analys av de lägsta kostnaderna,

24. uppmanar kommissionen att i samarbete med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och Världsbanken formulera ett ambitiöst program i överläggningar med länderna i Central- och Östeuropa om att successivt minska de central- och östeuropeiska ländernas beroende av kärnkraft, tillämpa de normer som gäller i väst vid deras kärnkraftskontroller, minska föroreningarna och kärnavfallet, på ett sätt som innebär ett ansvar för miljön, minska energiproducenternas nuvarande miljöpåverkan (kvävedioxider, koldioxid och svaveldioxid), förbättra diversifieringen, varvid möjligheten till energibesparingar och användningen av förnyelsebara energislag prioriteras; uppmanar kommissionen att tillse att även företag inom EU kan delta fullt ut i detta program,

25. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja den kärnvapennedrustning som sker inom ramen för avtalen SALT 1 och SALT 2 genom att ge tillgång till den kunskap och den förmåga som europeiska forskningsinstitut och branscher har om eliminering av plutonium för vapenändamål och höganrikat uran,

26. uppmanar kommissionen att säkerställa att den vid utarbetandet av vitboken om energipolitiken lägger större vikt vid miljöskydd genom att utarbeta riktlinjer för hur medlemsstaterna ska inberäkna kostnaderna för miljöskydd i kostnaderna för energiframställningen,

27. uppmanar kommissionen att göra en aktiv insats i Oslo- och Pariskommissionen (OSPAR) när det skall beslutas om nedmontering och skrotning av offshore-anläggningar; vid val av lösning skall följande kriterier beaktas: miljöskydd, säkerhet och eventuella konsekvenser av de olika möjligheterna med hänsyn till miljöeffektivitet,

28. anser det vara av stor vikt att kommissionen förutom att arbeta fram en förteckning över de skilda metoderna för att lagra och producera energi specificerar vilka konsekvenser och positiva följder detta kan få för sysselsättningen,

29. anser att EU:s uppgift på energiområdet består av att

- formulera en sammanhängande gemensam energipolitik, och som tar hänsyn till de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat och till andra aktörer, offentliga och privata, i enlighet med närhetsprincipen,

- stärka EU:s diversifierade energipolitik med beaktande av en tryggad, långsiktig energiförsörjning och näringslivets konkurrensposition,

- främja en stegvis avreglering och förstärkning av energisektorns marknadsekonomiska funktion samt sörja för medling vid konflikter om prissättning vid gränsöverskridande import eller export,

- formulera EU:s miljöpolitik genom att klargöra målsättningarna för energibesparing och effektivitet och för de därtill hörande styrmedlen, miniminormen osv.,

- stärka och stimulera nationella och gemenskapliga forskningsprogram och demonstrationsprojekt på detta område och fullständigt utveckla tekniker för ett mer effektivt användande av befintliga energikällor även när det gäller nya tekniker för användande av kol (förgasning av kol), för att se till att EU behåller sin ledande ställning på energiområdet (nya energikällor, biobränslen inklusive trä, torv, biomassa och bioavfall, energibesparingar, säkerhet, teknologi, osv.),

- öka de gemenskapliga och nationella insatserna för att utveckla inhemsk förnyelsebar energi (solceller, solvärme, vatten, vind, biomassa, vågenergi, osv.) med målsättningen att tillgodose 15 % av Europeiska unionens allmänna efterfrågan på primär energi år 2010,

- använda verk med bränsleceller i ett decentraliserat system för att generera elektricitet och värme,

- skapa ett gynnsamt klimat för transeuropeiska nät på energiområdet,

- utarbeta och genomföra ett ambitiöst energiprogram i samråd med länderna i Central- och Östeuropa samt med länderna i Medelhavsområdet, Afrika, Centralasien och Svartahavsområdet,

- skapa ett klimat för energiinvesteringar som stimulerar sysselsättningen, stärker ekonomin och bidrar till att skydda miljön; anser att kommissionen måste ägna en bilaga i grönboken åt de positiva sysselsättningsrelaterade aspekterna av energibesparande projekt och småskaliga energiskapande projekt,

30. förväntar sig att kommissionen tar hänsyn till ovannämnda krav i den vitbok om energipolitiken den har aviserat och förväntar sig framförallt följande specifika åtgärder:

- angivande av ett tydligare samband mellan de tre målsättningarna,

- en analys av energimarknaden och den roll kommissionen tilldelar sig själv och de andra aktörernas,

- den roll kommissionen avser att spela för effektiviteten och besparingarna på energiområdet genom att skapa konkreta projekt vilka bör inledas så snart som möjligt,

- en Europaomfattande förordning som förskriver att alla nya allmänna byggnader i framtiden måste uppvisa en låg energiförbrukning,

- ett SAVE II-program som är avsevärt mer omfattande än SAVE I,

- en ny version av Thermie-programmet i vilket amorteringsfria subventioner och förskottslån till energiinvesteringar ges ökade möjligheter,

- att kommissionen använder sina nya åtgärder på energiområdet till att främja samgenerering och kombinerade cykler - särskilt när det gäller bränslen i gasform - till att förbättra effektiviteten och till att göra större framsteg i energibesparingarna,

- en indikation på vilka som är de önskvärda respektive uppnåeliga gränsvärdena för koldioxid, kvävedioxider och svaveldioxid,

- uppmanar kommissionen att undersöka möjligheten att införa marknadsmekanismer, till exempel förhandlingsbara utsläppslicenser,

- ett förslag till ett utökat samarbete med tredje land på energiområdet och kring dess finansiering,

- frigörandet av ytterligare finansiella medel till forskning och utveckling kring förnyelsebara energikällor,

- behovet av att utföra en jämförande studie över de externa kostnaderna för de olika bränslena,

31. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och till rådet.