EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Biyssel den 30.04.1997 
KOM(97) 183 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
KONSUMENTERS HÄLSA OCH LIVSMEDELSSÄKERHET 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
sida 
Inledning 3 
Del 1 : Översikt över mål och medel 6 
Del 2: Vetenskapliga utlåtanden om konsumenters hälsa: 
en infallsvinkel i förebyggande syfte 9 
Del 3 Riskanalys 18 
Del 4: Kontroll och inspektion - ett nytt tillvägagångssätt 20 
Bilaga I: Befintliga vetenskapliga kommittéers nuvarande mandat 29 
Bilaga II: Viktiga rättsakter för vilka kontrollen av hur de efterlevs 32 
i medlemsstaterna eller i länder utanför gemenskapen 
för närvarande är kommissionens ansvar 
Inledning 
Syftet med detta meddelande är att informera alla berörda parter, särskilt 
Europaparlamentet och rådet, om vilka åtgärder kommissionen vidtar för att förbättra 
det sätt på vilket den inhämtar och använder vetenskapliga utlåtanden och hur den 
utövar tillsyn på områdena livsmedel samt djur- och växtskydd. Kommissionen åtar sig 
att löpande redovisa hur väl den lyckas med att genomfora den strategi som anges i detta 
meddelande. 
I sitt tal inför Europaparlamentet den 18 februari 1997 förespråkade kommissionens 
ordförande Jacques Santer "att gradvis införa en verklig livsmedelspolitik som sätter 
konsumentskydd och konsumenters hälsa i främsta rummet". Detta meddelande går hand 
i hand med grönboken om livsmedelslagstiftning när det gäller att lägga fast grundvalen 
för en sådan verklig livsmedelspolitik. Den gör livsmedelssäkerhet och konsumenters 
hälsa till kärnan i en ny politisk inriktning som grundar sig på de tre allmänna principer 
som Jacques Santer redogjorde för i sitt tal: 
- För det första skall ansvaret för lagstiftning hållas åtskiljt från ansvaret för 
vetenskapligt samråd. 
- För det andra skall ansvaret för lagstiftning hållas åtskiljt från ansvaret för 
inspektioner. 
- För det tredje skall det finnas större insyn och mera vitt tillgänglig information 
under beslutsprocessen och när det gäller inspektioner. 
Följaktligen skall alla relevanta vetenskapliga kommittéer liksom ansvaret för inspektion 
och kontroll åvila den kommissionär som handhar konsumentpolitik och hälsoskydd. Det 
behöriga generaldirektoratet (GD XXIV) har omorganiserats för att ha ett särskilt ansvar 
för konsumenters hälsa. 
I del 1 av detta meddelande ges en översikt över målen med och medlen för den nya 
politiska inriktningen. I del 2 skisseras det förebyggande arbetssättet med vetenskapliga 
utlåtanden om konsumenters hälsa och kommissionens sätt att ta itu med sitt 
ansvarsområde. Det behövs mera tid för att se över mandaten för de vetenskapliga 
kommittéerna. Man bör särskilt beakta de obligatoriska respektive frivilliga samråd som 
föreskrivs i befintlig lagstiftning samt hur man skall kunna rationalisera mandaten utan 
att säkerhetsfrågorna förlorar sin ofta tvärvetenskapliga karaktär. 
I del 3 förklaras det tillvägagångssätt vid riskanalyser som skall följas när det gäller 
konsumenters hälsa. I del 4 framläggs de förfaranden för kontroll och inspektion som 
kommissionen har för avsikt att följa. Inte ens en förbättrad användning av de befintliga 
resurserna skulle räcka till för att verkligen täcka in det stora antal lagar, ungefär 80, för 
vilka övervakning och kontroll av hur de efterlevs i medlemsstaterna eller i länder utanför 
gemenskapen för närvarande är kommissionens ansvar. Med beaktande av 
subsidiaritetsprincipen har man skisserat ett nytt tillvägagångssätt på medellång sikt som 
är inriktat på högriskämnen med prioriterat tillsynsbehov, på bättre prestation och 
optimal kontroll. Vid genomförandet av denna nya policy kommer kommissionen att 
agera i en anda av öppenhet och i dialog med medborgarna. 
Det finns således ett trängande behov av förstärkta resurser, inte bara med hänsyn till 
kontrolluppgifterna, utan också med tanke på arbetet med att bereda och rättsligt följa 
upp de vetenskapliga utlåtandena. 
Föreliggande meddelande förklarar i detalj kommissionens nya strategi för konsumenters 
hälsa1 och livsmedelssäkerhet, särskilt med avseende på vetenskapliga utlåtanden och 
kontroll och tillsyn. Jacques Santer förklarade i sitt tal inför Europaparlamentet att 
kommissionen har genomfört en radikal reform av de avdelningar som arbetar med 
människors hälsa. Kommissionen har framför allt placerat alla relevanta vetenskapliga 
kommittéer under GD XXIV (generaldirektoratet som handhar konsumentpolitik och 
hälsoskydd), vilket också kommer att innefatta byrån för livsmedel och veterinära frågor 
(FVO) samt en ny enhet för bedömning av konsumenthälsorisker. En klar beskrivning av 
detta nya tillvägagångssätt leder oundvikligen till en mera detaljerad presentation av de 
olika uppgifterna för dessa och andra av kommissionens avdelningar. Det måste 
emellertid betonas att den nya politiken när det gäller konsumenters hälsa och 
se del 2, avsnitt 2.2, för en mer detaljerad beskrivning av omfattningen av detta begrepp. 
4-
livsmedelssäkerhet är en uppgift som berör många av kommissionens avdelningar och att 
denna nya politik skall genomföras av hela kommissionen genom ett kollektivt agerande. 
-5 
Del 1: Översikt över mål och medel 
Huvudmålet för den nya politiska inriktningen är att förstärka skyddet av konsumenters 
hälsa. I detta syfte är livsmedelssäkerhet en nödvändig förutsättning. För att återupprätta 
konsumenternas förtroende och för att möta oron över en del produktionsmodeller där 
man satsar för mycket på produktiviteten, är det också viktigt att beakta skyddet för djur 
och växter. 
Nyligen vunna erfarenheter har tydligt visat att livsmedelssäkerhet inte bara är en 
angelägenhet för konsumenter utan att detta även utgör själva grunden för en väl 
fungerande marknad. Livsmedelssäkerhet är därför inte bara en förutsättning för skyddet 
av konsumenters hälsa utan är också av intresse för producenter och andra som är 
inblandade i framställning och försäljning av livsmedel och relevanta jordbruksprodukter. 
För att uppnå dessa mål har kommissionen omarbetat och ämnar stärka följande tre 
sinsemellan kompletterande medel, som skall ligga till grund för en effektiv politik till 
skydd för konsumenternas hälsa: vetenskapliga utlåtanden, riskanalys och kontroll. 
De vetenskapliga utlåtanden som de rättsliga åtgärderna för skydd av konsumenters 
hälsa grundar sig på är huvudsakligen ett resultat av de vetenskapliga kommittéernas 
arbete. Omorganisationen av dessa kommittéer kommer att bereda vägen för ökad 
samverkan och underlätta samordningen av deras arbete tack vare bildandet av en 
ledningskommitté. 
Följande tre principer måste utgöra grundvalen för de vetenskapliga kommittéernas 
arbete: ledamöternas höga kvalifikationer, oberoende ställning samt insyn i deras 
utlåtanden. Dessa principer utvecklas närmare i det andra kapitlet i detta meddelande. 
Det är viktigt att kommissionens avdelningar bedriver ett nära samarbete under arbetet 
med att formulera de frågor som skall underställas de vetenskapliga kommittéerna liksom 
arbetet med att dra nytta av dessa kommittéers utlåtande för dem som är ansvariga för att 
bereda lagförslag. Detta samarbete måste vara så flexibelt och så obyråkratiskt som 
möjligt. Dessutom skall kommissionen åter utreda skillnaden mellan obligatoriskt samråd 
och frivilligt samråd med de vetenskapliga kommittéerna, vilka båda förekommer i den 
gällande gemenskapslagstiftningen. 
-6 
Riskanalyser utgör en process i tre steg, som består av bedömning, management och 
meddelande om risken i fråga. I nuläget tillåter riskbedömningsförfarandet identifiering 
och bedömning av riskerna för konsumenters hälsa, vilket grundas på en uppskattning av 
sannolikheten att de uppstår i en specifik situation. Den väsentligaste uppgiften för 
riskmanagement är att begränsa eller reducera risknivåer som identifieras genom 
bedömningsförfarandet i syfte att åstadkomma en lämplig skyddsnivå. Genom 
meddelanden om riskerna sker ett informationsutbyte mellan de berörda parterna när det 
gäller riskens karaktär och de åtgärder som skall vidtas för att hålla dem under kontroll. 
Den nya kontroll- och tillsynsmetoden kommer att grundas på följande tre 
huvudinriktningar: För det första skall, mot bakgrund av de många olika områden som 
denna lagstiftning täcker och de begränsade resurser som står till buds, 
riskbedömningsförfaranden införas för att göra det möjligt att prioritera kontrolluppgifter. 
För det andra skall kontrollverksamheten omorganiseras för att säkerställa att hela 
livsmedelsprocesskedjan täcks helt och fullt (principen "från ax till limpa"). För det 
tredje skall denna procedur utvecklas ytterligare genom det allmänna införandet av 
formella revisionsförfaranden, så att man kan bedöma den tillsyn som utövas av behöriga 
nationella myndigheter (såsom redan är fallet i livsmedelskontrollsektorn). 
Öppenhetsprincipen kommer att vara vägledande för kontrollorganens verksamhet 
gentemot nationella myndigheter, konsumenter och andra berörda parter. 
När kommissionen använder sig av de tre omarbetade medlen vetenskapliga utlåtanden, 
riskanalys och kontroll kommer kommissionen att fasta särskilt avseende vid medlens 
effektivitet och genomförbarhet. 
Kommissionen kommer att säkerställa skyndsam uppföljning av akuta situationer med 
anknytning till konsumenternas hälsa. Detta kommer att ske genom skyddsåtgärder och 
snabba larmsystem. Vidare kommer information från konsumenter och producenter att 
behandlas skyndsamt. 
Vetenskapliga utlåtanden, riskanalys och kontroll bör ligga till grund för verksamheten 
på ett stort antal områden, nämligen: 
7-
Det sätt på vilket medlemsstaterna reagerar på rekommendationer som gjorts efter 
ett inspektionsbesök. 
Försvar av gemenskapsintressen i ett internationellt sammanhang, t.ex. WTO, 
WHO, OIE och FAO. 
Säkerställande av att gemenskapslagstiftningen efterlevs. 
Viktigast är att vid utarbetande av gemenskapslagstiftning ta hänsyn till de 
ärenden som omfattas av de tre omarbetade medlen. 
Rekommendationer om åtgärder kommer således att grundas på resultat från 
vetenskapliga utlåtanden, riskanalyser och kontroller. Dessutom finns det ett behov av att 
upprätta en ordentlig feedback-mekanism för att säkerställa en effektiv förbindelse 
mellan olika berörda parter, inklusive övervakning av det sätt på vilket de 
rekommenderade åtgärderna vidtas. 
Europeiska unionen är världens största importör av jordbruks- och livsmedelsprodukter 
och en av de största exportörerna. Mot den bakgrunden är det viktigt att se till att intern 
lagstiftning och interna förfaranden ger våra handelspartner fullgod trygghet och att våra 
exportprodukter inte drabbas av obefogade restriktioner på världsmarknaden. Europeiska 
unionen kan dra nytta av internationella överenskommelser. Beslut om 
livsmedelssäkerhet fattas mot bakgrund av de rättigheter och skyldigheter de ger upphov 
till i WTO, i andra internationella organisationer och bilateralt (t.ex. EES, 
associeringsavtal och likställighetsavtal om djur- och växtskydd). 
Pel 2 ; Vetenskapliga utlåtanden om konsumenters hälsa: en infallsvinkel i 
förebyggande syfte 
2.1. Mål och principer 
När det gäller konsumenters hälsa är vetenskapliga utlåtanden av allra största vikt vid alla 
stadier av utarbetande av ny lagstiftning och vid verkställande och handhavande av 
befintlig lagstiftning. Detta gäller även på andra områden som t.ex. djurskydd. 
Kommissionen kommer att använda dessa utlåtanden till förmån för konsumenterna för 
att säkerställa en hög nivå på skyddet av hälsa. 
När det gäller livsmedel är målet med den europeiska rättsliga ramen att fortlöpande 
förbättra tillgången till säkra och sunda produkter, genom att säkerställa att råvaror från 
jordbruket, förädlade produkter och alla mellanliggande produktionsprocesser och 
produkter är analyserade och bedömda med avseende på potentiella risker. 
Vid granskningen av sitt tillvägagångssätt när det gäller vetenskapliga utlåtanden för 
skydd av konsumenters hälsa kommer kommissionen att förstärka tre huvudprinciper: 
höga kvalifikationer, oberoende och insyn. 
Vetenskapliga utlåtanden måste vara av så hög kvalitet som möjligt. Det är därför 
nödvändigt att bedömning av eventuella risker utförs av framstående vetenskapsmän 
(principen om höga kvalifikationer). 
Kommissionen skall säkerställa att vetenskapsmän som verkar i de vetenskapliga organen 
inte har några intressen som kan komma i konflikt med kravet att lämna oberoende 
utlåtanden, vilket är nödvändigt för att bidra till en hög skyddsnivå när det gäller 
konsumenters hälsa (principen om oberoende). 
I linje med den övergripande politiken för insyn som kommissionen driver är det 
nödvändigt att berörda parter, däribland konsumenter, både enskilda individer och 
sammanslutningar, liksom Europeiska unionens institutioner och nationella myndigheter 
lätt får tillgång till information om kommittéernas arbetsförfarande och deras utlåtanden. 
Dessutom skall kommissionen hålla berörda parter, inklusive konsumenter, helt 
-9 
informerade om de olika etapperna i rådgivningen. Det är nödvändigt med 
kommunikation för att uppnå dessa mål (principen om insyn). 
Man måste samtidigt vara medveten om att vetenskapliga utlåtanden är en metod med 
begränsningar som därför skall betraktas som en viktig faktor, men inte den enda, i 
beslutsprocessen. 
2.2. Ansvarsområden 
Via lagstiftning har ofta, men inte systematiskt, vetenskapligt samråd blivit obligatoriskt i 
frågor som kan ha en effekt på folkhälsan. Flera vetenskapliga kommittéer inrättades 
därför av kommissionen och drevs av generaldirektorat som hade motsvarande ansvar för 
utkast till lagstiftning och som handhade områdena livsmedel, djurskydds frågor 
(djurhälsa, folkhälsa och välfärd) toxikologiska och ekotoxikologiska kemikalier, 
bekämpningsmedel, djurfoder och kosmetika och, mest aktuellt, frågor som hör ihop med 
bovin spongiform encefalopati när det gäller den tvärvetenskapliga kommittén. En 
sammanfattning av de befintliga mandaten ges i bilaga I. 
Befintliga vetenskapliga kommittéer handhar frågor om konsumenthälsa, djurhälsa, 
växtskydd och miljöskydd som hör samman med viss användning av kemikalier, 
produktion och konsumtion av livsmedel och foder, användning av kosmetika eller 
kemikalier i jordbruk samt livsmedels- och foderproduktion. För enkelhets skull kommer 
dessa ansvarsområden, som nyligen överförts till den kommissionär som handhar 
konsumentpolitik och hälsoskydd, att omnämnas som "konsumenters hälsa" i detta 
meddelande. 
Tidigare har flera kommittéer ofta kommit med gemensamma yttranden, och denna 
positiva erfarenhet skall användas för att vägleda kommissionens avdelningar att skapa 
en tillräckligt flexibel struktur som kan säkerställa att tillförlitliga, oberoende och snabba 
svar ges i hälsofrågor så att man kan dra fördel av information från olika vetenskapliga 
ämnesområden och att undvika dubbelarbete och förvirring när kommittéerna ger uttryck 
för olika uppfattning. 
Mot bakgrund av den nya politikinriktning som fastslås i detta meddelande och 
rekommendationerna från Europaparlamentet, kommer kommissionen att ompröva och 
10 
justera samtliga ovannämnda vetenskapliga kommittéers mandat. Mandaten för alla 
vetenskapliga kommittéer under GD XXIV kommer att vara föremål för ett enda 
kommissionsbeslut, som skall antas i juli 1997. Mandatet för den vetenskapliga 
ledningskommittén (tidigare kallad den tvärvetenskapliga kommittén) kommer att antas 
separat i maj 1997. 
2.3. Omorganisation av de vetenskapliga kommittéernas arbete 
Kommissionen skall koncentrera ansträngningar på att bygga upp en tillförlitlig och 
flexibel struktur, som skall möjliggöra hög kvalitet och oberoende vetenskapliga 
utlåtanden för att säkerställa insyn samt att de vetenskapliga utlåtandena beaktas i den 
lagstiftningsmässiga verksamheten inom gemenskapens institutioner. 
Kravet på oberoende vetenskapliga utlåtanden härrör, i många fall, från skyldigheterna i 
gemenskapslagstiftningen. Det finns emellertid flera rättsakter som gäller viktiga frågor 
på området livsmedel och djurens hälsa där inhämtning av utlåtanden inte är obligatorisk. 
Kommissionen skall därför, i samarbete med den vetenskapliga ledningskommittén, 
undersöka de områden där obligatoriskt samråd med vetenskapliga kommittéer bör 
införas. 
De flesta frågor om vetenskapliga utlåtanden faller klart inom ramen för nuvarande 
mandat för någon av de vetenskapliga kommittéerna. En särskild fråga kan dock falla 
inom ramen för flera kommittéers behörighet, varför det inte alltid är helt uppenbart vart 
en enskild fråga hör. Vissa samråd måste dock ingå i flera vetenskapliga kommittéers 
behörighet. 
Därför har en vetenskaplig ledningskommitté upprättats. För närvarande består den av 
medlemmarna i den tvärvetenskapliga kommittén och ordförandena i de sex andra 
vetenskapliga kommittéerna. Dess mandat skall innefatta samordningen mellan olika 
kommittéer och beslut om att flera kommittéer skall höras i frågor som kräver sådan 
sammansatt sakkunskap som finns företrädd i de vetenskapliga kommittéerna. Den nya 
vetenskapliga ledningskommittén skall ha åtta ledamöter, förutom ordörandena som 
nämns ovan. De åtta ledamöterna skall ge kommissionen råd när den väljer ledamöter till 
de andra kommittéerna, särskilt när det gäller kvalifikationer och oberoende. 
-11 
Alla befintliga vetenskapliga kommittéer som behandlar konsumenters hälsa behövs och 
en del behöver förstärkas. För att genast kunna svara på specifika frågor som uppstår till 
följd av överlappande mandat mellan Vetenskapliga livsmedelskommittén och 
Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, skall en gemensam underkommitté 
inrättas för att behandla frågor som rör livsmedelssäkerhet. 
När rättsakter grundar sig på bedömning som gjorts av vetenskapsmän i organisationer i 
medlemsstaterna kan ett samråd med motsvarande vetenskapliga kommittéer inom 
kommissionen vara lämpligt. Det bedömningsarbete som görs av dessa organisationer i 
medlemsstaterna kan tjäna som underlag för en översyn av deras kolleger i den behöriga 
vetenskapliga kommittén. 
De flesta förfaranden för riskbedömning av kemiska risker som har utarbetats i de 
vetenskapliga kommittéerna är helt i enlighet med bedömningsförfaranden som utarbetats 
och används av både nationella och internationella organ, såsom 
Världshälsoorganisationen. Utarbetandet av nya riskbedömningsförfaranden när det t.ex. 
gäller överföring av djursjukdomar till människan och livsmedelsburna sjukdomar kan bli 
en stor uppgift i framtiden. 
Kommissionen finner att det finns ett behov av att på gemenskapsnivå ha en högt 
specialiserad expertis inom bioteknologi. Man kommer att följa förslaget från den 
vetenskapliga ledningskommittén och gå till väga steg för steg. Möjligheten att inrätta en 
specifik arbetsgrupp under den vetenskapliga ledningskommittén skall undersökas. 
Kommissionen kommer att återuppta denna fråga i samband med översynen av direktiv 
90/220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön. 
De nya mandaten kommer även fortsättningsvis att säkerställa att de vetenskapliga 
kommittéerna kan inbjuda externa experter för utlåtande i frågor som kräver specialister. 
Kommissionen kommer att införa nödvändig flexibilitet och budgetbestämmelser rörande 
anordnande av möten som skall behandla brådskande frågor som gäller konsumenters 
hälsa. 
12 
2.4. Interimsperiod 
För att undvika avbrott i arbetet skall alla kommittéer i sina nuvarande sammansättningar 
fortsätta med sina uppgifter grundade på befintliga mandat (jfr. bilaga I) fram till dess att 
kommissionen i juli 1997 antar de nya mandaten för alla vetenskapliga kommittéer. De 
skall fortsätta att hålla sina planlagda möten, inklusive mötena i deras arbetsgrupper, för 
att svara på alla befintliga och nya önskemål om utlåtanden. 
2.5 Internationella förhållanden 
Kommissionen måste, i samarbete med medlemsstaterna, fortsätta att aktivt delta i 
internationella fora där rekommendationer, normer eller riktlinjer för konsumenters hälsa 
utarbetas, särskilt för att tillse att sådana rekommendationer, normer eller riktlinjer vilar 
på en stadig vetenskaplig grund. Rådgivning från de vetenskapliga kommittéerna i dessa 
frågor innebär viktig ledning för kommissionen i dess arbete. 
När det gäller internationell handel kräver inte Världshandelsorganisationens avtal om 
tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS) att medlemmarna skall ändra den 
skyddsnivå de bedömer vara lämplig. SPS-avtalet stadgar emellertid att alla sanitära eller 
fytosanitära åtgärder bara skall tillämpas i den utsträckning som är nödvändig för att 
skydda människors, djurs och växters liv eller hälsa, att de skall grundas på vetenskapliga 
principer och att de inte skall upprätthållas utan tillräckligt vetenskapligt bevis. Det står 
dock medlemmen fritt att besluta, mot bakgrund av en riskbedömning, om en relevant 
internationell standard, riktlinje eller rekommendation är tillräcklig för att uppnå en 
lämplig nivå på det sanitära eller fytosanitära skyddet. De vetenskapliga kommittéernas 
verksamhet kan därför inbegripa en bedömning av de vetenskapliga principer som 
gemenskapens hälsostandarder grundar sig på. Denna bedömning måste ta med i 
beräkningen de riskbedömningsmetoder som har utarbetats av berörda internationella 
organisationer. På samma sätt kan åtaganden som härrör av andra internationella 
överenskommelser, särskilt avtal om djur- och växtskydd, inverka på det sätt sådana 
bedömningar görs. 
-13-
2.6. Ändringar i lagstiftningen 
För att genomföra kommissionens politik beträffande vetenskaplig rådgivning i frågor 
som rör konsumenters hälsa kommer kommissionen att föreslå eller att anta de 
nödvändiga rättsakterna för att införa, om så behövs, obligatoriskt samråd med en 
vetenskaplig kommitté. 
I alla händelser har kommissionen den bestämda avsikten att samråda med lämpliga 
vetenskapliga kommittéer i frågor som särskilt gäller konsumenters hälsa, även om 
gemenskapslagstiftningen ännu inte förutser något obligatoriskt samråd. I vissa 
situationer, t.ex. akuta situationer eller i frågor där den vetenskapliga ståndpunkten redan 
är tillräckligt klarlagd, kan samråd senareläggas eller betraktas som överflödigt. 
2.7. Kommittéernas verksamhet 
Vetenskapliga kvalifikationer och kompetens är de viktigaste urvalskriterierna för 
ledamöterna i de vetenskapliga kommittéerna. Kommissionen kommer att säkerställa att 
urvalsförfarandet är öppet gentemot Europaparlamentet, medlemsstaterna, 
konsumentförbunden och andra intressenter. I förfarandet kan ingå en uppmaning att 
inkomma med intresseanmälningar. 
Vid utnämningen av kommittéledamöter skall särskilt deras oberoende beaktas. 
Kommissionen kommer att utvidga de nuvarande bestämmelserna om och förfarandena 
för ledamöternas intresseförklaringar i alla vetenskapliga kommittéer. 
Det är kanske inte alltid möjligt att uppnå samförstånd bland ledamöterna i de 
vetenskapliga kommittéerna. Rapporterna om de vetenskapliga utvärderingarna och 
mötesprotokollen skall återge exakt de olika åsikter som har framlagts under 
utvärderingen. De vetenskapliga kommittéernas mötesprotokoll, i vilka minoritetens 
åsikter ingår, skall vara offentliga. Minoritetens åsikter skall överlämnas till 
kommittéledamöterna endast på deras begäran. 
Enligt överenskommelsen med den budgetansvariga myndigheten har kommissionen för 
avsikt att betala kommittéledamöter en ersättning förutom de sedvanliga 
-14-
dagtraktamentena och reseersättningarna. En utvärdering av de ekonomiska 
konsekvenserna ingår i förslaget till ändrings- och tilläggsbudgeten. 
De vetenskapliga kommittéerna kan utnämna föredragande. Man skall särskilt säkerställa 
att föredragandena står fritt från allt socioekonomiskt tryck eller personliga intressen. 
Eftersom föredragandena har en särskild uppgift vid insamlingen av uppgifter, 
upprättandet av databaser och utarbetandet av rapporter och yttranden, skall de erhålla en 
tilläggsersättning. 
Kommittéernas sekretariat kommer även fortsättningsvis att skötas av kommissionen 
enligt nu gällande regler. 
2.8. Samordning av lagstiftning, offentlig kontroll och övrig verksamhet 
Vetenskapliga yttranden är en väsentlig förutsättning för utarbetandet av lagförslag eller 
åtgärder som eventuellt inverkar på livsmedelssäkerheten och konsumentskyddet. En 
mycket viktig säkerhetsåtgärd av högsta prioritet är att säkerställa att beslut fattas med 
fullständigt beaktande av de bästa möjliga vetenskapliga bevisen. Kommissionen betonar 
denna prioritering även i sitt nya tillvägagångssätt inom livsmedelssäkerheten. 
Samtidigt bör man trots de vetenskapliga yttrandenas viktiga roll medge att de har vissa 
ofrånkomliga begränsningar. I en del fall ställs det krav - t.ex. till följd av etiska eller 
miljömössiga överväganden eller särskilda kontroll- och produktionsmetoder - på mer 
långtgående hälsoskyddsåtgärder än vad som skulle vara nödvändigt enligt de 
vetenskapliga bevisen. Omvänt kan det i andra fall finnas orsak till att balansera de 
vetenskapliga eller identifierbara bevisen med samhällets förmåga att tolerera riskerna 
ifråga - ohälsosamma dieter och levnadsvanor är exempel på detta. Dessutom kan det 
hända att de vetenskapliga yttrandena inte är tillräckligt uttömmande eller fullständiga för 
att det skall vara möjligt att dra fullständiga slutsatser. Slutligen är vetenskapliga 
yttranden inte perfekta och situationen förändras i takt med ny utveckling och ny 
kunskap. Därför skall de hela tiden omprövas. 
En av GD XXIV:s viktigaste uppgifter är att säkerställa en lämplig uppföljning av de 
yttranden som de vetenskapliga kommittéerna har avgivit. Generaldirektoratet kommer 
15 
att vidarebefordra de vetenskapliga yttrandena till de generaldirektorat som ansvarar för 
lagstiftningen. I förekommande fall kommer det att ge rekommendationer. 
Det är nödvändigt med samarbete mellan de olika avdelningarna. Samarbetet skall 
fungera i två riktningar, dvs. andra avdelningar och särskilt de som utarbetar lagförslag 
skall kunna erhålla vetenskapliga yttranden på begäran. 
Den ledamot av kommissionen som ansvarar för konsumentpolitik och hälsoskydd skall 
vara förtrogen med alla lagtexter och lagförslag om konsumenternas hälsa, om vilka 
yttranden har avgetts. 
Kommissionen kommer att vid behov utnyttja vetenskapliga yttranden och resultat från 
riskanalyser vid uppfyllandet av sina politiska skyldigheter. 
På grundval av de vetenskapliga kommittéernas riskbedömning skall kommissionen 
interaktivt utbyta information och synpunkter med berörda parter. 
Inom ramen för sitt offentliga övervakningsansvar kan kommissionen begära ett yttrande 
från en vetenskaplig kommitté vid uppföljning av en inspektion i en medlemsstat eller i 
ett land utanför gemenskapen. 
Dessutom kan vilken vetenskaplig kommitté som helst eller ledningskommittén på eget 
initiativ uppmärksamma kommissionen på potentiella eller nya risker i samband med 
konsumenters hälsa. 
Generaldirektorat XXIV: s riskanalysenhet skall vara förutseende och fastställa potentiella 
eller nya risker i samband med konsumenters hälsa. 
GD XII, som ansvarar för vetenskap, forskning och utveckling, kommer att delta i de 
vetenskapliga kommittéernas verksamhet särskilt när det gäller fastställandet av deras 
mandat, val av ledamöter, formulering av frågor som skall ställas samt tolkningen av 
vetenskapliga yttranden. Gemensamma forskningscentret kommer som kommissionens 
oberoende vetenskapliga organ att bistå de vetenskapliga kommittéerna med särskilt 
kompletterande uppgifter samt i laboratoriearbetet genom att kontrollera och komplettera 
uppgifter som externa samarbetspartner förelägger de vetenskapliga kommittéerna. De 
16 
vetenskapliga kommittéerna kommer att ha tillgång till alla relevanta resultat från 
gemenskapens särskilda forskningsprogram. 
Kommissionen kommer också att förlita sig på vetenskapliga uppgifter som har erhållits 
från medlemsstaterna vid utformningen av det vetenskapliga samarbetet enligt direktiv 
93/5/EEG. 
2.9. Allmän trovärdighet 
De vetenskapliga yttrandenas kvalitet och öppenhet liksom utnyttjandet av dem inom 
lagstiftnings- och kontrollverksamheten inverkar på konsumenternas förtroende för 
Europeiska unionens lagstiftning om livsmedel och djurhälsa. 
Största möjliga tillgång till kommittéernas yttranden skall garanteras. De vetenskapliga 
kommittéernas dagordningar, protokoll och yttranden skall vara tillgängliga för 
medlemsstaterna, särskilt hälsovårdsmyndigheter, Europaparlamentet, medborgare, 
konsumenter och konsumentorganisationer, producenter och deras organisationer samt 
andra samhällsekonomiska aktörer, varvid nödvändig respekt för affärshemligheter skall 
iakttas. Man skall försöka lägga fram informationen på så sätt att den lätt kan förstås av 
allmänheten. De vetenskapliga kommittéernas yttranden skall offentliggöras inom kort 
efter godkännandet. De skall också finnas tillgängliga på Internet. 
Kommissionen kommer regelbundet att anordna informationstillfällen för berörda parter, 
till exempel Europaparlamentet, medlemsstaterna och konsumenterna. För journalister 
anordnas särskilda informationstillfallen. 
-17 
Pel 3; Riskanalys 
Riskanalys är ett systematiskt förfarande som integrerar en vetenskaplig bedömning av 
riskerna och sannolikheten för att de skall uppstå i ett visst läge (riskbedömning), 
bedömning av åtgärder som gör det möjligt att åstadkomma en lämplig skyddsnivå 
(riskmanagement) samt informationsutbyte med alla berörda parter - beslutsfattare, 
inspektörer, konsumenter och producenter - för att förklara orsakerna och motivera de 
föreslagna administrativa åtgärderna (meddelande om riskerna). 
Riskanalyser tillhör kommissionens ansvarsområde. Verksamheten kommer att omfatta 
uppgifter som hör hemma under olika generaldirektorat med ansvar för vetenskapliga 
utlåtanden, för att utarbeta lagförslag och för tillsyn. Nära samarbete och samordning 
mellan dessa avdelningar är en förutsättning för att det skall gå att göra riskanalyser. För 
att uppnå en hög skyddsnivå kommer kommissionen att utarbeta lagförslag eller besluta 
om åtgärder. Riskanalysens omfattning ger en bild av vilken typ av risk det rör sig om. 
Riskbedömning utgör grunden för vetenskapliga utlåtanden när det gäller konsumenters 
hälsa. En vetenskaplig riskbedömning ger kommissionen en god grund för förslag och 
åtgäder beträffande konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet. När så är lämpligt 
kommer kommissionen att försöka se till att riskbedömingarna görs i överensstämmelse 
med internationellt överenskomna förfaranden. Därmed skapas en grund för försvar av 
gemenskapslagstiftningen, som skall vila på sådana riksbedömningar, om talan skulle 
föras mot denna enligt Världshandelsorganisationens regler eller inför EG-domstolen. 
När det gäller riskmanagement kommer kommissionen att ta hänsyn till föreliggande 
riskbedömningar och rekommendationer som lämnats av generaldirektoratet med ansvar 
för vetenskapliga utlåtanden till generaldirektoratet med ansvar för att utarbeta lagtext. 
Riskmanagement skall innefatta ett förfarande för att bedöma effekterna av olika 
policyalternativ mot bakgrund av resultaten av riskbedömningarna och den önskade 
skyddsnivån. 
Arbetet med att meddela om risker måste bedrivas i en anda av öppenhet. För att uppnå 
detta kommer kommissionen att göra de vetenskapliga utlåtandena tillgängliga för en så 
vid krets som möjligt. Kommissionen kommer också att informera alla berörda parter, 
även konsumenterna, om de olika stegen i utvecklingen. Detta innebär att informationen 
-18-
kommer att omfatta sådant som orsakerna till och de vetenskapliga grunderna för 
förslagen liksom ett informationsutbyte med berörda parter vid alla lämpliga etapper. 
Konsumenternas oro för eventuella hälsorisker kommer att beaktas under arbetet med 
riskanalysen som kommissionen svarar för. 
Den typ av riskanalysförfarande som beskrivits och som syftar till att skydda 
konsumenternas hälsa måste ge kommissionen en möjlighet att agera kontaktyta mellan 
vetenskapliga kretsar och politiska kretsar och andra delar av det civila samhället. 
Eftersom det inte finns någon "nollrisk" är det här viktigt att erinra om att information om 
risknivå är viktig för konsumenten. Kommissionen kommer att låta sig ledas i arbetet av 
försiktighetsprincipen i fall där den vetenskapliga grunden är otillräcklig eller där det 
föreligger osäkerhet. 
När det gäller konsumenters hälsa kommer kommissionen att, i nära samarbete med 
medlemsstaterna, säkerställa en teknisk övervakning av uppkommande eller nya risker 
som hänger samman med utvecklingen i jordbruks- och industriproduktion samt samla in 
uppgifter om eventuella risker. Detta tillvägagångssätt syftar till att upptäcka nya risker 
och att förutse snarare än att reagera på situationer genom att föreslå strategiska 
forskningsåtgärder eller övervakningsåtgärder. Verksamheten kommer att kräva att man 
skapar ett nätverk som skall omfatta ett brett urval av ämnen och att kommissionens 
avdelningar inleder ett nära samarbete. 
19 
Del 4; Kontroll och inspektion - ett nvtt tillvägagångssätt 
4.1. Mål 
Arbetsuppgifter 
De viktigaste uppgifterna för byrån för livsmedel och veterinära frågor (FVO) 
kommer att vara övervakning av att lagstiftningen om livsmedelshygien2 och djur-
och växtskydd följs inom Europeiska unionen och på andra platser samt att bidra 
till att upprätthålla förtroendet för att de livsmedel som tillhandahålls 
konsumenterna inom Europeiska unionen är säkra. 
Medlemsstaterna ansvarar även fortsättningsvis för genomförandet av gemenskapens 
livsmedelslagstiftning samt djur- och växtskyddslagstiftning. Kommissionen övervakar 
genom sina kontrollorgan3 i GD XXIV det sätt på vilket medlemsstaterna uppfyller sina 
skyldigheter. Inom djur- och växtskyddssektorema genomförs detta med hjälp av ett 
inspektions- och kontrollprogram för att övervaka de behöriga myndigheternas 
verksamhet genom till exempel inspektion av enskilda inrättningar på ort och ställe i 
både medlemsstater och i länder utanför gemenskapen. Dessa inspektioner kan under 
vissa omständigheter innebära direkta ingripanden, t.ex. provtagning för 
växtskyddskontroller, i medlemsstaterna. Såsom det framgår av detta dokument, har det 
föreslagits att detta tillvägagångssätt skall utvecklas vidare genom att vid behov införa 
formella granskningsförfaranden för att kunna bedöma de behöriga myndigheternas 
verksamhet. På detta sätt kommer inspektionssätten inom djur- och växtskyddssektorema 
att bättre motsvara de sätt som redan används inom livsmedelskontrollsektorn. Behovet 
att säkerställa att konsument-, djur- och växtskyddet ligger på hög nivå kommer att 
prioriteras. Det måste emellertid beaktas att förutsättningen för att dessa mål skall kunna 
2 
3 Enligt artikel 2 i rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993: "livsmedelshygien... alla åtgärder som 
är nödvändiga för att säkerställa att livsmedel är säkra och hälsosamma." 
Byrån för besiktning och kontroll av livsmedelskvalitet samt livsmedelskontrollenheten som överförts 
från GD III, där den övervakade och utvärderade överensstämmelsen och effektiviteten av officiella 
livsmedelskontrollsystem, som medlemsstaternas behöriga myndigheter använder. 
20 
uppnås är att kommissionen erhåller tillräckliga resurser för att till fullo kunna genomföra 
de föreslagna uppgifterna. 
4.2. Ansvarsområdet 
Kontrollorganen kommer att genomföra de kontroller och inspektioner på 
livsmedelsområdet samt djur- och växtskyddsområdet som krävs av kommissionen i den 
berörda gemenskapslagstiftningen, särskilt den som anges i bilaga II. 
Dessutom kommer en eventuell framtida utvidgning av kontrollverksamheten till att 
omfatta ytterligare områden av intresse för konsumenterna, eller där befintliga kontroller 
skulle kunna rationaliseras, att övervägas. Detta kommer att diskuteras med de berörda 
partema med syfte att klarlägga vilka insatser som krävs för att nå detta mål. 
Kommissionen strävar efter att säkerställa att kontrollorganens ansvar för kontroll av det 
sätt på vilket gemenskapens livsmedelslagstiftning samt djur- och växtskyddslagstiftning 
genomförs erkänns formellt både i den nuvarande och den framtida lagstiftningen. 
Kontrollorganen kommer att rådfrågas ingående om utvecklingen av lagstiftningen samt 
djur- och växtskyddslagstiftnmgen, eftersom deras sakkunskap i många fall behövs för att 
säkerställa att situationen i medlemsstaterna och tredjeland har uppfattats på rätt sätt vid 
utarbetandet av lagförslag. Information om kontrollorganens upptäckter kommer att 
spridas till berörda avdelningar vid kommissionen för att de skall vara underrättade om 
utvecklingen. 
En intern handledning i administrativt arbete kommer att utarbetas för upprättande av 
detaljerade bestämmelser som skall följas i samband med kontakter mellan 
kontrollorganen och kommissionens övriga delar (inklusive UCLAF när det gäller 
misstankar om bedrägeri) samt de övriga EU-institutionema. 
Nära kontakter kommer också att knytas med konsumentgrupper och socioekonomiska 
aktörer för att säkerställa att de är helt och hållet informerade om utvecklingen (se 
avsnitt 8). 
21-
4.3. Effektivare användning av de nuvarande kontroll- och inspektionsresurserna 
De frågor som Europaparlamentets undersökningskommission har lagt fram kommer inte 
att kunna lösas genom att de nuvarande kontroll- och inspektionsresursema flyttas över 
till GD XXIV. Förbättringar av verksamheten inom djur- och växtskyddssektorema har 
emellertid initerats genom följande: 
- Upprättande av prioriteringar vid inspektion med hänsyn tagen till de rättsliga 
förpliktelserna genom en informell riskbedömning. Detta kommer att inbegripa en 
riskbedömning på både nationell eller regional basis (t.ex. geografi, klimat, 
hälsosituation, de offentliga myndighetemas behörighet, tidigare handelsproblem osv.) 
och för enskilda produktionssektorer (t.ex. hushållningspraxis, förekomst av zoonoser, 
behandlingsformer och tillämpning av systemet med riskbedömning och kritiska 
kontrollpunkter i tillverkningsanläggningar, tidigare inspektionsrapporter osv.). 
- Utvecklande av en inspektionsstrategi avseende livsmedelsindustrins hela 
produktionskedja samt växtskyddssektoms alla delområden genom att 
tvärvetenskapliga expertgrupper vid inspektionerna används. Varje grupp har en 
utnämnd gruppledare som ansvarar för alla aspekter inom livsmedelsproduktionen och 
växtskyddet på specificerade geografiska områden. 
Dessa förändringar möjliggör den bästa användningen av de djur- och växtskyddsresurser 
som finns samtidigt som de bekräftar att syftet med kontrollorganen är att utveckla ett 
effektivt konsumentskyddssystem. De kommer att vara grunden för kontrollorganens 
framtida verksamhet. Det skall emellertid tas hänsyn till att krissituationer alltid går före 
alla rutinmässiga inspektionsprogram. 
Enheten för livsmedelskontroll kommer att fortsätta att utveckla och använda de 
nuvarande revisionsorienterade kontrollerna för att övervaka och utvärdera de officiella 
livsmedelskontrollsystemen i medlemsstaterna. Dessa kommer att på samma sätt som nu 
inbegripa kontroll av tillämpningen av bestämmelser om förhindrande av ekonomiska 
bedrägerier, t.ex. felmärkning och falska deklarationer av livsmedelskvaliteten. 
Såsom tidigare har nämnts kommer kontrollorganen att i fortsättningen prioritera 
krissituationer högst. Tillräckliga resurser kommer att frigöras för dessa verksamheter, 
-22-
även i fall där detta inverkar på mer rutinmässigt arbete. Inspektörer, som är 
specialutbildade i kontroll av epidemiologi och sjukdomsepidemier, kommer att bilda 
tillfälliga enheter som undersöker sådana krissituationer. 
Inspektionsprogrammen kommer att utarbetas i nära samarbete med de relevanta 
avdelningar som utarbetar lagförslag inom kommissionen och de kommer att till fullo 
beakta de principer som beskrivits ovan. Dessa avdelningar kommer även att kunna 
föreslå kontrollorganen områden för kontroll eller inspektion. Samtidigt är det 
nödvändigt att uppmärksamma att vissa specifika kontroll- och inspektionsskyldigheter 
föreskrivs i gemenskapslagstiftningen och att dessa kommer att beaktas vid utarbetandet 
av programmen. 
Åtgärderna ovan kommer att bidra till snabb identifiering av potentiella eller faktiska 
hälsoproblem samt till att socioekonomiska aktörer och konsumenter varnas om risker på 
ett tidigt stadium. Det kommer även att säkerställa att kontrollorganens arbete tas med i 
kommissionens övergripande mål. 
Standardförfaranden kommer att utarbetas för inspektioner samt ett standardformat för 
den efterföljande presentationen av resultaten. Nära samarbete kommer att upprätthållas 
med de avdelningar som utarbetar lagförslag och formella administrativa förfaranden 
kommer att upprättas för kontakter med dessa. Som en del av handledningen i 
administrativt arbete som nämndes tidigare, kommer man genom överenskommelser 
mellan de berörda partema att upprätta förfaranden för överlämnandet av 
kontrollorganens inspektionsrapporter och rekommendationer till åtgärder samt 
avdelningamas svar. 
Till följd av att byrån kommer att förflyttas till Irland kommer en kontaktenhet att bildas i 
Bryssel för att säkra effektivt upprätthållande av kontakt med byrån och för att 
tillhandahålla ett ställe dit man kan vända sig med sina frågor. 
4.4. Behov att öka resurserna 
Av rapporten från kommissionens allmänna tjänsteinspektion (IGS) framgick att det 
behövs större resurser för att kunna genomföra den föreslagna utvidgningen av 
kontrollorganen. En detaljerad utredning, som grundar sig på den allmänna 
23-
tjänsteinspektionens rapport, över de resurser som behövs för att på ett fullständigt och 
effektivt sätt genomföra omorganisationen har överlämnats till de budgetansvariga 
myndigheterna i form av en tilläggs- och ändringsbudget. 
Det har föreslagits att man skall påbörja en rekrytering så snabbt som möjligt på grund av 
detta behov. I första hand kommer man att prioritera anställande av inspektörer, så att 
utbildningen av dessa kan börja genast. Rekryteringen bör ske snabbt för att byrån efter 
att ha erhållit full personalstyrka skall kunna börja utföra alla sina arbetsuppgifter. 
För att säkerställa att kontrollorganen kan fungera effektivt, skall tillräckligt stöd för 
personella, ekonomiska, informationstekniska och utmstningsmässiga resurser 
tillhandahållas. 
4.5. Subsidiaritet, effektivare verksamhet, kvalitativ kontroll 
Kontrollorganen kommer att utarbeta och så snabbt som möjligt införa öppna 
tillvägagångssätt, inklusive en förfarandehandbok för att informera medlemsstatemas 
nationella myndigheter, Europaparlamentet, medborgare, konsumenter och 
konsumentorganisationer, producenter och producentorganisationer samt andra 
socioekonomiska aktörer om sin verksamhet. Dessutom kommer de att utföra sina 
uppgifter på ett sätt som beaktar de olika roller som kommissionen och de nationella 
myndigheterna har vid genomförandet av den berörda gemenskapslagstiftningen. 
En väsentlig del av denna strategi för djur- och växtskyddssektorema är den 
kontinuerliga vidareutvecklingen av kontroll- och inspektionsverksamhet genom 
införande av formell riskbedömning och redovisningssystem för att stödja den tidigare 
nämnda kontrollen av produktionskedjan. En liten expertgrupp för genomförande av en 
djupgående studie av de åtgärder som krävs för att införa dessa två nya element kommer 
att bildas så snabbt som möjligt vid kontrollorganen. I samarbete med riskanalysenheten 
vid GDXXIV kommer den att fastställa de element som skall beaktas vid 
riskbedömningen, utarbeta ett nytt viktningssystem för riskbedömning samt fastställa 
prioriteringar som kontrollorganen skall inrikta sig på. Dessutom kommer den att 
utarbeta lämpliga redovisningsförfaranden samt inspektions- och rapportprotokoll som 
skall användas i medlemsstaterna och i länder utanför gemenskapen. Som stöd utarbetas 
ett system genom vilket man kan avtala hur brister som har upptäckts skall rättas till. 
-24-
Syftet med förfarandehandboken är att säkerställa att dessa åtgärder genomförs på ett 
enhetligt och öppet sätt. 
Det välövervägda införandet av denna nya strategi grundar sig på följande: 
- Kontroll av hela kedjan vid produktion av livsmedel, djur och växter. 
- Formell riskbedömning för att fastställa kontrollprioriteringar. 
- Redovisningssystem för att övervaka behöriga myndigheters verksamhet. 
Detta kommer att säkerställa det mest kostnadseffektiva resursutnyttjandet och på samma 
gång att öppenhets- och subsidiaritetsprincipen respekteras. Det skall även möjliggöra 
tillämpning av överenskommelser om likställdhet, och i det fallet skall kontrollorganen 
ansvara för genomförandet i medlemsstaterna och i länder utanför gemenskapen. 
Utvecklingen kommer även att återspeglas i livsmedelskontrollenheten på så sätt att den 
förstärks och utvidgas för att medlemsstatemas officiella livsmedelskontrollsystem 
effektivt skall kunna granskas. 
Det övergripande målet kommer att vara att tillhandahålla alla parter inom 
livsmedelsproduktionskedjan ett enhetligt tillvägagångssätt för kontroll och inspektion 
genom ett styrt program som grundar sig på noggrann målinriktning av inspektions- och 
kontrollresurserna. Tillräckliga resurser när det gäller ekonomi, expertis och personal 
måste finnas tillgängliga för att detta mål skall kunna uppnås. Det måste emellertid 
betonas att inga kontrollsystem kan undanröja alla risker när det gäller skydd av 
konsumenters hälsa. 
Nära kontakter skall upprätthållas med de vetenskapliga kommittéerna för att säkerställa 
att man inom inspektions- och kontrollförfarandena informeras om de nyaste 
utvecklingarna på de berörda områdena. 
Det behövs ett vittomfattande utbildningsprogram, som kommer att prioriteras högt, för 
att förse personalen med de färdigheter som behövs för att kunna anta de utmaningar som 
utvidgningen av inspektions- och kontrollorganen medför. För att främja ett gemensamt 
tillvägagångssätt vid kontroll inom livsmedels-, djurskydds- och växtskyddssektorema, 
25 
kommer samarbete med inspektionspersonal från medlemsstaterna, EES-länderna och de 
associerade länderna att uppmuntras. 
För att förbättra kontroll av livsmedelssäkerhet och kvalitetsstandarder samt av 
överensstämmelse med bestämmelser om djur- och växtskydd, kommer kontrollorganen 
att i den utsträckning det är möjligt att samarbeta med gemenskapens egna laboratorier 
(Gemensamma forskningscentret) vid insamling av uppgifter, t.ex. för biokemiska 
kontroller av livsmedel. Denna kontrollverksamhet kommer att utvecklas vidare av 
Gemensamma forskningscentret i samverkan med gemenskapens nätverk av nationella 
forskningscentrum. 
Fördelama med att använda ett externt övervakat kontrollsystem för kvalitet (t.ex. 
EN 45004) för att övervaka kontrollorganen kommer att undersökas ingående. Ett sådant 
system skulle visa att kommissionen är inriktad på öppenhet när det gäller dessa organs 
verksamhet, och det skulle säkerställa att deras förvaltning grundar sig på de mest 
aktuella principerna. Detta förslag lades fram av Europaparlamentets 
undersökningskommission med tanke på en framtida byrå, men man bör överväga om det 
är ändamålsenligt att tillämpa ett sådant system på de nuvarande avdelningarna. 
En inspektör kommer att placeras i ett fåtal av EU:s delegationer i vissa länder utanför 
gemenskapen för att säkerställa att byrån genomför sitt uppdrag på det mest 
kostnadseffektiva och effektiva sättet. Det kommer även att vara nödvändigt att upprätta 
ett kontaktorgan när det gäller kontakter med dessa byråer och med myndigheter i länder 
utanför gemenskapen, externa organisationer osv. 
4.6. På väg mot kvalitetssäkring 
Inom ramen för kommissionens skyldigheter inom konsumentskydd överväger man att 
utvidga kontrollen för kommissionens kontrollorgan till att omfatta även övervakning av 
system som säkrar livsmedelskvaliteten på både gemenskapsnivå och nationell nivå. 
Dessa är viktiga frågor för konsumenterna och det skall genomföras en noggrann analys, 
som inbegriper samråd med alla berörda parter, av de följder som ingripanden av 
kontrollorganen leder till. Det är mycket viktigt att alla åtgärder på detta område 
kompletterar kontrollorganens huvuduppgift, dvs. hälsoskyddet. 
26 
4.7. Oberoende 
Denna fråga kommer även fortsättningsvis att på allt sätt beaktas vid rekryteringen av 
inspektionspersonal till kontrollorganen, och den kommer att betonas vid deras 
utbildning i introduktionsskedet. I Europeiska kommissionens tjänsteförskrifter, som 
gäller för alla inspektörer, finns klara bestämmelser om principen för Europeiska 
kommissionens tjänstemäns oberoende. 
Man kommer fortsättningsvis att högst prioritera kontrollorganens förmåga att utföra sina 
uppgifter och lägga fram sina resultat fritt från yttre påverkan. 
Kommissionen påminner om att den har överlämnat ett förslag till rådet i maj 1996 om 
inrättande av en byrå för besiktning och kontroll på veterinär- och växtskyddsområdet. 
Kommissionen anser att arbetet med att inrätta en oberoende byrå bör fortsätta. Mot 
bakgrund av de senaste händelserna och reaktionerna vid Europaparlamentet och rådet 
samt på grundval av en lämplig, djupgående analys av det bästa sättet att fortsätta framåt 
kommer kommissionen att granska det nuvarande förslaget. I samband med denna 
granskning kommer kommissionen att säkerställa ett nära samarbete med 
Europaparlamentet och rådet och att yttrandet av Europaparlamentets 
undersökningskommission om bovin spongiform encefalopati beaktas. 
4.8. Förtroende som bygger på öppenhet 
De problem som har uppkommit på grund av krisen med bovin spongiform encefalopati 
har visat att det finns behov av att på ett mera öppet sätt involvera konsumenterna och 
producenterna i livsmedelsproduktionens alla aspekter. Kommissionen bidrar till detta 
genom att sammanföra de nuvarande inspektionsverksamheter i ett enda generaldirektorat 
med särskilda skyldigheter när det gäller konsumentintressen och hälsoskydd samt 
genom den verksamhet som beskrivs i detta dokument. För att underbygga detta arbete 
har följande initiativ föreslagits: 
- Upprättande av klara förfaranden vid alla externa förbindelser mellan kontrollorganen 
och alla de berörda partema inom livsmedels-, djur- och växtskyddssektorema. 
27 
Konsumentema, producentema, andra socioekonomiska aktörer, vetenskapliga kretsar 
och andra externa organisationer skall ha tillgång till uppgifter om kontrollorganens 
resultat och verksamhet. På grund av detta offentliggörs regelbundet rapporter som 
respekterar affärshemligheter. 
Allmänheten kommer att ha direkt kontakt med kontrollorganen genom telefon- och 
faxnummer samt e-postadresser som ges stor spridning. En hemsida på Internet 
kommer att tillhandahålla uppdaterad information om kontrollorganens verksamheter. 
Det kommer även att finnas audio visuell och tryckt information. 
Kontrollorganen kommer att bygga ut de nuvarande krisinformationssystemen för att 
ge medlemsstaterna (särskilt hälsovårdsmyndigheter), Europaparlamentet, 
medborgare, konsumenter och konsumentorganisationer, producenter och 
producentorganisationer samt andra socioekonomiska aktörer så mycket information 
som möjligt om riskidentifiering, sjukdomsepidemier och andra kriser. 
Det kommer att upprättas kontakter med konsumenter och socioekonomiska aktörer 
för att skapa ömsesidig förståelse och för att främja ett informationsflöde i bägge 
riktningar om livsmedelshygien och frågor som hör hit. Konsumenterna kommer till 
exempel att ges möjlighet att lägga fram sina synpunkter på livsmedelshygien och 
frågor som gäller kvalitet, så att kontrollorganen på ett vederbörligt sätt kan få 
information om det som konsumenterna oroar sig för. 
Kontrollorganen skall regelbundet lägga fram ett utkast till inspektionsprogram till 
tillsynskommittéerna och det skall vara fritt tillgängligt för dem som är intresserade. 
28 
BILAGA I 
BEFINTLIGA VETENSKAPLIGA KOMMITTÉERS NUVARANDE MANDAT 
TVÄRVETENSKAPLIGA KOMMITTÉN 
Den kommitté som inrättats enligt kommissionens beslut om inrättandet av en kommitté 
(SEK(96) 1137). Den har främst som mål 
• att se till att de vetenskapliga synpunkter om bovin spongiform encefalopati som är 
ämnade för kommissionen är resultat av samråd med ett så stort antal experter som 
möjligt. 
• att skapa en mekanism för att få vetenskapliga råd av en enda högt kvalificerad 
kommitté i en fråga som hör till flera GD:s behörighet. 
VETENSKAPLIGA KOMMITTÉN FÖR KOSMETOLOGI 
Vetenskapliga kommittén för kosmetologi inrättades genom kommissionens beslut 
78/45/EEG av den 19 december 1977: 
Utarbetandet och ändringarna av gemenskapens regler om sammansättning, 
tillverkningsegenskaper, förpackning och etikettering av kosmetiska produkter innefattar 
undersökning av komplicerade vetenskapliga och tekniska problem. 
Det är kommitténs uppgift att hjälpa kommissionen söka efter lösningar på vetenskapliga 
eller tekniska problem med kosmetiska produkter. 
VETENSKAPLIGA KOMMITTÉN FÖR BEKÄMPNINGSMEDEL 
Denna kommitté har upprättats med kommissionens beslut 78/436/EEC. Vetenskapliga 
kommittén för bekämpningsmedel kan rådfrågas i vetenskapliga och tekniska frågor om 
marknadsföring och användning av växtskyddsmedel (användningen av växtskyddsmedel 
i jordbruket). Till dessa hör följande: 
• Fysiska och kemiska egenskaper. 
• Öde och uppträdande i miljön. 
• Ekotoxikologi. 
• Däggdjurstoxikologi inbegripet användarens utsatthet och säkerhet. 
• Restmängder i livsmedel och djurfoder. 
• Effekt. 
-29 
VETENSKAPLIGA VETERINÄRMEDICINSKA KOMMITTÉN 
Denna kommitté inrättades genom kommissionens beslut 81/651/EEC. 
Kommissionen kan rådfråga kommittén om alla vetenskapliga och tekniska problem som 
gäller: 
• Djurhälsoärenden. 
• Livsmedelshygien. 
• Djurskyddsfrågor. 
Kommittén består av tre sektioner som skall behandla respektive områden som nämns 
nedan. Den sektion som behandlar frågor om djurhälsa skall särskilt undersöka problem i 
anknytning till orsak, art, patogenes, följder, diagnos, epidemiologi, profylax och 
behandling av djursjukdomar, inklusive zoonoser, samt åt morfologi, fysiologi och 
reproduktion hos friska djur samt djurhälsofrågor i allmänhet. 
Den sektion som behandlar livsmedelshygieniska bestämmelser skall särskilt ägna sig åt 
veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa samt åt hygienkrav rörande 
produktion, bearbetning, behandling och saluföring av livsmedel av animaliskt ursprung 
och för inspektion av livsmedel av animaliskt ursprung och kontroll av dessa livsmedel 
vad gäller fastställandet av minimikrav för sundhet och hygien i samband med 
bearbetning, lagring, distribution och beredning. 
Den sektion som behandlar djurskyddsfrågor skall särskilt ägna sig åt åtgärder för att 
säkerställa skyddet av djur, särskilt i samband med djuruppfödning, djurskötsel, 
djurtransport, slaktning av djur och djurförsök. 
Kommittén kan rikta kommissionens uppmärksamhet på alla problem inom dessa 
områden. 
VETENSKAPLIGA KOMMITTÉN FÖR UNDERSÖKNING AV KEMISKA 
FÖRENINGARS TOXICITET OCH EKOTOXICITET 
Denna kommittés mandat har inrättats genom kommissionens beslut 78/618/EEG, senast 
ändrat genom kommissionens beslut 88/241 /EEG, där det fastläggs att: 
"Kommittén skall ha till uppgift att på anmodan av kommissionen avge yttranden till 
denna i alla frågor som rör undersökning av toxicitet och ekotoxicitet hos de kemiska 
föreningar vilkas användning kan ha skadlig inverkan på människors hälsa och på de 
olika delarna av miljön". 
-30-
VETENSKAPLIGA FODERKOMMITTÉN 
Kommitténs mandat har fastställts i kommissionens beslut 76/791/EEC och lyder: 
1. Kommittén kan rådfrågas av kommissionen om vetenskapliga och tekniska frågor 
som rör djurhälsa och foder samt den allmänna och hygieniska kvaliteten hos 
produkter av animaliskt ursprung. Kommittén kan särskilt rådfrågas om frågor 
rörande fodersammansättning, om sådan behandling som kan leda till en 
förändring av sammansättningen, om tillsatser samt ämnen och produkter som 
anses inte önskvärda i foder. 
2. Kommittén kan rikta kommissionens uppmärksamhet på alla frågor av denna art. 
VETENSKAPLIGA LIVSMEDELSKOMMITTEN 
Vetenskapliga livsmedelskommittén inrättades med kommissionens beslut 1974 som 
ersattes av beslut 95/273/EEG. Kommitténs uppgift anges i artikel 2 i detta beslut: 
• Kommittén skall rådfrågas av kommissionen alltid då någon rättsakt föreskriver det 
(för tillfället gäller det sju grundläggande rättsakter som utgör grunden för största 
delen av vetenskapliga livsmedelskommitténs arbete). 
• Kommittén får rådfrågas av kommissionen om problem som gäller skyddet av 
människors hälsa och säkerhet som beror på eller sannolikt kan bero på konsumtion av 
livsmedel. 
Kommittén kan rikta kommissionens uppmärksamhet på alla problem av denna art. 
31 -
BILAGA II 
Viktiga rättsakter för vilka kontrollen av hur de efterlevs i medlemsstaterna eller i 
länder utanför gemenskapen för närvarande är kommissionens ansvar 
Obs! Alla rättsakter är direktiv om ej annat anges. 
Veterinära området 
Handel och allmänt 
72/461 /EEG (Hygienundersökningar av färskt kött på den inre marknaden) 
72/462/EEG (tredje land - levande djur, färskt kött, köttprodukter) 
80/215/EEG (hygienundersökningar av köttprodukter på den inre marknaden) 
89/662/EEG (veterinärbesiktningar av animaliska produkter på den inre marknaden) 
90/425/EEG (veterinärbesiktningar för levande djur och produkter på den inre 
marknaden) 
90/424/EEG (rådets beslut - utgifter på veterinärområdet) 
90/675/EEG (veterinärbesiktningar på produkter från tredje land) 
91/496/EEG (veterinärbesiktning på levande djur från tredje land) 
92/65/EEG (djur, sperma, ägg, embryon som ej finns i övrig gemenskapslagstiftning) 
92/117/EEG (zoonoser) 
92/118/EEG (animaliska produkter som omfattas av övrig gemenskapslagstiftning) 
96/43/EG (finansiering av veterinärbesiktningar och kontroller) 
96/93/EG (intyg för djur och animaliska produkter) 
92/239/EG (kommissionens beslut om BSE-nödåtgärder) 
Levande djur och levande animaliska produkter, t.ex. sperma, ägg, embryon. 
64/432/EEG (handel inom gemenskapen av nötkreatur och grisar) 
80/217/EEG (kontroll av klassisk svinpest) 
80/1095/EEG (villkor för att att klassisk svinpest ej anses förekomma) 
85/511/EEG (mul- och klövsjuka) 
92/3 5/EEG (afrikansk hästpest) 
92/40/EEG (hönspest) 
92/66/EEG (Newcastlesjukan) 
92/119/EEG (vissa djursjukdomar inklusive swine vesicular disease) 
91 /68/EEG (getter och svin) 
90/426/EEG (hästdjur) 
90/539/EEG (fjäderfä och kläckningsägg) 
88/407/EEG (djupfryst sperma från husdjur av nöt) 
89/556/EEG (embryon från nöt) 
90/429/EEG (sperma från svin) 
90/667/EEG (bortförande och hantering av djuravfall) 
91 /67/EEG (vattenbruksdj ur och produkter från dessa) 
93/53/EEG (kontroll av vissa fisksjukdomar) 
95/70/EG (tvåskaliga blötdjur) 
32 
Animaliska produkter, t.ex. kött, mjölk, vilt etc. 
64/433/EG (färskt kött) 
77/96/EEG (trikinkontroll) 
77/99/EEG (köttprodukter) 
71/118/EEG (fjäderfäkött) 
91/494/EEG (färskt fjäderfäkött) 
91 /495/EEG (kaninkött och hägnat vilt) 
92/45/EEG (vilt kött) 
94/65/EG (målet kött och köttberedningar) 
86/469/EEG (program för att testa om det finns kvarvarande rester, gäller fram till 
den 1 juli 1997) 
88/146/EEG (hormonämnen, gäller fram till den 1 juli 1997) 
96/22/EG (sköldkörtelhormon, hormonförbud från den 1 juli 1997) 
96/23/ EG (kontrollprogram för restmängder ) 
89/437/EEG (äggprodukter) 
92/46/EEG (mjölk och mjölkprodukter) 
91/492/EEG (levande tvåskaliga blötdjur) 
91/493/EEG (fiskeprodukter) 
95/408/EG (kommissionens beslut. Förteckningar över anläggningar) 
97/198/EG (kommissionens beslut. Import av behandlat animaliskt protein) 
97/199/EG (kommissionens beslut. Import av foder till husdjur) 
Djurhälsa och husdjursavel 
88/166/EEG (skydd av värphöns i bur) 
91 /628/EEG (skydd av djur under transport) 
91/629/EEG (skydd av kalvar) 
91/630/EEG (skydd av grisar) 
93/119/EEG (skydd av djur vid tidpunkten för slakt) 
94/28/EG (zootekniska regler för import av djur, sperma, ägg och embryon) 
Livsmedelskontroller 
89/397/EEG (offentlig kontroll av livsmedel) 
93/43/EEG (livsmedelshygien) 
93/99/EEG (offentlig kontroll av livsmedel) 
Växtskydd 
69/464/EEG (potatiskräfta) 
69/465/EEG (potatiscystnematod) 
74/647/EEG (nejlikvecklare) 
93/85/EEG (ringröta på potatis) 
77/93/EEG (skadegörare på växter eller växtprodukter) 
2251/92/EEG (kommissionens förordning om kvalitetskontroll av färsk frukt och 
grönsaker) 
92/70/EEG (kommissionens direktiv om erkännande av skyddade zoner) 
33 
92/76/EEG (kommissionens direktiv om skyddade zoner som utsätts för särskilda 
hälsorisker) 
92/90/EEG (kommissionens direktiv om registrering av producenter och importörer) 
92/105/EEG (kommissionens direktiv om växtpass) 
93/50/EEG (kommissionens direktiv om specificering av vissa växter) 
93/51/EEG (kommissionens direktiv om flyttning av växter i skyddade zoner) 
94/3/EG (kommissionens direktiv om kvarhållande av skadegörare) 
95/44/EG (kommissionens direktiv om flyttning av skadegörare och växter) 
3 763/91/EEG (rådets förordning -jordbruksprodukter ref. franska översjöiska territorier 
och områden) 
1600/92/EEG (rådets förordning - jordbmksprodukter ref. Azorerna och Madeira) 
34 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 183 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 10 15 
Katalognummer : CB-CO-97-202-SV-C 
ISBN 92-78-19581-2 
Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg