KOMMISSIONENS YTTRANDE enligt artikel 251.2 c i EG-fördraget om Europaparlamentets ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG enligt artikel 250.2 i EG-fördraget

MOTIVERING

I artikel 251.2 c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställs att kommissionen skall yttra sig över de ändringar som Europaparlamentet föreslår vid andra behandlingen.

Nedan presenterar kommissionen sitt yttrande om de arton ändringsförslag som antagits av Europaparlamentet.

1. Bakgrund

>Plats för tabell

>

Europaparlamentets yttrande vid andra behandlingen syftar till att stärka den gemensamma ståndpunkten på flera punkter. Det införs en tidsgräns, år 2012, för undantaget på 20 000 timmar för befintliga anläggningar (ändringsförslag 4). Bestämmelsen om mindre stränga gränsvärden för svaveldioxidutsläpp från anläggningar som är i drift färre än 2 200 timmar per år (medelvärde över fem år) har ändrats så att den nu gäller anläggningar som är i drift färre än 700 timmar (ändringsförslag 33). Undantagen och omformuleringen i de mildare bestämmelserna för inhemskt bränsle har tagits bort (ändringsförslagen 7, 9, 21 och OBS-anmärkningarna i ändringsförslag 35 och 36), och utsläppsgränsvärdena har skärpts (ändringsförslagen 35-37, 16 samt 38-40). Genom de återstående ändringsförslagen utvidgas översynsbestämmelsen (ändringsförslag 5), förslag införs i fråga om beräkningen av verkningsgraden av gasturbiner (ändringsförslag 20), konfidensintervallerna minskas (ändringsförslag 22), eller också är ändringsförslagen av teknisk respektive preliminär art (ändringsförslagen 2, 3 och 12).

2. Syftet med kommissionens förslag

Syftet med kommissionens förslag var att aktualisera de utsläppsgränsvärden som gäller för anläggningar som beviljats tillstånd efter det att förslaget trätt i kraft och att utvidga tillämpningsområdet av direktiv 88/609 till att även omfatta gasturbiner från samma datum. Den gemensamma ståndpunkten innehåller också strängare krav än dagens för anläggningar som beviljats tillstånd före den 1 juli 1987, så kallade befintliga anläggningar.

3. Kommissionens yttrande om de ändringsförslag Europaparlamentet antagit

Den 14 mars 2001 antog Europaparlamentet 18 ändringsförslag. Tio av dessa har godtagits i sin helhet av kommissionen (ändringsförslagen 3, 4, 7, 9, 12, 16, 21, 36, 39 och 40), fyra delvis eller i princip (ändringsförslagen 2, 5, 35 (andra delen) och 38). De återstående ändringsförslagen (20, 22, 33, 35 (första delen) och 37 ) kan kommissionen inte godta.

Nedan redogörs för kommissionens ställningstagande till de ändringsförslag som antagits av Europaparlamentet.

3.1. Ändringsförslag som godtas av kommissionen

"Befintliga" anläggningar enligt definitionen i direktiv 88/609 kan undantas från grundkraven för nya utsläppsnormer om den som är driftsansvarig förbinder sig i en skriftlig försäkran, som överlämnas senast den 30 juni 2004 till den behöriga myndigheten, att inte driva anläggningen under mer än 20 000 timmar från och med den 1 januari 2008.

I ändringsförslag 4 anges som tidsgräns för detta undantag den 31 december 2012. Av skäl som rör utvidgningen och en avreglerad marknad är det önskvärt att det så snart som möjligt tas fram harmoniserade miljönormer. Kommissionen kan därför godta ändringsförslaget.

Sedan 1988 gäller enligt direktiv 88/609 andra miljöstandarder för inhemska fasta bränslen än för importerade fasta bränslen. Ändringsförslag 7 och 21 syftar till att upphäva artikel 5.2 respektive bilaga VIII i den gemensamma ståndpunkten. Genom ändringsförslagen upphävs därmed de särskilda avsvavlingskrav som bara gäller inhemska fasta bränslen när utsläppsgränsvärdena i bilaga III inte kan uppnås beroende på bränslets beskaffenhet. Ändringsförslag 9 syftar till att upphäva specialbestämmelserna för inhemsk brunkol. I ändringsförslagen 35 (OBS-anmärkning) och 36 (OBS-anmärkning) föreslås införandet av särskilda bestämmelser för fasta bränslen i de fall utsläppsgränsvärdena i bilaga III.A och III.B i den gemensamma ståndpunkten inte kan uppnås beroende på bränslets beskaffenhet. Avsvavlingskraven i OBS-anmärkningarna är dock strängare, eftersom de gäller oberoende av om det fasta bränslet är inhemskt eller importerat. OBS-anmärkningarna i ändringsförslagen 35 och 36 motsvarar dem i ändringsförslagen 13 respektive 14, som godtogs av kommissionen. Ändringsförslag 13 och 14 antogs dock inte av Europaparlamentet.

Det har blivit allt tydligare att det faktum att inhemska fasta bränslen behandlas annorlunda än andra fasta bränslen är oförenligt med att sektorn för förbränningsanläggningar får en allt större kommersiell betydelse, i synnerhet mot bakgrund av multinationellt ägande och avregleringen av elmarknaden. Med tanke på den tid det tar att upphäva de befintliga bestämmelserna för inhemska fasta bränslen och på att kommissionen inte mottagit något meddelande om att befintliga bestämmelser för inhemskt fast bränsle någonsin tillämpats, kan kommissionen godta ändringsförslag 7, 9, och 21 och OBS-anmärkningarna i ändringsförslag 35 och 36.

Syftet med ändringsförslag 38 är att skärpa utsläppsgränsvärdena för kväveoxider för befintliga anläggningar och i synnerhet för anläggningar med en kapacitet som överstiger 300 MWth. I fråga om kväveoxider kommer den gemensamma ståndpunkten bara att ha en mycket marginell påverkan på utsläppen beroende på de mindre stränga utsläppsgränsvärden som den innehåller. Eftersom kväveoxider bidrar till försurning och marknära ozon, finns det anledning att ytterligare minska utsläppen av dem och därför behövs det strängare utsläppsgränsvärden än dem i den gemensamma ståndpunkten. Samtidigt är det viktigt att de normer som införs inte medför allt för höga kostnader, i synnerhet inte för små anläggningar. Denna del av ändringsförslag 38 motsvarar ändringsförslag 17 för anläggningar i samma storlekskategori, vilket godtogs av kommissionen. Ändringsförslag 17 antogs dock inte av parlamentet. Därför kan kommissionen godta ändringsförslag 38 delvis i fråga om anläggningar med en högre kapacitet än 300 MWth.

Det föreslås skärpta utsläppsgränsvärden i fråga om svaveldioxid i ändringsförslagen 16 och 36 (första delen) och i fråga om kvävedioxider i ändringsförslagen 39 och 40 för anläggningar som beviljas tillstånd efter det att direktivet trätt i kraft. Även i detta fall kan kommissionen godta en skärpning, eftersom miljökraven kan beaktas vid investeringsbeslut och man kan utveckla kostnadseffektiva lösningar. Ändringsförslag 36 (första delen) motsvarar ändringsförslag 14 (första delen) som godtogs av kommissionen, men som parlamentet inte antog. Eftersom ändringsförslag 16, 36 (första delen), 39 och 40 endast medför skärpta gränsvärden för anläggningar som ligger i storleksklassen 100 till 300 MWth, kan de godtas av kommissionen.

Ändringsförslag 3 och 12 berör ett gradvist upphävande av direktiv 88/609 och ikraftträdandet av det nya direktivet. Genom ändringsförslag 12 fastställs den 31 december 2007 som det datum då strängare utsläppsgränsvärden skall gälla för nya anläggningar som beviljats tillstånd efter den 1 juli 1987 och som omfattas av artikel 4.1 i den gemensamma ståndpunkten. Det behövs en övergångsperiod för uppfyllandet av utsläppsgränsvärdena för sådana anläggningar som beviljas tillstånd enligt artikel 4.1. Kommissionen kan godta dessa ändringsförslag, eftersom det annars inte skulle gälla någon övergångsperiod för anläggningar i den här kategorin. Det slutliga utkastet till ändringsförslag 12 kan behöva gås igenom ytterligare, så att man får det att stämma överens med resultatet från överläggningarna om andra ändringsförslag från parlamentet.

3.2. Ändringsförslag som kommissionen kan godta i princip

Genom ändringsförslag 2 försöker man få den gemensamma ståndpunktens lista över sådant avfall som används som bränsle att stämma överens med listan över undantaget avfall enligt det nyligen antagna direktivet om avfallsförbränning (2000/76/EG), för att sörja för samstämmighet mellan de två rättsliga instrumenten. Kommissionen kan i princip godta ändringsförslag 2 under förutsättning att slutversionen innebär att de båda direktiven även fortsättningsvis är rättsligt samstämmiga.

Enligt ändringsförslag 5 skall utsläpp av tungmetaller från stora förbrännningsanläggningar omfattas av den bedömning som fastställs i artikel 4.7. Enligt ändringsförslaget skall detta även gälla utsläpp från transporter till sjöss och i luften samt förslag för att minska utsläppen från dessa sektorer. Kommissionen kan godta den här delen av ändringsförslaget i den mån den berör utsläpp av tungmetaller och kan i princip godta den del av ändringsförslaget som gäller utsläpp från stora förbränningsanläggningar i den marina sektorn. Inom luftfartssektorn gäller dock andra tillämpningsvillkor. Kommissionen kan därför inte godta att lagstiftning avseende stationära källor även skall omfatta utsläpp från flygplan.

3.3. Ändringsförslag som kommissionen inte kan godta

Enligt ändringsförslag 33 skall det ökade gränsvärdet på 800 mg/Nm³ gälla för anläggningar som är i drift högst 700 timmar per år i stället för högst 2 200 timmar per år (rullande medelvärde över fem år). En undersökning som kommissionen gjort visar att bestämmelsen i den gemensamma ståndpunkten kraftigt skulle minska utsläppen av svaveldioxid i gemenskapen, i synnerhet efter utvidgningen. Det finns alltså inte mycket som motiverar detta ändringsförslag och därför kan kommissionen inte godta ändringsförslag 33.

I ändringsförslagen 35 (del 1) och 37 föreslås en skärpning av de utsläppsgränsvärden för svaveldioxid som gäller för "befintliga" och "nya" anläggningar enligt artikel 4.1. Mot bakgrund av de kraftigt minskade svaveldioxidutsläppen från stora förbränningsanläggningar tack vare bestämmelsen i den gemensamma ståndpunkten, den geografiska fördelningen av utsläppsminskningarna och översynsbestämmelsen i artikel 4.7, enligt vilken man skall bedöma möjligheten till ytterligare utsläppsminskningar från stora förbränningsanläggningar, kan kommissionen inte godta dessa ändringsförslag.

Ändringsförslag 20 rör gasturbiner. När det gäller gasturbiner som används i kraftvärmesystem, skall bestämmelsen i den gemensamma ståndpunkten enligt ändringsförslaget mildras genom att man sänker gränsvärdet för den energiutnyttjandegrad i hela anläggningen för vilken ett högre utsläppsgränsvärde på 75 mg/Nm3 är tillåtet från 75 % till 70 %. När det gäller gasturbiner som används i kraftvärmesystem med en kapacitet på mindre än 250 MWth, skall gränsvärdet för verkningsgraden sänkas från 55 % till 50 %, dvs. över den gränsen skulle det högre utsläppsgränsvärdet på 75 mg/Nm3 vara tillåtet. Ändringsförslaget innehåller också en utförligare definition av villkoren för verkningsgradens beräkning. Dessutom syftar ändringsförslaget till att undanta gasturbiner som är avsedda för olika bränslen och som drivs med lätt eldningsolja som reservbränsle mindre än 500 timmar årligen. Kommissionen kan inte godta detta ändringsförslag, eftersom det försvagar den gemensamma ståndpunkten, är onödigt detaljerat och efterlyser överflödiga undantag för nödsituationer.

Syftet med ändringsförslag 22 är att skärpa de kriterier som måste uppfyllas av anläggningar enligt artikel 4.2, dvs. anläggningar som beviljats tillstånd efter det nya direktivets ikraftträdande, genom att minska de konfidensintervall som används för att beräkna de giltiga dagsmedelvärdena. Konfidensintervallen för de aktuella föroreningarna är samma som de som nyligen antogs i direktivet om avfallsförbränning (2000/76/EG). De motsvarar den mätosäkerhet som den driftsansvarige får tillgodoräkna sig vid bedömningen av kriteriernas uppfyllande. Enligt kommissionen föreligger inga skäl för en minskning av konfidensintervallen. Kommissionen kan därför inte godta detta ändringsförslag.

3.4. Ändrat förslag

Med beaktande av artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag enligt vad som anges ovan.