3. uppmanar alla regeringar att informera de som sköter driften av kärnkraftverk eller andra miljökäns-
liga anläggningar som inte kan garantera att de kan klara av år 2000-problemet om att dessa anläggningaråtminstone tillfälligt måste stängas vid millennieskiftet, och att det under alla omständigheter måste finnaselektrisk reservkraft för upp till 60 dagar vid alla kärnkraftverk för att driva kylaggregat och säkerhetssys-tem samt att det måste finnas reservsystem för ännu längre tid för kylbassänger för använt kärnbränsle;föreslår att rådet och kommissionen utövar påtryckningar på samtliga regeringar i detta avseende, särskiltregeringarna i Central- och Östeuropa, Ryssland, de nya oberoende staterna och Turkiet,
4. erinrar om och upprepar sin ovannämnda resolution av den 25 februari 1999 och uppmärksammar
att två problem kvarstår:
Odash graden av framsteg är otillräcklig i vissa medlemsstater, vilket kan få konsekvenser för existerande
gränsöverskridande integrering både på global nivå och sektorsnivå,
Odash små och medelstora företag är mer oskyddade för eventuella störningar än stora internationella företag
och vissa av dem kan komma att drabbas av stora ekonomiska förluster om de inte gör en anpassningi tid, vilket kräver ett omedelbart agerande av kommissionen och nationella och regionala förvalt-
ningar,
5. rekommenderar starkt att Europeiska rådet i Helsingfors, som skall samlas bara ett par veckor före
sekelskiftet, antar lämpliga åtgärder och gör ett uttalande för att höja medvetenheten hos Europas medbor-gare om det aktuella läget beträffande problemet och de potentiella riskerna,
6. uppmanar OECD:s medlemmar att omgående ställa särskilda resurser till förfogande för länderna i
Central- och Östeuropa och de nya oberoende staterna för att finansiera alternativ till deras kärnkraftverkvid millennieskiftet, och på medellång sikt stänga de kärnkraftverk som inte längre uppfyller internationellterkända säkerhetsnormer samt anslå medel till alternativa energikällor,
7. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, FN:s säkerhetsråd,
medlemsstaternas regeringar, ansökarländernas regeringar, OECD:s medlemmar och IAEA.
7. Östtimor
B5-0271, 0273, 0281, 0289, 0299 och 0307/1999
Europaparlamentets resolution om Östtimor
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Odash med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Östtimor,
Odash med beaktande av resolution 1264/1999 från FN:s säkerhetsråd,Odash med beaktande av ordförandelandets förklaring å EU:s vägnar av den 21 september 1999,
Odash med beaktande av avtalet om Östtimorfrågan mellan Indonesien och Portugal av den 5 maj 1999 och
avtalen mellan FN och Indonesiens och Portugals regeringar av samma datum om direkt folkomröst-ning bland östtimorianerna och säkerhetsåtgärder, och av följande skäl:
A. Resultatet av folkomröstningen visar klart och tydligt att det timorianska folket vill vara självständigt,
eftersom 78,5 procent röstade för självständighet.
B. Unamet och de internationella observatörerna, inklusive Europaparlamentets och rådets delegation,
erkände folkomröstningen som laglig och giltig.7.7.2000 SV C 189/231 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag18 november 1999
C. När resultatet från folkomröstningen hade offentliggjorts inledde den indonesiska polisen och armén
en terror- och våldskampanj som äventyrar ett helt folks överlevnad.
D. Den 12 september 1999 medgav Indonesien att det är nödvändigt med fredsbevarande styrkor i Öst-
timor.
E. Den 20 september 1999 anlände den internationella styrkan till Östtimor.F. Styrkans ankomst visar att det internationella samfundet vill stoppa massakern av civilbefolkningen
och finna en fredlig och hållbar lösning på Östtimorfrågan som baserar sig på befolkningens själv-
bestämmanderätt.
G. Den humanitära situationen är fortfarande mycket oroväckande i Öst- och Västtimor. UNHCR fruktar
att situationen kommer att förvärras ytterligare om inte de indonesiska myndigheterna ingriper för attkontrollera milisens verksamhet.
H. Enligt UNHCR-rapporter finns det fortfarande uppskattningsvis 250 000 flyktingar i Västtimor, av
vilka åtminstone 150 000 önskar återvända.
I. Ett antal incidenter har registrerats som pekar på att uppenbara försök görs att omintetgöra UNHCR:s
program för att förmå flyktingar att återvända till Östtimor.
J. Parlamentet är oroligt över rapporterna om att många flyktingar förts med våld till mindre öar där de
internationella medierna och de humanitära organisationerna inte kan nå dem.
K. Den kommande regnperioden gör det inte enbart svårt att bevara bevis på de grymheter som begåtts,
utan tvingar också flyktingar från Västtimor att vänta med att återvända, vilket leder till ytterligarehumana katastrofer.
L. Parlamentet är oroat över de rapporter som antyder att det sker systematiska, omfattande och uppen-
bara brott mot internationella humanitära lagar och de mänskliga rättigheterna i Östtimor och under-stryker att de personer som begår dessa brott själva är ansvariga för dem.
M. När full självständighet har nåtts kan Östtimor underteckna Lomékonventionen och bli en medlem av
Stillahavsgruppen.
1. Parlamentet erkänner och stöder det östtimorianska folkets klara och demokratiska önskan att bli
självständigt och skapa en nystat,
2. välkomnar den internationella fredsstyrkans ankomst till Östtimor,3. tackar de FN-medlemsstater, i synnerhet Australien och Aseanländerna, som bidragit med trupper
och material till den internationella styrkan,
4. uppmanar den internationella styrkan att fortsätta att fullgöra sitt mandat för att återställa fred och
säkerhet, att underlätta humanitära biståndsoperationer och skydda och stödja Unamet att utföra sina upp-gifter,
5. uppmanar den indonesiska regeringen att till fullo samarbeta med den internationella styrkan och de
humanitära organisationerna för att dessa skall kunna fullgöra sina mandat och att underlätta en snabbuppdämningspolitik och avväpning av alla paramilitära grupper som verkar vid gränsen och som omintet-gör programmet för flyktingars återvändande och det humanitära biståndet i flyktinglägren,
6. fördömer all tvångsförflyttning av flyktingar och uppmanar den indonesiska regeringen att se till att
biståndsorganisationerna ges fullt och villkorslöst tillträde och att säkerställa att flyktingarnas fria vilja inteundermineras av missvisande propaganda och att dessutom se till att de som vill kan återvända tryggt,C 189/232 SV 7.7.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag18 november 1999
7. stöder till fullo UNHCR:s ansträngningar att fullgöra sitt program för flyktingars återvändande till
Östtimor för dem som frivilligt vill återvända och att detta bör ske innan regnperioden börjar och detblir svårare att komma fram till landets inre delar; uppmanar de indonesiska myndigheterna att ge sittfulla stöd till alla åtgärder som syftar till att fastställa var de många flyktingar som fortfarande saknasbefinner sig,
8. fördömer med eftertryck massakrerna och de brott som begåtts mot östtimorianerna och kräver att
de som begått dessa grymheter måste bestraffas; anser att en internationell undersökningskommission frånFN omedelbart bör undersöka vem som bär ansvaret för massakrerna och alla andra brott mot de mänsk-liga rättigheterna och humanitära lagar, och att så snart som möjligt inrätta en internationell brottsdomstolför de brott som begåtts i Östtimor,
9. uppmanar rådet att se över om tekniskt bistånd kan ges till FN-myndigheterna i Östtimor för att de
skall kunna bevara och undersöka bevis på grymheter som begåtts under den tidigare ockupationen avlandet,
10. välkomnar inrättandet av Untaet (United Nations Transitional Authorityfor East Timor) och upp-
manar FN:s delegation att snabbt fullfölja sitt mandat när det gäller att utforma och införa en förvaltning iÖsttimor och kräver att östtimorianernas företrädare till fullo skall vara delaktiga i processen för att på såsätt fullt ut respektera det östtimorianska folkets självständighet,
11. uppmanar EU:s medlemsstater, AVS-EU-rådet och AVS-länderna att erkänna staten Östtimor och
upprätta diplomatiska förbindelser så snart som möjligt,
12. uppmanar EU:s medlemsstater att ge stöd till de östtimorianska flyktingar inom EU som frivilligt vill
återvända till sitt land för att hjälpa till med återuppbyggnaden,
13. uppmanar EU att bl.a. främja återinförandet av ett civilt samhälle i Östtimor och uppmanar rege-
ringarna i EU:s medlemsstater, samt det internationella samfundet i allmänhet, att på ett brådskande ocheffektivt sätt öka det humanitära biståndet till det östtimorianska folket och finansiellt och ekonomisktbidra till Östtimors övergång till självständighet,
14. uppmanar EU att omedelbart fördela ändamålsenliga budgetmedel till Östtimor och bekräftar sitt
beslut att i EU:s budget för år 2000 införa medel för stöd till återuppbyggnad, ekonomisk verksamhet
och processen att skapa staten Timor Loro Sae, i synnerhet genom att inrätta en särskild flerårig budget-post,
15. uppmanar kommissionen att börja göra förberedelser så att Östtimor så snabbt som möjligt kan
ansluta sig till Lomékonventionen,
16. uppmanar sin talman att ta initiativ för med hjälp av de behöriga utskott och delegationer som
finns inrätta en delegation vid Europaparlamentet som kunde besöka det timorianska territoriet för attbevittna hur situationen i landet utvecklas,
17. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas
parlament, FN:s generalsekreterare, Indonesiens regering, Asean och ledaren för Nationalrådet för timore-siskt motstånd, Xanana Gusmão, och UNHCR.7.7.2000 SV C 189/233 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag18 november 1999