A4-0258/95

Resolution om en rapport från kommissionen: årliga rapport nr 5 om genomförandet av reformen av strukturfonderna 1993 (KOM(95)0030 - C4-0117/95)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens årliga rapport nr 5 om genomförandet av reformen av strukturfonderna 1993 (KOM(95)0030 - C4-0117/95),

- med beaktande av revisionsrättens årliga rapport för budgetåret 1993, i synnerhet dess kapitel 6 och 7,

- med beaktande av förordning (EEG) 2052/88 ((EGT nr L 185, 18.7.1988, s. 9.)), i synnerhet dess artikel 16, förordning (EEG) 4253/88 ((EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 1.)), i synnerhet dess artikel 31 och förordning (EEG) 4255/88 ((EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 21.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, budgetutskottet, utskottet för socialfrågor och sysselsättning, budgetkontrollutskottet och fiskeriutskottet (A4-0258), och med beaktande av följande:

A. Den årliga rapporten nr 5 motsvarar det sista året av den första genomförandeperioden för reformen av strukturfonderna (1988-1993) och den ger en utvärdering, om än ofullständig, av resultaten från denna period.

B. Gemenskapens strukturpolitik har genomförts under makroekonomiska svårigheter och under perioden 1988-1993 skedde en markant ökning av arbetslösheten i alla unionens medlemsstater. När gemenskapens strukturpolitik bedöms måste hänsyn tas till den ekonomiska konjunkturen.

C. Strukturfonderna borde bidra till en minskning av klyftan mellan olika regioner, men skillnaderna mellan rika och fattiga regioner är fortfarande avsevärda, trots betydande finansiellt stöd; tre av unionens fyra minst utvecklade medlemsstater har under perioden 1988-1993 upprätthållit en tillväxt som har varit klart över genomsnittet för gemenskapen.

D. Det är svårt att göra en utvärdering på kort sikt av många av strukturfondernas interventioner, och i synnerhet av åtgärder beträffande infrastruktur och mänskliga resurser, vars totala effektivitet endast kan mätas på lång sikt. Därför är en utvärdering som endast grundar sig på BNP otillräcklig.

E. Strukturfonderna är enbart ett bland flera instrument som unionen kan använda för att stärka sin ekonomiska och sociala sammanhållning, och all gemenskapspolitik såväl som den nationella ekonomiska politiken måste ta hänsyn till detta mål i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 130b i fördraget om Europeiska unionen.

F. Inom ramarna för gemenskapsstöd för den aktuella perioden bör hänsyn tas till de svårigheter som har uppstått vid genomförandet av strukturfonderna under den första programperioden, 1988-1993.

G. Parlamentet inväntar 1996 års rapport om sammanhållningen som bör ge definitiva uppgifter om resultaten för den aktuella perioden, 1988-1993, inför regeringskonferensen för översyn av fördraget.

1. Parlamentet beklagar den väsentliga förseningen av publiceringen av den årliga rapporten för budgetåret 1993 och begär av kommissionen att motsvarande rapport för 1994 skall föreläggas parlamentet före utgången av 1995,

2. beklagar att kommissionen fortfarande inte har förmått presentera en fullständig utvärdering av genomförandet av strukturfonderna under perioden 1988-1993; anser att denna utvärdering är nödvändig för att framtiden för den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken skall kunna behandlas inom ramen för översynen av fördragen,

3. är kritiskt till att kommissionen istället för en övergripande utvärdering av strukturfondsåtgärderna för hela programperioden framlagt enskilda årsrapporter vilket har lett till att det fortfarande inte finns någon systematisk analys av de positiva aspekterna av strukturfondsreformen 1988,

4. är medvetet om svårigheterna, som beror på att enstaka åtgärder sträcker sig längre än den egentliga programperioden; anser det dock vara nödvändigt att kommissionen i framtiden framlägger en utvärderingsrapport omedelbart efter varje flerårig programperiod,

5. kritiserar den bristfälliga och mycket allmänt hållna information som parlamentet fått ta del av och uppmanar kommissionen att i framtiden lämna fullständiga och jämförbara uppgifter, så att parlamentet kan bilda sig en egen uppfattning,

6. erinrar kommissionen om att parlamentet när det godkände 1993 års översyn av strukturfondsförordningarna hade tillgång till mycket få konkreta uppgifter från medlemsstaterna om vilka resultat reformen hade fått och anmodar kommissionen att låta genomföra en ordentlig utvärdering av huvuddragen i översynen dvs.- större flexibilitet, koncentrering, nytt mål 4 - för att undvika att samma beklagansvärda situation upprepas i framtiden (1999),

7. anser att kommissionen bör ge mer information om godkända projekt och om beviljade anslag och visa större öppenhet så att vikten av EU:s strukturfonder kan dokumenteras bättre i medlemsstaterna,

8. bekräftar ånyo, med hänsyn till svårigheterna att tillämpa fonderna, vilket beskrivs i den årliga rapporten, sin övertygelse om att en god planering är en absolut förutsättning för strukturpolitikens effektivitet; är övertygat om att planeringens kvalitet beror på graden av deltagande från de ekonomiska, sociala och politiska, lokala och regionala aktörerna i arbetet med planeringen,

9. noterar att bristen på tekniskt kunnande i de lokala och regionala förvaltningarna eller institutionella problem som hör ihop med förbindelserna mellan de olika administrativa nivåerna ofta är orsaken till en felaktig planering och följaktligen till ett ineffektivt genomförande av strukturfonderna, samt i vissa fall, ett otillräckligt utnyttjande av stödet; anser därför att det är nödvändigt att lära av tidigare misstag och ge en större roll åt de operativa program som är inriktade på att utbilda offentliga tjänstemän samt prioritera tekniskt assistans till den offentliga förvaltningen i en institutionell konsolideringsstrategi som under den nuvarande fasen (1994-1999) kan öka gemenskapsstödets effektivitet,

10. bekräftar betydelsen av teknisk assistans; är överens med revisionsrätten om att de resurser som lagts på sådan assistans under föregående programperiod är otillräckliga och kommer försent och uppmanar kommissionen att bredda användandet av möjligheterna som ges för teknisk assistans, såväl inom ramarna för gemenskapstöd som på eget initiativ, i den nuvarande inledningsfasen,

11. anser att information är ett måste för att de olika ekonomiska, sociala och politiska aktörerna fullt ut skall kunna delta i genomförandet av gemenskapens strukturpolitik; bedömer att medlemsstaternas informationsarbete, som i första hand skall ge de direkt berörda aktörerna, i synnerhet på lokal nivå, tillträde till de administrativa nivåerna via vilka tillämpningen av gemenskapstöd och operativa program styrs, är olämpligt och otillräckligt; uttrycker sin misstro inför tillämpningen av reglerna för information och reklam under den nuvarande programperioden 1994-1994 som i princip inte innehåller någon sådan praktisk information,

12. anser det vara nödvändigt att i praktiken stärka samarbetet med regionala och lokala myndigheter samt med arbetsmarknadparterna, med tanke på den överdrivet flexibla formuleringen av samarbetsprincipen i förordningarna, och ber att kommissionen ökar de direkta kontakterna med dessa myndigheter och ekonomiska aktörer,

13. insisterar på att uppföljningskommittéernas roll bör stärkas,

14. anser att förvaltningen av strukturfonderna bör förenklas så mycket som möjligt, både på nationell nivå och EU-nivå,

15. mottar med intresse informationen som hämtats från rapporten angående tillämpningen av artikel 10 i Feder-förordningen; anser att den spridda natur som karaktäriserar mål som täcks in under denna artikel bör rättas till i denna nya programperiod och anser att de nätverk som finansieras genom fonden i första hand bör användas för att förbättra de lokala förutsättningarna för strategisk planering, det tekniska kunnandet och de lokala och regionala aktörerna deltagande i genomförandet av fonderna,

16. är oroat över hur additionalitetsprincipen, som är väsentlig för att garantera strukturfondernas effektivitet, kommer att tillämpas i den nya programperioden, med tanke på svårigheterna att under föregående period uppskatta dess värde, som skall ligga till grund för värdet under nuvarande period; anser dessutom att det är nödvändigt att analysera den nationella strukturpolitiken per region för att garantera ekonomisk överensstämmelse mellan medlemsstaternas olika mottagarregioner,

17. beklagar att kommissionen fortfarande inte har slutfört en tillfredsställande kontroll av hur additionalitetsprincipen, en av de viktigaste principerna från 1988 års reform, har tillämpats, och anmodar den att utan dröjsmål kräva in nödvändiga uppgifter från medlemsstaterna,

18. anser att budgetgenomförandet för perioden 1988-1993 är tillfredsställande, men är oroat över den noterade obalansen i genomförandet i vissa områden och förseningen i mål 2 och delar revisionsrättens tvivel beträffande detta måls mycket korta planeringsperiod; anser dessutom att den oregelbundna takten i genomförandet under de fem åren är otillfredsställande, är oroat över risken för att denna obalans upprepar sig under nuvarande period och bedömer att det redan från och med nu är nödvändigt att i god tid föreskriva nästa reform av bestämmelserna för strukturfonderna för att få kontinuitet i finansieringen av åtgärder via fonderna, och för att i god tid kunna ta itu med planeringen och på så sätt säkerställa dess kvalitet,

19. påminner kommissionen om att det fortfarande två år efter reformens genomförandeperiod återstår ett betydande antal åtaganden som ännu inte har uppfyllts, åtaganden som riskerar att bli ogiltiga om tidsfristerna löper ut,

20. håller med kommissionen om behovet av att stärka och öka kontrollerna på plats; stödjer enträget upprättandet av en permanent samordning mellan kommissionen och revisionsrätten för att förbättra den ekonomiska kontrollen och uttrycker sin oro över svagheterna i de nationella finansiella kontrollsystemen som framgår av den årliga rapporten nr 5,

21. har tilltro till att den nya artikel 198 i EG-fördraget, som kommer att göra det möjligt för Europeiska investeringsbanken (EIB) att finansiera program, kommer att få positiva återverkningar på samordningen av krediter och subventioner under förutsättning att krediter bara beviljas till projekt som inte kan få andra krediter med bättre villkor; föreslår att kommissionen försöker utnyttja den erfarenhet som EIB besitter genom att knyta den till utvärderingsuppgifterna, framför allt vad gäller de stora infrastrukturerna, så som skett med sammanhållningsfonden,

22. glädjer sig över att problemet att skapa enhetlighet mellan de åtgärder som finansieras via strukturfonderna och de som finansieras via annan gemenskapspolitik, i synnerhet miljöpolitiken gör det nödvändigt att genomföra en miljökonsekvensbeskrivning; kräver att kommissionen förbättrar samordningen mellan sina tjänster, i konkreta ordalag mellan GD XVI och GD XI för att dels garantera att gemenskapens miljölagstiftning respekteras ordentligt, dels att strukturpolitikens mål blir helt förenliga med principerna i det femte miljöprogrammet,

23. noterar frånvaron i den årliga rapporten nr 5 av varje hänvisning till lagstiftning i fråga om offentliga kontrakt; och hoppas att kommissionen i nästa årliga rapport informerar om de upptäckta fall av privatisering av investeringar som finansierats via strukturfonderna,

24. anmodar kommissionen att i nästa årliga rapport göra en värdering av den gemensamma strukturpolitikens återverkningar på sysselsättningen, särskilt beträffande skapandet av nya fasta arbetstillfällen, inte bara genom riktade medel till sysselsättningsskapande åtgärder utan också genom infrastrukturåtgärder,

25. ber kommissionen att använda andra kriterier för att bedöma vilka framsteg som uppnåtts genom strukturåtgärderna, kriterier som inte bara mäter den ekonomiska tillväxten utan också återspeglar miljökvalitetsnivån och arbetstillfällenas långsiktiga stabilitet; för detta bör exempelvis de kriterier som avses i punkt 39 i denna resolution användas,

26. noterar att kommissionen nämner förvaltningsproblem som kan innebära att lagenligheten vid genomförandet av fonderna kan ifrågasättas (insyn i administrativa förfaranden och bokföringsrutiner, kontrakt, upphandling och anbudsinfordringar) och begär att kommissionen sammanställer en särskild och detaljerad rapport i frågan, i väntan på den specialrapport från revisionsrätten om oegentligheter och bedrägerier inom strukturfonderna som begärdes i resolutionen av den 5 april 1995 om ansvarsfrihet för budgetåret 1993 ((EGT nr C 109, 1.5.1995, s. 59.)), innan man tar några lagstiftande eller finansiella initiativ för att motverka denna oroande företeelse,

27. anmodar kommissionen att göra allt som står i dess makt för att de tidsfrister som gemenskapslagstiftningen föreskriver för utbetalning av bidrag till de nationella myndigheterna och från dessa till de slutliga förmånstagarna skall uppfyllas, men understryker att det behövs en lagstiftningsreform som syftar till att

- göra det obligatoriskt att deponera de utbetalda medlen hos centralbanken till förutbestämda räntesatser, tills utbetalningen till den slutliga förmånstagaren sker,

- göra det obligatoriskt att använda de ränteinkomster som detta ger till den åtgärd som är föremål för finansieringen,

28. anmodar kommissionen att vidta åtgärder för att förstärka det nuvarande kontrollsystemet både på nationell nivå och gemenskapsnivå, i synnerhet genom att:

- öka antalet kontroller på ort och ställe samt förbättra samordningen av dessa,

- vidta bestämda åtgärder inom ramen för samarbetet för att rationalisera de nationella kontrollsystemen, även genom en förordningsändring för att fastställa att artikel 24 i förordning 4253/88 skall tillämpas i händelse av brister i det nationella systemet,

29. anser att utvärderingen av fondernas resultat, i förhållande till de strukturmål som man söker uppnå, är en väsentlig förutsättning för gemenskapsstödet och den europeiska allmänna opinionen; begär därför att kommissionen skall åta sig att inom en nära framtid tillhandahålla:

- en utvärdering av fondernas långsiktiga konsekvenser för utbud och relevanta ekonomiska makrovariabler (investeringar, sysselsättning, handelsbalans etc),

- detaljerade utvärderingar av interna finansiella och ekonomiska räntabilitetstal för de finansierade projekten.

Särskilda synpunkter beträffande Europeiska socialfonden (ESF)

30. kritiserar det faktum att det inte finns tillräckliga uppgifter om kvinnors delaktighet i ESF-samfinansierade åtgärder,

31. delar kommissionens uppfattning att investeringar för tillvaratagande av mänskliga resurser bör prioriteras med hänsyn till nuvarande massarbetslöshet, och uppmanar kommissionen att agera enligt denna deras egna tes,

32. upprepar sin åsikt att man för att bekämpa långtidsarbetslöshet och främja de ungas integrering i yrkeslivet (f.d. mål 3 och 4, numera mål 3) bör i en ökad utsträckning leda till en aktiv arbetsmarknadspolitik i stället för en inkomstersättningspolitik,

33. förväntar sig att kommissionen i gemenskapens stödprojekt och verksamhetsprogram (1994-1999) preciserar och kvantifierar interveneringsmålen, så att efterföljande utvärdering av åtgärderna kan genomföras på ett tillfredsställande sätt,

34. efterlyser ett mer aktivt deltagande från arbetsmarknadens parter och de organ som ansvarar för yrkesutbildnings- och sysselsättningsfrågor på lokal nivå, särskilt när det gäller sysselsättningsskapande åtgärder,

35. beklagar bristen på information om slutsatserna efter utvärderingen av de specifika projekten från 1993 om erkännande av utbildningsbevis respektive dialog mellan arbetsmarknadens parter (artikel 1a) och 1c) i förordning (EEG) 4255/88) och anmodar kommissionen att visa större öppenhet på detta område,

36. kritiserar att rapporten om ESF-åtgärder inte innehåller exakta, fullständiga, jämförbara och därmed användbara uppgifter, som t.ex. om antal deltagare respektive antal som inte fullföljer, vilket innebär att uppgifterna inte kan bedömas och värderas,

37. kritiserar bristen på uppgifter i årsrapporten om nya arbetstillfällen till följd av gemenskapens sysselsättningsinitiativ, framför allt eftersom dessa initiativ genomfördes efter förseningar och kritiserades av revisionsrätten för undermålig administration,

38. förväntar sig att kommissionen snarast publicerar detaljerade utvärderingsrapporter om hur additionalitetsprincipen har uppfyllts, speciellt vad gäller återbetalning av anslag,

39. anser att man, just för att kunna utvärdera de framsteg som uppnåtts med ESF-bidragen, måste ta fram kriterier som ger mer information än tillväxtmåttet i BNI, arbetslöshetssiffror eller ESF-bidrag till offentliga investeringar för att främja sysselsättning och bekämpa arbetslöshet; utgångspunkter skulle t.ex. vara:

a) läget på arbetsmarknaden:

- utveckling av arbetslöshetssiffrorna (speciellt inom målgrupperna för ESF-åtgärderna),

- utveckling av den totala sysselsättningen och antalet lediga jobb,

b) kvalifikationsnivå:

- förändringar beträffande akademiska- och yrkeskvalifikationer i medlemsstater och regioner, särskilt utbildningsnivån bland ungdomar, långtidsarbetslösa och de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden,

- antalet mottagare av ESF-stöd (totalt och årsvis),

- kostnader för yrkesutbildnings-, och omskolnings-, och vidareutbildningsåtgärder per deltagare, fördelade enligt åtgärdernas art och omfattning,

c) uppgifter om den innehållsmässiga utvärderingen av stödåtgärder:

- antal personer som tvingats avbryta en stödåtgärd och inte uppnått kvalifikationsmålet,

- uppgifter om deltagandekvoter i grundutbildningsåtgärder inom ramen för reguljär yrkesutbildning,

- uppgifter om deltagandekvoter i yrkesutbildningsåtgärder med ESF-stöd som integreras i andra utbildningsåtgärder,

- antal deltagare som får anställning tack vare en stödåtgärd,

d) inkomstutveckling,

40. delar kommissionens uppfattning att erfarenheter från mål 2-regioner visar att förebyggande åtgärder samt främjande av rörlighet i arbetslivet är nödvändigt i framtiden för att underlätta en strukturomvandling i dessa regioner, och vidta lämpliga kompletterande åtgärder på arbetsmarknaden,

41. understryker, beträffande den praktiska tillämpningen av den nya socialfondsförordningen, betydelsen av ett integrerat genomförande på grundval av de arbetslösas individuella behov, t.ex. genom analys av befintliga kvalifikationer, yrkesrådgivning och en kombination av teoretisk utbildning och yrkeserfarenhet,

42. betonar att av ESF samfinansierade utbildnings- och vidareutbildningsåtgärder måste leda till utbildningsbevis godkända i alla medlemsstater,

43. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.