Förslag till RÅDETS RAMBESLUT om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi

(framlagda av Komissionen)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Den 24 februari 1997 antog rådet en gemensam åtgärd om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn [1]. Den gemensamma åtgärden omfattar en lång rad ämnen såsom definitioner (utan att det påverkar mer specifika definitioner i medlemsstaternas lagstiftning), jurisdiktion, rättsförfarande, stöd till brottsoffren samt polisiärt och rättsligt samarbete. Genom den gemensamma åtgärden åtog sig medlemsstaterna att se över sina gällande lagar för att se till att människohandel och sexuellt utnyttjande av barn kriminaliseras.

[1] EGT L 63, 4.3.1997.

Sedan den gemensamma åtgärden antogs 1997 har åtgärder och initiativ för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi ökat avsevärt i antal och fått utökat innehåll såväl inom Europeiska unionen som på lokal, regional och internationell nivå i ett bredare sammanhang. Sexuell exploatering av barn och barnpornografi ger anledning till allt större oro och det finns ett tydligt behov av att genom ytterligare åtgärder lösa problemen med de skilda rättsliga synsätt som råder i medlemsstaterna.

I artikel 29 i Amsterdamfördraget nämns uttryckligen brott mot barn. I den handlingsplan som antogs av Europeiska rådet i Wien [2] liksom i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors återfinns klara uppmaningar till ytterligare lagstiftningsåtgärder mot sexuell exploatering av barn. Lagstiftningsåtgärder nämns också i kommissionens resultattavla [3]. Den 29 maj 2000 antog rådet ett beslut [4] om bekämpning av barnpornografi på Internet.

[2] EGT C 19, 23.1.1999.

[3] KOM(2000) 167 slutlig, 24.3.2000.

[4] EGT L 138, 9.6.2000, s. 1.

Två exempel på utvecklingen på bredare internationell nivå är Förenta nationernas frivilliga protokoll om handel med barn, barnprostitution och barnpornografi som fogats till konventionen om barnets rättigheter samt den kommande konventionen om Internetrelaterad brottslighet som utarbetas inom Europarådet och som bland annat tar upp barnpornografi i datasystem. Kommission har deltagit aktivt i utarbetandet av det senare instrumentet och viktiga inslag i den kommande konventionen om barnpornografi i datasystem återfinns i detta förslag, även om det också täcker andra former av barnpornografi än de som finns inom datasystem.

Det område av frihet, säkerhet och rättvisa som skall skapas inom Europeiska unionen bör göra det möjligt för medlemsstaterna att utarbeta ett rambeslut där vissa aspekter av straffrättsligt och annat rättsligt samarbete förs ett steg längre än vad som tidigare har varit möjligt genom de instrument som stod till förfogande innan Amsterdamfördraget trädde i kraft och genom instrument utarbetade på en bredare internationell nivå. I ett rambeslut bör exempelvis frågor som kriminalisering, straff och andra påföljder, försvårande omständigheter, behörighet inklusive bestämmelser om extraterritoriell behörighet samt utlämning tas upp på ett mer konkret sätt.

Sammanfattningsvis anser kommissionen att ytterligare insatser för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi krävs på unionsnivå. Användning av ett rambeslut, ett instrument som infördes genom Amsterdamfördraget, kommer att stärka Europeiska unionens gemensamma tillvägagångssätt på dessa områden och fylla luckor i gällande lagstiftning. Behovet av ett tydligt gemensamt synsätt på sexuell exploatering av barn och barnpornografi bör också ses mot bakgrund av den framtida utvidgningen av Europeiska unionen.

Som redan angivits i resultattavlan har kommissionen därför beslutat att lägga fram ett förslag till ett rambeslut om tillnärmning av medlemsstaternas straffrättsliga lagstiftning, inklusive påföljder, om sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Förslaget innehåller också övergripande rättsliga frågor som behörighet och samarbete mellan medlemsstaterna. Det innefattar inte människohandel i exploaterande syfte vilket kommer att omfattas av ett särskilt förslag. Uppdelningen i två rambeslut kommer att ge rådet möjligheter att fokusera på sexuell exploatering av barn och barnpornografi.

2. RÄTTSLIG GRUND

Föreliggande förslag till rambeslut avser tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar på området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Det avser också "minimiregler avseende brottsrekvisit och påföljder på områdena organiserad brottslighet...". Den rättsliga grund som anges i ingressen till förslaget är därför artikel 29 med en uttrycklig hänvisning till brott mot barn, artikel 31 e och artikel 34.2 b i fördraget om Europeiska unionen. Förslaget kommer inte att medföra några finansiella konsekvenser för Europeiska gemenskapernas budget.

3. RAMBESLUTET: KOMMENTARER TILL DE ENSKILDA ARTIKLARNA

Artikel 1 (definitioner)

I artikel 1 anges definitioner av begrepp som används i rambeslutet. Punkterna a, b och c innehåller definitioner av de nyckelbegrepp som används i rambeslutet. I punkt a definieras "barn", i punkt b "barnpornografi" och i punkt c "datasystem".

Enligt definitionen i rambeslutet avses med "barn" varje människa under 18 år. När det gäller denna ålder och sambandet med barnpornografi anser kommissionen att framställning av personer under arton års ålder som medverkar i en handling med uttrycklig sexuell innebörd utgör sexuell exploatering av barn. Även om barn under arton års ålder har uppnått tillräcklig mognad för att fatta ett medvetet beslut om att medverka i sexuella handlingar, bör detta därför inte innefatta framställningar av sådana handlingar. Åldersgränsen arton år överensstämmer också med konventionen om barnets rättigheter.

Punkt b täcker pornografiskt material som avbildar ett barn som medverkar i en handling med uttrycklig sexuell innebörd. Termen avbilda bör tolkas så att den innefattar oframkallad film och videoband samt data lagrad på en hårddisk eller genom elektroniska hjälpmedel som kan omvandlas till en bild. När det särskilt gäller handling med uttrycklig sexuell innebörd bör den tolkas innefatta åtminstone

a) samlag, inklusive genital-genitalt, oral-genitalt, anal-genitalt eller oral-analt samlag,

b) tidelag,

c) onani,

d) sadistiskt eller masochistiskt utnyttjande, eller

e) obscent framvisande av en minderårigs kön eller blygd.

I punkt e definieras "juridisk person". Definitionen av juridisk person har hämtats från det andra protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapens finansiella intressen [5].

[5] EGT C 221, 19.7.1997.

Artikel 2 (brott som avser sexuell exploatering av barn)

Enligt artikel 2 är medlemsstaterna skyldiga att säkerställa att sexuell exploatering av barn är straffbelagt. I punkt a anges att olika former av exploatering av ett barn i prostitution är straffbelagda. I punkt b anges att ett barns medverkan i en sexuell handling är straffbelagt när det kvalificeras av de omständigheter som anges i leden i-iii. I detta rambeslut skall sexuell handling anses innefatta de handlingar som avses i artikel 1 om handling med uttrycklig sexuell innebörd när det gäller barnpornografi.

Artikel 3 (barnpornografibrott)

I artikel 3 åläggs medlemsstaterna en skyldighet att säkerställa att olika former av hantering av barnpornografi är straffbart. Punkt 1 a omfattar framställning av barnpornografi, punkt 1 b distribution, spridning och överföring av barnpornografi, punkt 1 c utbjudning eller tillhandahållande på annat sätt av barnpornografi, och punkt 1 d avser slutligen förvärv eller innehav av barnpornografi.

De "handlingsverb" som används i punkterna a-d överensstämmer inte bara med den kommande konventionen om Internetrelaterad brottslighet utan också med inslag som återfinns i medlemsstaternas straffrätt. Kommissionens avsikt har varit att fullständigt som möjligt täcka de handlingar som generellt utgör den straffbelagda gärningen barnpornografi.

Punkt 1 i artikeln innefattar att medlemsstaterna skall säkerställa att de brott som räknas upp skall vara straffbelagda också när handlingen, helt eller delvis, innefattar utnyttjande av ett datasystem.

Punkt 2 täcker två särskilda typer av barnpornografiskt material som föreställer ett barn som medverkar i handlingar med uttrycklig sexuell innebörd. Dels material där en person ger sken av att vara ett barn, dels bilder som inbegriper avbildningar som är ändrade eller till och med helt framställda av exempelvis en dator, dvs. simulerade eller skapade. Punkt 2 täcker sålunda pornografiskt material där det inte finns någon "faktisk" sexuell exploatering bakom avbildningen. Skyddsintresset är därför annorlunda än när det gäller den barnpornografi som avses i punkt 1. Medan punkt 1 syftar till att skydda barn från sexuella övergrepp, syftar punkt 2 till att skydda barn från att användas som sexualobjekt och förhindra skenbart barnpornografiska bilder att spridas ytterligare och riskera att understödja sexuell exploatering av barn.

I punkt 2 anmodas medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att gärningar som avser pornografiskt material som föreställer ett barn som medverkar i handlingar med uttrycklig sexuell innebörd är straffbara. Dessa åtgärder påverkar inte de definitioner som i övrigt anges i detta rambeslut. När det särskilt gäller situationer där framställningen inbegriper en person som tycks vara ett barn, dvs. inte ett bildmontage utan en avbildning av en verklig person, skall medlemsstaterna emellertid från räckvidden för kriminalisering undanta fall där det kan fastställas att bilden verkligen är av en person som är äldre än 18 år. Detta säkerställer som minimum i alla medlemsstater att om en domstol är övertygad om att en bild tycks vara av ett barn, men personens verkliga ålder är okänd, detta fall förblir kriminaliserat.

Artikel 4 (anstiftan, medhjälp, främjande och försök)

I artikel 4.1 åläggs medlemsstaterna att säkerställa att anstiftan och medhjälp till eller främjande av sexuell exploatering av barn och barnpornografi, är straffbart.

Punkt 2 i artikel 4 avser särskilt försök. Medlemsstaterna åläggs att säkerställa att försök att sexuellt exploatera barn, producera, distribuera, sprida, överföra, utbjuda eller på annat sätt tillhandahålla barnpornografi är straffbart. Punkt 2 innefattar inte försök till avsiktligt förvärv eller innehav av barnpornografiskt material.

Artikel 5 (påföljder och försvårande omständigheter)

I artikel 5 behandlas påföljder och försvårande omständigheter. I första stycket anges att de brott som avses i artiklarna 2, 3, och 4 skall vara belagda med effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder, inklusive ett maximistraff på minst fyra års fängelse. När det gäller avsiktligt förvärv och innehav anges särskilt att maximistraffet skall vara minst ett års fängelse. Dessa straff är tillräckliga för att sexuell exploatering av barn och barnpornografi skall omfattas av andra instrument som redan antagits i syfte att förbättra polisiärt och rättsligt samarbete inom Europeiska unionen såsom den gemensamma åtgärden 98/699/RIF [6] om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott och den gemensamma åtgärden 98/733/RIF [7] om att göra deltagande i en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater till ett brott.

[6] EGT L 333, 9.12.1998, s. 1.

[7] EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.

Eftersom sexuell exploatering av barn och barnpornografi är mycket grova brott, anges i punkterna 2 till 4 att medlemsstaterna skall säkerställa att påföljden för brottet, när försvårande omständigheter föreligger, är fängelse med ett maximistraff på minst åtta år. Kommissionens förslag att ange åtta år som lägsta maximistraff bygger på bedömningen att möjliga straff för sexuell exploatering av barn och barnpornografi bör spegla brottets allvar och ha kraftigt avskräckande effekt.

Försvårande omständigheter som normalt bör kvalificera barnprostitution, sexuell exploatering av barn och barnpornografi som grova brott räknas upp. Dessa omständigheter utgör en minimilista, men påverkar inte ytterligare definitioner i medlemsstaternas lagstiftning. En ytterligare förklaring av vad som i detta rambeslut menas med dessa omständigheter är följande:

- "Inbegriper ett barn som är yngre än tio år" eller när det gäller barnpornografi "avbildningar av ett barn som yngre än tio år" bör ge uttryckligt rättsligt skydd för mycket unga barn och understryka allvaret i sexuell exploatering av mycket unga barn när det gäller möjliga påföljder.

- "Utförs med särskild hänsynslöshet" avser graden av det våld eller de påtryckningar som utövas och graden av åsidosättande av offrets såväl fysiska som mentala hälsa och integritet. Ju allvarligare våld, påtryckningar eller åsidosättande, desto grövre brott.

- "Ger stora inkomster" kan, i tillämpliga fall, tolkas analogt med grova koppleribrott och bör åtminstone innefatta att förövaren av brotten berikar sig.

- "Begås inom ramen för en kriminell organisation" bör tolkas i enlighet med artikel 1 i den gemensamma åtgärden 98/733/RIF om att göra deltagande i en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater till ett brott [8].

[8] EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.

- "Innefattar framställningar av ett barn som utsätts för våld eller tvång" avser framställningar som inbegriper inslag av våld eller tvång som indikerar att barnet skadas eller uttrycker ångest. Ju allvarligare våld eller tvång, desto grövre brott.

I punkt 5 i artikel 5 anmodas medlemsstaterna att överväga att avstänga fysiska personer som har dömts för ett av de brott som anges i rambeslutet från att utöva yrkesverksamhet som inbegriper tillsyn av barn.

Artikel 6 (juridiska personers ansvar)

Det är nödvändigt att också täcka en situation där juridiska personer är involverade i sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Artikel 6 innehåller därför bestämmelser om att en juridisk person kan ställas till ansvar för brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4, som till dess förmån begås av varje person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation. Termen ansvar skall tolkas så att den innefattar antingen straffrättsligt eller civilrättsligt ansvar (se också artikel 7 om påföljder).

Därtill anges i punkt 2 att en juridisk person också kan ställas till ansvar när brist på tillsyn eller kontroll av en person i position att utöva kontroll har gjort det möjligt att begå brotten till dess förmån. I punkt 3 anges att rättsliga förfaranden mot en juridisk person inte utesluter parallella rättsliga förfaranden mot en fysisk person.

När det särskilt gäller den straffbelagda gärningen barnpornografi genom utnyttjande av ett datasystem, är artikel 6 viktig i samband med det ansvar som tillhandahållaren av informationssamhällets tjänster har. Artikel 6 påverkar inte bestämmelserna i direktiv 2000/31/EG om vissa rättsliga aspekter av informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (direktivet om elektronisk handel) [9] som behandlar tjänstelevererande mellanhänders ansvar. I artiklarna 12 till 14 i det direktivet anges under vilka förhållanden tjänstelevererande mellanhänder inte är ansvariga för enbart vidarebefordran, cachning och värdtjänster och i artikel 15 anges att medlemsstaterna inte får ålägga tjänsteleverantörerna en allmän skyldighet att övervaka den information de överför eller lagrar, och inte heller någon allmän skyldighet att aktivt efterforska fakta eller omständigheter som kan tyda på olaglig verksamhet.

[9] EGT L 178, 17.7.2000, s. 1.

Syftet med rambeslutet är att säkerställa att tjänsteleverantörer är ansvariga när de begår barnpornografibrott till förmån för tjänsteleverantören. På samma sätt blir det fråga om ansvar om brist på kontroll har gjort det möjligt för en person som tjänsteleverantören har maktbefogenheter över att begå barnpornografibrott och när brottet begåtts till tjänsteleverantörens förmån.

Artikel 7 (påföljder för juridiska personer)

I artikel 7 anges ett krav på påföljder för juridiska personer. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande, varvid minsta skyldighet är att införa bötesstraff eller administrativa avgifter. Andra påföljder som får tillämpas för juridiska personer anges också.

Artikel 8 (behörighet och åtal)

Sexuell exploatering av barn och barnpornografi är internationella brott. Om rättsliga motåtgärder skall vara effektiva, måste de innefatta förfarandebestämmelser om jurisdiktion och om utlämning som är så tydliga och långtgående som de nationella rättssystemen medger för att förhindra att förövare undgår åtal.

I punkt 1 anges en rad kriterier som ger nationella brottsbekämpande och rättsvårdande myndigheter behörighet att väcka åtal och döma i fall som inbegriper de brott som avses i detta rambeslut. En medlemsstat skall fastställa sin behörighet i tre situationer:

a) när gärningen helt eller delvis begåtts på medlemsstatens territorium, oavsett den berörda personens status eller nationalitet (territorialitetsprincipen), eller

(b) när gärningsmannen är medborgare i medlemsstaten (principen om aktiv person). Kriteriet om medborgarskap innebär att behörighet kan fastställas oavsett lex loci delicti. Det är upp till medlemsstaterna att åtala för brott som begåtts utomlands. Detta är särskilt viktigt när det gäller medlemsstater som inte utlämnar sina egna medborgare, eller

(c) när gärningen begåtts till förmån för en juridisk person som är etablerad på den medlemsstatens territorium.

Eftersom inte alla medlemsstaters rättstradition erkänner extraterritoriell behörighet för alla typer av brottsliga handlingar kan emellertid medlemsstaterna, om inte annat följer av skyldigheten enligt första punkten, begränsa sin behörighet till den första av dessa tre situationer. Om de inte gör det, kan de ändå vidta åtgärder enligt punkterna 1 b och c och begränsa tillämpligheten till fall där brottet har begåtts utanför den medlemsstatens territorium.

Punkt 3 beaktar det faktum att vissa medlemsstater inte utlämnar sina medborgare. Avsikten är att säkerställa att personer som misstänks ha begått brotten sexuell exploatering av barn eller barnpornografi inte undgår åtal på grund av att utlämning principiellt vägras med motiveringen att de är medborgare i den staten.

En medlemsstat som inte utlämnar sina egna medborgare måste i enlighet med punkt 3 vidta nödvändiga åtgärder för att fastställa sin behörighet och i tillämpliga fall väcka åtal för de berörda brotten när de begås av dess egna medborgare utanför dess territorium. I punkt 4 anges att medlemsstaterna skall meddela rådets generalsekretariat och kommissionen om de beslutar att tillämpa punkt 2.

Artikel 8.5 är avsedd att säkerställa att medlemsstater är behöriga att lagföra brott som begåtts genom tillträde till ett datasystem i ett tredje land från den egna medlemsstaten, dvs. lagring eller tillhandahållande av barnpornografi från en server i ett tredje land.

Artikel 9 (brottsoffer)

I Europeiska unionens strategi för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi har särskild vikt lagts vid stöd till brottsoffren. Kommissionen anser därför att en artikel om brottsoffren bör ingå i detta rambeslut. Socialt stöd till brottsoffer för att hjälpa dem att bearbeta följderna av sådana händelser och göra det möjligt för dem att återgå till ett normalt liv utgör en del av den övergripande politiken.

Artikel 10 (samarbete mellan medlemsstaterna)

Artikel 10 syftar till att utnyttja instrument om internationellt rättsligt samarbete som medlemsstaterna är parter i och som kan tillämpas på de frågor som omfattas av detta rambeslut. Ordningar för ömsesidig rättslig hjälp och utlämning finns exempelvis i ett antal bilaterala och multilaterala avtal liksom i Europeiska unionens konventioner. Ett annat syfte med denna artikel är att underlätta informationsutbyte.

I punkt 1 anges att medlemsstaterna i största möjliga omfattning skall lämna varandra inbördes hjälp i rättsprocesser om sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Om en positiv behörighetskonflikt uppstår skall medlemsstaterna i enlighet med punkt 2 rådfråga varandra i syfte att samordna sina insatser att effektivt lagföra brottet. I denna punkt anges också att befintliga samarbetsmekanismer som samarbetspersoner [10] och det europeiska rättsliga nätverket [11] skall utnyttjas på lämpligt sätt. I punkt 3 betonas vikten av att ha utnämnt kontaktpunkter för informationsutbyte. Det anges uttryckligen att Europol och de kontaktpunkter som anmälts i enlighet med rådets beslut om bekämpning av barnpornografi [12] skall användas på ett lämpligt sätt. I punkt 4 anges att information skall överlämnas om de kontaktpersoner som har utsetts för informationsutbyte om sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi.

[10] EGT L 105, 27.4.1996.

[11] EGT L 191, 7.7.1998, s. 4.

[12] EGT L 138, 9.6.2000, s. 1.

Artikel 11 (genomförande)

I artikel 11 återfinns bestämmelser om genomförande och uppföljning av rambeslutet. Det fastställs att medlemsstaterna senast den 31 december 2002 skall vidta nödvändiga åtgärder för att följa rambeslutet. I artikeln föreskrivs också att medlemsstaterna senast detta datum till rådets generalsekretariat och till kommissionen skall ha överlämnat de bestämmelser varigenom de införlivar skyldigheterna enligt rambeslutet med deras nationella lagstiftning. Baserat på en rapport som upprättas på grundval av denna information och på en skriftlig rapport från kommissionen skall rådet senast den 30 juni 2004 bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att följa rambeslutet.

Artikel 12 (ikraftträdande)

I artikel 12 anges att rambeslutet skall träda i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2001/0025 (CNS)

Förslag till RÅDETS RAMBESLUT om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen särskilt artiklarna 29, 31 e och 34.2 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

(1) I rådets och kommissionens handlingsplan för att på bästa sätt genomföra bestämmelserna i Amsterdamfördraget om upprättande av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa [13], i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors, i kommissionens resultattavla [14] och i Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 11 april 2000 [15], nämns eller efterlyses lagstiftningsåtgärder mot sexuell exploatering av barn och barnpornografi, inklusive gemensamma definitioner, grunder för åtal och påföljder.

[13] EGT C 19, 23.1.1999.

[14] KOM(2000) 167 slutlig, punkt 4.3 (bekämpning av vissa former av brott).

[15] A5-0090/2000.

(2) Den gemensamma åtgärden av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn [16] och rådets beslut att bekämpa barnpornografi på Internet [17] bör följas upp med ytterligare lagstiftningsåtgärder som syftar till att komma till rätta med skillnaderna i rättsliga tillvägagångssätt i medlemsstaterna och som bidrar till utveckling av ett effektivt samarbete mellan rättsvårdande organ för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi.

[16] EGT L 63, 4.3.1997.

[17] EGT L 138, 9.6.2000, s. 1.

(3) I sitt betänkande av den 30 mars 2000 [18] om kommissionens meddelande om genomförandet av åtgärderna för att motverka barnsexturism [19] upprepar Europaparlamentet att barnsexturism är ett brott som är nära förbundet med brotten sexuell exploatering av barn och barnpornografi, och där anmodas kommissionen att till rådet överlämna ett förslag till ett rambeslut om minimiregler avseende brottsrekvisit för dessa straffbara gärningar.

[18] A5-0052/2000.

[19] KOM(1999) 262.

(4) Sexuell exploatering av barn och barnpornografi utgör allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna och av barnets grundläggande rätt till en harmonisk uppväxt och utveckling.

(5) Barnpornografi, som är en särskilt allvarlig form för sexuell exploatering av barn, ökar och sprids genom utnyttjande av ny teknik och Internet.

(6) Det viktiga arbete som utförs av internationella organisationer måste kompletteras med det arbete som Europeiska unionen genomför.

(7) För att komma till rätta med det allvarliga brott som sexuell exploatering av barn och barnpornografi utgör, är det nödvändigt att utnyttja ett övergripande tillvägagångssätt där gemensamma brottsrekvisit i samtliga medlemsstaters straffrätt, inklusive effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder, ingår som en integrerad del tillsammans med bredast möjliga rättsliga samarbete. I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna inskränker sig detta rambeslut till det minimum som krävs för att målen skall uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för det syftet.

(8) Det är nödvändigt att införa påföljder för gärningsmännen som är tillräckligt stränga för att sexuell exploatering av barn och barnpornografi skall omfattas av de instrument som redan har antagits i syfte att bekämpa organiserad brottslighet såsom den gemensamma åtgärden 98/699/RIF [20] om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott och den gemensamma åtgärden 98/733/RIF [21] om att göra deltagande i en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater till ett brott.

[20] EGT L 333, 9.12.1998, s. 1.

[21] EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.

(9) Detta rambeslut påverkar inte Europeiska gemenskapens befogenheter.

(10) Detta rambeslut bör bidra till att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi genom att komplettera de instrument som antagits av rådet såsom den gemensamma åtgärden 96/700/RIF [22] om upprättande av ett program för stöd och utbyte för personer ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuell exploatering av barn, den gemensamma åtgärden 96/748/RIF [23] om utvidgning av det uppdrag Europols narkotikaenhet erhöll, rådets och Europaparlamentets beslut 293/2000/EG [24] om att anta ett program för gemenskapens insatser Daphne-programmet) (2000-2003) för förebyggande åtgärder i kampen mot våld mot barn, ungdomar och kvinnor, den gemensamma åtgärden 98/428/RIF [25] om inrättande av ett europeiskt rättsligt nätverk, handlingsplanen mot olagligt och skadligt innehåll på Internet [26], den gemensamma åtgärden 96/277/RIF [27] om en ordning för utbyte av sambandspersoner för att förbättra det rättsliga samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstater och den gemensamma åtgärden 98/427/RIF [28] om goda rutiner vid inbördes rättshjälp i brottmål.

[22] EGT L 322, 12.12.1996.

[23] EGT L 342, 31.12.1996.

[24] EGT L 34, 9.2.2000.

[25] EGT L 191, 7.7.1998, s. 4.

[26] EGT L 33, 6.2.1999.

[27] EGT L 105, 27.4.1996.

[28] EGT L 191, 7.7.1998.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Definitioner

I detta rambeslut avses med

(a) barn: varje människa som är yngre än arton år,

(b) barnpornografi: pornografiskt material som avbildar ett barn som deltar i en handling med uttrycklig sexuell innebörd,

(c) datasystem: varje apparat eller grupp av sammankopplade apparater eller apparater som står i samband med varandra där en eller flera av dem, enligt ett program, utför automatisk databehandling,

(d) juridisk person: varje enhet som har denna ställning enligt tillämplig lagstiftning, med undantag av stater eller andra offentliga organ vid utövandet av de befogenheter som de har i egenskap av statsmakter samt internationella offentliga organisationer.

Artikel 2 Brott som avser sexuell exploatering av barn

Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att följande handlingar är straffbara:

(a) Att tvinga, utnyttja, förmå, dra vinning av eller på annat sätt underlätta prostitution av ett barn.

(b) Att få ett barn att delta i en sexuell handling om

(i) påverkan eller tvång, våld eller hot brukas, eller

(ii) pengar, andra föremål av ekonomiskt värde eller andra former av ersättning lämnas till ett barn i utbyte för sexuella tjänster, eller

(iii) missbruk av makt eller inflytande över barnets utsatta ställning förekommer.

Artikel 3 Barnpornografibrott

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att följande handlingar, oavsett om de utförs med hjälp av ett datasystem eller inte, är straffbara:

(a) Framställning av barnpornografi, eller

(b) distribution, spridning eller överföring av barnpornografi, eller

(c) utbjudning eller tillhandahållande på annat sätt av barnpornografi, eller

(d) förvärv och innehav av barnpornografi.

2. Varje medlemsstat skall också vidta nödvändiga åtgärder för att, utan att det påverkar definitioner som i övrigt anges i detta rambeslut, säkerställa att de handlingar som avses i punkt 1 är straffbara när de inbegriper pornografiskt material som är avsett att föreställa ett barn som deltar i en handling med uttrycklig sexuell innebörd, om det inte kan fastställas att den person som föreställer barnet var äldre än arton år när bilden togs.

Artikel 4 Anstiftan, medhjälp, främjande och försök

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att anstiftan och medhjälp till samt främjande av de brott som avses i artiklarna 2 och 3 är straffbara.

2. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att försök att begå de gärningar som avses i artiklarna 2 och 3.1 a-c är straffbara.

Artikel 5 Påföljder och försvårande omständigheter

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de brott som avses i artikel 2, artikel 3.1 a-c och artikel 4 är belagda med effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder inbegripet ett maximistraff på minst fyra års fängelse och, när det gäller det brott som avses i artikel 3.1 d, minst ett års fängelse.

2. Utan att det påverkar ytterligare definitioner i medlemsstaternas lagstiftning, skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de brott som avses i artiklarna 2 a och 4 är belagda med ett maximistraff på minst åtta års fängelse om brotten

- avser ett barn som är yngre än tio år, eller

- utförs med särskild hänsynslöshet, eller

- ger stora inkomster, eller

- begås inom ramen för en kriminell organisation.

3. Utan att det påverkar ytterligare definitioner i medlemsstaternas lagstiftning, skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de brott som avses i artiklarna 2 b och 4 är belagda med ett maximistraff på minst åtta års fängelse om brotten

- avser ett barn som är yngre än tio år, eller

- utförs med särskild hänsynslöshet.

4. Utan att det påverkar ytterligare definitioner i medlemsstaternas lagstiftning, skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de brott som avses i artiklarna 3.1 a-c och 4 är belagda med ett maximistraff på minst åtta års fängelse om brotten

- innefattar avbildningar av ett barn som är yngre än tio år, eller

- innefattar avbildningar av ett barn som utsätts för våld eller tvång, eller

- ger stora inkomster, eller

- begås inom ramen för en kriminell organisation.

5. Varje medlemsstat skall också överväga att införa tillfällig eller ständig avstängning av fysiska personer från utövande av yrkesverksamheter som hänför sig till tillsyn av barn när de har dömts för något av de brott som avses i artiklarna 2, 3 eller 4.

Artikel 6 Juridiska personers ansvar

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar för brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4 som till deras förmån begås av varje person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och har en ledande ställning inom den juridiska personens organisation grundad på

(a) befogenhet att företräda den juridiska personen, eller

(b) befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, eller

(c) befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen.

2. Bortsett från de fall som redan anges i punkt 1 skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person, som är underställd den juridiska personen, att begå ett brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4 till förmån för den juridiska personen.

3. Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2 utesluter inte lagföring av fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till de brott som avses i artiklarna 2, 3, and 4.

Artikel 7 Påföljder för juridiska personer

Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att en juridisk person som har fällts till ansvar i enlighet med artikel 6 omfattas av effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder, som skall innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och som får innefatta andra påföljder, såsom

a) fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd, eller

b) tillfälligt eller permanent näringsförbud, eller

c) rättslig övervakning, eller

d) rättsligt beslut om upplösning av verksamheten, eller

e) tillfällig eller permanent stängning av inrättningar som har använts för att begå brottet.

Artikel 8 Behörighet och åtal

1. Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att fastställa sin behörighet när det gäller de brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4 om

a) gärningen helt eller delvis begåtts på medlemsstatens territorium, eller

b) gärningsmannen är medborgare i medlemsstaten, eller

c) gärningarna begås till förmån för en juridisk person som är etablerad inom medlemsstatens territorium.

2. Varje medlemsstat får besluta att den inte kommer att tillämpa eller endast i särskilda fall eller under särskilda omständigheter kommer att tillämpa bestämmelserna om behörighet i punkt 1 b och c om brottet begås utanför dess territorium.

3. En medlemsstat som enligt sin lagstiftning inte utlämnar sina egna medborgare skall vidta nödvändiga åtgärder för att fastställa sin behörighet över och, i tillämpliga fall, lagföra ett brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4 som har begåtts av dess egna medborgare utanför dess territorium.

4. Medlemsstater som beslutar att tillämpa bestämmelserna i punkt 2, skall underrätta rådets generalsekretariat och kommissionen om detta, i tillämpliga fall med uppgift om i vilka särskilda fall eller under vilka särskilda omständigheter som beslutet gäller.

5. I syfte att fastställa behörighet över ett brott som avses i artikel 3, skall brottet anses ha begåtts helt eller delvis inom en medlemsstats territorium, om brottet begås med hjälp av ett datasystem som tillträtts från den statens territorium, oavsett om själva datasystemet är beläget inom den statens territorium.

Artikel 9 Brottsoffer

Varje medlemsstat skall säkerställa att offer för brott som avses i detta rambeslut erhåller lämpligt rättsskydd och ställning i rättsliga förfaranden. Medlemsstaterna skall i synnerhet säkerställa att brottsutredningar och rättsliga förfaranden inte orsakar brottsoffer ytterligare skada.

Artikel 10 Samarbete mellan medlemsstaterna

1. I enlighet med tillämpliga konventioner, multilaterala eller bilaterala avtal eller arrangemang, skall medlemsstaterna ge varandra ömsesidig hjälp i största möjliga omfattning när det gäller rättsliga förfaranden som hänför sig till de brott som avses i detta rambeslut.

2. Om flera medlemsstater är behöriga att lagföra brott som avses i detta rambeslut, skall dessa stater rådfråga varandra i syfte att samordna sina åtgärder för att lagföra gärningen på ett effektivt sätt. Befintliga samarbetsmekanismer som sambandspersonerna och det europeiska rättsliga nätverket skall utnyttjas på lämpligt sätt.

3. För informationsutbyte som hänför sig till de brott som avses i artiklarna 2, 3 och 4, och i enlighet med regler om uppgiftsskydd, skall medlemsstaterna inrätta operativa kontaktpunkter eller utnyttja befintliga samarbetsmekanismer. Medlemsstaterna skall i synnerhet säkerställa att Europol, inom ramen för dess uppdrag, och de kontaktpunkter som anmälts enligt rådets beslut att bekämpa barnpornografi engageras till fullo.

4. Varje medlemsstat skall underrätta rådets generalsekretariat och kommissionen om den kontaktpunkt som utsetts för informationsutbyte om sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Generalsekretariatet skall underrätta alla andra medlemsstater om de utsedda kontaktpunkterna.

Artikel 11 Genomförande

1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2002 vidta nödvändiga åtgärder för att följa detta rambeslut.

2. Senast samma dag skall medlemsstaterna till rådets generalsekretariat och till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser som införlivar de skyldigheter som de åläggs enligt detta rambeslut med deras nationella lagstiftning. Rådet skall senast den 30 juni 2004, på grundval av en rapport upprättad mot bakgrund av den information som medlemsstaterna lämnat och en skriftlig rapport från kommissionen, bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att följa detta rambeslut.

Artikel 12 Ikraftträdande

Detta rambeslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande