Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till rådets rekommendation om förebyggande och begränsning av risker i samband med narkotikamissbruk"

(2003/C 73/02)

BAKGRUND

Förslag till rådets rekommendation om förebyggande och begränsning av risker i samband med narkotikamissbruk (KOM(2002) 201 slutlig - 2002/0098 CNS).

Rådets beslut av den 10 juni 2002 att rådfråga kommittén i enlighet med artikel 152 i EG-fördraget.

Presidiets beslut av den 6 februari 2002 att ge utskottet för ekonomisk politik och socialpolitik i uppgift att bereda kommitténs arbete i ärendet.

Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet. Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om "Europeiska unionens handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004)", (KOM(1999) 239 slutlig).

Kommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet. Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europeiska unionens handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004)", (CdR 292/1999 fin)(1).

Kommitténs yttrande om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en hälsovårdsstrategi för Europeiska gemenskapen" och "Förslag till ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2001-2006)", (CdR 236/2000 fin)(2).

Det utkast till yttrande (CdR 225/2002 rév.) som antogs enhälligt den 25 september 2002 av utskottet för ekonomisk politik och socialpolitik (ECOS), (föredragande: Paz Fernández Felgueroso, borgmästare i Gijón, E-PSE).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 47:e plenarsession 20 och 21 november 2002 (sammanträdet den 20 november) följande yttrande.

REGIONKOMMITTÉNS SYNPUNKTER OCH REKOMMENDATIONER

1. Allmänna kommentarer

1.1. Människan har i alla tider använt droger, och droganvändningen har bestämts av olika sociala, kulturella och religiösa faktorer.

1.2. Droger har alltid utgjort en källa till konflikter i samhället, som har en ambivalent inställning till droger. De olika sätten att hantera drogrelaterade problem och även uppfattningen av termen "drog" hänger nära samman med de sociala förhållandena och kulturella föreställningarna i olika politiska och socioekonomiska sammanhang.

1.3. Narkotika är förknippat med en rad problem som berör mycket varierande och komplexa aspekter såsom kultur, mode, nya sociala vanor, förändring av traditionella värden, avskaffandet av gränser och globaliseringen - en lång rad faktorer som kan bidra till att förklara denna företeelse som oroar och är en stor utmaning hela Europa.

1.4. För att kunna bemöta problemet måste vi inse att det handlar om ett fenomen med universella egenskaper och med en stor utbredning som kräver välplanerade insatser anpassade till de konkreta sammanhangen.

1.5. Därför är det med stort intresse som kommittén har mottagit kommissionens begäran om ett yttrande, där vi avser att lyfta fram några inslag som är av särskild betydelse för lokala och regionala myndigheter.

1.6. Kommittén vill framhålla ett antal aspekter på de föreslagna insatsområdena som vi betraktar som oundgängliga i en strategi för att bekämpa och förhindra beroende, och där de lokala och regionala myndigheterna spelar en avgörande roll.

2. Lokalsamhället

2.1. Det är viktigt att införa strukturer för förebyggande och minskning av risker i samband med drogmissbruk. Samhällsinsatserna kan stödja medlemsstaternas åtgärder.

2.2. De viktigaste åtgärderna är följande:

- Språkligt och kulturellt vederbörligen anpassad information och spridning av särskilda och allmänna resurser i lokalsamhället till de avsedda målgrupperna, och som kan vara av både preventiv, terapeutisk och rehabiliterande art.

- Informationsinsatser riktade till de olika grupperna i lokalsamhället för att engagera så många som möjligt i denna fråga, och därmed minska den nuvarande motviljan mot terapeutiska insatser i städerna.

- Utbildning av de olika aktörerna, t.ex. lärare, föräldrar, familjeorganisationer och ungdomsorganisationer, för att de skall få kunskap om och kunna bearbeta denna problematik utifrån ett pedagogiskt och förebyggande perspektiv.

- Åtgärder för att minska bruket av alkohol och andra droger: tillämpning av lagstiftningen om förbud mot försäljning av tobak och alkohol till minderåriga, avskräckningskampanjer, studiecirklar, temaveckor om hälsofrågor, motionslopp m.m.

- Tillgång till ökade resurser för att drogmissbrukare i rehabilitering skall kunna integreras i samhället och på arbetsmarknaden.

- Samordning av alla resurser i lokalsamhället för att genomföra programmen och skapa ett gemensamt område som gör det möjligt att jämföra och förbättra den verksamhet som syftar till förebyggande och integration.

3. Skolan

3.1. Skolan är en mycket lämplig miljö för att genomföra program och förebyggande och hälsofrämjande åtgärder. Förebyggande insatser i skolan kräver program som förmedlar kunskaper men också värderingar, beteenden och vanor som är oförenliga med bruk av droger.

3.2. Undervisningen i hälsofrågor är en lämplig ram för skolundervisning om droger. På så sätt kan barn och ungdomar lära sig att ta ansvar för att de för en så sund livsstil som möjligt och utveckla sin förmåga att möta de krav som livet ställer.

3.3. Därför berör undervisningsprogrammen om droger såväl lärare och elever som föräldrar, det vill säga hela skolvärlden, men man måste också sträva efter att engagera samhället i stort.

4. Ungdomsarbete

4.1. Information, utbildning, kapacitetsutveckling och social kompetens är centrala inslag för att ge de unga resurser som främjar hälsosamma vanor och beteenden i ett samhälle där det finns droger.

4.2. Åtgärderna måste organiseras av ungdomsorganisationerna via ungdomsledare som har förmåga att knyta kontakter och förmedla en attraktiv och hälsosam livsstil.

4.3. Särskilda informationscentra, riktade enbart till ungdomar, behövs i det förebyggande arbetet för att informationen skall bli mer lättillgänglig.

4.4. På lokal och regional har man bland annat vidtagit följande viktiga åtgärder:

- Utbildning av ungdomsledare i förebyggande frågor.

- Insatser via dessa ungdomsledare för att göra informationen mer tillgänglig för ungdomarna.

- Kampanjer och upplysningsmaterial har anpassats till ungdomarnas smak: serier, audiovisuella program, CD-skivor m.m.

- Alkoholfria områden vid fester och arrangemang.

- Alternativa fritidsaktiviteter.

- Program för begränsning av risker, som sätts in direkt på de platser där syntetiska droger vanligen konsumeras.

- Studiecirklar för förebyggande av alkoholmissbruk och rökning, av HIV/aids osv.

5. Arbetslivet

5.1. Arbetslivets sociala dimension och stora betydelse i människors liv innebär att det har en mycket stor betydelse när det gäller att förebygga missbruk och främja hälsosamma levnadsvanor.

5.2. Alla aktörer i företagen måste ta gemensamt ansvar för åtgärderna: ledning, företagshälsa, fackföreningar och anställda. Åtgärderna bör allmänt sett vara hälsofrämjande, och de förebyggande insatserna bör främst syfta till att begränsa efterfrågan och fokusera på den enskildes situation och arbetsvillkoren. Fackliga företrädare är med sin medlande roll nyckelaktörer i programmen.

5.3. Följande viktiga åtgärder bör genomföras:

- Utbildning av fackliga företrädare.

- Utbildning av chefer och tjänstemän på mellannivå.

- Rådgivning till företagen.

- Spridning av information till anställda i tidskrifter och bulletiner.

- Individuell information och rådgivning.

6. Illegal narkotikahandel och penningtvätt

6.1. En annan oroande aspekt som vi vill framhålla är problemet med narkotikahandel och fenomenet penningtvätt, som är nära förknippat med denna handel och en förklaring till dess utbredning. Illegal narkotikahandel och penningtvätt är två av de viktigaste (om än inte de enda områden) varigenom den organiserade brottsligheten manifesterar sitt inflytande världen över. Den utnyttjar denna verksamhet för att breda ut sig till allt fler områden, vilket sakta men säkert undergräver själva strukturen i de demokratiska länderna.

6.2. En effektiv narkotikapolitik måste ovillkorligen bygga på ett globalt perspektiv på problemets alla aspekter och på samordning av de olika åtgärderna. Behovet av förebyggande insatser är uppenbart, men att förebygga innebär inte bara att informera om farorna utan också att bekämpa dem. Kampen mot narkotikahandel skall inte bara bestå av utredning, åtal och straff, utan också av granskning av de kretsar som hanterar och "tvättar" de olagliga vinsterna, som sedan investeras på den lagliga finansmarknaden.

6.3. Det kräver att man snarast utformar en allmän åtgärdsram bestående av flera komponenter: solida nationella system, omfattande samarbetsmöjligheter mellan regioner med lika lagstiftning, ömsesidigt rättsligt bistånd, gemensamma utredningar, definition av operativa kriterier och samordning av polisarbetet. Detta krävs i första hand inom EU, men dessa åtgärder bör vara ett led i en samordnad internationell insats.

6.4. EU får inte glömma bort befolkningens situation i de länder som framställer illegala droger. EU bör verka för en stärkning av de demokratiska strukturerna och en hållbar utveckling, som kan ge ett värdigt liv till miljontals människor som i dag får sin försörjning genom att producera de råvaror som bearbetas till illegala droger.

6.5. Kampen mot den organiserade brottsligheten är inte en isolerad uppgift för varje enskilt land eller berörda myndigheter, utan ett gemensamt arbete som kräver kontakter mellan olika instanser, gemensamma insatser och ett enhetligt perspektiv som bygger på klart definierade mål. Kommittén anser därför att följande aspekter bör lyftas fram och utvecklas:

- Harmonisering av lagstiftningen beträffande såväl definition av brotten som bestämmelserna om utredning och åtal.

- Avveckling av skatteparadis.

- Utforma en policy för polisutredning och polisassistans inom EU och verka för att man inom FN skall bygga upp en operativ organisation som deltar i denna nya uppgift.

- Verka för ett gemensamt globalt rättsligt område i detta sammanhang.

- Ekonomiska medel från konfiskering av tillgångar som härrör från illegal narkotikahandel bör kanaliseras till insatser för att minska efterfrågan och begränsa risker samt för behandling av missbrukare.

6.6. Kommittén anser att man även bör innefatta ett antal nya element som har särskilt stor betydelse för lokala och regionala myndigheter och människors liv, och vill i detta sammanhang framhålla vilken viktig roll de lokala och regionala myndigheterna spelar i dessa frågor:

- Det behövs program för att begränsa skadorna i samband med de nya användningsmönstren när det gäller t.ex. alkohol och syntetiska droger.

- Denna typ av program bör även syfta till att begränsa arbetsskador och öka integrationen på arbetsmarknaden för att bidra till bättre hälsa på arbetsplatsen och till förebyggande av arbetsskador.

- Det behövs ökat stöd till återanpassnings- och rehabiliteringsprogram för att erbjuda narkotikasubstitut i fängelser, utdelning av sprutor och andra redskap samt av preventivmedel.

- Det krävs åtgärder som riktar sig till kvinnliga prostituerade och/eller narkomaner för att undvika spridning av missbruksrelaterade sjukdomar och förhindra att de utnyttjas av bland annat sin partner, hallickar och nätverk som ägnar sig åt kvinnohandel.

- Det behövs fler resurser till program som kan minska skadorna på barn till drogmissbrukare och problem som missbruket för med sig inom institutioner och familjen.

- Man bör utforma folkhälsostrategier som främjar narkotikamissbrukares genomgång av retrovirusbehandling för att inte HIV skall ge ytterligare fysiska skador.

- Antalet allmänna hälsoprogram avsedda för drogmissbrukare bör bli fler: program för tandvård, regelbundna gynekologkontroller, regelbundna kontroller av gulsot osv.

- Det behövs program för förebyggande, kontroll och behandling av personer med hepatit C, som är mycket vanligt bland narkotikamissbrukare, för att undvika smitta, försämring av hälsotillståndet och framtida sviter (risk för kroniska sjukdomar och utveckling av skrumplever och cancer).

- Program med inriktning på "behandling i stället för bestraffning" bör främjas.

- Det behövs ökat stöd till program för att undvika och minimera psykiska, fysiska och sociala skador hos drogmissbrukare, när de inte kan sluta missbruka droger, genom att erbjuda och göra det enklare att få tillgång till narkotikasubstitut, och genom att dela ut sprutor och kondomer.

- Studier och forskning med regional inriktning bör främjas.

Bryssel den 20 november 2002.

Regionkommitténs

ordförande

Albert Bore

(1) EGT C 189, 7.7.2000, s. 256.

(2) EGT C 144, 16.5.2001. s. 43.