SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 8.12.2010 
SEK(2010) 1491 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
som åtföljer 
 
MEDDELANDE FRÅN EUROPEISKA KOMMISSIONEN TILL 
EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EURO PEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA 
KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN 
   
Europeiska unionens stra tegi för Donauregionen 
  
Sammanfattning av konsekvensbedömning  
   
{SEK(2010) 1490 slutlig} {SEK(2010) 1489 slutlig} 
{KOM(2010) 715 slutlig} 
 
SV 2   SV 1. INLEDNING  
Medlemsstaterna har bett Europeiska kommi ssionen att utarbeta en EU-strategi för 
Donauregionen1. Denna följer efter EU:s strategi fö r Östersjöregionen, som utarbetades 
2008/2009 med kommissionen som samordnare och nu håller på att genomföras. I 
medlemsstaternas begäran underströks särskilt vikten av en hållbar  utveckling som bör 
eftersträvas med hjälp av en samordnad strate gi. Inom kommissionen sa mordnas EU:s strategi 
av GD Regionalpolitik som därför också har sammanställt denna konsekvensbedömning.  
2. PROBLEMDEFINITION  
Problemdefinitionen bygger på en socioekonomisk analys och ett brett samråd. Samrådet 
omfattade medlemsstater och tredjeländer i Donauregionen, mellanstatliga och icke-statliga organisationer samt intressent er, bland annat medborgare i och experter på regionen. 
Europeiska investeringsbanken och 22 generaldirektorat vid kommissionen
2 har också deltagit 
i arbetet. De utmaningar som identifieras har en tydlig gränsöverskr idande karaktär och 
uppvisar många gränsöverskridande externa effekter3. Det har blivit allt mer uppenbart att en 
uppdelad politik och ett fragmenterat beslutsf attande inte längre fungerar när det gäller 
Donauregionen.  
• Problemdefinition när det gäller förvaltning 
Ett centralt problem i Donauregionen är förv altning. Det saknas framför allt en lämplig 
transnationell förvaltning. Detta leder till otillräckligt samarbete (brist på gemensamma intressen och till och med motstridiga intresse n). Till exempel har de olika länderna olika 
perspektiv på miljön och andra frågor som gä ller hur floden ska användas. Dessa frågor bör 
kunna hanteras lättare om de beaktas i ett vi dare sammanhang eller med hjälp av innovativ 
teknik, något som sannolikt kommer att föreslås i strategin. 
EU tillhandahåller en del ramar (genom lagsti ftning och finansiella instrument) som borde 
kunna hantera vissa större utmaningar och möjligheter, och det finns redan en del 
mellanstatliga ramverk. Men det sa knas institutionell kapacitet och det finns allvarliga brister 
i genomförandet (till exempel har en del EU-direk tiv införlivats i lagstiftningen, men de följs 
inte i praktiken). Detta leder till  ett splittrat tillvägag ångssätt för att lösa  många av regionens 
                                                
 
1 Europeiska rådet bad formellt Europeiska kommissionen att samordna en EU-strategi för 
Donauregionen och angav följande i sina slutsatser av den 19 juni 2009: “Hållbar utveckling bör också eftersträvas genom en integrerad strategi för de särskilda utmaningar som vissa regioner ställs inför 
[…]. Det uppmanar också kommissionen att lägga fram en EU-strategi för Donauområdet före 2010 års 
utgång.”  
2 Följande generaldirektorat ingår i den gemensamma arbetsgruppen: GD Jordbruk och 
landsbygdsutveckling, GD Utbildning och kultur, GD Ekonomi och finans, GD Utvidgning, GD Yttre 
förbindelser, EuropeAid, GD Humanitärt bistånd och civilskydd (Echo), GD Sysselsättning, socialpolitik och lika möjligheter, GD Näringsliv, GD Miljö, GD Klimatpolitik, 
GD Informationssamhället och medier, GD Rättvisa, frihet och säkerhet, GD Havsfrågor och fiske, 
GD Transport och rörlighet, GD Energi, GD Inre marknaden och tjänster, GD Forskning, GD Hälso- 
och konsumentfrågor, GD Skatter och tullar, GD Handel samt generalsekretariatet. 
3 Inom ekonomi definieras externa ef fekter som en spridningseffekt (en kostnad eller nytta) som påverkar 
en part som inte deltar i beslutet om den insats som har lett till effekten, och där ingen betalning görs för 
att kompensera för effekten. En gränsöverskridande extern effekt uppstår när en insats som genomförs 
av ett land har en positiv eller negativ inverkan på andra länder. 
SV 3   SV problem och till dåliga resultat när det gäller  regionens potential. Samspelet mellan olika 
aktörer måste förstås och förvaltas bättre, geme nsamma instrument och verktyg för samarbete 
måste tas fram, möjliga synergieffekter måste identifieras och utnyttjas över gränserna och mellan sektorer och konflikter måste undvikas eller lösas. 
• Problemdefinition per ämne 
Det finns flera områden där det är särskilt vikt igt med samarbete: rörlighet och tillgänglighet, 
energi, miljö och riskhantering. Dessa problem må ste i princip ingå i va rje strategi. Inom det 
offentliga samrådet – särskilt när det gäller  medlemsstaternas bidrag – blev det dessutom 
tydligt att även andra frågor borde elle r skulle kunna tas upp, antingen på grund av 
gränsöverskridande externa effekter (innova tion och konkurrenskraft, genomförande av den 
inre marknaden, humankapital, säkerhet och turism ) eller för att det är uppenbart att alla kan 
dra nytta av utbytet av erfarenheter (informa tionssamhället, institutionell kapacitet eller 
marginaliserade befolkningsgrupper). Om dessa frågor togs upp i stra tegin skulle också 
partner och intressenter kunna skapa en motvikt till åtgärder som de anser har lägre prioritet 
och satsa på åtgärder  som de anser är viktigare: politiskt sett är det viktigt att ta med en rad 
andra frågor för att se till att man kommer övere ns om hela paketet. Dessutom stärker dessa 
socioekonomiska och andra aspekter  integrationen av de  länder som anslutit sig nyligen till 
Europeiska unionen.  
2.1.1.  Problem som kräver samarbete efterso m inget land kan åtgärda dem ensamt 
– Rörlighet och tillgänglighet: När det gäller sjöf art på inre vattenvägar är det tydligt att 
Donau inte används till sin fulla potential. De n skulle kunna utnyttjas bättre med hjälp av 
en rad åtgärder som mer intermodalitet, bä ttre förvaltning, stör re investeringar i 
infrastruktur och utrustning samt tillgång ti ll kvalificerad personal. Det saknas såväl 
efterfrågan som tillgång. Donaukanalerna är inte alltid farbara, hamnarna är ofta inte effektiva, båtarna är inte tillräckligt många och ofta i mycket dåligt skick och det råder brist på besättningspersonal på grund av oti llräckliga utbildningsmöjligheter. När det gäller 
vägar och järnvägar är infrastrukturen ofta in effektiv eller saknas helt, särskilt när det 
gäller förbindelser över gränse rna (något som nationella mynd igheter inte prioriterar).  
– Energi: Energitryggheten och en ergieffektiviteten är ofta pr oblematiska i regionen. Mycket 
energi importeras, och transporten av den är dyr, marknaderna är splittrade och det saknas 
länkar. Donauregionen är särskilt sårbar när det gäller försörjningstryggheten, som i 
januari 2009 då gasförsörjningen strö ps. Samtidigt är energiproduktionen och 
energianvändningen en källa till föroreni ng. Det är en utmaning att förbättra 
energieffektiviteten (och energisparandet)  och få till stånd en ökad produktion från 
förnybara energikällor.  
– Miljö: I många medlemsstater i Donauregionen är vattenkvaliteten på många ställen dålig, 
både i floderna och i marken. Det finns många föroreningar, sä rskilt näringsämnen. 
Detsamma gäller för jorden, särskilt i gränsöve rskridande industriområden och för luften i 
stadsområden. Landskapen och den biologiska mångfalden hotas också på grund av att 
naturområden går förlorade, särskilt orörda be rgsområden, vilket leder till att antalet arter 
minskar. Om biologisk mångfald och ekosystem förstörs kan detta leda till oåterkalleliga 
förändringar och till att man inte kan tillhandahålla varor och tjänster som 
översvämningsskydd, vattenrening, livsmedel och vi rke, eller att man inte kan lindra eller 
anpassa sig till klimatförändringarna. I flodern a fångas fisk i en ohå llbar omfattning, och 
SV 4   SV fisken kan inte vandra på grund av hydromorfo logiska förändringar. Stören, som är en 
viktig vandringsfisk för hela D onaubäckenet, är särskilt hotad.  
– Riskhantering: Donauregionen är utsatt för tre huvudrisker: översvämningar, torka och 
industriell förorening. Ingen av dessa tar hänsyn till gränser.  Målet är att både förebygga 
(undvika att risken uppstår) och re agera (bistå när ri sken blir verklighe t). Huvudorsaken till 
översvämningarna är att Donau och dess biflöd en i stor utsträckni ng är floder där banker 
byggts och vattnet kanaliseras artif iciellt. Extra vatten kan därför  inte flöda fritt över större 
områden, utan vattennivån stig er i stället. Huvudorsaken till torka är det halvkontinentala 
klimatet, som är sårbart också för klimat förändringar. Huvudorsaken till industriell 
förorening är omoderna företag som orsaka r olyckor som allvarligt kan förorena 
grannländerna.  
2.1.2.  Problem där samarbete borde  främjas eftersom det finns gränsöverskridande 
externa effekter 
– Innovation och konkurrenskraft:  Donauregionen kännetecknas av en tydlig klyfta i 
regionen, med stora skillnader när det gäller intensitet i samarbetet (mellan och inom 
forskningssektorn, företag och den offentliga sektorn), entreprenörskap, kommersiellt 
utnyttjande av innovationer, investeringar i forskning och utveckling och övergripande 
konkurrenskraft. Regionen skulle kunna dra stor nytta av bättre förbindelser, särskilt mellan öst och väst i hela området. 
– Genomförande av den inre marknaden:  När det gäller den inre marknaden gör olika 
nationella bestämmelser att det är mindre vanligt att tjänsteleverantörer etablerar sig i andra Donauländer än vad so m vore naturligt, eller att tjänster tillhandahålls över 
gränserna. I många fall saknar små och mede lstora företag resurser för att övervinna 
administrativa och andra hinder och nå mark naderna i grannländerna, vilket kraftigt 
begränsar deras möjligheter.  
– Humankapital: Andelen högutbildad e personer i Donauregionen är  lägre än genomsnittet i 
EU-27, med stora skillnader inom regionen. Rö rligheten bland högutbildade och utbildade 
personer, framför allt forskare och studenter, är fortfarande begränsad. För närvarande utnyttjas inte ens dessa personers fulla potentia l, som alltså är en viktig resurs som inte 
används fullt ut.  
– Säkerhet: Ökande ekonomisk integration och ökande gränsöverskrid ande handel innebär 
en risk för att den organise rade brottsligheten i regionen ökar (smuggling, människohandel, 
svart marknad etc.). Utöver den omedelbara  skada detta orsakar leder organiserad 
brottslighet även till större transaktionskostnader  för företag i hela re gionen vilket därmed 
begränsar möjligheten till ytterligare ekono misk tillväxt. Detta är helt klart en 
gränsöverskridande fråga.  
– Turism:  Donauregionen har en påfallande kulturell, etnisk och naturlig  mångfald. Mycket 
av detta skulle vara av stort intresse för be sökare. Turistpotentialen utnyttjas dock inte fullt 
ut. De initiativ som finns är inte kopplade till varandra och det finns ingen gemensam 
strategi för att samordna insatserna.  
SV 5   SV 2.1.3.  Problem där samarbetet skulle främjas eftersom det är viktigt att utbyta 
erfarenheter 
– Informationssamhället: Informationssamhället är inte särskilt välutvecklat i Donauregionen 
jämfört med resten av EU-27. Männis kor har mindre tillgång till datorer, 
Internetanslutning och e-innehåll.  Därför utnyttjar inte  de berörda länder na fullt ut denna 
källa till tillväxt, sammanhållning och hållbar het. Tillgång till goda erfarenheter och den 
senaste utvecklingen i de mest högpresterande de larna av regionen skulle vara till stor 
nytta. 
– Institutionell kapacitet: De transnatio nella, nationella, regionala och lokala 
förvaltningssystemen i regionen är i många fall fortfarande under utveckling och försöker 
anpassa sig efter de senaste årens djupgående förändringar. Detta innefattar hur beslut ska 
fattas (personalomsättningen i den offen tliga sektorn, insyn och öppenhet, samråd, 
planering, finansieringslösningar, utarbetande av projekt, samhällsplanering osv.) och hur 
insatserna ska genomföras (i tid, effektivt, ä ndamålsenligt, sparsamt, utan korruption osv.). 
Med tanke på att visa delar av  regionen har en särskilt god förvaltning skulle utbyte av 
erfarenheter kunna leda till verkliga framsteg. 
– Marginaliserade befolkningsgrupper: I Donaur egionen finns det flera marginaliserade 
befolkningsgrupper, till exempel minoritetsg rupper och romer (10 miljoner romer bor i 
Donauregionen, vilket motsvarar 80 % av al la romer i Europa). Dessa grupper har ofta 
dåliga levnadsförhållanden och saknar gr undläggande infrastrukt ur. Det förekommer 
diskriminering, social utslagni ng och geografisk segregering och även sociala spänningar. 
Offentliga myndigheter i vissa områden i regionen saknar dock ofta resurser och 
erfarenheter för att åtgärda problemen i ett helhet sperspektiv och de skulle ha stor nytta av 
den bättre praxis och bättre organi sation som finns i närliggande områden. 
3. SUBSIDIARITETSANALYS  
I allmänhet fattas beslut bäst på den nivå som berörs, och insatserna bör genomföras av dem 
som har kunskap och kompetens att göra det. Nä r det gäller europeiska frågor kan beslut 
fattas av Europeiska unionens institutioner, när de t gäller nationella frågor kan beslut fattas av 
nationella regeringar och när de t gäller regionala och lokala frågor kan beslut fattas av 
regionerna och städerna. När det gäller makroregionala frågor (som berör flera länder, men 
inte hela Europeiska unionen och ibland tredje länder) behövs det en särs kild samarbetsram på 
makroregional nivå. 
Det förekommer redan visst samarbete mella n länderna, antingen  via mellanstatliga 
organisationer eller via samarbete i särskilda fr ågor. Detta samarbete skulle dock kunna vara 
effektivare, det omfattar inte alla frågor där samarbete behövs och det sätts inte i ett 
strategiskt perspektiv som inbegriper den högsta  politiska nivån. Därför har medlemsstaterna 
själva genom rådet begärt at t kommissionen ska utarbeta en makroregional strategi för 
Donauregionen.  
4. SYFTET MED EU: S INITIATIV  
Det allmänna syftet (visionen) är att ta fram en långsiktig samordnad strategi för samarbete 
mellan länderna, städerna och regionerna i Do nauregionen för att dessa ska kunna hantera 
problemen och gemensamt ta tillvara möjligheterna. Rent konkret kan länderna dra fördel av 
SV 6   SV en bättre grund för att tillsammans diskutera, be sluta om och genomföra insatser som gäller 
dessa gemensamma utmaningar och möjligheter. Ett mer samordnat tillvägagångssätt på varje 
politikområde är möjligt samtidigt som man må ste vara medveten om kopplingarna till andra 
delar av ekonomin (t.ex. transport, miljö och ekonomisk utveckling). 
För att uppnå detta måste man inrikta sig på tre specifika mål: bättre samordning och 
enhetlighet (för att öka ända målsenligheten), ökad institutio nell kapacitet (för att öka 
effektiviteten) och en långsiktig samarbetsp rocess (för att bli politiskt godtagbart). 
5. ALTERNATIV  
De utmaningar som har identifierats ovan visar att det finns ett behov av  bättre utveckling av 
politiken, beslutsfattande och genomförande som bygger på ökad samordning, ökat samarbete 
och större integration mellan olika sektorer och mellan länderna, städerna och regionerna 
kring Donau. Det krävs större kapacitet för att anpassa, genomföra och stärka den befintliga politiken. Med hänsyn till denna analys ska de al ternativ och mekanismer som beskrivs nedan 
betraktas i förhållande till om de  leder till att de fastställda målen uppnås. Alternativen gäller 
möjliga ramar för samarbete i Donauregionen och även den geografiska omfattningen.  
• Möjliga ramar för samarbete 
– Alternativ nr 1: Kommissionen är inte inblandad (utgångsscenario). Kommissionen 
utarbetar inte någon strategi för Donauregione n. Detta alternativ har två möjliga scenarier: 
(1.1) det finns ingen strategi för Donauregione n och (1.2) det finns en strategi, men den har 
inte utarbetats av kommissionen. 
– Alternativ nr 2: Kommissionens roll begränsa s till att utarbeta en strategi. Kommissionen 
utarbetar en strategi men genomförandet sker endast på mellanstatlig nivå utan EU:s 
inblandning.  
– Alternativ nr 3: Kommissionen samordnar in satserna på EU-nivå (med hjälp av EU-
strukturer). En samordnad strategi tas fram  med hjälp av befintli ga EU-strukturer där 
kommissionen underlättar arbete t. Strategin utarbetas av  kommissionen men framtida 
beslut fattas gemensamt av parterna.  
– Alternativ nr 4: Kommissionen stöder inrä ttandet av ett nytt organ med ekonomiska och 
lagstiftande befogenheter. En ny internatione ll organisation inrättas med befogenhet att 
anta ny lagstiftning för Donauregionen oc h förvalta medel för finansiering av 
transnationella projekt.  
• Geografiska alternativ 
– Alternativ a: Begränsas till fl oden Donau. Detta alternativ om fattar de territorier som ligger 
i direkt anslutning till floden (både medlemsstat er och tredjeländer) och inriktas därför 
endast på problem som gäller floden,  till exempel farbarhet och miljö. 
– Alternativ b: Utvidgas till de t funktionella geografiska område t. Detta alternativ omfattar 
Donauregionen som helhet (både medlemsstater  och tredjeländer) och innebär därför att 
man kan ta itu med en rad utmaningar som gäller området (och inte enbart floden). Enligt detta alternativ betraktas Donauregionen som ett funktionellt område, och omfattar alla de 
SV 7   SV aktörer som behövs för att man ska kunna samarb ete i vissa frågor, oavsett om de är EU-
medlemsstater eller inte4.  
– Alternativ c: Utvidgas till områden bortom fl oden men begränsas till medlemsstaterna i 
Donauregionen. Alternativet bygger på alternativ b men är begränsat till EU:s 
medlemsstater.  
6. KONSEKVENSANALYS  
• Möjliga ramar för samarbete 
I tabellen nedan sammanfattas hu r vart och ett av dessa altern ativ kan garantera att de mål 
som beskrivs i punkt 4 uppnås (ändamålsenligt), hur enkelt de uppnås (effektivt) och huruvida 
engagemang är sannolikt ( politiskt godtagbart).  
Alternativ 1 - Kommissionen är inte inblandad (utgångsscenario)  
Scenario nr 1.1: Det finns ingen strategi för Donauregionen  
 -- - 0 + ++ 
Ändamålsenligt    9   
Effektivt    9   
Politiskt godtagbart  9     
Alternativ 1 - Kommissionen är inte inblandad (utgångsscenario)  
Scenario nr 1.2: Det finns en strategi men den utarbetas inte av kommissionen  
 -- - 0 + ++ 
Ändamålsenligt     9  
Effektivt    9   
Politiskt godtagbart   9    
Alternativ nr 2:  
Kommissionens roll begränsas till utarbetandet av  en strategi  
 -- - 0 + ++ 
Ändamålsenligt     9  
Effektivt    9   
Politiskt godtagbart   9    
Alternativ nr 3:  
Kommissionen samordnar insatserna på EU -nivå (med hjälp av EU-strukturer)  
 -- - 0 + ++ 
Ändamålsenligt      9 
Effektivt     9  
Politiskt godtagbart      9 
Alternativ nr 4:  
Kommissionen stöder inrättandet av ett nytt organ med ekonomiska och lagstiftande befogenheter  
 -- - 0 + ++ 
Ändamålsenligt      9 
Effektivt   9    
Politiskt godtagbart   9    
 
                                                 
4 För att få en uppfattning om vilket territorium Donauregionen omfattar kan man använda den definition 
som används Donausamarbetet och som är allmänt erkänt i området. Då ingår länderna i 
Donaubäckenet (och alltså inte bara längs floden): Tyskland (särskilt Baden-Württemberg och Bayern), 
Österrike, Slovakien, Tjeckien, Ungern, Slovenien, Rumänien och Bulgarien som är medlemsstater och 
Kroatien, Serbien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Moldavien och Ukraina (regionerna längs Donau) som inte är medlemsstater. Detta utesluter inte att grannländer (eller havsområden) deltar i 
samarbetet i vissa frågor. Det måste understrykas att Donauregionen är mer omfattande än själva 
floden. 
SV 8   SV • Geografiska alternativ 
– Alternativ a: Begränsas till floden Donau. Situationen när de t gäller floden skulle kunna 
förbättras medan andra politikområden som be rör Donauregionen inte behandlas. Framför 
allt utnyttjar man inte möjligheten att stär ka den socioekonomiska utvecklingen i regionen 
efter utvidgningen. 
– Alternativ b: Utvidgas till det funktionella geografiska området. Detta alternativ innebar att 
det är möjligt att behandla ett bredare urval av frågor som gäller de utmaningar som hela Donauregionen, och inte bara floden, står infö r. Såsom samrådsprocessen har visat kan ett 
bredare tillvägagångssätt göra de t lättare att lösa vissa proble m som annars skulle hamna i 
ett dödläge (farbarhet kontra miljö) och göra att alla parter kan inse vilka vinster det kan medföra för dem. Med andra ord möjliggör detta  tillvägagångssätt politiska kompromisser. 
Genom att göra detta blir det möjligt att få e tt bättre resultat än den minsta gemensamma 
nämnaren. Dessutom kan man tjäna på att beha ndla politikområdena på  ett samordnat sätt, 
genom att beakta samspelet mellan dem och på så sätt undvika att de hamnar i olika fack. 
Det finns potential att stärka regionens integrering i EU, både  i administrativ och juridisk 
mening och också när det gäller den socioekon omiska utvecklingen. Det är därför troligt 
att detta alternativ är mer polit iskt godtagbart och att det kan leda till framsteg på områden 
där det finns motstridiga politiska viljor. 
– Alternativ c: Utvidgas till områden bortom fl oden men begränsas till medlemsstaterna i 
Donauregionen. Detta alternativ skulle visse rligen göra det lättare  att genomföra många 
insatser eftersom hela det berörda territoriet  har en gemensam rättslig ram (EU-direktiven) 
och en gemensamma finansieringsinstrument (särskilt strukturfonde rna), men det skulle 
inte gå att fullt ut ta itu med de utma ningar och möjligheter som Donauregionen som 
helhet står inför. Till exempel skulle förbät tringen av farbarheten bli begränsad eftersom 
floden rinner genom Kroatien och Serbien. Utfo rmningen och genomförandet av de flesta 
andra politikområden skulle också bli ofullstä ndigt, eftersom frågorna ofta också gäller 
territorier i närliggande kandidatländer, lä nder som ännu inte är kandidatländer och 
tredjeländer. 
7. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Mot bakgrund av analysen av effekt erna av de olika politiska altern ativen drar vi slutsatsen att 
följande alternativ är de bästa: 
• Möjliga ramar för samarbete 
Det alternativ som är att föredra är nummer 3 där kommissionen samordnar insatserna på EU-
nivå med hjälp av EU-strukturer . Detta alternativ innebär att kommissionen aktivt underlättar 
processen och stöder Donauländerna genom att ta fr am en enhetlig strategi för regionen. Detta 
görs i nära samarbete med berörda länder och ti llsammans med alla berörda avdelningar vid 
Europeiska kommissionen. Processen sker ge nom ett brett och öppet samråd med alla 
intressenter i regionen och ett samråd med regi onala experter. Alternat ivet innebär att man 
kan lära av erfarenheterna från EU:s strategi för Östersjöområdet, som togs fram under 2009 
och nu håller på att genomföras.  
Detta alternativ är att föredra framför de andra alternativen när det gäller följande: 
– Effektivt: gör det lättare att bättre samo rdna politik och finansiering för regionen. 
SV 9   SV – Ändamålsenligt: gör det lättare att genomföra  konkreta insatser ge nom att kommissionen 
har en vägledande roll, den br eda anslutningen till strategin på fältet och även insatsernas 
genomförbarhet. 
– Politiskt godtagbart: genom att man använder befintliga medel och institutioner och 
befintlig lagstiftning och tillämpar ett sa mordnat tillvägagångssätt kan alla parter 
identifiera sig med strategin.  
När det gäller administrativa ko stnader kräver detta alternat iv ett större åtagande än 
utgångsscenariot, men det är inte lika resurskr ävande som andra alternat iv som innebär att nya 
institutioner inrättas. Komm issionens centrala samor dningsroll möjliggör ett mer 
ändamålsenligt genomförande av politik och medel som kan leda till att resurserna 
sammantaget används bättre. 
I förhållande till de fastställda mål som beskrivs i kapitel 4 innebär detta alternativ att 
samordningen av och enhetligheten i politiken oc h investeringsbesluten blir bättre, att den 
institutionella kapaciteten i regionen stärks (eftersom befintliga strukturer och institutioner 
används och stärks och eftersom samarbetet mellan länder stärks) och att synligheten och 
ansvarsskyldigheten blir bättre (eftersom de tta kommer att övervakas och utvärderas 
fortlöpande av Europeiska kommi ssionen och medlemsstaterna).  
• Geografiska alternativ 
Det alternativ som är att föredra är alternat iv b där Donauregionen utvidgas till att omfatta 
hela det funktionella geografiska området. De tta alternativ skulle innebära att hela 
Donauregionen omfattas (både medlemsstater och tredjeländer) och att man därmed har 
möjlighet att behandla alla viktiga frågor för hela Donauregionen eftersom man slipper de 
administrativa och politiska hinder och kl yftor som annars skulle stå i vägen. 
8. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Övervakningen och utvärderingen skulle kunna göras på tre nivåer: 
– Delmål när det gäller nödvändiga strukturer (inrätta tematiska arbetsgrupper, utse 
ansvariga aktörer för insamling av uppgifter , införa former för kommunikation inom 
regionen och kontaktpunkter för intressenter) skulle fastställas. Vidare skulle en 
rapporteringsram och tidsplan fastställas. 
– Övervakningsindikatorer skulle fastställas för varje prioriterat område i handlingsplanen, 
med en detaljerad ram för hur genomförande t ska bedömas. Indikatorerna skulle antas 
tillsammans med handlingsplanen. 
– Övergripande mål skulle fastställas så a tt den allmänna utvecklingen i Donauregionen 
skulle kunna bedömas när det gäller de vikt igaste utmaningarna. Dessa skulle bilda 
grunden för fastställandet av ut gångspunkter i förhållande till vilka framsteg i att uppnå de 
viktigaste målen när det gäller miljö, välstånd,  tillgänglighet och säkerhet skulle kunna 
utvärderas.  
Former för rapportering skulle behöva fastst ällas. Kommissionen s kulle kunna rapportera 
regelbundet om de framsteg som gjorts i fö rhållande till de övervakningsindikatorer som 
SV 10   SV fastställs i handlingsplanen. En tidsplan för utvärderingen (t.ex. efte r tre års genomförande) 
skulle också kunna fastställas.  
9. SLUTSATSER  
I denna konsekvensbedömning föreslår vi därför att en EU-strategi utarbetas för 
Donauregionen och att Europeiska kommissionen  samordnar en hållbar ram för samarbete 
och underlättar stöd till utveckling och samlade insatser i ett transnationellt sammanhang med 
hjälp av befintliga EU-strukturer. Strategin bö r åtföljas av en löpande handlingsplan som 
innehåller konkreta exempel på var och hur sa marbetet bör stärkas. Den organisation som 
föreslås liknar den som används (och håller på att testas) i EU-strategin för Östersjöområdet. 
Eftersom det finns stöd för detta tillvägagån gssätt kan det bli särs kilt värdefullt som 
referenspunkt.  
EU:s strategi för Donauregionen kommer att bli en hållbar ram för samarbete för att ge stöd 
till utveckling och samordnade insatser i ett transnationellt sammanhang. Den ska åtföljas av 
en löpande handlingsplan som innehåller exempe l på var och hur sama rbetet bör stärkas. 
Varje prioriterat område i handlingsplanen  ska samordnas av ett land. Vidare ska 
medlemsstaterna delta via rådet,  och uppföljningen av strategi n ska göras av en högnivågrupp.  
Kommissionen skulle bli en central aktör när de t gäller att garantera att processen går framåt 
och visa prov på ledarskap och, i händelse av oenighet, bidra ti ll diskussionen som en relativt 
oberoende, legitim och trovärdig part. Därför  kommer kommissionen a tt underlätta processen 
och samordna arbetet och rapportera om fram steg. När det gäller finansiering kommer 
strukturfondsprogrammen att vara inblandade tidigt i processen så att man kan försäkra sig 
om att man med deras hjälp snabbt  kan finansiera handlingsplanen. 
Slutsatsen är att EU:s strategi för Donaur egionen kan ge konkreta resultat som bygger på 
tydligt politiskt st öd (kommissionen och statschefer). Den kan bidra till konkr eta förbättringar 
eftersom den har utarbetats med hjälp av teknisk  expertis (generaldire ktorat, ministerier och 
intressenter) och ett särskilt  deltagande från kommissionens  sida. Den kan bygga på en 
process som leder till insatser som ses som öppna , tydliga och legitima. Slutligen kan den dra 
nytta av betydande effekter genom samordni ng av olika politikområden och anpassning av 
finansieringen via befintliga in strument. I strategin behöver ma n dock fortsätta att uppmuntra 
samarbetsandan i länderna och hos intressent erna i Donauregionen i ett partnerskap med 
gemensamma mål och ett gemensamt ansvar.