RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN FEMTE ÅRSRAPPORTEN OM GENOMFÖRANDET AV EUROPEISKA FISKERIFONDEN (2011) /* COM/2012/0747 final */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1........... INLEDNING................................................................................................................. 3 2........... DEL I – Genomförandet av EFF i enlighet med artikel 68 i EFF-förordningen.................. 3 2.1........ De viktigaste framstegen, trenderna och utmaningarna...................................................... 3 2.1.1..... Kommissionens budgetgenomförande.............................................................................. 4 2.2........ Tekniskt stöd.................................................................................................................. 4 2.2.1..... Medlemsstaternas användning av budgeten för tekniskt stöd............................................ 4 2.2.2..... Kommissionens användning av budgeten för tekniskt stöd................................................ 4 2.3........ Resultatet av den strategiska debatt som avses i artikel 16.1 och utvärderingen efter halva tiden av EFF 5 3........... Det ekonomiska resultatet inom fiskesektorn under perioden 2010–2011......................... 6 3.1.1..... Fångstsektorn................................................................................................................. 6 3.1.2..... Vattenbruk..................................................................................................................... 6 3.1.3..... Beredning....................................................................................................................... 7 4........... DEL II – Analys............................................................................................................. 7 4.1........ Offentliga och privata åtgärder för anpassning av fiskeflottan............................................ 7 4.1.1..... Definitivt upphörande...................................................................................................... 7 4.1.2..... Anpassning av flottan till bränslepriserna.......................................................................... 8 4.2........ Modernisering i enlighet med artikel 25.2 i EFF-förordningen........................................... 8 4.3........ Genomförande av EFF-område 4................................................................................... 9 5........... Det finansiella genomförandet i medlemsstaterna............................................................ 11 RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN FEMTE ÅRSRAPPORTEN OM GENOMFÖRANDET AV EUROPEISKA FISKERIFONDEN (2011) 1. INLEDNING Enligt artikel 68 i förordningen om Europeiska fiskerifonden (EFF)[1] ska kommissionen senast den 31 december varje år lägga fram en rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om genomförandet av EFF, på grundval av kommissionens utvärdering av medlemsstaternas årsrapporter och all annan tillgänglig information. Denna rapport avser genomförandet av EFF under 2011 och består av två delar. I den första delen behandlas kraven i artikel 68 i EEF-förordningen, samt resultatet av den strategiska debatt som avses i artikel 16.1 i samma förordning. I den andra delen ges en översikt över ett antal viktiga inslag i EFF under perioden 2007–2013, närmare bestämt definitivt upphörande, modernisering i enlighet med artikel 25 och genomförandet av område 4. Det medföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar innehåller en sammanfattning av genomförandet i varje medlemsstat samt detaljerad information om det ekonomiska genomförandet[2]. 2. DEL I – Genomförandet av EFF 2.1. De viktigaste framstegen, trenderna och utmaningarna Det ekonomiska genomförandet i medlemsstaterna. Medlemsstaternas certifierade preliminära utbetalningar i slutet av december 2011 uppgick till 28 % (1 187 725 419,93 euro) av de totala EFF-anslagen, vilket var en ökning på 84,5 % (551 273 466,57 euro) jämfört med december 2010. Den genomsnittliga åtagandenivån i slutet av 2011 uppgick till 55,29 %. I Bulgarien och Rumänien är genomförandet avsevärt försenat. Åtagandenivån i Frankrike, Italien, Malta, Slovenien, Spanien, Sverige, Tyskland och Ungern är lägre än den genomsnittliga EU-nivån. I gengäld är åtagandenivån högre än EU-genomsnittet i Belgien, Cypern, Danmark, Estland, Finland, Förenade Kungariket, Grekland, Irland, Litauen, Lettland, Nederländerna, Polen, Slovakien, Tjeckien och Österrike. I slutet av 2011 berördes sex medlemsstater av ett återtagande enligt N+2-regeln (artikel 90 i EFF-förordningen) avseende ett belopp på 9 696 117 euro för delutbetalningen 2009, vilket är en avsevärd ökning jämfört med situationen i slutet av 2010. Revision av bränsleregleringen Inom ramen för förordning (EG) nr 744/2008 genomfördes revisioner i Belgien, Danmark, Frankrike, Portugal och Spanien, vars resultat kommissionen mottog i juni 2011. De viktigaste slutsatserna rörde brister i de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen. Vidare rekommenderades medlemsstaterna i revisionsrapporterna att (1) se till att revisions- och kontrollsystem har införts och fungerar korrekt, (2) garantera en tillräckligt omfattande revisionsverksamhet, (3) förbättra samarbetet med kommissionen för att stoppa eventuella oegentligheter i ett tidigt skede och (4) kontrollera att oegentligheter inte beror på systemiska problem. Kommissionen sände revisionsrapporterna till de berörda medlemsstaterna med en uppmaning att vidta korrigerande åtgärder. Mot bakgrund av ovannämnda slutsatser och rekommendationer uppmanade kommissionen de övriga medlemsstaterna att genomföra ytterligare kontroller. Överensstämmelse. I december 2011 hade 26 medlemsstater lämnat in bedömningar av överensstämmelse, varav 25 godkändes. Jämfört med tidigare rapporter har problemen med överensstämmelse i samband med tillfälligt och definitivt upphörande minskat, vilket föranlett färre avbrutna betalningar. 2.1.1. Kommissionens genomförande av budgeten Beträffande årliga åtaganden fördelades under 2011 15,2 % (653 204 485 euro) av de totala anslagen för 2007–2013 (4 292 990 279 euro), av vilka 496 297 184 euro avsåg konvergensregioner och 156 907 301 euro icke-konvergensregioner. Beträffande betalningar under 2011 betalades 10,2 % (440 909 408 euro) av de totala anslagen ut, varav 72,7 % avsåg konvergensregioner (320 405 479 euro) och 27,3 % avsåg icke-konvergensregioner (120 503 930 euro). Dessa utbetalningar gjordes i form av preliminära utbetalningar. Detaljerad information ges i avsnitt 5 nedan och i det medföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar. 2.2. Tekniskt stöd 2.2.1. Medlemsstaternas användning av tekniskt stöd. 22 medlemsstater gjorde åtaganden inom budgeten för tekniskt stöd. Följande medlemsstater gjorde åtaganden inom budgeten för tekniskt stöd för större belopp: Grekland (7 115 250 euro), Polen (4 756 335 euro), Spanien (4 416 169 euro), Italien (2 581 161 euro) och Lettland (2 092 140 euro). De åtgärder som finansierats syftade till att förbättra den administrativa kapaciteten, utveckla IT, förbättra marknadsföring och information samt stödja förvaltningen och genomförandet av de operativa programmen. 2.2.2. Kommissionens användning av tekniskt stöd. Under 2011 använde kommissionen 3 874 825 euro av budgeten för tekniskt stöd till följande: Informationsteknik Kommissionen gjorde åtaganden om 554 741 euro för tillhandahållande av dator- och datorrelaterade tjänster för underhåll och utveckling av GD Havsfrågor och fiskes informationssystem som krävs för genomförandet av Europeiska fiskerifonden. Stödenheten för nätverket för europeiska fiskeområden (Farnet) 1 891 871 euro tilldelades Farnet. Under 2011 var Farnet inriktat på genomförandet av EFF‑område 4 genom kontinuerligt metodologiskt och tematiskt stöd till förvaltningsmyndigheterna och till Farnets lokala aktionsgrupper inom fiske. Två transnationella seminarier anordnades för aktionsgrupperna: det ena om strategisk utveckling i Sofia (Bulgarien) i mars, och det andra om diversifiering av fiskeområden i Gdynia (Polen) i juli. Farnet synliggjorde område 4 genom sin webbplats, sitt nyhetsbrev, sin YouTube-kanal och sitt Twitterkonto, samt publicerade två nummer av Farnet Magazine (på fyra språk) och en vägledning om diversifiering (på elva språk). I november 2011 anordnades en större konferens om hållbara fiskeområden, med sammanlagt drygt 450 deltagare. Konferenser Kommissionen anordnade en konferens om hållbara fiskeområden i framtiden (324 443 euro) och ett seminarium om genomförandet av Europeiska fiskerifonden (24 091 euro). Kommunikationsinsatser Kommissionen gjorde åtaganden om 148 878 euro för produktion av fyra videofilmer om område 4-projekt som finns tillgängliga på EUROPA‑webbplatsen: ”Percebeiros of Baiona” (Spanien), ”Direct sales and new technologies” (Tyskland), ”Pescatourism” (Frankrike) och ”Seaweed value chain” (Danmark). Tillfälligt anställda Kommissionen gjorde åtaganden om 850 000 euro för löner till tillfälligt anställda som deltar i genomförandet av Europeiska fiskerifonden, särskilt för att garantera att alla medlemsstaters språk omfattas. 2.3. Resultatet av den strategiska debatt som avses i artikel 16.1 i EEF-förordningen Samtliga utvärderingar efter halva tiden av EFF inlämnades till kommissionen i slutet av juni 2011, och införlivades i en sammanfattande rapport som låg till grund för den strategiska debatten för fiskeridirektörer i Bryssel den 8–9 december 2011. De viktigaste slutsatserna i den sammanfattande rapporten Störst framsteg med avseende på ekonomisk absorption har gjorts på område 1. Den ekonomiska situationen har haft stor inverkan på genomförandet av område 1, och har påskyndat genomförandet av åtgärder för tillfälligt och definitivt upphörande av fiskeverksamhet. Trots att EFF-förordningen innehåller en specifik bestämmelse om detta, har åtgärderna för definitivt upphörande inte åtföljts av någon plan för anpassning av fiskeansträngningen, vilket är ett krav. Den ekonomiska situationen har också påverkat genomförandet av åtgärder för investeringar på fartyg, som exempelvis mer selektiva fiskeredskap (endast ett fåtal projekt har inletts), samt för småskaligt kustfiske. Beträffande område 2 har flest projekt inletts inom ramen för åtgärd 2.3 i syfte att öka produktionskapaciteten och förbättra produktionssystemen samt hygien- och arbetsvillkoren, särskilt vid beredningsanläggningar. Produktionskapaciteten inom vattenbrukssektorn har ökat i många medlemsstater, trots att kravet på miljökonsekvensbeskrivningar har ansetts försvåra genomförandet. EFF-stödet på område 3 har huvudsakligen avsett hamninfrastruktur (åtgärd 3.3), kollektiva åtgärder (åtgärd 3.1) och pilotprojekt (åtgärd 3.5). Miljövårdande åtgärder inom vattenbruket som kompensation för användningen av produktionsmetoder inom vattenbruket som bidrar till att skydda miljön har tillämpats i begränsad utsträckning. 21 medlemsstater har genomfört eller planerar att genomföra område 4. Genomförandetakten för område 4 är dock långsammare än för de övriga områdena, på grund av försenat inrättande av förfaranden, begränsad tillgång till privat finansiering och bristande intresse från fiskerisektorn. Område 5 (tekniskt stöd för att hjälpa medlemsstaterna att förvalta EFF‑medlen) har haft begränsad inverkan. I merparten av utvärderingsrapporterna betonas dock betydelsen av område 5 för genomförandet av de operativa programmen och för spridandet av information till faktiska eller potentiella stödmottagare. Av utvärderingen framgår att EFF-programmen överlag har bidragit i begränsad utsträckning till bevarandet av resurser eller till en hållbar miljö, eftersom de tillgängliga miljöåtgärderna inte har använts i tillräcklig utsträckning. Avslutningsvis har EFF-programmens inverkan på främjandet av lika möjligheter allmänt uppfattats som neutral eller endast marginellt positiv. Vid mötet uppmanade kommissionen medlemsstaterna att undersöka hur genomförandet av EEF kan påskyndas. Kommissionen lade även fram en sammanfattning av synpunkterna och reaktionerna på programplaneringsskedena för EFF. Många medlemsstater konstaterade att den nationella strategiska planen hade varit användbar under de inledande skedena av programplaneringsprocessen, men att den hade förlorat sin relevans under programplaneringscykeln. Andra medlemsstater betonade behovet av att ge den nationella strategiska planen en regional dimension, och om tillämpligt anta en strategi för havsområden. Många medlemsstater planerade en översyn av sina operativa program för att omfördela medlen som svar på externa förändringar. 3. Det ekonomiska resultatet inom fiskerisektorn under 2010–2011 3.1.1. Fångstsektorn Till skillnad från situationen under 2007–2009 var EU-flottan generellt sett lönsam under 2010. Elva av tjugoen medlemsstater om vilka uppgifter lämnats i den årliga ekonomiska rapporten för 2012 hade en nettovinst under 2010, fyra gick fortsatt med förlust inom sektorn, medan break-even rådde i de övriga medlemsstaterna. De totala intäkterna var 7 miljarder euro medan de totala kostnaderna uppgick till 6,5 miljarder euro (93 % av de totala intäkterna). De totala intäkterna ökade med 2,6 % jämfört med 2009. I ökningen ingår 6,6 miljarder euro i intäkter från fiskförsäljning, 34 miljoner euro i intäkter från fiskerättigheter, 193 miljoner euro i icke-fiskerelaterade intäkter, samt 126 miljoner euro i direkt inkomststöd (mindre än 2 % av de totala intäkterna och 27 % mindre än 2009). De totala personalkostnaderna (1,9 miljarder euro, 9 % lägre än 2009, trots den ökade sysselsättningen), bränsle (1,3 miljoner euro, 11 % högre än 2009, vilket är avsevärt mindre än ökningen på 37,5 % av bränslepriserna mellan 2010 och 2009), andra rörliga kostnader (943 miljoner euro) samt nedskrivningskostnader (793 miljoner euro) var de fyra största kostnaderna, och uppgick tillsammans till 75 % av totalkostnaderna. Det totala antalet fiskare som var anställda på fartyg (ej Grekland) uppgick till 138 500 (105 700 heltidsekvivalenter). Detta är en ökning på 2,4 % under 2009. Av alla EU‑medlemsstater för vilka uppgifter lämnades hade Spanien den högsta sysselsättningsnivån, såväl med avseende på det totala antalet anställda som på antalet heltidsekvivalenter. 3.1.2. Vattenbruk Vattenbruksproduktionen i EU-27 under 2009 uppgick till 1,3 miljoner ton. Trots att den globala produktionen ökar betydligt har vattenbruksproduktionen inom EU förblivit oförändrad. EU:s andel i procent av den globala produktionen har minskat från 3 % under 1997 till 2,4 % under 2009. Även om aktuella uppgifter visar att det ekonomiska resultatet hos företagen inom vattenbrukssektorn har förbättrats, är de flesta arbetstillfällena inom sektorn deltidstjänster med totalt 80 000 personer som arbetar för 14 000 företag (varav 90 % är mikroföretag). Inom EFF står vattenbruket för omkring en tredjedel av de medel som avsatts för område 2 (omkring 28 % av EFF:s totala budget). Sedan februari 2011 har omkring 1 679 projekt valts ut och över 40 miljoner euro har betalats ut. Merparten av projekten avser produktiva investeringar och över 50 % avser vattenbruk i sötvatten. Enligt utvärderingen efter halva tiden av EFF[3] råder det olika meningar om effektiviteten hos vattenbruksåtgärderna inom EFF. Antalet arbetstillfällen som skapats genom EFF inom sektorn är försumbart, och överstiger inte 0,3 %. Även om produktionskapaciteten vidare tycks ha ökat generellt har detta dock inte nödvändigtvis lett till en ökad produktion, på grund av den finansiella krisen och den ökade globala konkurrensen. Andra hinder för tillväxten inom sektorn är inverkan av sjukdomar, licensfrågor, tillgången till krediter (som försvåras på grund av att de flesta producenter är mycket små) och avsaknaden av nationella strategier. 3.1.3. Beredning Under 2009 omfattade fiskberedningssektorn inom EU över 3 500 företag med fiskberedning som huvudverksamhet, med en omsättning på omkring 25,5 miljarder euro och ett bruttoförädlingsvärde på över 6 miljarder euro[4]. Sektorn omfattade omkring 118 000 heltidsekvivalenter i hela EU (motsvarande totalt 150 000 arbetstillfällen). Produktionsvärdet har ökat kontinuerligt under de senaste åren (17,8 miljarder euro under 2003 i EU-25, 18,94 miljarder euro under 2005 och 22,5 miljarder euro under 2007). Sysselsättningen och antalet företag har dock minskat: från 132 000 heltidsekvivalenter och 4 216 företag (EU-15) år 2003, till 129 500 heltidsekvivalenter och 4 035 företag år 2005 och slutligen till 126 000 heltidsekvivalenter och nära 4 000 företag år 2007. Fiskberedning och marknadsföringsåtgärder står för över 60 % av de anslagna medlen och för 34 % av projekten för område 2 inom ramen för EFF. Merparten av projekten är inriktade på en ökning av produktionskapaciteten, även om förbättrade produktionssystem och hygien- och arbetsvillkor också är viktiga. I utvärderingen efter halva tiden av EFF konstaterades att EFF haft en positiv inverkan på sysselsättningen (+3 %) men att dess inverkan på produktionsvolymen och produktionsvärdet inte varit lika stor. En hög administrativ börda och tillgången till krediter är de viktigaste faktorer som begränsar effektiviteten och genomförandet av EFF med avseende på beredning. Vidare tycks den globala konkurrensen, tillgången till råvaror mot bakgrund av den minskade produktionen inom EU och låga marginaler vara de största problemen inom sektorn. 4. DEL II - Analys 4.1. Offentliga och privata åtgärder för anpassning av fiskeflottan 4.1.1. Definitivt upphörande EFF omfattar åtgärder för anpassning av EU:s fiskeflotta, däribland offentligt stöd för definitivt eller tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet. Enligt utvärderingen efter halva tiden av EFF uppgick EFF-stödet för definitivt upphörande den 31 december 2010 endast till 3 % av de projekt som inletts, men till 56 % av EFF‑utbetalningarna på område 1 (202 miljoner euro). Mot bakgrund av de aktuella prognoserna skulle detta för programplaneringsperioden 2007‑2013 motsvara omkring 720 miljoner euro. Om man lägger detta belopp till de 546 700 000 euro som betalades ut inom ramen för Fonden för fiskets utveckling (FFU) under perioden 2000–2006 motsvarar det ett totalbelopp på nära 1,3 miljarder euro i offentligt stöd för återtagandeåtgärder under perioden 2000–2015. Flera utvärderingar av EFF och dess föregångare FFU har visat att det finns ett återkommande problem med hur definitivt upphörande tillämpas i praktiken, eftersom denna åtgärd inte främst tillämpas på grund av behovet att anpassa flottan till den tillgängliga resursen, utan snarare på grund av flottornas ekonomiska svårigheter, oavsett situationen för bestånden. Kravet i EFF på att införa planer för anpassning av fiskeansträngningen innan definitivt upphörande tillämpas har inte löst detta problem. I vissa planer för anpassning av fiskeansträngningen hänvisas det tvärtom uttryckligen till definitivt upphörande som ett verktyg för att kompensera för minskade fiskemöjligheter och för att öka de kvarvarande fartygens lönsamhet[5]. Följaktligen tillämpas definitivt upphörande ofta inte för de fartyg som utövar störst tryck på bestånden utan för de fartyg som har sämst förväntad lönsamhet, vilket begränsar effektiviteten hos den resulterande anpassningen av kapaciteten. Också Europeiska revisionsrätten delar denna uppfattning. I sin särskilda rapport från december 2011[6]om hur EU:s åtgärder har bidragit till att anpassa fiskeflottans kapacitet till fiskemöjligheterna konstaterar revisionsrätten att den effektiva fiskekapaciteten hos EU:s fiskeflotta under perioden 1992–2008, trots stöd för återtagande, ”med hänsyn till effekterna av tekniska förbättringar [beräknas] ha ökat med 14 %”. I rapporten hänvisas till exempel till fall då stöd beviljats fartyg vars fiskeverksamhet antingen ändå skulle ha upphört eller då stöd haft liten inverkan på beståndens status. 4.1.2. Över hälften[7] av de fartyg som avvecklats fick inte skrotningsstöd, vilket bekräftar den begränsade effekten av EFF-stödet på kapacitetsanpassningen. Detta är endast en blygsam förbättring jämfört med FFU (2000–2006), inom ramen för vilken fartyg som avvecklades utan offentligt stöd fram till reformen av den gemensamma fiskeripolitiken 2002 kunde ersättas med bidrag. Anpassning av flottan till bränslepriserna Bränslepriserna låg på 0,65 euro/liter i slutet av 2011, vilket var en ökning med 20 % jämfört med priserna i december 2010 och med 62,5 % jämfört med priserna i december 2009. Fiskesektorn gör stora ansträngningar för att begränsa inverkan av de höjda bränslepriserna på det ekonomiska resultatet. Av den årliga ekonomiska rapporten framgår att bränslekostnaderna under perioden 2008–2010 har ökat eller minskat mindre än bränslepriserna. Två tydliga trender kan urskiljas. Den första avser införandet av nya fiskemetoder som aktörerna kan börja använda direkt till ingen eller en mycket låg kostnad. Minskad hastighet vid navigering eller fiske kan exempelvis ge bränslebesparingar på upp till 16 %. Flottorna landar också sina fångster i hamnar som ligger närmare fångstplatserna. Fångsten transporteras sedan till hemmahamnen med lastbil. Aktörerna inför också lättare redskap eller byter fiskemetod (fiske med bottentrål ersätts med fiske med långrev och fiske med bomtrål ersätts med fiske med dubbeltrål). Flottorna flyttar om möjligt till fångstplatser närmare hemmahamnen. Många av dessa anpassningar sker utan offentligt stöd. Den andra trenden rör teknisk anpassning av fartyg, som exempelvis ändringar med avseende på motorer och framdrivning, aerodynamik, minskning av redskapens vattenupptagning och bottenmuddring, användning av datorer för att fastställa den kortaste färdvägen till fångstplatserna, för att övervaka fartygens hastighet och för att fastställa den optimala hastigheten för att lägga ut trålnät med avseende på vind, ström, vågstyrka och riktning. Det finns belägg för att dessa anpassningar kan ge besparingar på över 25 % av förbrukningen. EFF-medel används ofta men inte alltid, och i vissa fall används endast privata medel. Båda dessa trender kan ge betydande besparingar utan att fartygens motorer nödvändigtvis måste bytas ut. Det bör noteras att många av dessa anpassningar, som omfattas av artikel 25 i EEF‑förordningen, i synnerhet investeringar ombord på fartyg för att öka energieffektiviteten, enligt revisionsrättens ovannämnda rapport har konstaterats öka fartygens ”fångstförmåga”. Det är exempelvis fallet med vattenjetaggregat som ger betydande förbrukningsbesparingar (upp till 20 %), men som också kan öka navigationshastigheten. 4.2. Modernisering i enlighet med artikel 25.2 i EFF-förordningen Slutsatserna i revisionsrättens rapport hade stor inverkan på kommissionens syn på de åtgärder som avses i artikel 25.2 i EFF-förordningen. Även om merparten av arbetet har utförts under 2012 sände kommissionen i december 2011 ett vägledande meddelande till medlemsstaterna om tolkningen av artikel 25.2, där en åtskillnad görs mellan investeringar som inte ökar fartygens kapacitet att fånga fisk och investeringar som gör det. Meddelandet åtföljdes av en skrivelse där medlemsstaterna uppmanades att senast den 15 januari 2012 lämna in en förteckning över de insatser som finansierats i enlighet med artikel 25.2 för vilka en ansökan om utbetalning hade ingivits, däribland en kort beskrivning av insatsen, de kontroller som utförts för att kontrollera förenligheten med förordningen och de relevanta beloppen för EU-finansiering och nationell finansiering för varje insats. I skrivelsen angav kommissionen också att den avsåg att undersöka de operativa programmens förenlighet med det vägledande meddelandet och begära översyner vid behov. Kommissionen granskar för närvarande medlemsstaternas uppgifter i syfte att besluta om de berörda ansökningarna om utbetalning ska godkännas eller inte, däribland de ansökningar vars betalningsfrist har avbrutits. Kommissionen kommer också att besluta om finansiella korrigeringar ska tillämpas för betalningar som redan har genomförts eller inte. Ovissheten angående tolkningen av artikel 25.2 återspeglar svårigheterna att modernisera eller ersätta motorer utan att öka fiskekapaciteten. 4.3. Genomförande av EFF-område 4 Genomförandet av område 4 går allt bättre och börjar ge resultat, även om det överlag fortfarande går tämligen långsamt. I slutet av december 2011 hade antalet lokala aktionsgrupper inom fiske ökat till 220 i 18 medlemsstater (en ökning med 50 aktionsgrupper jämfört med slutet av 2010). Av de 21 medlemsstater som kommer att genomföra område 4 hade alla utom Irland, Slovakien och Rumänien valt ut aktionsgrupper. Över sammanlagt 300 aktionsgrupper förväntas inrättas. Alla nya grupper inleder nu fasen med projektutveckling och projekturval. I slutet av 2011 hade 1 625 projekt valts ut, jämfört med 685 projekt i slutet av 2010. Projekten kan delas in i tre övergripande teman: att tillföra mervärde till fiskeriprodukter, diversifiering av den lokala ekonomin i fiskeområden, och utnyttjande av miljötillgångar (grön tillväxt), samhälle och kultur, med särskilt fokus på de två förstnämnda. De projekt som får stöd omfattar oftast mindre investeringar och gynnar de lokala fiskesamhällena. Andelen EFF-finansiering som tilldelats område 4 varierar från 2,6 % i Frankrike till 32,5 % i Rumänien. Den genomsnittliga budgeten per lokal aktionsgrupp inom fiske varierar från mindre än 1 miljon euro till över 7 miljoner euro. Det finns också betydande skillnader i genomförandetakten som kan förklaras genom skillnaden i erfarenhet i fråga om territoriell utveckling och genom svårigheterna för vissa regionaliserade länder att fastställa och särskilja de nationella och regionala myndigheternas respektive roller vid genomförandet av område 4. Det finns även stora skillnader i förvaltningsmyndigheternas tolkning av EU:s bestämmelser och riktlinjer för område 4. Svårigheten att få tillgång till offentlig medfinansiering har visat sig vara ett allvarligt problem för vissa aktionsgrupper inom fiske. Dessutom har privata projektansvariga haft svårt att hitta projektfinansiering till följd av den ekonomiska krisen. Även om det inte finns några tillgängliga sammanställda uppgifter i detta skede av programplaneringsperioden visar ett antal exempel på potentialen hos område 4 när det gäller att skapa arbetstillfällen. Resultat från område 4 – Exempel på skapande av arbetstillfällen och intäkter inom ramen för pågående projekt – Fisketurism (Frankrike): Under tre år arbetade lokala aktörer från den lokala aktionsgruppen inom fiske i Var med att marknadsföra fisketurism i området. Mellan 2009 och 2010 utrustades och godkändes totalt 12 fartyg för fisketurism. De berörda fiskarnas intäkter ökade med mellan 30 och 70 % under de dagar då turister togs ut på fisketurer (samtidigt som de fiskade mycket mindre än under en normal fiskedag). – ”Fisk från båten” (Tyskland). Detta projekt gör det möjligt för fiskare att sälja delar av sin fångst direkt till slutkonsumenterna med hjälp av en webbplats som visar vilken nyfångad fisk som kommer att säljas var och vid vilken tidpunkt. De elva fiskeföretag som deltar i projektet har kunnat ta ut betydligt högre priser genom direkt- och egenförsäljning än genom grossistförsäljning. – Skapande av hållbara arbetstillfällen för 27 skaldjursfiskare i Galicien (Spanien) genom åtgärder till stöd för utveckling och marknadsföring av nya produkter i syfte att skapa ytterligare inkomster. – Stöd för återgång till arbetet för sex invalidiserade fiskare i Charente Maritime (Frankrike). Detta projekt omfattar 60 nya arbetstillfällen för invalidiserade fiskare. – Skapande av sex nya arbetstillfällen på en lokal fiskerestaurang där en mångfunktionell arbetsplats inrättats i en historisk byggnad där man erbjuder matlagningskurser, utställningar och evenemang (Nederländerna, Urk). – Startande av ett småföretag med fyra anställda som utvecklar innovativa livsmedelsprodukter med sjögräs, med en årlig omsättning på över 1 500 000 euro. (Danmark, Nordjylland) – Skapande av sex nya arbetstillfällen vid fiskeföretag och två nya arbetstillfällen inom beredning genom stöd till ett logistikcenter i Kuusamo som omfattar ett center för fångsthantering och för beredning för lokala fiskare (Finland, Norra Österbotten). – Skapande av ett nytt arbetstillfälle genom stöd till ett vattenbruksföretag som producerar fiskmjöl från lokalt fiskavfall (fiskmjölskostnaderna minskade med 50 % vilket motsvarade en besparing på 20 000 euro per år) (Andalusien, Spanien). 5. Finansiellt genomförande i medlemsstaterna TABELL: FINANSIELLT GENOMFÖRANDE - KONVERGENS- OCH ICKE-KONVERGENSREGIONER || Land || || Beslutat a || Åtaganden b || Utbetalat c || % (b)/(a) || % (c)/(a) Belgien || Perioden 2007–2013 || 26 261 648,00 || 17 205 799,00 || 11 243 909,00 || 65,52 % || 42,81 % Budgetår: 2011 || 4 412 449,00 || 4 412 449,00 || 7 567 279,00 || Bulgarien || Perioden 2007–2013 || 75 876 747,00 || 47 107 496,00 || 15 625 873,19 || 62,08 % || 20,59 % Budgetår: 2011 || 13 084 212,00 || 13 084 212,00 || 4 424 514,08 || Tjeckien || Perioden 2007–2013 || 27 106 675,00 || 18 492 712,00 || 14 758 064,92 || 68,22 % || 54,44% Budgetår: 2011 || 4 043 811,00 || 4 043 811,00 || 7 671 187,19 || Danmark || Perioden 2007–2013 || 133 675 169,00 || 93 573 369,00 || 65 434 024,70 || 70,00 % || 48,95% Budgetår: 2011 || 19 463 114,00 || 19 463 114,00 || 20 580 026,46 || Tyskland || Perioden 2007–2013 || 149 121 176,00 || 103 720 590,00 || 60 355 018,91 || 69,55 % || 40,47% Budgetår: 2011 || 22 443 794,00 || 22 443 794,00 || 12 931 618,46 || Estland || Perioden 2007–2013 || 84 568 039,00 || 54 878 609,00 || 30 975 023,79 || 64,89 % || 36,63% Budgetår: 2011 || 12 995 534,00 || 12 995 534,00 || 10 777 597,65 || Irland || Perioden 2007–2013 || 42 266 603,00 || 27 691 739,00 || 20 590 159,00 || 65,52 % || 48,71% Budgetår: 2011 || 7 101 580,00 || 7 101 580,00 || 0,00 || Grekland || Perioden 2007–2013 || 207 832 237,00 || 149 533 189,00 || 67 985 280,18 || 71,95 % || 32,71% Budgetår: 2011 || 29 514 336,00 || 29 514 336,00 || 35 990 929,01 || Spanien || Perioden 2007–2013 || 1 131 890 912,00 || 803 995 016,00 || 404 470 852,66 || 71,03 % || 35,73% Budgetår: 2011 || 162 654 289,00 || 162 654 289,00 || 118 436 927,74 || Frankrike || Perioden 2007-–2013 || 215 686 616,00 || 150 871 906,00 || 87 774 969,38 || 69,95 % || 40,70% Budgetår: 2011 || 31 457 343,00 || 31 457 343,00 || 13 506 474,71 || Italien || Perioden 2007–2013 || 424 342 854,00 || 297 930 059,00 || 163 479 766,46 || 70,21 % || 38,53% Budgetår: 2011 || 61 620 807,00 || 61 620 807,00 || 59 235 210,54 || Cypern || Perioden 2007–2013 || 19 724 418,00 || 13 807 204,00 || 13 278 025,78 || 70,00 % || 67,32% Budgetår: 2011 || 2 871 876,00 || 2 871 876,00 || 4 367 980,79 || Lettland || Perioden 2007–2013 || 125 015 563,00 || 81 747 415,00 || 65 170 045,47 || 65,39 % || 52,13% Budgetår: 2011 || 19 243 706,00 || 19 243 706,00 || 25 474 344,28 || Litauen || Perioden 2007–2013 || 54 713 408,00 || 36 709 949,00 || 23 120 863,91 || 67,09 % || 42,26% Budgetår: 2011 || 8 161 553,00 || 8 161 553,00 || 4 675 239,50 || Luxemburg || Perioden 2007–2013 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 % || 0,00 % Budgetår: 2011 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || Ungern || Perioden 2007–2013 || 34 769 572,00 || 21 987 859,00 || 12 865 081.83 || 63,24 % || 37,00 % Budgetår: 2011 || 5 952 501,00 || 5 952 501,00 || 7 190 107.83 || Malta || Perioden 2007–2013 || 8 372 329,00 || 5 300 916,00 || 2 126 063.75 || 63,31 % || 25,39 % Budgetår: 2011 || 1 271 388,00 || 1 271 388,00 || 953 937.69 || Nederländerna || Perioden 2007–2013 || 48 578 417,00 || 34 005 165,00 || 13 201 570.50 || 70,00 % || 27,18 % Budgetår: 2011 || 7 073 021,00 || 7 073 021,00 || 1 553 560.32 || Österrike || Perioden 2007–2013 || 5 259 318,00 || 3 692 103,00 || 3 645 455.55 || 70,20 % || 69,31 % Budgetår: 2011 || 763 814,00 || 763 814,00 || 753 548,00 || Polen || Perioden 2007–2013 || 734 092 574,00 || 483 677 649,00 || 211 027 766.33 || 65,89 % || 28,75 % Budgetår: 2011 || 121 944 858,00 || 121 944 858,00 || 71 086 296.54 || Portugal || Perioden 2007–2013 || 246 485 249,00 || 173 238 515,00 || 83 595 336.48 || 70,28 % || 33,91 % Budgetår: 2011 || 35 759 773,00 || 35 759 773,00 || 19 208 344.06 || Rumänien || Perioden 2007–2013 || 230 645 644,00 || 143 020 768,00 || 32 299 988.49 || 62,01 % || 14,00 % Budgetår: 2011 || 39 257 052,00 || 39 257 052,00 || 0,00 || Slovenien || Perioden 2007–2013 || 21 640 283,00 || 15 269 905,00 || 5 751 652.52 || 70,56 % || 26,58 % Budgetår: 2011 || 3 515 536,00 || 3 515 536,00 || 2 722 012.90 || Slovakien || Perioden 2007–2013 || 13 123 309,00 || 8 607 829,00 || 5 170 176.35 || 65,59 % || 39,40 % Budgetår: 2011 || 1 782 386,00 || 1 782 386,00 || 1 257 371.92 || Finland || Perioden 2007–2013 || 39 448 827,00 || 27 614 400,00 || 16 427 458.77 || 70,00 % || 41,64 % Budgetår: 2011 || 5 743 752,00 || 5 743 752,00 || 5 039 613.94 || Sverige || Perioden 2007–2013 || 54 664 803,00 || 38 265 669,00 || 24 999 874.53 || 70,00 % || 45,73 % Budgetår: 2011 || 7 959 199,00 || 7 959 199,00 || 5 505 285.77 || Förenade kungariket || Perioden 2007–2013 || 137 827 889,00 || 90 707 217,00 || 19 295 904.46 || 65,81 % || 14,00 % Budgetår: 2011 || 23 112 801,00 || 23 112 801,00 || 0,00 || Totalt || Perioden 2007–2013 || 4 292 990 279,00 || 2 942 653 047,00 || 1 474 668 206,91 || 68,55 % || 34,35 % Budgetår: 2011 || 653 204 485,00 || 653 204 485,00 || 440 909 408,38 || [1] Artikel 68 i rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden, EUT L 120, 15.8.2006. [2] Tabell I. Ekonomiskt genomförande i konvergensregioner. Tabell II. Ekonomiskt genomförande i icke-konvergensregioner. Tabell III. EFF-programbelopp per prioriterat område och medlemsstat. Tabell IV. Certifierade utgifter inom EFF per prioriterat område och medlemsstat. [3] Tillgänglig på http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_evaluation/eff_evaluation_synthesis_en.pdf. sidan 40. [4] Ytterligare 900 företag (2,3 miljarder euro i omsättning) var också verksamma inom fiskberedning, dock inte med fiskberedning som huvudverksamhet. [5] Utvärderingen efter halva tiden av EFF och efterhandsutvärderingen av FFU finns på http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/fifg_evaluation/fifg_evaluation_executive_summary_en.pdf [6] Särskild rapport nr 12/2011 Har EU:s åtgärder bidragit till att fiskeflottkapaciteten har anpassats till fiskemöjligheterna? [7] 61 % av bruttotonnaget och 48 % av kW avvecklades från flottan under 2011.