[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 26.4.2010

KOM(2010)175 slutlig

2010/0100 (NLE)

Förslag till

RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den […]

om tillstånd för Tyskland, Italien och Österrike att införa en särskild åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG och om ändring av beslut 2007/250/EG för att förlänga giltighetstiden för Förenade kungarikets tillstånd

MOTIVERING

1. BAKGRUND

Motiv och syfte

Enligt artikel 395.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (nedan kallat mervärdesskattedirektivet ) får rådet enhälligt på kommissionens förslag bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i direktivet, för att förenkla uppbörden av skatt eller för att förhindra vissa slag av skatteundandragande eller skatteflykt.

Genom skrivelser som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 3 augusti 2007, 23 december 2009 respektive den 17 februari 2010 har Italien, Tyskland och Österrike ansökt om tillstånd att fortsätta att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i mervärdesskattedirektivet. I enlighet med artikel 395.2 i mervärdesskattedirektivet underrättade kommissionen genom en skrivelse av den 11 januari 2010 övriga medlemsstater om Tysklands ansökan, och genom skrivelser av den 9 mars 2010 om Italiens och Österrikes ansökningar. Genom en skrivelse av den 12 januari 2010 underrättade kommissionen Tyskland, och genom skrivelser av den 11 mars 2010 Italien och Österrike, om att den hade alla nödvändiga uppgifter för att kunna handlägga deras ansökningar.

Genom en skrivelse som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 10 februari 2010 ansökte Förenade kungariket om tillstånd att fortsätta att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i mervärdesskattedirektivet. Genom en skrivelse av den 9 mars 2010 underrättade kommissionen i enlighet med artikel 395.2 i mervärdesskattedirektivet övriga medlemsstater om Förenade kungarikets ansökan. Genom en skrivelse av den 11 mars 2010 underrättade kommissionen Förenade kungariket om att den hade alla nödvändiga uppgifter för att kunna handlägga ansökan.

Allmän bakgrund

Som allmän regel enligt artikel 193 i mervärdesskattedirektivet är den person som är skyldig att betala mervärdesskatt till skattemyndigheterna den beskattningsbara person som levererar varorna. Syftet med den avvikelse som Tyskland, Italien och Österrike ansöker om är att lägga denna skattskyldighet på den beskattningsbara person till vilken leveranserna görs, men endast på vissa villkor och uteslutande i fråga om vissa varor, främst mobiltelefoner och integrerade kretsanordningar, men även vissa därmed besläktade varor.

Inom dessa handelssektorer ägnar sig en rad företag åt skattefusk genom att inte betala mervärdesskatt till skattemyndigheten efter att ha sålt varorna. Köparna av deras produkter har dock, om de är beskattningsbara personer som har avdragsrätt och kan visa upp en giltig faktura, rätt att dra av ingående mervärdesskatt. I sin mest utmanande form innebär denna typ av skatteflykt att samma varor, via s.k. karusellhandel, levereras flera gånger utan att mervärdesskatt betalas till skattemyndigheten. Genom att i dessa fall den person till vilken varorna levereras utses till betalningsskyldig för mervärdesskatten skulle undantaget innebära att möjligheten att ägna sig åt den formen av skatteflykt undanröjs. Det skulle emellertid inte påverka beloppet på den mervärdesskatt som ska betalas.

I september 2009 antog kommissionen ett förslag (KOM(2009) 511) om ändring av mervärdesskattedirektivet för att alla berörda medlemsstater ska kunna tillämpa en sådan åtgärd tillfälligt på vissa varor och tjänster utan att behöva ansöka om undantag enligt artikel 395 i direktivet. För varor rörde det sig om mobiltelefoner, integrerade kretsanordningar, parfym och ädelmetaller, och för tjänster rörde det sig om utsläppsrätter för växthusgaser. Ekofinrådet ställde sig den 2 december 2009 bara bakom den del av förslaget som gäller utsläppsrätter för växthusgaser, medan den andra delen av förslaget behöver diskuteras ytterligare. I avvaktan på att man enas om ett sådant förslag har kommissionen avser att lägga fram ett förslag för varje motiverad ansökan om avvikelse för tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på mobiltelefoner och elektroniska kretsanordningar. Tyskland, Italien och Österrike har ingett sådana ansökningar. Italiens och Österrikes ansökningar omfattar flera varor som direkt sammanhänger eller kan jämföras med mobiltelefoner och integrerade kretsanordningar. För dessa varor gäller samma resonemang.

Österrike anger att karusellbedrägerierna i Österrike bedrivs i sådana skala och är så komplexa och raffinerade att enbart organisatoriska åtgärder inte skulle vara tillräckliga för att komma till rätta med bedrägerierna. Även Tyskland anser att de organisatoriska åtgärder som man har vidtagit inte räcker till för att bekämpa bedrägerierna och menar att tillämpningen av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på de varor som påverkas mest skulle vara ett bra sätt att snabbt och effektivt motverka risken för mervärdesskattebedrägerier. Italien anser att förlusterna till följd av den här typen av bedrägerier har ökat stadigt under ett antal år nu.

Österrike och Tyskland har ansökt om att få tillämpa ett transaktionstak på 5 000 euro för att minska bördan för små handlare.

I april 2007 fick Förenade kungariket tillstånd att tillämpa en sådan åtgärd på leveranser av mobiltelefoner och integrerade kretsanordningar (rådets beslut 2007/250/EG). Denna åtgärd var tidsbegränsad till och med den 30 april 2009. Denna tidsfrist ändrades sedan till den 30 april 2011 genom rådets beslut 2009/439/EG. Förenade kungariket har begärt att denna tidsfrist ska sammanfalla med tidsfristen för de åtgärder som föreslås för Tyskland, Italien och Österrike.

Gällande bestämmelser

Förenade kungariket har ett motsvarande tillstånd och kommissionen har i sitt förslag KOM(2009) 511 föreslagit att mervärdesskattedirektivet ska ändras så att alla intresserade medlemsstater får möjlighet att tillämpa en sådan åtgärd på vissa varukategorier under en begränsad tid.

2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

Samråd med berörda parter

Ej tillämpligt.

Konsekvensanalys

Förslaget till beslut syftar till att bekämpa mervärdesskattefusk och kommer troligen att få en positiv inverkan på intäkterna från mervärdesskatt.

Åtgärden kommer inte desto mindre att få konsekvenser för företagen eftersom reglerna kommer att skilja sig från dem som gäller för normala leveranser av varor. Detta kommer att försvåra redovisningen för de företag som inte enbart handlar med de varor som avvikelsen avser. De föreslagna kontrollmekanismerna kommer också att innebära att ytterligare krav införs på den berörda branschen. Det är därför tydligt att denna avvikelse klarar det förenklingstest som anges i artikel 395 och endast omfattas av tillämpningsområdet för förhindrande av skattefusk.

3. RÄTTSLIGA ASPEKTER

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Tillstånd för Tyskland, Italien och Österrike att tillämpa en åtgärd som avviker från artikel 193 i mervärdesskattedirektivet när det gäller användning av ett förfarande för omvänd betalningsskyldighet för inhemska leveranser av vissa elektroniska anordningar och deras komponenter, och för Förenade kungariket att fortsätta att tillämpa en sådan åtgärd.

4. BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget får inga negativa konsekvenser för EU:s budget.

5. VALFRIA DELAR

Förslaget innehåller en bestämmelse om tidsbegränsning.

2010/0100 (NLE)

Förslag till

RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den […]

om tillstånd för Tyskland, Italien och Österrike att införa en särskild åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG och om ändring av beslut 2007/250/EG för att förlänga giltighetstiden för Förenade kungarikets tillstånd

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA GENOMFÖRANDEBESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt[1], särskilt artikel 395.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och

av följande skäl:

6. Genom skrivelser som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 3 augusti 2007, 23 december 2009 respektive den 17 februari 2010 ansökte Italien, Tyskland och Österrike om tillstånd att införa en särskild åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EEG beträffande den beskattningsbara person som är betalningsskyldig för mervärdesskatt. Genom en skrivelse som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 10 februari 2010 ansökte Förenade kungariket om förlängning av giltighetstiden för det tillstånd som givits genom rådets beslut 2007/250/EG av den 16 april 2007 om tillstånd för Förenade kungariket att införa en särskild åtgärd som avviker från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt[2].

7. Kommissionen underrättade genom en skrivelse av den 11 januari 2010 övriga medlemsstater om Tysklands ansökan, och genom en skrivelse av den 9 mars 2010 underrättade den övriga medlemsstater om Italiens, Österrikes och Förenade kungarikets ansökningar. Genom en skrivelse av den 12 januari 2010 underrättade kommissionen Tyskland om att den hade alla uppgifter som den ansåg sig behöva för att kunna handlägga ärendet och genom en skrivelse av den 11 mars 2010 underrättade den Italien, Österrike och Förenade kungariket om detta.

8. Den person som är betalningsskyldig för mervärdesskatten är enligt artikel 193 i direktiv 2006/112/EG den beskattningsbara person som levererar varorna. Syftet med den avvikelse som Tyskland, Italien och Österrike ansöker om är att lägga denna skattskyldighet på den beskattningsbara person till vilken leveranserna görs, men endast på vissa villkor och bara i fråga om vissa varor, särskilt mobiltelefoner, integrerade kretsanordningar och vissa därmed besläktade varor.

9. Ett väsentligt antal som bedriver handel med vissa varor, särskilt mobiltelefoner, integrerade kretsanordningar och vissa därmed besläktade varor, undviker att betala mervärdesskatt till skattemyndigheterna när de har sålt sina varor. Deras kunder har dock rätt att dra av ingående mervärdesskatt eftersom de kan visa upp en giltig faktura. I de mest utmanande fallen innebär denna typ av skatteflykt att samma varor, via s.k. karusellhandel, levereras flera gånger utan att mervärdesskatt betalas till skattemyndigheten. Genom att den person till vilken varorna levereras utses till betalningsskyldig för mervärdesskatten i dessa fall skulle avvikelsen innebära att möjligheten att ägna sig åt den formen av skatteflykt undanröjs. Det skulle inte påverka det mervärdesskattebelopp som ska betalas.

10. I syfte att säkerställa att avvikelsen fungerar väl samt förhindra att skatteflykten överflyttas till andra varor eller till detaljhandelsledet, bör Tyskland, Italien och Österrike införa lämpliga kontroll- och rapporteringskrav. Kommissionen bör hållas underrättad om de särskilda åtgärder som antas för att kunna övervaka och göra en samlad utvärdering av hur avvikelsen fungerar.

11. Åtgärden står i proportion till de eftersträvade målen eftersom den inte är tänkt att tillämpas allmänt, utan endast på särskilda varugrupper där det finns en stor risk för skattefusk och där skattefuskets omfattning har givit upphov till betydande förluster av skatteintäkter.

12. Tillståndet bör endast gälla för en kort period, eftersom det inte kan fastställas med säkerhet att målen för åtgärden kommer att uppnås, och det är likaså omöjligt att i förväg bedöma effekterna av åtgärden på momssystemets funktion i de medlemsstater som tillämpar den och i andra medlemsstater.

13. Förenade kungariket bör få tillstånd att fortsätta tillämpa den befintliga särskilda åtgärden fram till den dag då Tysklands, Italiens och Österrikes tillstånd löper ut.

14. Avvikelsen har ingen negativ inverkan på den del av unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Genom avvikelse från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG tillåts Tyskland att utse den beskattningsbara person till vilken leveranserna av följande varor görs till betalningsskyldig för den mervärdesskatt som ska betalas:

15. Mobiltelefoner, i meningen apparater som tillverkats eller anpassats för användning i förening med ett auktoriserat nät och som drivs på särskilt angivna frekvenser, oberoende av om de har någon annan användning eller inte.

16. Integrerade kretsanordningar, som exempelvis mikroprocessorer och centralenheter i stadiet före integrering i slutanvändningsprodukter.

2. Avvikelsen ska gälla leverans av varor vars beskattningsbara belopp uppgår till eller överstiger 5 000 euro.

Artikel 2

Genom avvikelse från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG tillåts Italien att utse den beskattningsbara person till vilken leveranserna av följande varor görs till betalningsskyldig för den mervärdesskatt som ska betalas:

17. Mobiltelefoner, i meningen apparater som tillverkats eller anpassats för användning i förening med ett auktoriserat nät och som drivs på särskilt angivna frekvenser, oberoende av om de har någon annan användning eller inte, deras komponenter och tillbehör.

18. Persondatorer, deras komponenter och tillbehör.

Artikel 3

1. Genom avvikelse från artikel 193 i direktiv 2006/112/EG tillåts Österrike att utse den beskattningsbara person till vilken leveranserna av följande varor görs till betalningsskyldig för den mervärdesskatt som ska betalas:

19. Mobiltelefoner, i meningen apparater som tillverkats eller anpassats för användning i förening med ett auktoriserat nät och som drivs på särskilt angivna frekvenser, oberoende av om de har någon annan användning eller inte.

20. Integrerade kretsanordningar, som exempelvis mikroprocessorer och centralenheter i stadiet före integrering i slutanvändningsprodukter.

21. Elektroniska lagringsmedier och PC-kort för användning med datorer eller med någon av de apparater som avses i led a och d.

22. Elektroniska apparater för lagring, behandling eller inspelning av elektroniska data som exempelvis följande:

i) handburna apparater för inspelning eller avspelning av ljud och/eller bilder,

ii) handburna digitala ljudspelare,

iii) handburna digitala videospelare och portabla DVD-spelare,

iv) trådlösa apparater för e-post, telefoni, textmeddelanden, webbsökning och annan trådlös dataaccess, samt handburna datorer,

v) handburna eller portabla positionsbestämningsapparater för satellitnavigeringssystem, och

vi) spelkonsoler med skärm, eller av ett slag som används tillsammans med en TV eller dator.

2. Avvikelsen ska gälla leverans av varor vars beskattningsbara belopp uppgår till eller överstiger 5 000 euro.

Artikel 4

Avvikelsen enligt artiklarna 1, 2 och 3 tillåts under förutsättning att Tyskland, Italien och Österrike inför lämpliga och effektiva kontroll- och rapporteringskrav på beskattningsbara personer som levererar varor för vilka den omvända skatteskyldigheten gäller i enlighet med detta beslut.

Artikel 5

Tyskland, Italien och Österrike ska underrätta kommissionen när de har beslutat om de åtgärder som avses i artiklarna 1–4 och ska senast den 31 december 2013 inkomma med en rapport till kommissionen om den samlade utvärderingen av hur de berörda åtgärderna har fungerat, särskilt med avseende på åtgärdens effektivitet och eventuella belägg för att skatteflykten har överflyttats till andra produkter eller till detaljhandelsledet.

Artikel 6

Artikel 4 i beslut 2007/250/EG ska ersättas med följande:

”Artikel 4

Detta beslut ska upphöra att gälla den 31 december 2014.”

Artikel 7

Detta beslut och beslut 2007/250/EG ska upphöra att gälla den dag då de unionsregler träder i kraft som tillåter alla medlemsstater att besluta om sådana åtgärder, dock senast den 31 december 2014.

Artikel 8

Detta genomförandebeslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Italien, Republiken Österrike och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

Utfärdat i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.

[2] EUT L 109, 26.4.2007, s. 42.