Medan företagen bedömer att behovet av verkningsfulla rättsmedel är viktigast förespråkar medlemsstaterna och medborgarna att medvetenheten om ömsesidigt erkännande ökas.

Alternativ

Alla redovisade alternativ för att göra ömsesidigt erkännande lättare att tillämpa och mer pålitligt fick starkt stöd hos uppgiftslämnarna.

Avseende vilket alternativ till ömsesidigt erkännande som skulle vara det lämpligaste är uppgiftslämnarna överens om att harmonisering är det lämpligaste verktyget att använda när ömsesidigt erkännande inte fungerar på rätt sätt.

2.4.Enkäter genomförda av de utomstående konsulterna

Inom ramen för den externa studien för värdering av hur principen om ömsesidigt erkännande fungerar inleddes fyra olika enkäter den 9 oktober 2014 och avslutades den 5 januari 2015. Resultaten av enkäterna och intervjuerna visar att tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande är en utmaning och att det fortfarande finns hinder mot fri rörlighet för lagligen saluförda varor på grund av att utökade krav och provningar förekommer i vissa medlemsstater. Avsaknad av kunskap och medvetenhet om ömsesidigt erkännande är fortfarande ett problem. Dålig kommunikation och dåligt samarbete mellan de nationella myndigheterna har också pekats ut som en svaghet.

Inom ramen för studien för att bedöma kostnaderna och fördelarna med de olika alternativen för att förbättra ömsesidigt erkännande genomförde den utomstående konsulten en enkät och intervjuer. Samrådet med berörda parter inriktades inte bara på hur ömsesidigt erkännande fungerar för närvarande och dess huvudproblem, utan också på hur förordningen bör omarbetas genom de politiska alternativ som kommissionens har föreslagit. Riktade enkäter och intervjuer gav en förståelse för de berörda parternas åsikter om de politiska alternativen. De nationella myndigheterna lyfte fram följande: Det omfattande tillämpningsområdet, storleken på och fragmenteringen av den marknad som berörs av ömsesidigt erkännande samt förekomsten av många olika nationella lagstiftningar kan skapa problem med tydliga förfaranden för att tillämpa ömsesidigt erkännande. Produkter som omfattas av områden med partiell harmonisering och/eller vissa EU-standarder skapar svårigheter för myndigheterna eftersom en blandning av nationella regler och EU-regler kan gälla, vilket kräver större ansträngning från deras sida för att kontrollera och fatta beslut. Det finns även vissa brister i kommunikationen mellan medlemsstaterna. Företagen påpekade hinder som hänger samman med svårigheten att lätt få tillgång till information om relevant lagstiftning och gällande förfaranden (språkhinder) och den tid det tar att få svar från nationella myndigheter. Både de ekonomiska aktörerna och de nationella myndigheterna är överens om att åtgärder för att förbättra situationen måste vidtas. Medan det bland de nationella myndigheterna finns en ganska utbredd konsensus om behovet av ingripande, genom icke-bindande eller bindande regler, verkar de ekonomiska aktörerna vara mer tveksamma när det gäller hur verkningsfulla de föreslagna alternativen är för att undvika fördröjt marknadstillträde och minska kostnaderna. De ekonomiska aktörerna och nationella myndigheterna verkar emellertid vara positiva till att blanda olika underalternativ hellre än att fullständigt anta enskilda politiska alternativ.

2.5.Andra bidrag som erhållits (principförklaringar eller e-post)

Många berörda parter lämnade separata principförklaringar, av vilka flera efterlyser större strävan att förbättra ömsesidigt erkännande och förtroende mellan medlemsstaterna.

Några anser att principen om ömsesidigt erkännande skulle kunna stärkas ytterligare om man införde en presumtion om överensstämmelse för produkter som provats av oberoende tredje part.

Andra betonar behovet att förtydliga tillämpningsområdet för förordningen om ömsesidigt erkännande för att ge vägledning i proportionalitetsbedömningar och för att dela bästa praxis mellan medlemsstaterna.

Avskräckande åtgärder bör också införas för att säkerställa att medlemsstaterna anmäler enligt sina skyldigheter i förordningen. Dessutom måste företagen få tillgång till verkningsfulla rättsmedel så att de snabbare kan få klarhet om beslut som tas gentemot deras produkter på den inre marknaden, inbegripet större öppenhet att se besluten. Kontaktpunkterna för produkter bör dessutom optimeras och ge företagen enkel tillgång till information om nationella beslut och tekniska regler. Det finns också ett utbrett behov att återupprätta förtroendet och förstärka samarbetet på den inre marknaden mellan medlemsstaternas myndigheter.

Bristen på förtroende mellan de behöriga myndigheterna bör övervinnas och de nationella besluten bör bli mer transparenta. Ett snabbt bedömningsförfarande som medger bedömning av beslut om att neka marknadstillträde utan bindande beslut, är ett potentiellt verktyg som kan leda till bättre förståelse för principen om ömsesidigt erkännande och förbättra den gällande förordningens funktion.

3.ÅTERKOPPLING TILL BERÖRDA PARTER

Under samrådsprocesserna lämnades en lång rad synpunkter på genomförandet av förordningen med hänsyn till vad som har fungerat bra och vad som inte har fungerat så bra, ur dessa berörda parters synvinkel. Sammanträdena med de berörda parterna gav tidigt en möjlighet att främja de nationella myndigheternas engagemang och därmed öka chanserna till en hög svarsfrekvens.

Det övergripande syftet med detta initiativ är att uppnå en fördjupad inre marknad för varor genom mer och bättre ömsesidigt erkännande. Detta kommer att ske genom ökad medvetenhet om ömsesidigt erkännande, vilket skulle höja den rättsliga säkerheten för företagen och de nationella myndigheterna när de använder ömsesidigt erkännande samt förbättra det administrativa samarbetet och förtroendet mellan myndigheterna. Förutom att ge konsumenterna större utbud till lägre priser kommer detta att leda till att den inre marknadens fulla potential frigörs genom att användningen och tillämpningen av ömsesidigt erkännande underlättas, vilket minskar risken för att företagens produkter inte får tillträde till marknaden eller orättmätigt dras tillbaka från marknaden. Även om de förväntade fördelarna av mer och bättre ömsesidigt erkännande inte kan bedömas exakt visar den nyligen genomförda undersökningen The Costs of Non-Europe in the Single Market (kostnaderna för uteblivna åtgärder på EU-nivå på den inre marknaden) att minskade handelshinder kunde leda till en ökning av handeln inom EU med över 100 miljarder euro per år. Begreppet handelshinder i denna undersökning omfattar mer än enbart ömsesidigt erkännande, men det ger en uppskattning av de förväntade fördelarna.

Mervärdet för EU av detta initiativ ligger i att ha en gemensam uppsättning regler som garanterar likabehandling och tillåter en jämn, samstämmig och korrekt tillämpning av ömsesidigt erkännande. Ömsesidigt erkännande härrör från artiklarna 34–36 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och från EU-domstolens rättspraxis och bidrar direkt till att skapa den inre marknaden för varor, ett av EU:s viktigaste resultat. Åtgärder av medlemsstaterna var för sig skulle försvaga principen om ömsesidigt erkännande och demontera den i 28 olika och potentiellt motstridiga nationella förfaranden.

De föreslagna politikalternativen som ingick i denna konsekvensbedömning var följande:

•Alternativ 2 – Icke-bindande regler för att förbättra funktionen hos ömsesidigt erkännande (medvetandehöjning, utbildning, utbyte av tjänstemän osv.).

•Alternativ 3 – Minsta möjliga lagändringar av förordning (EG) nr 764/2008 (insyn i administrativa beslut, användning av EU-standarder, utökad roll för kontaktpunkter för produkter).