SV Europeiska unionens officiella tidning C 179/19

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2013/C 179/07

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

ANSÖKAN OM ÄNDRING

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (2)

ANSÖKAN OM ÄNDRING ENLIGT ARTIKEL 9

”MELOCOTÓN DE CALANDA”

EG-nr: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

SGB ( ) SUB ( X )

1. Rubrik i produktspecifikationen som berörs av ändringen

—  Produktens beteckning — ☒ Produktbeskrivning —  Geografiskt område — ☒ Bevis på ursprung — ☒ Framställningsmetod —  Samband — ☒ Märkning — ☒ Nationella krav — ☒ Annat (kontrollstruktur)

2. Typ av ändring(ar)

— ☒ Ändring av sammanfattande dokument eller sammanfattning —  Ändring i specifikationen för en registrerad SUB eller SGB för vilken varken det sammanfattande dokumentet eller sammanfattningen har offentliggjorts —  Ändring i specifikationen som inte kräver någon ändring i det offentliggjorda sammanfattande dokumentet (artikel 9.3 i förordning (EG) nr 510/2006) —  Tillfällig ändring i specifikationen till följd av att de offentliga myndigheterna har infört obligatoriska sanitära eller fytosanitära åtgärder (artikel 9.4 i förordning (EG) nr 510/2006)

3. Ändring(ar)

3.1 Produktbeskrivning

Färg: Färgbeskrivningen har ändrats för att inkludera det faktum att frukterna kan vara något röda. Detta beror på att man har utvecklat och förbättrat de sedvanliga jordbruksmetoderna – när de sorter som omfattas av ursprungsbeteckningen ympas vid grundstammen leder detta till att vissa frukter blir något röda under mognaden. Denna variation ändrar inte produktens kvalitet och kan aldrig ses som något negativt. För att förbättra den fullständiga beskrivningen av produkten anses det därför nödvändigt att lägga till det faktum att frukterna kan uppvisa denna röda färg i färgavsnittet.

Hårdhet: De fastställda gränsvärdena för frukternas hårdhet ändras och minimivärdet för tryckmotstånd fastställs till 3 kg/0,5 cm2. Det högsta gränsvärdet stryks. Denna ändring har gjorts efter en analys av de uppgifter som kontrollorganet inhämtat eftersom organet i tio års tid har kontrollerat kvaliteten hos de olika sorter som tillåts för produktionen av ”Melocotón de Calanda”. Med beaktande av denna variabilitet har man kunnat konstatera att kombinationen av alla fastställda kvalitetskriterier (hårdhet, sockerhalt och storlek) gör det möjligt att godta variationer i de gränsvärden som fastställts för hårdheten, utan att produktens kvalitet för den delen blir lidande. Vissa sorter har ett något lägre hårdhetsvärde, men detta ändrar inte produktens kvalitet eftersom dessa sorter är de som efterfrågas mest av konsumenterna i vissa europeiska länder. På samma sätt kan vissa sorter överskrida gränsvärdet för motstånd på 5,5 kg/0,5 cm2, utan att frukterna är omogna, med tanke på att det är deras sockerhalt som avgör kvaliteten.

3.2 Bevis på ursprung

I andra stycket har man strukit hänvisningen till kontrollorganet.

Det tredje stycket har strukits och det fjärde har ändrats för att anpassa texten efter standarden UNE-EN 45011 när det gäller det certifieringsprogram som genomförs av kontrollorganet, ett kontrollorgan som år 2010 ackrediterades av det nationella ackrediteringsinstitutet (Entidad Nacional de Acreditación — ENAC).

3.3 Framställningsmetod

Hänvisningen till kontrollorganet i det stycke som rör frukternas ursprung har strukits.

När det gäller gallringen stryks det faktiska genomförandedatumet och ersätts av ett sista datum för när denna ska ha slutförts. Eftersom man sätter påsar på frukterna har man strukit minimiperioden på nio veckor eftersom det datum då man kan påbörja denna process bestäms av gallringen. Denna ändring har visat sig nödvändig eftersom klimatförändringarna, övergången från familjedrivna jordbruksföretag till större odlingar och utvecklingen av odlingssystemen ändrar de traditionella användningsområdena, och gallringen och inpackningen i påsar kan utföras under längre tid. Dessa två moment tillhör god jordbrukssed, och det utsatta datumet för slutförandet är inte ett villkor som garanterar den slutgiltiga kvaliteten hos den produkt som skyddas av den skyddade ursprungsbeteckningen.

Beträffande skörden, mottagandet och den tillfälliga lagringen av frukterna behålls de kriterier som definieras i punkt B i produktspecifikationen gällande kontrollen av produkten, och den fas under vilken dessa kontroller utförs preciseras eftersom den tidigare texten kunde verka vilseledande. Mätningen av hårdheten och sockerhalten kan inte göras under optimala förhållanden i fält (skördefasen).

Lydelsen i stycket om förpackning ändras för att ange att man, med anledning av det stora antalet olikartade utföranden, får saluföra produkten i emballage som består av ett eller flera lager, förutsatt att man säkerställer att produkten inte skadas och att emballagen eller brickorna är avsedda för engångsbruk.

Följande fras, som förut fanns i punkt B, har också infogats: ”Förpackning och emballering ska ske i produktionsområdet”.

Dessutom stryks det sista stycket om certifiering eftersom det inte hör ihop med denna punkt och tas istället upp i motsvarande punkt (punkt D).

3.4 Märkning

I första stycket ersätts ordet ”etikett” med ”kontrolletikett” då det rör sig om en numrerad etikett. Hänvisningarna till kontrollorganet stryks likaså.

Även det andra stycket utgår.

3.5 Nationella krav

Hänvisningarna till nationell lagstiftning som offentliggjorts efter att produktspecifikationen först godkändes har uppdaterats.

3.6 Annat

Punkt G (kontrollstruktur) ändras för att anpassa denna efter gällande lagstiftning eftersom den tidigare texten innehöll hänvisningar till föråldrade lagbestämmelser och på ett felaktigt sätt beskrev organets struktur. Dessutom införs en rättelse som anger det nya sätet för kontrollorganet för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda”.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (3)

”MELOCOTÓN DE CALANDA”

EG nr: ES-PDO-0105-0103-28.02.2011

SGB ( ) SUB ( X )

1. Beteckning

”Melocotón de Calanda”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Spanien

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.6. Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig

Med ”Melocotón de Calanda” avses färska frukter från arten Prunus persica Sieb. et Zucc. från den inhemska sort som är känd under namnet Amarillo tardío och dess utvalda kloner Jesca, Evaisa och Calante, som odlas enligt den traditionella metod då man sätter påsar över frukterna på trädet.

Skyddade sorter: De persikor som skyddas av ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda” kommer uteslutande från den inhemska arten i området, som är mer känd under namnet Amarillo tardío och dess utvalda kloner Jesca, Evaisa och Calante.

Produktens egenskaper: De persikor som skyddas av ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda” tillhör klasserna extra och I enligt den kvalitetsnorm för persikor som upprättades genom kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker, och ska även uppfylla kraven nedan.

ALLMÄNT UTSEENDE Frukterna ska vara hela, friska och rena, utan synliga främmande ämnen och fria från fukt, främmande lukt och smak eftersom de ska packas in i påsar medan de sitter på trädet. FÄRG Mellan kräm- och halmgul, eventuellt med en något röd färg. Fläckar eller strimmor av antocyaniner tillåts, men gröna eller gulorangea färger (som tyder på övermognad) godtas ej. STORLEK En minsta omkrets på 73 mm i diameter, vilket motsvarar klass AA i kvalitetsnormen. HÅRDHET Mäts i kg/0,5 cm2 för tryckmotstånd och ska överstiga 3 kg/0,5 cm2. SOCKER Minst 12 brixgrader.

3.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter)

—

3.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung)

—

3.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Alla steg i produktionsprocessen måste äga rum i det avgränsade geografiska området.

3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.

Förpackningen och emballeringen måste ske i produktionsområdet för att undvika att produkten skadas av överdriven hantering eller att frukterna transporteras utan att ha förpackats och emballerats ordentligt. Med tanke på att ”Melocotón de Calanda” dessutom är en frukt som genomgår en noggrann behandling på trädet, dvs. sätts i påsar, och eftersom skörden utförs när frukten uppnår det mognadsstadium vid vilket produktens organoleptiska egenskaper är optimala, kan all ytterligare transport och lagring ändra de egenskaper som beskrivs i punkt 3.2 när det gäller dess allmänna utseende och färg.

Följaktligen måste emballeringen ske i produktionsområdet för att bevara produktens särskilda egenskaper och dess kvalitet, samtidigt som man garanterar dess spårbarhet och ursprung genom ett unikt kontrollsystem fram till dess att produkten avsänds till slutkonsumenten.

”Melocotón de Calanda” får saluföras i emballage som består av ett eller flera lager, förutsatt att man ser till att frukten inte skadas. Dessa emballage eller brickor ska vara avsedda för engångsbruk.

3.7 Särskilda regler för märkning

De förpacknings- och emballeringsföretag som har erhållit ett intyg om överensstämmelse är skyldiga att anbringa uppgiften ”Denominación de Origen “Melocotón de Calanda”” (”Ursprungsbeteckning ’Melocotón de Calanda’”) på förpackningsetiketterna, tillsammans med den numrerade kontrolletiketten, vilken fungerar som ett intyg och gör det möjligt att följa produkten under saluföringen.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Produktionsområdet för de persikor som skyddas av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda” utgörs av en naturlig region i den östra delen av den autonoma regionen Aragonien, mellan provinserna Teruel och Zaragoza.

Det geografiska området består av följande kommuner:

Aguaviva, Albalate del Arzobispo, Alcañiz, Alcorisa, Alloza, Andorra, Arens de Lledó, Ariño, Berge, Calaceite, Calanda, Caspe, Castelserás, Castelnou, Castellote, Chiprana, Cretas, Escatrón, Fabara, Fayón, Foz-Calanda, Fuentespalda, Híjar, Jatiel, La Fresneda, La Ginebrosa, La Puebla de Híjar, Lledó, Maella, Más de las Matas, Mazaleón, Mequinenza, Molinos, Nonaspe, Oliete, Parras de Castellote, Samper de Calanda, Sástago, Seno, Torre de Compte, Urrea de Gaén, Valderrobres, Valdeltormo och Valjunquera.

5. Samband med det geografiska området

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området

Historiskt samband: De sorter som godkänns för produktionen av ”Melocotón de Calanda” är typiska för produktionsområdet. De har erhållits genom naturligt urval, med hjälp av plantskolister som med tiden har valt ut de kloner som lämpar sig bäst för de lokala geografiska förhållandena. Skrifter från medeltiden visar att persikan var känd under namnet ”presec” eller ”prisco” i Aragonien, beteckningar som används än idag i Calandaregionen. 1895 skrev botanikern J. Pardo Sastrón ett stort verk om den stora mängden persikoträd i denna region och om hur torkade persikor (persikor som skärs i bitar och som sedan får torka i solen) skickades från Calanda till utställningen i Paris 1867. I 1933 års utgåva av det illustrerade allmänna uppslagsverket Espasa Calpe nämner man under posten ”Calanda” persikoträdens betydelse i byn Teruel liksom den industri som framställde dessa torkade persikor. Enligt officiell statistik från 1953 fanns det då i Calanda en konservindustri som lade in 4 000 lådor persikor från området i sockerlag.

Enligt historien började namnet ”Melocotón de Calanda” användas i allt större omfattning under 40-talet. Med anledning av denna odlings växande betydelse och svårigheterna med att bekämpa medelhavsfruktflugan (Ceratitis capitata), började man sätta påsar över frukterna för att förhindra att de skadades av dessa insekter. I publikationer om fruktodling började man under 60-talet att hänvisa till ”Melocotón de Calanda” och under 70-talet fick denna frukt flera år i rad priser av olika slag vid den nationella jordbruksmässan i Lérida. I början av 80-talet uppstod behovet av att ansöka om en ursprungsbeteckning för ”Melocotón de Calanda” och i uppgifter från de främsta nationella marknaderna, t.ex. Mercamadrid och Mercabarna, började frukten att identifieras enligt sitt geografiska namn.

Samband med området: Odlingsområdet för ”Melocotón de Calanda” ligger i floddalarna kring vattendragen Martín, Guadalope och Matarraña, som utgår från Iberiska bergen och torrlägger området som kallas Bajo Aragón för att sedan mynna ut i Ebro. Detta område ligger alltså i den sydöstra delen av Ebrodalen.

Terrängen är flack eller något kuperad med en höjd som varierar mellan 122 meter i Caspe och 325 meter i Alcañiz, och kan uppgå till 466 meter i Calanda. Området domineras av landhöjder som är mer eller mindre uppstyckade av flodsystemen. Jorden är kalkhaltig med skikt av karbonat och gips, vilket är typiskt för miocensediment i sjöområden med varmt och torrt klimat.

Den genomsnittliga årsnederbörden varierar mellan 327,9 mm i Caspe, 361,1 mm i Albalate del Arzobispo och 367,9 mm i Alcañiz. De regnigaste månaderna är maj och oktober och sett till årstid faller 27 % av nederbörden under våren, 20 % under sommaren, 34 % under hösten och 19 % under vintern.

Årsmedeltemperaturen ligger kring 14,3 °C i Albalate del Arzobispo och Alcañiz, och 15 °C i Caspe, vilket motsvarar de högsta temperaturerna i Ebrodalens centrum. Den högsta medeltemperaturen uppgår till 19,9 °C i Alcañiz, 20,1 °C i Albalate del Arzobispo och 20,6 °C i Caspe, medan den lägsta medeltemperaturen uppgår till 8,8 °C, 8,5 °C respektive 9,3 °C. Den högsta genomsnittliga temperaturen registreras under juli månad (24,2 °C i Alcañiz och 25,1 °C i Caspe), medan den lägsta genomsnittliga temperaturen registreras under januari månad och varierar mellan 5,6 °C i Alcañiz och 6,7 °C i Albalate de Arzobispo. Dessa uppgifter visar på en kraftig temperatursvängning under året (på mer än 18 °C) och bekräftar den kontinentala karaktären hos dessa temperaturvärden, vilket främst beror på områdets läge i Ebrodalens centrum.

Mellan mars och oktober registreras högsta temperaturer på mer än 25 °C, även om dessa är vanligare mellan maj, då denna värmegräns överskrids hälften av tiden, och oktober, då dessa temperaturer uppnås mellan 5 till 10 dagar. Under sommarmånaderna ligger dagstemperaturerna på mer än 25 °C och den högsta medeltemperaturen överskrider 35 °C (i juli uppgår den högsta temperaturen till 37,2 °C i Albalate och i Alcañiz, och till 38,3 °C i Caspe).

Ett annat kännetecknande klimatfenomen i området är temperaturinversion. Under vinterns högtryck lägger sig den kalla luften över de lägre lagren och skapar en långvarig kall dimma med högsta temperaturer på lägre än 6 °C, medan de högsta temperaturerna högre upp, där det inte finns någon dimma, kan överskrida 15 °C.

5.2 Specifika uppgifter om produkten

Odlingsförhållanden: De morfologiska egenskaperna och egenskaperna för sortidentifikation som fastställts genom normerna från Internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) är praktiskt taget identiska för alla kloner. Det finns dock skillnader när det gäller hälsoaspekten, produktiviteten, storleken och fruktens form. För att förbättra dessa aspekter började man 1980 att välja ut kloner. Dessa kloner kännetecknas också av en sen mognad (mellan slutet av september och början av november), en gul färg och ett fast kött.

Om man klassar klonerna enligt deras mognadsperiod får man följande grupper:

San Miguel eller tidiga Kloner som mognar mellan den 20 september och den 5 oktober. Del Pilar Kloner som mognar mellan den 5 och den 15 oktober. De kallas även ”8:e oktober”. Sena Mognar mellan den 15 oktober och slutet av produktionsåret, fram till början av november i vissa områden i det avgränsade området.

Ur fysiologisk synvinkel består sorten Amarillo tardío av kloner som behöver många kalla timmar för att lämna vintervilan (minst 1 000 per år), samtidigt som det krävs en lång sommar för att de ska uppnå sin mognad eftersom deras mognadscykel är så lång.

Enligt UPOV har de följande morfologiska egenskaper:

Träd Kraftiga och upprätta, med kraftiga förgreningar av typen Red Haven. Blomknopparna bildas tvärtemot övriga sorter inte på de blandade kraftfulla grenarna utan på de bräckliga skotten i form av en bukettgren. Därför måste denna sort beskäras på ett annat sätt. Blad Stora och njurformiga, med nektarium på bladskaftet. Bladen faller sent på hösten och sitter kvar länge på träden med sin karakteristiska gyllene färg. Blomma Blomningen är medelsen, något senare än den för Red Haven, men sker i mars. Blomknopparna sitter tätt och blomningen pågår under 12–18 dagar. Kronbladen är stora, runda och ljusrosa, och pistillens märke har samma höjd som ståndarnas ståndarknappar. Frukt Stor till mycket stor storlek, med en diameter på mer än 73 mm och en total vikt på mer än 200 g. Färgen varierar mellan en helt enhetlig kräm- och halmgul färg tack vare det faktum att frukterna skyddas av den papperspåse där de utvecklas. De kan dock uppvisa en lätt pigmentering av antocyaniner. Fjunigheten är låg och köttet är mycket fast, helt gult utan pigmentering av antocyaniner, inte ens kring kärnan som det sitter helt ihop med. Kärnan är äggformig och liten i förhållande till frukten.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

Klimatförhållandenas inverkan på fruktens kvalitet är ett fenomen i området som är välkänt bland de permanenta odlingarna. Den vanliga klimatologin i vissa områden och kontrasterna under året på en och samma plats bekräftar klimatets avgörande roll för skördekvaliteten.

När det gäller detta kriterium är det främst temperaturerna som avgör fruktens främsta organoleptiska egenskaper. Först och främst bör det framhållas att temperaturerna, förutom i extrema situationer, har en mycket större inverkan på persikoproduktionen än nederbörden (vattenunderskott), med tanke på att majoriteten av persikoträdsytorna (95 %) odlas med hjälp av bevattningssystem.

Bland de främsta klimatrelaterade faktorer som har främjat utvecklingen och sedan odlingen av de inhemska persikoträdssorterna med sen mognad i Bajo Aragón kan man nämna vintertemperaturerna i det geografiska området, som ger tillräckligt många kalla timmar för att dessa mycket krävande sorter ska kunna lämna vintervilan (mellan bladfällningen och blomningens början).

Ur fysiologisk synvinkel består sorten Amarillo tardío av kloner som behöver många kalla timmar för att lämna vintervilan (minst 1 000 per år).

I Bajo Aragón är antalet kalla timmar under november, december och januari klart tillräckligt för att bemöta odlingarnas behov. Minimivärdena i området uppgår till mer än 950 kalla timmar.

Under blomningen och fruktsättningen bör dessutom de låga temperaturerna ligga nära noll. Detta gynnar den normala utvecklingen av blomknopparna och påverkar följaktligen antalet frukter, med tanke på att fruktens potentiella storlek har en direkt koppling till de temperaturer som registreras efter blomningen och, närmare bestämt, de som registreras mellan full blomning (F2) och F2 + 40 dagar. Det har tydligt bevisats (Warrington et al. 1999) att cellernas tillväxt är åtta gånger högre när de högsta/lägsta temperaturerna stiger från 9/3 °C till 25/15 °C. Men om det är kallt är cellerna färre och mindre, vilket begränsar fruktens slutgiltiga storlek.

En annan viktig aspekt är de lämpliga temperaturerna under hela året, framför allt under september och oktober, vilket gör det möjligt att fullborda den vegetativa och reproduktiva utvecklingen av dessa sorter.

I Bajo Aragón registreras högsta temperaturer på mer än 25 °C mellan mars och oktober, även om dessa är vanligare mellan maj, då temperaturgränsen överskrids hälften av tiden, och oktober, då dessa temperaturer uppnås mellan 5 till 10 dagar. Under sommarmånaderna ligger dagstemperaturerna på mer än 25 °C och den högsta medeltemperaturen överskrider 35 °C (i juli uppgår den högsta temperaturen till 37,2 °C i Albalate och Alcañiz och till 38,3 °C i Caspe).

De temperaturer som registreras under året i det geografiska området gör det möjligt för persikoträden av sorten Tardío amarillo de Calanda med lång cykel att fullborda sin vegetativa och reproduktiva utveckling.

Medan vintertemperaturerna gör det möjligt att uppnå de kalla timmar som behövs för att lämna vintervilan, gör det milda klimatet under hela deras vegetativa aktivitet (från mars till november) det följaktligen möjligt för dessa sorter att producera frukter av hög kvalitet.

Resultaten från en utvärdering av utvalda kloner av sorten Tardío amarillo de Calanda (Jesca, Calante och Evaisa) vid en testodling tillhörande regeringen i Aragonien och belägen i Alcañiz (en av de kommuner som skyddas av den skyddade ursprungsbeteckningen med flest persikoträd), visar att de frukter som odlades i ursprungsområdet under fyra år (2000, 2001, 2003 och 2004) hade en brixgrad på mer än 14, stor storlek och en hög fasthet, vilket är de främsta egenskaperna hos dessa persikor.

Det växtmaterial som tillåts för produktionen av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda” hör till sorten Tardío amarillo.

Denna sort kommer från produktionsområdet och har utvecklats under århundradena, först genom det naturliga urvalet av träd från fröna i de fruktkärnor som kom från träden med de bästa agronomiska egenskaperna och som odlarna själv spred med tiden med hjälp av vegetativ förökning av dem som anpassade sig bäst efter de pedoklimatiska förhållandena i området. På så sätt skapades en faktisk ”sort”.

1980 började myndigheterna i Aragonien (Servicios de Investigación Agraria y Extensión Agraria) att välja ut de bästa klonerna från sorten Tardío amarillo i syfte att förbättra kvaliteten och standardisera den produkt som saluförs under namnet ”Melocotón de Calanda”. Man sökte alltså igenom produktionsområdet för ”Melocotón de Calanda” för att hitta de mest representativa klonerna av sorten Tardío amarillo, med de bästa agronomiska egenskaperna och fruktkvalitéerna (Espada et al. 1991). Detta inledande urval möjliggjorde registrering hos det spanska jordbruksministeriets växtsortsmyndighet (Oficina Española de Variedades Vegetales) och skydd av sorterna ”Jesca” (registreringsnummer 1989/2450), ”Calante” (registreringsnummer 1989/2447) och ”Evaisa” (registreringsnummer 1989/2449), vilka för närvarande utgör grunden för produktionen av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Melocotón de Calanda”.

SAMMANFATTNING: Sorten Tardío amarillo de Calanda och dess utvalda kloner är resultatet av att frukterna har anpassat sig efter sin ursprungsmiljö.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006 (4))

http://www.aragon.es/estaticos/GobiernoAragon/Departamentos/AgriculturaGanaderiaMedioAmbiente/AgriculturaGanaderia/Areas/08_Calidad_Agroalimentaria/02_Alimentos_calidad_diferenciada/pliegodecondicionesMelocotondeCalanda.pdf

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12. Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012.

(3) Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012.

(4) Se fotnot 3.