Ändrat förslag till rådets förordning om stöd till befolkningspolitik och befolkningsprogram i utvecklingsländer (1) (96/C 323/06) KOM(96) 433 slutlig - 95/0166(SYN)

(Framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a.2 i Romfördraget av den 4 september 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130w i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i samarbete med Europaparlamentet, och

med beaktande av följande:

De flesta utvecklingsländer möter många hinder för sin sociala och ekonomiska utveckling, varav ett är den höga befolkningstillväxten. Dessa länder har antagit nationella program för familjeplanering.

Vid Världskonferensen i Kairo 1994 om befolkning och utveckling antogs en handlingsplan för åtgärder.

I sina resolutioner av den 11 november 1986 "Befolkning och utveckling" och av den 18 november 1992 "Familjeplaneringen i utvecklingsländernas befolkningspolitik" erkände rådet det akuta behovet av tjänster för familjeplanering och underströk samtidigt behovet av att hjälpa utvecklingsländerna att genomföra breda befolkningsprogram som omfattar alla de olika faktorer som ingår i familjeplanering.

I Europaparlamentets utfrågning den 25 november 1993 belystes det komplicerade förhållandet mellan befolkning och utveckling. Upp till en viss gräns kan befolkningstillväxt främja ekonomisk utveckling, men den mycket höga befolkningstillväxten i ett antal utvecklingsländer gör det omöjligt att täcka de därav följande behoven och inleda en balanserad utveckling, särskilt vad gäller miljön.

Mot bakgrund av den pågående globaliseringen av handeln bidrar befolkningsfrågor till att länder blir mer beroende av varandra.

Några utvecklingsländer har inlett en fas som kännetecknas av en avsevärd sänkning av födelsetalen, vilket tyder på att en attitydförändring har skett som bidrar till att familjernas storlek sjunker.

Kvinnors och mäns individuella valfrihet vad gäller fertilitet har stor betydelse för utveckling och framåtskridande.

Gemenskapen har sedan 1990 finansierat särskilda åtgärder och pilotprojekt i syfte att uppnå dessa mål. Det är nu dags att gemenskapen ökar utvecklingssamarbetet på detta område i enlighet med handlingsplanen från den internationella konferensen för befolkning och utveckling i Kairo.

Gemenskapen främjar individers rätt att välja antalet barn och avståndet mellan födslarna och fördömer varje kränkning av mänskliga rättigheter i form av tvångsabort, tvångssterilisering, barnamord och utstötning, övergivande och misshandel av oönskade barn som ett sätt att hindra befolkningstillväxten.

Gemenskapen har åtagit sig att följa upp Kairokonferensen, särskilt genom att öka sitt finansiella stöd till befolkningsprogram i utvecklingsländerna.

I samband med genomförandet av åtgärder för utvecklingssamarbete måste det säkerställas en strikt efterlevnad av beslutet vid Kairokonferensen om att abort aldrig får rekommenderas som familjeplaneringsmetod.

Mottagarländerna måste ges hjälp att införa balanserade befolkningsprogram som är förenliga med principen om hållbar utveckling samt att utveckla strategier med syfte att ge kvinnor bestämmanderätt och uppnå jämlikhet mellan kvinnor och män, vilka utgör avgörande faktorer för valet att inleda familjeplanering. Detta måste ske med hjälp av åtgärder inom flera olika sociala, ekonomiska och kulturella områden och särskilt inom nyckelområdena utbildning och hälsa.

För att bli effektiva i praktiken måste sådana befolkningsprogram utgöra en del av en allmän politik för att bekämpa fattigdom och avvärja hoten mot miljön.

Nya åtgärder av detta slag kan bara bli effektiva om de åtföljs av en hållbar ekonomisk och social utveckling som möjliggör för utvecklingsländerna att harmoniskt och successivt integreras i världsekonomin.

Icke-statliga organisationer spelar en avgörande roll för att säkerställa att politiska program för hälsa, utbildning och familjeplanering blir framgångsrika, särskilt bland kvinnor och ungdomar.

Detta program måste finansieras med icke-återbetalningspliktiga bidrag från gemenskapens budget.

Administrativa bestämmelser och förfaranden måste fastställas för utvecklingssamarbete inom detta område.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen skall inleda utvecklingssamarbete för att stödja befolkningsprogram och befolkningspolitik i utvecklingsländer.

Artikel 1a

Befolkningsfrågor skall gradvis integreras i de olika aspekterna av gemenskapens politik för utvecklingssamarbete.

Artikel 2

1. I samband med de åtgärder som finansieras inom det samarbete som avses i artikel 1 skall hänsyn tas till följande prioriterade mål:

- Att göra det möjligt för kvinnor och män att fritt och välinformerat fatta beslut om antal barn och avståndet mellan födslarna.

- Att bidra till att skapa en sociokulturell, ekonomisk och utbildningsmässig miljö som verkligen ger valfrihet inom detta område, särskilt för kvinnor och ungdomar och i synnerhet genom att fördöma och avskaffa alla former av sexuellt våld och missbruk som kränker deras värdighet och hälsa.

- Att bidra till att utveckla och reformera systemen för hälsovård så att tillgången och kvaliteten på mödravården ökar, vilket i hög grad minskar hälsoriskerna för kvinnor och barn.

2. Gemenskapsstöd får beviljas till projekt som omfattar verksamhet på följande områden:

- Stöd till inrättande och utveckling av tjänster för mödravård och familjeplanering som ett led i den politik som förs av stater, internationella organ och icke-statliga organisationer, och som särskilt inriktas på sådana grupper för vilka frågan är särskilt angelägen, som t.ex. ungdomar.

- Stöd vid utformningen, tillämpningen eller finansieringen av politik inom områdena utbildning för kvinnor och hälsovård.

- Förbättring av mödravårdstjänster, omfattande säkrare graviditeter, perinatal vård, familjeplanering, förebyggande och behandling av sexuellt överförda sjukdomar, inklusive AIDS, vad gäller infrastruktur, utrustning, varuleveranser och utbildning.

- Stöd till informations-, utbildnings- och upplysningskampanjer särskilt i syfte att främja förståelsen för de allmännare sociala fördelar som en snabb demografisk övergång innebär.

- Utveckling av strukturer på gräsrotsnivå, frivilligorganisationer, lokala icke-statliga organisationer och syd-syd-samarbete för genomförande av program, utbyte av erfarenhet och stöd till nätverk för samarbete mellan parter.

- Familjeplaneringspolitik, inbegripet information om säkra och lagliga metoder för förebyggande av graviditeter.

Artikel 3

Förutom stater och regioner skall även lokala tjänsteorgan, regionala organisationer, offentliga organ, traditionella eller lokala samfund, privata aktörer och industrier, inbegripet kooperativ, lokala eller medlemsstatsbaserade icke-statliga organisationer samt sammanslutningar som företräder lokalbefolkningen kunna motta stöd och fungera som samarbetsparter.

Artikel 3a

Kvinnor spelar en central roll i politiken för en hållbar och human utveckling och skall medverka vid utformningen, planeringen, genomförandet och utvärderingen av alla befolkningsprojekt och befolkningsprogram.

Artikel 3b

Initiativ för utvecklingssamarbete skall genomföras på grundval av dialog med berörda nationella, regionala och lokala myndigheter, i syfte att undvika att politiska åtgärder genomförs utan samråd och för att hänsyn i största möjliga utsträckning skall tas till de berörda befolkningsgruppernas ekonomiska, sociala och kulturella bakgrund.

Artikel 4

1. Gemenskapens stöd till genomförandet av de åtgärder som avses i artikel 2 skall innefatta undersökningar, tillhandahållande av tjänster, tekniskt bistånd, stöd till allmännyttiga ändamål, utbildning eller andra tjänster, information, utbildning och kommunikation, varuleveranser, bygg- och anläggningsarbeten, revision samt utvärderings- och kontrolluppdrag.

2. Beroende på vad som behövs för att genomföra åtgärderna får gemenskapsfinansieringen omfatta både investeringskostnader, förutom köp av fast egendom, och driftskostnader i främmande eller nationell valuta. Med undantag för utbildningsprogram får driftskostnader dock normalt bara täckas vid igångsättandet och bidraget skall stegvis minskas.

3. En systematisk ansträngning skall göras för att erhålla bidrag, särskilt finansiella bidrag, från de slutliga stödmottagarna (länder, lokala samfund, företag eller övriga), i enlighet med deras möjligheter och åtgärdens beskaffenhet.

3a. Vad gäller projekt som avser igångsättande av långsiktig verksamhet skall prioritet ges åt ansträngningar för att erhålla finansiella bidrag från lokala parter, särskilt avseende driftskostnader, i syfte att säkerställa projektens livskraft efter det att gemenskapens finansiering upphör.

4. Möjligheter till medfinansiering, särskilt från medlemsstaterna eller från multilaterala, regionala eller andra organisationer, skall undersökas. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att understryka gemenskapsaspekten hos det stöd som beviljas enligt denna förordning.

5. Kommissionen skall vidta alla nödvändiga samordnande åtgärder för att maximera den sammanlagda effekten genom att förbättra enhetligheten och den kompletterande karaktären hos de åtgärder som finansieras av gemenskapen, medlemsstaterna och andra bilaterala eller multilaterala organ, särskilt genom

a) inrättande av ett standardiserat system för informationsutbyte om de åtgärder som gemenskapen, medlemsstaterna och andra bilaterala eller multilaterala organ finansierar eller överväger att finansiera,

b) samordning av åtgärder på platsen i form av regelbundna möten och informationsutbyte mellan företrädare för de olika bidragsgivarna i mottagarlandet.

Artikel 5

Finansiellt stöd enligt denna förordning skall ges i form av gåvobistånd.

Artikel 6

1. Kommissionen skall ansvara för bedömning, godkännande och förvaltning av de åtgärder som omfattas av denna förordning i enlighet med gällande budgetförfaranden och andra förfaranden, särskilt de som fastställs i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

2. Beslut som avser stöd på mer än 2 miljoner ecu för enskilda åtgärder som finansieras enligt denna förordning och andra förändringar som innebär en ökning på mer än 20 % av det belopp som ursprungligen godkändes för åtgärden skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 7.

3. Överenskommelser eller avtal om finansiering som ingås enligt denna förordning skall möjliggöra för kommissionen och revisionsrätten att utföra kontroller på platsen enligt de sedvanliga förfaranden som kommissionen har fastställt enligt gällande bestämmelser, särskilt de som fastställs i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

4. När åtgärderna omfattas av finansieringsöverenskommelser mellan gemenskapen och mottagarlandet skall dessa överenskommelser föreskriva att betalning av skatter, tullar och andra avgifter inte skall täckas av gemenskapen.

5. Deltagande i anbudsförfarande och tilldelning av kontrakt skall ske öppet och på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och mottagarlandet. Detta kan utsträckas till andra utvecklingsländer.

6. Varuleveranser skall ha sitt ursprung i medlemsstaterna, mottagarlandet eller andra utvecklingsländer. Om omständigheterna kräver det får i undantagsfall leveranserna ha annat ursprung.

Artikel 7

1. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och som har en företrädare för kommissionen som ordförande. Beroende på mottagarland eller -region skall denna kommitté vara

a) för AVS-staterna, den EUF-kommitté som inrättas genom artikel 21 i det inbördes avtal 91/401/EEG om gemenskapsbiståndets finansiering och administration inom ramen för den fjärde AVS-EEG-konventionen som antogs den 16 juli 1990 av företrädare för medlemsstaterna församlade inom rådet,

b) för medelhavsländerna, den MED-kommitté som inrättas genom artikel 6 i förordning (EEG) nr 1762/92 (2),

c) för länderna i Asien och Latinamerika, den ALA-kommitté som inrättas genom artikel 15 i förordning (EEG) nr 443/92 (3).

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.

Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

3. Ett gemensamt möte mellan de tre kommittéer som avses i punkt 1 skall äga rum en gång per år för att diskutera de allmänna riktlinjer för nästa års verksamheter som läggs fram av kommissionens företrädare.

Artikel 8

Efter varje budgetår skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet lägga fram en årsrapport som innehåller en sammanfattning av de åtgärder som har finansierats under året och en utvärdering av genomförandet av denna förordning under samma period.

Sammanfattningen skall särskilt innehålla information om de aktörer med vilka kontrakt har ingåtts.

Rapporten skall också innehålla en sammanfattning av eventuella externa utvärderingar av specifika verksamheter.

Artikel 9

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Denna förordning skall ses över fem år efter ikraftträdandet.

(1) EGT nr C 310, 22.11.1995, s. 13.

(2) EGT nr L 151, 1.7.1992, s. 1.

(3) EGT nr L 32, 27.2.1992, s. 1.