[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 6.6.2005

KOM(2005) 242 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om vunna erfarenheter i arbetet enligt rådets förordning (EG) nr 1172/98 av den 25 maj 1998 om statistikrapportering om varutransporter på väg

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1 INLEDNING 4

1.1 MÅL 4

1.2 POLITISK BAKGRUND 6

1.3 GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER 6

1.4 TÄCKNING AV MEDLEMSSTATER OCH ANDRA LÄNDER 7

2 FÖRORDNINGENS GENOMFÖRANDE 8

2.1 PROBLEM SOM UPPSTÅTT 8

2.1.1 Tolkning av förordningen 8

2.1.2 Åtgärder mot bristande efterlevnad av juridiska skyldigheter 8

2.1.3 Övergångsåtgärder 9

2.2 EKONOMISKT STÖD TILL MEDLEMSSTATERNA 9

2.3 UPPNÅDDA RESULTAT 10

2.3.1 Överlämnande av uppgifter till Eurostat 10

2.3.2 Eurostats metodiska riktlinjer till medlemsstaterna 12

2.3.3 Uppgifter som sprids av Eurostat 12

3 SLUTSATSER 13

3.1 UTVECKLINGEN PÅ SIKT 13

3.2 UTVECKLINGEN PÅ LÅNG SIKT 13

3.2.1 Omfattningen av fordon under trösklarna 13

3.2.2 Omfattningen av icke-EU-fordon 14

TABELLFÖRTECKNING

Tabell 1: Stöd som utbetalats för genomförandet av rådets förordning 1172/98 för referensperioden 1999-2002 (i euro) 10

Tabell 2: Tillgång till uppgifter den 3.11. 2004 (i % av inmatade poster) 11

Tabell 3: Nationella transporter, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 15

Tabell 4: Totala internationella transporter (med och utan last samt tredjelandshandelstransporter och cabotage) , 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 16

Tabell 5: Internationella transporter (utom tredjelandshandelstransporter och cabotage) – med och utan last, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 17

Tabell 6: Tredjelandshandelstransporter utförda av transportföretag från rapporterande länder, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 18

Tabell 7: Cabotage som utförts inom EU av transportföretag registrerade i medlemsstaterna 2003 – i 1 000 tonkilometer 19

Tabell 8: Cabotage som utförts utanför EU av transportföretag registrerade i medlemsstaterna 2003 – i 1 000 tonkilometer 20

Tabell 9: Cabotage som utförts av transportföretag från rapporterande länder, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 21

Tabell 10: Cabotage som utförts av transportföretag från alla EU:s medlemsstater efter land där cabotaget ägt rum, 1999-2003 - i miljoner tonkilometer 22

Tabell 11: Transport av farligt gods per rapporterande land 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 23

Tabell 12: Transport av farligt gods i alla EU:s medlemsstater, per typ av farligt gods, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer 24

Figur 1: Transport av farligt gods i EU-15*, andelar per typ av farligt gods 2003, i tonkilometer 25

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om vunna erfarenheter i arbetet enligt rådets förordning (EG) nr 1172/98 av den 25 maj 1998 om statistikrapportering om varutransporter på väg

MOTIVERING

I rådets förordning (EG) nr 1172/98 av den 25 maj 1998 om statistikrapportering om varutransporter på väg fastslås i artikel 7 att kommissionen skall upprätta en rapport till Europaparlamentet och rådet, där vunna erfarenheter i arbetet enligt förordningen beskrivs.

I denna rapport ges dessa uppgifter. Efter en allmän beskrivning av den politiska bakgrunden och rättsaktens syfte diskuteras de frågor som har samband med genomförandet. I rapporten ges också uppgifter om ekonomiska bidrag till medlemsstaterna och om de viktigaste resultat som nåtts. I bilagan visas slutligen tabeller och diagram över de uppgifter om europeiska varutransporter på väg som samlats med utgångspunkt i rådets förordning (EG) nr 1172/98.

Förordningens genomförande har lett till en betydande ökning i tillgången på detaljuppgifter om europeiska vägtransporter. Statistiken är av hög kvalitet. Medlemsstaterna har gjort stora satsningar och ansträngningar för att uppfylla förordningens krav och de flesta iakttar uppsatta tidsfrister. Ett antal genomförandeåtgärder har antagits genom kommittéförfarandet.

1 INLEDNING

1.1 MÅL

Antagandet av rådets förordning 1172/98 i maj 1998 blev ett viktigt framsteg för utvecklandet av gemenskapsstatistik över transporter inom Europeiska unionen. Genom förordningen upprättades en rättslig grund för insamling av omfattande uppgifter om varutransporter på väg. Genom att det dessutom föreskrevs att mikrodata från aktörerna inom området för vägtransporter skulle överlämnas till Eurostat lades tonvikten på kvalitet och jämförbarhet hos de statistiska uppgifterna.

Syftet med rådets förordning 1172/98 är att förse kommissionen, andra EU-institutioner och de nationella regeringarna med jämförbara, tillförlitliga, harmoniserade, regelbundna och fullständiga statistiska uppgifter om omfattningen och utvecklingen av varutransporter på väg. Dessa uppgifter behövdes för att utforma, övervaka, kontrollera och utvärdera EU:s politik. Detta mål nåddes genom att utvidga vissa väsentliga aspekter på de uppgifter som tidigare samlats enligt de båda rådsdirektiven om statistik över varutransporter på väg (78/546/EEG och 89/462/EEG).

De viktigaste skillnaderna mellan tidigare direktiv och rådets förordning 1172/98 när det gäller insamlade uppgifter består i att det i den nya förordningen föreskrivs:

- Uppgifter om ursprungs- och destinationsregion för varutransporter på väg inom gemenskapen. Detta är viktigt för planeringen och utvärderingen av de transeuropeiska transportnäten och för infrastrukturpolitiken i allmänhet.

- Uppgifter om de körningar utan last (fordonskilometer och antal) som utförts av fordon i nationella och internationella transporter.

- Sambandet mellan varutransporter och fordonskörningar genom mätning av utnyttjandegraden för de fordon som utför dessa transporter. Detta är viktigt för undersökningen av intermodala transporter samt för bedömningen av transportkostnaderna.

- Uppgifter om lastkapacitet, högsta tillåtna vikt, axelkonfiguration och fordonens ålder.

- Uppgifter om varuslag och, om så erfordras, om kategori av farligt gods. Detta är av betydelse för säkerhets- och miljöpolitiken.

- Uppgifter om näringsverksamheten (enligt NACE Rev. 1) i det företag som äger fordonet. Detta är viktigt för att upprätta ett samband med företagsstatistiken samt också för att bedöma transporternas verkningar på miljön genom att de anknyts till näringsverksamheten.

- Uppgifter om vägcabotage. Tidigare sammanställdes statistiken över vägcabotage ur administrativa uppgifter. Dessa grundade sig på de körrapporter som närmare anges i rådets förordning 3118/93. Förarna ålades att upprätta dessa körrapporter för alla fordon som hade cabotagetillstånd. Enligt förordning 3118/93 krävdes det från och med den 1 juli 1998 inte längre cabotagetillstånd och det kom inte längre att finnas någon skyldighet att upprätta körrapporter och förse kommissionen med uppgifter. Statistik över cabotage insamlas numera och sprids som en del av de regelbundna statistiska undersökningarna av vägtransporter i enlighet med rådets förordning 1172/98.

Medlemsstaterna överlämnar snarare uppgifterna till Eurostat i form av mikrodata än som tidigare i tabellform. På så sätt kan Eurostat under bevarad sekretess förse användarna med statistiska tabeller som innehåller många olika variabelkombinationer.

Genom rådets förordning 1172/98 blir det sålunda möjligt att i samband med den gemensamma transportpolitiken fullständigare övervaka och bedöma varutransporter på väg i förhållande till infrastruktur, miljö, energianvändning samt avreglering och liberalisering av marknaden för varutransporter på väg. Detta system förbättrar slutligen jämförbarheten mellan olika transportsätt.

Rådets förordning 1172/98 har utformats för att i största möjliga utsträckning begränsa bördorna på transportföretagen. Uppgiftsinsamlingen grundar sig på en urvalsundersökning. Uppgifter krävs sålunda endast för ett urval av transportfordon och under en begränsad tid (i allmänhet en vecka). De flesta av de krävda variablerna har redan insamlats av medlemsstaterna och den ytterligare tid som krävs för att ifylla frågeformuläret med de begärda nya variablerna är mycket begränsad. Medlemsstaterna kan dessutom ur undersökningen utesluta de transporter som utförs med fordon under vissa trösklar.

En ytterligare fördel med rådets förordning 1172/98 är den genom kommittéförfarandet inbyggda flexibilitet, som gör det möjligt för kommissionen att vidta genomförandeåtgärder och framtida justeringar i de bilagor som den skall anta efter det att de godkänts av Kommittén för det statistiska programmet.

1.2 POLITISK BAKGRUND

Utvecklandet av den gemensamma transportpolitiken kräver största möjliga kunskap om omfattningen och utvecklingen av varutransporter på väg.

Den gemensamma transportpolitiken syftade ursprungligen till att fullborda den inre marknaden genom att undanröja rättsliga hinder för att tillhandahålla transporttjänster. Detta har nu utvecklats till en mer omfattande politik som framgår av den vitbok (Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010 - Vägval inför framtiden[1]) , som syftar till att bevara den effektiva funktion hos EU:s transportsystem, som grundar sig på den inre marknadens filosofi, samtidigt som de nya utmaningar som möter transporttjänsterna beaktas.

Genom rådets förordning 1172/98 möjliggörs också uppgiftsinsamling om vägcabotage. Detta är viktigt efter det att marknaden öppnades den 1 juli 1998 (då tillämpningen av rådets förordning 3118/93 upphörde, enligt vilken uppgifter om vägcabotage insamlades) och det blev möjligt att fortsätta analysen av denna verksamhet och av utvecklingen av transporter på väg i allmänhet.

De uppgifter som insamlats inom ramen för rådets förordning 1172/98 är också ytterst värdefulla för branschorganisationerna inom området för vägtransporter, då en fördjupad kunskap om marknaden kommer att stärka konkurrenskraften hos företagen inom sektorn.

1.3 GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER

Genom rådets förordning 1172/98 tilldelas kommissionen en genomförandebehörighet som skall utövas genom ett kommittéförfarande som fastställs i artiklarna 9 och 10.

Eurostat utnyttjar detta kommittéförfarande stegvis för att anta en uppsättning bestämmelser som omfattar olika aspekter på förordningens genomförande med beaktande av tidigare vunna praktiska erfarenheter. Dessa bestämmelser antas i form av kommissionsförordningar.

I den första av dessa genomförandebestämmelser, kommissionens förordning 2691/1999[2], klargörs bestämmelserna i rådets förordning 1172/98 om landskoder (där det fanns inkonsekvenser i den ursprungliga texten).

I en andra genomförandeförordning, kommissionens förordning 2163/2001[3], definieras de tekniska formerna för uppgiftsöverlämnande, inbegripet datafilernas uppbyggnad, format och metoder för överlämnande. En bestämmelse om tillämpningsföreskrifter för detta område finns i artikel 5.2 i rådets förordning 1172/98.

I den tredje genomförandeförordningen, kommissionens förordning 6/2003[4],fastställs bestämmelser om spridning, inbegripet uppbyggnad av och innehåll i de resultat som skall spridas. Tillämpningsföreskrifter för detta område finns i artikel 6 i rådets förordning 1172/98.

I den senast antagna genomförandeförordningen, kommissionens förordning 642/2004[5], uppställs detaljerade precisionsberäkningar för de uppgifter som insamlats av medlemsstaterna om varutransporter på väg. En bestämmelse om tillämpningsföreskrifter för detta område finns i artikel 4 i rådets förordning 1172/98.

Ett förslag till slutdatum för övergångsperioden för den fullständiga regionala kodningen har också utarbetats för att säkerställa att uppgifter om internationella varutransporter på väg blir tillgängliga på regional nivå. Det har ännu inte varit möjligt att underställa Kommittén för det statistiska programmet detta förslag då erforderliga tekniska hjälpmedel ännu inte är tillgängliga. Tillämpningsföreskrifter för detta område finns i artikel 5.5 i rådets förordning 1172/98.

1.4 TÄCKNING AV MEDLEMSSTATER OCH ANDRA LÄNDER

Rådets förordning 1172/98 gäller direkt och i sin helhet i alla medlemsstater. Den behöver inte införlivas med den nationella lagstiftningen. I förordningen föreskrivs inte något undantag.

Genom Gemensamma EES-kommitténs beslut införlivades år 2002 rådets förordning 1172/98 formellt med bilaga XXI (Statistik) till EES-avtalet[6]. Enligt detta beslut gäller följande:

- Island är undantaget från att överlämna de uppgifter som avses i denna förordning. Första överlämnandet av uppgifter för Norge skall omfatta första kvartalet 2002.

- Liechtenstein skall överlämna de uppgifter som avses i förordningen, men inhämtningen av uppgifter skall enligt överenskommelse med Eurostat anpassas till landets strukturella särdrag när det gäller transporter på väg. I synnerhet får Liechtenstein överlämna uppgifter som endast omfattar fordon som regelbundet utför varutransporter på väg inom EES-staternas territorium. Första överlämnandet av uppgifter för Liechtenstein skall omfatta första kvartalet 2003.

Före utvidgningen år 2004 hade de tio nya medlemsstaterna tillkännagivit sin beredskap att vid anslutningen helt och hållet uppfylla rådets förordning 1172/98. Inga undantag krävdes. Perioden före anslutningen kan i själva verket ses som en övergångsperiod. För många nya medlemsstater innebar detta att fullständigt nya undersökningar av varutransporter på väg infördes som följd av en omgång pilotundersökningar under år 1997 som understöddes inom Phare-programmet. En detaljanalys visade att de flesta undersökningar nu innehåller nästan alla obligatoriska variabler och att urvalsmetodiken är riktig. Fram till slutet av 2004 hade samtliga nya medlemsstater utom en lämnat in uppgifter för åtminstone en period som har kunnat bearbetas med gott resultat (se tabell 2).

Bulgarien och Rumänien har också tillkänngivit sin beredskap att helt och hållet uppfylla rådets förordning 1172/98. Motsvarande undersökningar håller på att utarbetas.

Det förväntas att uppgifter i enlighet med förordningen kommer att överlämnas av Schweiz inom det planerade avtalet mellan EU och Schweiz om statistik, om vilket förhandlingar för närvarande pågår.

2 FÖRORDNINGENS GENOMFÖRANDE

2.1 PROBLEM SOM UPPSTÅTT

2.1.1 Tolkning av förordningen

Som tidigare nämnts överlämnas statistik enligt rådets förordning 1172/98 i form av mikrodata och inte som aggregerade uppgifter i tabellform som enligt det tidigare direktivet var fallet.

Insamlingen av mikrodata har den stora fördelen att mer komplexa analyser blir möjliga än vad som var möjligt när aggregerade uppgifter överlämnades till Eurostat, då variablerna kan korstabuleras och analyseras i många olika kombinationer. Tillång till mikrodata vid Eurostat möjliggör en fullständigare kvalitetskontroll av uppgifterna än vad som var möjligt tidigare. Vid beräkningen av tabellerna vid Eurostat används dessutom en gemensam algoritm för alla medlemsstater, något som inte var fallet när medlemsstaterna själva sammanställde tabellerna.

Överlämnandet av mikrodata innebär emellertid också att en mycket stor mängd konfidentiella uppgifter mottas och bearbetas vid Eurostat. Detta kräver ytterligare betydande personalresurser jämfört med det tidigare direktivet. En ny datortillämpning fick dessutom utvecklas för inmatning och validering av uppgifterna och för generering av tabeller för spridning.

Vart och ett av dessa steg har inneburit en hel del finjusteringar. Eurostat försåg medlemsstaterna med detaljerade rekommendationer om kodningen av uppgifterna, men de flesta av de datafiler som ursprungligen mottogs överensstämde inte med de rekommenderade kraven. Överlämnandet av uppgifterna har därefter förbättrats betydligt för de flesta medlemsstater både när det gäller effektivitet och tidsfrister.

Valideringen och aggregeringen av mikrodata har inneburit att en hel rad metodfrågor måste beaktas. I synnerhet jämförelsen mellan de aggregerade tabeller som beräknats av Eurostat och de tabeller som från samma bakomliggande undersökning beräknats av medlemsstaterna avslöjade ett antal inkonsekvenser som berodde på olika sätt att bearbeta olika frågor.

2.1.2 Åtgärder mot bristande efterlevnad av juridiska skyldigheter

En medlemsstat (Grekland) har underlåtit att till Eurostat överlämna de uppgifter som anges i förordningen. I oktober 2002 inledde kommissionen därför ett överträdelseförfarande. Kommissionen väckte därefter vid domstolen åtal mot Grekland för underlåtenhet att uppfylla skyldigheten, vilket den 11 mars 2004 registrerades som ärende nr C-130/04.

2.1.3 Övergångsåtgärder

2.1.3.1 Frivilliga variabler

I bilaga A till förordningen ingår ett antal variabler vars rapportering är frivillig. Kommissionens avsikt är att så småningom föreslå att vissa av dessa variabler genom kommittéförfarandet i artikel 9 skall bli obligatoriska, efterhand som medlemsstaterna anpassar sina undersökningar till insamlingen av dessa variabler.

2.1.3.2 Regional kodning av pålastnings- och urlastningsställe:

I rådets förordning 1172/98 föreskrivs kodning av pålastnings- och urlastningsställen inom EES till NUTS 3. I artikel 5 föreskrivs emellertid en övergångsperiod under vilken den fullständiga regionala kodningen endast krävs för nationella körningar. Denna övergångsperiod skall upphöra när ”det finns tekniska villkor som gör det möjligt att använda en effektiv regional kodning för såväl nationella som internationella transporter”. Slutdatum för övergångsperioden skall fastställas genom kommittéförfarandet. Kommissionen kommer att föreslå ett slutdatum för övergångsperioden när medlemsstaterna framgångsrikt genomfört den regionala kodningen. Fram till dess förser Eurostat medlemsstaterna med tekniskt stöd till denna regionala kodning.

2.2 EKONOMISKT STÖD TILL MEDLEMSSTATERNA

I artikel 8 i förordningen föreskrivs ekonomiska bidrag till medlemsstaterna under de tre första åren som bidrag till genomförandekostnaderna.

Sammanlagt 832 148 euro utbetalades till medlemsstaterna under perioden 1999-2002. I tabell 1 visas uppdelningen per medlemsstat. Belgien, Spanien, Luxemburg och Förenade kungariket krävde inga ekonomiska bidrag under hela referensperioden. För de medlemsstater som erhöll stöd, var det genomsnittliga beloppet per stöd 30 820 euro.

Enligt artikel 8 får kommissionen föreslå att ytterligare ekonomiska bidrag får utgå under ytterligare en treårsperiod. På grund av de snabba framsteg som gjorts vid genomförandet av förordningen och den oproportionerliga arbetsbelastningen på Eurostat och medlemsstaterna vid administrationen av förhållandevis små stödbelopp avser emellertid kommissionen inte att bevilja några ytterligare ekonomiska bidrag enligt artikel 8.

Tabell 1: Stöd som utbetalats för genomförandet av rådets förordning 1172/98 för referensperioden 1999-2002 (i euro)

Land | 1999 | 2001 | 2002 | Totalt |

BE | isb | isb | isb | isb |

DK | 15 600 | 12 100 | 50 000 | 77 700 |

DE | 55 800 | 37 900 | 50 000 | 143 700 |

EL | 18 500 | isb | isb | 18 500 |

ES | isb | isb | isb | isb |

FR | 30 000 | 88 000 | isb | 118 000 |

IE | isb | 13 300 | isb | 13 300 |

IT | 54 200 | 36 721 | 51 871 | 142 792 |

LU | isb | isb | isb | isb |

NL | isb | 13 600 | 40 000 | 53 600 |

AT | 18 400 | 13 900 | 49 000 | 81 300 |

PT | 21 200 | 34 037 | 32 624 | 87 861 |

FI | 16 300 | 22 465 | 11 155 | 49 920 |

SE | 16 700 | 19 050 | 9 725 | 45 475 |

UK | isb | isb | isb | isb |

Totalt | 246 700 | 291 073 | 294 375 | 832 148 |

isb: inget stöd begärt

2.3 UPPNÅDDA RESULTAT

2.3.1 Överlämnande av uppgifter till Eurostat

I artikel 5 krävs att överlämnandet av uppgifter för varje observationskvartal skall äga rum inom fem månader från slutet av det berörda kvartalet. Tidsfristen iakttogs inte i början av genomförandeprocessen medan medlemsstaterna anpassade sina undersökningar till den nya förordningen. Sedan 2003 har emellertid de flesta medlemsstater gjort avsevärda ansträngningar för förordningens genomförande och överlämnar nu uppgifter inom tidsfristen.

De tekniska detaljerna om hur uppgifterna skall överlämnas fastställs i kommissionens förordning (EG) 2163/2001 till vilken hänvisas ovan. Uppgifterna överlämnas till Eurostat i elektroniskt format och bearbetas i en säker omgivning med begränsat tillträde. Detaljerade valideringsförfaranden tillämpas för att analysera kvaliteten hos de överlämnade uppgifterna. Valideringsrapporter sänds till medlemsstaterna där de viktigaste felen framläggs och där överlämnandet av korrigerade uppgiftsuppsättningar krävs. De uppgifter som genomgår valideringskontrollerna inmatas därefter i databasen. Denna process kan upprepas tills alla fel korrigerats. Valideringsförfarandena genomgår kontinuerliga förbättringar. Det nuvarande läget för uppgiftsmottagning och inmatning framgår av tabell 2.

Tabell 2: Tillgång till uppgifter den 3.11.2004 (i % av inmatade poster)

OK | Uppgifterna helt (100%) införda i produktionsdatabasen (PERT) |

AD | Uppgifterna överförda enligt det f.d. direktivet |

Validerade mikrodata aggregeras därefter för framställning av statistiska tabeller för spridning.

Som en ytterligare kontroll beslöts att det skulle göras jämförelser mellan de tabeller som upprättats från de aggregat som erhållits hos Eurostat och tabellerna från de nationella aggregaten. Genom att ytterligare inkonsekvenser avslöjades, blev på detta sätt ett antal metodproblem klarlagda som fortfarande förelåg i de nationella uppgiftssamlingarna och kvaliteten i den statistik som framställts enligt förordningen förbättrades betydligt.

2.3.2 Eurostats metodiska riktlinjer till medlemsstaterna

Eurostat har utgivit en handledning[7] för att förse de medlemsstater och kandidatländer som är engagerade i genomförandet av förordningen med riktlinjer. Handledningen kommer att uppdateras regelbundet för att införa de senaste upplysningar, dokumentationer eller riktlinjer som rör insamlandet av denna statistik. Eurostat har också givit medlemsstaterna och kandidatländerna bilateralt stöd inom de särskilda områden som rör genomförandet och som förorsakat särskilda problem. Dessa områden har införts i handledningen om de är av allmänt intresse.

Upplysningarna i handledningen är utformade på följande sätt:

Del A: rekommendationer till urvalsundersökningar av varutransporter på väg

I del A i handledningen ges allmänna riktlinjer för hur undersökningar av varutransporter på väg skall utföras för att insamla de uppgifter som krävs i rådets förordning 1172/98. Den omfattar de principer och metoder som kan användas och som används och handlar om både utformning av nya undersökningar och omläggning av pågående undersökningar.

Del B: rekommendationer till variablerna - definitioner och förklarande noter

I del B i handledningen ges en systematisk referens till alla variabler i förordningen med definitioner, tilläggsförklaringar och rekommendationer.

Där ges också ytterligare upplysningar om sådana ämnen som precisionsstandarder och uppgiftstäckning.

Del C: bestämmelser om överlämnande av uppgifter till Eurostat och rekommendationer till spridning

I del C i handledningen ges riktlinjer för de tekniska aspekterna på överförande av uppgifter till Eurostat. Den omfattar sådana ämnen som uppgifternas struktur, posternas format, filnamn och elektronisk uppgiftsöverföring. Den ger också upplysningar om uppgiftsvalidering hos Eurostat, om aggregering av uppgifter i övergångs- och standardtabeller och slutligen om Eurostats spridning av uppgifter.

Eurostat har också upprättat ett dokument Methodologies used in surveys of road freight transport in Member States and candidate countries[8] , där de upplysningar sammanställs som länderna tillhandahåller om de metoder som i enlighet med artikel 7 i förordningen använts i undersökningarna av varutransporter på väg.

2.3.3 Uppgifter som sprids av Eurostat

Som följd av antagandet av kommissionens förordning 6/2003 där detaljerade bestämmelser föreskrivs för de uppgifter i rådets förordning som får spridas, inmatas alla tillgängliga uppgifter i referensdatabasen NewCronos så snart de validerats. Användarna kan sålunda erhålla statistiska tabeller över uppgifter som överlämnats enligt förordningen och som omfattar perioden från och med 1999 och framåt (se tabell 2).

På grundval av den statistik som insamlats enligt förordningen har Eurostat också framställt fem korta skrifter i serien Statistics in Focus som täcker följande ämnen:

- allmänna tendenser inom varutransporter på väg

- cabotage

- transport av farligt gods.

Denna skriftserie kommer att fortsättningsvis utkomma regelbundet.

Medlemsstaterna är aktivt engagerade i valideringen av dessa skrifter.

Bilagan innehåller ett urval av statistiska tabeller.

3 SLUTSATSER

Erfarenheterna av genomförandet av rådets förordning 1172/98 har i allmänhet varit goda. En hel del arbete och resurser har satsats på att upprätta ett helt nytt system. Alla de problem som är förknippade med överlämnande, inmatning och validering av uppgifterna och tolkning av förordningen har angripits och de flesta av dem har lösts. De frågor som rör spridning och de därmed besläktade problemen med sekretess har också avtalats och spridningen av uppgifter har inletts.

3.1 UTVECKLINGEN PÅ KORT SIKT

På kort sikt kommer såväl spridningen av nya variabler och tidsserier för de huvudvariabler som rör vägtransportstatistiken som anslutningsländernas genomförande av förordningen att prioriteras. Som framgår av punkt 1.4 förväntas det att dessa länder vid anslutningen kommer att kunna genomföra alla bestämmelserna i förordningen.

Som framgår av punkt 1.3 förbereds förslag till kommissionsförordningar om precisionsstandarder och om slutdatum för övergångsperioden för den fullständiga regionala kodningen.

Som framgår av punkt 2.2 avser kommissionen inte att ge medlemsstaterna ytterligare ekonomiska bidrag enligt artikel 8. För de nya medlemsstaterna och för de återstående kandidatländerna är ekonomiskt stöd i princip tillgängligt ur de medel som avsatts för utvidgningsprocessen.

3.2 UTVECKLINGEN PÅ LÅNG SIKT

3.2.1 Omfattningen av fordon under trösklarna

Enligt artikel 1 i förordningen får vägtransporter med fordon under fastställda vikttrösklar undantas från rapportskyldigheten för att minska undersökningskostnaderna i medlemsstaterna. Några medlemsstater insamlar inte desto mindre delar av dessa uppgifter för sina egna behov. Det är bekant att dessa mindre vägtransportfordon står för en förhållandevis liten andel av transporterna mätt i ton och tonkilometer och att uteslutandet av dem endast får ringa inverkan på kvaliteten i denna statistik. Mindre vägtransportfordon står emellertid för en stor andel av vägtrafiken (mätt i fordonskilometer). Det kommer därför att i framtiden bli viktigt att i detalj analysera dessa trösklars inverkan på kvaliteten i alla de uppgifter som erhålls enligt förordningen. Det torde bli önskvärt att föreslå någon form av reglerad insamling av uppgifter om fordon under nuvarande vikttrösklar.

3.2.2 Omfattningen av icke-EU-fordon

I enlighet med artikel 1 utgår insamlingen av uppgifter enligt förordningen från begreppet ’nationalitet’ i den meningen att den omfattar de fordon som är registrerade i de rapporterande länderna. Detta begrepp krävdes för att möjliggöra nationella undersökningar och för att undvika insamling av uppgifter vid nationella gränser inom EU. Statistiken för andra transportmedel utgår emellertid från ett annat begrepp, nämligen ’territorialitet’. För vägtransporter skulle detta avspegla det totala flödet av varor och fordon som inkommer i, lämnar eller färdas i ett land oavsett transportfordonets nationalitet. Enligt förordningen är uppgifter om sådana varor som transporteras i de rapporterande länderna av fordon som är registrerade i andra länder endast tillgängliga om dessa andra länder är medlemsstater i EU. Efterhand som fler länder ansluter sig till Europeiska unionen kommer Eurostat att kunna få en mer ingående bild av de varor som transporteras i Europeiska unionen, oavsett transportfordonets nationalitet, även om bilden aldrig kommer att bli fullständig. För att ge en fullständig bild av varutransporter på väg inom EU:s territorium, kan ytterligare åtgärder behöva vidtas för att insamla uppgifter om transporter som företas av fordon registrerade utanför EU.

BILAGA: Urval av statistiska tabeller

Tabell 3: Nationella transporter, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

** | Sedan 2002 har Spanien också i sin undersökning infört sifferuppgifter om varutransporter inom samma stad, något som lett till en mycket signifikant ökning av sifferuppgifterna för nationella transporter. |

*** | Sedan 2000 har Portugal endast rapporterat transporter för ’annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

**** | I summan ingår ej Grekland (1999 – 2003) och Italien, Nederländerna och Portugal (2003). |

Tabell 4: Totala internationella transporter (med och utan last samt tredjelandshandelstransporter och cabotage), 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

** | Sedan 2000 har Portugal endast rapporterat transporter för ’annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

*** | 1999 års sifferuppgifter för Sverige omfattar inte cabotage. |

**** | I summan ingår ej Grekland (1999 – 2003) och Italien, Nederländerna och Portugal (2003). |

Tabell 5: Internationella transporter (utom tredjelandshandelstransporter och cabotage) – med och utan last, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

** | Sedan 2000 har Portugal endast inrapporterat transporter för ’annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

*** | I summan ingår ej Grekland (1999 – 2003) och Italien, Nederländerna och Portugal (2003). |

Tabell 6: Tredjelandshandelstransporter utförda av transportföretag från rapporterande länder, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

DK | 436 | 607 | 573 | 432 | 598 | 2.24% |

DE | 4 355 | 4 087 | 5 109 | 5 964 | 5 907 | 22.17% |

FR | 2 957 | 2 158 | 1 774 | 1 414 | 846 | 3.18% |

IE | 354 | 562 | 371 | 445 | 296 | 1.11% |

IT | 509 | 412 | 610 | 528 | : | : |

LU | 3 436 | 4 436 | 4 647 | 4 254 | 4 548 | 17.07% |

NL | 8 245 | 8 455 | 8 020 | 8 570 | : | : |

AT | 5 827 | 5 676 | 6 006 | 6 393 | 6 289 | 23.61% |

PT** | 688 | 784 | 1 333 | 1 751 | : | : |

FI | 103 | 231 | 82 | 159 | 98 | 0.37% |

SE | 17 | 318 | 348 | 571 | 646 | 2.42% |

UK | 293 | 223 | 238 | 214 | 269 | 1.01% |

** | Sedan 2000 har Portugal endast inrapporterat transporter för ’annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

*** | I summan ingår ej Grekland (1999 – 2003) och Italien, Nederländerna och Portugal (2003). |

Tabell 7: Cabotage som utförts inom EU av transportföretag, registrerade i medlemsstaterna 2003 – i 1 000 tonkilometer

* | I summan ingår ej Grekland, Italien, Nederländerna och Portugal. |

- | ej tillämpbart |

Tabell 8: Cabotage som utförts utanför EU av transportföretag registrerade i medlemsstaterna 2003 – i 1 000 tonkilometer

Cabotage som utförts i: |

Cabotage som utförts av transportföretag från: | CH | NO | ACC | Övriga ** | Totalt utanför EU |

BE | 2 679 | - | 5 354 | 1 318 | 9 350 |

DK | - | 50 035 | - | - | 50 035 |

DE | 33 412 | :C | 19 351 | 13 823 | 79 243 |

EL | : | : | : | : | : |

ES | - | - | - | 4 172 | 4 172 |

FR | :C | - | - | 8 202 | 10 060 |

IE | - | - | - | - | - |

IT | : | : | : | : | : |

LU | 3 331 | :C | 1 264 | 271 | 5 708 |

NL | : | : | : | : | : |

AT | 3 224 | :C | 6 219 | 203 | 9 919 |

PT | : | : | : | : | : |

FI | - | :C | - | - | 6 686 |

SE | - | 49 111 | - | - | 49 111 |

UK | - | - | - | - | - |

Totalt* | 44 504 | 119 605 | 32 188 | 27 989 | 224 286 |

:c | konfidentiellt |

* | I summan ingår ej Grekland, Italien, Nederländerna och Portugal. |

- | ej tillämpbart |

Tabell 9: Cabotage som utförts av transportföretag från rapporterande länder, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

DK | 102 | 248 | 187 | 132 | 191 | 2.32% |

DE | 1 533 | 1 408 | 1 688 | 1 602 | 1 565 | 19.00% |

EL | : | : | : | : | : | : |

ES | 271 | 246 | 350 | 586 | 749 | 9.09% |

FR | 756 | 815 | 607 | 530 | 551 | 6.69% |

IE | 416 | 725 | 537 | 420 | 491 | 5.97% |

IT | 350 | 273 | 599 | 671 | : | : |

LU | 1 039 | 1 230 | 1 556 | 1 984 | 2 044 | 24.82% |

NL | 1 632 | 1 697 | 2 002 | 1 810 | : | : |

AT | 222 | 345 | 449 | 440 | 455 | 5.52% |

PT | 99 | 40 | 148 | 187 | : | : |

FI | 35 | 49 | 46 | 30 | 25 | 0.30% |

SE* | : | 119 | 164 | 165 | 230 | 2.79% |

UK | 44 | 110 | 59 | 85 | 68 | 0.83% |

Totalt** | 7 436 | 8 672 | 10 029 | 10 868 | 8 237 | 100.00% |

* | Inga uppgifter om cabotage har inrapporterats från Sverige för 1999. |

** | I summan ingår ej Grekland (1999-2003), Sverige (1999) samt Italien, Nederländerna och Portugal (2003). Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

Tabell 10: Cabotage som utförs av transportföretag från alla EU:s medlemsstater* efter land där cabotage ägt rum, 1999-2003 - i 1 000 tonkilometer

DK | 40 | 52 | 100 | 109 | 118 | 1.44% |

DE | 2 535 | 2 571 | 2 648 | 3 032 | 1 720 | 20.88% |

EL | 7 | 64 | 79 | 102 | 47 | 0.57% |

ES | 537 | 411 | 600 | 643 | 320 | 3.89% |

FR | 1 488 | 2 074 | 2 657 | 3 299 | 3 096 | 37.59% |

IE | 5 | 25 | 10 | 14 | 5 | 0.06% |

IT | 933 | 714 | 888 | 754 | 820 | 9.95% |

LU | 11 | 9 | 16 | 24 | 6 | 0.08% |

NL | 171 | 225 | 266 | 295 | 215 | 2.62% |

AT | 142 | 217 | 291 | 217 | 189 | 2.30% |

PT | 30 | 42 | 30 | 35 | 31 | 0.38% |

FI | 0 | 2 | 32 | 2 | 7 | 0.08% |

SE | 236 | 210 | 217 | 203 | 179 | 2.17% |

UK | 712 | 1 325 | 1 292 | 1 465 | 1 070 | 12.99% |

CH | 44 | 50 | 79 | 66 | 45 | 0.54% |

NO | 12 | 50 | 51 | 83 | 120 | 1.45% |

Andra | 113 | 162 | 159 | 88 | 60 | 0.73% |

Totalt* | 7 436 | 8 672 | 10 029 | 10 868 | 8 237 | 100.00% |

* | Utan cabotage, utförd av åkerier från Grekland (1999-2003), Sverige (1999), samt Italien, Nederländerna och Portugal (2003) |

Tabell 11: Transport av farligt gods per rapporterande land 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

DK | 887 | 853 | 827 | 998 | 780 | 1.44% |

DE | 12 261 | 12 782 | 13 437 | 12 034 | 12 777 | 23.61% |

EL | : | : | : | : | : | : |

ES | 8 998 | 10 690 | 10 300 | 12 036 | 12 185 | 22.52% |

FR | 8 328 | 7 607 | 8 132 | 8 471 | 8 797 | 16.26% |

IE | 597 | 954 | 1 139 | 1 094 | 1 414 | 2.61% |

IT | 10 875 | 10 894 | 11 086 | 10 523 | : | : |

LU | 200 | 189 | 245 | 337 | 327 | 0.60% |

NL | 950 | 848 | 2 123 | 1 680 | : | : |

AT | 960 | 924 | 1 064 | 985 | 1 132 | 2.09% |

PT* | 1 571 | 1 276 | 1 775 | 1 730 | : | : |

FI | 1 946 | 2 077 | 2 427 | 2 253 | 2 401 | 4.44% |

SE | : | 1 779 | 1 623 | 2 009 | 1 778 | 3.29% |

UK | 10 790 | 11 654 | 10 655 | 10 178 | 9 899 | 18.29% |

Totalt** | 61 131 | 66 072 | 69 010 | 68 107 | 54 113 | 100.00% |

* | Sedan 2000 har Portugal endast inrapporterat sifferuppgifter om transporter för ’annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

** | I summan ingår ej Grekland (1999-2003), Sverige (1999) samt Italien, Nederländerna och Portugal (2003). |

Tabell 12: Transport av farligt gods i alla EU:s medlemsstater*, per typ av farligt gods, 1999-2003 – i miljoner tonkilometer

Gaser (komprimerade, flytande, tryckupplösta) | 7 792 | 8 562 | 8 504 | 8 969 | 6 675 | 12.33% |

Brandfarliga vätskor | 36 098 | 37 908 | 40 775 | 39 632 | 31 520 | 58.25% |

Brandfarliga fasta ämnen | 986 | 1 262 | 1 092 | 1 192 | 793 | 1.47% |

Självantändande ämnen | 2 049 | 2 470 | 2 129 | 2 647 | 2 132 | 3.94% |

Ämnen som utvecklar brandfarliga gaser (vid kontakt med vatten) | 217 | 156 | 231 | 115 | 160 | 0.30% |

Oxiderande ämnen | 1 371 | 1 953 | 1 592 | 1 621 | 1 841 | 3.40% |

Organiska peroxider | 170 | 152 | 160 | 246 | 239 | 0.44% |

Giftiga ämnen | 1 229 | 1 595 | 1 568 | 1 423 | 1 304 | 2.41% |

Smittsamma ämnen | 197 | 198 | 321 | 185 | 91 | 0.17% |

Radioaktiva ämnen | 65 | 100 | 36 | 62 | 53 | 0.10% |

Frätande ämnen | 7 360 | 7 880 | 7 992 | 7 721 | 6 125 | 11.32% |

Övriga farliga ämnen | 3 252 | 3 224 | 4 056 | 3 453 | 2 736 | 5.06% |

Okänt farligt gods | 70 | 107 | 115 | 97 | - | - |

Totalt* | 61 132 | 66 072 | 69 011 | 68 106 | 54 115 | 100.00% |

* | Med undantaget Grekland (1999-2003), Sverige (1999) samt Italien, Nederländerna och Portugal (2003). Portugal har sedan 2000 bara rapporterat ’transport för annans räkning’. Totalsumman beräknades på grundval av andelen transporter för ’egen räkning’ för 1999. |

Figur 1: Transport av farligt gods i EU-15*, andelar per typ av farligt gods 2003, i tonkilometer

[pic]

* Samma fotnoter som för tabell 12.

[1] Europeiska kommissionens vitbok: Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010 - Vägval inför framtiden; Luxemburg, 2001, ISBN 92-894-0341-1.

[2] Kommissionens förordning (EG) nr 2691/1999 av den 17 december 1999 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG) nr 1172/98 om statistikrapportering om varutransporter på väg, EGT L 326, 18.12.1999, s. 39.

[3] Kommissionens förordning (EG) nr 2163/2001 av den 7 november 2001 om tekniska former för överlämnande av statistiska uppgifter om varutransporter på väg, EGT L 291, 8.11.2001, s. 13.

[4] Kommissionens förordning (EG) nr 6/2003 av den 30 december 2002 om spridning av statistik om varutransport på väg, EGT L 1, 4.1.2003, s. 45.

[5] Kommissionens förordning (EG) nr 642/2004 av den 6 april 2004 om tillförlitlighetskrav för uppgifter som insamlats i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1172/98 om statistikrapportering om varutransporter på väg, EUT L 102, 7.4.2004, s. 26.

[6] Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 64/2002 av den 31 maj 2002 om ändring av bilaga XXI (Statistik) till EES-avtalet, EGT L 238, 5.9.2002, s. 34.

[7] Handledning för genomförandet av rådets förordning 1172/98 om statistik om varutransporter på väg, Eurostat, Luxemburg, i samlingen ”Methods and Nomenclatures”, 2003.

[8] Skall offentliggöras 2004 i samlingen ”Methods and Nomenclatures”

Brandfarliga vätskor

58 %

Övrigt

10 %

Övriga farliga

ämnen

5 %

Frätande ämnen

11 %

Självantändande ämnen

4 %

Gaser (komprimerade,

flytande, tryckupplösta)

12 %