P9_TA(2021)0338

Inverkan på fiskerisektorn av havsbaserade vindkraftsparker och andra system för förnybar energi

Europaparlamentets resolution av den 7 juli 2021 om inverkan på fiskerisektorn av havsbaserade vindkraftsparker och andra system för förnybar energi (2019/2158(INI))

(2022/C 99/10)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 11 december 2019Den europeiska gröna given (COM(2019)0640),

— med beaktande av EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030, i kommissionens meddelande av den 20 maj 2020EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 – Ge naturen större plats i våra liv (COM(2020)0380),

— med beaktande av kommissionens rekommendationer från maj 2020 om positivt samspel mellan vindkraftsparker till havs och fisket,

— med beaktande av kommissionens rapport av den 11 juni 2020 om den blå ekonomin 2020,

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 17 september 2020Höjning av Europas klimatambition för 2030 – Investering i en klimatneutral framtid till förmån för våra medborgare (COM(2020)0562),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 19 november 2020En EU-strategi för att utnyttja potentialen i havsbaserad förnybar energi för en klimatneutral framtid (COM(2020)0741),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (ramdirektiv om en marin strategi) (1),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/89/EU av den 23 juli 2014 om upprättandet av en ram för havsplanering (2) (havsplaneringsdirektivet),

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (3),

— med beaktande av det avtal som antogs vid den 21:a partskonferensen (COP21) för FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) i Paris den 12 december 2015 (Parisavtalet),

— med beaktande av sin resolution av den 16 januari 2018 om internationell världshavsförvaltning: en agenda för havens framtid i samband med målen för hållbar utveckling till 2030 (4),

— med beaktande av EMODnets kartläggning av mänsklig aktivitet och fartygstäthet 2019 och kartläggningen av förnybar energiutvinning till havs 2018 från Ospars system för data- och informationsförvaltning,

— med beaktande av yttrandet från den rådgivande nämnden för Nordsjön av den 28 december 2020 om samspelet mellan vindkraftsparker till havs och fiskeriverksamhet,

— med beaktande av sin ståndpunkt antagen vid första behandlingen den 24 juni 2021 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna (EG) nr 401/2009 och (EU) 2018/1999 (Europeisk klimatlag) (5),

— med beaktande av den av fiskeriutskottet (PECH) beställda studien av de 12 november 2020 om hur havsbaserad vindkraft och andra marina förnybara energikällor påverkar det europeiska fisket,

— med beaktande av artikel 54 i arbetsordningen,

— med beaktande av yttrandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi,

— med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet (A9-0184/2021), och av följande skäl:

A. EU:s mål är att bli klimatneutralt senast 2050 i linje med målen i den gröna given. Kommissionen har föreslagit ett mål om att minska utsläppen av växthusgaser med minst 55 % fram till 2030, medan parlamentet har efterlyst ett mål om en minskning av växthusgasutsläppen med 60 % fram till 2030. Energi från havsbaserade förnybara energikällor är ett av de alternativ som står till buds för medlemsstaterna för att uppnå detta mål. Sådan energi bör spela en viktig roll i arbetet för att uppnå målen genom en integrerad strategi som tar hänsyn till de tre pelarna för hållbarhet.

B. EU har enligt fördragen ansvar för att säkerställa försörjningstryggheten medan medlemsstaterna är ansvariga för att fastställa strukturen för den egna energiförsörjningen och för val av energikällor, under förutsättning att EU:s mål att uppnå klimatneutralitet senast 2050 respekteras.

C. Enligt kommissionens beräkningar kommer 30 % av EU:s elbehov 2050 att tillgodoses av havsbaserad vindkraft, vilket motsvarar en ökning av den havsbaserade vindkraftskapaciteten från nuvarande 12 GW i EU-27 till målet 300 GW år 2050. Enligt kommissionens beräkningar kommer efterfrågan att nå 40 GW havsenergikapacitet till år 2050.

D. Enligt artikel 194 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) måste EU:s energipolitik säkerställa att energimarknaden fungerar, säkra energiförsörjningen i unionen, främja energieffektivitet, energibesparingar och utveckling av nya och förnybara energikällor samt främja sammankoppling av energinät. Fastställandet av medlemsstaternas energimix är fortfarande nationell behörighet, och därför är energimixerna fortfarande mycket varierande.

E. Haven i norr (Nordsjön, Östersjön och Nordostatlanten) står för mer än 85 % av all havsbaserad vindkraft i EU-27:s vatten.

F. Medlemsstaternas och de europeiska havsområdenas geografiska särdrag varierar kraftigt inom EU. Utvecklingen av havsbaserade vindkraftsparker och andra förnybara energisystem är för närvarande koncentrerad till Nordsjön och Östersjön, där förhållandena är gynnsammare. I framtiden kommer det även att råda stora skillnader mellan de olika havsområdena och medlemsstaterna när det gäller huruvida det är möjligt eller lämpligt att inrätta havsbaserade anläggningar för förnybar energi, eller att öka deras storlek eller kapacitet.

G. Enligt handels- och samarbetsavtalet mellan EU och Förenade kungariket har EU:s fiskefartyg fortsatt tillträde till Förenade kungarikets vatten, och vice versa, och de fortsätter därmed att dela det europeiska havsområde som för närvarande innehåller 110 havsbaserade vindkraftsparker med över 5 000 vindkraftverk.

H. Vindkraftsproduktionen kan vara ojämn och instabil på grund av föränderliga väderförhållanden.

I. Möjligheterna till lagring av vindkraft är fortfarande mycket begränsade.

J. Andra förnybara energikällor till havs, såsom vågteknik, tidvattenteknik, termisk teknik, flytande solcellsanläggningar och användning av alger för att producera biobränslen, spelar en viktig roll i kommissionens strategi för havsbaserad förnybar energi, även om det för närvarande inte finns några storskaliga anläggningar i drift. De kan bidra till att man uppnår klimatneutralitet och ett starkare europeiskt ledarskap samt skapa nya arbetstillfällen. Det är nödvändigt att fortsätta med forskning och innovation eftersom andra former av havsbaserad förnybar energi skulle kunna vara lovande och lämpligare i vissa områden och ha mindre inverkan på fiskeverksamheten, fiskbestånden och havsmiljön.

K. Havsbaserade vindkraftverk har en genomsnittlig livslängd på 25–30 år. Väldigt få kraftverk har hittills avvecklats och återvinning är fortfarande en mycket komplex historia, där 85–90 % av ett nedmonterat vindkraftverk återvinns. En långsiktig vision baserad på cirkulär ekonomi och livscykeltänkande krävs för att bedöma effekterna på annan verksamhet, till exempel fiske, och på lokalsamhällen och ekosystem, i slutet av projektet. Miljödesign, med specifika material och särskild utformning av infrastrukturen, kan främja utvecklingen av lokal biologisk mångfald. Metoder för återvinning eller bibehållande av infrastrukturer som konstgjorda rev måste beaktas i ett tidigt skede av projektets utformning.

L. Det mest kostnads- och utrymmeseffektiva sättet att nå det uppsatta målet för havsbaserad vindkraftskapacitet till 2050 är att använda samma havsområde för flera olika ändamål, genom strategier inriktade på ömsesidig nytta, där de olika verksamheterna gynnar varandra, eftersom samexistensen av verksamheter kan ha positiva effekter på miljön och den socioekonomiska situationen.

M. Konkurrensen ökar mellan olika sätt att använda kust- och havsområdena, där man ofta tenderar att försumma historiska användningsområden av uppenbar historisk, kulturell, social och ekonomisk betydelse, såsom fiske.

N. I direktivet om fysisk planering i kust- och havsområden anges att medlemsstaterna måste ta hänsyn till samspelet mellan olika verksamheter och användningsområden, såsom vattenbruk, fiske, anläggningar och infrastrukturer för produktion av energi från förnybara energikällor samt undervattenskablar, och främja samexistens mellan relevanta verksamheter, med ett ekosystembaserat tillvägagångssätt.

O. Genom sin fysiska planering i kust- och havsområdena bör medlemsstaterna sträva efter att bidra till hållbar utveckling i sektorerna för havsbaserad energi, sjötransport, fiske och vattenbruk samt till bevarande, skydd och förbättring av miljön, inklusive motståndskraft mot klimatförändringarnas effekter. I detta avseende bör fiskeri- och vattenbruksintressen ägnas särskild uppmärksamhet och inte marginaliseras när medlemsstaterna fortsätter sitt arbete med nationella planer för fysisk planering i kust- och havsområden och efterföljande översyner av dessa planer.

P. I kommissionens föreslagna EU-strategi för biologisk mångfald påpekas att ”EU kommer att prioritera lösningar som t.ex. havsenergi och havsbaserad vindkraft som också möjliggör regenerering av fiskbestånd”, medan en nyligen publicerad studie från generaldirektoratet för EU-intern politik (6) visar att ”potentiella fördelar för fisket till följd av anläggningar för förnybar energi till havs inte är tillräckligt väl utredda och empiriska bevis saknas”.

Q. I sitt meddelande En EU-strategi för att utnyttja potentialen i havsbaserad förnybar energi för en klimatneutral framtid uppmanade kommissionen de offentliga myndigheterna att på ett tidigt stadium planera den långsiktiga utvecklingen av havsbaserad förnybar energi, bedöma den miljömässiga, sociala och ekonomiska hållbarheten, säkerställa samexistens med annan verksamhet, t.ex. fiske och vattenbruk, och säkerställa att allmänheten godtar planerade utbyggnader.

R. Fisket har relativt liten betydelse för BNP, men är mycket viktigt för fiskesamhällena i många medlemsstater.

S. Omkring 80 % av alla fiskefartyg i EU sysslar med småskaligt fiske, främst familjeföretag som är verksamma sedan flera generationer tillbaka och som huvudsakligen bedriver kustnära fiske.

T. Den samlade utvecklingen av nuvarande och framtida anläggningar för havsbaserad förnybar energi har störst inverkan på fiskeverksamhet där man fiskar efter bottenlevande arter och kräftdjur.

U. Utnyttjande av havet för energiändamål, samtidigt som man ser till att miljön skyddas och fisket och andra ekonomiska verksamheter utvecklas på ett hållbart sätt, kräver gemensam planering och noggrann helhetsbedömning av kumulativa effekter, inbegripet socioekonomiska konsekvenser.

V. Det behövs ytterligare forskning om hur vindkraftsparker och andra havsbaserade förnybara energikällor påverkar havsmiljön och fiskeresurserna.

W. Parlamentet insisterar på att unionens klimatmål för 2030 måste vara en 60-procentig minskning av växthusgasutsläppen i hela ekonomin jämfört med 1990.

X. EU:s havsbaserade vindkraftsresurser måste utforskas och projekt för havsbaserad förnybar energi måste främjas på ett sätt som är förenligt med övriga sätt att använda kust-och havsområdena, i synnerhet fiskeverksamhet. Därvid måste man eftersträva synergier och skydda den biologiska mångfalden.

Y. Det är viktigt med observation och empirisk analys av fiskemetoderna före, under och efter byggandet av vindkraftsparker för att öka kunskapen om samexistens.

Z. Plattformar för havsbaserade anläggningar för förnybar energi kan dra till sig marina arter och fungera som konstgjorda rev.

AA. Internationella hydrografiska organisationen rekommenderar att man undviker fiske närmare än 0,25 sjömil (463 meter) på ömse sidor av en undervattenskabel för att minimera riskerna.

1. Europaparlamentet pekar på vikten av att undvika de havsbaserade vindkraftverkens potentiella långsiktiga negativa effekter på vissa ekosystem, fiskbestånd och biologisk mångfald, och följaktligen på fiskeriverksamhet som helhet. Parlamentet betonar behovet av en livscykelinriktad syn på deras utveckling, från konstruktion till drift och avveckling, och därför är det viktigt med noggranna och detaljerade studier för att bedöma effekterna av befintliga havsbaserade vindturbiner.

2. Europaparlamentet betonar att havsbaserad förnybar energi bör användas så att den skapar möjligheter för annan verksamhet, med hjälp av en strategi som ger gemensamma miljömässiga, sociala och ekonomiska fördelar och gynnar fiskare och lokalsamhällen.

3. Europaparlamentet påpekar att havsbaserad förnybar energi endast är hållbar om den inte har någon negativ inverkan på miljön eller på den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen, särskilt i regioner som är beroende av fisket.

4. Europaparlamentet är bekymrat över bristen på forskning om avveckling av havsbaserade vindkraftverk och om hur avvecklingen påverkar miljön.

5. Europaparlamentet upprepar att det är medlemsstaterna själva som beslutar om nationell energimix och energiteknik.

6. Europaparlamentet poängterar att förnybar energi och energieffektivitet är några av de viktigaste förutsättningarna för att skapa en ekonomi med nettonollutsläpp. För att uppnå målet om andelen förnybar energi 2030 måste man i motsvarande grad bygga ut infrastrukturkapaciteten för havsbaserad förnybar elektricitet och öka produktionen.

7. Europaparlamentet framhåller att förnybart väte, inbegripet från vind- och solenergi, är en potentiellt viktig faktor i arbetet för att uppnå unionens klimatneutralitetsmål.

8. Europaparlamentet betonar att flytande vindkraftsparker potentiellt kan anläggas på djupt vatten, vilket öppnar möjlighet för att utveckla vindkraft i många fler områden, som dessutom är mindre synliga från land. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att stödja utbyggnad och kommersiell tillämpning av teknik för flytande havsbaserad vindkraft, som har ännu mindre inverkan på fisket.

9. Europaparlamentet betonar att man måste minimera riskerna för att en storskalig utbyggnad av havsbaserade vindkraftsparker påverkar havsområdets fysiska funktioner, särskilt havsströmmar och luftströmmar, som kan bidra till blandning av den stratifierade vattenpelaren och följaktligen påverka näringscykeln, våggenerering, tidvattensamplituder och bottentransport av sediment. Effekterna måste övervakas noga. Infraljud från roterande blad skulle kunna driva bort fisk och marina däggdjur från vindkraftsparken, och elektromagnetiska fält från undervattenskablar, liksom undervattensbuller från slagpålning, skulle kunna ha mycket negativ inverkan på kräftdjur och det marina livet. Parlamentet betonar i detta avseende vikten av ytterligare utveckling och forskning om hur dessa negativa effekter kan undvikas och begränsas.

10. Europaparlamentet noterar vikten av att tillämpa bästa praxis för att minimera störningar och begränsa skador på ekosystem i planerings-, drifts- och avvecklingsfaserna för havsbaserad verksamhet.

11. Europaparlamentet anser att inrättandet av enheter för produktion av havsbaserad förnybar energi måste integreras med och följa varje lands utvecklingsstrategier och energisuveränitet, samtidigt som man ligger i linje med målen för den gröna given.

12. Europaparlamentet betonar vikten av att ta hänsyn till morfologiska och geografiska särdrag i områden där havsbaserade vindkraftsparker ska byggas.

13. Europaparlamentet anser att beslut om utbyggnad av infrastruktur för produktion av havsbaserad förnybar energi bör bygga på de bästa vetenskapliga bedömningarna om de därmed förbundna effekterna och bör involvera alla berörda parter i utnyttjandet av de områden som ska tas i bruk, särskilt de berörda fiskesamhällena och deras organisationer.

14. Europaparlamentet betonar vikten av att undersöka de potentiella effekterna, såsom konstgjorda reveffekter av förnybara havsbaserade system, på det marina livet och fisket, vilka skulle kunna begränsas till driftsfasen, och att undersöka hur avvecklingen kan genomföras på ett sådant sätt att dess fördelar inte bara är tillfälliga. Parlamentet understryker att man vid avveckling av havsbaserade vindkraftsparker måste lämna platserna i ett skick som medger fiskeverksamhet, om sådan var tillåten före uppförandet eller under driftsfasen, och som skyddar och respekterar miljön.

15. Europaparlamentet påpekar att havsbottnens utformning måste beaktas vid utbyggnaden av vindkraftsparker till havs, så att man inte bygger infrastruktur där det finns risk för att de lokala livsmiljöerna och det lokala ekosystemet rubbas.

16. Europaparlamentet föreslår att en utvärdering ska göras av vindkraftsparker i skyddade havsområden, i förhållande till tydligt definierade mål för bevarande av livsmiljöer och biologisk mångfald, inbegripet sådana som rör fiskeresurserna. Parlamentet understryker att förvaltningskommittéer bör inrättas för dessa skyddade havsområden för bättre samexistens mellan verksamheter och att godkännande måste ges av den relevanta behöriga myndighet som ansvarar för de marina skyddsområdena.

17. Europaparlamentet betonar att havsbaserade vindkraftsparker, när så är möjligt, bör placeras i områden där fiske inte är tillåtet, för att minimera de negativa effekterna på fiskerinäringen.

18. Europaparlamentet konstaterar att havsbaserade vindkraftsparker kan ha inverkan på fisket genom förändringar i den rumsliga fördelningen och kvantiteterna av kommersiellt fiskade marina arter samt genom säkerhetsbetingad stängning eller genom krav på ändrade fiskeverksamheter eller fiskemetoder, till exempel passivt i stället för aktivt fiske.

19. Europarlamentet efterlyser dialog och samarbete med fiskare på ett tidigt stadium i processen. Parlamentet betonar vikten av att ta hänsyn till lokala ekosystem och lokalsamhällets särdrag. Parlamentet betonar att fiskare måste få lämplig kompensation om anläggning av havsbaserade vindkraftsparker påverkar deras verksamhet.

20. Europaparlamentet noterar att kommissionen i sitt meddelande om strategin för biologisk mångfald för 2030 säger att ”EU kommer att prioritera lösningar som t.ex. havsenergi och havsbaserad vindkraft som också möjliggör regenerering av fiskbestånd” och att man överväger möjligheten att kombinera havsbaserad vindkraft och skyddade områden.

21. Europaparlamentet betonar att vindkraftsparkernas miljömässiga, sociala och ekonomiska konsekvenser hänger samman med platsspecifika förhållanden, ekosystem och mänsklig verksamhet. Samarbete med berörda parter vid utformning, genomförande och förvaltning av vindkraftsparkerna är avgörande för att lösa frågor av gemensamt intresse.

22. Europaparlamentet konstaterar att segmentet för småskaligt, kustnära och icke-industriellt fiske kan komma att påverkas mest av uppförandet av dessa anläggningar för produktion av havsbaserad förnybar energi, med tanke på deras relativa närhet till kusten.

23. Europaparlamentet betonar att fiskare som sysslar med småskaligt och kustnära fiske kommer att drabbas särskilt hårt om fiskeresurserna flyttar sig eftersom de inte alltid har kapacitet att flytta till fiskeområden längre bort eller använda andra fiskemetoder, särskilt om de havsbaserade vindkraftsparkerna är belägna i deras territorialvatten (12 sjömil från kusten). Parlamentet efterlyser lämplig kompensation som en sista utväg.

24. Europaparlamentet betonar vikten av att öka försäkringsmöjligheterna för fiskefartyg som är verksamma i, eller förflyttar sig genom, områden med vindkraftsparker; i dag är detta nämligen ett stort problem på grund av de otillräckliga ersättningsnivåerna i fiskefartygens försäkringar.

25. Europaparlamentet påpekar att alla begränsningar av tillträdet till traditionella fiskeområden direkt påverkar försörjningsmöjligheterna för fiskare från de olika kustmedlemsstaterna och de fiskerelaterade arbetstillfällena på land. Parlamentet betonar därför att lämplig kompensation bör ges som en sista utväg när så är nödvändigt. Parlamentet påpekar dessutom att eventuella begränsningar av tillträdet skulle kunna göra det svårare att trygga en ansvarsfull och hållbar livsmedelsförsörjning.

26. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att, i linje med reglerna för fysisk planering i kust- och havsområden, reservera särskilda historiska och traditionella fiskeområden för lokala fiskare och inte använda dem för förnybar energiproduktion till havs.

27. Europaparlamentet betonar att analyser av överlappning mellan havsbaserade förnybara energikällor och fiskeverksamhet tyder på en kraftigt ökad konfliktpotential vad gäller utrymmet i vissa europeiska havsområden de kommande åren. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av att på ett tidigt stadium genomföra fysisk planering som inkluderar alla berörda parter, för såväl placering som utformning av vindkraftsparker. Parlamentet uppmanar till inrättande av ändamålsenliga samråd, dialoger och nätverk på ett tidigt stadium för att minska och undvika konflikter.

28. Europaparlamentet betonar att det för närvarande finns några exempel på (aktivt eller passivt) samarbete med fiskeverksamheter i havsbaserade vindkraftsparker. Parlamentet betonar att samarbetsinriktade strategier för gemensam utformning, där havsbaserade vindkraftsparker kombineras med annan användning, kan minska den potentiella inverkan på fisket, stärka förbindelserna mellan de berörda sektorerna och möjliggöra ett fruktbart samarbete dem emellan.

29. Europaparlamentet erkänner potentialen för vatten- och algodling samt passivt fiske inom havsbaserade vindkraftsparker, men betonar att det krävs mer forskning för att bedöma de ekologiska effekterna och den ekonomiska potentialen.

30. Europaparlamentet är bekymrat över att fiskare, oberoende av eventuella fiskeförbud och fiskebegränsningar, tenderar att undvika fiske i vindkraftsparker även om det är tillåtet, på grund av risken för att fiskeredskap skadas, fastnar och försvinner; risken för att bli skadeståndsansvarig är en källa till oro som hindrar samexistens.

31. Europaparlamentet betonar att energimixen för de yttersta randområdena och öarna i hög grad vilar på import av fossila bränslen trots att förutsättningarna lokalt är mycket goda för utveckling av förnybara energikällor. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att särskilt uppmärksamma och finansiera utvecklingen av förnybar havsbaserad energi i dessa territorier för att minimera beroendet av fossila bränslen.

32. Europaparlamentet noterar potentialen för flytande vindkraftsanläggningar, som skapar möjligheter för anläggning i områden med djupt vatten och på större avstånd från kusten, så att de visuella störningarna blir mindre och det blir mindre potentiell utrymmesöverlappning med fiskeområden.

33. Europaparlamentet betonar att avvecklingen av havsbaserade vindkraftverk inte får leda till vare sig bestående miljöpåverkan eller säkerhetsrisker för fiskefartyg på grund av eventuell kvarvarande infrastruktur under havsbotten. Parlamentet påpekar dessutom att återvinningsmetoder bör vidareutvecklas för att minska miljöpåverkan. Parlamentet anser att det är mycket viktigt att se till att vindkraftsparker till havs endast byggs om man tillämpar en integrerad strategi för vindkraftverkens livscykel, så att det redan från början står klart hur havsbaserade vindkraftverk kan utformas, byggas, användas, avvecklas och återvinnas på ett hållbart sätt. Parlamentet betonar också att avvecklingsstrategier med framtida alternativ användning eller avlägsnande av den fysiska infrastrukturen måste integreras från första början i utformnings- och installationsplanerna. Ett hållbarhetsperspektiv bör anläggas vad gäller den långsiktiga inverkan, så att principerna för en cirkulär ekonomi respekteras.

34. Europaparlamentet anser att en internationell standard måste tas fram för hur vindkraftverk ska avvecklas, med en heltäckande översikt över regler och föreskrifter för avveckling samtidigt som man följer principerna för en cirkulär ekonomi.

35. Europaparlamentet betonar att det bör införas finansiella lösningar för att täcka långsiktiga risker till följd av övergiven infrastruktur till havs som kan tas bort så att fisket säkert kan återvända.

36. Europaparlamentet betonar att all infrastruktur under havsbotten som lämnas kvar bör vara föremål för lämplig tillsyn.

37. Europaparlamentet påpekar att nyligen gjorda empiriska studier saknar bedömningar av de havsbaserade förnybara energikällornas ekonomiska, socioekonomiska och sociokulturella inverkan på fisket. Parlamentet uppmanar därför med eftertryck kommissionen att genomföra ytterligare undersökningar som inte bara tittar på miljöaspekter utan även bedömer huruvida investeringar i havsbaserade förnybara energikällor har ekonomiska och sociala konsekvenser för fisket och hur man kan åtgärda dessa negativa konsekvenser.

38. Europaparlamentet betonar att det krävs standardiserade övervakningsprogram och harmoniserade uppgifter om fiskeansträngningen för att möjliggöra en samlad ekologisk, socioekonomisk och miljömässig konsekvensanalys av utbyggnaden av havsbaserad energiproduktion från förnybara källor; uppgifternas kompatibilitet och jämförbarhet måste förbättras.

39. Europaparlamentet föreslår att medlemsstaterna i större utsträckning samordnar sin forskning om havsbaserade vindkraftsparker i syfte att göra det lättare att samla in och dela med sig av forskningsresultat och forskningsdata och utbyta bästa praxis. Parlamentet påminner om att havsbaserad vindkraft är en av de tekniker som har nått längst, men att andra system för förnybar energi är lovande och i vissa fall lämpligare i fiskeområden, med mindre negativa effekter vad gäller ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Parlamentet pekar på vikten av att stimulera investeringar i forskning och utveckling i detta avseende.

40. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att förbättra det gränsöverskridande samarbetet inom fysisk planering i kust- och havsområden, bland annat med Förenade kungariket, som är den största producenten av havsbaserad vindkraft i Europa, i syfte att finna lösningar på gemensamma problem, bygga samman elförbindelser och dra lärdom av bästa praxis.

41. Europaparlamentet anser att fysisk planering i kust- och havsområden måste spela en nyckelroll, och att varje havsområde därvid måste behandlas i enlighet med sina egna särdrag. Man måste lägga större vikt vid att hitta samexistensalternativ och möjlighet till flera olika verksamheter i de havsbaserade vattenkraftsparkerna, vilket är av yttersta vikt för att främja såväl det hållbara fisket och vattenbruket som energisektorn till havs. Fiskeribranschen måste få delta i och konkret påverka beslutsprocessen (begreppen ”samråd” och ”observatörer” är alltför luddiga), de åtaganden som gjorts måste respekteras och konflikter mellan olika användningsområden måste lösas på förhand.

42. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna, i egenskap av behörig myndighet vad gäller fysisk planering av kust- och havsområden, att i sitt arbete med de nationella planerna för fysisk planering i kust- och havsområden, och den löpande revideringen av dessa planer, ta hänsyn till vikten av att undvika de havsbaserade vindkraftverkens negativa effekter på fisket och att därför se till att de inte placeras i fiskevatten.

43. Europaparlamentet förespråkar en ekosystembaserad strategi för den fysiska planeringen i kust- och havsområden, i syfte att skapa en systembaserad ram för kunskap om och förvaltning av marina ekosystem och deras samverkan med socioekonomiska verksamheter.

44. Europaparlamentet betonar vikten av lokala system för energiproduktion som gör det möjligt för kustsamhällen och kooperativ, inklusive fiskare, att producera sin egen el och återinvestera vinsterna i det egna samhället.

45. Europaparlamentet betonar att havsbaserade vindkraftsparker endast bör byggas om man kan garantera att de inte ger några negativa miljömässiga, ekologiska, ekonomiska, socioekonomiska eller sociokulturella konsekvenser för fiskare och vattenbrukare, i linje med målen för den blå ekonomin och den europeiska gröna given.

46. Europaparlamentet uppmanar med eftertryck medlemsstaterna att ta hänsyn till hur havsbaserad förnybar energi påverkar det marina ekosystemet och fiskerinäringen när de fastställer sin energimix.

47. Europaparlamentet uppmanar med kraft medlemsstaterna att även fortsätta arbetet med att utveckla och använda andra former av förnybar energi.

48. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en konsekvensanalys och undersöka hur ekonomin, den sociala situationen och miljön förväntas påverkas av att det byggs nya anläggningar för havsbaserad vindkraft i områden där det sannolikt kommer att uppstå konflikter med såväl fiskesektorn som hållbarheten för det marina livet.

49. Europaparlamentet understryker att samarbetet mellan sektorer med verksamhet i den marina miljön och ekonomin också kommer att vara en drivkraft för rättvis omställning. Parlamentet uppmanar kommissionen att bedöma initiativ som sätter fart på den lokala ekonomin och ekonomiska verksamheter till havs, och att finna synergier mellan olika sektorer som kan utgöra grundvalen för en framtidssäkrad ekonomisk återhämtning.

50. Europaparlamentet betonar att det redan finns exempel på att fiskerisektorn och sektorn för havsbaserad vindkraft kan leva sida vid sida, och att man bör ta vara på dessa erfarenheter för att finna och dela med sig av bästa tillgängliga praxis för den marina infrastrukturens hela livscykel.

51. Europaparlamentet betonar att berörda parter bör ha rätt att delta och komma till tals i den fysiska planeringen i kust- och havsområden.

52. Europaparlamentet betonar att man skulle kunna minska konfliktrisken, och skapa lika villkor för fisket och energiproduktionen från havsbaserade förnybara källor, genom att på ett tidigt stadium hålla samråd och öppna för rättvist, konkret och löpande inflytande från berörda parter, särskilt yrkesfiskarna och vattenbrukarna, ta fram transparenta riktlinjer och betala ut ersättning.

53. Europaparlamentet uppmanar EU att främja och stödja havsbaserad vindkraft i utrikespolitiken, särskilt gentemot tredjeländer där tillgången till energi fortfarande är ojämn och begränsad, i linje med målen i den gröna given.

54. Europaparlamentet betonar att försiktighetsprincipen, i enlighet med artikel 191.2 i EUF-fördraget, måste tillämpas om beslut måste fattas innan nödvändig kunskap och information är tillgänglig.

55. Europaparlamentet konstaterar att ytterligare åtgärder på EU-nivå kan komma att krävas, inbegripet lagstiftning, med tanke på att erfarenheterna tyder på att medlemsstaternas fysiska planering i kust- och havsområden inte säkerställer en rättvis inkludering av fiskare och andra intressenter, och, där så är lämpligt, kompensation till fiskerinäringen.

56. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att planerna för fysisk planering i kust- och havsområden på ett rättvist sätt inkluderar fiskerinäringen, garanterar hållbar kontinuitet för deras verksamhet och på ett rättvist sätt återspeglar de legitima intressena hos fiskare, skaldjursplockare och vattenbrukare.

57. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT L 164, 25.6.2008, s. 19.

(2) EUT L 257, 28.8.2014, s. 135.

(3) EUT L 328, 21.12.2018, s. 82.

(4) EUT C 458, 19.12.2018, s. 9.

(5) Antagna texter, P9_TA(2021)0309.

(6) Studie – Impact of the use of offshore wind and other marine renewables on European fisheries, Europaparlamentet, generaldirektoratet för EU-intern politik, utredningsavdelning B – struktur- och sammanhållningspolitik, 12 november 2020.