Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Detta förslag är en omarbetning av rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC-direktivet).

Direktiv 89/336/EEG har ändrats genom direktiv 91/263/EEG, 92/31/EEG och 93/68/EEG. Det började gälla på frivillig basis den 1 januari 1992. Sedan den 1 januari 1996 måste alla berörda elektriska och elektroniska apparater uppfylla kraven i EMC-direktivet innan de släpps ut på gemenskapsmarknaden.

Syftet med direktivet är att garantera den fria rörligheten för elektrisk utrustning samtidigt som en godtagbar elektromagnetisk omgivning skapas inom EU. Direktivet skall därför sörja för att elektromagnetiska störningar från elektrisk utrustning inte hindrar annan sådan utrustning, bl.a. el- och telenät, från att fungera korrekt och att sådan utrustning har en tillräcklig tålighet mot elektromagnetiska störningar så att den kan fungera som avsett.

Sedan 1992 har tillämpningen av EMC-direktivet gett betydligt ökade erfarenheter. 1997 publicerade kommissionen med nationella myndigheters och andra berörda parters hjälp en informell handledning till hur direktivet skall tillämpas, då ett antal frågor behövde förtydligas och för att säkerställa en enhetlig tillämpning.

2. BAKGRUND OCH VIKTIGA ASPEKTER FÖR OMARBETNINGEN

2.1. SLIM-processen

Ovannämnda handledning har bidragit avsevärt till en enhetlig tillämpning av direktivet. Handledningen är emellertid informell och ger ingen rättssäkerhet när problem skall lösas.

Under 1997 ringade kommissionen tillsammans med medlemsstaterna in EMC-direktivet som en kandidat för SLIM (förenklad lagstiftning för den inre marknaden). Detta som ett första steg för att bringa klarhet och juridiskt lägga fast överenskomna lösningar och samtidigt minska onödigt merarbete till följd av lagstiftningen för näringslivet.

Under 1998 sågs direktivet över av en expertgrupp med företrädare för medlemsstaterna och berörda parter. Gruppen framförde därpå att vissa aspekter var problematiska för tillämpningen och rekommenderade en omarbetning med hänsyn tagen till handledningen från 1997.

-SLIM-gruppens rekommendationer var främst inriktade på följande aspekter:

-Grundläggande principer.

-Beaktande av stora maskiner och installationer.

-Förfarandena för bedömning av överensstämmelse.

-Standarder.

-EMC-krav i andra direktiv.

-Beaktande av lösningarna i handledningen.

I sitt meddelandet till Europaparlamentet och rådet (KOM(1999) 88) anslöt sig kommissionen till de flesta av SLIM-gruppens rekommendationer. Kommissionen tillsatte sedan en arbetsgrupp med experter från de nationella förvaltningarna och berörda parter (branschen, nätoperatörer, organ för bedömning av överensstämmelse, standardiseringsorgan och användare) för att bistå kommissionen med att ta fram ett förslag till omarbetat direktiv. Under 1999 och 2000 diskuterade gruppen ett antal förslag och för att säkra insynen och uppmuntra andra intresserade att inkomma med synpunkter lades förslagen också ut på kommissionens webbplats. Föreliggande direktivförslag är utarbetat med hänsyn tagen till synpunkter som framförts under detta omfattande samråd.

2.2. Målen för omarbetningen

Målen och räckvidden för det gällande direktivet har i stort sett bibehållits i direktivförslaget. Det följer den nya metoden för lagstiftningsarbetet och överlag används de begrepp som redan finns i det gällande direktivet.

Följande mål eftersträvas med den nya texten:

-Förtydligad räckvidd genom förbättrade definitioner, klarare uttryckt vad som inte omfattas samt inbegripande av färdiga kopplingsanordningar.

-Behandling av fasta installationer genom en mer ändamålsenlig ordning.

-Större klarhet genom mer detaljerade väsentliga krav.

-Förtydligande av harmoniserade standarders roll.

-Förenklat förfarandet för bedömning av överensstämmelse med ett enda förfarande för apparater.

-Mindre pappersexercis och ökad valfrihet för tillverkarna genom att det obligatoriska tredjepartsdeltagandet avskaffas när harmoniserade standarder inte har tillämpats. Organ för bedömning av överensstämmelse kan dock alltid anlitas på frivillig basis när det gäller apparater.

-Förbättrad marknadstillsyn genom att tillverkaren blir lättare att spåra.

Förslagets struktur och text har uppdaterats så att de överensstämmer med övriga nya metoden-direktiv som antagits sedan 1989.

Mot bakgrund av dessa ändringar föreslås att direktiv 89/336/EEG ersätts med förslaget nedan.

2.3. Innehållet i den nya texten

I förslaget till omarbetning anges i enlighet med den nya metoden vilka krav på elektromagnetisk kompatibilitet som elektrisk utrustning måste uppfylla innan den släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk.

Utrustning är det överordnade begreppet i direktivet. Det omfattar två underbegrepp, nämligen apparater och fasta installationer. Ett antal av bestämmelserna i direktivet gäller både för apparater och fasta installationer. Detta är fallet när det gäller de allmänna kraven på elektromagnetiskt skydd och principen att dessa skyddskrav kan uttryckas tekniskt genom harmoniserade standarder som tillämpas på frivillig basis. Harmoniserade standarder skall antas av de europeiska standardiseringsorganen CEN (Europeiska standardiseringsorganisationen), Cenelec (Europeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet) och ETSI (Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder). Harmoniserade standarder skall utarbetas av de europeiska standardiseringsorganen på uppdrag av kommissionen som ges enligt det förfarande som föreskrivs i direktiv 98/34/EG. När de harmoniserade standarderna har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning innebär detta att överensstämmelse förutsätts med de väsentliga skyddskraven i direktivet, i den mån dessa omfattas av dem.

2.3.1. Skillnad mellan apparater och fasta installationer

Ett av de främsta skälen till omarbetningen av EMC-direktivet är att det behövs olika bestämmelser för apparater och fasta installationer. Apparater är varor som när de uppfyller kraven i direktivet får släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk inom hela EU. Tillverkaren ansvarar därför för att göra en bedömning av överensstämmelsen för att visa att apparaten uppfyller kraven i direktivet. Apparater som uppfyller kraven skall vara försedda med CE-märkningen.

Förfarandet för bedömning av överensstämmelse och anbringandet av CE-märkning anses dock inte vara adekvat för fasta installationer. Fasta installationer är olika apparater och andra anordningar som sammanfogats och som är installerade och avsedda för permanent användning på en på förhand fastställd plats inom EU (t.ex. elnät, telenät, stora maskiner och aggregat på fabriker). Faktorer som talar för en annan ordning är att sådana fasta installationer kan behöva ändras kontinuerligt och att erfarenheterna visar att det uppstår svårigheter när ett formellt förfarande för bedömning av överensstämmelsen skall tillämpas på en sådan installation på grund av dess storlek, komplexitet, icke definierade och varierande yttre förhållanden avseende den elektromagnetiska kompatibiliteten, driftskrav osv.

Denna uppfattning stöds också av att behöriga myndigheter, när det har fastställts att en fast installation kan vara en källa till oacceptabel emission, kan begära att den ansvarige skall se till att installationen uppfyller kraven.

Under samrådet framgick att berörda parter starkt stöder tillämpningen av en särskild ordning för fasta installationer inom ramen för direktivet. Sådana installationer är som källa till eller föremål för elektromagnetiska störningar en del av den elektromagnetiska omgivningen.

Även med hänsyn till den fria rörligheten för utrustning är det av vikt att det fastställs en sammanhängande uppsättning harmoniserade EMC-krav för utrustning - inbegripet fasta installationer - med enhetliga bestämmelser för alla aspekter av en acceptabel elektromagnetisk omgivning.

Den snabba utvecklingen när det gäller den teknik som används i sådana installationer gör dessutom att det behövs en solid rättslig ram och harmoniserade standarder som verktyg så att de kan utnyttjas fullt ut i hela EU.

2.3.2. Väsentliga krav

I bilaga I i direktivförslaget föreskrivs en enhetlig och omfattande ordning med väsentliga krav som utrustning, dvs. både apparater och fasta installationer, måste uppfylla.

De väsentliga kraven utgörs av allmänna skyddskrav rörande utrustningens egenskaper i fråga om emission och tålighet. Dessutom föreskrivs mer specifika krav för apparater och fasta installationer separat.

När det gäller apparater skall tillverkaren göra en bedömning av den elektromagnetiska kompatibiliteten, där alla relevanta fenomen identifieras och beaktas i syfte att uppfylla skyddskraven. Om en apparat överensstämmer med alla relevanta harmoniserade EMC-standarder, anses kravet på en EMC-bedömning vara uppfyllt.

Generellt gäller att apparater måste uppfylla skyddskraven utan användning av några ytterligare yttre anordningar (t.ex. filter eller avskärmning) som släpps ut på marknaden separat. Apparaten måste åtföljas av information som gör att produkten kan identifieras på ett otvetydigt sätt (t.ex. genom typ- eller tillverkningsnummer osv.) med uppgifter om tillverkarens namn och adress. Om tillverkaren eller hans representant inte är etablerade inom EU, skall det finnas uppgift om den person som är etablerad inom EU och som ansvarar för utsläppandet av apparaten på marknaden. Dessa bestämmelser syftar till att förbättra tillsynsmyndigheternas möjligheter att kontrollera att apparater uppfyller kraven och vidta åtgärder som de anser nödvändiga för efterlevnaden av bestämmelserna.

Tillverkaren skall informera om särskilda försiktighetsåtgärder eventuellt behöver vidtas innan apparaten installeras, monteras och används för att den skall uppfylla skyddskraven.

Om apparaten inte uppfyller skyddskraven i bostadsområden måste denna begränsning för användningen anges. Detta krav har sitt ursprung i diskussionerna som fördes i SLIM-gruppen, som rekommenderade att det i det omarbetade direktivet borde fastställas bestämda kategorier av EMC-omgivning och villkor för användningen av produkter där. Synpunkterna som framfördes under det samråd som följde på SLIM-rekommendationerna bekräftade inte att detta är nödvändigt. Dock ansågs det vara mycket viktigt att uttryckligen ange att en apparat inte är lämplig att använda i bostadsområden på grund av sina EMC-egenskaper.

2.3.3. Tillverkaren är ensam ansvarig för genomförandet av bedömningen av apparatens överensstämmelse

Om tillverkaren inte eller bara delvis har tillämpat harmoniserade standarder, krävs enligt det gällande direktivet ett tekniskt konstruktionsunderlag som skall inkludera en teknisk rapport eller ett intyg från ett behörigt organ.

Det finns nu harmoniserade standarder för nästan alla apparater. Förfarandet med harmoniserade standarder där tillverkaren själv ställer ut en försäkran om överensstämmelse tillämpas nu i 95 % av fallen. I praktiken ombeds ofta behöriga organ att bekräfta överensstämmelsen med harmoniserade standarder. Förslaget gör att tillverkarens skyldigheter framgår tydligare. Erfarenheterna har också visat att det förhållandet att harmoniserade standarder inte tillämpas inte kan anses vara det rätta kriteriet för att kräva att en tredje part deltar. Med förslaget avskaffas därför skyldigheten att vända sig till ett behörigt organ. Detta är en effektivisering av direktivet. Enligt rådets beslut 93/465/EEG beträffande ordningen med moduler skall tillverkaren dock alltid ta fram och tillhandahålla teknisk dokumentation som styrker att apparaten uppfyller de väsentliga kraven, oavsett om harmoniserade standarder har tillämpats eller ej.

Enligt förslaget överlåts det på tillverkaren att avgöra om en tredje part skall anlitas och i så fall i vilken utsträckning. Liksom i övriga direktiv enligt den nya metoden benämns organ för bedömning av överensstämmelse "anmälda organ". Denna ändrade benämning innebär dock inte att någon ny bedömning måste göras av de organ som redan utsetts under det gällande direktivet.

Den ändrade benämningen påverkar inte heller nuvarande branschpraxis att ett bedömningsorgan som ägs av en tillverkare på vissa villkor kan bli ett anmält organ inom ramen för detta direktiv.

3. RÄTTSLIG GRUND

Detta förslag grundas på artikel 95 i EG-fördraget. Syftet är att säkra den fria rörligheten för utrustning på hela EU:s inre marknad genom att harmoniserade krav avseende elektromagnetisk kompatibilitet fastställs. Artikel 95 omfattar även EMC-kraven för fasta installationer. Den inre marknadens funktion kan bara säkras om både apparater och fasta installationer är utformade och konstruerade enligt en enhetlig och homogen uppsättning EMC-krav.

Förslaget är av betydelse för Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

4. PROPORTIONALITET OCH SUBSIDIARITET

Huvudsyftet med förslaget är att säkra den inre marknadens funktion genom att det krävs att utrustning skall överensstämma med en adekvat nivå av elektromagnetisk kompatibilitet. Den planerade åtgärden uppfyller subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EG-fördraget, eftersom de mål som fastställs ovan inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna. På grund av målens omfattning och verkningar kan dessa bättre uppnås på gemenskapsnivå.

Direktiv 89/336/EEG följer de principer som anges i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder. I enlighet med denna metod ges de väsentliga krav som fastställs i detta förslag tekniskt uttryck genom harmoniserade europeiska standarder som skall antas av de olika europeiska standardiseringsorganen. Under de tio år som direktivet har tillämpats har det visat sig överensstämma med proportionalitetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. På grundval av denna erfarenhet följer detta förslag exakt samma principer och går därmed inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

5. FÖRSLAGETS INNEHÅLL

Förslaget består i huvudsak av fyra kapitel.

-Kapitel 1: Allmänna bestämmelser.

-Kapitel 2: Apparater.

-Kapitel 3: Fasta installationer.

-Kapitel 4: Slutbestämmelser.

En närmare redogörelse lämnas för de bestämmelser i förslaget som i stor utsträckning avviker från det gällande direktivet.

5.1. Kapitel 1: Allmänna bestämmelser

5.1.1. Artikel 1 - Räckvidd

Radio- och teleterminalutrustning enligt direktiv 1999/5/EG omfattas inte av EMC-direktivet. I direktiv 1999/5/EG om radioutrustning och teleterminalutrustning hänvisas dock uttryckligen till en rad bestämmelser i EMC-direktivet så att de blir tillämpliga. Av jämförelsetabellen i bilaga VI i förslaget framgår hur hänvisningarna till EMC-direktivet har ändrats genom omarbetningen av direktivet.

Flygplan och utrustning som byggs in i flygplan utesluts uttryckligen från räckvidden för EMC-direktivet. Detta till följd av slutsatserna i en studie som gjorts av Cenelec på uppdrag av kommissionen och under medverkan av experter på elektromagnetisk kompatibilitet och flygplansspecifikationer. Flygplan är att betrakta som en mycket speciell omgivning i detta sammanhang. Skyddsbehovet på området kan mötas fullt ut av särskild lagstiftning för flygplan.

EMC-direktivet omfattar dessutom inte utrustning vars egenskaper är av sådan karaktär att den är av ringa betydelse vad gäller elektromagnetisk kompatibilitet. Detta gäller t.ex. vissa armbandsur eller gratulationskort med elektroniska anordningar.

5.1.2. Artikel 2

Denna artikel innehåller juridiska definitioner av de viktigaste tekniska termerna, bl.a. apparat, fasta installationer och elektromagnetisk kompatibilitet. Det bör observeras att det bara är komponenter och sammansatta inbyggnadsdelar som är avsedda att monteras av slutanvändaren och som kan alstra elektromagnetiska störningar eller vars funktion kan påverkas av sådana störningar som betraktas som apparater enligt direktivet.

Färdiga kopplingsanordningar avsedda för överföring av signaler betraktas under vissa förutsättningar som apparater och för dessa gäller då de väsentliga kraven, ordningen för bedömning av överensstämmelse och bestämmelserna om CE-märkning i direktivet. Detta gäller dock inte kablar som sådana utan endast färdiga anordningar som släpps ut på marknaden separat. En teknisk studie som gjorts för kommissionens räkning och de praktiska erfarenheterna i medlemsstaterna har visat att direktivet även behöver omfatta färdiga kopplingsanordningar. Det går på så sätt att undvika nationell lagstiftning som kan påverka den fria rörligheten för sådana anordningar.

5.1.3. Artikel 6

I denna artikel anges att utrustning på vilken harmoniserade standarder har tillämpats skall förutsättas överensstämma med de väsentliga kraven. Harmoniserade standarder blir det kompletterande tekniska uttrycket för de väsentliga krav som ställs på utrustning som omfattas av dessa. Fasta installationer omfattas av de väsentliga kraven och harmoniserade standarder för att förhindra att nationella bestämmelser om elektromagnetisk kompatibilitet tillämpas och utarbetas, vilket för närvarande sker på en mer detaljerad nivå än i direktivet.

5.2. Kapitel 2: Apparater

Enligt artikel 7 är det tillverkaren som ansvarar för bedömningen av att apparater uppfyller de väsentliga kraven, oavsett om produkterna är tillverkade i enlighet med harmoniserade standarder eller ej. Överensstämmelsen skall visas genom teknisk dokumentation och intygas genom en försäkran om överensstämmelse. Den tekniska dokumentationen och försäkran om överensstämmelse skall på begäran ställas till förfogande för behöriga myndigheter under tio år efter det att den sista apparaten tillverkades. Tillverkaren får själv välja om ett anmält organ skall anlitas. Anmälda organ får på tillverkarens begäran utfärda intyg som styrker att apparater helt eller delvis uppfyller de väsentliga kraven (se avsnitt 2.3.1). Förfarandet för anmälan av organ och bestämmelserna för offentliggörandet (artikel 11) följer i stort sett kraven i övriga nya metoden-direktiv.

Efter antagandet av direktivet om radioutrustning och teleterminalutrustning (1999/5/EG) där bestämmelserna om elektromagnetisk kompatibilitet för nästan alla radiosändare finns nu, anses det oproportionerligt att ha kvar bestämmelserna om att en tredje part måste delta när det gäller sändare som fortfarande omfattas av EMC-direktivet. Radiosändarutrustning som fortfarande faller under tillämpningsområdet för direktivet kommer därför att omfattas av samma bestämmelser som andra apparater.

5.3. Kapitel 3: Fasta installationer

I artikel 12 anges särskilda bestämmelser för fasta installationer.

Om sådana installationer konstrueras eller modifieras med hjälp av apparater som är allmänt tillgängliga på marknaden omfattas sådana apparater av bestämmelserna i kapitel 2. Om apparaterna däremot är konstruerade enkom för en bestämd fast installation och inte är kommersiellt tillgängliga på annat sätt, får tillverkaren avgöra om han skall följa bestämmelserna i kapitel 2 eller ej.

Om de allmänna bestämmelserna för apparater (artiklarna 5, 7 och 8) inte tillämpas på apparater som är konstruerade för en speciell installation, måste sådana apparater åtföljas av mer specifik information om var apparaten är avsedd att användas och vilka försiktighetsåtgärder som skall vidtas med avseende på installationen.

Enligt artikel 12 krävs inget formellt förfarande för bedömning av överensstämmelse för fasta installationer innan de tas i bruk. Som anges ovan framhöll man inom SLIM-gruppen och under det påföljande samrådet att ett förfarande för bedömning av överensstämmelse kan vara svårt eller till och med omöjligt att tillämpa samt även orimligt med tanke på att installationer är så tekniskt komplexa och att ändringar kan behöva göras under hela deras livslängd. Om det finns tecken på bristande överensstämmelse, t.ex. med anledning av klagomål om störningar från sådana installationer, får offentliga myndigheter begära bevis på överensstämmelse och när det är relevant inleda en bedömning. Enligt artikel 12 överlåts det på medlemsstaterna att i enlighet med nationell lagstiftning avgöra vilken eller vilka personer som är ansvariga för att den fasta installationen överensstämmer med de tillämpliga väsentliga kraven.

5.4. Kapitel 4: Slutbestämmelser

Direktiv 89/336/EEG måste upphävas. Hänvisningar till direktiv 89/336/EEG, till exempel i harmoniserade standarder, skall läsas som hänvisningar till det omarbetade direktivet i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VI.

5.5. Bilaga I: Väsentliga krav

Se avsnitt 2.3.2.

5.6. Bilaga II-IV

Dessa bilagor är standardbestämmelser i nya metoden-direktiven.

5.7. Bilaga V

I denna bilaga anges att en korrekt tillämpning av tillämpliga harmoniserade standarder skall betraktas som likvärdigt med genomförandet av en EMC-bedömning enligt bilaga I. Dessutom hänvisas till standardiseringsdokumenten som ger tillverkarna information om valet och användningen av harmoniserade standarder. Dessa dokument bör vara till hjälp för tillverkarna, i synnerhet när förutsatt överensstämmelse med kraven innebär att flera standarder är tillämpliga samtidigt.

6. ÖVERENSSTÄMMELSE MED ANNAN GEMENSKAPSPOLITIK

Överensstämmelsen med annan gemenskapspolitik garanteras i synnerhet av att direktivet grundar sig på de principer som anges i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder. Dessutom har särskild utrustning i enlighet med artikel 1.2 i detta förslag undantagits från direktivets tillämpningsområde för att överlappningar med annan gemenskapspolitik skall undvikas.

7. EXTERNT SAMRÅD

Som anges i avsnitt 2.1 inleddes översynen av direktivet efter ett meddelande till Europaparlamentet och rådet (KOM(1999) 88), där kommissionen anslöt sig till flertalet av de rekommendationer som framförts av SLIM-gruppen (en grupp bestående av oberoende experter).

En SLIM-arbetsgrupp för EMC, bestående av företrädare för medlemsstaterna och branschen (tillverkare, nätoperatörer, certifieringsorgan osv.), har medverkat i arbetet med att ta fram ett förslag till omarbetat EMC-direktiv.

Gruppens arbete ledde till att ett antal utkast till EMC-direktiv utarbetades för diskussion. Dessa utkast lades också ut på kommissionens webbplats för att så många berörda parter som möjligt skulle nås.

Under 2000 genomfördes en oberoende studie på uppdrag av Europeiska kommissionen för att kommissionen och övriga berörda parter skulle få tillgång till relevant teknisk information. Förslaget att låta färdiga kopplingsanordningar ingå i räckvidden för direktivet och att införa bestämmelser för fasta installationer utgår från de tekniska resultaten av denna studie.

På samma sätt understöddes den utvärdering som beskrivs närmare i avsnitt 8 av en oberoende studie, som genomfördes 2001 i syfte att göra en kostnads-nytto-analys av den föreslagna omarbetningen av direktivet.

8. UTVÄRDERING

Bedömningen av vilka effekter en omarbetning av direktivet kommer att få på den europeiska ekonomin grundar sig på en studie som utförts av ett externt organ.

Syftet med studien var att kvantifiera effekterna av de förändringar som den föreslagna texten kommer att få för de olika berörda parterna. Detta är ett pilotfall i kommissionens nya planer på att använda konsekvensanalyser som ett sätt att förbättra kvaliteten och samordningen vid utarbetandet av politiska åtgärder, som anges i ett av kommissionens senare meddelanden*.

Studien genomfördes därför på grundval av ett samråd med berörda parter (tillverkare, installatörer, certifieringsorgan, privata och yrkesmässiga användare samt myndigheter med ansvar för EMC). Slutrapporten finns utlagd på kommissionens webbplats.

Följande är de viktigaste punkterna som togs upp i denna bedömning:

-Förbättrad rättssäkerhet genom att texten blir klarare och mer utförlig samt ger svar på de varierande tolkningarna av gällande text för dem som svarar för tillsyn och genomförande av direktivet.

-En sammanhängande och mer detaljerad definition av de aspekter som direktivet omfattar.

-Handlingsutrymme för certifieringsorgan.

-Precisering av de väsentliga kraven och förtydligande av tillämpningen av harmoniserade standarder.

-Särskilda bestämmelser för fasta installationer.

Av studien framgår att de flesta berörda anser att direktivförslaget kommer att formalisera de mekanismer som nu tillämpas, och i studien rekommenderas en omarbetning av direktivet. Direktivet kompletteras för närvarande av en handledning. Den stora kvalitativa fördelen blir att användarna av denna handledning ges en rättslig grund. En andra kvalitativ fördel blir den minskning av elektromagnetiska störningar som förväntas och som framför allt kommer användare och el- och teleoperatörer till godo.

De typiska nettokostnaderna för alla berörda parter i EU kommer enligt studien att uppgå till totalt 2,4 miljarder euro, fördelat över de åtta år som det ändrade direktivet förväntas vara i kraft. Detta motsvarar mindre än 0,1 % av produktionen av EMC-produkter i EU under samma tid. Dessa nettokostnader kommer i huvudsak (90 %) att bäras av tillverkarna. Känslighetsanalysen visar förhållandevis stabila resultat: De typiska kostnaderna sammanfaller med genomsnittet och medianen; den lägsta skattningen är 1,3 miljarder euro, 25 %-kvartilen 1,9 miljarder euro, 75 %-kvartilen 2,9 miljarder euro och den högsta skattningen 3,5 miljarder euro. De största osäkerhetsfaktorerna vid kostnads-nytto-skattningarna beror enligt studien på bristande klarhet när det gäller användningen av standarder och olika tolkningar av räckvidd, produktdefinitioner och ordningen för fasta installationer. Kommissionen anser att bestämmelserna i artiklarna 1 och 2 (räckvidd och definitioner) och bilaga V (tillämpning av harmoniserade standarder) kommer att reducera denna osäkerhet. Dessa bestämmelser fick starkt stöd under samrådet.

Nedan följer en närmare redogörelse för vissa punkter:

(1) Förändrad räckvidd: Apparater med låg emissionsnivå omfattas inte av direktivförslaget. Däremot omfattas uttryckligen färdiga kopplingsanordningar som är avsedda att anslutas till en apparat av slutanvändaren för överföring av signaler. Inbegripandet av de senare utgör enligt studien en stor del av kostnaderna (omkring 60 % av den totala bruttokostnaden), vilka i huvudsak kommer att bäras av tillverkarna, i synnerhet i IT-branschen. Kommissionen anser emellertid att detta måste ställas mot det förhållandet att man genom att inbegripa denna typ av utrustning - vilket även rekommenderades i en oberoende teknisk studie - kan undvika eventuellt divergerande nationell lagstiftning. Eftersom detta kommer att säkerställa en smidigt fungerande inre marknad för dessa produkter, innebär det ett steg i riktning mot sänkta kostnader på medellång sikt totalt sett. Å andra sidan skulle det kunna medföra att arbetsbördan för certifieringsorganen ökar, dock i mindre utsträckning. Både slutanvändarna och operatörerna fann däremot att vinster skulle uppstå genom att elektromagnetiska störningar förväntas minska. Att apparater med låg emission utesluts från räckvidden bör inte leda till några förändringar.

(2) Fasta installationer: Direktivförslaget omfattar uttryckligen utrustning som är speciellt konstruerad för att byggas in i en fast installation och det krävs att fasta installationer skall konstrueras enligt god branschpraxis. Detta kommer att medföra sänkta kostnader för tillverkarna och mindre arbete för certifieringsorganen. Avsevärda kostnader kan emellertid uppstå i samband med klagomål, eftersom det enligt direktivet krävs att det skall vara möjligt att visa överensstämmelse med kraven i detta fall, vilket kan radera ut de förväntade kostnadsfördelarna.

(3) Deltagande av anmälda organ: Enligt det gällande direktivet krävs i vissa fall deltagande av ett "behörigt organ" som utfärdar ett intyg/utarbetar en teknisk rapport som en del av det tekniska underlag som bevisar överensstämmelse med de väsentliga kraven. I direktivförslaget har benämningen av sådana organ ändrats till "anmält organ" så att detta överensstämmer med övriga direktiv enligt den nya metoden. Det blir inte längre obligatoriskt att ett sådant organ deltar och enligt förslaget är det tillverkarens sak att vända sig till ett sådant organ om han anser att detta är lämpligt. Enligt studien kan det bli färre fall där anmälda organ anlitas, vilket därmed minskar kostnaderna för tillverkarna, medan tillsynsmyndigheterna torde behöva investera mer i teknisk expertis.

(4) Ändrade väsentliga krav

(a) Bedömning av elektromagnetisk kompatibilitet: Vissa tillverkare i IT-branschen framhöll att en extensiv tolkning av kravet på att säkerställa överensstämmelse i alla konfigurationer skulle kräva att alla sådana konfigurationer i så fall skulle behöva provas, något som skulle leda till avsevärda extrakostnader. Med hänsyn till detta konstaterande i konsekvensanalysen ändrades direktivförslaget för att denna tolkning skall klargöras och ett mer rimligt system införas, så att inte alla konfigurationer behöver provas. Därmed har en eventuell källa till en ytterligare minskning av samhällsnyttan undanröjts.

(b) Överensstämmelse utan yttre anordningar: Enligt direktivförslaget krävs att apparater skall överensstämma med de väsentliga kraven utan användning av yttre anordningar. De därmed sammanhängande utvecklingskostnaderna är av engångskaraktär och bärs av tillverkarna och uppkommer bara under de första två åren av direktivets genomförande.

(c) Tillhandahållande av information: Tillverkarna pekade på höga kostnader (omkring 30 % av den totala bruttokostnaden) i samband med kraven på att apparaterna skall åtföljas av särskild information, som anges i bilaga I till direktivförslaget, därför att man måste ändra dokumentationsförfaranden och antagligen också produktionsprocessen. Dessa striktare krav på dokumentation jämfört med vad som nu gäller kommer att täppa till en lucka i det gällande direktivet och innebära att kraven anpassas till de krav som ställs i övriga nya metoden-direktiv. Den föreslagna ordningen torde göra att tillsynsmyndigheterna enklare kan fastställa fall av bristande överensstämmelse och därmed vara till stöd för dem när de skall vidta åtgärder mot tillverkare som inte följer direktivet.

(5) Tillämpning av harmoniserade standarder: I direktivförslaget preciseras begreppet överensstämmelse med standarder. Vissa tillverkare har uttryckt farhågor för att en bokstavlig tillämpning av standarderna kan skapa ytterligare hinder när det gäller provningsmetoder och instrument som skall användas och därmed ge upphov till betydande kostnader. Av rättviseskäl är det emellertid mycket viktigt att standarderna - som fortfarande tillämpas på frivillig basis - tillämpas på samma sätt av alla tillverkare, vilket är en aspekt som klargörs i detta förslag.

Konsekvensanalysen har visat sig vara mycket användbar. Resultaten av studien har lett till att direktivtexten har förbättrats, utan förlust av källor till samhällsnytta. Direktivförslaget medför enligt studien ytterst begränsade kostnader för berörda parter med tanke på marknadsvolymen. I studien dras också slutsatsen att direktivförslaget kan leda till kvalitativa fördelar som är svåra att kvantifiera, i synnerhet när det gäller den skyddsnivå som uppnås.

De stora kostnadsfaktorer som ringats in bör därmed betraktas mot bakgrund av de vinster som förslaget medför. Vinsterna kommer bl.a. att bestå i att den inre marknaden kommer att fungera bättre, ökad flexibilitet för marknadsaktörerna, en bättre skyddsnivå när det gäller vissa aspekter och att behöriga myndigheter får bättre verktyg för att bedriva marknadstillsyn.

2002/0306 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C , , s. .

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitté yttrande [2],

[2] EGT C , , s. .

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [3], och

[3] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet [4] har setts över inom ramen för initiativet för förenklad lagstiftning på den inre marknaden (SLIM) [5]. Både SLIM-processen [6] och ett senare omfattande samråd har visat att det finns ett behov av att komplettera, förstärka och förtydliga den ram som fastställs i direktiv 89/336/EEG.

[4] EGT L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1).

[5] KOM(1996) 559.

[6] KOM(1999) 88.

(2) Medlemsstaterna ansvarar för att radio-, el- och telenät samt utrustning som är ansluten till dessa nät skyddas mot elektromagnetiska störningar.

(3) Nationella bestämmelser om skydd mot elektromagnetiska störningar bör harmoniseras för att garantera fri rörlighet för elektriska och elektroniska apparater utan att berättigade skyddsnivåer i medlemsstaterna sänks.

(4) Skydd mot elektromagnetiska störningar förutsätter att de olika ekonomiska operatörerna åläggs skyldigheter. Dessa skyldigheter bör tillämpas på ett rättvist och effektivt sätt för att ett sådant skydd skall åstadkommas.

(5) Bestämmelser om utrustnings elektromagnetiska kompatibilitet bör införas för att säkra den inre marknadens funktion, dvs. ett område utan inre gränser med fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital.

(6) Den utrustning som omfattas av detta direktiv bör inbegripa både apparater och fasta installationer. Separata bestämmelser bör dock läggas fast för dessa. Detta är nödvändigt därför att apparater som sådana är fritt rörliga inom gemenskapen, medan fasta installationer är installerade för permanent användning på en på förhand fastställd plats som olika typer av apparater och eventuellt andra anordningar. Sådana installationers sammansättning och funktion motsvarar i de flesta fall operatörens särskilda behov.

(7) Radioutrustning och teleterminalutrustning bör inte omfattas av detta direktiv, eftersom de redan omfattas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse [7]. Kraven på elektromagnetisk kompatibilitet i båda direktiven ger samma skyddsnivå.

[7] EGT L 91, 7.4.1999, s. 10.

(8) Flygplan och utrustning som är avsedd att byggas in i flygplan bör inte omfattas av detta direktiv, eftersom de redan är föremål för särskilda gemenskapsbestämmelser och internationella bestämmelser om elektromagnetisk kompatibilitet.

(9) Detta direktiv behöver inte omfatta bestämmelser för utrustning som på grund av sin beskaffenhet är av ringa betydelse när det gäller elektromagnetisk kompatibilitet.

(10) Utrustningens säkerhet bör inte vara föremål för detta direktiv, eftersom detta behandlas i särskild gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning.

(11) De bestämmelser i detta direktiv som gäller apparater bör avse fullständiga apparater som är kommersiellt tillgängliga för första gången på gemenskapens marknad. Vissa komponenter och sammansatta inbyggnadsdelar bör under vissa förutsättningar betraktas som apparater om de är tillgängliga för slutanvändaren. Färdiga kopplingsanordningar kan visserligen inte i sig alstra elektromagnetiska störningar, men de kan alstra eller överföra sådana störningar när de är anslutna till en apparat och bör därför betraktas som apparater enligt detta direktiv.

(12) Detta direktiv grundar sig på de principer som anges i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder [8]. Enligt denna metod omfattas konstruktionen och tillverkningen av utrustning av väsentliga krav med avseende på elektromagnetisk kompatibilitet. Dessa krav uttrycks tekniskt i form av harmoniserade europeiska standarder, som skall antas av de olika europeiska standardiseringsorganen CEN (Europeiska standardiseringsorganisationen), Cenelec (Europeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet) och ETSI (Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder). CEN, Cenelec och ETSI är de organ som inom ramen för detta direktiv är behöriga att anta harmoniserade standarder, som de utarbetar i enlighet med de allmänna riktlinjerna för deras samarbete med kommissionen och förfarandet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter [9].

[8] EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

[9] EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/48/EG (EGT L 217, 5.8.1998, s. 18).

(13) För den inre marknadens funktion är det viktigt att det finns standarder för utrustnings elektromagnetiska kompatibilitet som är harmoniserade på gemenskapsnivå. När en hänvisning till en sådan standard har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning bör överensstämmelse med denna standard innebära att överensstämmelse förutsätts med de relevanta väsentliga kraven, även om andra sätt att visa sådan överensstämmelse bör tillåtas.

(14) Tillverkare av utrustning som är avsedd att anslutas till nät bör konstruera sådan utrustning på ett sätt som inte leder till oacceptabelt försämrad nätdrift när den används under normala driftsvillkor. Nätoperatörer bör konstruera sina nät på ett sätt som gör att tillverkare av utrustning som är avsedd att anslutas till nät inte åläggs orimligt merarbete för att förebygga en oacceptabelt försämrad nätdrift. De europeiska standardiseringsorganen bör ta lämplig hänsyn till detta mål (och de samlade effekterna av de relevanta typerna av elektromagnetiska fenomen) när de utarbetar harmoniserade standarder.

(15) Det bör endast vara möjligt att släppa ut apparater på marknaden eller ta dem i bruk om tillverkaren har visat att sådana apparater är konstruerade och tillverkade i överensstämmelse med kraven i detta direktiv. Apparater som släpps ut på marknaden bör vara försedda med CE-märkningen varigenom överensstämmelse med direktivet intygas. Även om tillverkaren bör ansvara för bedömningen av överensstämmelse, och vederbörande inte behöver anlita ett oberoende organ för detta, bör det vara möjligt för tillverkaren att anlita ett sådan organ.

(16) Skyldigheten att göra en bedömning av överensstämmelsen bör innebära att tillverkaren skall göra en bedömning av apparatens elektromagnetiska kompatibilitet på grundval av relevanta fenomen för att avgöra om apparaten uppfyller de skyddskrav som ställs enligt detta direktiv.

(17) Om en apparat kan konfigureras på olika sätt bör bedömningen av den elektromagnetiska kompatibiliteten styrka att apparaten uppfyller skyddskraven i de konfigurationer som tillverkaren bedömer som representativa för normal användning i de avsedda tillämpningarna. I sådana fall bör det räcka att göra en bedömning av den konfiguration som antas alstra mest störningar och den konfiguration som är mest mottaglig för störningar.

(18) Fasta installationer, bland annat stora maskiner och nät, kan alstra elektromagnetiska störningar eller påverkas av detta. Det kan finnas en gränsyta mellan fasta installationer och apparater, och de elektromagnetiska störningar som alstras av fasta installationer kan påverka apparater och tvärtom. Vad beträffar den elektromagnetiska kompatibiliteten är det irrelevant om den elektromagnetiska störningen alstras av en apparat eller en fast installation. Fasta installationer och apparater bör därför omfattas av en sammanhängande och uttömmande ordning med väsentliga krav. Det bör vara möjligt att tillämpa harmoniserade standarder på fasta installationer för att bevisa överensstämmelse med de väsentliga krav som omfattas av sådana standarder.

(19) Fasta installationer behöver på grund av deras särskilda egenskaper inte omfattas av kraven på CE-märkning och försäkran om överensstämmelse.

(20) Bedömningen av överensstämmelse fyller inget syfte för apparater som släpps ut på marknaden för att byggas in i en bestämd fast installation och som i övrigt inte finns kommersiellt tillgängliga separat från den fasta installation som de skall byggas in i. Sådana apparater bör därför undantas från det förfarande för bedömning av överensstämmelse som normalt gäller för apparater. Sådana apparater bör dock inte få äventyra överensstämmelsen hos den fasta installation som de är inbyggda i.

(21) En övergångsperiod behövs för att tillverkare och andra berörda parter skall få möjlighet att anpassa sig till de nya bestämmelserna.

(22) Direktiv 89/336/EEG bör därför upphävas.

(23) Eftersom målet för den planerade åtgärden, nämligen att säkerställa den inre marknadens funktion genom att kräva att utrustning skall överensstämma med en adekvat nivå av elektromagnetisk kompatibilitet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I överensstämmelse med proportionalitetsprincipen i den artikeln går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 Syfte och räckvidd

1. Bestämmelserna i detta direktiv gäller utrustnings elektromagnetiska kompatibilitet. Syftet är att säkerställa den inre marknadens funktion genom att det krävs att utrustning skall överensstämma med en adekvat nivå av elektromagnetisk kompatibilitet.

2. Detta direktiv gäller inte

(a) utrustning som omfattas av direktiv 1999/5/EG,

(b) flygplan samt utrustning som är avsedd att byggas in i flygplan,

(c) radioutrustning som inte är kommersiellt tillgänglig, inklusive byggsatser bestående av komponenter som skall monteras av radiosändaramatörer, i den mening som anges i radioreglementet som antagits inom ramen för Internationella teleunionens stadga och konvention [10], och kommersiell utrustning som modifieras och används av sådana radiosändaramatörer.

[10] Internationella teleunionens stadga och konvention, antagna vid den extraordinära konferensen i Genève 1992 och ändrade vid konferensen i Kyoto 1994.

3. Detta direktiv gäller inte för utrustning vars egenskaper är av sådan karaktär att

(a) den inte kan alstra elektromagnetisk emission som överstiger en nivå som tillåter radio- och teleutrustning och annan utrustning att fungera som avsett, och

(b) dess funktion inte i oacceptabel utsträckning försämras av de elektromagnetiska störningar som normalt uppstår när den används som avsett.

4. Detta direktiv gäller inte för utrustning eller krav om kraven enligt detta direktiv är harmoniserade genom mer specifik gemenskapslagstiftning.

5. Detta direktiv skall inte inverka på tillämpningen av gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning om utrustnings säkerhet.

Artikel 2 Definitioner

1. I detta direktiv avses med

(a) utrustning: apparat eller fast installation,

(b) apparat: fullständig anordning, eller en kombination av sådana anordningar, som finns kommersiellt tillgänglig som en funktionell enhet och är avsedd för slutanvändaren och som kan alstra elektromagnetiska störningar, eller vars funktion kan påverkas av sådana störningar,

(c) fast installation: en kombination av olika typer av apparater och i förekommande fall andra anordningar som är monterade, installerade och avsedda för permanent användning på en på förhand fastställd plats,

(d) elektromagnetisk kompatibilitet: en utrustnings förmåga att fungera tillfredsställande i sin elektromagnetiska omgivning utan att introducera oacceptabla elektromagnetiska störningar för annan utrustning i denna omgivning,

(e) elektromagnetisk störning: elektromagnetiskt fenomen som kan försämra funktionen hos en utrustning,

(f) tålighet: en utrustnings förmåga att fungera som avsett utan försämring i närvaro av en elektromagnetisk störning,

(g) harmoniserad standard: en teknisk specifikation som har fastställts av ett erkänt standardiseringsorgan på uppdrag av kommissionen och i överensstämmelse med de förfaranden som föreskrivs i direktiv 98/34/EG i syfte att fastställa ett europeiskt krav som inte är tvingande,

2. I detta direktiv skall följande anses vara en apparat i den mening som avses i punkt 1 b:

(a) Komponenter eller sammansatta inbyggnadsdelar som är avsedda att byggas in i en apparat av slutanvändaren och som kan alstra elektromagnetiska störningar eller vars funktion kan påverkas av sådana störningar.

(b) Färdiga kopplingsanordningar som är avsedda att anslutas till en apparat av slutanvändaren för överföring av signaler och som släpps ut på marknaden separat från en sådan apparat och kan alstra eller överföra elektromagnetiska störningar när de ansluts till apparaten.

Artikel 3 Utsläppande på marknaden, ibruktagande

Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att utrustning släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk endast om den uppfyller kraven i detta direktiv när den är korrekt installerad, underhållen och används för det avsedda ändamålet.

Artikel 4 Fri rörlighet för utrustning

1. Medlemsstaterna får inte inom sina territorier, med hänvisning till skäl som står i samband med elektromagnetisk kompatibilitet, hindra att utrustning som uppfyller bestämmelserna i detta direktiv släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk.

2. Kraven i detta direktiv får inte förhindra att särskilda åtgärder som avser ibruktagande eller användning av utrustning på en speciell plats vidtas i någon medlemsstat, om de har vidtagits i avsikt att bemästra ett befintligt eller förutsett problem rörande elektromagnetisk kompatibilitet, eller av säkerhetsskäl i avsikt att skydda allmänt tillgängliga telenät eller mottagar- eller sändarstationer. Medlemsstaterna skall anmäla sådana åtgärder enligt det förfarande som föreskrivs i direktiv 98/34/EG.

3. Medlemsstaterna får inte hindra att utrustning som inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv visas på handelsmässor, utställningar, demonstrationer eller liknande, förutsatt att det genom synlig skyltning klart framgår att sådan utrustning inte får släppas ut på marknaden eller tas i bruk förrän den uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.

Artikel 5 Väsentliga krav

Utrustning som avses i artikel 1 skall uppfylla de väsentliga krav som anges i bilaga I.

Artikel 6 Harmoniserade standarder

1. Utrustning som överensstämmer med tillämpliga harmoniserade standarder, vilka har offentliggjorts genom hänvisningar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, skall i medlemsstaterna förutsättas uppfylla de väsentliga krav enligt bilaga I som dessa standarder avser.

2. Närmare bestämmelser för tillämpningen av harmoniserade standarder anges i bilaga V.

3. Om en medlemsstat eller kommissionen anser att en harmoniserad standard inte helt uppfyller de väsentliga kraven enligt bilaga I, skall den ta upp frågan i den permanenta kommitté som tillsatts genom direktiv 98/34/EG (nedan kallad "kommittén") och ange skälen för detta. Kommittén skall utan dröjsmål avge ett yttrande.

4. Vid mottagandet av kommitténs yttrande skall kommissionen fatta ett av följande beslut beträffande hänvisningen till den harmoniserade standarden:

(a) Beslut om att inte offentliggöra den.

(b) Beslut om att offentliggöra den med förbehåll.

(c) Beslut om att bibehålla hänvisningen i den publikation som avses i punkt 1.

(d) Beslut om att återkalla hänvisningen från den publikation som avses i punkt 1.

Kommissionen skall utan dröjsmål underrätta medlemsstaterna om sitt beslut.

Kapitel II APPARATER

Artikel 7 Förfarande för bedömning av överensstämmelse för apparater

1. För att visa att apparater som skall släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv skall förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt punkt 2-5 tillämpas.

2. Tillverkaren eller dennes representant inom gemenskapen skall utarbeta teknisk dokumentation som styrker att apparaten uppfyller de väsentliga kraven i detta direktiv.

I den tekniska dokumentationen kan det ingå en rapport från det anmälda organ som avses i artikel 11 där det bekräftas att apparaten uppfyller de relevanta väsentliga kraven enligt bilaga I. Tillverkaren får bestämma förmålet för och omfånget av den bedömning som skall göras.

Den tekniska dokumentationen skall hållas tillgänglig för behöriga myndigheter under minst tio år räknat från den dag då apparaten slutade tillverkas.

3. Apparatens överensstämmelse med alla relevanta väsentliga krav skall intygas genom en EG-försäkran om överensstämmelse utfärdad av tillverkaren eller dennes representant inom gemenskapen.

EG-försäkran om överensstämmelse skall hållas tillgänglig för behöriga myndigheter under minst tio år räknat från den dag då apparaten slutade tillverkas.

4. Om varken tillverkaren eller hans representant är etablerade inom gemenskapen skall ansvaret för att hålla EG-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen tillgängliga för behöriga myndigheter åligga den person som släpper ut apparaten på gemenskapsmarknaden.

5. Den tekniska dokumentationen och EG-försäkran om överensstämmelse skall utarbetas enligt bestämmelserna i bilaga II.

Artikel 8 CE-märkning

1. Apparater som har fastställts överensstämma med detta direktiv genom förfarandet enligt artikel 7 skall vara försedda med CE-märkningen som styrker detta. Ansvaret för anbringandet av CE-märkningen åligger tillverkaren eller dennes representant inom gemenskapen.

CE-märkningen skall anbringas i enlighet med bestämmelserna i bilaga III.

2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att förbjuda att märkningar som kan vilseleda tredje man vad gäller CE-märkningens innebörd och/eller grafiska form anbringas på apparaten, förpackningen eller bruksanvisningen.

3. Andra märkningar får anbringas på apparaten, förpackningen eller bruksanvisningen förutsatt att detta inte gör CE-märkningen mindre synlig eller läslig.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9 skall tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen, om en behörig myndighet konstaterar att CE-märkningen har anbringats utan att detta är berättigat, se till att apparaten överensstämmer med bestämmelserna för CE-märkning på de villkor som medlemsstaten ifråga fastställer.

Artikel 9 Skyddsklausul

1. Om en medlemsstat konstaterar att en apparat med CE-märkning inte uppfyller kraven i detta direktiv, skall den vidta alla lämpliga åtgärder för att dra tillbaka apparaten från marknaden, förbjuda att den släpps ut på marknaden eller tas i bruk eller begränsa dess fria rörlighet.

2. Medlemsstaten i fråga skall omgående underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om varje sådan åtgärd, med angivande av skälen och i synnerhet om den bristande överensstämmelsen beror på

(a) underlåtenhet att uppfylla de väsentliga kraven enligt bilaga I, då apparaten inte överensstämmer med de harmoniserade standarder som avses i artikel 6,

(b) felaktig tillämpning av de harmoniserade standarder som avses i artikel 6,

(c) brister i de harmoniserade standarder som avses i artikel 6,

3. Kommissionen skall samråda med de berörda parterna så snart som möjligt och därefter underrätta medlemsstaterna om den finner att åtgärden är berättigad eller ej.

4. Om åtgärden som avses i punkt 1 hänför sig till brister i de harmoniserade standarderna skall kommissionen, efter samråd med parterna och om den medlemsstat som har vidtagit åtgärden avser att hålla fast vid den, ta upp frågan inför kommittén och inleda förfarandet enligt artikel 6.3.

5. Om den icke överensstämmande apparaten åtföljs av den rapport som avses i artikel 7.2, skall den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder med avseende på den som utarbetat rapporten och skall underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om detta.

Artikel 10 Beslut om att återkalla, förbjuda eller begränsa den fria rörligheten för apparater

1. I beslut som fattats enligt detta direktiv om att återkalla en apparat från marknaden, förbjuda eller begränsa utsläppandet på marknaden eller ibruktagande av den eller begränsa dess fria rörlighet skall de exakta skälen anges som det grundas på. Sådana beslut skall utan dröjsmål meddelas den berörda parten, som samtidigt skall underrättas om vilka rättsmedel som står till hans förfogande enligt gällande nationell lagstiftning i medlemsstaten ifråga och vilka tidsfrister som gäller för sådana rättsmedel.

2. Innan beslut enligt punkt 1 fattas skall tillverkaren, hans representant eller andra berörda parter få möjlighet att framföra sina synpunkter, såvida sådant samråd inte är möjligt på grund av åtgärdens brådskande karaktär, vilket i synnerhet kan motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset.

Artikel 11 Anmälda organ

1. Medlemsstaterna skall utse de organ som är behöriga att utarbeta de rapporter som avses i artikel 7.2 och skall anmäla dem (anmälda organ) till kommissionen och övriga medlemsstater.

I denna anmälan skall det anges om dessa organ är behöriga för alla apparater som omfattas av detta direktiv eller om deras ansvar är begränsat till vissa särskilda aspekter.

2. Medlemsstaterna skall tillämpa de kriterier som finns förtecknade i bilaga IV för bedömningen av anmälda organ.

3. Organ som uppfyller de bedömningskriterier som fastställts genom tillämpliga harmoniserade standarder skall antas uppfylla kriterierna i bilaga IV som omfattas av dessa harmoniserade standarder. Kommissionen skall offentliggöra hänvisningar till dessa standarder i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

4. Kommissionen skall offentliggöra en förteckning över anmälda organ i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Kommissionen skall se till att denna lista hålls aktuell.

5. Om en medlemsstat finner att ett anmält organ inte längre uppfyller de kriterier som anges i bilaga IV, skall den underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om detta. Kommissionen skall återkalla hänvisningen till det organet från den förteckning som avses i punkt 4.

Kapitel III FASTA INSTALLATIONER

Artikel 12 Fasta installationer

1. Apparater som har släppts ut på marknaden och som kan byggas in i en fast installation omfattas av alla tillämpliga bestämmelser för apparater i detta direktiv.

Bestämmelserna i artiklarna 5,7 och 8 är dock inte obligatoriska för apparater som är speciellt konstruerade för att byggas in i en bestämd fast installation och inte är kommersiellt tillgängliga på annat sätt. I sådana fall skall det i den medföljande dokumentationen anges var den fasta installationen är belägen och vilka försiktighetsåtgärder som skall vidtas när apparaten byggs in i den fasta installationen för att installationens överensstämmelse inte skall äventyras. Den information som avses i punkt 4 a och 4 b i bilaga I skall också finnas i denna dokumentation.

2. Om det finns tecken på att den fasta installationen brister i överensstämmelse, och i synnerhet om klagomål framförs om att störningar alstras av installationen, får den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter begära bevis på den fasta installationens överensstämmelse och när det är relevant inleda en bedömning.

Om bristande överensstämmelse konstateras får behöriga myndigheter kräva att lämpliga åtgärder vidtas så att installationen överensstämmer med skyddskraven enligt bilaga I.

3. Medlemsstaterna skall införa de bestämmelser som krävs för att den eller de personer skall kunna identifieras som ansvarar för att fastställa att en fast installation överensstämmer med de tillämpliga väsentliga kraven.

Kapitel IV SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 13 Upphävande

Direktiv 89/336/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med [tillämpningsdatum [11]].

[11] Tillämpningsdatumet är lika med dagen för offentliggörandet plus 30 månader.

Hänvisningar till direktiv 89/336/EEG skall tolkas som hänvisningar till det här direktivet och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VI.

Artikel 14 Övergångsbestämmelser

Medlemsstaterna får inte hindra utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av utrustning som överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 89/336/EEG och som släppts ut på marknaden före den [tillämpningsdatum + 2 år].

Artikel 15 Införlivande

1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den [tillämpningsdatum - 6 månader]. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den [tillämpningsdatum]. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 16 Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 17 Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den .

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I Väsentliga krav

1. SKYDDSKRAV

1. Utrustning skall med beaktande av teknikens utvecklingsstadium vara så konstruerad och tillverkad att

(a) den elektriska störning den alstrar inte överskrider den nivå över vilken radio- och teleutrustning eller annan utrustning inte kan fungera som avsett,

(b) den har en sådan tålighet mot den elektromagnetiska störning som kan förväntas vid avsedd användning att dess avsedda funktion inte i oacceptabel utsträckning försämras.

2. SÄRSKILDA KRAV FÖR APPARATER

2. Bedömning av den elektromagnetiska kompatibiliteten:

Tillverkaren skall göra en bedömning av apparatens elektromagnetiska kompatibilitet på grundval av relevanta fenomen i syfte att uppfylla skyddskraven i punkt 1.

Vid bedömningen av den elektromagnetiska kompatibiliteten skall alla avsedda normala driftsvillkor beaktas.

Om apparaten kan konfigureras på olika sätt skall bedömningen av den elektromagnetiska kompatibiliteten bekräfta att apparaten uppfyller skyddskraven enligt punkt 1 i alla möjliga konfigurationer som tillverkaren fastställt som representativa för normal användning i dess avsedda tillämpning.

3. Yttre anordningar:

Alla apparater skall uppfylla skyddskraven enligt punkt 1 utan yttre anordningar som filter eller avskärmning, såvida inte sådana anordningar, inklusive nödvändig bruksanvisning, släpps ut på marknaden med apparaten som en funktionell enhet.

Denna bestämmelse skall inte gälla för apparater som är konstruerade och avsedda att installeras av en person med teknisk kompetens på området elektromagnetisk kompatibilitet. I sådana fall behöver de yttre anordningarna inte släppas ut på marknaden med apparaten, förutsatt att dessa anordningar är kommersiellt tillgängliga och att deras erforderliga egenskaper avseende elektromagnetisk kompatibilitet finns tillräckligt beskrivna i apparatens bruksanvisning.

Kopplingsanordningar såsom stickkontakter och kablar som skall uppfylla särskilda krav för att apparaten skall uppfylla skyddskraven i punkt 1, behöver inte släppas ut på marknaden med apparaten om de är kommersiellt tillgängliga och deras erforderliga egenskaper finns tillräckligt beskrivna i apparatens bruksanvisning.

4. Informationskrav:

(a) Varje apparat skall identifieras genom typ-, tillverknings- eller serienummer eller annan information som gör att apparaten kan identifieras.

(b) Varje apparat skall åtföljas av tillverkarens namn och adress och, om vederbörande inte är etablerad inom gemenskapen, namn och adress till hans representant eller den person som är etablerad inom gemenskapen och ansvarig för utsläppandet av apparaten på gemenskapsmarknaden.

(c) Tillverkaren skall informera om eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som skall vidtas i samband med montering, installation, underhåll eller användning av apparaten för att apparaten skall överensstämma med skyddskraven enligt punkt 1 när den tas i bruk.

(d) Apparater vars överensstämmelse med skyddskraven inte är säkerställd i bostadsområden skall åtföljas av en tydlig uppgift om denna begränsade användning.

5. Färdiga kopplingsanordningar:

(a) De krav på apparater som anges i punkterna 2, 3, 4 c och 4 d gäller inte för färdiga kopplingsanordningar.

(b) Färdiga kopplingsanordningar skall vara så konstruerade och tillverkade att de, när de ansluts till den apparat som de är avsedda för under iakttagande av eventuella särskilda försiktighetsåtgärder enligt ovanstående, uppfyller skyddskraven enligt punkt 1.

(c) Färdiga kopplingsanordningar skall åtföljas av uppgifter om de tekniska egenskaperna hos den apparat som de är avsedda att anslutas till samt information om eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som skall vidtas i samband med anslutningen till sådana apparater för att skyddskraven enligt punkt 1 skall uppfyllas.

3. SÄRSKILDA KRAV FÖR FASTA INSTALLATIONER

6. Installation och avsedd användning av komponenter:

En fast installation skall installeras enligt god branschpraxis och under iakttagande av informationen om dess komponenters avsedda användning i syfte att uppfylla skyddskraven enligt punkt 1.

BILAGA II Teknisk dokumentation, EG-försäkran om överensstämmelse

1. TEKNISK DOKUMENTATION

Den tekniska dokumentationen måste göra det möjligt att bedöma apparatens överensstämmelse med de väsentliga kraven. Den måste redogöra för apparatens konstruktion och tillverkning och i synnerhet innehålla

-en allmän beskrivning av apparaten,

-en rapport om överensstämmelse med de i förekommande fall helt eller delvis tillämpade harmoniserade standarderna,

-om tillverkaren inte eller bara delvis har tillämpat harmoniserade standarder, en beskrivning av och redogörelse för vilka åtgärder som vidtagits för att uppfylla de väsentliga kraven enligt direktivet tillsammans med en beskrivning av bedömningen av den elektromagnetiska kompatibiliteten enligt bilaga I, resultat av gjorda konstruktionsberäkningar, genomförda undersökningar, provningsrapporter osv.,

-på frivillig basis kan tillverkaren till den tekniska dokumentationen bifoga en rapport från ett anmält organ som styrker apparatens överensstämmelse med de tillämpliga väsentliga kraven enligt bilaga I.

2. EG-FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE

EG-försäkran om överensstämmelse måste åtminstone innehålla

-en hänvisning till detta direktiv,

-en identifiering av den apparat som försäkran avser i enlighet med punkt 4 a i bilaga I,

-tillverkarens namn och adress och om tillämpligt namn och adress till hans representant inom gemenskapen,

-daterad hänvisning till de specifikationer som försäkran om överensstämmelse avser i syfte att garantera apparatens överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv,

-datum och ort för utfärdandet av försäkran,

-identifiering och underskrift av den person som har befogenhet att göra åtaganden för tillverkarens eller hans representants räkning.

BILAGA III CE-märkning

CE-märkningen skall bestå av bokstäverna "CE" i följande utformning:

>Hänvisning till>

CE-märkningen måste vara minst 5 mm hög. Om CE-märkningen förminskas eller förstoras måste de proportioner som anges i ovanstående modell bibehållas.

CE-märkningen måste vara anbringad på apparaten eller på dess informationsskylt. Om detta inte är möjligt eller motiverat på grund av apparatens karaktär, skall CE-märkningen anbringas på eventuell förpackning och i medföljande dokument.

Om apparaten omfattas av andra direktiv som rör andra aspekter och som också föreskriver CE-märkning, betyder denna märkning att apparaten även uppfyller bestämmelserna i dessa andra direktiv.

Om ett eller flera av de direktiven tillåter tillverkaren att under en övergångsperiod välja vilken ordning som skall tillämpas, visar CE-märkningen emellertid endast att apparaten överensstämmer med de direktiv som tillverkaren tillämpar. I sådana fall måste uppgifter om de direktiv som tillämpas, så som dessa offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, ges i de dokument, meddelanden eller instruktioner som krävs enligt direktiven och som medföljer den berörda apparaten.

BILAGA IV Kriterier för bedömning av organ som skall anmälas

1. De organ som anmälts av medlemsstaterna skall uppfylla följande minimivillkor:

(a) Tillgång till personal och nödvändiga medel och utrustning.

(b) Teknisk kompetens och professionell integritet hos personalen.

(c) Oberoende ställning vid utarbetandet av de rapporter och utförandet av de kontrollfunktioner som föreskrivs i detta direktiv.

(d) Oberoende ställning hos ledning och teknisk personal i förhållande till alla berörda parter, grupper och personer med direkt eller indirekt anknytning till utrustningen i fråga.

(e) Sekretessplikt för personalen.

(f) Innehav av ansvarsförsäkring under förutsättning att sådant ansvar inte täcks av staten enligt nationell lagstiftning.

2. Behöriga myndigheter i medlemsstaterna skall regelbundet kontrollera att villkoren enligt punkt 1 uppfylls.

BILAGA V Tillämpning av harmoniserade standarder

1. En korrekt tillämpning av alla tillämpliga harmoniserade standarder, vars hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, skall vara likvärdigt med genomförandet av den bedömning av den elektromagnetiska kompatibiliteten som avses i punkt 2 i bilaga I.

2. Överensstämmelse med en harmoniserad standard innebär att dess föreskrifter uppfylls (t.ex. gränsvärden) och att detta visas genom de metoder som beskrivs eller som det hänvisas till i den harmoniserade standarden.

3. Förutsatt överensstämmelse genom tillämpning av harmoniserade standarder är begränsad till de tillämpade harmoniserade standardernas tillämpningsområde och de väsentliga krav som omfattas av dessa standarder.

4. Harmoniserade standarder skall väljas och användas i enlighet med bestämmelserna i de relevanta standardiseringsdokumenten. Hänvisningarna till dessa dokument skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

BILAGA VI Jämförelsetabell

Direktiv 89/336/EEG // Detta direktiv

Artikel 1.1 // Artikel 2.1 a, 2.1 b och 2.1 c

Artikel 1.2 // Artikel 2.1 e

Artikel 1.3 // Artikel 2.1 f

Artikel 1.4 // Artikel 2.1 d

Artikel 1.5 och 1.6 // -

Artikel 2.1 // Artikel 1.1

Artikel 2.2 // Artikel 1.4

Artikel 2.3 // Artikel 1.2 c

Artikel 3 // Artikel 3

Artikel 4 // Artikel 5 och bilaga I

Artikel 5 // Artikel 4.1

Artikel 6 // Artikel 4.2

Artikel 7.1 a // Artikel 6.1, 6.2 och bilaga V

Artikel 7.1 b // -

Artikel 7.2 // -

Artikel 7.3 // -

Artikel 8.1 // Artikel 6.3 och 6.4

Artikel 8.2 // -

Artikel 9.1 // Artikel 9.1 och 9.2

Artikel 9.2 // Artikel 9.3 och 9.4

Artikel 9.3 // Artikel 9.5

Artikel 9.4 // Artikel 9.3

Artikel 10.1, första stycket // Artikel 7

Artikel 10.1, andra stycket // Artikel 8

Artikel 10.2 // Artikel 7

Artikel 10.3 // -

Artikel 10.4 // -

Artikel 10.5 // Artikel 7

Artikel 10.6 // Artikel 11

Artikel 11 // Artikel 13

Artikel 12 // Artikel 15

Artikel 13 // Artikel 17

Bilaga I, avsnitt 1 // Bilaga II, avsnitt 2

Bilaga I, avsnitt 2 // Bilaga III

Bilaga II // Bilaga IV

Bilaga III // -

KONSEKVENSANALYS FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG, SÄRSKILT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Beteckning på förslaget

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om elektromagnetisk kompatibilitet

Dokumentets referensnummer

Förslaget

Syftet med detta förslag till direktiv är att säkerställa den fria rörligheten för de avsedda produkterna genom att garantera en homogen elektromagnetisk omgivning och korrekt fungerande produkter. Det rör sig här i första hand om elektriska och elektroniska apparater, färdiga kopplingsanordningar för överföring av signaler som är avsedda att anslutas till en apparat av slutanvändaren samt fasta installationer som består av sådana apparater.

Direktivförslaget grundar sig på artikel 95 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och det är en omarbetning av gällande direktiv 89/336/EEG. Den begäran om förenkling som framförts av alla ekonomiska operatörer tillgodoses genom bättre definitioner av vissa begrepp och förtydliganden av vissa textpartier som gett upphov till problem vid tillämpningen av direktivet. Därutöver har räckvidden omdefinierats för att den skall bli klarare och för att vissa produkter skall omfattas.

Direktivförslaget har sitt ursprung i den tredje etappen av SLIM-programmet och SLIM-gruppens rekommendationer, som kommissionen har anslutit sig till (KOM(1999) 88).

Förslaget har i mycket stor utsträckning mottagits positivt av berörda parter och man har ansett att det tillgodoser marknadskraven. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna respekteras såsom krävs av gemenskapens rättsakter.

Konsekvenser för företagen

Direktivförslaget omfattar alla elektriska och elektroniska sektorer, bl.a. hushållsapparater, informationsteknik och telekommunikationer.

Som anges i motiveringen bygger konsekvensanalysen på en oberoende studie ("Cost benefit analysis on the draft amendment of the EC Directive on electromagnetic compatibility", RPA Ltd, januari 2002) och en företagarpanel för den inre marknaden, som tillsatts på initiativ av kommissionen. Resultaten av konsekvensanalysstudien byggde på ett samråd där kontakter togs med drygt 410 europeiska och internationella organisationer som representerade apparattillverkare, installatörer och användare av installationer, certifieringsorgan, professionella och privata användare av utrustning, konsumenter av apparater, användare och operatörer av radio-, tele- och elnät samt myndigheter.

Båda studierna visade att små och medelstora företag utgör omkring 60 % av de företag som berörs, att de tillsammans står för 800 miljoner produkter om året och att den totala årsomsättningen i branschen uppgår till omkring 400 miljarder euro. Dessa företag finns i hela EU, men 75 % av utrustningen tillverkas i Tyskland, Frankrike, Italien och Storbritannien.

Majoriteten av företagen som tillverkar de produkter som avses i detta direktivförslag omfattas redan av direktiv 89/336/EEG. De kommer följaktligen inte att behöva vidta några särskilda åtgärder för att uppfylla kraven i den nya texten. Den nya sektor som kommer att omfattas består i huvudsak av tillverkare av färdiga kopplingsanordningar för överföring av signaler avsedda att anslutas till en apparat av slutanvändaren, och dessa tillverkare är till övervägande del små och medelstora företag. Förslaget kommer därför inte att få några större konsekvenser för ekonomin som helhet. Förslaget väntas därmed inte få någon inverkan vare sig på sysselsättningen, investeringar eller nyetableringen av företag, eventuellt med undantag för en ökad verksamhet för behöriga organ. Enligt konsekvensanalysen torde nettokostnaden för tillverkarna av EMC-produkter i EU uppgå till 2,1 miljarder euro, vilket motsvarar 0,1 % av omsättningen i sektorn, fördelat över en åttaårsperiod.

Detta förslag innehåller inga särskilda åtgärder för små och medelstora företag, eftersom förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt direktivförslaget redan har reducerats till en enkel försäkran om överensstämmelse som tillverkaren skall utfärda utan obligatoriskt deltagande av en tredje part.

Rådfrågade

Ända sedan arbetet med detta förslag inleddes har kommissionen via SLIM-gruppen för EMC samarbetat med alla berörda branschorgan, bl.a. tillverkare, nätoperatörer, certifieringsorgan osv. Under arbetets gång har åtta utkast tagits fram och diskuterats av SLIM-gruppen för EMC och de har också lagts ut på kommissionens webbplats för att så många berörda som möjligt skulle nås. Följande sammanslutningar och organisationer har hörts:

Tillverkare

-ORGALIME Liaison Group of the European Mechanical, Electrical, Electronic and Metalworking Industries

-EURELECTRIC Union of Electricity Industry

-EICTA European Information, Communications and Consumer Electronics Technology Industry Association

-EACM European Association of Consumer Electronics Manufacturers

-EUROPACABLE European Confederation of National Associations of Manufactures of Insulated Wire and Cable

(2) Användare

-ANEC European Association for the co-ordination of consumer representation in standardisation

(3) Övriga

-CEN Europeiska standardiseringsorganisationen

-CENELEC Europeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet

-ETSI Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder

-ECACB European EMC Competent Bodies group

Slutsats

I konsekvensanalysstudien rekommenderas en omarbetning av direktivet. Därutöver anser kommissionen att de totala kostnadsfaktorer som ringats in bör betraktas mot bakgrund av de vinster som förslaget medför. Dessa vinster utgörs bl.a. av att den inre marknaden kommer att fungera bättre, att marknadsaktörerna ges större flexibilitet och att en bättre skyddsnivå uppnås för vissa produkter. Förslaget kommer också att leda till att behöriga myndigheter får bättre verktyg för att bedriva marknadstillsyn, vilket kommer att säkerställa en mer rättvis konkurrens mellan marknadsaktörerna.