Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets direktiv 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)

LAGFÖRSLAG

LAGFÖRSLAG I

MOTIVERING

Oljetankern Erikas förlisning visade att det nuvarande systemet för hamnstatskontroll har en rad brister. Trots att man under senare år hade genomfört ett stort antal kontroller ombord på Erika, både hamnstatskontroller och kontroller utförda av klassificeringssällskap eller av oljebolagen själva, lyckades man inte upptäcka de brister som anses ha orsakat olyckan.

Sedan antagandet av direktiv 95/21/EG har det gjorts stora ansträngningar för att göra inspektions förfarandena mer enhetliga och effektiva, bland annat inom ramen för det i Paris ingångna samförståndsavtalet om hamnstatskontroll (MOU). Det måste dock konstateras att skillnaderna inom gemenskapen fortfarande är stora, och att det brister i övervakningen av fartyg som utgör ett stort miljöhot, när dessa anlöper hamnar i gemenskapen.

Det var bland annat följande skäl som föranledde kommissionen att föreslå en ändring av direktivet:

- Det särskilda minimivärde för fartygs inspektioner på 25 % som fastställs i direktivet beaktas inte i alla medlemsstater.

- Den prioritetsfaktor som infördes genom MOU och som gjordes obligatorisk genom direktivet tillämpas inte på ett tillfredsställande sätt.

- Granskningen av de inspektions rapporter som sammanställdes före Erikas förlisning ger vid handen att de utökade inspektioner som genomförts i enlighet med direktivet inte alltid har varit tillräckligt stränga. Det var dessutom oklart huruvida riktlinjerna enligt bilaga V hade följts och vilka kontroller som hade genomförts.

Kommissionen föreslår därför en rad åtgärder som syftar till att förbättra och utöka den inspektion som beskrivs i direktivet om hamnstatskontroll.

Följande ändringar föreslås:

1. Förbud mot undermåliga fartyg i europeiska farvatten.

Enligt kommissionen är det oacceptabelt att vissa fartyg fortsätter att trafikera gemenskapens farvatten, trots att deras förhistoria klart visar att de utgör ett hot mot säkerheten till sjöss och den marina miljön. En sådan situation kan av allmänheten endast uppfattas som ett bevis på hamnstatskontrollens ineffektivitet.

Det gäller att ge en tydlig och stark signal till dem som har hand om fartygens drift och till alla dem som genom sitt beteende eller sin overksamhet bidrar till att äventyra sjö säkerheten och den marina miljön, dvs. framför allt flaggstaterna och klassificeringssällskapen.

Kommissionen föreslår därför ett förbud mot sådana fartyg i Europeiska unionen. Det handlar om de fartyg som tillhör riskfartygskategorierna enligt artikel 7 och bilaga V i direktivet [1]. Man bör i gemenskapens hamnar inte längre tillåta sådana fartyg som uppnått en viss ålder (dvs. är äldre än 15 år), där det finns risk för "återfall" (dvs. de har kvarhållits mer än två gånger under de senaste två åren) och som är flaggade i en stat på den "svarta lista" över kvarhållanden som fastställs inom ramen för MOU.

[1] Enligt bilaga V i direktivet skall vissa fartygskategorier genomgå utökad inspektion (olje-, gas- och kemikalietankfartyg, bulklastfartyg över en viss ålder och passagerarfartyg).

Kommissionen har utarbetat riktlinjer för genomförandet av denna åtgärd. Där beskrivs hur beslutet om förbud skall fattas och hur det kan upphävas igen, förutsatt att man kan påvisa att fartyget inte längre medför några säkerhets- eller miljörisker. Var sjätte månad kommer kommissionen att offentliggöra en förteckning över de bannlysta fartygen.

2. Skyldighet att inspektera sådana fartyg som utgör stor fara för säkerheten till sjöss och den marina miljön.

Enligt direktiv 95/21/EG är man inte skyldig att inspektera fartyg. Oberoende av den potentiella fara som ett fartyg utgör grundas beslutet om en fartygsinspektion alltid på ett förhandsurval som inspektören gjort enligt sin sakkunniga bedömning. När direktivet ändrades den 19 juni 1998, infördes en prioritetsfaktor som innebar ett stort steg framåt mot en harmonisering av urvalskriterierna. Om man verkligen vill få en enhetlig och effektiv praxis, bör man emellertid i vissa fall avsevärt begränsa inspektörens handlingsfrihet.

Kommissionen föreslår därför att man i följande fall inför en inspektionsskyldighet:

a) Om prioritetsfaktorn överskrider ett visst värde.

Det prioriteringssystem som infördes genom direktivet och MOU fungerar inte på ett helt tillfredsställande sätt. I praktiken har fartygen med den högsta prioritetsfaktorn inte alltid högsta prioritet.

Kommissionen föreslår att man i artikel 5 inför en skyldighet enligt vilken man systematiskt och i enlighet med MOU-förfarandet måste inspektera fartyg med en prioritetsfaktor över 50 varje gång de anlöper en av Europeiska unionens hamnar. Värdet på 50 innebär att det rör sig om högriskfartyg. Enligt uppskattningarna inom ramen för MOU på grundval av antalet fartyg som kontrollerades 1999 torde mindre än 2,5 % av de fartyg som registrerats i Sirenac-databasen vara berörda [2].

[2] Sirenac är en databas som förvaltas av "Centre Administratif des Affaires Maritimes" i St Malo (Frankrike). Här samlas uppgifter om de inspektioner som MOU:s medlemmar genomfört.

b) Om de berörda fartygen tillhör en kategori som motiverar en utökad inspektion.

När det gäller beslutet om när och hur "riskfartyg" skall genomgå en utökad inspektion, är bestämmelserna i det nuvarande direktivet för fria. Den senaste tidens händelser visar dessutom att brister i de konstruktiva delarna på vissa fartygstyper, särskilt oljetankfartyg, kan leda till olyckor med dramatiska följder för miljön. Huvudansvaret för upptäckten av sådana brister har förstås klassificerings sällskapen, men det är viktigt att hamnstatens myndigheter får möjlighet att själva förvissa sig om att ett fartygs konstruktiva delar håller måttet (särskilt vad gäller rostskador i tankarna).

Kommissionen föreslår därför att den utökade fartygsinspektionen enligt artikel 7 och bilaga V i direktivet ändras på följande sätt:

- I artikel 7 införs en klar inspektionsskyldighet för fartygen i fråga. Detta innebär att varje sådant fartyg måste genomgå en utökad inspektion när det efter en tolvmånadersperiod anlöper en hamn i Europeiska unionen. Den gällande bestämmelsen, enligt vilken ett fartyg kan bli föremål för en vanlig eller en mer ingående inspektion under denna period, bibehålls. Minimivärdet på 25 % enligt bilaga V gäller emellertid utökade inspektioner enligt artikel 7 (liksom andra inspektioner som föreskrivs i direktivet).

- De icke-obligatoriska riktlinjerna i direktivet görs obligatoriska, dvs. inspektionen måste åtminstone omfatta de allmänna kontrollerna eller de kontroller som är specifika för fartygskategorin i fråga. Enligt förslaget skall det emellertid vara möjligt att bortse från vissa kontroller, om de inte är genomförbara av praktiska skäl (t.ex. inspektionen av tankarna på ett lastat oljetankfartyg) eller om de medför särskilda risker (t.ex. explosionsrisk) för fartyget, dess besättning eller hamnen.

- När det gäller oljetankfartyg (punkt 2 i del B i bilaga V i dess nuvarande lydelse), inspekteras de konstruktiva delarna för närvarande endast genom att man kontrollerar fartygets besiktningsrapport. Kommissionen anser att det är absolut nödvändigt att undersöka själva fartyget, och inte bara fartygs handlingarna, och att inspektören bör genomföra en okulärbesiktning för att bedöma de konstruktiva delarnas tillstånd. Eftersom lasttankarna i allmänhet inte är tillgängliga medan fartyget ligger i hamn, måste inspektören åtminstone genomföra en okulär besiktning av en av barlasttankarna för att få en allmän uppfattning om förekomsten av rostskador. Om fartyget saknar segregerade barlasttankar, bör inspektören försöka skaffa sig en uppfattning med hjälp av någon annan tank eller något lämpligt tomrum som är tillgängligt.

- Det införs en skyldighet att lämna ett förhandsmeddelande (ny del B i bilaga V) för att underlätta inspektionen när fartyget väl har kommit i hamn. Det är nämligen normalt nödvändigt att förbereda en utökad inspektion. Fartygets ägare eller befälhavare måste två arbetsdagar innan fartyget anlöper hamnen (eller till och med före fartygets avgång från tidigare hamn) direkt till inspektören lämna en rad praktiska uppgifter (exempelvis liggetiden, barlast- och lasttankarnas tillstånd, planerad verksamhet under tiden i hamn, osv.).

- När det gäller oljetankfartyg sänks den ålder från vilken det krävs utökade inspektioner till 15 år (från nuvarande 20 eller 25 år beroende på fartygstyp och tidpunkten för successiv avveckling enligt regel 13 G i den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg (Marpol-konventionen)). Detta gäller oljetankfartyg med enkelskrov, oavsett om de är utrustade med segregerade barlasttankar eller ej.

3. Uppföljning av inspektionerna

Inspektionernas uppföljning från den ena hamnen till den andra är inte optimal. Framför allt är det mycket svårt att på grundval av uppgifterna i informationssystemet Sirenac avgöra vilka delar av ett undersökt fartyg som kontrollerats i tidigare hamnar. Den inspekterande myndigheten löper därför risk att undersöka fartygsdelar som redan inspekterats i föregående hamn. För att undvika dubbelarbete och för att rent allmänt göra hamnstatskontrollen så kostnadseffektiv som möjligt föreslår kommissionen att man i inspektionsrapporten anger vilka fartygsdelar som inspekterats (ett exemplar av inspektionsrapporten medförs ombord och granskas av inspektören vid nästa inspektionstillfälle).

4. Uppgifter till flaggstaten och klassificeringssällskapen

Enligt de nuvarande bestämmelserna i direktiv 95/21/EG informeras flaggstaten och klassificerings sällskapen av hamnstatens inspektions myndighet endast om fartyget kvarhållits. Om man i stället informerar om varje inspektion, skulle flaggstatens myndighet, eller det klassificerings sällskap som handlar för dess räkning, lättare kunna följa utvecklingen (eller försämringen) av fartygets tillstånd. Kommissionen föreslår därför att man ändrar artikel 8 i direktivet och föreskriver att en kopia av inspektionsrapporten lämnas till flaggstaten och klassificerings sällskapet i fråga.

5. Kontroll av handlingar avseende ekonomisk säkerhet om ansvar för skada orsakad av förorening

Oljebälten från läckande tankfartyg kan vålla betydande skador, vilket oljetankern Erikas förlisning visar. Därför är det viktigt med försäkringar som täcker dessa risker. Enligt 1969 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, ändrad genom 1992 års protokoll, skall ägaren av ett fartyg som är registrerat i en konventionsstat och som transporterar mer än 2 000 ton olja som bulklast ställa försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ägarens ansvar för skada orsakad av förorening. Kommissionen föreslår att inspektören granskar även dessa handlingar och att de förs upp i den förteckning som anges i bilaga II till direktivet. Avsaknaden av sådana handlingar bör motivera en mer ingående inspektion och vara ett skäl för fartygets kvarhållande.

6. Insyn i uppgifter om fartyg som inspekterats eller kvarhållits i enlighet med direktivet

Enligt artikel 15 i direktivet skall man offentliggöra en rad uppgifter om de fartyg som hållits kvar i en av Europeiska unionens hamnar för att på så sätt sanktionera de operatörer som genom sitt beteende är medansvariga för överträdelsen av säkerhetsnormerna. Enligt det nuvarande direktivet skall man därför offentliggöra dels namnet på den som har hand om fartygets drift, dels klassificeringssällskapets namn. Det finns emellertid även andra som bär skuld till att fartygen inte uppfyller normerna. Det handlar främst om lastens ägare, dvs. befraktarna. Anledningen till att det finns "lågprisredare" är ju just att vissa befraktare inte sätter mycket värde på de befraktade fartygens kvalitet.

Ett annat mål är att för beslutsfattarna (befraktare, försäkringsgivare osv.) och EU:s medborgare tydligare visa vilka inspektioner som utförs i gemenskapens hamnar. Det är därför viktigt att tillgängliggöra fler uppgifter om de mer omfattande besiktningar som utförs dels av hamnstatens myndigheter (utökad inspektion enligt artikel 7), dels av klassificerings sällskapen (särskild besiktning). Lika viktigt är att informera om hur hamnstatsmyndigheterna respektive klassificerings sällskapen följer upp beslut om kvarhållanden enligt direktivet.

Det föreslås därför att följande uppgifter offentliggörs:

- Befraktarens identitet, typ av befraktning (resebefraktning eller tidsbefraktning). Denna skyldighet gäller endast fartyg som transporterar flytande eller fast gods i bulk. När det gäller transport av förpackade varor, är det av praktiska skäl svårt att identifiera alla inblandade parter.

- Uppgifter om den senast utförda utökade inspektionen inom ramen för en hamnstatskontroll och om den senaste särskilda besiktningen utförd av ett klassificerings sällskap.

- Uppgift om de åtgärder som hamnmyndigheterna eller klassificerings sällskapen vidtagit till följd av ett kvarhållande (tid som beviljats för reparation osv.).

7. Uppföljning av direktivets tillämpning och bedömning av hur medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter

Enligt artikel 17 i direktiv 95/21/EG är medlemsstaterna skyldiga att lämna uppgifter om antalet inspektörer som utför fartygs kontroller och om antalet individuella fartyg som anlöper deras hamnar under ett representativt år.

Med hjälp av dessa siffror kan kommissionen se huruvida det minimivärde för inspektioner på 25 % som fastställs i artikel 5.1 verkligen beaktats. Kommissionen är enligt fördraget skyldig att noggrant övervaka tillämpningen av bestämmelserna i direktivet och att, vid behov, inleda överträdelse förfaranden mot försumliga medlemsstater. För detta räcker dock uppgifterna inte till. Det finns därför risk för att man inte upptäcker eventuellt slarv i vissa hamnar i gemenskapen och att de olika säkerhetsnivåerna och snedvridningen av konkurrensen mellan hamnarna fortbestår.

Kommissionen föreslår därför att man lämnar fler uppgifter med kortare mellanrum (årligen i stället för vart tredje år som i det nuvarande direktivet). Till direktivet fogas en ny bilaga. Medlemsstaterna skall enligt denna bilaga till kommissionen lämna detaljerade uppgifter om fartygens förflyttningar i hamnarna, uppdelade enligt olika kriterier (ålder, flagg, storlek osv.).

2000/0065 (COD)

Förslag EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets direktiv 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [3],

[3] EGT C , , s. .

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [4],

[4] EGT C , , s. .

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [5],

[5] EGT C , , s. .

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [6], och

[6] EGT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Genom direktiv 95/21/EG införs i Europeiska gemenskapen en hamnstats kontroll som bygger på enhetliga förfaranden för inspektioner och kvarhållanden.

(2) Det är nödvändigt att ta hänsyn till ikraftträdda ändringar i konventioner, protokoll, koder och resolutioner från Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), samt till framsteg inom ramen för Parisavtalet.

(3) Vissa fartyg utgör på grund av sin ålder, flagg och förhistoria en påtaglig fara för säkerheten till sjöss och den marina miljön. Dessa fartyg bör därför vägras tillträde till gemenskapens hamnar, om det inte kan bevisas att fartyget utan risk kan framföras i gemenskapens farvatten. Man bör utarbeta riktlinjer med en närmare beskrivning av hur förbudet mot tillträde skall utfärdas och upphävas. Förteckningen över de fartyg som vägrats tillträde till gemenskapens hamnar bör offentliggöras och visas i informationssystemet Sirenac.

(4) Fartyg med en hög prioritetsfaktor utgör en särskilt stor olycks- och föroreningsfara; det är därför nödvändigt att inspektera dem varje gång de anlöper en hamn i gemenskapen.

(5) Från och med en viss ålder utgör även de fartygskategorier som anges i bilaga V en stor olycks- och föroreningsfara. Så länge inspektionsmyndigheten har utrymme för eget godtycke vid beslut om utökad inspektion av sådana fartyg, kan man inte få den enhetliga praxis som krävs i gemenskapen. Det är därför nödvändigt att göra inspektionen av dessa fartyg obligatorisk.

(6) Beroende på inspektionsmyndighetens bedömning kan den utökade inspektionens omfattning, som är föremål för riktlinjerna enligt del B i bilaga V, variera avsevärt. Det är därför absolut nödvändigt att göra riktlinjerna obligatoriska. Man bör dock medge undantag, om inspektionens genomförande är omöjlig eller skulle medföra för stora risker för fartygets, besättningens eller hamnens säkerhet, särskilt med hänsyn till lasttankarnas tillstånd eller på grund av praktiska begränsningar i samband med lastning och lossning.

(7) Brister i ett fartygs konstruktiva delar ökar risken för olyckor till havs. Om det rör sig om fartyg lastade med olja som bulklast, kan sådana olyckor få katastrofala följder för miljön. Inspektionsmyndigheten bör genomföra en okulärbesiktning av fartygets tillgängliga delar för att undersöka korrosionens omfattning, och vidta de uppföljningsåtgärder som krävs, bland annat vad gäller de klassificerings sällskap som ansvarar för fartygs konstruktionens tillstånd.

(8) En utökad inspektion med en obligatorisk undersökning av vissa fartygs delar är tids- och resurskrävande. Man bör underlätta förberedandet av inspektionen och på så sätt göra den effektivare. Ett fartygs befälhavare eller den som har hand om fartygets drift bör därför meddela en rad driftsrelaterade uppgifter, när fartyget anlöper en hamn i gemenskapen.

(9) Med tanke på den stora föroreningsfara som oljetankfartyg utgör och med hänsyn till att det övervägande antalet brister som leder till ett kvarhållande hänför sig till fartyg äldre än femton år, bör de oljetankfartyg som är äldre än femton år genomgå en utökad inspektion.

(10) Den ökande betydelsen av hamnstatskontroller i kampen mot undermåliga fartyg leder till en allt större arbetsbörda för inspektörerna. Det krävs därför en särskild ansträngning för att undvika onödiga inspektioner och bättre informera inspektörerna om omfattningen av tidigare hamninspektioner. I den rapport som sammanställs efter inspektionen bör inspektören därför ange vilka fartygsdelar som undersökts, vare sig det rör sig om en vanlig, en mer ingående eller en utökad inspektion. Inspektören i nästa anlöpshamn kan sedan använda dessa uppgifter för att, vid behov, bestämma sig att inte inspektera fartygsdelar som vid den föregående inspektionen inte uppvisade några brister.

(11) När ett fartyg har undersökts, bör myndigheten i den berörda flaggstaten respektive det berörda klassificeringssällskapet informeras om inspektionens resultat så att dessa lättare kan följa utvecklingen och den eventuella försämringen av fartygets tillstånd och i god tid kan vidta de iståndsättnings åtgärder som krävs.

(12) Föroreningar genom olja på grund av olyckor kan orsaka betydande miljöskador och ekonomiska problem i den berörda regionen. Man bör därför undersöka om de oljetankfartyg som anlöper Europeiska unionens hamnar är tillräckligt försäkrade mot dessa risker. Vid inspektionen av oljetankfartyg som transporterar mer än 2 000 ton olja som bulklast bör inspektören förvissa sig om att det ställts en försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ansvaret för skada orsakad av förorening i enlighet med 1969 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, ändrad genom 1992 års protokoll.

(13) För att avskräcka från användningen av undermåliga fartyg måste man sörja för insyn i uppgifterna om inspekterade och kvarhållna fartyg. Man bör därför bland de offentliggjorda uppgifterna även ange fartygsbefraktarens identitet. Dessutom bör allmänheten få fullständigare och klarare information om inspektioner och kvarhållanden i Europeiska unionens hamnar. Det gäller framför allt information om mer ingående fartygsbesiktningar genomförda av hamnstats myndigheter eller klassificerings sällskap, och en redovisning av hur de berörda hamnstats myndigheterna eller klassificerings sällskapen följer upp beslut om kvarhållanden enligt direktivet.

(14) För att undvika olika säkerhetsnivåer och en snedvridning av konkurrensen mellan gemenskapens hamnar är det viktigt att upptäcka fall av bristfällig tillämpning av direktivet eller eventuellt slarv i Europeiska unionens hamnar. Kommissionen behöver därför mer detaljerade uppgifter, särskilt om fartygens förflyttningar i hamnarna, för att kunna göra en mer ingående granskning av villkoren för direktivets tillämpning. Dessa uppgifter bör lämnas till kommissionen årligen för att möjliggöra snabbare ingripanden vid en bristfällig tillämpning av direktivet.

(15) Man bör ändra bestämmelserna om kommittéförfarandet i direktiv 95/21/EG för att ta hänsyn till rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [7].

[7] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(16) Eftersom de bestämmelser som krävs för genomförandet av detta direktiv är att betrakta som åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG, bör de antas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 5 i det beslutet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 95/21/EG ändras på följande sätt:

1) Titeln skall ersättas med följande:

"Europaparlamentets och rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om hamnstatskontroll"

2) Artikel 2 skall ändras på följande sätt:

a) Artikel 2.1 skall ändras på följande sätt:

i) Följande strecksats skall läggas till:

" - 1969 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, ändrad genom 1992 års protokoll."

ii) Orden "som är i kraft den 1 juli 1999" skall ersättas med "som är i kraft den 1 juli 2000".

b) I artikel 2.2 skall orden "i den lydelse som detta har den 14 januari 1999" ersättas med "i den lydelse som detta har den 1 juli 2000".

3) Artikel 5 skall ändras på följande sätt:

a) Artikel 5.1 skall ersättas med följande:

"1. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall årligen inspektera minst 25 % av det antal fartyg enligt artiklarna 5.2, 6 och 7 som anlöper dess hamnar under ett representativt kalenderår."

b) Artikel 5.2 skall ersättas med följande:

"2. Den behöriga myndigheten skall se till att alla fartyg som inte skall genomgå en utökad inspektion och vilkas prioritetsfaktor i informationssystemet Sirenac är högre än 50 inspekteras i enlighet med artikel 6. När andra fartyg väljs ut för inspektion skall den behöriga myndigheten prioritera dem på följande sätt:

- De fartyg som avses i del I i bilaga I skall ha högsta prioritet, oberoende av prioritetsfaktorn.

- De fartyg som avses i del II i bilaga I skall prioriteras i fallande ordning enligt värdet på prioritetsfaktorn."

4) Artikel 7 skall ersättas med följande:

"Artikel 7

Obligatorisk utökad inspektion av vissa fartyg

1. Medlemsstaterna skall se till att de fartyg som tillhör en kategori i del A i bilaga V genomgår en utökad inspektion i den första hamn de anlöper efter det att tolv månader har gått sedan den senaste utökade inspektionen i en medlemsstats hamn. Mellan två utökade inspektioner kan dessa fartyg emellertid göras till föremål för inspektion enligt artikel 6.1 och 6.2.

2. När det gäller fartyg enligt föregående punkt, skall den som har hand om fartygets drift eller fartygets befälhavare till den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten lämna de uppgifter som anges i del B i bilaga V senast två arbetsdagar före fartygets planerade ankomst till medlemsstatens hamn, eller från avgångshamnen, om ankomsttiden är kortare än två arbetsdagar.

Fartyg som inte lämnat dessa uppgifter till den behöriga myndigheten skall vid ankomsten till anlöpshamnen genomgå en inspektion enligt artikel 6.

3. Del C i bilaga V innehåller obligatoriska riktlinjer för utökad inspektion."

5) Följande artikel skall införas som artikel 7a:

"Artikel 7a

Förbud mot tillträde för vissa fartyg som genomgått utökad inspektion

1. Medlemsstaterna skall se till att de fartyg som är äldre än 15 år och som tillhör en kategori i del A i bilaga V vägras tillträde till gemenskapens hamnar, utom i de fall som avses i artikel 11.6, om fartygen

- kvarhållits mer än två gånger i en medlemsstats hamn under de senaste 24 månaderna, och

- är flaggade i en stat som, i den kontinuerliga treårsgenomsnittstabellen publicerad i den årliga MOU-rapporten, visar fler kvarhållanden och förseningar än genomsnittet.

Förbudet mot tillträde skall vara tillämpligt från och med den tidpunkt då fartyget ges tillstånd att avgå från den hamn där det kvarhölls för tredje gången.

2. När medlemsstaterna tillämpar punkt 1, skall de följa de förfaranden som anges i del D i bilaga V.

3. Kommissionen skall varje halvår offentliggöra uppgifter om de fartyg som med tillämpning av denna artikel vägrats tillträde till gemenskapens hamnar."

6) Artikel 8 skall ersättas med följande:

"Artikel 8

Inspektionsrapport

1. När en inspektion, en mer ingående inspektion eller en utökad inspektion slutförts, skall inspektören sammanställa en inspektionsrapport med åtminstone de uppgifter som anges i bilaga X och där redovisa inspektionens resultat och undersökta fartygsdelar eller -element, och, i fall av en mer ingående eller en utökad inspektion, redovisa de beslut som inspektören fattat och de iståndsättnings åtgärder som skall vidtas av befälshavaren, ägaren eller den som har hand om fartygets drift.

2. Varsin kopia av inspektionsrapporten skall lämnas till fartygets befälhavare, flaggstatens myndighet och den erkända organisation som ansvarar för fartygsbesiktning och utfärdande av klassificeringscertifikat eller certifikat för flaggstatens räkning enligt de internationella konventionerna. Om bristerna utgör skäl för fartygets kvarhållande, skall det dokument som befälhavaren erhåller enligt punkt 1 också innehålla information om ett framtida offentliggörande av beslutet om kvarhållande i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv."

7) I artikel 9.5 skall "Om det är nödvändigt skall även bemyndigade besiktningsmän och erkända organisationer som ansvarar för utfärdande av fartygscertifikat informeras" ersättas med "Om det är nödvändigt skall man även informera bemyndigade besiktningsmän och erkända organisationer som ansvarar för utfärdande av klassificeringscertifikat eller certifikat för flaggstatens räkning enligt de internationella konventionerna".

8) I artikel 10.1 skall "beslut att kvarhålla fartyget" ersättas med "beslut att kvarhålla fartyget eller beslut om förbud mot tillträde".

9) Artikel 14.2 skall ändras på följande sätt:

a) "Sirenac E" skall ersättas med "Sirenac".

b) Följande stycke skall läggas till:

"I syfte att genomföra de inspektioner som anges i artiklarna 6-7 skall inspektörerna ta del av uppgifterna i de offentliga och privata databaser rörande fartygsinspektioner som är tillgängliga via informationssystemet Equasis, så fort det systemet tagits i drift."

10) Artikel 15.2 skall ersättas med följande:

"2. De uppgifter som avses i delarna I och II i bilaga VIII och de uppgifter om ändringar av klass eller uteslutande ur klassen som avses i artikel 15.3 i direktiv 94/57/EG skall tillgängliggöras i informations systemet Sirenac. Uppgifterna skall offentliggöras i informations systemet Equasis, när det tagits i drift, så snart som möjligt efter det att inspektionen slutförts eller kvarhållandet hävts."

11) Artiklarna 17-18 skall ersättas med följande:

"Artikel 17

Uppgifter för övervakning av genomförandet

Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna de uppgifter som avses i bilaga X med de intervaller som där anges.

"Artikel 18

Föreskrivande kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som upprättats enligt artikel 12 i direktiv 93/75/EEG.

2. Detta stycke skall tillämpas i enlighet med det föreskrivande förfarande som anges artikel 5 i beslut 1999/468/EG med hänsyn tagen till bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3. Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader."

12) Artikel 19 a skall ersättas med följande:

"a) på grundval av de erfarenheter som vunnits genom att tillämpa detta direktiv (inklusive utvecklingen inom MOU) anpassa skyldigheterna enligt artikel 5 (med undantag för den andel på 25 % som anges artikel 5.1), artiklarna 6-8, 15 och 17 och de där angivna bilagorna,"

13) Del II i bilaga I skall ersättas med den text som anges i bilaga I till detta direktiv.

14) I bilaga II skall följande punkt läggas till som punkt 35:

"35. Internationellt certifikat för försäkring eller annan ekonomisk säkerhet om ansvar för skada orsakad av förorening (för de oljetankfartyg som avses i 1969 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom olja, ändrad genom 1992 års protokoll)."

15) I punkt 1 i bilaga III skall "II-8 och II-11" ersättas med "och II-8".

16) Bilaga V skall ersättas med den text som anges i bilaga II till detta direktiv.

17) Bilaga VI skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 3.1 skall "Avsaknad av giltiga certifikat" ersättas med "Avsaknad av giltiga certifikat och handlingar".

b) I punkt 3.2 skall följande led läggas till som led 15:

"15. Underlåtenhet att genomföra det utökade inspektionsprogrammet enligt IMO-resolution A.744 (18)."

c) I punkt 3.6 skall följande läggas till:

"5. Besiktningsrapporter saknas eller uppfyller inte regel 13 G.3 b i Marpol-konventionen."

18) Bilaga VIII skall ersättas med den text som anges i bilaga III till detta direktiv.

19) Nya bilagor IX och X skall läggas till enligt bilaga IV till detta direktiv.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den . De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den .

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Del II i bilaga I skall ersättas med följande:

II. Samlad prioritetsfaktor

Följande fartyg skall prioriteras för inspektion:

1. Fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat för första gången eller efter en frånvaro på tolv månader eller mer. När medlemsstaterna tillämpar dessa kriterier skall de även ta hänsyn till de inspektioner som har utförts av MOU:s medlemmar. Om lämpliga uppgifter för detta ändamål saknas, skall medlemsstaterna förlita sig på tillgängliga uppgifter i Sirenac och inspektera de fartyg som inte har registrerats i Sirenac-databasen efter systemets ikraftträdande den 1 januari 1993.

2. Fartyg som inte har inspekterats av någon medlemsstat under de senaste sex månaderna.

3. Fartyg vilkas lagstadgade certifikat med avseende på fartygskonstruktion och utrustning, utfärdade i enlighet med konventionerna, och klassificeringscertifikat har utfärdats av en organisation som inte är erkänd enligt bestämmelserna i rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed.

4. Fartyg flaggade i en stat som, i den kontinuerliga treårsgenomsnittstabellen publicerad i den årliga MOU-rapporten, visar fler kvarhållanden och förseningar än genomsnittet.

5. Fartyg som har tillåtits att lämna en medlemsstats hamn på vissa villkor, t.ex. följande:

a) Brister som skall rättas till före avresan.

b) Brister som skall rättas till i nästa hamn.

c) Brister som skall rättas till inom 14 dagar.

d) Brister för vilka andra villkor har angivits.

Om åtgärder har vidtagits med avseende på fartyget och samtliga brister har rättats till, skall detta beaktas.

6. Fartyg som under en tidigare inspektion har uppvisat brister, i enlighet med antalet brister.

7. Fartyg som har kvarhållits i en tidigare hamn

8. Fartyg flaggade i en stat som inte har ratificerat samtliga relevanta internationella konventioner som anges i artikel 2 i detta direktiv.

9. Fartyg flaggade i en stat med en ett antal brister som överstiger genomsnittet.

10. Fartyg med klassrelaterade brister över genomsnittet.

11. Övriga fartyg som är äldre än 13 år.

När den behöriga myndigheten fastställer hur fartygen i ovan nämnda förteckning skall prioriteras, skall den ta hänsyn till den ordning som anges av den samlade prioritetsfaktorn i informationssystemet Sirenac, i enlighet med del 1 i bilaga I till MOU. En högre prioritetsfaktor innebär en högre prioritering. Prioritetsfaktorn är summan av tillämpliga prioritetsfaktorers värden, enligt definitionen inom ramen för MOU. Punkterna 5, 6 och 7 skall endast tillämpas för inspektioner som utförts under de senaste tolv månaderna. Den samlade prioritetsfaktorn får inte var mindre än summan av punkterna 3, 4, 8, 9, 10 och 11.

Om kommissionen inom tre månader efter det att nya värden för prioritetsfaktorer införts inom ramen för MOU anser att dessa värden är olämpliga, kan kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 19 i direktiv 95/21/EG besluta att värdena inte skall gälla för tillämpningen av detta direktiv."

BILAGA II

Bilaga V skall ersättas med följande:

"BILAGA V

A. FARTYGSKATEGORIER SOM SKALL GENOMGÅ UTÖKAD INSPEKTION (enligt artikel 7.1)1. Gastankfartyg och kemikalietankfartyg som är äldre än 10 år, enligt konstruktionsdatum angivet i fartygets sjösäkerhetscertifikat.

2. Bulklastfartyg som är äldre än 12 år enligt konstruktionsdatum angivet i fartygets sjösäkerhetscertifikat.

3. Bulklastfartyg med enkelskrov som är äldre än 15 år enligt konstruktionsdatum angivet i fartygets sjösäkerhetscertifikat.4. Passagerarfartyg som är äldre än 15 år, utom de passagerarfartyg som avses i artikel 2 a och 2 b i direktiv 1999/35/EG.

B. UPPGIFTER SOM SKALL LÄMNAS TILL DEN BEHÖRIGA myndigheteN (enligt artikel 7.2)

- A. Namn

- B. Flaggstat

- C. I tillämpliga fall, fartygets IMO-identifikationsnummer

- D. Dödvikt

- E. Fartygets konstruktionsdatum

- F. För gastankfartyg:

- F.a. Konstruktion: enkelskrov, enkelskrov med segregerade barlasttankar, dubbelskrov

- F.b. Last- och barlasttankarnas tillstånd: fullastade, tomma, inerta

- F.c. Lastens volym och art

- G. Beräknad ankomsttid till anlöpshamnen eller lotsstation, enligt den behöriga myndighetens krav

- H. Beräknad liggetid

- I. Planerad verksamhet under tiden i hamn (lastning, lossning, övrigt)

- J. Dag och ort för senaste inspektionen inom ramen för hamnstatskontroll

C. FÖRFARANDE FÖR UTÖKAD INSPEKTION AV VISSA FARTYGS KATEGORIER (enligt artikel 7.3)

Den utökade inspektionen måste åtminstone omfatta följande punkter, förutsatt att den är praktiskt genomförbar och med förbehåll för begränsningar på grund av krav på personers, fartygets eller hamnens säkerhet. Inspektörerna måste vara medvetna om att inspektionen kan utgöra en säkerhetsrisk för vissa arbetsmoment ombord, t.ex. lastning och lossning, om kontroller som direkt inverkar på funktionerna utförs under arbetets gång.

1. FARTYG I ALLMÄNHET (alla kategorier i del A)

- Strömavbrott och start av nödgenerator.

- Inspektion av nödbelysning.

- Funktionsduglighet vad gäller nödbrandpump med två brandslangar anslutna till huvudbrandledning.

- Länspumparnas funktionsduglighet.

- Stängning av vattentäta dörrar.

- Sjösättning av en livbåt.

- Test av fjärrmanövrerade nödstoppsfunktioner för t.ex. pannor, ventilationssystem och bränslepumpar.

- Test av styrutrustning inklusive reservstyrutrustning.

- Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer.

- Inspektion, och i den utsträckning det är möjligt, kontroll av länsvattenseparator i maskinrummet.

2. GASTANKFARTYG OCH KEMIKALIETANKFARTYG

För gastankfartyg och kemikalietankfartyg kan en utökad inspektion omfatta följande kontroller utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:

- Bevaknings- och säkerhetsanordningar för lasttankar med avseende på temperatur, tryck och svinn.

- Syrehaltmätare och indikatorer för explosionsrisk och deras kalibrering. Tillgång till varningsanordningar för kemikalier med ett tillräckligt antal gasindikatorrör för analys av fartygets last.

- Utrustning för nödutrymning av hytter med lämpliga andningsskydd och ögonskydd for varje person ombord (om så fordras för de produkter som finns förtecknade i det internationella sjövärdighetscertifikatet eller i föroreningsskydds certifikatet för transport av farliga kemiska ämnen i bulk eller transport av kondenserade gaser i bulk).

- Kontroll av att produkter som transporteras finns medtagna i det internationella sjövärdighetscertifikatet eller i föroreningsskydds certifikatet för transport av farliga kemiska ämnen i bulk eller transport av kondenserade gaser i bulk.

- Fasta anläggningar för brandsläckning på däck med skum, kemikalier i pulverform eller andra ämnen som krävs för transport av den aktuella lasten.

3. LASTFARTYG

För lastfartyg kan en utökad inspektion omfatta följande kontroller utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:

- Eventuell korrosion av fundament för däcksmaskineri.

- Eventuell deformering och/eller korrosion av lastrumsluckor.

- Eventuella sprickor eller lokal korrosion på tvärskeppsskott.

- Tillträde till lastutrymmen

- Bedömning av konstruktionssäkerheten på grundval av de besiktningsrapporter i fråga om konstruktion, sjövärdighet och tjockleks mätning samt den beskrivning som avses i IMO-resolution A.744 (18).

4. OLJETANKFARTYG

För oljetankfartyg kan en utökad inspektion omfatta följande kontroller utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:

- Fasta anläggningar på däck för brandsläckning med skum.

- Brandsläckningsanordningar i allmänhet.

- Inspektion av brandsläckare i maskineriutrymmen, pumprum och hytter.

- Kontroll av tryck och syremängd i inertgassystemet.

- Undersökning av åtminstone en av barlast tankarna med hänsyn till utseende och eventuell korrosion.

- Bedömning av konstruktionssäkerheten på grundval av de besiktningsrapporter i fråga om konstruktion, sjövärdighet och tjockleks mätning samt den beskrivning som avses i IMO-resolution A.744 (18).

5. PASSAGERARFARTYG SOM INTE OMFATTAS AV DIREKTIV 1999/35/EG

För passagerarfartyg kan en utökad inspektion omfatta följande kontroller utöver dem som finns förtecknade i punkt 1:

- Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmssystem.

- Test av branddörrarnas stängningsfunktioner.

- Test av allmänna högtalarsystem.

- Brandövning där alla olika typer av skyddsutrustning för brandmän måste demonstreras och en del av servicepersonalen delta.

- Bevis på att huvudansvariga besättningsmän känner till rutinerna för att begränsa brand- och skadespridning.

Om det bedöms nödvändigt, kan inspektionen fortsätta medan fartyget är på resa till eller från en medlemsstats hamn, efter tillstånd från befälhavare eller den som har hand om fartygets drift. Inspektörer får inte hindra fartygets drift, inte heller skapa situationer som, enligt befälhavarens åsikt, kan utgöra en säkerhetsrisk för passagerare, besättning eller fartyg.

d. OBLIGATORISKA RIKTLINJER OM FÖRBUD MOT TILLTRÄDE TILL GEMENSKAPENS HAMNAR (enligt artikel 7a.2)

1. Om förutsättningarna enligt artikel 7a föreligger, skall den behöriga myndigheten i den hamn i vilken fartyget kvarhölls för tredje gången skriftligen underrätta befälhavaren och ägaren, eller den som har hand om fartygets drift, om att förbud mot tillträde utfärdats för fartyget.

Den behöriga myndigheten skall också underrätta flaggstatens myndighet, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlemsstaterna, Europeiska kommissionen, "Centre Administratif des Affaires Maritimes" och MOU:s sekretariat.

Förbudet mot tillträde skall träda i kraft från och med den tidpunkt då fartyget ges tillstånd att avgå från hamnen, efter det att de brister som föranledde kvarhållandet har rättats till.

2. Förbudet mot tillträda får upphävas, om ägaren, eller den som har hand om fartygets drift, för den behöriga myndigheten i anlöpshamnen kan påvisa att fartyget kan framföras utan fara för passagerares och besättnings säkerhet, utan fara för andra fartyg och utan att utgöra ett oacceptabelt hot mot den marina miljön.

3. Ägaren eller den som har hand om fartygets drift skall i så fall rikta en formell ansökan om upphävande av förbudet mot tillträde till den medlemsstat i vilken nästa anlöpshamn i gemenskapen ligger. Till denna ansökan skall fogas ett intyg från flaggstatens myndighet, eller från det klassificerings sällskap som handlar för dess räkning, av vilket framgår att fartyget uppfyller alla tillämpliga bestämmelser i de internationella konventionerna och villkoren i punkt 2. I tillämpliga fall skall till ansökan dessutom fogas ett intyg från det klassificerings sällskap som klassificerat fartyget. Av detta intyg skall framgå att fartyget uppfyller klassificerings sällskapets klassificerings normer.

4. När ägaren eller den som har hand om fartygets drift har inkommit med en ansökan enligt punkt 3, skall den medlemsstat i vilken anlöpshamnen ligger, på grundval av uppgifterna i ansökan, ge fartyget tillstånd att anlöpa den angivna anlöpshamnen, dock endast för att förvissa sig om att fartyget verkligen uppfyller kraven enligt punkt 2.

Så snart fartyget ankommit till anlöpshamnen, skall det genomgå en utökad inspektion på bekostnad av ägaren eller den som har hand om fartygets drift. Den utökade inspektionen skall åtminstone omfatta de tillämpliga punkter som anges i del C i bilaga V och de punkter som undersöktes vid det senaste kvarhållandet i en hamn i gemenskapen.

Den utökade inspektionen enligt föregående stycke skall utföras av inspektörer från den medlemsstat i vilken anlöpshamnen ligger. De skall biträdas av inspektörer från en organisation som erkänts i enlighet med direktiv 94/57/EG och som inte har något kommersiellt intresse i det inspekterade fartyget.

5. Om medlemsstaten finner att resultaten från den utökade inspektionen räcker som bevis enligt punkt 2, skall förbudet mot tillträde hävas. Ägaren eller den som har hand om fartygets drift skall skriftligen underrättas om beslutet.

Den behöriga myndigheten skall också skriftligen underrätta flaggstatens myndighet, det berörda klassificeringssällskapet, de övriga medlemsstaterna, Europeiska kommissionen, "Centre Administratif des Affaires Maritimes" och MOU:s sekretariat om sitt beslut.

6. Uppgifter om de fartyg som vägrats tillträde till gemenskapens hamnar skall tillgängliggöras i informationssystemet Sirenac och offentliggöras i enlighet med bestämmelserna i artikel 15 och i bilaga VIII."

BILAGA III

Bilaga VIII skall ersättas med följande:

"BILAGA VIII

Offentliggörande av uppgifter om kvarhållanden och inspektioner i hamnar i medlemsstaterna

(enligt artikel 15)

I. Den information som offentliggörs enligt artikel 15.1 skall omfatta följande:

- Fartygets namn.

- IMO-nummer.

- Typ av fartyg.

- Bruttodräktighet (brt).

- Byggnadsår.

- Fartygets ägare eller den som har hand om fartygets drift: namn och adress.

- För fartyg som transporterar flytande eller fast gods i bulk: befraktarens namn och adress samt typ av befraktning (resebefraktning eller tidsbefraktning).

- Flaggstat.

- I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat klassificerings certifikat.

- Klassificeringssällskap, och om det är tillämpligt, annan organisation som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.

- Hamn och dag för den senaste utökade inspektionen, med uppgift om ett eventuellt kvarhållande.

- Hamn och dag för den senaste särskilda besiktningen och uppgift om den organisation som utfört inspektionen.

- Antal kvarhållanden under de föregående 24 månaderna.

- Land och hamn för kvarhållandet.

- Dag då kvarhållandet hävdes.

- Kvarhållandets varaktighet, i dagar.

- Antal konstaterade brister samt en klar och tydlig motivering av kvarhållandet.

- Beskrivning av hur den behöriga myndigheten och, i tillämpliga fall, klassificerings sällskapet har följt upp kvarhållandet.

- Uppgift om ett eventuellt förbud mot tillträde till någon av gemenskapens hamnar och en klar och tydlig motivering av förbudet.

- Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller andra privata organisationer som utförde den relevanta undersökningen var ansvarig för de brister som ensamma eller tillsammans med andra brister ledde till ett kvarhållande.

- Beskrivning av de åtgärder som vidtagits i det fall ett fartyg tillåtits anlöpa närmaste reparationsvarv eller vägrats tillträde till någon hamn i gemenskapen.

II. Den information om inspekterade fartyg som offentliggörs enligt artikel 15.2 skall omfatta följande:

- Fartygets namn.

- IMO-nummer.

- Typ av fartyg.

- Bruttodräktighet.

- Konstruktionsår.

- Fartygets ägare eller den som har hand om fartygets drift: namn och adress.

- För fartyg som transporterar flytande eller fast gods i bulk: befraktarens namn och adress samt typ av befraktning (resebefraktning eller tidsbefraktning).

- Flaggstat.

- I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat klassificerings certifikat.

- Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt konventionerna, med uppgift om vilka certifikat det gäller.

- Land, hamn och inspektionsdatum.

- Antal brister, per bristkategori "

BILAGA IV

Följande bilagor skall läggas till och betecknas bilaga IX respektive X:

"BILAGA IX

Inspektionsrapport enligt artikel 8

Inspektionsrapporten skall åtminstone omfatta följande punkter:

I. Allmänna uppgifter

1. Behörig myndighet som sammanställt rapporten.

2. Dag och ort för inspektionen.

3. Det inspekterade fartygets namn.

4. Flaggstat

5. Typ av fartyg.

6. IMO-nummer.

7. Anropssignal.

8. Bruttodräktighet.

9. Dödvikt (i tillämpliga fall).

10. Konstruktionsår.

11. I tillämpliga fall, klassificeringssällskap som för detta fartyg har utfärdat klassificerings certifikat.

12. Klassificeringssällskap, och, om det är tillämpligt, annan organisation som på flaggstatens vägnar för detta fartyg har utfärdat certifikat enligt konventionerna.

13. Fartygets ägare eller den som har hand om fartygets drift: namn och adress.

14. För fartyg som transporterar flytande eller fast gods i bulk: befraktarens namn och adress samt typ av befraktning (resebefraktning eller tidsbefraktning).

15. Dag då inspektionsrapporten avslutades.

II. Uppgifter om inspektionen

1. Certifikat enligt gällande internationella konventioner, utfärdande myndighet eller organisation med uppgift om datum för utfärdande och giltighetstid.

2. Undersökta fartygsdelar eller -element (i fall av mer ingående eller utökad inspektion).

3. Uppgift om inspektionens art (inspektion, mer ingående inspektion, utökad inspektion).

4. Bristernas art.

5. Vidtagna åtgärder.

III. Ytterligare uppgifter i fall av kvarhållande

1. Dag då beslut om kvarhållande fattades.

2. Dag då kvarhållandet hävdes.

3. Beskrivning av de brister som föranledde kvarhållandet.

4. Uppgifter om den senaste årliga eller mellanliggande besiktningen

5. Uppgift om huruvida klassificeringssällskap eller andra privata organisationer som utförde den relevanta undersökningen ansvarat för de brister som ensamma eller tillsammans med andra brister ledde till ett kvarhållande.

6. Vidtagna åtgärder.

BILAGA X

Uppgifter för övervakning av genomförandet

Med tillämpning av artikel 17 skall medlemsstaterna lämna följande uppgifter till kommissionen. De skall härvid använda nedan angivna tabeller.

1. Uppgifter som skall lämnas årligen

Medlemsstaterna skall senast den 1 april varje år till kommissionen lämna följande uppgifter om det föregående året:

1.1. Antalet inspektörer som för medlemsstatens räkning arbetar med hamnstatskontroll.

Nedanstående tabell skall användas när uppgifterna lämnas till kommissionen:

>Plats för tabell>

Uppgifterna skall lämnas både för medlemsstaten som helhet och för var och en av medlemsstatens hamnar. I denna bilaga avses med hamn en enskild hamn eller det geografiska område med eventuellt flera enskilda hamnar som en inspektör eller en grupp av inspektörer har hand om. En och samma inspektör kan också vara verksam i flera hamnar eller geografiska områden.

1.2. Antal individuella fartyg som anlöpt medlemsstatens hamnar.

2. Uppgifter som skall lämnas varje kvartal

Medlemsstaterna skall varje kvartal till kommissionen lämna följande uppgifter om förflyttningarna av de fartyg som anlöpt deras hamnar. Uppgifterna skall lämnas enligt nedanstående mall.

>Plats för tabell>