MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Ett av EU:s mål är att främja välbefinnande och hållbar utveckling, som bygger på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas. Varje arbetstagares rätt till hälsosamma, säkra och värdiga arbetsförhållanden fastställs i artikel 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. I princip 10 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter anges att arbetstagarna har rätt till en hög skyddsnivå för hälsa och säkerhet i arbetet.

Ordförande Ursula von der Leyen har i sina politiska riktlinjer åtagit sig att lägga fram en europeisk plan för cancerbekämpning, för att hjälpa medlemsstaterna att förbättra kontroll och vård av cancer. Detta förslag fullföljer det åtagande som gjordes i Europas plan mot cancer, handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter och EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2021–2027 för att ytterligare minska arbetstagarnas exponering för asbest, som är ett mycket farligt cancerframkallande ämne. Detta förslag, som lyfts fram som en av prioriteringarna inom åtgärd 3 – En starkare ekonomi, social rättvisa och sysselsättning – från konferensen om Europas framtid , är ett viktigt resultat av kommissionens arbetsprogram 2022.

Att skydda arbetstagarna mot exponering för asbest är också en viktig prioritering för Europaparlamentet, som i sin resolution från oktober 2021 fastställde en omfattande strategi för att hantera frågor om asbest i äldre byggnader. Som svar på detta har kommissionen antagit meddelandet Communication on working towards an asbestos-free future: a European approach to addressing the health risks of asbestos. Meddelandet tar på ett övergripande sätt upp den folkhälsorisk som asbest utgör och presenterar åtgärder på EU-nivå för att hantera asbest under hela dess livscykel.

Yrkesbetingad cancer är den främsta orsaken till arbetsrelaterade dödsfall i EU. Yrkesbetingad cancer orsakas främst av exponering för cancerframkallande ämnen såsom asbest. Hela 78 % av de fall av yrkesbetingad cancer som erkänns i medlemsstaterna är kopplade till asbest. Vid inandning kan luftburna asbestfibrer leda till exempelvis mesoteliom och lungcancer, och tidsfördröjningen mellan exponeringen och de första sjukdomstecknen är i genomsnitt 30 år. Cancer kan därför utvecklas i årtionden efter exponeringen i arbetet, även när arbetstagaren har gått i pension. Detta gör det svårt att spåra tidigare exponeringar och identifiera ett orsakssamband mellan arbetsrelaterad exponering och cancer. Därför är det möjligt att antalet personer som drabbas av asbestrelaterade arbetssjukdomar underskattas.

Det gradvisa förbudet mot användning av asbest i EU inleddes 1988 med ett förbud mot krokidolit (även kallat blå asbest), och utvidgades därefter till att omfatta andra asbesthaltiga material. Sedan 2005 är alla former av asbest förbjudna i EU.

Den första EU-åtgärd som syftade till att skydda arbetstagarna mot de särskilda riskerna med exponering för asbest på arbetsplatsen vidtogs redan 1983, då rådets direktiv 83/477/EEG antogs. Detta direktiv har ändrats väsentligt flera gånger fram till dess senaste kodifierade version, direktiv 2009/148/EG (asbestdirektivet). Eftersom asbest är ett cancerframkallande ämne gäller dessutom bestämmelserna i direktiv 2004/37/EG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener, mutagena ämnen eller reproduktionstoxiska ämnen i arbetet (direktivet om carcinogener, mutagena ämnen och reproduktionstoxiska ämnen) när de är mer gynnsamma för arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Detta inbegriper ett krav på att minimera exponeringen eftersom det ännu inte har gått att fastställa någon nedre exponeringsgräns under vilken exponering för asbest inte utgör någon cancerrisk. Därför, och i linje med direktivet om carcinogener, mutagena ämnen och reproduktionstoxiska ämnen, bör arbetsgivarna säkerställa att risken vid arbetstagares exponering för asbest i arbetet sänks till lägsta möjliga nivå och under alla omständigheter till en så låg nivå som det är tekniskt möjligt.

Asbestdirektivet skyddar arbetstagarna mot hälsorisker som uppstår eller kan uppstå vid exponering för asbest i arbetet, bland annat genom att förebygga sådana risker. Vid allt arbete där arbetstagarna exponeras eller kan exponeras för damm från asbest eller asbesthaltiga material ska exponeringen enligt asbestdirektivet reduceras till en så låg nivå som möjligt, dock alltid under det fasta bindande yrkeshygieniska gränsvärdet på 0,1 fibrer/cm3, som tidsvägt genomsnitt under åtta timmar (genomsnittlig tidsvägd exponering). Detta inbegriper situationer där arbetstagare kommer tillbaka till arbetsplatsen efter att ha utfört verksamheter som rivningsarbete, asbestsanering, reparation och underhåll, där det går att förutsäga att det fastställda gränsvärdet kommer att överskridas trots tekniska förebyggande åtgärder för att begränsa halterna av asbest i luften. Om gränsvärdet överskrids ska anledningen klarläggas och arbetsgivaren ska vidta lämpliga riskhanteringsåtgärder för att lösa problemet innan arbetet återupptas. Det anges också att om gränsvärdet inte kan iakttas på annat sätt måste arbetsgivaren förse arbetstagarna med lämpligt andningsskydd och annan personlig skyddsutrustning. Stränga skyldigheter avseende skydd, planering och utbildning gäller dessutom för arbetsgivare.

Samtidigt som utvinning, framställning och bearbetning av asbest är förbjuden kvarstår ett betydande problem i hela EU, som utgör en utmaning för folkhälsan och arbetsmiljön, eftersom asbest fortfarande förekommer i många äldre byggnader som sannolikt kommer att renoveras, anpassas eller rivas under de kommande åren. Strategin för en renoveringsvåg inom ramen för den europeiska gröna given syftar särskilt till att påskynda takten i byggnadsrenoveringarna i hela EU. Eftersom risken för exponering för asbest främst uppstår under renoverings-, underhålls- och rivningsarbeten är det viktigt att stärka de förebyggande åtgärderna för att ytterligare begränsa arbetstagarnas exponering för asbest.

För närvarande uppskattas mellan 4,1 och 7,3 miljoner arbetstagare vara exponerade för asbest. Risken för denna exponering är främst kopplad till hanteringen av asbesthaltiga material och spridningen av asbestfibrer under byggnadsarbeten, såsom renovering, underhåll, reparation och rivning. Av alla arbetstagare som exponeras för asbest arbetar 97 % inom byggsektorn, inklusive tillhörande yrken såsom takläggning, VVS, snickeri och golvläggning. Exponering för asbest förekommer också i andra branscher, t.ex. avfallshantering (2 % av alla exponerade arbetstagare), utvinning av mineral, brandbekämpning, tunnelbygge och tunnelunderhåll samt provtagning och analys av asbest. Det finns också en risk för exponering när fartyg, borrplattformar och transportmedel som tåg och flygplan med asbestisolering repareras eller demonteras.

För att säkerställa att åtgärderna för att skydda arbetstagarna mot exponering för asbest är så effektiva som möjligt måste asbestdirektivet hållas uppdaterat med nya vetenskapliga rön som framkommit sedan den senaste omfattande översynen.

Det nuvarande gränsvärdet på 0,1 fibrer/cm3 i asbestdirektivet fastställdes 2003 på grundval av den vetenskapliga och tekniska kunskap som fanns tillgänglig då. Asbestdirektivet innehåller minimikrav som bör revideras utifrån erfarenheter och teknisk utveckling inom detta område. Till följd av den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen finns det utrymme för att förbättra skyddet av arbetstagare som exponeras för asbest och därmed ytterligare minska sannolikheten för att arbetstagare drabbas av sjukdomar orsakade av asbest. Dessutom har fyra medlemsstater redan infört strängare gränsvärden i sin nationella lagstiftning.

Den föreslagna ändringen av asbestdirektivet kommer att göra gränsvärdet enligt direktivet effektivare genom att det uppdateras på grundval av de senast tillgängliga vetenskapliga rönen. Den föreslagna ändringen stöds av den senaste ingående utvärderingen av asbestdirektivet (2017 års efterhandsutvärdering av EU:s arbetsmiljödirektiv) och av den senaste bedömningen av genomförandet av EU:s arbetsmiljödirektiv, som omfattar perioden 2013–2017. I den senaste ingående utvärderingen av asbestdirektivet drogs slutsatsen att direktivet fortfarande är mycket relevant och att man för att öka dess effektivitet mot bakgrund av den vetenskapliga utvecklingen bör överväga att sänka det gränsvärde som fastställs i direktivet.

Kommissionen bad Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) riskbedömningskommitté att bedöma den vetenskapliga relevansen av det nuvarande gränsvärdet för asbest, som underlag för utarbetandet av förslaget till ändring av asbestdirektivet. Riskbedömningskommitténs vetenskapliga yttrande antogs i juni 2021. Det bekräftade att asbest inte har en säker exponeringsnivå, vilket innebär att all exponering för asbest så småningom kan leda till sjukdom. Ett förhållande härleddes mellan exponeringsnivåerna och den därmed förknippade risken (exponeringsriskförhållande) som uttrycker överrisken för att dö i lungcancer och mesoteliom (kombinerat) som en funktion av fiberhalten i luften. Dessutom enades den rådgivande trepartskommittén för arbetsmiljöfrågor (rådgivande kommittén) enhälligt om behovet av att sänka det nuvarande gränsvärdet.

Att minska exponeringen för asbest i arbetet genom att sänka det EU-övergripande gränsvärdet bidrar avsevärt till att förhindra cancerfall och dödsfall. Följaktligen förbättrar det skyddet av arbetstagarna genom att öka längden på samt kvaliteten och produktiviteten i yrkeslivet för EU:s arbetstagare och säkerställa en likvärdig miniminivå för skyddet i hela EU. Det skapar också rättvisa villkor för företagen, eftersom det hindrar företag som inte vidtar lämpliga åtgärder från att få en konkurrensfördel jämfört med dem som gör det.

Om inga åtgärder vidtas och på grund av fördröjningen av konsekvenserna av ineffektivt förebyggande (dvs. hälsoeffekterna) förväntas företagen få högre kostnader i framtiden och drabbas av minskad produktivitet på grund av frånvaro och förlust av sakkunskap. För medlemsstaterna skulle detta leda till ökade sociala kostnader (t.ex. på grund av högre vårdkostnader och förmåner vid arbetsoförmåga) och uteblivna skatteintäkter.

Ett ändrat yrkeshygieniskt gränsvärde enligt asbestdirektivet kommer att medföra enhetligare gränsvärden runtom i EU, vilket förväntas jämna ut villkoren för företagen. Företag som vill bedriva verksamhet i flera medlemsstater kommer att gynnas ytterligare av effektiviserade tillämpliga gränsvärden. Detta kan leda till besparingar, eftersom gemensamma lösningar kan antas i flera anläggningar, i stället för att man måste utforma specifika lösningar för varje anläggning för att uppfylla olika krav avseende bindande yrkeshygieniska gränsvärden.