EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 29.11.1995 
KOM(95) 609 slutlig 
RAPPORT 
OM 
NUVARANDE SITUATION OCH 
UTSIKTER FÖR BISTÅNDET 
I 
ÖSTERSJÖOMRÅDET 
(Framlagt av kommissionen) 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. Bakgrund 4 
1.1. Riktlinjer 4 
1.2 Rådets slutsatser 5 
1.3 Rapportens uppbyggnad 6 
2. Europeiska unionen - PHARE- och TACIS-program 
och gemenskapens bistånd 7 
2.1 PHARE Nationella program - Baltiska staterna och Polen 7 
2.1.1 Estland 8 
2.1.2 Lettland 8 
2.1.3 Litauen 9 
2.1.4 Polen 9 
2.1.5 PHARE Infrastruktur (Transeuropeiska nätverk) 10 
2.2 Mellanregionalt samarbete 11 
2.2.1 PHARE:s Flerlandsprogram 11 
2.2.2 PHARE Samarbete över gränserna 11 
2.2.3 PHARE Horisontella program 12 
2.2.4 Stabilitetspakt 13 
2.3 Gemenskapens makroekonomiska bistånd 13 
2.4 Gemenskapens program 14 
2.5 TACIS-programmen 16 
2.5.1 Sankt Petersburg 16 
2.5.2 Kaliningrad 16 
3. Europeiska unionens strukturfonder 17 
3.1 Allmänt 17 
3.2 INTERREGII 17 
3.3 ECOS-Ouverture 17 
3.4 HELCOM 18 
4. Europeiska unionens medlemsstaters program 18 
4.1 Danmark 18 
4.2 Finland 18 
4.3 Tyskland 19 
4.4 Sverige 19 
4.5 EU:s övriga medlemsstater 20 
5. Internationella finansinstitut 20 
5.1 Europeiska Investeringsbanken (EIB) 21 
5.2 Nordiska Investeringsbanken (NIB) 21 
5.3 Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) 21 
5.4 Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling 22 
(IBRD) 
5.5 Internationella valutafonden (IMF) 22 
6. Andra G24-medlemmar (icke-EU) 22 
7. Alla bidragsgivare 23 
8. Utsikter 23 
9. Uppföljning 24 
Bilaga 1 Östersjöområdet - Bistånd från EU:s medlemsstater 25 
Bilaga 2 Östersjöområdet - Bistånd från internationella 28 
finansinstitut 
Bilaga 3 Östersjöområdet - Bistånd från andra G24-medlemmar 30 
(icke-EU) 
Bilaga 4 Östersjöområdet - Sammanfattningstabeller 31 
Denna rapport har sitt ursprung i ett meddelande från kommissionen till rådet, "Riktlinjer 
för unionens förhållningssätt gentemot Östersjöområdet" (25 oktober 1994), som antogs 
av rådet i "Rådets slutsatser om Europeiska unionens politik i Östersjöområdet" (DS 268 
Rev. 1, Maj 1995). I slutsatserna uppmanar rådet kommissionen att förbereda " en 
rapport om den nuvarande situationen i och utsikterna för samarbete med 
Östersjöområdet". På toppmötet i Cannes upprepades intresset för en sådan rapport. 
Rapporten är av informativ karaktär och bör därför inte ses som ett budgetdokument. 
Den är ett syntetiskt dokument som beskriver a) de olika befintliga och planerade 
bidragen för perioden 1991-1994 och b) en uppskattning av de vägledande bidrag från 
olika källorsom planeras för Östersjöområdet för perioden 1995-1999. Gemenskapens 
och medlemsstaternas ekonomiska resurser som skulle kunna anslås för olika program 
under perioden 1995-1999 är underkastade ett årligt godkännande av respektive 
budgetmyndigheter. 
Denna rapport ger därför en översikt av hela det utländska biståndet till de baltiska 
staterna (Estland, Lettland och Litauen), Polen (i den mån Östersjökusten är berörd) och 
Ryssland (närmare bestämt Sankt Petersburgregionen och Kaliningrad). Den omfattar det 
bistånd som getts av Europeiska unionen, medlemsstaterna (på bilateral basis), de andra 
G24-medlemmarna och de internationella finansinstituten (IFI). Översikten omfattar både 
gåvobistånd och lån som beviljats mellan 1990-1994. Dessutom försöker rapporten dra 
vissa slutsatser avseende det totala bistånd som skulle kunna beviljas Östersjöområdet för 
perioden 1995-1999 och biståndets art. 
1. Bakgrund 
1.1 Riktlinjer 
Mot bakgrund av Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen, 
ikraftträdandet av Europaavtalet med Polen, undertecknandet av Europaavtal med de tre 
baltiska länderna (juni 1995), det ofta uttalade önskemålet från de associerade länderna 
att betraktas som potentiella framtida medlemmar i Europeiska unionen och det 
partnerskaps- och samarbetsavtalenom undertecknats med Ryssland, sammanfattas i 
riktlinjerna 
* de historiska banden mellan de västeuropeiska länderna och Östersjöområdet, 
* Europeiska unionens, medlemsstaternas, G24:s och de internationella finansinstitutens 
åtgärder som redan pågår i syfte att förstärka den regionala dimensionen av det politiska 
och ekonomiska samarbetet och 
* potentialen för större gemensamma ansträngningar för att stimulera utvecklingen och 
öka synergin genom en regionalt integrerad strategi för samarbetet i regionen. 
I riktlinjerna visas att det finns möjligheter att utveckla en sådan specifik regional 
strategi för unionen gentemot länderna i Östersjöområdet som grundar sig på en 
fördjupning av unionens egna bilaterala relationer och som främjas av aktiv uppmuntran 
och stöd för mellan- och underregionalt samarbete. 
I riktlinjerna identifieras ett antal olika sätt att förverkliga strategin: 
* Stimulera den politiska dialogen med de baltiska staterna i ett multilateralt ramverk om 
frågor av gemensamt intresse i syfte att främja stabilitet och säkerhet i Östersjöområdet. 
* Ta upp frågor avseende stabilitet och säkerhet i Östersjöområdet i unionens politiska 
dialog med Ryssland. 
* Fortsätta kommissionens aktiva deltagande som fullvärdig medlem i arbetet i 
Ostersjörådet. 
* Förstärka samordningen inom de regionala ramarna av befintliga bilaterala och 
multilaterala biståndsprogram till länderna i regionen. 
* Prioritera främjande av infrastruktur, miljö och investeringar, med beaktande av att 
unionens strukturella PHARE- och TACIS-medel till området bör bidra till att 
komplettera sådana projekt i Östersjöområdet. 
* Främja och stödja de ekonomiska aktörernas regionala, underregionala och lokala 
aktiviteter i området samt aktiviteter inom privata organisationer. 
* Främja regionalt och underregionalt samarbete i de regioner i Ryssland som gränsar till 
Östersjön. 
1.2 Rådets slutsatser 
I rådets slutsatser uppmärksammas Riktlinjerna med tillfredsställelseoch konstateras att 
Europeiska unionen har en unik ställning att bidra till stabiliteten i regionen tack vare de 
förbindelser som den har skapat med de de länder som gränsar till Östersjön och som 
kommer till uttryck i upprättandet av en mängd olika kanaler för politisk dialog 
(inbegripet den strukturerade dialogen med de associerade länderna, partnerskaps- och 
samarbetsavtalet med Ryssland och dialogen med Norge inom ramen för det Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet). I slutsatserna hänvisas ytterligare till antagandet av 
Stabilitetspakten (mars 1995), den ledande roll som Organisationen för säkerhet och 
samarbete i Europa (OSSE) spelar i denna och behovet att nära bevaka denna process 
med hänsyn till regionen. 
I slutsatserna understryks betydelsen av Ostersjörådet och anmodas kommissionen att 
utarbeta förslag till den roll som kommissionen kan spela i detta sammanhang. 
I slutsatserna uppmärksammas behovet att gynna regionalt ekonomiskt samarbete i 
regionen, behovet att främja nära handelsförbindelser (särskilt med hänsyn till icke-
medlemsstater), önskvärdheten att sätta biståndet till de berörda länderna i ett regionalt 
sammanhang, behovet att uppnå regionalt samförstånd om prioriteringar av biståndet och 
behovet att stärka samordningen av biståndet (det hänvisas till forum inom ramen för G-
24 och Ostersjörådet). 
Slutsatserna avslutas med ett önskemål om att Europeiska unionens verksamhet i 
regionen bidrar till och kompletterar det regionala samarbetet och goda 
grannförbindelser. Rådet prioriterar följande områden: 
* Handel 
* Infrastruktur (inbegripet transport) 
* Investeringar 
* Miljö 
* Energi och kärnkraftsäkerhet 
* Utveckling av aktiviteter inom lokala förvaltningar och den privata sektorn 
1.3 Rapportens uppbyggnad 
En bred indelning av programformer har gjorts i denna rapport : 
* Ekonomisk infrastruktur och tjänster - transport, kommunikationer, miljö 
och energi 
* Social infrastruktur och tjänster - utbildning, hälsovård och offentlig 
förvaltning 
* Produktionssektorerna -jordbruk, industri, handel, 
bankväsende och turism 
* Program som berör flera sektorner - makroekonomiskt bistånd, 
betalningsbalansstöd, 
strukturanpassning och 
skuldförvaltning 
Dessutom ges anvisningar för följande biståndsformer: 
* Tekniskt bistånd och utbildning 
* Exportkrediter 
* Stöd till privata investeringar 
* Sektoriellt stöd och övrigt (inbegriper ekonomiska reformer och offentliga 
investeringar) 
Avsnitt 2-7 nedan sammanfattar enligt sektor eller insatsområde tidigare och pågående 
program i Östersjöområdet som finansieras genom olika EU-källor och andra källor. I 
På grund av olika definitioner av biståndsformer är det svårt att uppskatta olikheterna i inriktningen 
mellan biståndsprogram som finansieras av olika givarländer och organisationer som riktar sig till 
Östersjöområdet 
bilagorna 1,2 och 3 finns tabeller med detaljerade och sammanfattande siffror över 
beviljad hjälp av de största givarna i regionen mellan 1990-1994. 
Avsnitt 8 och bilaga 4 innehåller en översikt av de medel som sannolikt kommer att 
beviljas för perioden 1995-1999 medan avsnitt 9 föreslår en möjlig uppföljning till 
rapporten. 
2. Europeiska unionen - PHARE- och TACIS-program och gemenskapens 
bistånd 
2.1 PHARE Nationella program - Baltiska staterna och Polen 
Mellan 1990 och 1994 fick de tre baltiska länderna (Estland, Lettland och Litauen) och 
Polen totalt 1218 miljoner ecu i form av bistånd inom ramen för de nationella PHARE-
program som finansieras av Europeiska unionen3. Enligt beräkningarna har i genomsnitt 
15% (eller 152 miljoner ecu) av det totala biståndet till Polen under denna period gått 
till Östersjökusten i Polen. Detta gör att de totala medlen till Östersjöområdet för de 
nationella PHARE- (och TACIS-)programmen under denna period uppgick till 358 
miljoner ecu varav 206 miljoner ecu avsattes till de tre baltiska länderna. 
Dessa program har huvudsakligen avsett makroekonomisk stabilisering och omfattat 
beviljande av tekniskt bistånd, ekonomiskt bistånd (budgetposter till små och medelstora 
företag), utbildning och begränsade leveranser av utrustning till olika områden, 
inbegripet alla infrastruktursektorer, privatisering/omstrukturering, bankväsende och 
offentlig finansiering, utveckling av mänskliga resurser, inbegripet sociala sektorer 
(utbildning, hälsovård, social trygghet och arbetsmarknad), offentlig förvaltning och 
förvaltning av utlandsskulden. 
Fleråriga vägledande program för perioden 1995-1999 vilka omfattar en total beräknad 
tilldelning på 430 miljoner ecu till de tre baltiska staterna är för närvarande under 
förberedelse. Ett belopp av 750 miljoner ecu kommer sannolikt att beviljas Polen varav 
15% (eller 115 miljoner ecu) beräknas gå till landets kustområden. De totala medlen till 
Östersjöområdet från EU:s multilaterala medel enligt de nationella PHARE-programmen 
kommer därmed förmodligen att uppgå till 545 miljoner ecu. 
De flesta siffrorna i denna rapport (utom när de exakta siffrorna är relevanta) är avrundade till 
närmaste miljon ecu. 
De totalt 1218 miljoner ecu inkluderar 15 miljoner ecu från det TACIS-program som 
beviljats de baltiska staterna 1991 innan dessa länder gick med i PHARE-programmet 
1992. 
Genomsnittet på 15% är baserat på en beräkning av den andel av de medel som beviljats Polen som 
direkt eller indirekt har gynnat de två första budgetposterna för "voivoider" (polska distrikt) vid 
Östersjön. Det finns inga sammanfattande uppgifter för dessa beräkningar. 
De fleråriga vägledande programmen är mer koncentrerade än tidigare program och 
kommer sannolikt att inriktas på 
* förberedelse av anslutning (genomförande av frihandels- och Europaavtalen, antagande 
av gällande gemenskapslagstiftning om den inre marknaden och förberedelser för 
anslutning till unionen), 
* omstrukturering på medellång sikt(ekonomisk utveckling efter stabiliseringen), 
* infrastruktur investeringar och 
* regionalt samarbete. 
2.1.1 Estland 
Med nästan 48,5 miljoner ecu för perioden 1990-1994 var programmet för Estland i 
stor utsträckning inriktat på ekonomisk stabilisering och omstrukturering medan ett antal 
strategiska studier och genomförbarhetsstudier inom energi-, miljö- och transportsektorn 
också finansierades. Under de första årensom biståndet gavs ägnades mänskliga resurser 
och utveckling av den sociala sektorn relativt liten uppmärksamhet. 
Mellan 1995 och 1999 kommer man vad gäller tilldelningen genom det vägledande 
nationella PHARE-programmet (ett preliminärt belopp på 105 miljoner ecu) att göra en 
omläggning till offentliga och privata investeringar (särskilt inom jordbruk och regional 
utveckling). Den viktigaste orsaken till detta är behovet att uppväga den tidigare 
fördelningen till fördel för utvecklingen i städer på bekostnad av landsbygden. 
De fleråriga vägledande programmen kommer förmodligen, utöver europeisk integration 
och utveckling av infrastruktur, att avsätta stora summor till aktiviteter inom områdena 
* exportutveckling, 
* regional utveckling och 
* förvaltning av den offentliga sektorn. 
2.1.2 Lettland 
Stöd till den makroekonomiska stabiliseringsprocessen (privatiseringar, industriell 
omstrukturering och utveckling av finans- och banksektorn) utgjorde också större delen 
av de 67,5 miljoner ecu6 som beviljades Lettland för perioden 1991-1994. 
Mellan 1995och 1999 (baserat på en preliminär total tilldelning på 135 miljoner ecu) 
kommer denna biståndsform att i hög grad stödja omstruktureringen av industri- och 
jordbrukssektorerna. Delar av PHARE-biståndet kommer att avsättas för stöd till 
infrastrukturinvesteringar, både genom tekniskt bistånd och delfinansiering av de lokala 
omkostnaderna i samband med de internationella finansinstitutens lånebaserade 
Inklusive 4 miljoner ecu från TACIS-programmet 1991. 
Inklusive 5 miljoner ecu från TACIS-programmet 1991. 
finansiering av offentliga investeringar. PHARE:s kriterier för infrastrukturinvesteringar, 
särskilt de som hänför sig till additionalitet och komplementäritet, skall gälla7. 
Förutom till europeisk integration och infrastrukturutveckling förväntas de fleråriga 
vägledande programmen avsätta stora resufser till 
* utveckling av den privata sektorn (privatiseringar,bankväsendet, små och medelstora 
företag, investeringsfrämjande), 
* jordbruk, 
* institutionell utveckling och utveckling av mänskliga resurser och 
* den sociala sektorn. 
2.1.3 Litauen 
Likandana riktlinjer som de som gäller för Estland och Lettland har tillämpats för 
programmen för Litauen för perioden 1991-1994 med ett totalbelopp på 90 miljoner 
ecu . Man bör notera att i Litauens fall användes PHARE-medel för att förbereda tre 
storskaliga strategiska studier inom områdena jordbruk, transport respektive energi. 
Fortsatt bistånd planeras för 1995-1999 (ett preliminärt totalbelopp på 190 miljoner ecu) 
både till ekonomiska investeringar (jordbruk, industriell omstrukturering och utveckling 
av små och medelstora företag) och infrastrukturutveckling (energi, miljö, transport) 
inbegripet finansiering av lokala kostnader för regeringens offentliga 
investeringsprogram. 
Utöver stöd till aktiviteter i samband med den europeiska integrationen förväntas de 
fleråriga vägledande programmen för Litauen inriktas på 
* ekonomiska reformer (jordbruk, privatiseringar/omstrukturering, utveckling av små 
och medelstora företag (krediter), investeringsfrämjande, bank-/finanssektorn) och 
* den sociala sektorn och utveckling av mänskliga resurser (yrkesutbildning, offentlig 
förvaltning, arbetsmarknad, hälsovård och det civila samhället). 
2.1.4 Polen 
PHARE-programmet för Polen avsatte totalt 1 011,6 miljoner ecu mellan 1990-1994 
(varav 152 miljoner ecu gick till Östersjökusten) och omfattade program i varje 
huvudsektor med inriktning på de viktigaste policy frågorna. De största programmen 
omfattade 
* infrastruktur (transport, miljö, energi och telekommunikationer), 
Diskussionsunderlag -"PHARE Infrastructure Investments ", Bryssel januari 1995. 
Inklusive 6 miljoner ecu från TACIS-programmet 1991. 
i; 
Se fotnot nr 4 
* ekonomiska investeringar (jordbruk (kooperativ, krediter), finans- och banksektorn 
(beskattning, riksbank, budgetplanering), industriell omstrukturering/privatisering och 
utveckling av den privata sektorn (regional utveckling och utveckling av små och 
medelstora företag) och 
* utveckling av mänskliga resurser (arbetsmarknad, utbildning, hälsovård, tull, statistik, 
offentlig förvaltning och högre utbildning (stipendier, utbytesprogram). 
För 1995-1999 planeras 750 miljoner ecu (varav ett belopp på 115 miljoner ecu beräknas 
gå till Östersjökusten) med program inom områdena 
* sysselsättning (energiinfrastruktur, jordbruk, miljö), 
* institutionella reformer och 
* ökad konkurrenskraft (regional utveckling, deltagande i gemenskapens program, högre 
utbildning). 
2.1.5 PHARE Infrastruktur (Transeuropeiska nätverk) 
Uppskattningsvis 30 % av den totala nationella PHARE-tilldelningen för 1990-1994 
avsattes till infrastrukturutveckling i Östersjöområdet i form av tekniskt bistånd, stöd till 
utbildning och företagsledning inom de infrastrukturorienterade sektorerna för energi, 
miljö, transport och telekommunikationer. 
Mellan 1990 och 1994 uppgick det tekniska biståndet och stöd i samband med 
infrastrukturutveckling i området till 107 miljoner ecu som ett led i de olika nationella 
PHARE-programmen som nämns ovan. 
Efter toppmötena i Köpenhamn och Essen kan man nu avsätta högst 25% av det årliga 
PHARE-programmet till infrastrukturinvesteringar. Med beaktande av de begränsade 
tillgängliga medlen utgör och omfattningen av de stora behoven av förbättrings- och 
återuppbyggnadsinsatser och ny infrastruktur, måste sådan direkt finansiering vara ett 
komplement till den lånebaserade finansiering som beviljats av de internationella 
finansinstituten. 
De totala tilldelningarna till transeuropeiska nätverk (som en integrerad del av både de 
nationella PHARE-programmen och flerländerprogrammen) till partnerländerna i 
området för 1995-1999 beräknas till 350 miljoner ecu. Biståndet består huvudsakligen av 
förberedande tekniskt bistånd och bidrag till finansiering av lokala omkostnader i 
samband med lånebaserade program som finansieras av de internationella 
finansinstituten, tillsammans med resurser från de respektive statsbudgetarna. 
De viktigaste programmen som är under övervägande omfattar 
* utveckling av hamnar, 
* Via Baltica och Via Hanseatica, 
* järnvägen mellan Gdynia och Katowice (E-67), 
10 
* motorvägen mellan Gdynia och Katowice (Al), 
* gränsstationer, 
* gasledningar från Ryssland via Vitryssland och Polen till EU, 
* den baltiska elektricitetsförbindelsen och 
* telekommunikationsförbindelser. 
2.2 Mellanregionalt samarbete 
2.2.1 PHARE:s Flerlandsprogram 
Utöver de nationella PHARE-programmen deltar de fyra partnerländerna i PHARE:s 
flerlandsprogram inom en rad områden. Programmen syftar till att främja det regionala 
samarbetet mellan alla elva PHARE-länderna om frågor av gemensamt intresse. Den 
totala tilldelningen till flerlandsprogrammen mellan 1992-1994 uppgick till 314,2 
miljoner ecu och omfattade bland annat betydande program inom områdena 
* makroekonomisk forskning (22,5 miljoner ecu), 
* tullsamarbete (16,5 miljoner ecu), 
* energinät (25 miljoner ecu), 
* miljö (46 miljoner ecu) och 
* kärnkraftssäkerhet (35 miljoner ecu). 
Dessutom drevs program inom områdena narkotikabekämpning, kvalitetssäkerhet och 
normer, telekommunikationer, transporter, statistiskt samarbete, främjande av 
samriskföretag, vetenskap och forskning och offentlig förvaltning. 
Trots att det inte går att bestämma de slutliga tilldelningarna till varje enskilt land (detta 
beror på varje lands reaktion på flerlandsprogrammen), gick uppskattningsvis cirka 30% 
eller 94 miljoner ecu av de totala medlen för flerlandsprogrammen på nästan 280 
miljoner ecu till partnerländerna i Östersjöområdet (inbegripet Polens Östersjöregion). 
För perioden 1995-1999 uppskattas tillgängliga medel (i huvudsak inom samma områden) 
till 30% av 476 miljoner ecu, dvs. 142 miljoner ecu (avrundat). 
2.2.2 PHARE Samarbete över gränserna 
Aktiviteterna med samarbete över gränserna i de baltiska länderna inleddes 1994 med en 
total tilldelning (för detta år) på 11 miljoner ecu. Programmet är inriktat på miljö och 
transportinfrastruktur. Dessutom innehåller programmet några mindre projekt inom den 
sociala sektorn. 
Det gränsöverskridande samarbetsprogrammet för 1995-1999 har en avtalad regional 
grund (som omfattar Estland, Lettland och Litauen samt Östersjökusten i Polen). 
Programmet är nära knutet till INTERREG Il-programmets aktiviteter i Danmark och 
Finland. Tilldelningen för 1995 har bestämts till 16 miljoner ecu (inbegripet ett lån på 5 
11 
miljoner ecu till mindre Östersjöprojekt som för närvarande är under planering). Den 
totala tilldelningen för 1995-1999 beräknas till 80 miljoner ecu" . 
Tyngdpunkten i flerårsprogrammen för 1995-1999 för samarbetet över gränserna i 
Östersjöområdet ligger på 
* infrastruktur (energi, miljö, telekommunikationer och transport) och 
* utveckling av mänskliga resurser. 
Programmet för samarbete över gränserna ger betydande möjligheter för en effektiv 
kombination av PHARE och TACIS för projekt över gränserna mellan partnerländer i 
regionen. Rådet diskuterar för närvarande en ny TACIS-förordning som ger möjligheter 
för samarbetsprojekt över gränserna enligt detta program. 
2.2.3 PHARE Horisontella program 
Det finns ett antal mindre program som berör flera länder som ger möjligheter till 
finansiering av aktiviteter i Östersjöområdet. Dessa program som beskrivs nedan, är 
beroende (med undantag av demokratiprogrammet) av finansiering från PHARE och 
TACIS ofta i kombination med finansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden. 
PHARE och TACIS Demokratiprogram 
Programmet är uppbyggt för att främja demokratiska metoder i de central- och 
östeuropeiska länderna och i de nya oberoende staterna och för att betona vikten av 
rättssäkerhet. Det är inriktat på åtta aktivitetsområden genom att stödja projekt som 
framläggs av icke-statliga organisationer: (1) parlamentarisk praxis och organisering, (2) 
öppenhet i den offentliga förvaltningen och ledningen, (3) utveckling av icke-statliga 
organisationer och representativa strukturer, (4) oberoende, pluralistiska och ansvariga 
medier, (5) skapande av medvetenhet och medborgarkunskap, (6) främjande och 
övervakning av mänskliga rättigheter, (7) civil övervakning av säkerhetssystem och (8) 
minoriteters rättigheter, lika rättigheter och icke-diskriminerande praxis. 
LIEN-programmet 
LIEN-programmet (Link Inter-European NGO) syftar till att hjälpa icke-statliga 
organisationer i de central- och östeuropeiska länderna och de nya oberoende staterna att 
upprätta ett säkerhetsnät för de befolkningar som under den pågående övergångsperioden 
10 Bestående av 3 miljoner ecu från INTERREG II, artikel 1 O-medel och 2 miljoner ecu från PHARE-
medlen. 
Bestående av 5 årliga tilldelningar på 3 miljoner ecu till Estland, e miljoner ecu till 
Lettland, 4 miljoner ecu till Litauen och 4 miljoner ecu till Polen (Östersjökustområdena) 
plus ett bidrag på 2 miljoner ecu från Phare:s medel till lån för mindre Östersjåprojekt. Samtliga 
siffror är ungefärliga. 
12 
är mest sårbar. Programmet ger stöd till de som har begränsad tillgång till hälsovård, 
socialvård och sysselsättning i syfte att förbättra deras situation, levnadsvillkor, 
utbildning och yrkesmöjligheter. Det bidrar till social återanpassning av arbetslösa och 
marginaliserade delar av befolkningen (minoritetsgrupper, handikappade) och främjar 
långsiktig hälso- och socialvård för vissa målgrupper ( äldre, hemlösa, gatubarn, offer för 
narkotika eller aids, etc). 
Partnerskapsprogrammet 
Programmet syftar till att främja socioekonomisk utveckling genom att upprätta 
långsiktiga partnerskapsförbindelser mellan ideella organisationer, representativa organ, 
frivilligorganisationer, näringslivsstiftelser och andra liknande organisationer i EG och 
Central- och Östeuropa. Programmet stödjer insatser som främjar den lokala ekonomiska 
utvecklingen och institutionell förstärkning i form av upprättande eller främjande den 
operationella kapaciteten hos institutioner som har betydelse för den ekonomiska 
utvecklingen. Programmet är inriktat på fem aktivitetsområden: (1) regional utveckling, 
(2) lokal utveckling, (3) affärs- och företagsutveckling, (4) utveckling av mänskliga 
resurser och utbildning och (5) institutionell förstärkning när det gynnar den ekonomiska 
reformprocessen och lokal socioekonomisk utveckling. 
Medlen för detta program uppgick till 10 miljoner ecu 1993 och 11 miljoner ecu 1995. 
Det beräknas att partnerländerna i Östersjöområdet får cirka 15% av dessa tilldelningar. 
Program för utveckling av det civila samhället 
Dessa program syftar till att förstärka och vidga kapaciteten och omfånget av de icke­
statliga organisationernas åtgärder och insatser i det civila samhället och leds av en 
styrelse med företrädare från icke-statliga organisationer, oberoende personer och 
regeringsföreträdare. 
2.2.4 Stabilitetspakt 
De ovannämnda mellanregionala programmen medverkar till målen i stabilitetspakten. 
Det finns betydande möjligheter att utöka denna typ av program särskilt inom ramen för 
demokrati (t.ex. språkträning för minoriteter i Estland och Lettland), utveckling av icke­
statliga organisationer och det civila samhället. 
2.3 Gemenskapens makroekonomiska bistånd 
1992 inledde de tre baltiska staterna långtgående stabiliserings- och reformprogram och 
slöt "stand-by"-överenskommelser med IMF. G24 anmodades att bidra till det återstående 
förväntade betalningsbalansunderskottet för den ursprungliga programperioden (mitten av 
1992 till mitten av 1993) som beräknades till 105 miljoner dollar för Estland, 210 
miljoner dollar för Lettland och 285 miljoner dollar för Litauen. 
13 
I november 1992 godkände rådet makroekonomiskt bistånd på högst 220 miljoner ecu till 
de tre länderna (Estland 40 miljoner ecu, Lettland 80 miljoner ecu och Litauen 100 
miljoner ecu) för att stödja ländernas program för anpassning och strukturreformer. 
Huvuddelen av det återstående bilaterala biståndet beviljades av G24-länder som inte är 
medlemmar i EU, särskilt Japan och EFTA-länder. Låneöverenskommelser och 
avtalsmemorandum mellan gemenskapen och varje mottagarland undertecknades i början 
av 1993. Kommissionen betalade ut den första delen (50%) i mars 1993 till Estland och 
Lettland och i juli 1993 till Litauen. Ett belopp på 25 miljoner ecu av den andra delen av 
lånet till Litauen betalades ut i augusti 1995. 
2.4. Gemenskapens program 
Trycket från partnerländerna i Östersjöområdet att få delta i gemenskapens program 
ökar. De partnerländer som önskar delta i gemenskapens program förväntas själva betala 
kostnaden för detta deltagande från sina egna statsbudgetar. Om det är nödvändigt kan 
PHARE komplettera detta ekonomiska bidrag med högst 10% av de nationella PHARE-
tilldelningarna. 
I utkastet till det fleråriga vägledande programmet 1995-1999 för Polen avsätts en andel 
på 8% för deltagande i gemenskapens program vilket dock inte är knutet till potentiella 
projekt i Östersjöområdet. 
Under de pågående planeringsdiskussionerna om de fleråriga vägledande programmen för 
1996-1999, har ingen av de tre baltiska partnerländerna övervägt möjligheten att begära 
ekonomiskt bistånd från PHARE för att delta i gemenskapens program. Det förväntas 
dock att man vid de framtida årliga översynerna av de fleråriga vägledande programmen 
skall avsätta en del av de tillgängliga medlen till gemenskapens program, särskilt på 
utbildningsområdet. 
Inom området teknik och vetenskap deltog de tre baltiska staterna och Polen i 
forskningsprojekt inom tredje och fjärde ramprogrammet 1994 (länderna i central- och 
Östeuropa) och de hade även rätt att delta i ansökningsomgången för gemensamma 
forskningsprojekt och samordnade åtgärder i samband med Copernicus 1994-
programmet. Dessutom hade Polen rätt att delta i programmen för länderna i central- och 
Östeuropa 1992 och 1993. Insatser med anknytning till forskning och teknisk utveckling 
inom TACIS-programmet kan även nämnas. Kommissionen (d.v.s. Generaldirektorat 21) 
inledde en genomförbarhetsstudie 1993 som avser att undersöka användningen av 
STRIDE-modellen vad gäller forskning och teknisk utveckling i länderna i 
Centraleuropa. 
Inom det fjärde ramprogrammet är alla fyra länder berättigade till EU-fmansiering via 
INCO för deltagare i andra särskilda program inom fjärde ramprogrammet och 
Copernicus 1995-programmet. 
14 
För att stärka Östersjöområdets konkurrenskraft kan det vara lämpligt att ytterligare och 
närmare beakta forskning och teknisk utveckling inom regionala utvecklingsprogram. 
LIFE-programmet 
Enligt LIFE I-programmet som syftar till att (a) stödja en förstärkning av de 
förvaltningsstrukturer som är avsedda för att genomföra miljöbetstämmelser, (b) 
övervaka och minska olika former av förorening och (c) skydda känsliga områden i 
Europeiska unionen, öronmärktes 5% av den totala budgeten (450 miljoner ecu för 1992-
1995) för insatser i tredje land i Östersjö- och Medelhavsområdena (se nästa stycke). 
LIFE II (1996-1999) som är under planering kommer att möjliggöra en bredare 
integration av de associerade central- och östeuroepeiska länderna, inbegripet Polen och 
de baltiska länderna, i programmet. I princip kommer alla åtgärder som stöds av detta 
program att vara öppna för dessa länder dock bara genom bidrag från deras respektive 
nationella budgetar eller genom att använda (en del av) deras tilldelningar från PHARE. 
De allmänna principerna för finansieringen av de central- och östeuropeiska ländernas 
deltagande skall tillämpas. 
LIFE "Tredje land-sektionen" 
Sedan 1993 har LIFE-programmet bidragit med 3,6 miljoner ecu till tre miljöcentrer för 
förvaltning och teknologi (ECAT) i Östersjöområdet (Kaliningrad, Riga och Sankt 
Petersburg). EC AT är gemensamma projekt mellan central- och östeuropeiska 
förvaltningsorgan för miljöskydd och en västeuropeisk motpart. Mottagaren bidrar med 
ytterligare 1 miljon ecu totalt. En fjärde miljöcenter för förvaltning och teknologi är 
planerad att öppna i Vilnius i maj 1996. 
Miljöcentret för förvaltning och teknologi har till uppgift att stödja lokala myndigheter 
och icke-statliga organisationer såväl som industri- och utbildningsinstitutioner med att 
utarbeta och genomföra projekt, åtgärdsprogram och politiska instrument för miljöskydd. 
Miljöcentret för förvaltning och teknologi mobiliserar internationellt bistånd till 
miljöinsatser och underlättar flödet av miljöinformation mellan de central- och 
östeuroepiska länderna och Europeiska unionen. 
Det baltiska miljöforumet 
Ett nyinrättat baltiskt miljöforum (BEF) som bedriver verksamhet i de tre baltiska 
länderna har till uppgift att stärka det regionala samarbetet på miljöområdet och att stödja 
integreringsprocessen av de berörda länderna i Europeiska unionen. Stödet från 
kommissionen uppgår till 0,5 miljoner ecu. Det baltiska miljöforumet får ytterligare 
medel från den tyska federala regeringen såväl som från Schleswig-Holstein och det 
finska miljödepartementet.Det baltiska miljöforumet s aktiviteter omfattar workshops och 
seminarier på anmodan av Ostersjörådet eller ministerier i Östersjöområdet. Det stödjer 
också de baltiska staterna med att utarbeta och genomföra nationella åtgärdsprogram- och 
strategier för miljön. 
15 
Synergi- och SAVE-programmen 
Energisamarbetsprogrammet för tredje land, synergi (4-5 miljoner ecu per år för de 
central- och östeuropeiska länderna och de nya oberoende staterna), fortsätter att främja 
Östersjöområdet genom konferenser om energipolitik och projekt för tekniskt bistånd. 
SAVE Il-programmet (energieffektivitet) öppnades nyligen för deltagande av de 
associerade länderna i Central- och Östeuropa och är också relevant för Östersjöområdet. 
Alla länder i Östersjöområdet har undertecknat den Europeiska energistadgan, Fördraget 
om energistadgan och de därmed förknippade instrument och fortsätter att delta i fortsatta 
förhandlingar. Dessa instrument kommer att förbli det grundläggande ramverket för ett 
fritt energiflöde till den europeiska kontinenten och för energiinvesteringar. 
2.5 TACIS-programmen 
Två regioner i Östersjöområdet mottar stöd från EU:s TACIS-program: Sankt Petersburg 
och Kaliningrad. 
2.5.1 Sankt Petersburg 
Programmet för Sankt Petersburg inleddes 1992 och har en total tilldelning på 30 
miljoner ecu och omfattar följande inslag: 
* Jordbruk 
* Energi 
* Transporter 
* Företagsstöd 
* Finansiella tjänster 
* Utveckling av mänskliga resurser 
Ett nytt program för Sankt Petersburgområdet där medel från 1995-års budget skall 
användas, är för närvarande under övervägande. 
2.5.2 Kaliningrad 
Programmet som förfogar över 10 miljoner ecu för Kaliningrad inleddes 1994 och 
omfattar följande inslag: 
* Omstrukturering av företag 
* Utveckling av mänskliga resurser 
* Livsmedelsproduktion- och distribution 
* Nätverk (energi/transport) 
Något beslut om hänsyn till riktlinjer och tilldelningar för programmet 1995-1999 har 
inte tagits. 
16 
3. EG:s Strukturfonder 
3.1. Allmänt 
De medlemsstater som gränsar till Östersjön har fram till 1993 fått mer än 235 miljoner 
ecu ur strukturfonderna. Anslagen till Östersjöområdet för perioden 1994 - 1999 uppgår 
till sammanlagt 5 300 miljoner (inklusive gemenskapsåtgärder såsom INTERREG II). 
3.2. INTERREG II 
För perioden 1994 - 1999 uppgår tilldelningen till INTERREG II för bilateralt och 
multilateralt samarbete över gränserna i regionen till något mer än 170 miljoner ecu. 
Cirka 80 miljoner ecu av dessa INTERREG-medel är av direkt betydelse för regioner 
som har en samarbetspotential vad gäller PHARE:s program för samarbete över 
gränserna, varav 8 miljoner ecu i samband med det multilaterala programmet för 
Östersjöområdet. 
INTERREG Il-insatsen inriktar sig främst på "mjuka" projekt för samarbete över 
gränserna som genomförs av regionala och lokala enheter. Projekten är olika till sin 
karaktär, men inriktar sig huvudsakligen på ekonomisk utveckling, inbegripet samarbete 
inom sådana områden som stödjer den huvudsakliga inriktningen. 
Nya INTERREG II-C för transnationellt samarbete verkar vara ett intressant instrument 
som bidrar med ytterligare medel (högst 15 miljoner ecu) till programmet för samarbete 
över gränserna i Östersjöområdet. Det skall stödja "mjuka" transnationella åtgärder inom 
områdena fysisk planering, optimalt utnyttjande av transeuropeiska nätverk, förbättrad 
organisation av transporter i avlägsna regioner, miljö (särskilt marin- och kustmiljö), 
hållbar utveckling och mänskliga resurser. 
3.3. ECOS - Ouverture 
Programmet rör insatser enligt artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden och 
syftar till samarbete mellan regioner och nätverk mellan minst två regioner eller 
kommuner från EG och en partner i ett PHARE-partnerland. De berörda områdena avser 
modernisering av lokalförvaltningar, miljö och ekonomisk utveckling, vilket inbegriper 
stöd till små och medelstora företag. Hittills har lokala och regionala partner från 
Östersjöregionen spelat en aktiv roll i detta program. Hittills har 25 miljoner ecu beviljats 
för detta program enligt artikel 10. Det är att märka att de tillgängliga medlen för Polen 
och de tre baltiska staterna vad gäller detta program under PHARE kommer att uppgå till 
2 miljoner ecu årligen från och med 1995. 
12 
Danmark, Finland, Tyskland (Mecklenburg - Vorpommern och Schleswig-Holstein) och Sverige. 
17 
Från och med 1996 kommer partner i Polen och i de tre baltiska staterna att få stöd inom 
ramen för det baltiska programmet för samarbete över gränserna i form av en baltisk 
samarbetsfond. 
3.4. HELCOM 
Konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö (Helsingforskonventionen) 
undertecknades av kuststaterna 1974, trädde i kraft 1980 och reviderades 1992. Efter de 
politiska förändringarna kunde kommissionen på EU:s vägnar delta i revideringen 1992 
och den blev avtalsslutande part 1994 efter det att rådet ingått avtalet. 
Ostersjökommissionen (HELCOM) har sitt sekretariat i Helsingfors. EG:s bidrag utgör 
2,5 % av den administrativa budgeten. 
4. EU-medlemsstaternas program 
4.1. Danmark 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick det danska biståndet till Östersjöområdet till 
sammanlagt 177 miljoner ecu (inklusive små belopp till Sankt Petersburg- och 
Kaliningradregionerna samt med antagande av att 15 % av stödet till Polen gick till 
kustområdet), varav ungefär 72 % utgjordes av gåvobistånd. Huvudsakligen inriktade sig 
biståndet på ekonomisk infrastruktur och tjänster samt produktionssektorn. Tekniskt 
bistånd utgjorde 15 % av det sammanlagda biståndet under det attexportkrediter och stöd 
till privata investeringar utgjorde 16 respektive 12 %. 
Tillgängliga uppgifter för 1995 visar på att stödet till Östersjöområdet för året uppgick 
till 10,1 miljoner ecu enbart i tekniskt bistånd. Om man utgår från samma stödnivå för de 
kommande åren kommer det sammanlagda tekniska biståndet till regionen att uppgå till 
50,5 miljoner ecu under perioden 1995 -1999. 
Det sammanlagda danska biståndet (alla former) beräknas uppgå till 175 miljoner ecu 
under perioden 1995 - 1999. 
Det danska biståndet kommer att ändra inriktning vad gäller sektorer eller 
"insatsområden" i och med att det kommer att inriktas mer på förberedelseprocessen 
inför en anslutning till Europeiska unionen. Dessutom kommer miljöprogram att utgöra 
en allt större del av det danska biståndet. 
Närmare detaljer anges tabell 1 i bilaga 1. 
4.2. Finland 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick det finska biståndet till Östersjöområdet till 
sammanlagt 183 miljoner ecu (exklusive Sankt Petersburg- och Kaliningradregionerna 
samt med antagande av att 15 % av stödet till Polen gick till Östersjöområdet), varav 
18 
sammanlagt 62 miljoner ecu (34 %) utgjordes av gåvobistånd. Finland inriktar sitt 
bistånd till stor del på Estland (44 % av det totala beloppet till regionen). 
Finlands bistånd till de baltiska staterna inriktade sig på projekt som omfattar flera 
sektorer, strukturanpassning och skuldomläggning (72 %). En betydande tilldelning för 
skuldomläggning i Polen inverkar kraftigt på detta tal. I detta bistånd ingår även en 
väsentlig del (19 %) till investeringar i offentlig infrastruktur. Det andra betydelsefulla 
området rörde ekonomisk infrastruktur och tjänster (20 %). 
Vad gäller typ av bistånd så har Finland koncentrerat sig på sektoriellt stöd (53 %) och 
exportkrediter (30 %) och mindre på tekniskt bistånd (10 %). 
Under perioden 1995 - 1999 förväntas Finland något kunna öka sitt bistånd till regionen 
(10 %), vilket skulle resultera i en tilldelning av 200 miljoner ecu för perioden som har 
en starkare inriktning på tekniskt bistånd (25 %) och sektoriellt stöd (60 %, till stor del i 
form av investeringsstöd). 
Närmare detaljer rörande tilldelningar anges i tabell 2 i bilaga 1. 
4.3. Tyskland 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick det tyska biståndet till Östersjöområdet till 
sammanlagt 426 miljoner ecu (exklusive Sankt Petersburg- och Kaliningradregionerna 
samt med antagande av att 15 % av stödet till Polen, exklusive skuldomläggning, gick till 
Östersjökusten), varav 45 % utgjordes av gåvobistånd. 
Om man bortser från skuldomläggning i Polen inriktade sig det tyska biståndet på projekt 
som omfattar flera sektorer och strukturanpassning (79 %) och social infrastruktur och 
tjänster (15 %). 
Vad gäller typ av bistånd så har Tyskland inriktat sig på sektoriellt stöd ( 34 % exklusive 
skuldomläggning) och exportkrediter (41 %). Tekniskt bistånd utgjorde 13 % av det 
totala biståndet. 
Under perioden 1995 - 1999 förväntas Tyskland kunna bibehålla samma biståndsnivå, 
vilket skulle innebära sammanlagt 425 miljoner ecu för alla typer av bistånd (exklusive 
skuldomläggning). 
Närmare detaljer rörande tilldelningar anges i tabell 3 i bilaga 1. 
4.4. Sverige 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick det svenska biståndet till Östersjöområdet till 
sammanlagt 264 miljoner ecu (inklusive Sankt Petersburg- och Kaliningradregionerna 
19 
samt med antagande av att 15 % av stödet till Polen, exklusive skuldomläggning, gick 
till Östersjöområdet), varav 56 % utgjordes av gåvobistånd. 
Om man bortser från skuldomläggning i Polen inriktade sig det svenska biståndet på 
projekt som omfattar flera sektorer och strukturanpassning (49 %) och 
produktionssektorn (24 %). 
Vad gäller typ av bistånd så har Sverige inriktat sig på sektoriellt stöd ( 61 % exklusive 
skuldomläggning) och tekniskt bistånd (21 %). Exportkrediter utgjorde 17 % av det 
totala biståndet. Ett intressant drag i det svenska biståndet är dess förmåga att snabbt 
genomföra tekniskt bistånd i samband med förberedelser och genomförande av 
finansiering av lån från internationella finansinstitut. 
Under perioden 1995 - 1999 förväntas Sverige kunna öka sitt bistånd till regionen med 
20 %, vilket skulle innebära sammanlagt 315 miljoner ecu för hela perioden. Biståndets 
sammansättning förväntas vara oförändrad. 
Närmare detaljer rörande tilldelningar anges i tabell 4 i bilaga 1. 
4.5 Andra EU-medlemsstater 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick de andra EU-medlemsstaternas bistånd till 
Östersjöområdet till sammanlagt 488 miljoner ecu (exklusive Sankt Petersburg- och 
Kaliningradregionerna samt med antagande av att 15 % av stödet till Polen, exklusive 
skuldomläggning, gick till Östersjöområdet), varav 31 % utgjordes av gåvobistånd. 
Om man bortser från skuldomläggning i Polen inriktade sig de andra medlemsstaternas 
bistånd på projekt som omfattar flera sektorer och strukturanpassning (72 %) och 
produktionssektorn (22 %). 
Vad gäller typ av bistånd så har de andra medlemsstaterna inriktat sig på exportkrediter 
(59 %) och sektoriellt stöd (23 %,exklusive skuldomläggning). Tekniskt bistånd utgjorde 
9 % av det totala biståndet. 
Under perioden 1995 - 1999 förväntas de andra medlemsstaterna kunna bibehålla samma 
biståndsnivå, vilket skulle innebära sammanlagt 490 miljoner ecu för alla typer av bistånd 
(exklusive skuldomläggning). 
Närmare detaljer anges i tabell 5 i bilaga 1. 
5. Internationella finansinstitut 
5.1. Europeiska investeringsbanken (EIB) 
20 
Under perioden 1990 - 1994 lånade Europeiska investeringsbanken ut sammanlagt 948 
miljoner ecu till fyra partnerland i regionen (Estland, Lettland, Litauen och Polen). Polen 
mottog den största delen (93 %) och Estland kom på andra plats (5 %). Med antagande 
av att 15 % av stödet till Polen gick till Östersjöområdet, uppgår Östersjöområdets 
(exklusive Sankt Petersburg- och Kaliningradregionerna) andel av detta sammanlagda 
belopp till 194 miljoner ecu och avser huvudsakligen investeringsprojekt (84 %) i 
ekonomisk infrastruktur och tjänstesektorn (83 %). 
Total lånevolym för varje land anges i tabell 1 i bilaga 2. 
5.2. Nordiska investeringsbanken (NIB) 
Nordiska investeringsbankens åtgärder vad gäller de baltiska staterna omfattar följande: 
* Baltiska investeringsprogrammet (BIP). 
* Lån till nordiska företag för investeringar i de baltiska länderna. 
Det baltiska investeringsprogrammet inrättades 1992 för en period av 3 år och har som 
mål att kanalisera tekniskt bistånd och investeringskapital till de baltiska staterna för att 
skapa gynnsamma villkor för lokala investeringar. Nordiska investeringsbanken gavs i 
uppdrag att förvalta en fond för tekniskt bistånd på 5 miljoner ecu som huvudsakligen 
användes i samband med upprättandet av tre nationella investeringsbanker i de baltiska 
länderna. Dessutom förvaltar Nordiska investeringsbanken baltiska 
investeringslånefonden, som uppgår till 30 miljoner ecu och som har till syfte att stödja 
nordiska små och medelstora företags investeringar i de baltiska länderna, samt de tre 
nationella investeringsbankernas investeringar. 
Under perioden 1992 - 1994 ingick i Nordiska investeringsbankens stöd till de baltiska 
länderna ett belopp på 63 miljoner ecu i form av lån till företag som investerar i de 
baltiska länderna. Dessa investeringar riktade sig huvudsakligen till tillverkningsindustrin 
och telekommunikationssektorn. 
5.3. Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) 
Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling bedriver verksamhet i de länder i 
Central- och Östeuropa, inbegripet f.d. Sovjetunionen, som ansluter sig till demokrati 
med flerpartisystem, pluralism och öppen marknadsekonomi. Dess mål är att gynna den 
ekonomiska och demokratiska övergångsprocessen och att främja privata initiativ och 
företagande i dessa länder genom tillhandahållande av lån, investeringar i aktiekapital och 
tekniskt samarbete. 
Den förvaltar även de baltiska investeringsfonderna och den särskilda baltiska fonden för 
tekniskt bistånd. 
21 
Exakta uppgifter är inte lätta att få fram vad gäller aktiviteter i Östersjöområdet som 
sådant eftersom uppgifter rörande Polen och Ryssland inte räknats av som de borde. 
Under perioden 1990 - 1994 beviljade emellertid banken mer än 300 miljoner ecu i 
finansieringsmedel enbart i de tre baltiska staterna. 
Mot bakgrund av att banken inte hade någon utlåning före 1992 och att den först nu nått 
styrfart vad gäller transaktioner kan man förvänta sig en påtaglig ökning av dess 
aktiviteter under perioden 1995 - 1999. 
Total lånevolym för varje land anges i tabell 2 i bilaga 2. 
5.4. Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling (IBRD) 
Under perioden 1990 - 1994 lånade de fyra partnerländerna i regionen sammanlagt 
närmare 3 200 miljoner ecu från Världsbanken, varav ungefär 620 miljoner ecu i form av 
allmänt programstöd till Polen. Om man antar att 15 % av Polens andel av detta 
totalbelopp gynnade detta lands kustområde betyder detta totalt ungefär 700 miljoner ecu 
till Östersjöområdet (exklusive Sankt Petersburgregionen och Kaliningrad). Dessa lån 
användes till investeringsprojekt inom området ekonomisk infrastruktur (28 %) och 
produktionssektorn (33 %). Dessutom beviljades i form av återanpassningsbistånd. 
Det antas att Världsbankens lånevolym till regionen kommer att förbli på samma nivå 
under perioden 1995 - 1999, d.v.s. 700 miljoner ecu, och att den största delen kommer 
att användas inom områdena produktion och ekonomisk infrastruktur och tjänstesektorn. 
Total lånevolym för varje land anges i tabell 3 i bilaga 2. 
5.5. Internationella valutafonden (IMF) 
Internationella valutafonden har hittills lånat ut lite mer än 3 800 miljoner ecu till de fyra 
partnerländerna i regionen till stöd för ländernas makroekonomiska anpassning och 
strukturreformprogram. 
Detta bistånd behandlas inte i denna rapport eftersom merparten av det inte används 
direkt till investeringar i den offentliga eller privata sektorn och, vad gäller Polen inte 
särskilt kan hänföras till Östersjöområdet. 
Total lånevolym för varje land anges i tabell 4 i bilaga 2. 
6. Andra G-24 medlemmar (icke-EU) 
Under perioden 1990 - 1994 uppgick biståndet till Östersjöområdet från de G-24 länder 
som inte är medlemmar i EU till sammanlagt 980 miljoner ecu (exklusive Sankt 
Petersburg- och Kaliningradregionerna samt med antagande av att 15 % av stödet till 
22 
Polen, exklusive skuldomläggning, gick till Östersjöområdet), varav 31 % utgjordes av 
gåvobistånd. 
Om man bortser från skuldomläggning i Polen inriktade sig biståndet från de G-24 länder 
som inte är medlemmar i EU på makroekonomiskt bistånd (91 %) och de resterande 9 % 
fördelade sig jämnt mellan de andra berörda områdena. 
Vad gäller typ av bistånd så har de G-24 länder som inte är medlemmar i EU inriktat sig 
på sektoriellt stöd (52 %, exklusive skuldomläggning). Tekniskt bistånd utgjorde 13 % 
av det totala biståndet. 
Under perioden 1995 - 1999 förväntas de G-24 länder som inte är medlemmar i EU inte 
kunna bibehålla samma biståndsnivå till regionen på grund av det omfattande 
betalningsbalansstödet 1992 - 1993 som berodde på de särskilda omständigheter som 
rådde då. Det är mycket svårt att göra en uppskattning och i denna rapport begränsas den 
till sammanlagt 700 miljoner ecu för alla typer av bistånd (exklusive skuldomläggning). 
Totalt bistånd från G-24 för varje partnerland anges i bilaga 3. 
7. Alla bidragsgivare 
Det samlade biståndet från alla givarländer och organisationer till Östersjöområdet under 
perioden 1990 - 1994 beräknas uppgå till 4 534 miljoner ecu. 
En sammanfattning ges i bilaga 4. 
8. Framtidsutsikter 
Även om det för närvarande inte är möjligt att ange de exakta inriktningarna och 
tilldelningarna för det sammanlagda biståndet till Östersjöområdet under perioden 1995 -
1999 är det möjligt att skissartat beskriva det framtida biståndet enligt följande: 
* Det är inte troligt att det sammanlagda biståndet kommer att vara lägre än under 
perioden 1990 - 1994 och tendensen visar på en ökning både av de absoluta 
beloppen och omfattningen. 
* Volymen på det tekniska biståndet (inklusive sektoriellt stöd till ekonomiska 
reformer) verkar minska till förmån för investeringar som grundar sig på både lån 
och gåvobistånd (inklusive exportkrediter, stöd till privata investeringar och 
sektoriellt stöd till offentliga investeringar i infrastruktur). 
* Förutom offentliga investeringar inom området infrastruktur är det sannolikt att 
investeringsresurserna i ökande omfattning går till ekonomiska investeringar för 
23 
att utveckla den privata sektorn vilket inbegriper utveckling av små och 
medelstora företag, omstrukturering av jordbruket (inklusive 
agrobearbetningsindustri) och regional utveckling. 
* Vad gäller bistånd från EU och dess medlemsstater (den sistnämnda på bilateral 
basis) förväntas den andel som avser tekniskt bistånd särskilt inriktat på att stödja 
den europeiska integrationsprocessen (genomförande av frihandel och 
Europaavtal, antagande av regelverket för den inre marknaden och sådana 
aktiviteter som sammanhänger med förberedelse inför anslutningen) öka väsentligt 
i förhållande till andra former av tekniskt bistånd. 
De uppgifter som för närvarande finns tillgängliga tyder på att det sammanlagda biståndet 
till Östersjöområdet från olika bidragsgivare kommer att uppgå till 4 655 miljoner ecu 
under perioden 1995 - 1999. 
En fördelning anges i bilaga 4. 
9. Uppföljning 
Rådet anmodas notera att kommissionen, i egenskap av medlem i Ostersjörådet och på 
grundval av de resurser som för närvarande finns tillgängliga och de riktlinjer som 
belyses i denna rapport, har för avsikt att utveckla en långsiktig insats för 
Östersjöområdet. 
Den regionala insatsen skall omfatta en brett urval av möjligheter till framtida program 
inom många prioriterade områden och om den antas kommer den således att bli ett 
ramverk för individuella bidragsgivare, inbegripet unionen, vad gäller bistånd till 
regionen. 
Den kommer att utarbetas i nära samarbete med alla partnerländer runt Östersjön samt de 
andra bidragsgivarna och internationella finansinstitut som är intresserade av utveckla 
samarbetet i Östersjöområdet och de skall framläggas för stats- och regeringscheferna i 
dessa länder vid den konferens som planeras äga rum i Visby i Sverige i maj 1996. 
24 
BILAGA 1 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd från EU:s medlemsstater 
Tabell I 
DANMARK 
Programområde 
Kkonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Tekniskt bistånd 
Exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt o. annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
7.14 
9.72 
3.47 
20.33 
14.95 
0.34 
0.75 
4.29 Lettland 
5.00 
9.83 
12.03 
26.86 
12.54 
5.83 
3.41 
5.08 Litauen 
18.97 
9.17 
6.92 
0.33 
35.39 
19.21 
11.20 
1.83 
3.16 Polen 
65.07 
9.11 
90.21 
115.54 
279.93 
45.38 
79.18 
57.40 
98.48 S:t 
Peters­
burg 
0.1 
0.1" 
0.1 Kalinin­
grad 
0.2 
02" 
0.2 
Tabell 2 
FINLAND 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav (ill: 
Tekniskt bistånd 
Exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt och annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-9410 
Estland 
27.85 
10.39 
9.71 
32.53 
80.49 
10.98 
25.97 
4.22 
39.34'* Lettland 
10.21 
1.03 
2.41 
33.96 
47.62 
3.79 
23.95 
4.22 
15.66 Litauen 
10.02 
0.78 
1.93 
15.90 
28.63 
3.17 
4.48 
4.22 
16.76 Polen 
16.88 
0.11 
1.03 
153.80" 
171.82 
0.66 
-
-
171.16 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
13 
14 
15 
16 
17 
18 Växelkurs DKR-ECU (om tillämplig) = 7.27 (augusti 1995) 
Gäller endast siffrorna för 1994; inga uppgifter finns för perioden 1990-93 
Gäller endast siffrorna för 1994; inga uppgifter finns för perioden 1990-93 
Växelkurs FMK-ECU (om tillämplig) = 5.67 (augusti 1995) 
Varav 142.88 miljoner ecu (93%) i form av skuldomläggning 
Varav 7.48 (19%) i form av investeringsprojekt 
25 
BILAGA 1 (forts.) 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd frän EU:s medlemsstater 
Tabell 3 
TYSKLAND 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Tekniskt bistånd 
1 exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt och annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-941 v 
Estland 
2.69 
9.39 
1.60 
9.56 
23.25 
8.54 
1.91 
3.15 
9.65 Lettland 
1.17 
10.31 
1.50 
20.55 
33.54 
8.77 
15.67 
0.10 
9.00 Litauen 
8.69 
10.77 
2.12 
58.54 
80.12 
17.89 
35.21 
19.45 
7.58 Polen 
18.05 
227.92 
24.49 
3979.12zu 
4250.18 
125.57 
807.86 
184.58 
3132.17 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
Tabell 4 
SVERIGE 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Tekniskt bistånd 
Exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt och annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-94" 
Estland 
14.86 
9.10 
25.17 
49.45 
98.58 
20.37 
20.31 
-
57.89 Lettland 
6.45 
10.37 
3.21 
31.62 
51.65 
14.13 
0.38 
-
37.14 Litauen 
20.14 
6.02 
20.08 
45.35 
91.58 
11.86 
17.49 
• 
62.23 Polen 
37.03 
7.84 
93.50 
504.53zz 
642.91 
53.02 
47.38 
26.44 
516.07 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
0.62 
1.72 
0.13 
2.47 
2.47 
19 
20 
21 
22 Växelkurs DM-ECU (om tillämplig) =1.87 (augusti 1995) 
Varav 2325.81 miljoner ecu (58%) i form av skuldomläggning 
Växelkurs SKR-ECU (om tillämplig) = 9.52 (augusti 1995) 
Varav 491.7 miljoner ecu (98%) i form av skuldomläggning 
26 
BILAGA 1 (forts.) 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd från EU:s medlemsstater 
Tabell 5 
Andra EU-medlems-
stater 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Tekniskt bistånd 
Exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt och annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
1.05 
1.07 
22.37 
13.29 
37.78 
5.42 
25.09 
0.05 
0.33 Lettland 
1.43 
1.93 
22.52 
18.43 
44.69 
6.48 
20.31ZJ 
-
17.90 Litauen 
1.43 
2.32 
22.40 
40.32 
66.47 
7.81 
36.38 
24 1.73 
20.55 Polen 
81.39 
40.78 
256.03 
5,170.84 
5,549.04 
158.92 
1,362.00 
248.13 
3,779.99 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
23 
24 Hela beloppet beviljat av Spanien 
Hela beloppet beviljat av Frankrike 
27 
BILAGA 2 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd från internationella finansinstitut 
Tabell 1 
EIB 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Investeringsprojekt 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt stöd Un (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
42.00 
5.00 
47.00 
42.00 
5.00 Lettland 
5.00 
5.00 
5.00 Litauen 
10.00 
10.00 
10.00 Polen 
723.00 
13.00 
150.00 
886.00 
736.00 
150.00 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
Tabell 2 
EBRD 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Investeringsprojekt 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt stöd Lån (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
80.56 
10.00 
90.56 
80.56 
10.00 Lettland 
51.99 
10.90 
62.89 
61.49 
1.40 Litauen 
74.90 
1.80 
76.70 
74.90 
1.80 Polen 
167.40 
2.70 
356.81 
57.70 
584.61 
558.21 
26.40 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
28 
BILAGA 2 (forts.) 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd från internationella finansinstitut 
Tabell 3 
Världsbanken 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Investeringsprojekt 
Stöd till privata 
investeringar 
Annat Un (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
42.03 
23.11 
65.14 
64.14 Lettland 
50.44 
34.67 
85.11 
85.11 Litauen 
28.08 
46.22 
74.30 
74.90 Polen 
829.92 
334.92 
1,177.85 
619.87 
2,962.56 
2,342.69 
619.87 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
Tabell 4 
IMF 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktion ssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Investeringsprojekt 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt stöd Lån (milj. ecu) 1991-94 
Estland 
44.18 
44.18 
44.18 Lettland 
141.49 
141.49 
141.49 Litauen 
316.57 
316.57 
316.57 Pdlén 
3,337.65 
3,337.65 
3,337.56 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
29 
BILAGA 3 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Bistånd från andra G-24-medlemmar (icke-EU) 
Tabell 1 
G-24 (icke-EU) 
Programområde 
Ekonomisk infrastruktur 
och tjänster 
Social infrastruktur och 
tjänster 
Produktionssektorer 
Övriga områden 
Sammanlagt 
varav till: 
Tekniskt bistånd 
Exportkrediter 
Stöd till privata 
investeringar 
Sektoriellt och annat stöd Tilldelningar (milj. ecu) 1991-94" 
Estland 
4.65 
5.70 
5.37 
104.28 
120.00 
22.33 
12.53 
1.43 
83.71 Lettland 
4.62 
4.73 
7.93 
150.56 
167.84 
23.00 
55.27 
2.21 
87.36 Litauen 
7.54 
5.60 
7.92 
144.75 
165.81 
28.88 
33.95 
2.27 
100.71 Polen 
61.60 
66.45 
55.45 
7,048.49 26 
7,231.99 
382.10 
1,252.43 
256.03 
5,341.43 S:t 
Peters­
burg Kalinin­
grad 
25 
26 Växelkurs DKR-ECU (om tillämplig) = 7.27 (augusti 1995) 
Varav 3,756.20 miljoner ecu för skuldomläggning 
30 
RILACA 4 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Sammanfattningstabeller (de viktigaste bidragsgivarnas 
27 
tidigare, nuvarande (1990-94) och preliminära (1995-99) program, milj. ecu) 
Givare 
EU/PHARE Program 
Polen 
Estland 
Lettland 
Litauen 
Flerlands­
program 
Gränsöverskr. 
. 28 
samarbete Horisontella 
29 
program Delsumma -EU/PHARE 
EU/TACIS (S:t 
Petersburg) 
(Kaliningrad) 
Delsumma EU/TACIS 
EU/Struktur­
fonder INTERREG II 
ECOS-
Ouverture 
Andra 
Delsumma -
EU/Strukturfonder 
FORTS. NÄSTA SIDA Tilldelningar 
1990-94 
152 
48,5 
67,5 
90 
94 
11 
2,0J" 
465 
30 
10 
40 
1 
i.t. 
(235) pmJZ 
1 
m Inriktning 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS 
EI/SI/PS 
EI/SI/PS 
El/PS 
EI/SI 
EI/SI 
i.t. Vägledande 
tilldelningar 
1995-99 
115 
105 
135 
190 
143 
80 
2,0J' 
770 
i.t. 
i.t. 
pm 
170 
10 
(5.120) pmJJ 
180 
950 Inriktning 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS 
EI/SI/PS 
EI/SI/PS/AS 
i.t. 
i.t. 
EI/SI 
EI/SI 
EI/SI/PS/AS 
27 
28 
29 
30 
31 
32 
33 Avrundat till närmaste tusental 
Programmen för gränsöverskridande samarbete inleddes 1994 
De horisontella PHARE-programmen är programmen för demokrati, LIEN, 
partnerskap och utveckling av det civila samhället 
Tilldelning endast för partnerskapsprogrammet 
Tilldelning endast för partnerskapsprogrammet 
T.o.m. 1993; alla mål; inte inbegripet i de sammanlagda beloppen i denna tabell 
1994; alla mål; inte inbegripet i de sammanlagda beloppen i denna tabell 
31 
BILAGA 4 (forts.) 
ÖSTERSJÖOMRÅDET - Sammanfattningstabeller (de viktigaste bidragsgivarnas 
tidigare, nuvarande (1990-94) och preliminära (1995-99) program, milj. ecu) 34 
Givare Program 
FORTS. 
EU/Gemen­
skapsprogram 
EU/Stabilitets­
pakt 
EU/Betal­
ningsbalans­
stöd LIFE I & II 
Olika 
Centralbanks­
reserver/ 
import 
Delsumma - EU 
Danmark 
Finland 
Tyskland 
Sverige 
Andra EG-
Medlemsstater Bilateralt; 
export­
garantier 
Bilateralt 
Olika 
BITS; SIDA; 
SwedeCorp; 
andra 
Olika 
Delsumma - EU-Medlemsstater 
IMF 
EIB 
EBRD 
IBRD (WB) 
NIB Tilldelningar 
1990-94 
506 
11~ 
pm 
220JÖ 
737 
177 
183 
426 
264 
488 
1.538 
3.800 (pm) 
194 
39 
318 669 
98 Inriktning 
El 
SI/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
AS 
EI/SI 
EI/SI 
EI/SI/AS 
El Vägledande 
tilldelningar 
199S-99 
950 
pm 
pm 
950 
175 
200 
425 
315 
490 
1.608 
-
(pm) 
600w 
700 
100 Inriktning 
El 
SI/AS 
i.t. 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
EI/SI/PS/AS 
AS 
EI/SI 
EI/SI 
EI/SI/AS 
El 
34 
35 
36 
37 
38 
39 
40 Avrundat till närmaste tusental 
Uppskattning, baserad på en 50-procentig andel av en tilldelning av 5% av 450 
miljoner ecu tillgängliga för program i Östersjö- och Medelhavsområdena (inga 
separata kvoter finns för Östersjöområdet, eftersom finansiering beviljas på basis 
av framläggande av lämpliga projekt) 
Ingen separat finansiering har avsatts för Östersjöområdet; deltagande i LIFE-
verksamhet beror på bidrag från nationella budgetar och/eller PHARE-medel 
pm = promemoria; inga separata tilldelningar, finansieras genom befintliga 
program 
50% av en sammanlagd tilldelning av 585 miljoner ecu, inbegriper inte den 
polska stabiliseringsfonden och skuldlättnader för Polen; beloppet inte inbegripet 
i de sammanlagda beloppen 
Uppskattning 
Uppskattning 
32 
Delsumma - EFT 
G-24 (Icke-
EU) 
SAMMANLAGT - ALLA 
GIVARE ^:.,;.dL|79;V;,:;: 
980 
4^34 EI/SI/PS/AS - --.«««P;,. :***i^^. ***<•>?. \ '.. , 
700 
4.655 EI/SI/PS/AS 
El = Ekonomisk infrastruktur 
SI = Social infrastruktur 
PS = Produktionssektorer 
AS = Andra sektorer 
i.t. = Icke tillämplig 
pm = promemoria 
41 Inbegriper inte IMF:s stand-by-avtal och EG/G-24:s betalningsbalanssstöd 
33 

ISSN 1024-4506 
KOM(95) 609 slutlig 
DOKUMENT 
sv u 
Katalognummer : CB-CO-95-680-SV-C 
ISBN 92-77-97408-7 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg OM