SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 13.4.2011 
SEK(2011) 410 slutlig 
  
KOMMISSIONENS ARBETSDOKUMENT 
SAMMANFATTNING AV K ONSEKVENSBEDÖMNINGEN  
 
Åtföljande dokument till 
  
Förslag till 
 
RÅDETS DIREKTIV 
 
om ändring av direktiv 2003/96/EG om en omstrukturering av gemenskapsramen för 
beskattning av energiprodukter och elektricitet 
 
 
{KOM(2011) 169 slutlig} 
{SEK(2011) 409 slutlig}  
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Kommissionens avdelningar har genomfört en konsekvensbedömning för att analysera 
verkningarna av de olika alternativen för översyn av energiskattedirektivet1 (nedan även kallat 
direktivet ). 
Det finns ett antal krävande och rättsligen bind ande klimat- och energimål fastställda på EU-
nivå. Det gällande direktivet är inte förenlig t med denna politiska ra m och innehåller flera 
brister när det gäller en väl fungerande in re marknad. Särskilt följande frågor måste 
behandlas: 
1) De aktuella minimiskattesatserna baserar sig på volymen energiprodukter som förbrukas. 
De återspeglar inte energiprodukt ernas energiinnehåll eller kol dioxidutsläpp, vilket leder till 
ineffektiv energianvändning oc h snedvridningar på den inre  marknaden. De ger också upphov 
till incitament som står i strid med EU:s energi- och klimatförändringsmål. Exempelvis främjar de användningen av kol (lägre skatte sats), som är den produkt som har det högsta 
koldioxidinnehållet. I fråga om motorbränslen stärker den lägre minimiskattenivån för diesel 
ytterligare den fördel som di esel i sig redan har framför bensin på grund av det högre 
energiinnehållet. De gällande minimiskatteni våerna innebär också en diskriminering av 
förnybara bränslen, som i princip beskattas på  samma nivå som de ko nventionella bränslen 
som de ersätter, trots att de har lägre energi innehåll (t.ex. etanol jämfört med bensin och 
biodiesel jämfört med dieselbrä nnolja). Vidare skapar de aktu ella minimiskattenivåerna ett 
ojämlikt spelfält för yrkesanvändare, eftersom de t i praktiken kan uppstå fördelar för vissa 
ekonomiska operatörer men inte för andra, bero ende på vilken energikälla de använder. 
2) Det finns en bristande samordning mellan ener giskattedirektivet och direktivet om EU:s 
system för handel med utsläppsrätter
2. Både EU:s system för handel med utsläppsrätter och 
den koldioxidskatt som medlemsstaterna tar ut en ligt energiskattedirektivet har som syfte att 
främja kostnadseffektiva minskningar av växt husgasutsläppen inom vissa verksamheter. 
Medlemsstaternas koldioxidbeskattn ing enligt energiskattedirektivet tillämpas dock inte på ett 
samordnat sätt. Det krävs därför mera vägledning  och tydligare regler i energiskattedirektivet. 
Energiskattedirektivets räckvi dd omfattar i princip alla energiprodukter och elektricitet som 
används för att producera värme eller driva motorer. Direktivet om EU:s system för handel med utsläppsrätter tillämpas på växthu sgasutsläpp från större energi- och 
industrianläggningar. Vissa operatörer som förbr ukar energi omfattas av  båda instrumenten 
(t.ex. pappersfabriker) medan andra operatörer inte omfattas av något av dem (t.ex. små 
anläggningar som använder energi i vissa industriella processer). Båda situationerna kan leda 
till förlust av kostnadseffektivitet och kan snedvrida den inre marknaden. Kombinerad 
tillämpning av beskattning och di rektivet om EU:s system för handel med utsläppsrätter ger 
starka incitament att minska ut släppen, men minskningarna kanske inte sker på de ställen där 
de skulle kosta minst. Detta underminerar sj älva logiken i EU:s system för handel med 
utsläppsrätter och snedvrider dess funktion. 
                                                
 
1 Rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för 
beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003 s. 51). 
2 Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel 
med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskape n och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG 
(EUT L 275, 25.10.2003, s. 32). 
SV 3   SV 3) Energiskattedirektivet har två bestämmelser om specialbehandling av vissa 
energiförbrukare. Dessa bestämmelser ska ses över av råde t på grundval av ett förslag från 
kommissionen. Enligt artikel 9.2 i energiskattedirektivet får tre medlemsstater (Belgien, 
Luxemburg och Danmark) beskatta eldn ingsolja på nivåer som ligger under 
minimiskattenivån. Enligt artikel  15.3 i direktivet får medlemsst aterna tillämpa skattenivåer 
ner till noll för energiprodukter och elektricitet som används inom jordbruk, trädgårdsskötsel 
eller fiskodling samt skogsbruk. Detta är den e nda bestämmelsen i en ergiskattedirektivet 
enligt vilken vissa yrkesmässiga användare får gynnas av ovillkorliga avdrag/undantag som ligger under EU-miniminivåerna. 
2. Ä
R DET MOTIVERAT MED EU- ÅTGÄRDER MED HÄNVISNING TILL SUBSIDIARITET ? 
De konstaterade problemen kan endast avhjälpas genom en översyn av energiskattedirektivet. 
Enligt det aktuella direktivet kan medlemsstaterna  höja skattesatserna för energi eller införa 
koldioxidrelaterade skatter. Sådana nationella åt gärder medför dock risk för snedvridning av 
den inre marknaden eftersom de nationella skatte rnas struktur och nivå inte är sinsemellan 
harmoniserade:  
(1) De gällande minimiskattenivåerna begränsa r de ambitioner som medlemsstaterna kan 
driva genom skatter på energi, särskilt fö r verksamheter där energiskatterna direkt 
påverkar företagens konkurrenskraft.  
(2) Koldioxidrelaterade skatter som införs inom ramen för det gällande 
energiskattedirektivet fungerar inte tillräckligt effektiv t på utsläpp inom sektorer som 
inte omfattas av systemet för handel med ut släppsrätter, eftersom en stor del av 
energiförbrukningen inte be rörs av dessa skatter. Dessutom, när det gäller 
energiförbrukning som omfattas av energiskat tedirektivet, är det svårt att tillämpa 
koldioxidrelaterade skatter enba rt på anläggningar som inte omfattas av systemet för 
handel med utsläppsrätter. 
(3) En teoretisk ”koldioxidskatt” kan införas på ett antal olika sätt, men bristen på en EU-
ram öppnar dörren för nationella lösningar so m kan leda till snedvridningar av den 
inre marknaden och/eller dubbel beskattning. 
3. DE CENTRALA POLITISKA MÅLEN  
Det främsta syftet med översynen av energiskattedi rektivet är att anpassa  det bättre till EU:s 
energi- och klimatförändringsmål. Det handlar bland annat om att minska koldioxidutsläppen 
i de sektorer som inte omfattas av systemet  för handel med utsläppsrätter, undvika negativ 
interferens med systemet för handel med utsl äppsrätter, underlätta energibesparningar och 
användningen av förnybar energi och ge möjlighe t till intäktsgenerering utan snedvridningar. 
Allmänt taget bör översynen förbättra det gällande direktivets struktur genom att 
medlemsstaterna ges möjlighet att tillämpa energibeskattningen på ett effektivare sätt i syfte att uppnå miljörelaterade och andra politiska mål och få till stånd en bättre fungerande inre 
marknad. 
De mål som gäller för översynen av energiska ttedirektivet kan definieras närmare enligt 
följande: 
SV 4   SV (1) Säkerställa enhetlig behandling av energi källor och på så sätt skapa ett fungerande 
jämlikt spelfält mellan de olika energiförbrukarna. 
(2) Tillhandahålla en anpassad ram för beskattning av förnybar energi. 
(3) Tillhandahålla en ram för koldioxidbeskattn ing inom områden som inte omfattas av 
EU:s system för handel med utsläppsrätter  och undvika överlappningar mellan de två 
instrumenten vilket äventyrar kostnadseffektiviteten.  
4. POLITISKA ALTERNATIV  
För att bedöma hur de olika politiska målen bäst  skulle kunna uppnås gjordes en analys av en 
rad alternativ genom jämförelse med ett grun dscenario (= inga ytte rligare ändringar av 
energiskattedirektivet, de återstående övergån gsperioderna tillåts gra dvis löpa ut). Enligt 
alternativen 1 och 2 skulle man göra en översyn av minimi skattenivåerna för de olika 
energikällorna på ett enhetlig t sätt, på grundval av energiin nehåll respektive koldioxidhalt. 
Enligt alternativen 3A och 3B skulle direktivet s struktur ses över så at t miniminivåerna delas 
upp i två delar (energiinnehåll och koldioxidut släpp) som återspeglar de olika miljömålen 
bakom energiskatterna – dels energibespar ingar, dels minskning av koldioxidutsläpp. 
(Skillnaden mellan alternativen 3A och 3B  är att 3B har lägre miniminivåer för 
koldioxidrelaterade skatter.) Enligt alterna tiv 4 skulle man införa en ny enhetlig 
koldioxidskatt i tillägg till de sk atter som redan tillämpas enligt energiskattedirektivet, som ett 
komplement till EU:s system för handel med utsl äppsrätter (politiskt al ternativ 4). Enligt de 
två transportspecifika alternativen (alternativen  5 och 6) skulle man modellera den inverkan 
som beskattningen av bensin och diesel enligt  energiinnehåll och koldioxid skulle ha på 
bränslemixen. Enligt alternativ 6 krävs det, i motsats till alternativ 5, att medlemsstaterna 
respekterar förhållandet mellan minimiskattenivåerna i sina nationella skattesatser. 
För att undersöka de politiska alternativens verkningar måste vissa antaganden göras rörande 
skattenivåerna. För den del som gäller beska ttning på grundval av ko ldioxidutsläpp använde 
man vid modelleringen en serie kol dioxidpriser som täckte in pr isförväntningarna i sektorer 
som omfattas och sektorer som inte omfattas av  systemet för handel med utsläppsrätter (10, 
20 och 30 euro per ton). Den del som gäller beskattning på grundval av energiinnehåll 
baserades för vissa produkter för uppvärmning på  de aktuella skattesatserna, och för 
motorbränslen på de skattesatser som föreslås i KOM(2007) 523. I tabellen nedan visas de 
resulterande skattesatser som användes för mode llering av alternativen 1–6 uttryckta i samma 
enheter som används i energiskattedirektivet. 
Tabell 1: Minimiskattenivåer i modellereringen av altern ativen 1–6 (skattesatser 1 januari 2013) uttryckta 
i de enheter som används i det gällande energiskattedirektivet  
Alternativ  
Energiprodukt  Enhet  Minimum 
enligt 
direktivetEnligt 
KOM(2007) 
52 1 2 3A 3B 4 5 6 
Användning som motorbränsle
           
Bensin  euro per 1 000 l
 359 380 380 380 380 380 380 380 380 
                                                 
3 Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 2003/96/EG när det gäller anpassning av särskilda 
skatteregler för dieselbrännolja som yrkesmässigt används som motorbränsle och samordning av 
beskattningen av blyfri bensin och dieselbrännolja som används som motorbränsle. 
SV 5   SV Dieselbrännolja  euro per 
1 000 l  330 380 380 380 380 380 380 438 438 
Fotogen  euro per 
1 000 l  330 330 330 330 330 330 330 409 409 
Motorgas (LPG)  euro per 
1 000 kg  125 125 125 125 125 125 125 528 528  
Naturgas  euro per GJ
 2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Användning för 
uppvärmning (icke-
yrkesmässig 
användning)   
         
Dieselbrännolja  euro per 
1 000 l  21 21 22,2 54,9 66 38,6 60,3 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Tung brännolja  euro per 1 000 kg
 15 15 24,0 61,8 73,8 42,9 68,0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Fotogen  euro per 
1 000 l  0 0 20,9 50 59,0 34,7 55,0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Motorgas (LPG)  euro per 
1 000 kg  0 0 27,6 58,0 71,2 42,5 63,8 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Naturgas  euro per GJ
 0,3 0,3 0,6 1,1 1,4 0,9 1,2 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Kol euro per 
GJ 0,3 0,3 0,6 1,9 2,2 1,3 2,1 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Elektricitet  Euro per 
MWh  1,0 1,0 2,16 0 1,0 1,0 0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Användning för uppvärmning 
(yrkesmässig 
användning)
  
         
Dieselbrännolja  euro per 
1 000 l  21 21 22,2 54,9 60,4 33 60,3 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Tung brännolja  euro per 
1 000 kg  15 15 24 61,8 67,8 36,9 68,0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Fotogen  euro per 1 000 l
 0 0 20,9 50 55,2 30,2 55,0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Motorgas (LPG)  euro per 
1 000 kg  0 0 27,6 58 64,9 35,9 63,8 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Naturgas  euro per 
GJ 0,15 0,15 0,6 1,1 1,3 0,7 1,2 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Kol euro per GJ
 0,15 0,15 0,6 1,9 2 1,1 2,1 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Elektricitet  Euro per 
MWh  0,5 0,5 2,16 0 0,5 0,5 0 Ej 
tillämpligtEj 
tillämpligt
Dessutom identifierades två tilläggsalternativ me d tanke på de två översynsklausulerna enligt 
artiklarna 9.2 och 15.3 i dire ktivet. Slutligen bedömdes et t antal alternativ rörande 
specialbehandling för sektorer som bedöms vara  utsatta för risken för koldioxidläckage.  
5. BEDÖMNING AV VERKNINGARNA  
Bedömningen grundar sig på ett st ort antal bidrag från olika intressenter (medlemsstaterna, 
företag, kommissionens övriga avdelningar). Dessutom gjorde kommissionen en kvalitativ 
och kvantitativ analys med användn ing av resultaten från de tr e modellerna i syfte att bedöma 
verkningarna (E3ME, TREMOVE och QUESTIII). 
SV 6   SV Allmänt taget skulle en effektivare skattestrukt ur i sig ge bättre och enhetligare prissignaler 
och leda till en effektivare användning av energibeskattning för både miljö- och skatterelaterade ändamål. Denna konse kvensbedömning visar att kostnaden för 
omstrukturering av det gällande skattesystemet nu skulle vara mycket låg eller t.o.m. negativ. 
I fråga om de administrativa kostnader na skulle användning av det gällande 
punktskattesystemet för koldioxidbeskattning ge  möjlighet att införa  ett nytt element i 
energibeskattningen utan tilläggskostnader och utan nya administrativa bördor för företagen och skatteförvaltningarna. 
De makroekonomiska verkningarna av alla de po litiska alternativen är i huvudsak beroende 
av hur medlemsstaterna använder tilläggsintäkt erna. Om intäkterna återförs genom en 
minskning av arbetskostnaderna är verkningarna på BNP och sysselsättningen alltid positiva, 
om än begränsade till sin om fattning. Eftersom verkningarnas skala beror på den mängd 
tilläggsintäkter som genereras, ger alternativ 4 de största verkningarna. Ändringarna av BNP 
stannar dock under en tredjedels procent, efters om antalet nya arbetstillfällen skulle öka till 
strax under 1 miljon år 2030. Verkningarna av de övriga alternativen skulle bli betydligt 
mindre. Dessa trender bekräftades genom ytterl igare modellering som gjordes på grundval av 
uppdaterade grundscenarier i vilka verkningarna av finanskrisen  och den ekonomiska krisen 
beaktades. Intäktsåterföring i form av överf öringar av fasta belopp till hushållen eller 
användningen av tilläggsintäkter för finanspolitisk konsolidering genererar inga positiva verkningar för BNP eller sysselsättningen.  
Nivån för medlemsstaternas tilläggsi ntäkter enligt de olika altern ativen (oberoende av frågan 
om återföring) konstaterades vara starkt beroen de av hur medlemsstaterna skulle genomföra 
den nya strukturen och i hur st or utsträckning de skulle använda möjligheten till undantag 
eller avdrag. En ny koldioxidskatt på 20 euro per ton på alla utsläpp utanför systemet för 
handel med utsläppsrätter har en budgetpotentia l på cirka 40 miljarder euro 2020 för EU-27.  
Den mest relevanta miljömässiga externa effekten som beskattningen är inriktad på är 
koldioxidutsläppen. Av a lla alternativ skulle koldioxidut släppen minskas med upp till cirka 
2 procent enligt alternativ 4. Detta represen terar cirka 37 procent (eller 92 miljoner ton 
koldioxid) av den minskningsinsats som behövs utanför systemet för handel med 
utsläppsrätter, med beaktande av utsläppe n enligt grundscenariot som de nyligen har 
korrigerats nedåt. Likaså sku lle alla alternativ i varierande grad ge en gynnsammare 
beskattningsmiljö för användningen av för nybara energier, särskilt biobränslen. 
Totalt sett konstaterades att översynen av energiskattedirektivet inte skulle leda till negativa 
inkomstverkningar, men de fördelningsmässiga e ffekterna skulle variera beroende på den 
metod som används för intäktsåte rföring. Även om förfarandena för återföring av arbetsskatt 
ger de bästa totalresulta ten för hushållens inkomster, tenderar dessa att gynna 
höginkomsthushåll framför låginkomsthushåll. Med återföring av fa sta belopp undviks 
regressiva fördelningsmässiga e ffekter, dock på bekostnad av en något minskad totalinkomst. 
En parallell ökning av transportkostnaderna lindrar de regressiva fördelningsmässiga 
effekterna av ökade uppvärmningskostnader. 
Totalt sett ger de sektoriella verkni ngarna inte upphov till frågor om negativa 
konkurrensmässiga verkningar från något av altern ativen, även om verkningarna inte är jämnt 
fördelade mellan de olika tillverkningssektor erna. Under antagandet om återföring av 
arbetsskatt skulle sysselsättnings nivåerna vara högre e ller konstanta i alla sektorer, och endast 
mycket få sektorer skulle uppleva små produktionsförluster. 
SV 7   SV I fråga om biltillverkningsse ktorn bör observeras att den ob ligatoriska anpassningen mellan 
nationella skattesatser för motorbränslen enligt alternativ 6, under antagandet att medlemsstaterna håller sina bensin skattesatser oförändrade och e ndast ökar skattesatserna på 
diesel, endast skulle bromsa försäljningsöknin gen för dieselbilar (som skulle gå ned med 
11,7 procent fram till 2020 jämfört med grunds cenariot, men som fortfarande skulle 
representera en försäljningsökning på 9 procent räknat i absoluta siffror). 
Alternativ 6, dvs. avskaffad prisfördel för di esel både i EU-minimiskattesatserna och i de 
nationella skattesatserna, skulle också ha en balanserande effekt  på tillgång och efterfrågan på 
bränslemarknaden. En sådan neutral behandling av alla transportbränslen skulle ge en 
teknikneutral fördel för alla koldioxidfri a bränslen och skulle också främja 
energieffektiviteten. 
6. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
De olika alternativen bedömdes mot följande cen trala kriterier som återspeglar de politiska 
mål som beskrivs i kapitel 3: inre ma rknaden och sund konkurrens, miljöeffektivitet 
(koldioxidminskningar), budgetmässi ga verkningar och jämlikhe t (mellan medlemsstater och 
mellan energiförbrukare). En sammanfattn ing av resultaten visas i tabell 2. 
Tabell 2: Jämförelse av de olika alternativen mot de valda bedömningskriterierna 
Alternativ  Inre marknaden 
och sund 
konkurrens  Miljö-
effektivitet  Budgetmässiga 
verkningar  Jämlikhet  
1 + (+) ++  
2 − + − − 
3A ++ + + − 
3B + (+) (+) ++ 
4 (+) ++ ++ − − 
5 ++ + + +  
6 (−) ++ ++ +  
 Anmärkning: Parentes betyder att alternativet endast har fått en halv poäng. 
Alla alternativ lede r till en bättre funge rande inre marknad , eftersom de rättar till 
snedvridningar mellan skattebehandlingen av olika energikällor. Likaså minskas 
snedvridningarna mellan medlemsstater, om än något mindre med alternativ 3B på grund av 
övergångsperioden i nio medlemsstater, och med a lternativ 4 där en ny sk att läggs ovanpå de 
existerande nationella skatterna. En rättvisare behandling av företag som omfattas av systemet 
för handel med utsläppsrätter jämfört med före tag som inte omfattas kan bäst uppnås genom 
varianterna av alternativ 3, som innebär en delvis lättnad av skattebördan för de företag som 
omfattas, genom införande av en kompletterande koldioxidskatt för alla anläggningar som inte omfattas av systemet. I fråga om transporta lternativen ger alternativ  6 bättre jämlikhet i 
behandlingen av energikällor (bensin och diesel ) men kan å andra sidan leda till en något 
större divergens i skattesatserna mellan medlemsstater. 
När det gäller miljöeffektivitet
 nås de största koldioxidmins kningarna genom alternativ 4, 
enligt vilket en enhetlig koldioxi dskatt införs i hela EU. I fråga om utsläppen från transporter 
visade TREMOVE-modelleringen att alternativ 6 inte bara skulle påverka bränslemixen utan 
också den faktiska förbrukningen och på så  sätt leda till en total minskning av 
koldioxidutsläppen, trots vissa omju steringar av efterfrågan mella n bensin och diesel i linje 
med EU-politikens mål och strategin rörande koldioxid och bilar. 
SV 8   SV Även om de budgetmässiga verkningarna  i hög grad skulle bero på nationell skattepolitik och 
därför är svåra att föru tse, medför vissa alternativ högre sannolikhet än andr a för att det ska 
uppstå tilläggsintäkter eller budgetförluster. Ur budgetsynpunkt är  alternativ 2 det svagaste 
eftersom det begränsar skattebasen till enbart fossila bränslen som förbrukas inom sektorn 
utanför systemet för handel med utsläppsrätter. A lternativ 4, att införa en ny koldioxidskatt på 
alla utsläpp utanför systemet för handel med utsläppsrätter, har de  största budgetmässiga 
verkningarna. Uppskattningsvis sk ulle en extra skatt på 20 euro per ton koldioxid på alla 
utsläpp utanför systemet för handel med utslä ppsrätter kunna generera omkring 30 miljarder 
euro 2020 för EU-27. 
Jämlikhet  mellan medlemsstaterna uppnås bäst med a lternativ 3B där en övergångsperiod 
införs för återspegling av den solidariska prin cipen i energi- och klimatförändringspaketet. 
Jämlikheten mellan energiförbrukare kan ökas be tydligt om både förbrukarna av bränsle för 
uppvärmning och motorbränsle omfattas av översyne n av energiskattedirektivet, eftersom en 
sådan kombination begränsar de potentiella ne gativa fördelningsmässiga effekterna.  
Ytterligare alternativ 
Upphävande av landsspecifika miniminivå er för eldningsolja (artikel 9.2): Det faktum att 
Belgien, Luxemburg och Danmark har lägre mi niminivåer för eldningsolja skapar en 
otillbörlig fördel för yrkesmässiga förbruka re i dessa länder och därmed en risk för 
snedvridning av den inre marknaden.  
Införa en miljödel vid tillämpning av lägr e skattesatser på primärsektorn (artikel 15.3) : 
Artikel 15.3, enligt vilken villkorslösa undantag till åts, är inte i linje med direktivets mål när 
det gäller harmonisering av skat tesatser och incitament rörande energieffektivitet och 
utsläppsminskningar. Undantag eller avdrag  när det gäller beskattning av allmän 
energiförbrukning bör därför villkoras med en mo tprestation i form av ökad energieffektivitet 
samtidigt som medlemsstaterna får bibehålla en viss flexibilitetsmarginal för att kunna beakta 
sektorns specialdrag.  
Bevilja specialbehandling för sektorer som bedöms vara utsatta för risk för koldioxidläckage: 
För att återspegla de principer som gäller enli gt systemet för handel med utsläppsrätter bör 
den potentiella risken för koldioxidläckage beaktas när det gäller små anläggningar där 
sektorn i sig omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter men där systemet inte 
tillämpas på dessa små anläggningar. Enligt bedömningen skulle detta bäst nås med 
skatteavdrag för dessa små anläggningar baserade  på företagets tidigare energiförbrukning 
multiplicerad med ett bränsleriktmärke som återspeglar koldioxidinnehållet i ett referensbränsle. 
De bästa politiska alternativen 
Efter analysen av de olika alternativen identifierades en uppsättning som tillsammans bäst 
skulle uppfylla alla krit erier. Totalt sett konstaterades att alte rnativ 3 ger den bästa strukturen i 
och med förslaget om två separata minimiskatte nivåer – en baserad på energiinnehåll och en 
annan baserad på koldioxidutsläpp. En kombinati on av de något mer ambitiösa skattesatserna 
enligt alternativ 3A med övergångsperioder enligt alternativ 3B anses vara det bästa sättet att 
kombinera åtgärdens miljöeffektivitet när det gäller jämlikhetskriteriet. Detta bör kombineras med alternativ 6 för transport, som bäst säkers täller enhetlig behand ling av energikällor.  
SV 9   SV Den fulla uppsättningen åtgärder so m är att föredra är följande: 
• Strukturell och allmän skattenivå för br änslen för uppvärmning enligt alternativ 3A 
(20 euro per ton koldioxid (2013–2020) oc h 30 euro per ton koldioxid (2021–2030), 
(0,15 euro per GJ för yrkesmässig användning och 0,3 euro per GJ för icke-yrkesmässig 
användning). 
• Övergångsperiod för nio medlemsstater för införande av koldioxidbaserad skatt på 
uppvärmningsbränslen fram till 2020 enligt alternativ 3B. 
• Beskattning av transportbränslen på  grundval av transportalternativ 6. 
• Upphävande av landsspecifika miniminiv åer för eldningsolja enligt artikel 9.2 i 
energiskattedirektivet. 
• Mindre omfattande koldioxidskatteplikt för små anläggningar i sektorer  som bedöms vara 
utsatta för risk för koldioxidläckage,  på grundval av ett bränsleriktmärke. 
• Villkorad tillämpning av skatteavdrag för primärsektorn (artikel 15.3 i 
energiskattedirektivet) med miljörelaterade  motprestationer enligt ett enkelt system. 
• Införande av biobränslen i förteckningen öve r energiprodukter i energiskattedirektivet. 
• Indexering av minimiskattenivå erna på grundval av energiinne håll (i bilaga 14 förklaras 
hur detta kan genomföras i praktiken). För sk attens koldioxidelement bör detta genomföras 
i form av en periodisk anpassning av minimi skattenivån enligt hur marknadspriserna för 
utsläppsrätter utvecklas i EU , på grundval av en utvärd ering i den rapport från 
kommissionen som krävs enligt artik el 29 i energiskattedirektivet. 
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Övervakning av beskattningen av energiförbru kning genomförs minst en gång per år genom 
insamling av information från medlemsstaterna  i samband med att kommittén för punktskatter 
håller sitt möte. Dessutom uppdaterar GD Skatter och tullar två gånger om året den databas 
som innehåller uppgifter om energiskattesatserna i de olika medlemsstaterna 
(punktskattetabellerna – Excise Duty Tables). 
Enligt artikel 29 i energiskattedirektivet ska direktivets bestämmelser och 
minimiskattenivåerna också granskas rege lbundet, på grundval av en rapport och i 
förekommande fall ett förslag från kommissionen. Granskningen ska göras utifrån principen 
om en väl fungerande inre marknad och fördragets bredare mål. Efter översynen av energiskattedirektivet komm er denna granskning att bl and annat fokusera på hur 
medlemsstaterna har genomfört den nya rame n för beskattning av energiprodukter och 
elektricitet i sina nationella system, hur ramen har hjälpt medlemsstaterna att integrera denna 
beskattning i miljömässiga och energieffektivitet srelaterade sammanhang och vilka som är de 
ekonomiska verkningarna, med beaktande av det sätt hur medlemsstaterna har använt 
eventuella tilläggsintäkter.