Alla uppgifter som samlas in i samband med övervakningsramen matas in i WHO:s europeiska databas om kost, fetma och fysisk aktivitet (NOPA). Databasen innehåller huvudsakligen epidemiologiska data och prevalensuppgifter, policyåtgärder och god praxis i fråga om kost, fetma och fysisk aktivitet. Kommissionen stöder WHO:s vidareutveckling av de delar av databasen som rör fysisk aktivitet, i syfte att anpassa den till övervakningsramen och förbättra gränssnittet.

Denna lägesrapport är baserad på uppgifter från medlemsstaterna som främst erhållits via nätverket av kontaktpunker för fysisk aktivitet och från WHO. Rapporten bygger på den ovannämnda HFA-studien.

I rådets rekommendation uppmanas alla medlemstater att utse en nationell kontaktpunkt för fysisk aktivitet, med uppgift att på nationell nivå samordna insamlingen av uppgifter för övervakningsramen. Samtliga 28 medlemsstater utsåg sina kontaktpunkter i mitten av 2014 och nätverket av kontaktpunkter för fysisk aktivitet startades i Rom i oktober samma år. Uppgifter för användning inom övervakningsramen samlades in under 2015, i samarbete med WHO. Med kommissionens stöd sammanträdde nätverket i januari 2015 och i juni 2015 för att diskutera problem som uppstått, och i april 2016 och i september 2016 för att diskutera erfarenheter och framtida insamling av uppgifter.

Kommissionen har ställt sig bakom WHO:s beslut att ge tekniskt stöd till flera medlemsstater som håller på att utarbeta och införa nationella riktlinjer för fysisk aktivitet. Närmare bestämt stöder kommissionen utarbetandet och genomförandet av ett åtgärdspaket som syftar till att främja HFA inom primärvården i Kroatien samt utarbetandet av en nationell strategi för fysisk aktivitet i Malta och Portugal.

I kapitlet om idrott i programmet Erasmus+ för perioden 2014–2020 är ett av målen upplysning om vikten av HFA, genom mer idrott och idrott för alla. Under 2014 och 2015 medfinansierade EU totalt 26 samarbetspartnerskap för att uppmuntra till idrott och fysisk aktivitet. Projekten har genomförts i ett flertal medlemsstater och har därmed nått ut till EU-medborgarna i deras närområde och till olika befolkningsgrupper, inbegripet barn, äldre och personer med funktionsnedsättning. Programmet Erasmus+ stöder de ansträngningar som olika aktörer från den akademiska världen, offentliga myndigheter, icke-statliga organisationer och idrottsklubbar gjort för genomförandet av EU:s riktlinjer för fysisk aktivitet i medlemsstaterna.

Medlemsstaterna och kommissionen samarbetar också inom ramen för den europeiska idrottsveckan, ett Europaomfattande initiativ som inleddes 2015, med syftet att öka medvetenheten om fördelarna med idrott och fysisk aktivitet, oavsett ålder, bakgrund eller kondition. Fem partnerskap medfinansierades inom ramen för den europeiska idrottsveckan 2015 och åtta under 2016. De två första omgångarna har varit framgångsrika. Det var 31 länder som deltog och initiativet anordnades i samarbete med stora idrottsorganisationer och idrottsrelaterade organisationer som åtog sig att anordna evenemang och främja fysisk aktivitet mer allmänt. Bland dessa partners fanns The European Capitals and Cities of Sport Federation, som varje år utnämner den europeiska idrottshuvudstaden.

7.Europeisk statistik över fysisk aktivitet

Då idrotten har fått en framträdande plats i EU:s strategier och program finns ett växande behov av harmoniserad och jämförbar statistik, som kan stärka den evidensbaserade politiken på detta område. I rådets rekommendation uppmanas kommissionen att undersöka möjligheten att ta fram europeisk statistik om fysisk aktivitet baserad på uppgifter som samlats in inom övervakningsramen.

Under 2016 har Eurostat och kommissionen börjat sprida harmoniserad statistik om fysisk aktivitet, baserad på befintliga EU-undersökningar. Programmet för europeisk statistik 2013–2017 fastställer bestämmelser enligt vilka statistik om fysisk aktivitet ska tillhandahållas. Under 2016 kommer uppgifter från Europeiska hälsoenkäten samt tidsanvändningsstudier om nivåer av fysisk aktivitet och utövandet av idrott, friskvårds- och fritidsaktiviteter att offentliggöras.Den tredje utgåvan av Europeiska hälsoenkäten planeras till 2019 och kommer att genomföras enligt ramförordningen om folkhälsostatistik, därefter kommer undersökningarna att genomföras enligt den kommande förordningen om insamling av sociala mikrodata, vilket kommer att öka intervallet mellan dem från fem till sex år. Eurostat, kommissionen och medlemsstaterna arbetar tillsammans för att enas om övervakningsinstrumenten.

Inom övervakningsramen har endast två medlemsstater använt uppgifter från Europeiska hälsoenkäten för att rapportera om nivån av fysisk aktivitet. Undersökningens främsta begränsning är att den inte inbegriper långsamma fritidsaktiviteter. Den bedömer inte heller i vilken utsträckning befolkningen uppfyller WHO:s rekommendationer om fysisk aktivitet, vilket övervakningsramen kräver. Sådana begränsningar måste man ta itu med om Europeiska hälsoenkäten ska kunna användas som ett enhetligt övervakningsverktyg i hela EU.

8.Utvärdering av mervärdet av rådets rekommendation

Medlemsstaterna har genom rådets rekommendation fått incitament för att hantera fysisk inaktivitet genom den offentliga politiken. Av de 152 policyer och handlingsplaner som medlemsstaterna rapporterat i alla sektorer av betydelse för främjandet av HFA, antogs 37 efter antagandet av rådets rekommendation i november 2013. WHO:s strategi för fysisk aktivitet i Europaregionen 2016-2025 kommer troligtvis att öka incitamenten för medlemsstaterna att agera på detta område.

Rådets rekommendation har också bidragit till att förbättra övervakningen av HFA i EU-medlemsstaterna, när det gäller epidemiologiska data så väl som utarbetandet av policyer. Detta medför att flera länder har utvidgat, stärkt och till och med formaliserat sina nationella sektorsövergripande nätverk, eller har för avsikt att göra detta i framtiden.

Uppgifter som samlats in inom övervakningsramen ger för första gången en översikt över genomförandet av HFA-relaterade policyer och åtgärder i hela EU. Informationen gör det möjligt att jämföra genomförandet av policyerna i olika EU-medlemsstater och underlättar utbytet av god praxis, vilket kan inspirera andra länder som håller på att utarbeta eller ändra sina nationella strategier och policyer. Resultaten kommer att vara till nytta för myndigheter och berörda parter i arbetet med att kartlägga behov och framsteg. Uppgifter som samlas in inom övervakningsramen kan också användas för några av de övervakningsindikatorer för fysisk aktivitet som finns i medlemstaternas åtgärdsplaner mot barnfetma. Den första övervakningsomgången utgör en utgångspunkt för kommande övervakning och gör det möjligt att mäta utveckling och framsteg.

Utvärderingsplaner är nödvändiga för att bedöma effekten och effektiviteten hos policyer och handlingsplaner på nationell nivå. Av de 152 policyer eller handlingsplaner som rapporterats innehöll de flesta (116) en utvärderingsplan. Hur dessa utvärderingar har genomförts redovisades inte.

På det stora hela var kontaktpunkternas bidrag till övervakningsramen goda, vilket för en första övervakningsomgång bör ses som något väldigt positivt. Inför framtida insamlingar av uppgifter är det lämpligt att ändra undersökningsinstrument för flera indikatorer och göra några indikatorer mer exakta i syfte att minska tolkningsutrymmet (t.ex. gällande vilka riktlinjer som bör rapporteras). Detta skulle möjliggöra bättre jämförelser av uppgifter från olika länder.

Bedömningen av den första övervakningsomgången visar på specifika nationella förhållanden och problem som uppstod när de tillfrågade svarade på enkäten. För det första förblir övervakningsramens sektorsövergripande karaktär en eventuell utmaning. Kontaktpunkterna kan missa vissa uppgifter på nationell nivå på grund av att de inte har relevanta kontakter eller resurser utanför sina egna sektorer. För det andra genomförs en del program och policyer främst på regional eller lokal nivå, i stället för av de nationella myndigheterna (t.ex. i federala stater), eller så måste de genomföras av parter som inte rapporterar till regeringen. Övervakningen gick inte i detalj in på framsteg på regional och lokal nivå. Framtida övervakningsomgångar inom övervakningsramen kan förbättras för att bättre beakta ansträngningar på dessa nivåer. För det tredje, även om medlemsstaterna har redovisat vissa uppgifter om finaniseringen av HFA, är mer ingående rapportering gällande denna indikator i detta skede inte möjlig, eftersom ekonomiskt stöd för HFA kommer från olika politikområden och budgetposter på nationell nivå eller från flera olika förvaltningsnivåer.

Det strukturerade samarbetet med WHO inom ramen för rådets rekommendation har visat sig vara fördelaktigt för båda parter och inbegriper gemensam informationsspridning och förbättring av NOPA-databasen. I synnerhet kontaktpunkterna ansåg att stödet från kommissionen, WHO och de vetenskapliga experterna var till nytta.

Kommissionen fick positiv återkoppling gällande de landspecifika faktabladen från kontaktpunkterna och rådets arbetsgrupp för idrottsfrågor. Faktabladens innehåll och utformning ansågs båda vara ändamålsenliga. Det föreslogs att faktabladen ses över vart tredje år, eftersom detta skulle göra det möjligt att regelbundet följa upp nya program och policyer.

9.Slutsats

Denna översyn av genomförandet av rådets rekommendation för 2014–2016 redogör för flera konkreta framsteg, bland annat har ett stort antal nya policyer och handlingsplaner antagits på nationell nivå, det sektorsövergripande samarbetet på nationell nivå stärkts, övervakningen på nationell nivå förbättrats, en översikt tagits fram över policyer och åtgärder i EU med koppling till HFA, som utgör en mycket rik uppgiftskälla för vidare analys, och det gränsöverskridande samarbetet förbättrats baserat på ett utbyte av bästa praxis.

I slutändan beror framstegen i främjandet av HFA i stor uträckning på medlemsstaternas förmåga att genomföra rådets rekommendation på ett effektivt sätt i samtliga sektorer och ge medborgarna förutsättningar för en aktiv livsstil. Kommissionen kommer emellertid att ytterligare stärka sitt samarbete med nyckelaktörer i medlemstaterna.

De insamlade uppgifterna gör det möjligt att identifiera brister i den offentliga politiken på nationell nivå. Att fortsätta att bedöma effekten och effektiviteten hos befintliga policyer och handlingsplaner på nationell nivå är viktigt. Detta förutsätter tillförlitliga uppgifter om befolkningens fysiska aktivitet. Att motstridiga uppgifter från olika undersökningar offentliggjorts utgör ett problem som behöver lösas.