[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 8.6.2010

KOM(2010)295 slutlig

2010/0159 (NLE)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av förordning (EG) nr 367/2006 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Republiken Indien

MOTIVERING

BAKGRUND |

Motiv och syfte Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen), i samband med antisubventionsförfarandet beträffande import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien. |

Allmän bakgrund Förslaget läggs fram som ett led i tillämpningen av grundförordningen och grundar sig på en undersökning som genomförts i enlighet med grundförordningens materiella och formella krav. |

Gällande bestämmelser Rådets förordning (EG) nr 367/2006 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Republiken Indien, i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1124/2007, beträffande Jindal Poly Films Limited (sökanden i den partiella interimsöversynen), och senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 15/2009. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

De parter som berörs av förfarandet har under undersökningen getts möjlighet att tillvarata sina intressen, i överensstämmelse med bestämmelserna i grundförordningen. |

Extern experthjälp |

Någon extern experthjälp har inte behövts. |

Konsekvensanalys Förslaget är ett resultat av tillämpningen av grundförordningen. I grundförordningen föreskrivs inte någon allmän konsekvensbedömning, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. |

FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Den 9 september 2009 inledde kommissionen en partiell interimsöversyn som begränsades till subventionsnivån för den gällande utjämningstullen på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien. Översynen inleddes eftersom sökanden, en exporterande tillverkare i Indien, lade fram tillräcklig bevisning för att de omständigheter i fråga om subventionering som låg till grund för fastställandet av de gällande åtgärderna hade ändrats och för att dessa ändringar var av bestående karaktär. I den partiella interimsöversynen bekräftades att i) subventionsnivån för den berörda samarbetsvilliga indiska tillverkaren hade minskat och ii) att den faktiska utformningen av de undersökta systemen och deras utjämningsbarhet inte hade ändrats från den tidigare undersökningen. Eftersom det lades fast att sökanden kommer att fortsätta att subventioneras i framtiden med belopp som understiger vad som fastställdes i den tidigare interimsöversynen, bör nivån på åtgärderna ändras så att de motsvarar de nya uppgifterna. De ändrade omständigheterna konstaterades vara av bestående karaktär. Därför föreslås att rådet antar det bifogade förslaget till förordning i syfte att ändra den tullsats som tillämpas för den berörda samarbetsvilliga indiska tillverkaren. |

Rättslig grund Rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen. |

Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen eftersom åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och inte ger något utrymme för nationella beslut. Det är inte nödvändigt att ange hur den ekonomiska och administrativa börda som faller på unionen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare begränsas till ett minimum och står i proportion till förslagets mål. |

Val av regleringsform |

Föreslagen regleringsform: förordning. |

Inga andra alternativ föreskrivs i grundförordningen. |

BUDGETKONSEKVENSER |

Förslaget påverkar inte unionens budget. |

..

2010/0159 (NLE)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av förordning (EG) nr 367/2006 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Republiken Indien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen )[1], särskilt artikel 19,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

I. Tidigare undersökningar och gällande utjämningsåtgärder

1. I december 1999 införde rådet genom förordning (EG) nr 2597/1999[2] en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) (nedan kallad den berörda produkten ) för närvarande enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 med ursprung i Indien. Den undersökning som ledde fram till antagandet av den förordningen kallas nedan den ursprungliga undersökningen . Utjämningstullen infördes i form av en värdetull på mellan 3,8 % och 19,1 % på import från individuellt namngivna exportörer och en övrig tull på 19,1 % på import av den berörda produkten från alla andra företag. Den ursprungliga undersökningen omfattade perioden 1 oktober 1997–30 september 1998.

2. I mars 2006 beslutade rådet genom förordning (EG) nr 367/2006[3], som antogs efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i grundförordningen, att behålla den slutgiltiga utjämningstull som infördes genom förordning (EG) nr 2597/1999 på import av PET-film med ursprung i Indien. Undersökningen omfattade perioden 1 oktober 2003–30 september 2004.

3. I augusti 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1288/2006[4], som antogs efter en interimsöversyn av subventioneringen av en indisk PET-filmtillverkare, Garware Polyester Limited (nedan kallad Garware ), den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Garware genom förordning (EG) nr 367/2006.

4. I september 2007 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1124/2007[5], som antogs efter en partiell interimsöversyn av subventioneringen av en annan indisk PET-filmtillverkare, Jindal Poly Films Limited (nedan kallad Jindal ), tidigare känd som Jindal Polyester Ltd, den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Jindal genom förordning (EG) nr 367/2006.

5. I januari 2009 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 15/2009[6], som antogs efter en partiell interimsöversyn som kommissionen inlett på eget initiativ av subventioneringen av fem indiska PET-filmtillverkare, den slutgiltiga utjämningstull som infördes för dessa företag genom förordning (EG) nr 367/2006.

II. Gällande antidumpningsåtgärder

6. Det bör noteras att en antidumpningstull på 0 % tillämpas på Jindal Poly Films Limited[7].

III. Inledande av en partiell interimsöversyn

7. Begäran om en partiell interimsöversyn ingavs av Jindal Poly Films Limited, en exporterande tillverkare från Indien (nedan kallad sökanden ). Begäran är begränsad till att gälla en undersökning av subventionering avseende sökanden. Sökanden har lagt fram tillräcklig bevisning för att de omständigheter i fråga om subventionering som låg till grund för fastställandet av de gällande åtgärderna har ändrats betydligt, och för att dessa ändringar är av bestående karaktär.

8. Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en partiell interimsöversyn och tillkännagav den 9 september 2009, genom ett tillkännagivande om inledande i Europeiska unionens officiella tidning[8] , att en partiell interimsöversyn i enlighet med artikel 19 i grundförordningen skulle inledas, begränsat till sökandens subventionsnivå, i syfte att avgöra om åtgärderna bör upphävas eller ändras för sökandens del.

9. I den partiella interimsöversynen skulle man också utifrån undersökningsresultaten bedöma behovet av att ändra den tullsats som för närvarande tillämpas på import av den berörda produkten från exporterande tillverkare i det berörda landet som inte omnämns i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 367/2006, dvs. den tull som är tillämplig för ”alla andra företag” i Indien.

IV. Undersökningsperiod

10. Undersökningen av subventionsnivån omfattade perioden 1 april 2008–31 mars 2009 (nedan kallad undersökningsperioden ).

V. Parter som berörs av undersökningen

11. Kommissionen underrättade officiellt sökanden, de indiska myndigheterna och Du Pont Tejin Films, Luxemburg, Mitsubishi Polyester Film, Tyskland, Toray Plastics Europe, Frankrike och Nurell, Italien, vilka svarar för merparten av PET-filmsproduktionen i unionen (nedan kallade unionsindustrin ), om att en partiell interimsöversyn hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tid som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda.

12. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.

13. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av parterna togs under övervägande och beaktades där så ansågs lämpligt.

14. För att få de uppgifter som var nödvändiga för undersökningen sände kommissionen ett frågeformulär till sökanden. Dessutom skickades ett frågeformulär till de indiska myndigheterna.

15. Svar på frågeformuläret inkom från sökanden och från de indiska myndigheterna.

16. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg nödvändiga för att avgöra frågan om subventionering, och utförde kontrollbesök på plats hos den sökande och hos de indiska myndigheterna i Delhi.

VI. Meddelande av uppgifter och synpunkter på förfarandet

17. De indiska myndigheterna och övriga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som skulle ligga till grund för kommissionens förslag om ändring av de tillämpliga tullsatserna.. De gavs möjlighet att lämna synpunkter inom en rimlig tidsfrist. Alla inlagor och synpunkter beaktades enligt vad som beskrivs nedan.

B. BERÖRD PRODUKT

18. Den produkt som omfattas av denna översyn är samma produkt som omfattades av rådets förordning (EG) nr 367/2006, dvs. polyetentereftalatfilm (PET-film) enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90 med ursprung i Indien.

C. SUBVENTIONER

1. Inledning

Landsomfattande system

19. På grundval av de uppgifter som lämnades av de indiska myndigheterna och de andra samarbetsvilliga parterna samt på grundval av svaren på kommissionens frågeformulär undersökte kommissionen följande system som påstods omfatta subventioner:

a) Systemet med förhandstillstånd (tidigare kallat systemet med förhandslicenser ).

b) Tullkreditsystemet.

c) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror.

d) Exportkreditsystemet.

Regionala system

e) Stimulanssystemet.

20. Systemen a–c grundar sig på Foreign Trade (Development and Regulation) Act nr 22 från 1992 ( lagen om utrikeshandel ), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom denna lag bemyndigas de indiska myndigheterna att utfärda tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om export- och importpolitiken som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Ett sådant dokument om export- och importpolitiken är relevant för undersökningsperioden i detta fall, nämligen femårsplanen för perioden 1 september 2004–31 mars 2009 (nedan kallat dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 ). De indiska myndigheterna har dessutom fastställt de förfaranden som reglerar export- och importpolitiken 2004–2009 i en handbok för förfaranden för perioden 1 september 2004–31 mars 2009, volym I (nedan kallad förfarandehandboken 2004–2009 (volym I) ). Även förfarandehandboken uppdateras regelbundet.

21. Det exportkreditsystem som anges ovan i led d grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet ( Banking Regulation Act ) från 1949, enligt vilken Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter.

22. Det system som anges i led e förvaltas av delstatliga myndigheter i Indien.

2. Systemet med förhandstillstånd (AAS)

a) Rättslig grund

23. Systemet med förhandstillstånd beskrivs närmare i punkterna 4.1.1–4.1.14 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 och i kapitel 4.1–4.30 i förfarandehandboken. Detta system kallades systemet med förhandslicenser under den föregående undersökningen som ledde till att den nu gällande slutgiltiga utjämningstullen infördes genom rådets förordning (EG) nr 367/2006.

b) Stödberättigande

24. Systemet med förhandstillstånd består av sex delsystem, som beskrivs närmare i skäl 25. Delsystemen skiljer sig åt bl.a. vad beträffar vilka företag och verksamheter som omfattas. Tillverkande exportörer och exporterande handlare som ”har anknytning till” tillverkare kan få förhandstillstånd för fysisk export och förhandstillstånd för årligt behov. Tillverkande exportörer som levererar till en slutgiltig exportör kan få förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Huvudleverantörer som levererar till företag som ingår i de kategorier av ”leverans likställd med export” som nämns i punkt 8.2 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009, t.ex. leverantörer till exportorienterade företag, kan få förhandstillstånd för leverans likställd med export. Slutligen kan mellanliggande leverantörer till tillverkande exportörer få förmåner från leveranser likställda med export inom ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och med ömsesidig inhemsk remburs.

c) Praktisk tillämpning

25. Förhandstillstånd kan utfärdas i fråga om följande:

i) Fysisk export: Detta är det viktigaste delsystemet. Det möjliggör tullfri import av insatsvaror för att tillverka en specifik resulterande exportprodukt. Med ”fysisk” i detta avseende menas att exportprodukten måste lämna Indiens territorium. I licensen anges den tillåtna importmängden och exportskyldigheten, inbegripet typen av exportprodukt.

ii) Årligt behov: Denna typ av tillstånd är inte knuten till någon specifik exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående produkter). Tillståndsinnehavaren kan – upp till ett visst tröskelvärde som bestäms av företagets tidigare exportresultat – tullfritt importera varje insatsvara som ska användas för att tillverka en produkt som ingår i en sådan produktgrupp. Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material.

iii) Mellanliggande leverans: Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp tillverkningsprocessen mellan sig. Den tillverkande exportör som tillverkar den mellanliggande produkten kan tullfritt importera insatsvaror och för detta syfte få ett förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Den slutgiltiga exportören slutför tillverkningen och är skyldig att exportera den färdiga produkten.

iv) Leverans likställd med export: Genom detta delsystem kan en huvudleverantör tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som ska säljas som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt 8.2 b–f, g, i och j i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009. Enligt de indiska myndigheterna avses med leverans likställd med export sådana transaktioner där de levererade varorna inte lämnar landet. Ett flertal kategorier av leveranser betraktas som leveranser likställda med export förutsatt att varorna har tillverkats i Indien, t.ex. leveranser av varor till ett exportorienterat företag eller till ett företag beläget i en särskild ekonomisk zon.

v) Dokument för förhandsbefrielse: En innehavare av ett förhandstillstånd som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem, har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandstillstånden som dokument för förhandsbefrielse och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans av de varor som anges i dessa. Gottskrivningen av dokument för förhandsbefrielse berättigar den inhemska leverantören till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). Genom systemet med dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar till leverantören i stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning av tull. Skatter och tullar kan återbetalas för såväl inhemska insatsvaror som importerade insatsvaror.

vi) Ömsesidig inhemsk remburs: Även detta delsystem täcker inhemska leveranser till en innehavare av ett förhandstillstånd. Innehavaren av ett sådant tillstånd kan vända sig till en bank för att teckna en inhemsk remburs till förmån för en inhemsk leverantör. Banken ogiltigförklarar tillståndet för direkt import endast i fråga om värdet och volymen av de varor som anskaffas på den inhemska marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export).

26. Under undersökningsperioden erhöll sökanden förmåner knutna till den berörda produkten inom ramen för systemet med förhandstillstånd. Sökanden utnyttjade två av delsystemen, nämligen i) förhandstillstånd för fysisk export och ii) förhandstillstånd för leverans likställd med export. Det är således inte nödvändigt att fastställa huruvida de övriga delsystemen är utjämningsbara.

27. För att det ska vara möjligt för de indiska myndigheterna att företa kontroller har innehavaren av ett förhandstillstånd rättslig skyldighet att i ett särskilt format korrekt redovisa förbrukningen och användningen av tullfritt importerade/inhemskt anskaffade varor (se kapitel 4.26 och 4.30 samt tillägg 23 till förfarandehandboken 2004–2009 [volym I]), dvs. föra ett register över den faktiska förbrukningen. Detta register måste kontrolleras av en auktoriserad extern revisor och kostnadsrevisor (”cost and works accountant”), som utfärdar ett intyg om att det föreskrivna registret och de relevanta underlagen har undersökts och att de uppgifter som lämnas enligt tillägg 23 är korrekta i alla avseenden. Dessa bestämmelser tillämpas dock bara på förhandstillstånd som utfärdats från och med den 13 maj 2005. Innehavare av förhandstillstånd eller förhandslicenser som utfärdats före den dagen är skyldiga att följa de tidigare kontrollbestämmelserna, dvs. att i det format som anges i tillägg 18 korrekt redovisa förbrukningen och användningen av importerade varor per licens (se kapitel 4.30 i och tillägg 18 till förfarandehandboken 2002–2007 [volym I]).

28. När det gäller de delsystem som sökanden använde under översynsperioden, dvs. de för fysisk export och leverans likställd med export, fastställer de indiska myndigheterna volymen och värdet av vad som får importeras och vad som måste exporteras och anger detta på tillståndet. Dessutom ska myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena dokumentera transaktionerna i tillståndet. Den importvolym som tillåts inom ramen för systemet med förhandstillstånd fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för input/output. Standardnormer för input/output finns för flertalet produkter, även den berörda produkten, och offentliggörs i förfarandehandboken 2004–2009 (volym II). Standardnormerna för input/output när det gäller PET-film och PET-flingor (ett halvfabrikat) reviderades senast i september 2005.

29. Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss tidsfrist efter tillståndets utfärdande (24 månader med möjlighet till två förlängningar på 6 månader vardera).

30. Det system som beskrivs ovan har inte ändrats sedan den senaste partiella interimsöversynen beträffande subventioner till sökanden som avslutades i januari 2009. Förmånerna enligt detta system har dock minskat kraftigt (se skäl 40).

31. Den nuvarande interimsundersökningen fastställde att de kontrollkrav som ställts av Indiens myndigheter inte uppfylldes och har ännu inte prövats i praktiken. Sökanden upprätthöll inte ett system som gjorde det möjligt att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten och i vilka mängder, något som det skulle ha gjort enligt dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009 (bilaga 23) och enligt avsnitt II.4 i bilaga II i grundförordningen. De indiska myndigheterna inspekterade aldrig förbrukningsregistret.

32. De ändringar när det gäller förvaltningen av utrikeshandelspolitiken 2004–2009 som började gälla hösten 2005 (obligatorisk inlämning av förbrukningsregister till de indiska myndigheterna i samband med inlösen av licensen) har ännu inte tillämpats när det gäller sökanden. Det gick därför inte i detta skede att kontrollera om den nya bestämmelsen hade genomförts.

d) Slutsats

33. Befrielsen från importtull utgör en subvention i enlighet med artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som innebär att de undersökta exportörerna beviljas en förmån.

34. Systemen med förhandstillstånd för fysisk export och förhandstillstånd för leverans likställd med export är dessutom klart och tydligt rättsligt knutna till ett exportresultat och anses därför vara selektiva och utjämningsbara i enlighet med artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen. Ett företag kan inte få förmåner inom ramen för dessa system om det inte åtar sig att exportera.

35. Inget av de två delsystem som använts i detta fall kan betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller som ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3 led 1 a ii i grundförordningen. Delsystemen uppfyller inte reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. De indiska myndigheterna tillämpade varken sitt nya eller sitt gamla kontrollsystem eller kontrollförfarande för att avgöra vilka insatsvaror och vilka mängder av dem som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Standardnormerna för input/output för den berörda produkten var inte tillräckligt exakta. Standardnormerna kan inte i sig betraktas som ett system för att kontrollera den faktiska förbrukningen, eftersom utformningen av dem inte gör det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera vilka mängder insatsvaror som förbrukats i exporttillverkningen. Myndigheterna har inte heller företagit några ytterligare granskningar avseende de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen).

36. Dessa två delsystem är således utjämningsbara.

e) Beräkning av subventionens storlek

37. Eftersom det inte rör sig om ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen eftergiften av de totala importtullar som normalt tas ut vid import av insatsvaror. I detta avseende ska det noteras att grundförordningen inte bara föreskriver att avskrivning av ett ”alltför stort” tullbelopp får utjämnas. Enligt artikel 3.1 a ii i och led i i bilaga I till grundförordningen får en alltför stor avskrivning av tullar endast utjämnas om villkoren i bilagorna II och III till grundförordningen är uppfyllda. Dessa villkor uppfylldes inte i detta fall. Om det inte fastställs att det finns ett adekvat kontrollsystem är det ovannämnda undantaget för restitutionssystem således inte tillämpligt och de normala reglerna för utjämning av beloppet av obetalda tullar (uteblivna intäkter), snarare än en föregiven alltför stor avskrivning, är tillämpliga. I enlighet med avsnitt II i bilaga II och avsnitt II i bilaga III till grundförordningen är den undersökande myndigheten inte skyldig att beräkna omfattningen av den för stora eftergiften. Tvärtom behöver den undersökande myndigheten enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen bara fastställa att det föreligger tillräcklig bevisning för att det angivna kontrollsystemet inte är lämpligt.

38. Subventionsbeloppen för sökanden som utnyttjade systemet med förhandstillstånd beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) på det material som importerats inom ramen för de två delsystemen under undersökningsperioden (täljare). I enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från subventionsbeloppen i de fall då väl underbyggda ansökningar om detta lämnats in. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

39. Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för den sökande när det gäller detta system uppgår till 0,7 %.

3. Tullkreditsystemet (DEPBS)

a) Rättslig grund

40. Tullkreditsystemet beskrivs närmare i avsnitt 4.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 och i kapitel 4 i förfarandehandboken 2004–2009.

b) Stödberättigande

41. Alla tillverkande exportörer och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.

c) Praktiskt genomförande

42. En stödberättigad exportör kan ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet, vilka beräknas som en procentsats av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. De indiska myndigheterna har fastställt sådana procentsatser (nedan kallade tullkreditprocentsatser ) för de flesta produkter, bl.a. den berörda produkten. De fastställs på grundval av standardnormerna för input/output, med beaktande av ett förmodat innehåll av importerade insatsvaror i exportprodukten och tullbeloppet för denna förmodade import, oavsett om importtullar faktiskt har betalats eller inte.

43. För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid […] exporttillfället måste exportören lämna en deklaration till de indiska myndigheterna med uppgift om att exporten sker inom ramen för tullkreditsystemet. För att varorna ska kunna exporteras utfärdar de indiska tullmyndigheterna en exporthandling i samband med avsändningsförfarandet. Denna handling innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit inom ramen för tullkreditsystemet som ska beviljas för exporttransaktionen i fråga. Vid denna tidpunkt vet exportören hur stor förmån företaget kommer att få. Så snart tullmyndigheterna utfärdat en exporthandling kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Vid beräkningen av förmånen inom ramen för tullkreditsystemet ska den tullkreditprocentsats användas som var tillämplig vid den tidpunkt då exportdeklarationen lämnades.

44. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet får överföras fritt och gäller under en period på tolv månader från och med utfärdandedagen. De kan användas för att betala tull på senare import av alla slags varor som får importeras utan begränsningar, med undantag för kapitalvaror. Varor som importeras med användning av sådana krediter kan säljas på den inhemska marknaden (och påläggs då omsättningsskatt) eller användas på annat sätt.

45. En ansökan om krediter inom ramen för tullkreditsystemet lämnas på elektronisk väg och kan omfatta ett obegränsat antal exporttransaktioner. Det finns i praktiken inga fasta tidsfrister för att ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Det elektroniska systemet för förvaltning av tullkreditsystemet utesluter inte automatiskt exporttransaktioner som äger rum efter utgången av de ansökningsperioder som anges i kapitel 4.47 i förfarandehandboken 2004–2009 (volym I). Vidare, vilket uttryckligen fastställs i kapitel 9.3 i förfarandehandboken 2004–2009 (volym I), kan ansökningar som kommer in efter det att tidsfristen för att lämna in ansökningar har löpt ut alltid beaktas mot tillägg av en mindre förseningsavgift (på 10 % av krediten).

46. Man fann att sökanden använde detta system under undersökningsperioden.

d) Slutsatser om tullkreditsystemet

47. Tullkreditsystemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för tullkreditsystemet utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, av den anledningen att krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar beloppet av de tullinkomster som myndigheterna annars skulle ha fått. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.

48. Tullkreditsystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen.

49. Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det skett en för stor återbetalning av importtull i enlighet med vad som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet oavsett om de importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör erhåller förmånen genom att helt enkelt exportera varor, dvs. utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på den inhemska marknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet.

e) Beräkning av subventionens storlek

50. I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen och den beräkningsmetod som användes för detta system i rådets förordning (EG) nr 367/2006, beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den förmån som det konstaterades att mottagaren hade erhållit under undersökningsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren erhåller förmånen vid den tidpunkt då en exporttransaktion sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att driva in tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt tullkreditsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Vidare periodiserade den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren krediterna inom ramen för tullkreditsystemet och bokförde dem som inkomster.

51. Vid beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs i de fall en berättigad begäran lämnats in sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventionen av från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

52. Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för sökanden när det gäller detta system uppgår till 5,1 %.

4. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS)

a) Rättslig grund

53. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror beskrivs närmare i kapitel 5 i dokumentet om export- och importpolitiken 2004–2009 och i kapitel 5 i förfarandehandboken 2004–2009 (volym I).

b) Stödberättigande

54. Tillverkande exportörer, exporterande handlare som ”har anknytning till” tillverkare samt tjänsteleverantörer kan komma i fråga för detta system.

c) Praktisk tillämpning

55. På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och, sedan april 2003, begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) till en reducerad tullsats. I detta syfte utfärdar de indiska myndigheterna på ansökan och mot betalning av en avgift en licens inom ramen för detta system. Sedan april 2000 innebär systemet att en nedsatt importtullsats på 5 % tas ut på samtliga kapitalvaror som importeras inom ramen för systemet. Fram till och med den 31 mars 2000 tillämpades en effektiv tullsats på 11 % (inklusive en tilläggsavgift på 10 %) eller, i fråga om import till ett högt värde, nolltullsats. För att exportåtagandet ska kunna anses vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss kvantitet exportvaror under en viss period.

56. Innehavaren av en licens enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan också anskaffa kapitalvarorna på den inhemska marknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna ta i anspråk en rätt till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren ta i anspråk förmånen av den leverans likställd med export som anses ha ägt rum till följd av leverans av kapitalvaror till en innehavare av en licens enligt detta system.

57. Man fann att sökanden använde detta system under undersökningsperioden.

d) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror

58. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. Tullsänkningen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom den innebär en minskning av de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullnedsättningen innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar deras likviditet.

59. Systemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen.

60. Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Kapitalvaror omfattas inte av räckvidden för godkända system enligt led i i bilaga I till grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportvaran.

e) Beräkning av subventionens storlek

61. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades subventionsbeloppet på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror, fördelat över en period som motsvarade en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den ifrågavarande industrin. I enlighet med etablerad praxis har det på så sätt beräknade beloppet, som kan hänföras till undersökningsperioden, justerats genom att ränta har lagts till för denna period så att förmånens fulla värde över tiden skulle återspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under översynsperioden vara lämplig. I de fall en berättigad begäran lämnats in gjordes avdrag för sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen.

62. Sökanden hävdade att kapitalvaror som importerats tullfritt enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror för produktionsenheten i Khanvel inte längre användes och att den förmån som var kopplad till varorna inte borde inkluderas i täljaren. Som svar på detta noteras att sökanden redan har fått de förmåner som är kopplade till dessa kapitalvaror. Eftersom det dessutom inte finns något bevis för att sökanden inte längre äger sådana varor eller att denne inte kommer att använda dem igen, måste begäran avslås.

63. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.

64. Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för sökanden när det gäller detta system uppgår till 2,3 %.

5. Exportkreditsystemet (ECS)

a) Rättslig grund

65. Exportkreditsystemet beskrivs närmare i cirkulärskrivelse DBOD nr DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (exportkrediter i rupier/utländsk valuta) och cirkulärskrivelse DBOD nr DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (exportkrediter i rupier/utländsk valuta), som utfärdats av Indiens centralbank och riktar sig till samtliga affärsbanker i Indien.

b) Stödberättigade företag och verksamheter

66. Exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.

c) Praktiskt genomförande

67. Inom ramen för detta system fastställer Indiens centralbank de obligatoriska maximala räntesatser för exportkrediter, både i indiska rupier och i utländsk valuta, som affärsbanker får ta ut av en exportör. Exportkreditsystemet består av två delsystem, dels systemet med exportkredit före sändning, som omfattar krediter till en exportör för finansiering av inköp, bearbetning, tillverkning, förpackning och/eller avsändning av varor före exporten, dels systemet med exportkredit efter sändning, som innebär att rörelsekapitallån kan tillhandahållas med syftet att finansiera exportfordringar. Centralbanken fastställer också att en viss del av bankernas nettokredit ska gå till exportfinansiering.

68. Dessa cirkulärskrivelser från centralbanken innebär att exportörer kan få exportkrediter till mer förmånliga räntesatser än de räntesatser som gäller för vanliga affärskrediter (”kontantkrediter”) och som fastställs på rent marknadsmässiga villkor. Ränteskillnaden kan vara mindre för företag med god kreditvärdighet. Företag med hög kreditvärdighet kanske till och med skulle kunna erhålla exportkrediter och kontantkrediter på samma villkor.

69. Man fann att sökanden använde detta system under undersökningsperioden.

d) Slutsatser om exportkreditsystemet

70. De förmånliga räntesatser inom ramen för exportkreditsystemet som fastställs i centralbankens cirkulärskrivelser enligt skäl 68 kan minska räntekostnaderna för en exportör i förhållande till sådana kreditkostnader som fastställs på rent marknadsmässiga villkor, och de innebär i detta fall att denna exportör erhåller en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen. Exportfinansiering är inte i sig säkrare än finansiering för den inhemska marknaden. Den betraktas normalt som mer riskfylld, och beslut om den säkerhet som krävs för en viss kredit, oavsett finansieringsändamålet, fattas på rent affärsmässiga grunder av varje enskild affärsbank. Ränteskillnaderna mellan olika banker är en följd av centralbankens metod att fastställa maximala utlåningsräntor för varje enskild affärsbank.

71. Trots att de förmånliga räntesatserna inom ramen för exportkreditsystemet beviljas av affärsbanker, utgör denna förmån ett finansiellt bidrag från myndigheterna i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen. I detta sammanhang bör det noteras att varken artikel 3.1 a iv i grundförordningen eller WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder föreskriver att det måste föreligga en utgift i de offentliga räkenskaperna, t.ex. att de indiska myndigheterna ersätter affärsbankerna för deras utgifter, för att en subvention ska anses föreligga, utan endast att det föreligger statliga instruktioner att utföra de funktioner som räknas upp i artikel 3.1 a i, ii eller iii i grundförordningen. Indiens centralbank är ett offentligt organ och omfattas därför av definitionen av ”offentliga myndigheter” i artikel 2 b i grundförordningen. Den ägs till 100 % av staten, följer mål för den offentliga politiken, t.ex. penningpolitik, och dess ledning utses av den indiska regeringen. Centralbanken ger instruktioner till privata organ, i enlighet med artikel 3.1 a iv andra strecksatsen i grundförordningen, i det att affärsbankerna är bundna av de villkor den föreskriver, däribland de obligatoriska maximala räntesatserna för exportkrediter enligt centralbankens cirkulärskrivelser och kravet på att en viss del av affärsbankernas nettokredit måste gå till exportfinansiering. Dessa instruktioner innebär att affärsbankerna måste utföra sådana funktioner som anges i artikel 3.1 a i i grundförordningen, i detta fall tillhandahålla lån i form av förmånlig exportfinansiering. En sådan direkt överföring av medel i form av lån på vissa villkor skulle normalt ligga inom myndigheternas kompetens och skiljer sig rent faktiskt inte från de offentliga myndigheternas normala praxis, i enlighet med artikel 3.1 a iv i grundförordningen. Denna subvention anses vara selektiv och utjämningsbar enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen, eftersom de förmånliga räntesatserna endast är tillgängliga för finansiering av exporttransaktioner och således är knutna till exportresultat.

e) Beräkning av subventionens storlek

72. Subventionsbeloppet beräknades på grundval av skillnaden mellan den ränta som betalats för de exportkrediter som använts under undersökningsperioden och det räntebelopp som skulle ha betalats om sökanden hade använt normala affärskrediter. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över den totala exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.

73. En subventionsnivå på 0,2 % fastställdes för sökanden under översynsperioden.

8. STIMULANSSYSTEMET (PSI)

a) Rättslig grund

74. I tidigare undersökningar avseende PET-film, däribland den översyn som ledde till att den slutgiltiga utjämningstull som nu är i kraft infördes genom rådets förordning (EG) nr 367/2006, undersöktes flera indiska delstatliga system som omfattade stimulansåtgärder för lokala företag. De delstatliga systemen ingår i ett system känt som stimulanssystemet ( Package Scheme of Incentives ), eftersom det kan röra sig om olika typer av stimulansåtgärder. I undersökningen fastställdes att ett företags rätt till förmåner enligt systemet föreskrivs i ett certifikat för stödberättigande ( Eligibility Certificate ).

75. Delstatsregeringens i Maharashtra stimulanssystem har ändrats flera gånger sen det infördes. Sökanden får fortfarande förmåner enligt stimulanssystemet 1993, och inte enligt de efterföljande systemen. Därför bedömdes bara stimulanssystemet 1993 i samband med föreliggande ärende.

76. Enligt Västbengalens system för återbetalning av omsättningsskatt återbetalas statlig omsättningsskatt. Undersökningen visade att sökanden var befriad från handelsskatt (omsättningsskatt) inom ramen för Västbengalens stimulanssystem. Enligt denna skattebestämmelse är ett företag befriat från omsättningsskatt (både lokal och statlig omsättningsskatt) på sin inhemska försäljning.

b) Stödberättigade företag och verksamheter

77. För att kunna komma i fråga för stöd måste företagen i regel investera i mindre utvecklade områden i en delstat, antingen genom att etablera en ny industriell verksamhet eller genom att göra en storskalig kapitalinvestering för att expandera eller diversifiera en befintlig industriell verksamhet. Huvudkriteriet vid fastställandet av stimulansens storlek utgörs av klassificeringen av det område inom vilket företaget är etablerat eller kommer att etableras samt investeringens storlek.

c) Praktiskt genomförande

78. Inom ramen för systemen med befrielse från omsättningsskatt behövde angivna enheter inte debitera någon omsättningsskatt vid försäljning. De angivna enheterna behövde inte heller betala någon omsättningsskatt vid köp av varor från leverantörer som också omfattades av systemen. Befrielsen i fråga om försäljningstransaktioner anses inte medföra någon förmån för de angivna säljande enheterna, däremot innebär befrielsen i fråga om inköpstransaktioner att de angivna köpande enheterna beviljas en förmån.

79. Befrielse från omsättningsskatt för inköp inom delstaten Maharashtra (som tidigare befriades enligt delstaten Maharashtras system för befrielse från omsättningsskatt) tillämpas inte längre. I april 2005 ersattes omsättningsskatten på försäljning inom delstaten Maharashtra med ett momsskattesystem. Från och med april 2005 har sökanden, som ej momsbefriad enhet, varit tvungen att betala mervärdesskatt.

d) Slutsats

80. När det gäller delstatsregeringens i Maharashtra stimulanssystem från 1993 kunde sökanden endast använda eftergiften av lokal omsättningsskatt på bearbetade varor under undersökningsperioden och det systemet har tidigare inte ansetts ge mottagaren några förmåner (se skäl 114 i rådets förordning (EG) nr 367/2006). Inga utjämningsbara förmåner inom ramen för delstaten Maharashtras stimulanssystem från 1993 konstaterades därför.

81. När det gäller sökandens inköp av råvaror från företag utanför delstaten Maharashtra utan att betala statlig omsättningsskatt innebär dock stimulanssystemet att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen beviljas. Befrielsen från betalning av omsättningsskatt vid köp utgör ett finansiellt bidrag eftersom denna förmån minskar de offentliga intäkter som normalt sett skulle ha tagits ut. Denna befrielse innebär dessutom att företagen beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.

82. Stimulanssystemet är bara tillgängligt för företag som har gjort investeringar inom vissa särskilt anvisade geografiska områden som omfattas av en indisk delstats behörighet. Det är inte öppet för företag belägna utanför dessa områden. Förmånens storlek varierar beroende på vilket område det gäller. Systemet är därför selektivt i enlighet med artikel 4.2 första stycket a och 4.3 i grundförordningen och därför utjämningsbart.

e) Beräkning av subventionens storlek

83. När det gäller befrielsen från omsättningsskatt beräknades subventionsbeloppet på grundval av den omsättningsskatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden men som inte betalades.

84. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) därefter över den totala omsättningen av exportförsäljning och inhemsk försäljning under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

85. Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för sökanden när det gäller detta system uppgår till 0,1 %.

9. STORLEKEN PÅ DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNA

86. Storleken på de utjämningsbara subventionerna för sökanden, uttryckt i procent av värdet, fastställdes till 17,1 % i rådets förordning (EG) nr 1124/2007 om ändring av rådets förordning (EG) nr 367/2006.

87. Under denna partiella interimsöversyn fastställdes de utjämningsbara subventionernas storlek, uttryckt i procent av värdet, till totalt 8,4 % enligt följande:

SYSTEM→ | AAS(*) | DEPBS(*) | EPCGS(*) | ECS(*) | PSI | Totalt |

FÖRETAG↓ | % | % | % | % | % | % |

Jindal Poly Films Limited | 0,7 | 5,1 | 2,3 | 0,2 | 0,1 | 8,4 |

(*) Subventioner markerade med en asterisk är exportsubventioner.

88. Med beaktande av ovanstående dras slutsatsen att subventionsnivån för den berörda exporterande tillverkaren har minskat.

10. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER

89. Man undersökte också huruvida de ändrade förhållandena när det gäller de undersökta systemen kunde anses vara av bestående karaktär. Flera olika faktorer pekar på att så är fallet:

90. För det första bör det noteras att resultaten av den här partiella interimsöversynen ligger i linje med de subventionsbelopp som fastställts för fem indiska PET-filmstillverkare vid den partiella interimsöversynen som offentliggjordes i januari 2009, i vilken de utjämningsbara subventionernas storlek, uttryckt i procent av värdet, fastställdes till mellan 5,4 och 8,6 %. Detta tyder på en viss kontinuitet när det gäller subventionsnivån för den här produkten i Indien.

91. Till skillnad från tidigare undersökningsperioder, då de huvudsakliga förmånerna uppnåddes under systemet med förhandstillstånd, har förmånerna enligt det systemet minskat betydligt under undersökningsperioden, och det finns belägg för att ingenting har ändrats efter undersökningsperioden.

92. Mot bakgrund av ovanstående verkar det som om sökanden i framtiden kommer att fortsätta att subventioneras med belopp som understiger vad som fastställdes i den tidigare partiella interimsöversynen.

93. Eftersom det fastställts att sökanden subventioneras i mycket lägre grad än tidigare och att det är troligt att denne även fortsättningsvis kommer att subventioneras med belopp som understiger vad som fastställdes i den tidigare partiella interimsöversynen, bör åtgärdernas nivå därför anpassas efter de nya resultaten.

94. De ändrade utjämningstullsatserna bör med tanke på ovanstående fastställas till de nya subventionsnivåer som konstaterats under den här interimsöversynen, eftersom de skademarginaler som beräknades i den ursprungliga antisubventionsundersökningen fortfarande är högre.

95. I enlighet med artikel 24.1 andra stycket i grundförordningen och artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1225/2009[9] ska ingen produkt beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Eftersom sökanden (se skäl 6) har en antidumpningstull på 0 % beträffande den berörda produkten, gäller inte dessa bestämmelser i föreliggande ärende.

96. När det gäller den tullsats som för närvarande tillämpas på import av den berörda produkten från exporterande tillverkare som inte nämns i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 367/2006, dvs. den tull som tillämpas på alla övriga företag i Indien, noteras att den faktiska utformningen av de undersökta systemen och deras utjämningsbarhet inte har ändrats i förhållande till den tidigare undersökningen. Det finns därför ingen anledning att räkna om subventionernas storlek eller tullsatserna för dessa företag. Den tullsats som tillämpas på alla andra företag än sökanden förblir därför oförändrad.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 367/2006 ska ersättas med följande:

”2. Följande slutgiltiga utjämningstullar ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för produkter som tillverkats av nedanstående företag:

Företag | Slutgiltig tull (%) | TARIC-tilläggsnummer |

Ester Industries Limited, 75–76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indien | 7,2 | A026 |

Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indien | 5,4 | A028 |

Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien | 8,4 | A030 |

MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indien | 8,7 | A031 |

Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indien | 8,6 | A032 |

SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Indien | 5,4 | A753 |

Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien | 6,4 | A027 |

Alla övriga företag | 19,1 | A999’ |

”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den […]

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EUT L 188, 18.7.2009, s. 93.

[2] EGT L 316, 10.12.1999, s. 1.

[3] EUT L 68, 8.3.2006, s. 15.

[4] EUT L 236, 31.8.2006, s. 1.

[5] EUT L 255, 29.9.2007, s. 1.

[6] EUT L 6, 10.1.2009, s. 1.

[7] EUT L 288, 6.11.2007, s. 1.

[8] EUT C 215, 9.9.2009, s. 17.

[9] EGT L 343, 22.12.2009 s. 51.