RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRSRAPPORT 2012 OM FÖRBINDELSERNA MELLAN EUROPEISKA KOMMISSIONEN OCH DE NATIONELLA PARLAMENTEN /* COM/2013/0565 final */





ÅRSRAPPORT 2012 OM FÖRBINDELSERNA MELLAN EUROPEISKA KOMMISSIONEN OCH DE NATIONELLA PARLAMENTEN 1. Inledning I likhet med de föregående två åren utvecklades förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten på två områden 2012. För det första skedde det inom systemet för kontroll av subsidiariteten enligt Lissabonfördraget. I detta system granskar de nationella parlamenten kommissionen genom att systematiskt kontrollera att kommissionens nya lagstiftningsförslag är förenliga med subsidiaritetsprincipen. För det andra utvecklades förbindelserna inom den politiska dialogen, det vill säga utbytet av information och yttranden i politiska frågor, både i samband med lagstiftningsförfaranden och i andra sammanhang. Denna dialog omfattar mer än bara subsidiariteten. Denna åttonde årsrapport om förbindelserna mellan kommissionen och de nationella parlamenten rör den politiska dialogen. I årsrapporten 2012 om subsidiaritet och proportionalitet behandlas de särskilda aspekter som rör subsidiaritetskontrollmekanismen, bland annat de nationella parlamentens första så kallade gula kort för kommissionens förslag till förordning om utövandet av rätten att vidta kollektiva åtgärder i samband med etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster (Monti II). Den rapporten offentliggörs parallellt med den här rapporten och bör därför ses som ett komplement till denna. Det första gula kortet stod helt klart i centrum för kommissionens förbindelser med de nationella parlamenten 2012. Även en mer allmänt hållen dialog om det väsentliga i kommissionens politik och förslag blev dock ett viktigt inslag, särskilt mot bakgrund av att det knyts fastare band i Ekonomiska och monetära unionen (EMU). Denna allmänna dialog sträcker sig längre än kontrollen av subsidiaritetsprincipen och gör att de nationella parlamenten aktivt kan delta i utformningen av EU:s politik. Dialogen fördjupades ytterligare, vilket avsevärt berikade förbindelserna mellan kommissionen och de nationella parlamenten. Under 2012 fördes den politiska dialogen i form av i) allmänna bilaterala och multilaterala debatter och diskussioner, som ofta anordnades på grund av eller i anslutning till interparlamentariska möten (se kapitel 2), ii) utbyte av skriftliga yttranden från de nationella parlamenten samt kommissionens svar (se kapitel 3) och iii) många andra kontakter och möten under året (se kapitel 4). 2. Huvudfrågor: Smart budgetkonsolidering och demokratisk legitimitet De nationella parlamenten utarbetade under 2011 yttranden och utbytte synpunkter om en rad lagstiftningsåtgärder som föreslagits som svar på den ekonomiska och finansiella krisen och var även starkt engagerade i debatten om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 i allmänhet, och om de sektoriella förslagen i synnerhet. Mot bakgrund av den bräckliga ekonomin 2012 inriktade sig de nationella parlamenten i ännu högre grad på EU:s krisåtgärder och stödde här kommissionens insatser. Företrädare för Europaparlamentet ingår i konferensen mellan de EU-parlamentens organ för EU-frågor (Cosac), som fortsatte att vara ett viktigt forum för diskussionerna med de nationella parlamenten. Det danska ordförandeskapet för Cosac satte fart på parlamentens arbete med de tolv huvudåtgärderna i inremarknadsakten och bidrog till att öka medvetenheten om betydelsen av den digitala agendan för Europa, genomförandet av tjänstedirektivet och färdplanen för ett resurseffektivt Europa. Cyperns ordförandeskap för Cosac byggde vidare på dessa insatser genom att prioritera styrningen av den inre marknaden och transeuropeiska energinät. I den årliga tillväxtstrategin för 2013, som offentliggjordes i november 2012,[1] bekräftade kommissionen de tidigare prioriteringarna: differentierad och landsspecifik finanspolitisk konsolidering, stävjande av oron på statsobligationsmarknaden för att återställa den finansiella stabiliteten och långivningen, genomförande av strukturreformer (särskilt på arbetsmarknaden) som förbättrar konkurrenskraften och ökar prisflexibiliteten samt tryggande av effektiv offentlig förvaltning. För att påverka debatten om huvudlinjerna i EU:s politik enligt Europa 2020-strategin uppmuntrade kommissionen under hela året även de nationella parlamenten att engagera sig i den europeiska planeringsterminen. Vid Cosac-mötet i Köpenhamn i april 2012 efterlystes en förstärkt politisk dialog under den europeiska planeringsterminen. Därför föresatte sig kommissionen att särskilt vid två tidpunkter intensifiera dialogen med de nationella parlamenten:[2] den första i början av året efter att den årliga tillväxtöversikten har lagts fram, och den andra när Europeiska rådet har godkänt de landsspecifika rekommendationerna. Detta bör bidra till en ökad medvetenhet i de nationella parlamenten och underlätta deras medverkan i det inledande arbetet med de nationella budgetplanerna (stabilitets‑/konvergensprogrammen) och de nationella reformprogrammen. Det bör även öka kännedomen om vilka resonemang som ligger bakom de landsspecifika rekommendationerna, som i slutändan är beroende av nationella politiska beslut för att kunna genomföras. Den politiska dialogen mellan kommissionen och de nationella parlamenten fördes under 2012 också mot bakgrund av en framväxande enighet i EU om att medlemsstaternas makroekonomiska politik och budgetpolitik måste samordnas på ett bättre sätt för att EMU ska fungera. Det rådde även allt större enighet om att ett fördjupat EMU även måste åtföljas av stark demokratisk kontroll från de nationella parlamentens och Europaparlamentets sida. I sin Plan för ett djupgående och verkligt EMU: Inledningen till en debatt om Europa[3] lade kommissionen fram sin syn på hur den europeiska bankpolitiken, finanspolitiken och ekonomiska politiken kan integreras ytterligare. Samtidigt påpekade kommissionen att demokratiskt ansvarstagande endast kan säkerställas i ett system med tydliga ansvarsområden och ansvarighet. Syftet med planen var att inleda en allmän offentlig och institutionell debatt i dessa frågor. Kommissionen har upprepade gånger förklarat att den såg fram emot yttrandena och åsikterna från de nationella parlamenten. Kommissionen betonade att demokratiskt ansvar i allmänhet ska utkrävas på den nivå där beslutet fattas, med hänsyn tagen till den nivå som påverkas av beslutet. En djupare integrering av beslutsfattandet och mer samlade befogenheter på EU-nivå bör därför åtföljas av en stärkt roll för Europaparlamentet. Även nya mekanismer som ökar samarbetet mellan de nationella parlamenten och Europaparlamentet kan dock prövas, eftersom ledamöterna i alla parlament bör vara fullt medvetna om hur besluten är beroende av varandra. Parlamentens funktioner på båda nivåerna är tydligt avgränsade och fungerar som komplement. Deras kontrollbefogenheter måste stärkas på båda nivåerna. Det interparlamentariska samarbetet kan fördjupas och Europaparlamentet och de nationella parlamenten måste tillsammans bestämma den exakta formen för detta. Mot denna bakgrund började frågan om den europeiska planeringsterminens demokratiska legitimitet framstå som ett huvudtema för den interparlamentariska dialogen i sig men även för de nationella parlamentens dialog med kommissionen. Detta innebar informella[4] och mer formella initiativ för att stärka den parlamentariska kontrollen och det interparlamentariska samarbetet i samband med stärkt ekonomisk styrning, i allmänhet genom det interparlamentariska samarbetet enligt artikel 9 i protokoll nr 1 i Lissabonfördraget eller enligt artikel 13 i fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen, vilket man kom överens om vid Europeiska rådets möte i mars 2012 (konferensen mellan företrädarna för de berörda parlamentariska organen) (se även kapitel 5). 3. Skriftliga yttranden från de nationella parlamenten Deltagande och räckvidd Under 2012 steg det totala antalet yttranden från de nationella parlamenten till 663.[5] Detta var en ökning med 7 % jämfört med 2011 (622), vilket innebar en mycket blygsammare ökning än tidigare år (55 % 2010 och 60 % 2011). Bland de mest aktiva kamrarna[6] ökade antalet yttranden betydligt från den portugisiska Assembleia da República (från 184 till 227), som stod för mer än 30 % av alla yttranden till kommissionen under 2012. Men även italienska Senato della Repubblica (ökning från 76 till 96 yttranden), tyska Bundesrat (från 33 till 59), franska Sénat (från 4 till 19), österrikiska Bundesrat (från 3 till 12), polska Senat (från 4 till 11), tjeckiska Poslanecká snĕmovna (från 5 till 10), irländska Houses of the Oireachtas (från 1 till 7) och de två spanska kamrarna Congreso de los Diputados och Senado (från 2 till 7) ökade sitt deltagande i den politiska dialogen med kommissionen. Å andra sidan skedde en tydlig minskning av antalet yttranden från flera kamrar, det vill säga rumänska Camera Deputaţilor (från 40 till 26), italienska Camera dei Deputati (från 28 till 15), bulgariska Narodno Sabranie (från 19 till 13), danska Folketinget (från 14 till 8), Luxemburgs Chambre des Députés (från 14 till 6) och rumänska Senat (från 33 till 2). Sammanlagt lämnade 15 kammare in fler yttranden i den politiska dialogen 2012, 15 var mindre aktiva och sju lämnade in exakt lika många yttranden som 2011. Värt att notera är att den svenska riksdagen visserligen lämnade in nästan dubbelt så många motiverade yttranden (från 11 till 20), men 60 % färre yttranden om innehållet i kommissionens förslag och initiativ. De tio mest aktiva kamrarna i den politiska dialogen stod för mer än 80 % av det totala antalet mottagna yttranden. Sex kammare inkom inte med några yttranden alls till kommissionen och fem inkom endast med ett yttrande. De 663 yttranden som de nationella parlamenten lämnade in 2012 avsåg inte mindre än 354 olika kommissionsdokument (både lagstiftningshandlingar och andra dokument).[7] De 23 kommissionsdokument som föranledde flest synpunkter, det vill säga fem eller fler yttranden, stod för endast 25 % av samtliga mottagna yttranden. De allra flesta kommissionsdokument som de nationella parlamenten kom med synpunkter på föranledde ett till tre yttranden, vilket återspeglar den breda skala av frågor som de nationella parlamenten uppmärksammar och intresserar sig för. Förfarandet med ”gult kort”[8], vilket är ett viktigt steg i förbindelserna mellan kommissionen och de nationella parlamenten, inleddes för första gången av vissa nationella parlament, som uttryckte oro över subsidiaritetsprincipen i kommissionens förslag till förordning om utövandet av rätten att vidta kollektiva åtgärder i samband med etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster (Monti II)[9]. Frågan behandlas ingående i årsrapporten 2012 om subsidiaritet och proportionalitet (se hänvisning nedan). De av kommissionens förslag och initiativ som föranledde flest yttranden från de nationella parlamenten var Monti II-förordningen[10] (17 yttranden), dataskyddsdirektivet[11] (13), dataskyddsförordningen[12] (12), direktivet om tilldelning av koncessioner[13] (11), direktivet om upphovsrätt och licensiering[14] (10), trafiksäkerhetsförordningen[15], riktlinjerna för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet[16] (9), fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt[17] (8), direktivet om återhämtning och rekonstruktion av kreditinstitut[18] (8), förordningen om tillsyn över kreditinstitut[19] (8), förordningen om elektronisk identifiering och betrodda tjänster[20] (7), trafiksäkerhetsdirektivet[21] (6), insynsdirektiven[22] (6), direktivet om receptbelagda läkemedel[23] (6), förordningen om receptbelagda läkemedel[24] (6) och lagstiftningspaketet för sammanhållningspolitiken för perioden 2014–2020[25] (5). De förslag som totalt föranledde flest yttranden från de nationella parlamenten föranledde liksom under 2011[26] även flest motiverade yttranden inom ramen för subsidiaritetskontrollmekanismen. Under 2012 stod sex politikområden (fem 2011) för mer än hälften av de yttranden som mottogs inom ramen för den politiska dialogen (334): inre marknaden och tjänster, rättsliga frågor, inrikes frågor, transport och rörlighet, sysselsättning och hälsa. Med tanke på yttrandenas fokus under tidigare år framstår inre marknaden och tjänster, rättsliga frågor och inrikes frågor som ständigt återkommande och huvudsakliga intresseområden för de nationella parlamenten. Under 2012 fortsatte den utveckling som inleddes efter att Lissabonfördraget trädde i kraft och som innebär att de nationella parlamenten i allt högre grad inriktar sin politiska dialog med kommissionen på lagstiftningshandlingar snarare än på andra dokument. Endast en försumbar andel av de nationella parlamentens yttranden avsåg andra dokument än lagstiftningshandlingar. Av de 23 förslag som föranledde flest yttranden från de nationella parlamenten (dvs. fem eller fler) var endast ett, nämligen kommissionens meddelande Energifärdplan för 2050, inte en lagstiftningshandling. Undantaget var den svenska riksdagen. Dess 13 politiska yttranden avsåg uteslutande andra dokument än lagstiftningshandlingar, medan de 20 yttrandena om lagstiftningshandlingar samtliga var motiverade yttranden. Viktiga ämnen i den politiska dialogen[27] De nationella parlamenten ägnade särskild uppmärksamhet åt följande initiativ och förslag under 2012: · Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. [28] Av de åtta kommissionsförslag som föranledde tre motiverade yttranden kritiserades förslaget till uppgiftsskyddsförordning med anledning av både subsidiariteten och proportionaliteten. [29] · Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om kollektiv förvaltning av upphovsrätt och närstående rättigheter och gränsöverskridande licensiering av rättigheter till musikaliska verk för användning på nätet på den inre marknaden[30] Kommissionen tog emot tio yttranden. I allmänhet bedömdes förslaget positivt. Yttrandena omfattade dock även tre motiverade yttranden, i vilka förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen ifrågasattes, och ytterligare ett yttrande, i vilket det uttrycktes en allvarlig oro över subsidiariteten. Detta yttrande inkom dock efter att tidsfristen på åtta veckor hade löpt ut. · Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tilldelning av koncessioner[31] Av de elva yttranden som kommissionen tog emot var tre motiverade yttranden, i vilka farhågor uttrycktes om subsidiaritetsprincipen. I ett yttrande ifrågasattes förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Detta yttrande inkom dock efter att tidsfristen på åtta veckor hade löpt ut. · Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet[32] Kommissionen tog emot nio yttranden om detta förslag, bland annat ett yttrande i vilket förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen ifrågasattes. Detta yttrande inkom dock efter att tidsfristen hade löpt ut. 4. Kontakter och besök Den politiska dialogen mellan kommissionen och de nationella parlamenten skedde även i form av möten och kontakter på både politisk nivå och på tjänstemannanivå. Alla nationella parlament har regelbundna möten med kommissionens ledamöter, både i Bryssel och i respektive medlemsstater. Maroš Šefčovič, vice ordförande med ansvar för kontakter mellan institutionerna, besökte sex nationella parlament under 2012 och tog emot många parlamentariska delegationer på kommissionens huvudkontor i Bryssel. Utöver diskussioner om bestämda lagstiftningsförslag och politiska initiativ stod frågor om den nya strukturen för ekonomisk styrning, demokratisk legitimitet samt alla aspekter på EU:s svar på krisen ofta högt på dagordningen. På politisk nivå deltog kommissionens företrädare vid alla viktiga interparlamentariska möten under 2012. Tillsammans med vice ordförande Neelie Kroes och kommissionsledamöterna Janez Potočnik och Michel Barnier deltog särskilt kommissionens ordförande José Manuel Barroso vid Cosac-mötet i Köpenhamn i april 2012. Vid övriga tre Cosac-möten deltog vice ordförande Maroš Šefčovič, kommissionsledamöterna Connie Hedegaard och Günther Oettinger samt biträdande generaldirektören för generaldirektoratet för inre marknaden och tjänster. Catherine Ashton, vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, deltog i det första mötet i den interparlamentariska konferensen om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, som inrättades enligt överenskommelse på konferensen för talmän i EU‑ländernas parlament i Warszawa den 21–22 april 2012. På begäran deltog kommissionens tjänstemän i sammanträden i de nationella parlamentsutskotten. Tio generaldirektorat (Inre marknaden och tjänster, Generalsekretariatet, Rättsliga frågor, Forskning och innovation, Gemensamma forskningscentrumet, Ekonomi och finans, Näringsliv, Kommunikation, Inrikes frågor samt Regional- och stadspolitik) deltog i 17 möten med de nationella parlamentens ständiga representanter i Bryssel för att diskutera kommande initiativ eller ärenden under behandling. De nationella parlamentens ständiga representanter träffade vice ordförande Maroš Šefčovič en gång och kommissionsledamot Máire Geoghegan-Quinn en gång. De träffade även medlemmar i ordförande Barrosos, vice ordförande Šefčovičs samt kommissionsledamöterna Cecilia Malmströms och László Andors kanslier. 5. Framtidsutsikter Vid flera viktiga tillfällen i början av 2013 uttryckte de nationella parlamenten och Europaparlamentet en önskan om att delta mer i det fördjupade EMU och i den europeiska planeringsterminen. Detta var en klar bekräftelse på att debatten om demokratisk legitimitet i år kommer att stå fortsatt högt på dagordningen för den interinstitutionella dialogen, inklusive dialogen mellan kommissionen och de nationella parlamenten. Diskussionerna om demokratisk legitimitet och ansvarstagande kommer sannolikt att intensifieras ytterligare under de kommande månaderna. Behovet av att förstärka den demokratiska legitimiteten och ansvarstagandet i den europeiska planeringsterminen samt parlamentens egenansvar för denna var även ett av de övergripande huvudbudskapen från Cosacs ordförandemöte i Dublin den 27–28 januari 2013 och under den första europeiska parlamentsveckan om den europeiska planeringsterminen för samordningen av den ekonomiska politiken, som hölls i Bryssel den 28–30 januari 2013. I denna vecka deltog kommissionens ordförande Barroso och vice ordförande Šefčovič. Vid mötet bekräftades även att det finns en allmän medvetenhet om att man måste ta itu med krisens sociala, politiska och institutionella konsekvenser så fort som möjligt. Vid ett informellt möte i Luxemburg den 11 januari 2013 underströk talmännen i de ursprungliga medlemsstaternas nationella parlament och Europaparlamentet att ett stärkt EMU måste åtföljas av fler konkreta åtgärder som stärker legitimitet och ansvarighet. Parlamentens roll i detta sammanhang måste därför förstärkas.[33] Kommissionen kommer därför att inrikta sig på att effektivt genomföra den intensifierade politiska dialog som kommissionen har erbjudit de nationella parlamenten vid två viktiga tidpunkter under den europeiska planeringsterminen. Kommissionen uppmanar starkt de nationella parlamenten att intensifiera diskussionerna med kommissionen om den årliga tillväxtstrategins prioriteringar och om de nationella beslutsfattarnas effektivaste sätt att genomföra de landsspecifika rekommendationerna. Detta är särskilt viktigt eftersom den europeiska planeringsterminen utvecklas mot ett centralt verktyg som stöder och åtföljer medlemsstaternas strukturreformer. Kommissionen har exempelvis infört EU:s resultattavla för rättskipning i den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har även med stort intresse noterat och stöder till fullo förslaget från den första parlamentsveckan om att de nationella parlamenten ska anordna en regelbunden ”Europadag” för att öka medvetenheten om EU-frågor. Tillsammans med den existerande politiska dialogen mellan de nationella parlamenten och kommissionen kan ett sådant initiativ fungera som katalysator för det pågående arbetet med att stärka de nationella parlamentens egenansvar för EU-politiken i allmänhet och göra dem mer delaktiga i institutionernas gemensamma insatser för att driva på strukturreformerna och fullfölja reformprocessen. På det sättet kan de bidra till att problemen löses som orsakade krisen och till att EU kommer på rätt spår igen med en smart och hållbar tillväxt för alla. Bilaga 1 Sammanlagt antal yttranden per nationellt parlament/kammare (politisk dialog och subsidiaritetskontrollmekanismen) 2012 Medlemsstat || Kammare || Totalt antal yttranden[34] || Motiverade yttranden (protokoll 2) Portugal || Assembleia da República || 227 || 1 Italien || Senato della Repubblica || 96 || 1 Tyskland || Bundesrat || 59 || 5 Tjeckien || Senát || 46 || 0 Sverige || Riksdagen || 33 || 20 Rumänien || Camera Deputaţilor || 26 || 0 Frankrike || Sénat || 19 || 7 Storbritannien || House of Lords || 16 || 1 Italien || Camera dei Deputati || 15 || 0 Bulgarien || Narodno Sabranie || 13 || 0 Österrike || Bundesrat || 12 || 3 Polen || Senat || 11 || 1 Tjeckien || Poslanecká sněmovna || 10 || 0 Belgien || Chambre des Représentants || 9 || 3 Danmark || Folketinget || 8 || 3 Irland || Oireachtas || 7 || 0 Spanien || Congreso de los Diputados och Senado || 7 || 2 Nederländerna || Eerste Kamer || 7 || 2 Grekland || Vouli ton Ellinon || 6 || 0 Luxemburg || Chambre des Députés || 6 || 3 Storbritannien || House of Commons || 6 || 3 Österrike || Nationalrat || 3 || 1 Polen || Sejm || 3 || 3 Nederländerna || Tweede Kamer || 3 || 3 Cypern || Vouli ton Antiprosopon || 2 || 1 Estland || Riigikogu || 2 || 0 Tyskland || Bundestag || 2 || 1 Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 1 Rumänien || Senatul || 2 || 0 Finland || Eduskunta || 1 || 1 Lettland || Saeima || 1 || 1 Litauen || Seimas || 1 || 1 Slovakien || Národná Rada || 1 || 1 Nederländerna || Tweede Kamer och Eerste Kamer || 1 || 1 Belgien || Sénat || 0 || 0 Frankrike || Assemblée Nationale || 0 || 0 Ungern || Országgyűlés || 0 || 0 Irland || Dail Eireann || 0 || 0 Slovenien || Državni svet || 0 || 0 Slovenien || Državni zbor || 0 || 0 || Summa || 663 || 70 Bilaga 2 De förslag och initiativ från kommissionen som gav upphov till flest yttranden inom ramen för den politiska dialogen 2012[35] Kommissionens dokument || Titel || Totalt antal yttra-nden || Motiverade yttranden (protokoll 2) COM(2012) 130 || Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om utövandet av rätten att vidta kollektiva åtgärder i samband med etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster (Monti II) || 17 || 12 COM(2012) 10 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om skydd för enskilda personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter || 13 || 3 COM(2012) 11 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) || 12 || 4 KOM(2011) 897 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om tilldelning av koncessioner || 11 || 3 COM(2012) 372 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om kollektiv förvaltning av upphovsrätt och närstående rättigheter och gränsöverskridande licensiering av rättigheter till musikaliska verk för användning på nätet på den inre marknaden || 10 || 3 COM(2012) 380 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om periodisk provning av motorfordons och tillhörande släpvagnars trafiksäkerhet och om upphävande av direktiv 2009/40/EG || 9 || 5 KOM(2011) 650 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet || 9 || 1 COM(2012) 617 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt || 8 || 5 COM(2012) 280 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om inrättande av en ram för återhämtning och rekonstruktion av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 77/91/EEG och 82/891/EG och direktiven 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG och 2011/35/EG samt förordning (EU) nr 1093/2010 || 8 || 1 COM(2012) 511 || Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut || 8 || 1 COM(2012) 238 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden || 7 || COM(2012) 382 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i unionen och om upphävande av direktiv 2000/30/EG || 6 || 3 COM(2012) 84 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om insyn i de åtgärder som reglerar prissättningen på humanläkemedel och deras inordnande i de nationella sjukförsäkringssystemen || 6 || 2 COM(2012) 49 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om ändring i fråga om information till allmänheten om receptbelagda humanläkemedel av förordning (EG) nr 726/2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet || 6 || 2 COM(2012) 48 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring i fråga om information till allmänheten om receptbelagda humanläkemedel av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel || 6 || 2 COM(2012) 512 || Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), när det gäller dess samspel med rådets förordning (EU) nr …/… om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut || 6 || Bilaga 3 Antal mottagna yttranden per politikområde/avdelning i kommissionen 2012 Inre marknaden och tjänster || 112 Rättsliga frågor || 52 Transport och rörlighet || 45 Inrikes frågor || 43 Sysselsättning, socialpolitik och inkludering || 42 Hälso- och konsumentfrågor || 40 Miljö || 28 Generalsekretariatet || 28 Kommunikationsnät, innehåll och teknik || 27 Jordbruk och landsbygdsutveckling || 25 Näringsliv || 25 Utbildning och kultur || 22 Handel || 22 Energi || 19 Skatter och tullar || 18 Ekonomi och finans || 17 Klimatpolitik || 14 Havsfrågor och fiske || 12 Forskning och innovation || 12 Utveckling och samarbete – EuropeAid || 11 Humanitärt bistånd och civilskydd || 9 Regionalpolitik || 9 Eurostat || 8 Budget || 7 Rättstjänsten || 4 Konkurrens || 3 Utvidgning || 3 Europeiska byrån för bedrägeribekämpning || 3 Kommunikation || 2 Europeiska utrikestjänsten || 1 Summa || 663 [1] COM(2012) 750. [2] Kommissionens svar på bidraget från den XLVII:e Cosac finns på internet: http://www.cosac.eu/denmark2012/plenary-meeting-of-the-xlvii-cosac-22-24-april-2012/. [3] COM(2012) 777 final/2. [4] I en skrivelse till Europeiska rådets ordförande av den 7 december 2012 uttryckte ordförandena i organen för EU-frågor i elva nationella parlament sina farhågor över den ”oroande bristen på förslag om hur de nationella parlamentens roll kan stärkas mer konkret”. Detta var en uppföljning av ett möte i Köpenhamn den 26 november 2012, där diskussionen kretsade kring hur en mer integrerad finansiell, finanspolitisk och ekonomisk union kan åtföljas av starka mekanismer för demokratisk legitimitet och ansvarstagande. [5] Inklusive 70 motiverade yttranden inom ramen för subsidiaritetskontrollmekanismen. [6] Se bilaga 1. [7] Av de 663 mottagna yttrandena avsåg 509 lagstiftningshandlingar (utkast till förordningar, direktiv, rekommendationer, beslut och så vidare), medan 147 avsåg samrådsdokument (meddelanden, vit- eller grönböcker eller rapporter). Sju yttranden var initiativbetänkanden från nationella parlament. [8] Jfr artikel 7.2 i protokoll nr 2 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. [9] COM(2012) 131. [10] COM(2012) 130. [11] COM(2012) 10. [12] COM(2012) 11. [13] KOM(2011) 897. [14] COM(2012) 372. [15] COM(2012) 380. [16] KOM(2011) 650. [17] COM(2012) 617. [18] COM(2012) 280. [19] COM(2012) 511. [20] COM(2012) 238. [21] COM(2012) 382. [22] COM(2012) 84. [23] COM(2012) 48. [24] COM(2012) 49. [25] KOM(2011) 610, KOM(2011) 611, KOM(2011) 612, KOM(2011) 614 och KOM(2011) 615. Det bör noteras att ytterligare 15 mottagna yttranden hade inkommit i slutet av 2011, vilket ökar antalet yttranden till 20. [26] Se bilaga 2. [27] Yttrandena från de nationella parlamenten och kommissionens svar finns på internet: http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/index_en.htm. [28] COM(2012) 11. [29] Ytterligare information om de nationella parlamentens yttranden om detta förslag finns i årsrapporten 2012 om subsidiaritet och proportionalitet (COM(2013) 566), s. 8. [30] COM(2012) 372. [31] KOM(2011) 897. [32] KOM(2011) 650. [33] De föreslog att ”artikel 13-konferensen” i fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen till sin struktur och sammansättning ska vara jämförbar med den nyinrättade interparlamentariska konferensen om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Det föreslogs att dessa frågor skulle diskuteras ytterligare vid konferensen för talmän i EU-ländernas parlament på Cypern i april 2013. [34] I antalet ingår både yttranden och motiverade yttranden från de nationella parlamenten. [35] Tabellen omfattar alla förslag som har föranlett minst sex yttranden från de nationella parlamenten.