SV  ECB -PUBLIC  
 
 EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE  
av den  20 april 2020  
om en r eform av Sveriges riksbank  
(CON/2020/ 13) 
 
Inledning och rättslig grund  
Den 10 december  2019 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från svenska 
finansdepartementet om ett yttrande över ändringar i regeringsformen, som är en av Sveriges 
grundlagar1, ändringar i riksdagsordningen2, en ny riksbankslag ( nedan kallat förslaget till lag om 
Sveriges riksbank ), ändringar i lagen om valutapolitik3 samt ändringar i förslaget till lag om Riksgäldens 
upplåning för Riksbankens behov4 (båda tillsammans nedan kallade lagförslaget ). Lagförslaget återfinns i 
ett betänkande publicerat i Statens offentliga utredningar (SOU  2019:46 En ny riksbankslag) ( nedan kallat 
betänkandet ) och har utretts av den för ändamålet tillsatta Riksbankskommittén ( nedan kallad 
kommittén).  
ECB:s behörighet att avge yttranden är fastställt i artikel  127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska 
unionens funktionssätt ( nedan kallat fördraget ) och andra, tredje, fjärde, femte och sjätte strecksatsen i 
artikel  2.1 i rådets beslut 98/415/EG5, eftersom lagförslaget avser betalningsmedel, Sveriges riksbank, 
insamling, sammanställning och distribution av monet är och finansiell statistik samt statistik rörande 
banker, clearing-  och betalningssystem och regler som gäller finansiella institut i den mån de har en 
påtaglig inverkan på de finansiella institutens och marknadernas stabilitet. ECB -rådet har antagit dett a 
yttrande i enlighet med den första meningen i artikel  17.5 i Europeiska centralbankens arbetsordning.  
 
1. Syftet med lagförslaget  
1.1 Så som kommittén noterar i sitt betänkande trädde lagen om Sveriges riksbank6 i kraft 1989. 
Lagen är i stor utsträckning utformad under andra halvan av 1980- talet då det rådde fast 
växelkurs i Sverige och det finansiella systemet såg helt annorlunda ut. Sedan dess har det 
ekonomisk -politiska landskapet förändrats betydligt, bland annat avseende den svenska 
växelkursregimen, de finansiella marknadernas avreglering och internationalisering samt det 
svenska EU -medlemskapet. I den globala finanskrisens efterdyningar har det även genomförts 
                                                 
1 Kungörelse (1974:152) om beslutad ny regeringsform . 
2 Riksdagsordningen (2014:801) . 
3 Lagen (1998:1404) om valutapolitik.  
4 Förslag till lag om Riksgäldens upplåning för Riksbankens behov . 
5 Rådets beslut  98/415/EG av den 29 juni 1998 om nationella myndigheters samråd med Europeiska centralbanken 
rörande förslag till rättsregler (EGT  L 189, 3.7.1998, s. 42).  
6 Lag (1988:1385) om Sveriges riksbank . 
ECB -PUBLIC  
2 betydande förändringar i de internationella och europeiska regelverken för att främja finansiell 
stabilitet. I Sverige har Finansinspektionen ansvar för makrotillsynen och Riksgälden för 
resolution. Därutöver har omfattande och snabba förändringar på betalningsmarknaden till följd 
av teknikutveckling o ch digitalisering påverkat Riksbankens verksamhet inom 
betalningssystemet. Förutsättningarna för Riksbankens kontantverksamhet har påverkats av den 
snabbt minskande kontantanvändningen7. 
1.2 Till följd av de institutionella och ekonomiska förändringar som har skett de senaste 30 åren är 
riksbankslagen, enligt kommittén, i många delar omodern. Enligt kommittén leder detta i sin tur till 
otydlighet när det gäller Riksbankens ansvar för finansiell stabilitet och dess mål, uppgifter och 
befogenheter vad gäller penningpolitik, liksom bankens internationella verksamhet, 
kontantverksamhet och beredskapsansvar. Det finns även vissa otydligheter om 
ansvarsförhållanden och befogenheter inom Riksbankens ledning, såväl inom direktionen som 
mellan direktionen och riksbanksfullmäktige8. 
1.3 Mot bakgrund av de förändrade förutsättningarna fick kommittén i uppdrag att se över det 
penningpolitiska ramverket och lagen om Sveriges riksbank. I betänkandet analyserar, bedömer 
och föreslår kommittén ändringar som den anser nödvändiga inom  följande områden: 1) 
penningpolitikens mål och medel, 2) Riksbankens ansvar för finansiell stabilitet, 3) Riksbankens 
institutionella oberoende, organisation och roll i internationella sammanhang, 4) den 
demokratiska granskningen av Riksbanken och 5) kont anthanteringen och beredskapen i 
betalningssystemet9. 
1.4 En viktig förändring som föreslås i lagförslaget är att om Riksbanken bestämmer hur 
prisstabilitetsmålet ska utformas ska dess direktion göra en framställning hos riksdagen för 
godkännande av detta mål.  Om riksdagen beslutar att inte godkänna Riksbankens beslut 
fortsätter  Riksbankens närmast föregående beslut om utformningen av prisstabilitetsmålet10 att 
gälla. Enligt kommittén ska prisstabilitetsmålet omfatta målvariabeln (inflationsmål, prisnivåmål 
eller genomsnittlig inflation), målnivån (ökningstakten) och prisindex11. För närvarande  kan 
Riksbanken ändra formuleringen av prisstabilitetsmålet utan att det behövs något godkännande 
från riksdagen.  
1.5 En betydande strukturförändring som föreslås i lagförslaget  är att det i förslaget till lag om 
Sveriges riksbank ska göras en åtskillnad mellan dels 1) Riksbankens penningpolitiska mål, 
uppgifter och befogenheter och dels 2) dess mål, uppgifter och befogenheter vad gäller målen för 
finansiell stabilitet. Därför åt erfinns målen, uppgifterna och befogenheterna avseende 
penningpolitiken respektive den finansiella stabiliteten i olika kapitel i förslaget till lag om Sveriges 
riksbank. I kapitlet om penningpolitik återfinns bestämmelser om bland annat Riksbankens 
huvudm ål, som är att upprätthålla prisstabilitet, Riksbankens växelkursstyrning och 
                                                 
7 Se kapitel  6.3.8 i betänkandet.  
8 Se kapitel  13.1 och 13.4 och s. 42– 43 i betänkandet.  
9 Se kapitel 3.2 i betänkand et. 
10 Se ändringen i 11 kap. 18 a §, som är ny, i riksdagsordningen.  
11 Se kapitel  15.2.4 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
3 räntestyrnings - och likviditetsinstrument, köp och försäljning av andra finansiella instrument än 
svenska statspapper och kassakrav. I kapitlet om finansiell stabilitet återfinns  bestämmelser om 
bland annat följande mål, uppgifter och befogenheter som Riksbanken ska ha: 1) målet om att 
bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet, vari ingår att allmänheten ska kunna 
göra betalningar utan att prisstabilitetsmål et åsidosätts, 2) uppgiften att tillhandahålla ett system 
för betalningsavveckling, och inom ramen för detta system ta emot inlåning och ge kredit, 3) 
övervakningen av den finansiella infrastrukturen och betalningsmarknadens utveckling, 4) 
befogenheter i f råga om centrala motparter i tredjeländer, 5) stöd för likviditet i det finansiella 
systemet, bland annat Riksbankens generella likviditetsstöd, roll som marknadsgarant, 
nödkrediter och särskilda likviditetsfaciliteter, 6) övervakning av det finansiella sy stemet i 
allmänhet och dess krisförberedande arbete och 7) informationsskyldighet och/eller samarbete 
och samråd med regeringen, Finansinspektionen och Riksgälden i frågor som rör insatserna för 
finansiell stabilitet och likviditetsstödjande åtgärder12. 
1.6 Enligt kommittén är den huvudsakliga orsaken till denna åtskillnad mellan bestämmelserna som 
gäller 1) penningpolitik och prisstabilitet och 2) det finansiella systemet och finansiell stabilitet att 
Riksbanken har hela ansvaret för penningpolitiken och att  EU-förbudet mot att begära eller ta 
emot instruktioner enligt artikel  130 i fördraget reglerar denna del av Riksbankens verksamhet. 
När det gäller finansiell stabilitet är ansvaret däremot uppdelat mellan flera myndigheter, 
nämligen regeringen, Finansinspektionen, som har ansvar för makrotillsynen, och Riksgälden, 
som ansvarar för resolution. Kommittén betonar dock att Riksbanken, trots att den delar ansvaret 
för vissa uppgifter, till exempel rörande finansiell stabilitet, med andra, fattar självständiga beslut 
om vilka åtgärder som ska vidtas och att den ska kunna agera snabbt på egen hand inom 
samtliga verksamhetsområden om situationen så kräver. Enligt kommittén görs denna åtskillnad 
mellan penningpolitik och prisstabilitet å ena sidan och det finansiell a systemet och finansiell 
stabilitet å andra sidan trots att befogenheterna på de två områdena överlappar varandra, 
exempelvis vad gäller likviditetsstöd. I en sådan situation är det huvudsakliga syftet med krediten 
avgörande för om det är fråga om penningpolitik eller finansiell stabilitet. Eftersom det, enligt 
kommittén, finns ett samband mellan prisstabilitet och finansiell stabilitet kan det i vissa fall 
uppkomma situationer där det huvudsakliga syftet med en åtgärd inte är uppenbart. Kommittén 
anser dock att denna otydlighet uppvägs bland annat av att samverkan mellan Riksbanken, 
regeringen och övriga myndigheter förbättras inom uppgifter vid sidan av penningpolitiken13. 
1.7 Det bör även noteras att den generella befogenhet som Riksbanken enligt riksbankslagen har att 
bestämma hur det växelkurssystem som regeringen beslutar om ska tillämpas och att köpa och 
sälja valutareserver och ge ut egna skuldebrev i utländsk valuta i valutapolitiskt syfte inte 
bekräftas i förslaget till lag om Sveriges riksbank14. I stället föreslås att Riksbanken ska få göra 
valutainterventioner i penningpolitiskt syfte så länge den beaktar det växelkurssystem som gäller. 
När det gäller Riksbankens möjligheter att förstärka valutareserven i detta syfte införs ett antal 
                                                 
12 Se 2 och 3 kap. i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
13 Se kapitel 25 i betänkandet.  
14 Se 7 kap. 1- 3 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank . 
ECB -PUBLIC  
4 särskilda bestämmelser som ger Riksbanken befogenhet att på särskilda villkor förstärka 
valutareserven antingen genom att låna från Riksgälden eller genom arrangemang med 
utländska centralbanker. Att låna från Riksgälden utöver låneutrymmet på fem procent av 
bruttonationalprodukten (BNP) är endast möjligt om det föreligger synnerliga skäl. I så fall ska 
skälen för detta redogöras för Riksdagens finansutskott. Om arrangemangen med utländska 
centralbanker är ömsesidiga och inte bidrar till stabiliteten i det finansiella system et behövs 
godkännande från riksdagen. Förutom lån från Riksgälden och arrangemang med utländska 
centralbanker är Riksbankens rätt att självständigt köpa utländsk valuta begränsad till köp som 
görs för att göra det möjligt för Riksbanken att tillhandahålla generellt likviditetsstöd och 
nödkrediter samt träda in som marknadsgarant i finansiellt stabilitetssyfte15. 
1.8 Till sist föreslås även väsentliga ändringar av ordningen för Riksbankens eget kapital och 
avsättningar. Enligt kommittén är syftet med dessa ändrin gar att stärka Riksbankens finansiella 
motståndskraft.  
 
2. Allmänna kommentarer  
Sveriges ställning som medlemsstat med undantag  
2.1 ECB vill understryka att även medlemsstater med undantag, alltså även Sverige, som ännu inte 
deltar i den tredje etappen i den ekonomiska och monetära unionen, ändå har lagstadgad 
skyldighet att anpassa stadgan för sina nationella centralbanker så att den är förenlig med 
fördraget16 och stadgan för det europeiska centralbankssystemet och Europeiska 
centralbanken  (nedan  kallad ECBS- stadgan). Alla lagstiftningsreformer i dessa 
medlemsstater bör utformas så att överensstämmelse med ECBS regler gradvis uppnås17. 
2.2 ECB har i sina konvergensrapporter upprepade gånger påpekat att Sverige måste anpassa sin 
lagstiftning för Riksbanken så att den uppfyller kraven i fördraget18. ECB och dess föregångare 
Europeiska monetära institutet (EMI) har avgett flera yttranden som svar på begäran om samråd 
från svenska myndigheter där man tagit upp frågor som rör Riksbankens oberoende19. 
Riksbankens självständiga utformning av prisstabilitetsmålet  
2.3 När det gäller riksdagens rätt att godkänna eller inte godkänna beslut som Riksbanken fatt ar om 
utformningen av prisstabilitetsmålet är ECBS huvudmål att upprätthålla prisstabilitet enligt 
artiklarna 127.1 och 282.2 i fördraget och artikel  2 i ECBS- stadgan . Som ECB tidigare noterat 
är centralbanksoberoende inte ett mål i sig utan ett avgörande medel för att uppnå ett tydligt 
formulerat mål som ska ha företräde framför varje annat mål. Funktionellt oberoende kräver att 
varje nationell centralbanks huvudmål är fastställt på ett tydligt och rättssäkert sätt och är helt i 
linje med huvudmålet prisstabilitet som fastställs i fördraget. Detta uppnås genom att den 
                                                 
15 Se 2 kap. 3 § och 4 § 3 och 10 kap. i förslaget till lag om Sveriges riksbank. Se även punkterna 8.1.1 till 8.1.6.  
16 Se artikel  131 i fördraget.  
17 Se punkt  3.4 i yttrande CON/2008/34. Alla ECB:s yttranden finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.  
18 Se t.ex. Konvergensrapport , maj  2018, s.  201-207. 
19 Se punkterna 5, 6, 7 och 9 i yttrande CON/2005/54, punkt  4 i yttrande CON/2008/34, punkt  4 i 
yttrande CON/2013/53, punkt  3 i yttrande CON/2017/17 och punkterna 4 till  15 i EMI:s yttrande CON/1997/26.  
ECB -PUBLIC  
5 nationella centralbanken ges nödvändiga medel och instrument för att, oberoende av andra 
myndigheter, uppnå detta mål. Kravet i fördraget om centralbanksoberoende speglar den 
allmänna uppfattningen att huvudmålet att upprätthålla prisstabilitet bäst uppnås genom 
en helt oberoende institution med ett klart definierat mandat20.  
2.4 Så som ECB tidigare noterat fr amgår det inte klart av fördraget vid vilken tidpunkt de nationella 
centralbankerna i medlemsstater med undantag måste uppfylla huvudmålet att upprätthålla 
prisstabilitet i enlighet med artiklarna 127.1 och 282.2 i fördraget samt artikel 2 i ECBS- stadgan. 
Även om artikel  127.1 i fördraget inte är tillämplig på medlemsstater med undantag (se 
artikel  139.2 c i fördraget) gäller dock artikel  2 i ECBS- stadgan  för sådana medlemsstater (se 
artikel  42.1 i ECBS- stadgan). ECB anser att de nationella centralbankernas  skyldighet att ha 
prisstabilitet som sitt huvudmål gäller från den 1 juni 1998 i Sveriges fall.  Denna slutsats 
grundas på det faktum att en av de vägledande principerna för unionen, nämligen prisstabilitet 
(enligt artikel 119 i fördraget), även gäller för  medlemsstater med undantag. Den grundas också 
på fördragets mål om att alla medlemsstater ska sträva efter makroekonomisk konvergens, 
inbegripet prisstabilitet. Slutsatsen grundas även på den underliggande tanken med 
centralbanksoberoende, som bara är mot iverat om det övergripande målet att upprätthålla 
prisstabilitet har företräde21. 
2.5 Enligt artikel 130 i fördraget ska varken någon nationell centralbank eller någon medlem av deras 
beslutande organ, då de utövar de befogenheter och fullgör de uppgifter och s kyldigheter som 
har tilldelats dem genom fördragen och ECBS- stadgan, begära eller ta emot instruktioner från 
unionens institutioner, organ eller byråer, från medlemsstaternas regeringar eller från något annat 
organ. Detta gäller för alla medlemsstater. När  det gäller centralbankernas oberoende skulle den 
nationella lagstiftningen i medlemsstaterna med undantag, som Sverige, ha anpassats för att 
uppfylla de relevanta bestämmelserna i fördraget och ECBS- stadgan senast vid inrättandet av 
ECBS den 1 juni 1998. Rätten för utomstående parter att godkänna, upphäva, ogiltigförklara 
eller uppskjuta en nationell centralbanks beslut är oförenlig med institutionellt oberoende 
för nationella centralbanker och med fördraget och ECBS- stadgan  i den mån det gäller 
ECBS- relat erade uppgifter. Riksdagens rätt att godkänna eller inte godkänna Riksbankens 
beslut om hur prisstabilitetsmålet ska utformas skulle därför strida mot artikel  130 i 
fördraget22. Detta beslut bör snarare fattas av Riksbankens direktion, som det beslutande or gan 
som är ansvarigt för utformningen av Riksbankens penningpolitik.  
Riksbankens oberoende utförande av sina grundläggande uppgifter vad gäller penningpolitik och 
betalningssystem som är nödvändiga för att Riksbanken ska uppnå sitt huvudmål om prisstabili tet 
2.6 Enligt artikel  139.2 c i fördraget ska bestämmelserna om ECBS grundläggande uppgifter enligt 
artikel 127.2 i fördraget, som bland annat omfattar att utforma och genomföra unionens monetära 
politik och främja väl fungerande betalningssystem, inte tilläm pas på medlemsstater med 
                                                 
20 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  20. 
21 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  20. 
22 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  20 och 22.  
ECB -PUBLIC  
6 undantag, som Sverige. Enligt artikel  42.2 i ECBS- stadgan ska dessutom centralbankerna i 
medlemsstaterna med undantag behålla sina befogenheter på den monetära politikens område 
enligt nationell lagstiftning. Trots det måste alla m edlemsstater med undantag enligt artikel  131 i 
fördraget ändå säkerställa att deras nationella lagstiftning, inbegripet stadgan för deras nationella 
centralbank, är förenlig med fördragen och ECBS- stadgan, inför ett eventuell upphävande av 
undantaget och i nförande av euron i de medlemsstaterna enligt artikel  140 i fördraget. Därför bör 
all ny lagstiftning i Sverige utformas så att överensstämmelse med ECBS regler gradvis 
uppnås i enlighet med konvergenskraven i fördraget, och inte så att avvikelse uppstår.   
2.7 Mot bakgrund av detta ger den snäva definitionen av penningpolitik och den breda 
definitionen av finansiell stabilitet i lagförslaget, tillsammans med förbudet mot att 
Riksbanken söker  och tar emot instruktioner, som endast gäller inom det snävt 
definiera de penningpolitiska området, inte den överensstämmelse med fördragen och 
ECBS- stadgan  som krävs enligt lag.  Riksbanken måste på ett oberoende sätt utföra alla 
grundläggande uppgifter vad gäller penningpolitik och betalningssystem som är nödvändiga för 
att en centralbank ska uppnå sitt huvudmål om prisstabilitet som är fastställt i fördragen och 
ECBS- stadgan. Enligt artikel  127.2 i fördraget är de grundläggande centralbanksuppgifter som 
ska utföras genom ECBS för att uppnå huvudmålet prisstabilitet bland ann at att utforma och 
genomföra unionens monetära politik och främja väl fungerande betalningssystem. Enligt 
kapitel  IV i ECBS- stadgan  består ECBS monetära uppgifter och transaktioner av flera olika 
marknads - och kredittransaktioner, liksom av att ställa olik a anordningar till förfogande och 
utfärda förordningar för att säkerställa effektiva och sunda clearing-  och betalningssystem inom 
unionen och i förbindelser med tredjeland.  Att tillhandahålla likviditet är en penningpolitisk uppgift 
för alla centralbanker , så även för Riksbanken.  Inom ramen för Eurosystem et anses 
tillhandahållandet av likviditetsstöd, med undantag för nödkrediter, vara en av de grundläggande 
uppgifterna för att genomföra den monetära politiken, varmed den omfattas av förbudet mot att 
nationella centralbanker begär eller tar emot instruktioner. Det finns även en stark koppling 
mellan å ena sidan Riksbankens tillhandahållande av system för betalningsavveckling och dess 
övervakning av finansmarknadens infrastruktur och betalningsmarknaden och å andra sidan dess 
penningpolitiska uppgifter och prisstabilitetsmål. Avveckling i centralbankens betalningssystem 
görs i centralbankspengar, och tillhandahållandet av intradagskrediter genom centralbankens 
betalningssystem kan förlängas till en kredit til l påföljande dag utökad inom ramen för 
centralbankens penningpolitiska transaktioner. Störningar som påverkar finansmarknadens 
infrastruktur kan få konsekvenser för centralbankens prisstabilitetsmål genom olika kanaler. 
Sådana störningar kan till exempel påverka kreditinstituts likviditetsposition, vilket kan få negativa 
konsekvenser för betalningssystemen. Detta kan medföra ökad efterfrågan på 
centralbankslikviditet och eventuellt försvåra genomförandet av penningpolitiken. Därutöver kan 
sådana störningar leda till att vissa segment på finansmarknaden som har avgörande betydelse 
för den penningpolitiska transmissionsmekanismen fungerar sämre23. 
                                                 
23 Se yttrande CON/2017/39 (allmänna kommentarer).  
ECB -PUBLIC  
7 2.8 Om centralbankens grundläggande uppgifter rörande penningpolitiken och 
betalningssystem inte omfattas av förbudet mot att begära och ta emot instruktioner kan 
en nationell centralbank i en medlemsstat med undantag få svårt att oberoende uppnå sitt 
huvudsak liga stabilitetsmål som den måste enligt artiklarna  127 och  130 i fördraget och 
artiklarna 2 och  7 i ECBS- stadgan24. 
2.9 Därför föreslås att bestämmelserna om Riksbankens drift och övervakning av systemen 
för betalningsavveckling, finansiell infrastruktur och b etalningsmarknaden och 
tillhandahållandet av likviditetsstöd (förutom nödkrediter) tas bort från kapitel  3 i förslaget 
till lag om Sveriges riksbank som handlar om det finansiella systemet och i  stället tas upp 
i ett eget kapitel om penningpolitik och beta lningssystem. Dessutom bör Riksbankens 
ansvarsområden i de föreslagna ändringarna av regeringsformen inom vilka Riksbanken 
inte får begära eller ta emot instruktioner anpassas så att de stämmer överens med de 
grundläggande centralbanksuppgifterna i fördrag et25. 
2.10 Att ange att Riksbanken endast får köpa och sälja andra finansiella instrument än svenska 
statspapper om det finns synnerliga skäl innebär en begränsning i jämförelse med stadgan som 
inskränker Riksbankens självständiga penningpolitik enligt fördraget26. 
Riksbankens oberoende utförande av sina grundläggande uppgifter vad gäller växelkursstyrning 
och valutareserver  
2.11 Som ECB tidigare påpekat i ett yttrande riktat till det svenska finansdepartementet är utförandet 
av valutatransaktioner och innehavet och hanteringen av valutareserver i enlighet med 
centralbankens penning- , valuta-  och likviditetspolitik en grundläggande funktion hos en 
centralbank såväl inom ECBS som internationellt27. Två av de grundläggande uppgifterna som 
genomförs genom ECBS är att genomf öra valutatransaktioner i enlighet med valutapolitiken, vars 
främsta mål är prisstabilitet, och att inneha och förvalta medlemsstaternas officiella 
valutareserver. För att förverkliga målen för ECBS och utföra dess uppgifter får ECB och de 
nationella centr albankerna v ara aktiva på r de finansiella marknaderna genom att köpa och sälja 
fordringar och lätt omsättningsbara värdepapper med leverans (omgående eller på termin) eller 
enligt återköpsavtal och genom att ge och ta upp lån i sådana fordringar och värdepapper, såväl i 
euro som i andra valutor, samt genom transaktioner med ädelmetaller. För att den nationella 
lagstiftningen ska vara förenlig med fördragen och ECBS- stadgan i enlighet med artikel  131 
måste de nationella centralbankerna få köpa och sälja, för omgående leverans eller på termin, 
alla slags valutatillgångar, även värdepapper och alla andra tillgångar oberoende av form, som är 
utställda i något lands valuta eller  i beräkningsenheter, liksom ädelmetaller28. 
2.12 Som tidigare noterats förutsätter centralbanksoberoende enligt fördraget och ECBS-
                                                 
24 Se även punkterna 7.2.1 till 7.2.3.  
25 Se även punkterna 3.1 och 3.2.  
26 Se även punkt  6.2.3.  
27 Se punkt  3.4.1 i yttrande CON/2017/17.  
28 Se andra och tredje strecksatsen i artikel  127.2 i fördraget och första och andra strecksatsen i artikel  18.1 och 
artiklarna 30 och 31 i stadgan.  
ECB -PUBLIC  
8 stadgan  att Riksbanken har tillräckliga finansiella resurser för att självständigt uppfylla 
sina mandat inom penning - och valutapo litiken och för att finansiera den egna 
verksamheten.  En medlemsstat får inte försätta sin nationella centralbank i en sådan situation 
att denna saknar tillräckliga finansiella resurser för att bedriva sin penning-  och valutapolitik och 
utföra sina nationella uppgifter. Riksbanken har bäst förutsättningar att göra oberoende 
bedömningar om vilken nivå av valutareserver som erfordras för att den ska kunna 
uppfylla sina uppgifter. ECB ser det som särskilt bekymmersamt att Riksbanken enligt 
förslaget till lag o m Sveriges riksbank endast får förstärka sin valutareserv i finansiellt 
stabilitetssyfte. Begränsningarna i förslaget till lag om Sveriges riksbank av Riksbankens 
möjligheter att utöka valutareserven när det krävs enligt Riksbankens självständigt 
formulera de penning -, valuta - och likviditetsprinciper är en uppenbar inskränkning av 
Riksbankens oberoende enligt fördraget och ECBS- stadgan  vid genomförandet av dess 
grundläggande penning -, valuta - och likviditetspolitik, vilket äventyrar dess förmåga att 
uppnå s itt fördragsstadgade huvudmål att upprätthålla prisstabilitet29. 
Riksbankens finansiella oberoende och efterlevnad av fördragsförbudet mot monetär finansiering 
och positiv särbehandling  
2.13 Utöver ovanstående finns det vissa andra bestämmelser i förslaget till lag om Sveriges 
riksbank som undergräver Riksbankens finansiella oberoende eller som strider mot 
fördrag ets förbud mot monetär finansiering.  
För det första skulle ECB välkomna ett uttryckligt omnämnande av Riksbankens möjlighet 
att göra en framställning om återställning av sitt egna kapital i linje med Riksbankens 
nuvarande allmänna rätt att göra en sådan framställning till riksdagen eller regeringen.  
Den nivå vid vilken Riksbanken kan göra en framställning till riksdagen om att få den målsatta 
nivån på det egna kapitalet återställd bör höjas i syfte att säkerställa att Riksbanken har 
tillräckliga medel till sitt förfogande för att kunna utföra sina uppgifter i överensstämmelse med sitt 
finansiella oberoende enligt fördraget30. 
För det andra får Riksbanken endast bevilja kredit till internationella finansinstitutioner där 
Sverige är medlem i sådan utsträckning som är förenlig med med förbudet mot monetär 
finansiering  i fördrag et31. 
För det tredje förefaller inskränkningen av Riksbankens möjlighe ter att köpa och sälja 
andra finansiella instrument än svenska statspapper kringgå förbudet mot positiv 
särbehandling i artikel  124 i fördraget32- 
2.14 Eftersom Riksbankens räkenskaper granskas är riksdagens möjlighet att upphäva Riksbankens 
beslut angående resultat -, och balansräkning och årets resultat, om beloppen inte har beräknats  
på ett sätt som överensstämmer med gällande lagstiftning, av tämligen teoretiskt slag och 
                                                 
29 Se punkterna 3.4.3 och 3.4.5 i yttrande CON/2017/17.  
30 Se punkterna 13.3.5 till 13.3.10.  
31 Se punkterna 11.2.1 till 11.2.2.  
32 Se punkt  6.2.4.  
ECB -PUBLIC  
9 sannolikheten att ett sådant upphävande skulle ske i praktiken mycket liten.  
 
3. Specifika kommentarer om de föreslagna ändringarna i regeringsformen Syftet med de 
föreslagna ändringarna i regeringsformen  
Lagförslaget innehåller en ändring av regeringsformen som är en grundlag. Enligt den nuvarande 
regeringsformen har Riksbanken ansvaret för penningpolitiken och ingen myndighet får 
bestämma hur Riksbanken ska besluta i frågor som rör penningpolitik33. Enligt den föreslagna 
regeringsformen ska Riksbanken ha ansvaret för följande: 1) att utforma och genomföra 
penningpolitiken, 2)  att genomföra valut ainterventioner, 3) att inneha och förvalta valutareserven, 
4) att inom ramen för samarbetet inom ECBS främja väl fungerande betalningssystem och 5) att 
samla in den statistik som behövs för samarbetet inom Europeiska centralbankssystemet. Även i 
den föres lagna ändrade regeringsformen anges att ingen myndighet får bestämma hur 
Riksdagen ska besluta i frågor som den ansvarar för (enligt ovan) och att Riksbanken inte får 
begära eller ta emot instruktioner från någon inom dessa ansvarsområden34. 
3.2 Specifika kommentarer  
3.2.1  De uppgifter som de nationella centralbankerna ska utföra för att självständigt uppnå sitt 
huvudmål om prisstabilitet är mer omfattande i fördraget och ECBS- stadgan än uppgifterna i den 
förslagna ändringen av regeringsformen. Enligt artikel  139.2 c i fördraget ska bestämmelserna 
om ECBS grundläggande uppgifter enligt artikel 127.2 i fördraget, som bland annat omfattar att 
utforma och genomföra unionens monetära politik och främja väl fungerande betalningssystem, 
inte tillämpas på medlemsstater m ed undantag, som Sverige. medlemsstaterna med undantag 
måste ändå enligt artikel  131 i fördraget säkerställa att deras nationella lagstiftning är förenlig 
med fördragen och ECBS- stadgan, inför ett eventuell upphävande av undantaget och införande 
av euron i  de medlemsstaterna. De nationella centralbankerna i medlemsstater med undantag 
måste också på ett oberoende sätt utföra alla grundläggande uppgifter vad gäller penningpolitik 
och betalningssystem som är nödvändiga för att en centralbank ska uppnå det huvu dmål om 
prisstabilitet som är fastställt i fördragen och ECBS -stadgan.  Mot bakgrund av detta hänvisar 
ECB till kapitel IV i ECBS- stadgan som handlar om ECBS monetära uppgifter och transaktioner, 
som bland annat omfattar flera olika marknads - och kredittransaktioner, liksom uppgiften att 
säkerställa effektiva och sunda clearing-  och betalningssystem. Enligt artikel  128.1 i fördraget har 
dessutom ECB ensamrätt på att tillåta utgivning av eurosedlar inom unionen och ECB och de 
nationella centralbankerna får ge ut sedlar35. Det är oklart om alla dessa grundläggande 
centralbanksuppgifter finns med i listan över Riksbankens ansvarsområden i de föreslagna 
ändringarna i regeringsformen.  
3.2.2  I lagförslaget anses många av Riksbankens föreslagna befogenheter vad gäller likviditetsstöd, 
som tillhandahållandet av likviditet genom Riksbankens system för betalningsavveckling, 
                                                 
33 Se 9 kap.13 § i regeringsformen.  
34 Se ändringen av 9 kap.13 § i regeringsformen. Se även kapitel 28.3 i betänkandet.  
35  Enligt artikel  139.2 g i fördraget ska artik el 128 i fördraget inte tillämpas på medlemsstater med undantag.  
ECB -PUBLIC  
10 generellt likviditetsstöd, dess funktion som marknadsgarant, nödkrediter och särskilda 
likviditetsfaciliteter, ingå i Riksbankens mål om att bidra till det finansiella systemets stabilitet och 
effektivitet, som också nämnts i punkt  1.5. Inom ramen för ECBS anses tillhandahållandet av 
likviditet, med undantag för nödkrediter, var a en av de grundläggande uppgifterna för att 
genomföra den monetära politiken och främja väl fungerande betalningssystem, och denna 
verksamhet omfattas av förbudet mot att nationella centralbanker begär eller tar emot 
instruktioner. När det gäller nödkredi ter finns det förfaranden som säkerställer överensstämmelse 
med penningpolitiken.  
3.2.3  I lagförslaget anses på samma sätt Riksbankens befogenheter vad gäller betalningssystem, 
övervakning av den finansiella infrastrukturen och utveckling av betalningsmarknaden, utöver 
arbetet med att främja väl fungerande betalningssystem inom ramen för ECBS -samarbetet, ingå i 
Riksbankens mål om att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet, där även 
allmänhetens möjlighet att göra betalningar ingår enlig t lagförslaget. Inom ramen för ECBS anses 
dessa befogenheter ingå i de grundläggande uppgifterna för att främja ett väl fungerande 
betalningssystem och den relaterade uppgiften att säkerställa effektiva och sunda clearing-  och 
betalningssystem, varmed de ä ven omfattas av skyddet för centralbanksoberoende enligt 
artikel  130 i fördraget och artikel  7 i ECBS- stadgan.  
3.2.4  ECB rekommenderar att Riksbankens ansvarsområden i de föreslagna ändringarna av 
regeringsformen inom vilka ingen myndighet får bestämma hur Riksdagen ska besluta och 
Riksbanken inte får begära eller ta emot instruktioner anpassas så att de stämmer överens med 
de grundläggande centralbanksuppgifterna i fördraget.  
 
4. Specifika kommentarer om de föreslagna ändringarna i riksdagsordningen och 
bestämmelse rna i förslaget till lag om Sveriges riksbank avseende information till 
allmänheten och finansutskottet 
4.1 Syftet med de föreslagna ändringarna i riksdagsordningen och bestämmelserna avseende 
information till och redogörelser för riksdagens finansutskott i förslaget till lag om Sveriges 
riksbank  
4.1.1  I riksdagsordningen36 görs ett tillägg om att även finansutskottet vid sidan av Riksrevisionen har 
ansvar för att följa upp och utvärdera Riksbankens verksamhet. Så som kommittén noterar37 
kommer denna bestämmelse att ge riksdagen rätt att ställa Riksbanken till svars för dess beslut 
och måluppfyllelse genom att Riksbanken får förklara skälen bakom sina ställningstaganden. 
Riksdagen ska regelbundet granska och utvärdera Riksbankens verksamhet med avseende på 
måluppfyllelse och effektivitet. Riksdagen kommer att ha rätt att begära både muntliga och 
skriftliga redovisningar av olika frågor från Riksbanken. Riksdagen ska även kunna fråga ut 
enskilda direktionsledamöter om skälen bakom deras ställningstaganden.  
4.1.2  Som noterats i punkt  1.4 föreslås det att riksdagsordningen ska ändras så att Riksbanken får 
                                                 
36 Se ändringen i 7 kap.13 § i riksdagsordningen.  
37 Se kapitel  33.6.4 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
11 bestämma hur prisstabilitetsmålet ska utformas, varpå Riksbankens direktion ska göra en 
framställning hos riksdagen för godkännande av målet. Om framställningen inte godkänns a v 
riksdagen fortsätter Riksbankens närmast föregående beslut om utformningen av 
prisstabilitetsmålet  att gälla38. 
4.1.3  Enligt de föreslagna ändringarna av riksdagsordningen ska finansutskottet få besluta om en 
särskild utredning av omständigheter som kan ligga t ill grund för att skilja en ledamot i 
Riksbankens direktion från uppdraget39. Denna bestämmelse ska komplettera de nuvarande 
bestämmelserna i regeringsformen, enligt vilka Riksbankens fullmäktige har rätt att skilja en 
direktionsledamot från anställningen om direktionsledamot en  inte längre uppfyller de krav som 
ställs för att ledamot en ska kunna fullgöra sina skyldigheter alternativt då denne har gjort sig 
skyldig till allvarlig försummelse40. 
4.1.4  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank måste Riksbanken offentliggöra protokoll från 
penningpolitiska möten och andra sammanträden inom direktionen och fullmäktige. Uppgifter 
som omfattas av sekretess enligt offentlighets - och sekretesslagen41 ska dock inte offentliggöras. 
Protokollen från de penningpolitiska mötena ska återge vilka ståndpunkter som fördes fram. 
Riksbanken ska även tillhandahålla information om betalningsavveckling och det finansiella 
systemet i övrigt, kontanter, krisberedskap, sin internationella verksamhet och verksamheten i 
övrigt42. 
4.1.5  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank måste Riksbanken regelbundet (och därutöver på 
finansutskottets begäran) för finansutskottet redogöra för en rad olika frågor, som 
penningpolitiken,  sin penningpolitiska strategi, sin bedömning av den framtida prisutvecklingen 
och andra förhållanden som påverkar prisstabiliteten eller förutsättningarna för att ta realpolitisk 
hänsyn, situationen för kontanthantering i Sverige, sitt arbete med betalningsavveckling, det 
finansiella systemet, krisberedskap och sin internationella verksamhet43. 
4.1.6  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska Riksbankens fullmäktige varje år före 
den22 februari överlämna en årsredovisning till riksdagen och Riksrevisionen44. Enligt den 
nuvarande riksbankslagen är det direktionen som ska överlämna årsredovisningen45. Ändringen 
går i linje med att det i förslaget till lag om Sveriges riksbank är fullmäktige som ska fatta beslut 
om Riksbankens resultat - och balansräkning46. 
4.1.7  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska Riksbanken årligen redovisa för riksdagen vilka 
åtgärder banken har vidtagit med anledning av Riksrevisionens iakttagelser47. 
                                                 
38 Se ändringen i 11 kap. 18 a §, som är ny, i riksdagsordningen.  
39 Se ändringen som innebär att 13 kap. 25 § införs i riksdagsordningen.  
40 Se 12 kap. 1 och 2 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
41 Offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) . 
42 Se 12 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
43 Se 12 kap. 3- 6 §§ i förslaget till lag om Sveriges  riksbank.  
44 Se 12 kap. 7 § i riksbankslagen.  
45 Se 10 kap. 3 § i riksbankslagen.  
46 Se 8 kap. 4 § 2 i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
47 Se 12 kap. 10 § i riksbankslagen.  
ECB -PUBLIC  
12 4.2 Specifika kommentarer När det gäller finansutskottets demokratiska granskning av Riksbankens 
måluppfyllelse och effektivitet är det fullt förenligt med centralbanksoberoende, så som sådant 
beskrivs i artikel  130 i fördraget och artikel  7 i ECBS- stadgan, att de nationella centralbankerna 
hålls ansvariga för sina beslut. Den demokratiska granskningen är viktig för att stärka förtroendet 
för centralbankernas oberoende ställning.  Detta omfattar öppenhet och dialog med tredje parter.  
Dialog mellan en nationell centralbank och utomstående parter är förenlig med 
centralbanksoberoende, även när dialogen grundas på lagstadgade skyldigheter att tillhandahålla 
information och utbyta åsikter, om  1) detta inte påverkar oberoendet hos medlemmarna av den 
nationella centralbankens beslutande organ, 2) centralbankschefens särskilda ställning som 
medlem av ECB:s beslutsfattande organ respekteras fullt ut, och 3) kraven på sekretess enligt 
ECBS- stadgan iakttas48. 
4.2.2  Som nämnts i punkt  2.3 skulle riksdagens rätt att godkänna eller inte godkänna Riksbankens 
beslut om hur prisstabilitetsmålet ska utformas strida mot artikel  130 i fördraget.  
4.2.3  När det gäller finansutskottets rätt att besluta om en särskild utredni ng av omständigheter som 
kan ligga till grund för att skilja en ledamot i Riksbankens direktion från uppdraget förstår ECB det 
som att detta är ett särskilt verktyg som riksdagen kan ta till för att bedöma om det finns grund för 
avsättande enligt artikel  14.2 i ECBS- stadgan . ECB skulle vilja se ett förtydligande om att detta 
särskilda verktyg inte påverkar det personliga oberoendet som ledamöterna i Riksbankens 
direktion har.  
4.2.4  Om den nationella centralbankens verksamhet kontrolleras av en statlig revisionsmy ndighet eller 
ett liknande organ som har i uppdrag att kontrollera användningen av offentliga medel bör 
kontrollens omfattning, vilket tidigare påpekats av ECB, 1) vara tydligt definierad i regelverket, 2) 
inte påverka det arbete som utförs av den nationel la centralbankens oavhängiga externa 
revisorer och 3) i enlighet med principen om institutionellt oberoende vara i linje med förbudet 
mot att ge instruktioner till en nationell centralbank och dess beslutande organ och mot 
inblandning i den nationella cent ralbankens ECBS -relaterade uppgifter. Den statliga revisionen 
bör genomföras på icke- politisk, oberoende och strikt yrkesmässig grund. En statlig 
revisionsmyndighets tillgång till en nationell centralbanks sekretessbelagda information och 
dokument måste vara begränsad till vad som är nödvändigt för att den enheten som erhåller 
informationen ska kunna utföra sina lagstadgade uppgifter och får inte påverka ECBS 
oavhängighet och ECBS sekretessregler som gäller för medlemmar av de nationella 
centralbankernas beslutande organ och de anställda. De nationella centralbankerna bör 
säkerställa att sådana enheter sekretessbelägger information och dokument som de får del av i 
samma utsträckning som den nationella centralbanken49. 
 
5. Specifika kommentarer om förslaget till lag om Sveriges riksbank: de allmänna 
                                                 
48 Se Konvergensrapport , maj  2018, s. 20, punkt  2.2.3 i yttrande CON/2016/33 och punkt  3.2.4 i yttrande 
CON/2016/52.  
49 Se konvergensrapporten, 2018, s.  24. 
ECB -PUBLIC  
13 bestämmelsernaSyftet med de föreslagna allmänna bestämmelserna i förslaget till lag om 
Sveriges riksbank  
5.1.1  I de föreslagna allmänna bestämmelserna i förslaget till lag om Sveriges riksbank fastställs att 
Riksbanken är ett särskilt rättssubjekt som ägs av staten. Det klargörs även att staten garanterar 
Riksbankens förpliktelser och att Riksbanken själv förvaltar  sina tillgångar och tillhörande intäkter . 
Av förslaget framgår även att Riksbanken ingår i Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och 
är delägare i Europeiska centralbanken och att Riksbanken ska delta i samarbetet med övriga 
centralbanker inom ECBS. Riks banken ska eftersträva hög effektivitet och hushålla väl med 
statens medel och får endast vidta en åtgärd om åtgärden följer proportionalitetsprincipen. I syfte 
att kunna utföra sina uppgifter ska Riksbanken följa den allmänna ekonomiska utvecklingen och 
utvecklingen på de finansiella marknaderna. Riksbanken ska även identifiera de hot mot en 
hållbar utveckling som påverkar förutsättningarna för att nå målen enligt förslaget till lag om 
Sveriges riksbank. Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank får R iksbanken även bedriva 
forskning som har betydelse för förutsättningarna att nå målen50. 
5.1.2  Syftet med de allmänna bestämmelserna i förslaget till lag om Sveriges riksbank51 är att återge 
förbudet mot monetär finansiering i artikel  123 i fördraget och i rådets förordning (EG) 
nr 3603/9352. 
5.2 Specifika kommentarer  
5.2.1  ECB välkomnar de föreslagna allmänna bestämmelserna i förslaget till lag om Sveriges riksbank 
som förtydligar Riksbankens roll inom ECB och ECBS. ECB välkomnar även att det förtydligas att 
staten garanterar Riksbankens förpliktelser och att Riksbanken själ v förvaltar sina tillgångar 
eftersom det understryker Riksbankens finansiella oberoende i enlighet med artikel  130 i 
fördraget. När det gäller Riksbankens föreslagna skyldigheter att följa den allmänna ekonomiska 
utvecklingen, identifiera hot mot en hållbar utveckling och bedriva forskning noterar ECB att 
dessa skyldigheter hänger samman med Riksbankens förmåga att utföra sina uppgifter och 
uppnå sina mål i enlighet med förslaget till lag om Sveriges riksbank. Som ECB förstår det skulle 
Riksbankens roll i detta avseende inte gå utöver övervakningen som antingen direkt eller indirekt 
är ett resultat av, eller kopplad till, utförandet av Riksbankens penningpolitiska mandat och 
centralbanksuppdrag53. 
5.2.2  När det gäller den föreslagna återgivningen av förbudet mot monetär finansiering är det generellt 
sett inte nödvändigt att införliva fördragets artikel 123, kompletterad av förordning (EG) nr 
3603/93, i nationell lagstiftning eftersom båda är direkt tilläm pliga. Om nationella rättsregler ändå 
speglar dessa direkt tillämpliga EU -bestämmelser får de inte begränsa tillämpningsområdet för 
förbudet mot monetär finansiering eller utöka de undantag som finns enligt EU -rätten54. Som 
                                                 
50 Se 1 kap. 2, 3, 4, 5, 8 och 9 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
51 Se 1 kap. 10 och 11 §§. Se även kapitel  13.7 och s. 1772– 1774 i betänkandet.  
52 Se rådets förordni ng (EG) nr  3603/93 av den 13 december  1993 om fastställande av definitioner för tillämpningen av 
de förbud som avses i artiklarna 104 och 104b.1 i fördraget (EGT L 332, 31.12.1993, s. 1) . 
53 Se punkt  4.3 i yttrande CON/2012/105, punkt  5.5 i yttrande CON/2013/90 och punkt  5.5 i yttrande CON/2013/91.  
54 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  30. 
ECB -PUBLIC  
14 exempel finns det, trots att den föreslagna återgivningen av förbudet mot monetär finansiering i 
förslaget till lag om Sveriges riksbank förefaller innebära att den nuvarande riksbankslagen55 
ändras i enlighet med tidigare kommentarer från ECB56, fortfarande skillnader mellan 
formuleringen i artikel 123.2 i fördraget och motsvarande bestämmelser i förslaget till lag om 
Sveriges riksbank57. Enligt artikel  123.2 i fördraget gäller undantaget från förbudet mot monetär 
finansiering för offentligt ägda kreditinstitut endast vid tillförsel av centr albanksreserver. Denna 
formulering finns dock inte med i förslaget till lag om Sveriges riksbank, vilket innebär att 
undantaget gäller även i andra sammanhang än de som anges i fördraget. Vid eventuell konflikt 
mellan dessa bestämmelser har de direkt tillämpliga EU -bestämmelserna företräde.  
 
6. Specifika kommentarer om förslaget till lag om Sveriges riksbank: bestämmelserna om 
penningpolitik  
6.1 Syftet med bestämmelserna om penningpolitik i förslaget till lag om Sveriges riksbank  
6.1.1  Enligt bestämmelserna om penningpolitik i förslaget till lag om Sveriges riksbank är Riksbankens 
huvudmål att upprätthålla prisstabilitet genom varaktigt låg och stabil inflation. Inom ramen för 
penningpolitiken ska Riksbanken också bidra till en balanserad utveckling av produktion och 
sysselsättning utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet (ta realekonomisk hänsyn)58. I 
riksbankslagen finns ingen bestämmelse om att Riksbanken ska ta realpolitisk hänsyn. Så länge 
som den svenska utformningen av den reala hänsynen inte motverkar den unionsrättsliga 
motsvarigheten torde det, enligt kommittén59, vara förenligt med unionsrätten att införa en 
bestämmelse av annan lydelse än den unionsrättsliga regeln. Formuleringen av vilken typ av 
realekonomisk hänsyn som Riksbanken bör ta bör vara mer konkret än att Riksbanken till 
exempel ska stödja den av riksdagen beslutade ekonomiska politiken, eftersom det skulle öka 
tydligheten i Riksbankens uppdrag och underlätta utvärdering och ansvarsutkrävande. Kommittén 
anser att produktion och sysselsättning v äl sammanfattar det som en centralbank främst kan 
påverka i realekonomin i syfte att öka samhällets välfärd och noterar att liknande begrepp ofta 
används i andra länder.  
6.1.2  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank tilldelas Riksbanken ett antal penningpolitiska 
befogenheter, som rör räntestyrnings - och likviditetsinstrument och kassakrav60. I Riksbankens 
räntestyrnings - och likviditetsinstrument61 skulle följande ingå: ta emot inlåning, ge kredit i 
svenska kronor och utländsk valuta mot betryggande säkerhet, ingå återköpsavtal och köpa och 
sälja svenska statspapper på andrahandsmarknaden. Riksbanken får även köpa och sälja andra 
finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad än svenska 
                                                 
55 Se 1 kap. 3 och 4 §§ i riksbankslagen.  
56 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  203– 204. 
57 Se 1 kap. 11 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
58 Se 2 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
59 Se kapitel  16.4 och 16.6 i betänkandet.  
60 Se 2 kap. 4- 7 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
61 Se 2 kap. 4 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
ECB -PUBLIC  
15 statspapper men då endast om det finns synner liga skäl. I riksbankslagen görs ingen sådan 
åtskillnad mellan svenska statspapper och andra finansiella instrument.  
6.1.3  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank måste Riksbanken offentliggöra de allmänt gällande 
villkoren för Riksbankens in- och utlånin g, återköpsavtal och de säkerheter som accepteras för 
kredit i svenska kronor. Därutöver ska Riksbanken på ett lämpligt sätt informera allmänheten om 
1) prisstabilitetsmålet, realekonomisk hänsyn och bankens penningpolitiska strategi, 2) 
penningpolitiska beslut som banken har fattat, skälen för dessa och eventuella avvikande 
meningar inom direktionen och 3) sin bedömning av dels den framtida prisutvecklingen, dels 
andra förhållanden som i betydande omfattning påverkar utformningen av penningpolitiken och 
förutsättningarna för att uppnå prisstabilitetsmålet och att ta realekonomisk hänsyn. Riksbanken 
ska även offentliggöra protokoll från penningpolitiska möten och andra sammanträden inom 
direktionen och fullmäktige. Protokollen från de penningpolitiska mötena ska återge vilka 
ståndpunkter som förs fram på mötena och sammanträdena. Uppgifter som omfattas av 
sekretess enligt offentlighets - och sekretesslagen62 ska dock inte offentliggöras63. 
6.1.4  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska Riksbanken informera d et statsråd som 
regeringen utser om penningpolitiska beslut som banken har fattat. Informationen ska lämnas 
snarast efter beslutet och om möjligt innan det tillkännages för allmänheten. Riksbanken får 
dessutom föra en dialog med regeringen och andra myndigheter eller organisationer om frågor 
som påverkar utformningen av penningpolitiken och förutsättningarna att uppnå 
prisstabilitetsmålet och att ta realekonomisk hänsyn.  
6.2 Specifika kommentarer  
6.2.1  Med beaktande av  artikel  131 i fördraget, enligt vilken medlemsst ater med undantag måste 
säkerställa att deras nationella lagstiftning är förenlig med fördragen och ECBS- stadgan inför ett 
eventuellt upphävande av undantaget, välkomnar ECB att Riksbankens penningpolitiska 
huvudmål fastställs på ett tydligt och rättssäker t sätt i linje med ECBS huvudmål att upprätthålla 
prisstabilitet enligt artikel  127.1 i fördraget.  
6.2.2  Som ECB noterat tidigare bör förslaget till lag om Sveriges riksbank även spegla ECBS 
sekundära mål att stödja den allmänna ekonomiska politiken inom unionen i enlighet med 
artikel  127.1 i fördraget64. ECB välkomnar förslaget om att realekonomisk hänsyn ska införas 
som sekundärt penningpolitiskt mål för Riksbanken i lagen för Sveriges riksbank (det vill säga att 
banken ska bidra till en balanserad utveckling av  produktion och sysselsättning) men noterar att 
denna formulering är mer begränsad än målet om att stödja den allmänna ekonomiska politiken 
inom unionen som fastställs i artikel  127.1 i fördraget.  
6.2.3  Enligt första strecksatsen i artikel  18.1 i ECBS- stadgan får nationella centralbanker för att 
förverkliga målen för ECBS och utföra dess uppgifter verka på de finansiella marknaderna genom 
att köpa och sälja fordringar och lätt omsättningsbara värdepapper med leverans (omgående 
                                                 
62 Offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) . 
63 Se 2 kap.8– 9 §§ och 12 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
64 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  204. 
ECB -PUBLIC  
16 eller på termin) eller enligt återköpsavtal och genom att ge och ta upp lån i sådana fordringar och 
värdepapper, såväl i euro som i andra valutor. Att Riksbanken endast får köpa och sälja andra 
finansiella instrument än svenska statspapper om det finns synnerliga skäl innebär en 
begränsning i jämförelse med artikel  18 i ECBS- stadgan, enligt vilken de nationella 
centralbankerna får köpa och sälja alla olika typer av fordringar och lätt omsättningsbara 
värdepapper med leverans eller enligt återköpsavtal och ge och ta upp lån i sådana fordringar  
och värdepapper, alltså både instrument som ges ut av statliga och privata emittenter. För att 
uppfylla kraven på funktionellt oberoende ska den nationella centralbanken dessutom, som ECB 
tidigare påpekat65, ges nödvändiga medel och instrument för att, oberoende av andra 
myndigheter, kunna uppnå huvudmålet om prisstabilitet.  
6.2.4  Det är dessutom tveksamt om begränsningen av Riksbankens möjligheter att köpa och sälja 
andra finansiella instrument än svenska statspapper är förenlig med artikel  124 i fördraget, som 
gäller för medlemsstater med undantag, som Sverige. Enligt artikel  124 i fördraget är det 
förbjudet att ge bland annat centrala myndigheter positiv särbehandling hos finansinstitut i den 
mån åtgärden inte är baserad på tillsynsmässiga hänsyn. Enligt artikel  1.1 i rådets förordning 
(EG) nr 3604/9366 avses med positiv särbehandling varje lag, förordning eller annat rättsligen 
bindande instrument som antagits av en myndighet som bland annat förpliktigar finansinstitut att 
förvärva eller inneha skulder från blan d annat staten eller som medför ekonomiska fördelar som 
inte överensstämmer med marknadsekonomiska principer med målet att uppmuntra dessa 
institut att förvärva eller inneha sådana skulder. I egenskap av offentliga myndigheter får 
nationella centralbanker inte vidta åtgärder som ger den offentliga sektorn positiv särbehandling 
hos finansinstitut, såvida inte sådana åtgärdar baseras på tillsynsmässiga hänsyn67. I enlighet 
med artikel  3.2 och skäl  10 i förordning (EG) nr 3604/93 får reglerna om mobilisering el ler 
pantsättning av skuldinstrument som antagits av de nationella centralbankerna inte heller 
användas som ett sätt att kringgå förbudet mot positiv särbehandling. Medlemsstaternas 
lagstiftning på detta område får inte skapa sådan positiv särbehandling. I artikel  2 i förordning 
(EG) nr 3604/93 definieras tillsynsmässiga hänsyn  som sådan hänsyn som omfattas av nationella 
lagar, förordningar eller administrativa åtgärder baserade på, eller förenliga med, unionsrätten 
och vilkas mål är att bidra till sunda finansinstitut och på så sätt öka hela det finansiella systemets 
stabilitet samt även skydda dessa instituts kunder. Enligt kommittén kan köp och försäljning av 
privata värdepapper ha en direkt effekt på tillgångspriser och lånevillkor och innebära betydligt 
större finansiellt risktagande för Riksbanken och statens finanser68. Eftersom kommitténs 
invändningar inte verkar vara motiverade av tillsynsmässiga hänsyn i den mening som avses i 
artikel  124 i fördraget förefaller inskränkningen av Riksbankens möjligheter att köpa och sälja 
andra finansiella instrument än svenska statspapper kringgå förbudet mot positiv särbehandling i 
artikel  124 i fördraget.  
                                                 
65 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  20. 
66 Se rådets förordning (EG) nr  3604/93 av den 13 december  1993 om fastställande av definitioner för tillämpningen av 
det förbud mot positiv säkerbehandling som anges i artikel  104a i fördraget (EGT L 332, 31.12.1993, s. 4) . 
67 Se Konvergensrapport , maj  2018, s. 35-36. 
68 Se kapitel  18.11.3 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
17 6.2.5  ECB välkomnar bestämmelserna som ska öka Riksbankens transparens.  
6.2.6  Enligt den befintliga riksbankslagen ska det st atsråd som regeringen utser informeras innan 
Riksbanken fattar viktiga penningpolitiska beslut69. Som ECB tidigare noterat70 kan detta krav 
innebära en överträdelse av förbudet mot att ge instruktioner till en nationell centralbank enligt 
artikel 130 i fördr aget och artikel 7 i ECBS- stadgan  och bör därför anpassas därefter. Denna 
bestämmelse anpassas också i förslaget till lag om Sveriges riksbank så att statsrådet, om 
möjligt, informeras först innan det tillkännages för allmänheten och på så sätt säkerställs  att 
regeringen hålls informerad om penningpolitiska beslut utan att Riksbankens oberoende 
inskränks. Som tidigare noterats71 är dialog mellan en nationell centralbank och utomstående 
parter förenlig med centralbanksoberoende, även när dialogen grundas på l agstadgade 
skyldigheter att tillhandahålla information och utbyta åsikter, om 1) detta inte påverkar 
oberoendet hos medlemmarna av den nationella centralbankens beslutande organ, 2) 
centralbankschefens särskilda ställning som medlem av ECB:s beslutsfattande organ 
respekteras fullt ut, och 3) kraven på sekretess enligt ECBS- stadgan iakttas.  
 
7. Specifika kommentarer om förslaget till lag om Sveriges riksbank: bestämmelserna om det 
finansiella systemet  
7.1 Syftet med bestämmelserna om det finansiella systemet i förslaget till lag om Sveriges riksbank  
7.1.1  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska målet för Riksbankens verksamhet när det gäller 
det finansiella systemet vara att bidra till att det finansiella systemet är stabilt och effektivt. Häri 
ingår även att allmänheten ska kunna göra betalningar, och därutöver ska detta mål nås utan att 
prisstabilitetsmålet åsidosätts72. Enligt kommittén finns inte detta mål i riksbankslagen men har 
ändå ansetts ingå i Riksbankens uppgift att främja ett säkert och effektivt  betalningsväsende73. 
7.1.2  För att Riksbankens ska uppnå sitt mål om finansiell stabilitet tilldelas banken i förslaget till lag 
om Sveriges riksbank ett antal uppgifter som rör drift och övervakning av betalningssystem, 
finansiell infrastruktur och betalningsmarknaden74, vilket kommittén i hög grad anser vara en 
kodifiering i lag av den verksamhet som Riksbanken i dagsläget redan bedriver avseende 
finansiell stabilitet: 1) att tillhandahålla ett system för betalningsavveckling och meddela 
föreskrifter om detsamma, bestämma vilka finansiella företag och myndigheter som får vara 
deltagare i detta system, ta emot inlåning, ta ut avgifter och bevilja kredit inom ramen för detta 
system och beakta principerna om fritt tillträde och neutralitet, 2) att medverka i 
betalni ngsavveckling i betalningssystem eller avvecklingssystem, 3) att övervaka centrala 
motparter och andra clearingorganisationer, system för avveckling på den finansiella marknaden, 
värdepapperscentraler, transaktionsregister och den verksamhet som drivs av andra juridiska 
                                                 
69 Se 6 kap. 3 § i riksbankslagen.  
70 Se Konvergensrapport , maj  2018, s.  202. 
71 Se t.ex. Konvergensrapport , maj  2018, s.  22-23. 
72 Se 3 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
73 Se kapitel  20.8.6 i betänkandet.  
74 Se 3 kap. 2, 5, 8, 9 och 20 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
18 personer som är av särskild betydelse för den finansiella infrastrukturen i Sverige, 4) att besluta 
om motsvarande krav på en central motpart som är etablerad i tredjeland och 5) att följa 
betalningsmarknadens utveckling.  
7.1.3  Inom målet om finansiell stabilitet tilldelas Riksbanken i förslaget till lag om Sveriges riksbank 
även uppgiften att bedöma om det finansiella systemet är stabilt och effektivt samt att verka för 
att identifiera sårbarheter och risker i det finansiella systemet som kan leda till allvarliga 
störningar eller betydande effektivitetsförluster. Om Riksbanken bedömer att åtgärder krävs från 
någon annan myndighet än Riksbanken för att minska risken för allvarliga finansiella störningar i 
den svenska ekonomin, ska Riksbanken uppmärk samma myndigheten och andra berörda på 
detta75. 
7.1.4  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank76 får Riksbanken vid behov besluta att ge likvidsstöd 
i syfte att uppnå sitt mål om finansiell stabilitet.  
För det första tilldelas Riksbanken befogenhet att tillhandahålla generellt likviditetsstöd i form av 
kredit i svenska kronor eller utländsk valuta mot betryggande säkerhet till svenska företag, 
utländska företag som driver verksamhet i Sverige genom filial och centrala motparter eller ingå 
återköpsavtal m ed sådana företag, om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det 
finansiella systemet i Sverige  
För det andra får Riksbanken likt en marknadsgarant även köpa och sälja finansiella instrument 
till förutbestämda priser i syfte att tillfälligt st ödja systemviktiga finansiella marknaders 
funktionssätt, om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet i 
Sverige och om det finns synnerliga skäl.  
För det tredje får Riksbanken när det gäller nödkrediter i likviditetsstödj ande syfte ge kredit i 
svenska kronor eller utländsk valuta mot säkerhet till ett företag som är livskraftigt men har 
tillfälliga likviditetsproblem, om det behövs för att motverka en allvarlig störning i det finansiella 
systemet i Sverige eller om det finns synnerliga skäl. Riksbanken måste informera det statsråd 
som regeringen utser innan Riksbanken beslutar om en nödkredit.  
För det fjärde får Riksbanken, efter att ha gett Finansinspektionen tillfälle att yttra sig, även 
erbjuda särskilda likviditetsfacil iteter som får räknas in i likviditetsbufferten för kreditinstitut enligt 
kommissionens delegerade förordning (EU)  2015/6177. 
Riksbanken ska även planera och förbereda sig för att skapa en god förmåga att motverka 
allvarliga störningar i det finansiella sys temet i Sverige. Som ett led i detta ska Riksbanken 
identifiera likviditetsstödjande åtgärder som kan användas för att motverka sådana störningar.  
Riksbanken ska offentliggöra vilka faciliteter som Riksbanken kommer att tillhandahålla och de 
närmare villkoren för dem, om det inte är olämpligt med hänsyn till det finansiella systemets 
stabilitet eller effektivitet.  
                                                 
75 Se 3 kap. 4 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
76 Se 3 kap. 6, 7, 11– 14, 17, 18 och 20 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
77 Kommissionens deleger ade förordning (EU) 2015/61 av den 10 oktober  2014 om komplettering av 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller likviditetstäckningskravet för kreditinstitut 
(EUT L  11, 17.1.2015, s.  1). 
ECB -PUBLIC  
19 Riksbanken måste lämna de uppgifter om genomförda likviditetsstödjande åtgärder till 
regeringen, Finansinspektionen, Riksgälden som respektive my ndighet behöver för sin 
verksamhet.  
Riksbanken har även bemyndigande att meddela föreskrifter om sina villkor för att ge generellt 
likviditetsstöd, träda in som marknadsgarant och erbjuda särskilda likviditetsfaciliteter.  
7.1.5  Enligt förslaget till lag om Sveri ges riksbank får Riksbanken även delta i resolutionskollegier och 
medverka i annat krisförberedande arbete som organiseras av andra i Sverige eller utomlands78. 
7.1.6  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank måste Riksbanken samverka med 
Finansinspektionen och Riksgälden  för att bidra till det finansiella systemets stabilitet och 
effektivitet79. Riksbanken ska samråda med Finansinspektionen och Riksgälden i viktigare frågor 
som har samband med det finansiella systemets stabilitet och effektivitet och/eller som berör 
deras tillsyns - eller resolutionsverksamhet och lämna den berörda myndigheten de uppgifter som 
den behöver. Något samråd behöver inte ske om det föreligger synnerliga skäl. I ett sådant fall 
ska dock Riksbanken informera Finansinspektionen eller Ri ksgälden om frågan.  
7.1.7  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank måste Riksbanken omgående underrätta berörda 
myndigheter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet med ansvar för gruppbaserad 
tillsyn, om Riksbanken får kännedom om en kritisk situation i Sverige som kan äventyra 
likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finansiella systemet i en EES -stat80. 
7.2 Specifika kommentarer  
7.2.1  Enligt artikel  139.2 c i fördraget ska ECBS grundläggande uppgifter enligt artikel 127.2 i 
fördraget, som bland annat omfattar mandatet när det gäller finansiell stabilitet i artikel  127.5 i 
fördraget, inte tillämpas på medlemsstater med undantag, som Sver ige. Medlemsstaterna med 
undantag måste ändå enligt artikel  131 i fördraget säkerställa att deras nationella lagstiftning är 
förenlig med fördragen och ECBS- stadgan, inför ett upphävande av undantaget och eventuellt 
införande av euron i de medlemsstaterna.  Mot bakgrund av detta ger den breda definitionen av 
finansiell stabilitet och den snäva definitionen av penningpolitik i förslaget till lag om Sveriges 
riksbank, tillsammans med förbudet mot att Riksbanken söker  och tar emot instruktioner som 
endast gäller inom det snävt definierade penningpolitiska området, inte den överensstämmelse 
med fördragen och ECBS- stadgan som krävs enligt lag (se punkt 2.7).  
7.2.2  Utöver ECBS grundläggande uppgifter enligt artikel 127.2 i fördraget ska ECBS enligt 
artikel  127.5 i fördraget medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin 
politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet. Artikel  25.1 i 
ECBS- stadgan, enligt vilken ECB kan ge råd till och konsulteras om räckvidden och 
genomförandet av sådan unionslagstiftning som avser tillsynen över kreditinstitut och det 
finansiella systemets stabilitet, återspeglas i kapitel  V (med rubriken Tillsyn ) i ECBS- stadgan . Att 
finansiell stabilitet och tillsyn anses hänga tätt samman i unionsrätten återspeglas även i rådets 
                                                 
78 Se 3 kap. 7 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
79 Se 3 kap. 15 och 16 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
80 Se 3 kap. 19 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
ECB -PUBLIC  
20 förordning (EU) nr  1024/201381. 
7.2.3  Att tillhandahålla likviditet är ur materi ell synvinkel en penningpolitisk uppgift för alla 
centralbanker, så även för Riksbanken. För att genomföra den monetära politiken använder 
Eurosystemet till exempel följande penningpolitiska verktyg: det utför öppna 
marknadstransaktioner, erbjuder stående faciliteter samt ålägger kreditinstitut att hålla 
kassakravsmedel på konton i Eurosystemet. Uppsättningen instrument som Eurosystemet har til l 
sitt förfogande för att genomföra öppna marknadstransaktioner avser även att säkerställa en väl 
fungerande penningmarknad och att hjälpa bankerna att tillgodose sina likviditetsbehov på ett 
smidigt och välorganiserat sätt. Inom Eurosystemet ligger huvudansvaret för tillhandahållande av 
akut likviditetsstöd på nationell nivå, hos respektive nationella centralbank. För att säkerställa att 
akuta likviditetsstödjande åtgärder inte påverkar Eurosystemets gemensamma penningpolitik 
måste ECB informeras eller rådfrågas så att oönskade likviditetseffekter kan undvikas och så att 
konsekvenserna för systemet som helhet kan bedömas82. 
7.2.4  Kravet på att Riksbanken måste informera utsett statsråd innan banken beslutar om akut 
likviditetsstöd bör inte tolkas så att det strider mot kravet på att stöd ska beviljas av Riksbanken 
oberoende och enligt egen bestämmanderätt. ECB noterar  dessutom om att nationella 
centralbanker i ECBS måste ha tillräckliga finansiella resurser inte endast för att utföra sina 
ECBS- relaterade uppgifter utan även för att utföra sina nationella uppgifter, vari även akut 
likviditetsstöd ingår83. 
7.2.5  ECB noterar att Riksbanken inte måste offentliggöra vilka likviditetsfaciliteter för finansiell 
stabilitet som Riksbanken kommer att tillhandahålla, eller de närmare villkoren för dem, om det är 
olämpligt med hänsyn till det finansiella systemets stabilitet eller effektivitet. Graden av 
förhandsinsyn på detta område är en politisk fråga som Riksbankens direktion är bäst lämpad att 
besluta om.  
7.2.6  Förtydligandet om att verksamhet som drivs av andra juridiska personer som är ”av särskild 
betydelse för den finansiella infrastrukturen i Sverige” ska ingå i Riksbankens övervakning (se 
punkt  7.1.1) välkomnas, med tanke på den ökade användningen av tjänster som betaltjänsten 
Swish och e- legitimationen BankID på den svenska marknaden och dessa tjänsters ökade 
betydelse.  
 
                                                 
81 Se artikel  1.1 och skälen 2, 5, 6, 13, 16, 27, 30, 42, 44, 55, 56 och 65 i rådet förordning (EU) nr 1024/ 2013 av 
den 15 oktober  2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn 
över kreditinstitut (EUT  L 287, 29.10.2013, s. 63).  
82 Se punkt 3.1 i ECB:s/Eurosystemets avtal om akut likviditetsstöd (den 17 maj 2017), som finns på ECB:s webbplats 
www.ecb.europa.eu.  
83  Se punkt  2.6 i yttrande CON/2020/11 och punkt  2.5 i yttrande CON/2016/55.  
ECB -PUBLIC  
21 8. Specifika kommentarer om de föreslagna ändringarna i lagen om valutapolitik och 
bestämmelserna om växelkursstyrning och valutareserver i förslaget till lag om Sveriges 
riksbank  
8.1 Syftet med de föreslagna ändringarna i lagen om valutapolitik och bestämmelserna om 
växelkursstyrning och valutareserver i förslaget till lag om Sveriges riksbank  
8.1.1  Enligt lagen om valutapolitik ska regeringen besluta om vilket system som ska gälla för att 
fastställa kronans värde i förhållande till utländska valutor (växelkurssystem). Enligt lagförslaget 
ska lagen om valutapolitik84 ändras så att regeringen i tillämpliga fall även ska besluta om 
centralkurs och bandbredd, så att Riksbanken får begära att regeringen ska fatta beslut om 
centralkurs eller bandbredd och att regeringen ska samråda med Riksbanken innan den beslutar 
om centralkurs eller bandbredd. Dessutom ska regeringens beslut om ovanstående, enligt 
förslaget till lag om Sveriges riksbank, vara förenliga med prisstabilitetsmålet85. 
8.1.2  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska Riksbanken, om regeringen har beslutat om ett 
mål för växelkursen enligt lagen (1998:1404) om valutapolitik, tillämpa det målet utan att 
åsidosätta prisstabilitetsmålet. Riksbanken får genomföra valutainterventioner i penningpolitiskt 
syfte, och dessa ska genomföras med beak tande av det växelkurssystem som gäller. Riksbanken 
får dock endast ge ut och omsätta egna skuldebrev i svenska kronor86. I och med detta tydliggörs 
att Riksbanken inte får ge ut skuldebrev i utländsk valuta, vilket är i linje med kommitténs tolkning 
av nuv arande lag87.  
8.1.3  Riksbankens uppgift att inneha och förvalta valutareserven anges uttryckligen som ett av 
Riksbankens ansvarsområden i den ändrade regeringsformen, och inom detta området får ingen 
myndighet bestämma hur Riksbanken ska besluta, och Riksbanken får inte heller begära eller ta 
emot instruktioner inom detta område88. I förslaget till lag om Sveriges riksbank fastställs målen 
för denna uppgift, i och med att det anges att  Riksbanken innehar och förvaltar valutareserven 
och övriga tillgångar för att den ska kunna utföra sina uppgifter och generera tillräcklig avkastning 
för att finansiera verksamheten. Principerna för tillgångsförvaltningen är att Riksbankens 
tillgångar ska förvaltas med beaktande av Riksbankens ställning som centralbank och att de, 
med beaktande av de olika syftena med tillgångsinnehavet, ska förvaltas med låg risk. Vid 
förvaltningen ska särskild vikt fästas vid hur en hållbar utveckling kan främjas utan att det görs 
avkall på ovanstående mål och principer89. Så som kommittén påpekar sk a Riksbankens 
tillgångsförvaltning ses som ett medel för att Riksbanken ska kunna utföra sina övriga uppgifter 
(det vill säga uppgifterna avseende penningpolitik och det finansiella systemet) och inte ett mål i 
sig. När det gäller riskhanteringen har dessa penningpolitiska och övriga uppgifter företräde 
                                                 
84 Lag om ändring i lagen (1998:1404) om valutapolitik, p. 221.  
85 Se 2 kap. 1 § 1 i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
86 Se 2 kap. 3 och 4 §§ 3 och 10 kap.5 § 2 i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
87 Se kapitel  18.2.1 och 30.4 i betänkandet.  
88 Se ändringen av 9 kap.13 § i regeringsformen.  
89 Se 9 kap. 1- 3 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
ECB -PUBLIC  
22 framför den föreskrivna risknivån90. 
8.1.4  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank får Riksbanken fatta beslut om upplåning av utländsk 
valuta via Riksgälden för att förstärka valutareserven. Riksbanken ska betala full ersättning för 
statens kostnader för upplåningen, och Riksbanken ska återbetala lån till Riksgälden när det inte 
längre finns skäl för upplåningen. Riksbanken ska samråda med Riksgälden  innan den fattar 
beslut om upplåning och får låna utländsk  valuta som vid utlåningstillfället, inklusive tidigare 
upplåning, motsvarar högst 5 procent av Sveriges BNP för föregående år i syfte att i förtid 
förstärka valutareserven. Om det finns synnerliga skäl får Riksbanken fatta beslut om att tillfälligt 
låna utländsk valuta utöver låneutrymmet på fem procent i syfte att i förtid förstärka 
valutareserven. Riksbanken ska till riksdagens finansutskott så snart som möjligt redogöra för 
skälen för en sådan upplåning av utländsk valuta91. Synnerliga skäl för sådan ytt erligare 
upplåning kan, enligt kommittén, vara tydliga tecken på förhöjd oro på de finansiella 
marknaderna, ökad risk för att svenska banker kan komma att utsättas för allvarlig 
likviditetsstress i utländsk valuta, eller andra omständigheter som gör ytterl igare förstärkning av 
valutareserven uppenbart nödvändig för att motverka en allvarlig störning av det finansiella 
systemet i Sverige92. Om summan av Riksbankens utestående valutalån i Riksgälden per den 1 
januari 2023 överskrider taket på 5 procent av brut tonationalprodukten och förutsättningarna för 
att få låna utöver denna gräns inte är uppfyllda ska lånen återbetalas i takt med att de förfaller till 
dess att lånesumman ryms inom denna begränsning93. 
8.1.5  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank får Riksbanken även fatta beslut om att låna utländsk 
valuta i syfte att återställa valutareserven, om den har tagits i anspråk för att tillhandahålla 
generellt likviditetsstöd och nödkrediter och träda in som marknadsgarant. Den del av 
valutareserven som inte har finansierats med upplåning från Riksgälden ska med de lånade 
medlen återställas till den tidigare nivån. Taket på 5 procent av BNP tillämpas inte vid sådan 
återställning.  
8.1.6  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank får Riksbanken även köpa utländsk valuta i syfte att 
omedelbart eller vid en senare tidpunkt kunna finansiera åtgärder som att tillhandahålla generellt 
likviditetsstöd och nödkrediter och träda in som marknadsgarant i finansiellt stabilitetssyfte. 
Utländsk valuta som har köpts i detta syfte får säljas om det är lämpligt94. 
8.2 Specifika kommentarer   
8.2.1  Som ECB tidigare noterat är det inom ECBS relativt ovanligt att en nationell centralbank stärker 
sina reservtillgångar via upplåning från sin motsvarighet till Riksgälden  eller sin regering. Om 
sådana upplåningar finansieras av Riksgälden på uppdrag av staten genom skuldemissioner på 
de internationella kapitalmarknaderna, förstår ECB till fullo regeringens önskan att begränsa 
Riksbankens möjligheter att öka sina valutareserver genom denna särskilda åtgärd. Det ses inte 
                                                 
90 Se s.  1835 i betänkandet.  
91 Se 10 kap. 1- 3 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
92 Se s.  1840– 1841 i betänkandet.  
93 Se 13 kap. 8 § punkt  10 i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
94 Se 10 kap. 5 § 1i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
ECB -PUBLIC  
23 som realistiskt att Riksbanken enbart ska förlita sig på Riksgälden för att uppfylla sina 
valutabehov i händelse av en finansiell krissituation, mot bakgrund av tillgängligheten av och 
kostnaden för finansier ing i sådana situationer samt den tidsrymd inom vilken Riksgälden kan 
låna de nödvändiga beloppen i utländsk valuta på marknaden95. Riksbanken bör således ha 
möjlighet att utöka sin valutareserv på det sätt som den själv anser nödvändigt enligt dess 
självst ändigt formulerade penning- , valuta - och likviditetsprinciper.  
8.2.2  När det gäller arrangemang med utländska centralbanker tillhandahålls eurolikviditet enligt 
swapptransaktioner mellan Riksbanken och ECB inte på en ovillkorlig basis, vilket ECB också 
påpekat t idigare96. 
8.2.3  Som ECB tidigare noterat förutsätter centralbanksoberoende i enlighet med artikel  130 i fördraget 
och artikel  7 i ECBS- stadgan att Riksbanken har tillräckliga finansiella resurser för att 
självständigt uppfylla sina mandat inom penning-  och valut apolitiken och för att finansiera den 
egna verksamheten. En medlemsstat får inte försätta sin nationella centralbank i en sådan 
situation att denna saknar tillräckliga finansiella resurser för att bedriva sin penning-  och 
valutapolitik och utföra sina nati onella uppgifter. Riksbanken har bäst förutsättningar att göra 
oberoende bedömningar om vilken nivå av valutareserver som erfordras för att den ska kunna 
uppfylla sina uppgifter. ECB ser det som särskilt bekymmersamt att Riksbanken enligt förslaget 
till la g om Sveriges riksbank endast får förstärka sin valutareserv i finansiellt stabilitetssyfte. I 
förslaget till lag om Sveriges riksbank begränsas Riksbankens förmåga att på lämpliga sätt öka 
valutareserven, när det krävs enligt Riksbankens självständigt for mulerade penning- , valuta-  och 
likviditetsprinciper, vilket på ett uppenbart sätt inkräktar på Riksbankens oberoende enligt 
fördraget och ECBS -stadgan vid genomförandet av dess grundläggande penning- , valuta - och 
likviditetspolitik97. 
8.2.4  I linje med tidigare i akttagelser från ECB angående regeringens och Riksbankens befogenheter 
när det gäller valutapolitiken98 erkänns inte rådets och ECB:s befogenheter inom valutapolitik och 
hantering av valutareserver inför ett eventuellt upphävande av Sveriges undantag i de f öreslagna 
ändringarna i lagen om valutapolitik och bestämmelserna om växelkursstyrning och 
valutareserver i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
8.2.5  ECB noterar att de föreslagna ändringarna i lagen om valutapolitik ger rättslig grund för ett 
eventuellt fr amtida beslut från Sverige om att ansluta sig till växelkursmekanismen i tredje 
etappen av den ekonomiska och monetära unionen99. 
 
                                                 
95 Se punkt  3.4.5 i yttrande CON/2017/17.  
96 Se punkt  3.4.4 i yttrande CON/2017/17.  
97 Se punkterna 3.4.3 och 3.4.5 i yttrande CON/2017/17.  
98 Se t.ex. Konvergensrapport , maj  2018, s.  206. 
99 Se Europeiska rådets resolution om införande av en växelkursmekanism i tredje etappen av den ekonomiska och 
monetära unionen, Amsterdam den 16 juni 1997 (EGT  C 236, 2.8.1997, s. 5).  
ECB -PUBLIC  
24 9. Specifika kommentarer om förslaget till lag om Sveriges riksbank: bestämmelserna om 
kontanter  
9.1 Syftet med bestämmelserna om kontanter i förslaget till lag om Sveriges riksbank  
9.1.1  Enligt kommittén är Sverige troligtvis det land i världen där kontantanvändningen minskat  
snabbast de senaste tio åren och där andelen kontanta betalningar i jämförelse med elektroniska 
betalningar  är lägst100. Kontanter har dock, enligt kommittén, fortfarande en särställning eftersom 
det är det enda betalningsmedel som gör det möjligt att omedelbart och slutligt reglera en skuld 
utan några mellanhänder. Det är kontanternas fysiska form som gör detta möjligt eftersom någon 
kontoföring eller clearing inte krävs. Kontanter är även lättare att använda än vissa elektroniska 
betalningsmedel, särskilt för personer med funktionsvariationer. För personer som inte har 
tillgång till banktjänster kan kontanter vara det enda betalningsmedel som de har tillgång till. Den 
fysiska formen möjliggör också att kontanter kan transporteras och lagras på en mängd platser 
och användas även när någon elektricitet eller elektronisk kommunikation inte finns att tillgå. 
Dessa eg enskaper och att de är svåra att förfalska medför att kontanter har vissa fördelar framför 
elektroniska betalningsmedel ur ett beredskapsperspektiv. Att kontanter inte kan spåras, det vill 
säga att en kontantbetalning är anonym och inte kan spåras till en viss person, är, enligt 
kommittén, en fördel ur integritets - och dataskyddsperspektiv.  Slutligen hävdar kommittén att 
möjligheten att omvandla privata bankpengar (fordringar på en bank) till riskfria 
centralbankspengar som har ställning som lagligt betalni ngsmedel (för närvarande kontanter) kan 
vara av betydelse för förtroendet för hela det monetära systemet.  Vem som har ansvaret för en 
fungerande kontanthantering och den därtill kopplade kontantinfrastrukturen i Sverige är dock 
otydligt som det ser ut i dag. Ingen myndighet har ett utpekat övergripande ansvar för 
kontanthanteringen. Genom åren har det gjorts olika tolkningar av Riksbankens ansvar för de 
olika delarna i kontantkedjan enligt riksbankslagen. Kommittén bedömer därför att förtydliganden 
och gränsdragningar avseende ansvarsförhållandena i kontantkedjan bör fastställas i lag101. 
9.1.2  Mot denna bakgrund och i syfte att stärka kontanternas ställning som betalningsmedel och 
värdebevarare som alla i samhället har tillgång till och att betona att staten bör verka för fortsatt 
tillgång till kontanttjänster så att allmänhetens och samhällets behov av kontanter tillgodoses102 
anges i förslaget till lag om Sveriges riksbank att målet för Riksbankens verksamhet är att bidra 
till att det finns tillgång till konta nter i betryggande utsträckning i hela Sverige103. Enligt kommittén 
har uttrycket bidra till valts för att tydliggöra att det finns fler aktörer än Riksbanken som påverkar 
tillgången till kontanter i samhället104, nämligen bankerna och staten105, även om Riksbanken 
genom att ge ut och lösa in sedlar och mynt fungerar som start - och slutpunkt i kontantkedjan106. 
Att bidra innebär att Riksbanken när den utför sina uppgifter avseende kontanter behöver 
                                                 
100 Se s.  1579 i betänkandet.  
101 Se kapitel  34.1, 34.4.1 och 34.4.4 i betänkandet.  
102 Se kapitel  34.1 och 34.3 (särskilt s. 1543– 1544) i betänkandet.  
103 Se 4 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
104 Se s.  1769 i betänkandet.  
105 Se s.  1545 i betänkandet.  
106 Se s.  1546 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
25 analysera och väga in hur utförandet påverkar kontanthanteri ngen och tillgången till 
kontanttjänster och hur det bidrar till att kontantkedjan upprätthålls i hela Sverige107. Enligt 
kommittén108 har målet för Riksbankens kontantverksamhet ett nära samband med lagförslaget 
om krav på att vissa kreditinstitut måste erbjuda rimlig tillgång till kontanttjänster i hela Sverige, 
om vilket ECB avgav ett yttrande på eget initiativ den  26 november  2019109. 
9.1.3  Enligt riksbankslagen110 är sedlar och mynt som ges ut av Riksbanken lagliga betalningsmedel. I 
gällande rättspraxis har d etta tolkats som tvingande i de flesta rättsförhållanden som har en 
övervägande offentligrättslig prägel (till exempel rättsförhållanden avseende sjukvård)111. Enligt 
förslaget till lag om Sveriges riksbank112 har var och en rätt att med befriande verkan betal a med 
sedlar och mynt som har getts ut av Riksbanken (lagliga betalningsmedel), om inte något annat 
följer av annan författning eller av avtalsvillkor.  
9.1.4  Enligt förslaget till lag om Sveriges riksbank ska dessutom Riksbanken precis som i  dag113 ha 
ansvar et för att ge ut och lösa in sedlar och mynt i kronor, som har ställning som lagliga 
betalningsmedel, men även ges ansvaret för kontanthanteringen. Riksbanken får dessutom, 
precis som i  dag114, lösa in sedlar och mynt som upphört att vara lagliga betalningsm edel. I 
lagförslaget klargörs även att Riksbanken ansvarar för drift av depåer, som är fysiska platser för 
lagring samt ut - och inlämning av kontanter. Om inte riksdagen beslutar något annat ska det 
finnas minst fem depåer i Sverige där de företag som Riks banken beslutar om får hämta ut och 
lämna in sedlar av samtliga valörer. Minst två av dessa depåer ska finnas i Norrland. Riksbanken 
får driva sådan verksamhet genom utkontraktering i samarbete med annan115. Även om 
kontanthanteringen i  dag sköts av ett priv at företag som agerar som ombud för Riksbanken och 
depåerna sköts av privata aktörer som tecknat kontantförsörjningsavtal med Riksbanken är det, 
som det ser ut i  dag, fortfarande Riksbanken som har ansvaret för att verksamheten drivs i linje 
med målet som anges i förslaget till lag om Sveriges riksbank116. Riksbanken får även vid höjd 
beredskap ge ut beredskapspengar117. 
9.1.5  Riksbanken får endast ge ut och omsätta elektroniska pengar enligt lagen om elektroniska 
pengar118, som införlivar Europaparlamentets och rådets direktiv  2009/110/EG119, eller på annat 
                                                 
107 Se s.  1524 i betänkandet.  
108 Se s.  1543- 1544 i betänkandet.  
109 Se yttrande CON/2019/41.  
110 Se 5 kap. 1 § i riksbankslagen.  
111 Se s.  1582 i betänkandet.  
112 Se 4 kap. 15 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
113 Se 5 kap. 3 § i riksbankslagen.  
114 Se 5 kap. 4 § i riksbankslagen.  
115 Se 4 kap. 3– 7 och 15 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
116 Se s. 1547 oc h kapitel  34.4.3 i betänkandet och 29 § i Riksbankens föreskrifter om kontantförsörjning (RBFS 
2013:2) . 
117 Se 4 kap. 3– 6, 10 och 15 §§ i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
118 Se 4 kap. 11 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
119 Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den  16 september  2009 om rätten att starta och driva 
affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven 
2005/60/EG och 2006/48/EG och om upphävande av direktiv 2000/46/EG (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7).  
ECB -PUBLIC  
26 sätt tillhandahålla andra betalningsmedel avsedda för allmänheten än sedlar och mynt eller 
beredskapspengar om riksdagen har godkänt det120. 
9.2 Specifika kommentarer  
9.2.1  Så som ECB tidigare noterat121 är kontanter, trots att elektroniska betalningsinstrument allt oftare 
är den betalningsmetod som föredras i Sverige och kontantanvändningen minskar, ett 
väletablerat betalningsmedel som ger omedelbar skuldreglering och direkt kontroll över 
betalarens utgifter. Möjligheten att  betala kontant är dessutom särskilt viktig för vissa grupper i 
samhället som av olika legitima skäl föredrar kontanter framför andra betalningsmedel eller som 
inte kan använda digital teknik. Kontantbetalningar bidrar dessutom till att hela befolkningen 
inkluderas i ekonomin eftersom alla typer av finansiella transaktioner kan avvecklas på det här 
sättet122. Antalet svenska sedlar i cirkulation i Sverige har dessutom ökat sedan 2017 och även 
om andelen identitetsstölder och kortbedrägerier fortsätter att öka är den fortfarande bland 
Europas lägsta123. ECB noterar att kontanter kan spela en viktig roll vid en eventuell störning i 
betalningssystemen, men att även uttagsautomater och andra servicepunkter kan komma att 
påverkas eftersom de är beroende av sin samver kan med de kontoförande instituten.  
9.2.2  ECB ser visserligen positivt på fortsatt innovation och utveckling i fråga om elektroniska 
betalningsinstrument, men välkomnar samtidigt målet i lagförslaget om att främja den fortsatta 
kontantanvändningen i det svenska samhället genom att säkerställa en lämplig nivå i fråga om 
tillgången till kontanttjänster i hela Sverige124. I förslaget till lag om Sveriges riksbank förefaller 
dock sedlars och mynts ställning som lagliga betalningsmedel i Sverige undergrävas. Som 
nämnts i punkt  9.1.3 har bestämmelserna i riksbankslagen om sedlars och mynts ställning som 
lagliga betalningsmedel i rättspraxis tolkats som tvingande i de flesta rättsförhållanden som har 
en övervägande offentligrättslig prägel, till exempel rättsförhållanden avseende sjukvård. 
Kommittén anser dock att den nya riksbankslagen bör medge avtalsfrihet även inom 
offentligrättsligt präglade rättsförhållanden125. I enlighet med detta förefaller sedlars och mynts 
ställning som lagliga betalningsmedel undergrävas i förslaget till lag om Sveriges  riksbank jämfört 
med hur det ser ut i  dag. Det förefaller inkonsekvent att å ena sidan säkerställa tillgång till 
kontanter i betryggande utsträckning i hela Sverige och på samma gång undergräva 
kontanternas ställning som lagliga bet alningsmedel genom att försvaga rätten att betala med 
sedlar och mynt i offentligrättsliga sammanhang. Därför föreslås med eftertryck att den ställning 
kontanter har i  dag som lagliga betalningsmedel i Sverige åtminstone ska bevaras.  
9.2.3  ECB anser att det är viktigt att samtliga medlemsstater, även medlemsstaterna utanför 
                                                 
120 Se 4 kap. 11 § i förslaget till lag om Sveriges riksbank.  
121 Se punkt  2.1 i yttrande CON/2019/41.  
122 Prop. 2019/20:23 Skyldighet för kreditinstitut att tillhandahålla kontanttjänster, s. 31. Se yttrande CON/2017/8, 
yttrande CON2017/40 och yttrande CON/2019/4.  
123 Se Sveriges riksbanks rapport Så betalar svenskarna av den 7 november 2019, s.  24 som finns på 
https://www.riksbank.se/sv/betalningar --kontanter/sa- betalar -svenskarna/sa- betalar -svenskarna- 2019/  och Sveriges 
riksbanks sedel - och myntstatistik som finns på https://www.riksbank.se/sv/statistik/betalningar -sedlar -och-
mynt/sedlar -och-mynt/ . 
124 Se punkt  2.2 i yttrande CON/2019/41.  
125 Se s.  1582 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
27 euroområdet, vidtar lämpliga åtgärder för att säkerställa att kreditinstitut och filialer som är 
verksamma inom deras territorier ger lämplig tillgång till kontanttjänster i syfte att främja den 
fortsatta kontantanvändningen126.  
9.2.4  Enligt bestämmelsen i förslaget till lag om Sveriges riksbank avseende Riksbankens rätt att ge ut 
och omsätta elektroniska pengar eller på annat sätt tillhandahålla andra betalningsmedel 
avsedda för allmänheten än sedlar och mynt eller beredskapspengar måste Riksbanken, som 
ECB förstår det med hänvisning till punkt  9.1.5, få riksdagens godkännande för att ge ut 1) 
elektroniska pengar i den mening som avses i direktiv  2009/110/EG och 2) någon form av digital 
centralb anksvaluta.  
9.2.5  När det gäller elektroniska pengar måste medlemsstaterna enligt artikel  1.1 d i 
direktiv  2009/110/EG erkänna nationella centralbanker i ECBS, alltså även Sveriges riksbank, 
som möjliga utgivare av elektroniska pengar så länge de senare, när de ger ut elektroniska 
pengar, inte agerar i egenskap av monetär myndighet eller andra offentliga myndigheter. Så 
länge Riksbanken som utgivare av elektroniska pengar inte agerar i sin egenskap av Sveriges 
monetära myndighet förefaller det alltså som att Riks banken enligt direktivet inte behöver 
godkännande från riksdagen för att ge ut elektroniska pengar.  
9.2.6  När det gäller Riksbankens eventuella utgivning av andra betalningsmedel avsedda för 
allmänheten än sedlar och mynt i framtiden noterar ECB att diskussioner  om eventuell utgivning 
av en digital centralbanksvaluta pågår. Med tanke på att dessa diskussioner kan utveckla sig i en 
sådan riktning att en digital centralbanksvaluta får samma ställning som kontanter, och med 
tanke på att Riksbanken ansvarar för kontantutgivningen genom att ge ut och lösa in sedlar och 
mynt, kan lagstiftaren eventuellt behöva fundera över om det i alla lägen är rimligt att det ska 
behövas godkännande i riksdagen för att Riksbanken ska få ge ut en digital centralbanksvaluta. 
Det gäller särskilt så länge en digital centralbanksvaluta inte har ställning som lagligt 
betalningsmedel i Sverige och endast erbjuds som ett alternativ till sedlar och mynt utan att det 
påverkar allmänhetens och företagens möjligheter att ta ut och sätta in kontant er. Att dessa 
diskussioner pågår är i alla fall något som uppskattas, och dessa frågor kan behöva tas upp igen 
allteftersom diskussionerna utvecklar sig.  
 
10. Specifika kommentarer till f örslag et till lag om Sveriges Riksbank: bestämmelser om 
krisberedskap och höjd beredskap  
10.1 Syfte med bestämmelserna om krisberedskap och höjd beredskap i förslaget till lag om Sveriges 
Riksbank  
10.1.1  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges127 att målet för Riksbankens verksamhet 
avseende krisberedskap och höjd beredskap är att allmänheten ska kunna göra nödvändiga 
betalningar (vilket enligt kommittén inbegriper betalningar för t.ex. livsmedel, boende, läkemedel 
                                                 
126 Se punkt  2.3 i yttrande CON/2019/41.  
127 Se 5 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
28 och drivmedel128) under fredstida krissituationer och vid höjd beredskap, att säkerställa att 
Riksbanken ska ha en god förmåga att hantera sina uppgifter även under sådana förhållanden 
samt att begränsa sårbarheten i fråga om betalningar.  
10.1.2  Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank ska Riksbanken ansvara för planeringen för 
fredstida krissituationer och höjd beredskap vad gäller sin egen verksamhet. Riksbanken ska 
även ha planerings - och kontrollansvar i förhållande till juridiska personer och näringsidkare inom 
kontanthanteringen samt i fråga om genomförandet av elektroniska betalningar. Riksbanken ska 
planera och vidta förberedelser för att hantera fredstida kriser samt vid höjd beredskap i första 
hand inrikta sin verksamhet på uppgifter som har betydelse för försvarsändamål. Riksbanken ska 
se till att berörd personal både vid Riksbanken och vid berörda juridiska personer och 
näringsidkare får nödvändig utbildning och övning129. 
10.1.3  Varken Riksbankens fullmäktige eller dess direktion får sammanträda på ett område som är 
ockuperat av främmande makt. Möjlighet ges även till krigsplacering av personal vid Riksbanken 
samt av personal hos vissa juridiska personer och näringsidkare130. 
10.1.4  Riksbanken ska samråda med Finansinspektionen i fråga om sin verksamhet avseende 
krisberedskap och höjd beredskap samt hålla den svenska reger ingen och Riksgälden 
informerade vid höjd beredskap och vid allvarliga störningar i fråga om betalningar i fredstida 
krissituationer. Vid höjd beredskap ska Riksbanken lämna Försvarsmakten det underlag som 
behövs för att Försvarsmakten ska kunna fullgöra s in informationsskyldighet till regeringen131. 
10.2 Specifika kommentarer  
10.2.1  Det bör klargöras att Riksbanken ska uppnå målen i fråga om sin verksamhet avseende 
krisberedskap och höjd beredskap utan att åsidosätta sitt huvudmål att upprätthålla prisstabilitet.  
10.2.2  ECB ko nstaterar att en medlemsstat som antar euron oåterkalleligen till unionens överlämnar sin 
penningpolitik, sitt betalningssystem samt andra befogenheter som anges i fördraget och ECSB -
stadgan med avseende på ECBS -uppgifter132. I enlighet med artiklarna 8 och 12 i ECBS -stadgan 
har ECB:s beslutande organ vissa exklusiva besluts - och lagstiftningsbefogenheter inom dessa 
områden, bland annat vad gäller beredskapsplanering av det fortsatta utförandet av dessa 
uppgifter133. Som ECB tidigare har konstaterat ska dessa m edlemsstater enligt principen om lojalt 
samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen avstå från att vidta åtgärder som skulle 
kunna äventyra ECB:s eller ECBS mål134. I artikel 347 i fördraget förutses att en medlemsstat kan 
se sig tvungen att vi dta åtgärder vid allvarliga interna störningar som påverkar upprätthållandet 
av lag och ordning, i händelse av krig eller vid en allvarlig internationell spänning som innebär 
krigsfara eller för att fullgöra de skyldigheter den har tagit på sig i syfte att  bevara fred och 
                                                 
128 Se betänkandet, s. 1803.  
129 Se 5 kap. 2– 9, 15 och 16 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
130 Se 5 kap. 10– 13 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
131 Se 5 kap. 17– 19 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
132 Se arti kel 3.1 c i fördraget.  
133 Se punkt 9 i yttrande CON/2002/27, punkt 8 i yttrande CON/2006/6, punkt 2.1 i yttrande CON/2014/24 och punkt 2.1 
i yttrande CON/2020/2.  
134 Se punkt 2.1 i yttrande CON/2018/46 och punkt 2.1 i yttrande CON/2020/2.  
ECB -PUBLIC  
29 internationell säkerhet. Om det uppstår krissituationer enligt artikel 347 kan det således vara 
befogat att nationella myndigheter tillfälligt utövar befogenheter som faller under ECBS exklusiva 
behörighet135. Om artikel 347 i fördraget åber opas måste detta ske strikt enligt de villkor som 
anges i fördraget samt i enlighet med den tolkning som har gjorts av Europeiska unionens 
domstol (EU -domstolen)136. 
10.3 Riksbankens nya uppgift  
10.3.1  Ansvar et för planering för fredstida krissituationer och höjd beredskap vad gäller sin egen 
verksamhet är ingen ny uppgift för Riksbankens del137. Men enligt förslaget till lag om Sveriges 
Riksbank får Riksbanken därutöver en ny uppgift som inte finns med i lagen om Sveriges 
Riksbank: att ha ett planerings - och kontrollansvar dels i förhållande till juridiska personer och 
näringsidkare inom kontanthanteringen, dels i fråga om genomförande av elektroniska 
betalningar (”krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster”). I nuläget omfattar Riksbankens ansvar för krisberedskap enbart dess egen 
verksamhet, inte vad gäller finansiella företag138. 
10.3.2  ECB understryker att ett förslag om att tilldela en nationell centralbank inom ECBS nya uppgifter 
måste b edömas i förhållande till förbudet mot monetär finansiering enligt artikel 123 i fördraget139. 
Vid tillämpning av detta förbud definieras ”andra former av krediter” enligt artikel 1.1 b ii i rådets 
förordning (EG) nr 3603/93 bland annat som ”all finansiering av den offentliga sektorns 
åtaganden gentemot tredje man”.  
10.3.3  Förbudet mot monetär finansiering syftar till att ge medlemsstaterna incitament att iaktta en sund 
budgetpolitik, genom att förhindra att en monetär finansiering av offentliga underskott eller en 
positiv särbehandling av myndigheter på finansmarknaderna leder till alltför stor skuldsättning 
eller alltför stora underskott hos medlemsstaterna.140. De nationella centralbankerna får därför 
inte tilldelas uppgiften att finansiera åtgärder som normalt utgör medlemsstaternas ansvar och 
som finansieras genom medlemsstaternas och inte genom de nationella centralbankernas 
budgetkällor. För att besluta vad som utgör finansiering av den offentliga sektorns åtaganden 
gentemot tredje man, vilket kan översättas med tillhandahållande av centralbanksfinansiering 
                                                 
135 Se punkt 2.2 i yttrande CON/2014/24 och punkt 2.2 i yttrande CON/2020/2.  
136 Se EU -domstolens dom av den 19 december 1968, Salgoil, 13/68, ECLI:EU:C:1968:54; EU -domstolens dom av den 
5 maj 1981, kommissionen mot Storbritannien, 804/79, ECLI:EU:C:1981:93, punkt  30; punkt 13 i yttrande 
CON/2006/6; punkt 2.3 i yttrande CON/2020/2; Gilsdorfer och Brandtner, "Vorbem. zu den Artikeln 296 bis 298 EG", 
nr 3– 5, i Bardenhewer -Rating, Grill, Jakob och Woelker (red), EG - und EU -Kommentar , sjätte upplagan (2004), 
s. 1534; C. Zilioli, "N ational Emergency Powers and Exclusive Community Competences – A Crack in the Dam?" 
Legal Aspects of the European System of Central Banks , ECB, 2005, s.  115– 133, särskilt s.  131– 132. 
137 Se 9 kap. 7 § i lagen om Sveriges Riksbank och kapitel 35.3.3 i betänka ndet. Riksbanken kommer även på frivillig 
väg att samordna den planering som har inletts tillsammans med andra berörda myndigheter inom finanssektorn i 
syfte att stärka totalförsvaret i Sverige, se https://www.riksbank.se/sv/betalningar --kontanter/sa- betalar -
svenskarna/sa- betalar -svenskarna- 2019/riksbanken- anpassar -sig-till-den-digitala- varlden/forstarkt -beredskap- inom -
finanssektorn/totalforsvaret -aterupptas/  samt att delta i en totalförsvarsövning under 2020, 
https://www.riksbank.se/sv/betalningar --kontanter/sa- betalar -svenskarna/sa- betalar-svenskarna- 2019/riksbanken-
anpassar -sig-till-den-digitala- varlden/forstarkt -beredskap- inom -finanssektorn/riksbanken- deltar -i-totalforsvarsovning-
2020/ . 
138 Se betänkandet, s. 1598.  
139 Se punkt 3.1.4 i yttrande CON/2020/2.  
140 Se, för ett liknande resonemang, EU -domstolens dom av den 1 oktober 2015, Bara m.fl., C -201/14, EU:C:2015:658, 
punkt 22, och dom av den 16 juni 2015, Gauweiler m.fl., C -62/14, EU:C:2015:400, punkt 100.  
ECB -PUBLIC  
30 utöver centralbanksuppgifterna, är det nödvändigt att i varje enskilt fall bedöma om den uppgift 
som ska utföras av en nationell centralbank är en centralbanksuppgift eller en statlig uppgift, dvs. 
en uppgift s om faller inom medlemsstaternas ansvarsområde. Det behövs med andra ord 
lämpliga skyddsmekanismer för att säkerställa att syftet med förbudet mot monetär finansiering, 
dvs. att medlemsstaterna ska iaktta en sund budgetpolitik, inte kringgås141. 
10.3.4  I syfte att s äkerställa att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter enligt fördraget har sådana 
skyddsmekanismer godkänts av ECB -rådet, som ett led i ECB -rådets handlingsutrymme vid 
utövandet av sin uppgift i enlighet med artikel 271 d i fördraget och artikel 35.6 i ECBS- stadgan; 
dessa skyddsmekanismer omfattar ett antal  kriterier som anger vad som kan anses falla under 
offentliga sektorns åtagande enligt artikel 1.1b ii i förordning (EG) nr 3603/93 eller med andra ord, 
vad som utgör en statlig uppgift . Dessa kriterier är som följer142: 
För det första: centralbanksuppgifter avser  framför allt uppgifter som har tilldelats ECB och de 
nationella centralbankerna enligt  fördraget och ECBS -stadgan. Dessa uppgifter definieras 
huvudsakligen i artikel 127.2, 127.5 och 127.6 och artikel 128.1 i fördraget samt i artiklarna 22 
och 25.1 i ECSB -stadgan.  
För det andra: eftersom nationella centralbanker enligt artikel 14.4 i ECBS -stadgan tillåts utföra 
”andra uppgifter” är det inte i sig uteslutet med nya uppgifter, dvs. sådana uppgifter som inte är 
relaterade till de uppgifter som har tilldelats ECB och de nationella centralbankerna genom 
fördraget och ECBS -stadgan. Om de nya uppgi fter som utförs av en nationell centralbank är 
otypiska uppgifter för en nationell centralbank eller uppenbart utförs för statens eller för andra 
offentliga organs räkning alternativt uteslutande i statens eller andra offentliga organs intresse, 
ska de doc k anses utgöra statliga uppgifter.  
För det tredje: ett viktigt kriterium för att en ny uppgift ska anses vara otypisk för en nationell 
centralbank eller uppenbart utföras för statens eller för andra offentliga organs räkning eller 
uteslutande i statens ell er andra offentliga organs intresse är hur denna uppgift påverkar den 
nationella centralbankens institutionella, finansiella och personliga oberoende.  
I detta syfte bör särskilt följande kriterier beaktas:  
1)  Om utförandet av den nya uppgiften leder till intressekonflikter i förhållande till befintliga 
centralbanksuppgifter och dessa konflikter inte hanteras på ett adekvat sätt samt den nya 
uppgiften inte kompletterar de uppgifterna på ett tydligt sätt. Om det uppstår en 
intressekonflikt mellan befintliga och nya uppgifter bör det finnas tillräckliga 
skyddsmekanismer för att begränsa denna konflikt. Komplementariteten mellan en ny 
uppgift och de befintliga centralbanksuppgifterna ska inte tolkas extensivt, så att det 
genererar en oändlig kedja av underordnade uppgifter. Komplementariteten bör bedömas i 
förhållande till hur dessa uppgifter finansieras.  
2)  Om utförandet av den nya uppgiften är oproportionerligt  betungande sett till den nationella 
centralbankens finansiella eller organisatoriska kapacitet, för utsatt att man inte tillför nya 
                                                 
141 Se  punkt  3.1.5 i ECB:s yttrande CON/2020/2.  
142 Se punkt  3.1.6 i ECB:s ytt rande CON/2020/2.  
ECB -PUBLIC  
31 finansiella resurser, och kan inverka negativt på kapaciteten att korrekt utföra befintliga 
centralbanksuppgifter.  
3)  Om utförandet av den nya uppgiften passar in i den nationella centralbankens 
institutionella struktur mot  bakgrund av överväganden om centralbankens oberoende och 
ansvarighet.  
4)  Om utförandet av den nya uppgiften medför betydande finansiella risker.  
5)  Om utförandet av den nya uppgiften utsätter ledamöter i den nationella centralbankens 
beslutande organ för oproportionerliga politiska risker som även kan påverka deras 
personliga oberoende och framför allt fullgörandet av den ämbetstid som fastställs i artikel 
14.2 i ECBS -stadgan.  
10.3.5  På grundval av ovanstående kriterier bedöms i följande punkter  om Riksbankens nya uppgift är i 
linje med förbudet mot monetär finansiering.  
Uppgifter relaterade till de uppgifter som ECB och de nationella centralbankerna tilldelats enligt 
fördraget och ECBS -stadgan 
ECB förstår att krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster är nära kopplad till centralbanksuppgifterna att ge ut sedlar enligt artikel 128.1 i 
fördraget samt att främja väl fungerande betalningssystem enligt artikel 127.2 fjärde strecksatsen 
i fördraget. Riksbankens krisberedsk apsuppgift i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster är därför kopplad till de uppgifter som tilldelats ECB och de nationella 
centralbankerna enligt fördraget och ECBS -stadgan.  
Uppgifter som är otypiska för en nationell centralbank  
Eftersom krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster är nära kopplad till de centralbanksuppgifter som beskrivits ovan, anses den 
inte vara en otypisk uppgift för en nationell centralbank.  
Uppgifter som uppenbart  utförs för statens räkning eller i statens exklusiva intresse 
Eftersom utförandet av Riksbankens krisberedskapsuppgift i fråga om kontanthantering och 
elektroniska betalningstjänster är nära kopplat till dess centralbanksuppgifter, kan 
krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska betalningstjänster inte 
anses bli utförd för statens räkning eller i statens exklusiva intresse.  
I vilken omfattning som utförandet av den nya uppgiften medför intressekonflikter i förhål lande till 
befintliga centralbanksuppgifter  
Utförandet av krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster skulle sannolikt inte medföra några intressekonflikter i förhållande till 
Riksbankens befintliga centralbanksuppgifter. Denna uppgift skulle snarare kunna ses som ett 
komplement till vissa av de ssa uppgifter . 
I vilken omfattning som utförandet av den nya uppgiften inte står i proportion till Riksbankens 
finansiella eller organisatoriska kapacitet  
ECB -PUBLIC  
32 Som ECB tidigare har konstaterat143 förutsätter principen om finansiellt oberoende att 
medlemsstaterna inte får försätta sina nationella centralbanker i en situation där dessa inte har 
tillräckliga finansiella resurser för att utföra både sina ECBS -relaterade uppgifter och s ina 
nationella uppgifter, sett i ett operativt och finansiellt perspektiv. När nya uppgifter tilldelas 
nationella centralbanker ska dessutom varje nationell centralbank ha tillräckliga finansiella och 
personella resurser för att säkerställa att dessa uppgi fter kan utföras utan att detta inverkar på 
den nationella centralbankens finansiella eller operativa kapacitet att utföra sina ECBS -uppgifter. 
För att säkerställa att Riksbankens kapacitet att utföra sina ECBS -relaterade uppgifter inte 
försämras måste Rik sbanken därför vara i en sådan situation att den kan använda de resurser 
som krävs för att utföra sina uppgifter enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank. Enligt 
kommittén144 får Riksbankens utökade beredskapsansvar avseende betalningar vid kris och kr ig, 
dvs. krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska betalningstjänster, 
följande konsekvenser för den samlade offentliga sektorns finanser: uppskattningsvis 15 –20 
årsarbetskrafter (vilket motsvarar en kostnadsökning på cirka 19– 25 miljoner kronor per år) från 
och med 2023. Detta betyder att betydligt mer resurser behövs inom detta område på några års 
sikt. Det föreslås att dessa uppskattningar utvärderas av Riksbanken.  
I vilken omfattning som utförandet av den nya uppgiften passar in i Riksbankens institutionella 
struktur mot bakgrund av överväganden om centralbankens oberoende och ansvarighet  
ECB anser att det är osannolikt att krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och 
elektroniska betalningstjänster skulle stå i stri d med Riksbankens institutionella struktur eftersom 
Riksbanken redan är ansvarig för att ge ut sedlar samt att främja väl fungerande 
betalningssystem, vilket har en nära koppling till krisberedskapsuppgiften.  
I vilken omfattning som utförandet av uppgifter  medför betydande finansiella risker  
ECB tolkar det som att de allmänna principerna om statens skadeståndsansvar gäller för 
Riksbanken, som är en myndighet under riksdagen. Enligt skadeståndslaget ska i detta 
hänseende staten eller en kommun ersätta145 1) per sonskada, sakskada eller ren 
förmögenhetsskada, som vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning146 i 
verksamhet för vars fullgörande staten eller kommunen svarar, och, 2) ren förmögenhetsskada 
som vållas av att en myndighet genom fel eller förs ummelse lämnar felaktiga upplysningar eller 
råd, om det med hänsyn till omständigheterna finns särskilda skäl147, 3) personskada, sakskada, 
ren förmögenhetsskada och annan skada än som avses under 2) ovan om skadan uppkommit till 
följd av att den skadelidand es rättigheter enligt den europeiska konventionen angående skydd för 
de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, har överträtts från statens eller 
                                                 
143 Se t.ex. punkt 4.6 i yttrande CON/2018/21.  
144 Se avsnitt 38.4.3 och s. 1745 i betänkandet.  
145 Se skadeståndslagen 1972:207, 3 kap. 2– 4 §§. 
146 Dvs. beslut och åtgärder som uttrycker samhällets befogenhet att besluta över sina medborgares rättigheter och 
skyldigheter eller på annat sätt bevilja förmåner som endast en myndighet kan bevilja.  
147 I enlighet med 3 kap. 3 § i skadeståndslagen ska upplysningarnas eller rådens art, sambandet mellan 
upplysningarna och råden och den berörda myndighetens  verksamhetsområde och omständigheterna när de 
lämnades beaktas när de särskilda omständigheterna fastställs .  
ECB -PUBLIC  
33 kommunens sida, och 4) annan immateriell skada som orsakas av sådan kränkning. Det är i varje 
enskilt ärende den berörda myndigheten som ska ersätta den skada myndigheten har orsakat148. 
ECB:s tolkning är således att Riksbanken kommer att bära betydande finansiella risker i så måtto 
att Riksbanken har ett skadeståndsansvar för utförandet av samtliga sina uppgifter, inbegripet i 
detta specifika sammanhang, krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och 
elektroniska betalningstjänster.  
I vilken omfattning som utförandet av den nya uppgiften utsätter ledamöter i Riksbankens 
beslutande organ för  oproportionerliga politiska risker och påverkar deras personliga oberoende  
ECB anser inte att krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster skulle utsätta ledamöter i Riksbankens beslutande organ för oproportioner liga 
politiska risker eller att den kan påverka deras personliga oberoende.  
Slutsats  
ECB anser att krisberedskapsuppgiften i fråga om kontanthantering och elektroniska 
betalningstjänster är en centralbanksuppgift med tanke på kopplingen till ECBS -uppgifter na att ge 
ut sedlar samt att främja väl fungerande betalningssystem. Det faktum att 
krisberedskapsuppgiften finansieras av Riksbankenstrider inte mot förbudet mot monetär 
finansiering enligt artikel 123 i fördraget.  
 
11. Specifika kommentarer till  förslag et till lag om Sveriges Riksbank: bestämmelser om 
internationell verksamhet  
11.1 Syfte med bestämmelserna om internationell verksamhet i förslaget till lag om Sveriges Riksbank  
11.1.1  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank klargörs att Riksbanken får verka som förbindelseorgan i 
förhållande till internationella finansorgan som Sverige är medlem i. Riksbanken får ge kredit till 
internationella finansorgan som Sverige är medlem i och sluta avtal med sådana organ om 
långsiktiga internationella låneåtaganden, om rik sdagen har godkänt detta149. 
11.1.2  Riksbanken ska säkerställa att regeringen fortlöpande är informerad om förhållanden av 
betydelse för det internationella samarbete som Riksbanken deltar i. I fråga om principiellt viktiga 
ställningstaganden i internationella samm anhang som har samband med en annan myndighets 
verksamhet ska Riksbanken samråda med myndigheten i fråga. Riksbanken ska i sitt 
internationella arbete ta sin utgångspunkt från uttalanden som regeringen eller riksdagen har 
gjort i fråga om övergripande svensk inriktning150. Eftersom uttalanden om Sveriges övergripande 
inriktning är avsedda att beröra samhället i stort och inte utgör instruktioner till en enskild 
myndighet eller berör en viss förhandling eller en specifik internationell organisation, är avsikten 
med denna uppgift för Riksbankens del att Riksbanken på ett övergripande plan ska arbeta i 
samma riktning som staten i övrigt.151. Om Riksbanken väljer att driva en ståndpunkt som inte 
                                                 
148 Förordning (1975:1345) med instruktion för Justitiekanslern, 2 a §. 
149 Se 6 kap. 1 och 2 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
150 Se 6 kap. 11– 13 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
151 Se avsnitt 26.9.5 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
34 ligger i linje med den övergripande svenska inriktningen bör Riksbanken inför finansutskottet 
kunna förklara vilka omständigheter som har föranlett denna ståndpunkt152. 
11.1.3  Vad gäller finansiering av Internationella valutafondens (IMF) verksamhet anges i förslaget till lag 
om Sveriges Riksbank att153 Riksbanken får vara finansiell motpart till I MF. Riksbanken får av 
egna medel tillskjuta insatskapital i I MF, om riksdagen har godkänt detta. Riksbanken får förvärva 
de särskilda dragningsrätter som tillkommer genom deltagande i I MF. Det åligger Riksbanken att 
fullgöra de skyldigheter som  följer av Sveriges deltagande i detta system. Riksbanken får ge 
krediter till eller delta i annan finansiering av I MF:s verksamhet, om finansieringen har godkänts 
av riksdagen. I fråga om finansiering av I MF:s verksamhet riktad mot låginkomstländer, gäller 
dock att Riksbanken får ge krediter till eller delta i annan finansiering när regeringen har lämnat 
besked om att riksdagen har godkänt detta. Denna bestämmelse är ny eftersom det i nuläget är 
Riksbanken som gör en framställning till riksdagen om att del ta, både vad gäller IMF:s 
finansiering till låginkomstländer och annan finansiering. Enligt kommittén ska svenska 
ställningstaganden i IMF även i fortsättningen tas fram i samarbete mellan regeringen och 
Riksbanken. Men eftersom det är Sverige som land som  är medlem i IMF är det därför enligt 
kommitténs bedömning ytterst regeringen som bestämmer vilken ståndpunkt  Sverige bör inta , 
såvida det inte handlar om penningpolitik eller andra ECBS -relaterade frågor154. 
11.1.4  I samband med att Riksbanken överför medel till I MF när den tillskjuter kapital från sina egna 
medel till I MF eller ger krediter eller deltar i annan finansiering av I MF ska Riksbanken låna 
motsvarande belopp hos Riksgälden. Riksbanken ska betala ersättning till Riksgälden 
motsvarande den ränta som Riksbanken erhåller från I MF. Kapitalbelopp som Riksbanken får 
tillbaka från I MF ska Riksbanken återföra till Riksgälden.155. 
11.2 Specifika kommentarer  
11.2.1   De uppgifter som utförs av Riksbanken måste vara i linje med förbudet mot monetär finansiering 
i enlighet med arti kel 123 i fördraget. Som ECB tidigare har konstaterat är nationell lagstiftning 
som föreskriver att en nationell centralbank ska finansiera en medlemsstats finansiella åtaganden 
till internationella finansiella institutioner (andra än IMF, enligt vad som f ramgår av förordning 
(EG) nr 3603/93) oförenlig med förbudet mot monetär finansiering156. Som EMI tidigare har 
konstaterat var den svenska regeringens övertagande av allt ansvar som följer av Sveriges 
medlemskap i Internationella banken för återuppbyggnad oc h utveckling (Världsbanken) 
nödvändigt för att säkerställa att Riksbankens stadga var förenlig med förbudet mot att 
centralbanker finansierar den offentliga sektorns åtaganden gentemot tredje man i enlighet med 
artikel  1.1 b ii i förordning (EG) nr 3603/93157. Mot denna bakgrund föreslås ett klargörande om 
att Riksbanken endast får ge kredit till internationella finansorgan som Sverige är medlem i samt 
                                                 
152 Se avsnitt 26.9.5 i betänkandet.  
153 Se 6 kap. 3– 8 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
154 Se avsnitt 27.9.2 i betänkandet.  
155 Se 6 kap. 7 och 8 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
156 Se konvergensrapporten, maj 2018.  
157 Se punkt 4 i yttrande CON/1995/8.  
ECB -PUBLIC  
35 sluta avtal om långsiktiga internationella låneåtaganden i den mån detta är förenligt med förbudet 
mot monet är finansiering enligt artikel 123 i fördraget.  
11.2.2  Vad gäller Riksbankens finansiering av Sveriges åtaganden gentemot IMF utgör detta ett 
undantag från förbudet mot monetär finansiering enligt förordning (EG) nr  3603/934. Av artikel 7 i 
rådets förordning (EG)  nr 3603/93 framgår tydligt att de nationella centralbankernas finansiering 
av den offentliga sektorns åtaganden gentemot IMF inte ska anses vara en kredit enligt artikel 
123 i fördraget. I skäl 14 i förordning (EG) nr 3603/93 klargörs motivet med detta undantag: det är 
lämpligt att tillåta centralbankernas finansiering av den offentliga sektorns åtaganden gentemot 
IMF eftersom denna finansiering ”resulterar i fordringar på utlandet som har karaktär av reserver 
eller liknande tillgångar”. Undantaget i artik el 7 i förordning (EG) nr  3603/93 måste tolkas i 
enlighet med detta motiv. IMF-relaterad finansiering som inte resulterar i sådana fordringar som 
har karaktär av reserver eller liknande tillgångar i den mening som avses i skäl 14 i förordning 
(EU) nr 3603/ 93 utgör därför en form av monetär finansiering som är förbjuden enligt artikel  123.1 
i fördraget158. Reservtillgångar har för detta ändamål definierats som externa tillgångar som är 
lättillgängliga och kontrolleras av monetära myndigheter i syfte att tillgodose betalningsbalansens 
finansieringsbehov, ingripa på valutamarknaderna för att styra växelkursen samt för andra 
relaterade ändamål, såsom att upprätthålla förtroendet för valutan och ekonomin eller utgöra en 
bas för lån i utlandet. Enligt denna definiti on ska reservtillgångar vara tillgångar i utländsk valuta 
och ska, utöver omyntat guld, vara fordringar på utländska aktörer159. Mot denna bakgrund 
rekommenderar ECB  att det klargörs  att Riksbankens finansiering av Sveriges åtagande i 
förhållande till IMF förutsätter efterlevnad av förbudet mot monetär finansiering enligt artikel 123 i 
fördraget.  
11.2.3  Vad gäller Riksbankens åtagande att i sitt internationella arbete ta sin utgångspunkt från 
uttalanden som regeringen eller riksdagen har gjort i fråga om övergripande svensk inriktning, 
såsom beskrivs i punkt 11.1.2 ovan, understryker ECB att en nationell centralbank i enlighet med 
artikel 130 i fördraget inte får begränsas i fråga om sin förmåga att utföra sina ECBS -relaterade 
uppgifter på ett oberoende sätt. Riksbankens åtagande enligt ovan medför en risk att riksdagen 
påverkar Riksbanken på ett sätt som inte är förenligt med artikel 130 i fördraget. ECB föreslås 
därför att detta åtagande fastställs i förslaget till lag om Sveriges Riksbank på ett sådant s ätt att 
det inte påverkar Riksbankens oberoende enligt fördraget.  
 
12. Specifika kommentarer till f örslag et till lag om Sveriges Riksbank: övriga bestämmelser 
om uppgiftsskyldighet, statistik och tillhandahållande av referensvärden  
12.1 Syfte med bestämmelserna om uppgiftsskyldighet, statistik och tillhandahållande av 
referensvärden i förslaget till lag om Sveriges Riksbank  
12.1.1  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank160 fastställs att finansiella företag som driver verksamhet i 
                                                 
158 Se punkterna 2.1 och 2.2 i yttrande CON/2016/21.  
159 Se punkt 3.2 i yttrande CON/2017/4 (med hänvisning till International Monetary Fund, Balance of Payments and 
International Investment Position Manual  (sjätte utgåvan, 2009), s. 111– 118).  
160 Se 7 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank. Se även avsnitt 36.1.2 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
36 Sverige, på begäran av Riksbanken, ska läm na de uppgifter som är nödvändiga för att den ska 
kunna utföra sina uppgifter enligt denna lag. Detta innebär att gruppen av företag som är skyldiga 
att rapportera uppgifter till Riksbanken har utökats något jämfört med nuvarande bestämmelser i 
syfte att R iksbanken ska kunna utföra samtliga sina uppgifter enligt förslaget till lag om Sveriges 
Riksbank.  
12.1.2  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank161 anges att Riksbanken är ansvarig för att framställa och 
offentliggöra betalningsbalansstatistik, statistik över ut landsställningen och statistik över 
finansmarknaderna. En uttrycklig bestämmelse införs i fråga om Riksbankens rätt att producera 
och sprida statistik som behövs för samarbetet inom ECBS, Banken för internationell 
betalningsutjämning (BIS), Internationella valutafonden eller andra internationella organisationer.  
12.1.3  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank 162 anges att Riksbanken får tillhandahålla och 
offentliggöra sådana referensräntor och andra referensvärden som avses i Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) 2016/1011163. 
12.2 Specifika kommentarer  
12.2.1  Referensräntor är viktiga för finansmarknadernas funktion och för den penningpolitiska 
transmissionsmekanismen164. ECB förstår att STIBOR (Stockholm Interbank Offered Rate) hittills 
har tillhandahållits av de svenska STIBOR -bankerna samt att Financial Benchmarks Sweden AB, 
ett svenskt dotterbolag till Svenska Bankf öreningen, administrerar STIBOR, medan Nasdaq 
Stockholm AB ansvarar för att publicera STIBOR varje handelsdag kl. 11.00. ECB konstaterar att 
det gemensamma ramverket för att säkerställa korrekthet och objektivitet för de index som 
används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal enligt förordning (EU) 
2016/1011 inte är tillämpligt på centralbankerna165 eftersom de redan följer de principer, 
standarder och förfaranden som säkerställer att de bedriver sin verksamhet objektivt och utan  
påverkan166. Om Riksbanken enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank skulle besluta att 
tillhandahålla och offentliggöra referensräntor och andra referensvärden, har Riksbanken således 
full handlingsfrihet att ta fram en metod för att fastställa det ny a referensvärdet i syfte att 
säkerställa att det är korrekt, objektivt och tillförlitligt. När centralbanker tillhandahåller 
referensvärden är det deras ansvar att fastställa lämpliga interna förfaranden för att säkerställa 
dessa referensvärdens korrekthet , objektivitet, tillförlitlighet och oberoende, med beaktande av 
internationell bästa praxis när så är relevant och lämpligt167. 
12.2.2  Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank tilldelas Riksbanken inte några nya arbetsuppgifter 
vad gäller att tillhandahålla och offentliggöra referensräntor och andra referensvärden. ECB tolkar 
                                                 
161 Se 7 kap. 5 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank. Se även avsnitt 36.1.3 i betänkandet.  
162 Se 7 kap. 6 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank. Se även avsnitt 36.3 i betänkandet.  
163 Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som 
referensvärden för finansiell a instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om 
ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (EUT L 171, 29.6.2016, s.  1). 
164 Se skäl 1 i riktlinje (EU) 2019/1265 om den korta eur oräntan (€STR)  (ECB/2019/19) (EUT L 199, 26.7.2019, s. 8) . 
165 Artikel 2.2 a i förordning (EU) 2016/1011.  
166 Skäl 14 i förordning (EU) 2016/1011.  
167 Se punkt 3.4 i yttrande CON/2019/18; Board of the International Organization of Securities Commissions (OICU -
IOSCO), Principles for Financial Benchmarks  (juli 2013), finns på www.iosco.org . 
ECB -PUBLIC  
37 det som att Riksbanken enligt räntelagen168 var sjätte månad ska offentliggöra en referensränta, 
som används för att beräkna dröjsmålsräntan. Förslaget till lag om Sveriges Riksbank innehåller 
endast en öppning för möjligheten att Riksbanken även kan tillhandahålla och offentliggöra 
referensräntor och andra referensvärden enligt förordning (EU) 2016/1011 På grundval av detta 
tolkar ECB det som att Riksbankens möjlighet att tillhandahålla och offentliggöra referensräntor 
och andra referensvärden enligt förordning (EU) 2016/1011 inte skulle medföra at t Riksbanken 
tilldelas någon ny uppgift. I detta fall är det därför inte aktuellt att bedöma om de nya uppgifterna 
som en nationell centralbank beaktar följer förbudet mot monetär finansiering.  
 
13. Kommentarer till förslag et till lag om Sveriges Riksbank: bestämmelser om Riksbankens 
budget, redovisning och  eget kapital  
13.1 Syfte med bestämmelserna om Riksbankens budget, redovisning och eget kapital i förslaget till 
lag om Sveriges Riksbank  
13.1.1  Bestämmelserna om Riksbankens budget, redovisning och eget kapital i förslaget till lag om 
Sveriges Riksbank tillämpas från och med räkenskapsåret 2023169. 
13.1.2  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att direktionen varje år före utgången av december 
månad ska besluta en budget för Riksbankens verksamhet under det följande räkenskapsåret. 
Direktionen ska lämna budgeten till finansutskottet, Riksrevisionen och fullmäktige för 
kännedom170. 
13.1.3  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges vidare att Riksbanken är bokföringsskyldig och 
skyldig att upprätta en årsredovisning för varje räkenskapsår. Detta ska göras enligt god 
redovisningssed. I samband med detta ska Riksbanken följa Europeiska centralbankens riktlinje 
(EU) 2016/2249 (ECB/2016/34)171, i den utsträckning den kan tillämpas på Riksbanken,  samt  
motivera beslut om avsteg172. 
13.1.4  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges även att  Riksbanken får göra finansiella 
avsättningar  i skälig utsträckning i enlighet med riktlinje (EU) 2016/2249 (ECB/2016/34)173. 
Kommittén konstaterar att  för att inte riskera att syftet med en lagfäst vinstdispositionsregel  
urholkas , skulle man kunna tänka sig en ordning där samtliga eller vissa finansiella avsättningar  
summeras med det egna kapitalet och årets resultat och definieras som det utdelningsgrundande 
kapitalet174. På så sätt skulle ett scenario kunna undvikas i vilket Riksbanken avsätter medel så 
att det egna kapitalet hålls under målsatt nivå och på så vis förhindrar att utdelning av vinstmedel 
                                                 
168 Räntelag (1975:635).  
169 Se 13 kap. 8 § 7 i förslaget till lag om Sveriges Riksbank. Det bör i detta sammanha noteras att Riksbankens 
årsredovisningsregler hänvisar till riktlinje (EU) 2016/2249  (ECB/2016/34). Se Årsredovisning för Sveriges Riksbank 
2018, s. 70.  
170 Se 8 kap. 1 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank 
171  Riktlinje (EU) 2016/2249 av den 3 november 2016 om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering 
inom Europeiska centralbankssystemet (ECB/2016/34) (OJ L, 347, 20.12.2016, s. 3).  
172 Se 8 kap. 2 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
173 Se 8 kap. 10 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
174  Se punkt 29.6.5 i betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
38 sker. Att räkna in finansiella avsättningar i det utdelningsgrundande kapitalet skulle dock enligt 
kommittén riskera att förta syftet med själva avsättningarna och göra vinstdispositionsregeln mer 
svårbegriplig. Så länge som de riktlinjer som Riksbanken tillämpar för finansi ella avsättningar är 
tydliga och transparenta torde enligt kommittén risken för en urholkning av den föreslagna 
vinstdispositionsregeln vara låg.  
13.1.5  Årsredovisningen ska omfatta en resultaträkning, en balansräkning och en förvaltningsberättelse. 
Fullmäktige beslutar om resultaträkningen och balansräkningen. Förvaltningsberättelsen 
upprättas av direktionen. Den ska innehålla en redogörelse för den förda penningpolitiken samt 
för Riksbankens övriga verksamhet. I årsredovisningen ska direktionen göra en bedömning  av 
om den interna styrningen och kontrollen vid Riksbanken är betryggande.175. 
13.1.6  I lagen om Sveriges Riksbank 176 fastställs att Riksbanken ska ha en grundfond som uppgår till 
ettusen miljoner kronor, en reservfond som uppgår till 500 miljoner kronor samt en 
dispositionsfond.177 Riksbanksfullmäktige ska varje år lämna förslag till disposition av 
Riksbankens vinst till riksdagen och Riksrevisionen. Riksbankens resultaträkning och 
balansräkning fastställs av riksdagen, som också beslutar över hur bankens vinst ska 
disponeras178. 
13.1.7  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att Riksbankens eget kapital ska bestå av en 
grundfond, en reservfond och balanserade vinstmedel. Medel på sådana värderegleringskonton 
som avses i riktlinje (EU) 2016/2249 (ECB/2016/34) ingår inte i det egna kapitalet. Riksbankens 
eget kapital ska uppgå till 60 miljarder kronor när förslaget till lag om  Sveriges Riksbank träder i 
kraft (nedan kallad den målsatta nivån). Riksdagen kan dock besluta om en högre målsatt nivå. 
Det belopp som motsvarar två tredjedelar av den målsatta nivån är grundnivån för det egna 
kapitalet. Den målsatta nivån ska varje år justeras i enlighet med den förändring av 
konsumentprisindex som Statistiska centralbyrån publicerar (nedan kallad KPI-justeringen). Om 
förändringen är mindre än noll ska ingen omräkning ske (dvs. i händelse av deflation)179. 
13.1.8  Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank kommer  det vid utgången av räkenskapsåret 2023 
att finnas 40 miljarder kronor i grundfonden och noll kronor i reservfonden. Den andel av 
Riksbankens eget kapital som överstiger 40 miljarder kronor vid den tidpunkten ska ingå i 
balanserade vinstmedel. Om Riksbankens eget kapital för räkenskapsåret 2023 överstiger den 
målsatta nivån om 60 miljarder kronor, ska överskjutande belopp ingå i balanserade vins tmedel.  
13.1.9  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att om Riksbankens resultaträkning uppvisar vinst 
                                                 
175 Se 8 kap. 4 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
176 Se 10 kap. 1 § i lagen om Sveriges Riksbank.  
177 Riksbankens balansräkning innehåller även en resultatutjämningsfond under posten ”reserver”. Se Årsredovisning 
för Sveriges Riksbank 2019, s. 94.  
178 Riksbanksfullmäktige har utarbetat riktlinjer om hur Riksbankens vinst ska disponeras. Där fastställs att Riksbanken 
ska betala 80 procent av sin vinst till statskassan (efter justering för växelkurs - och guldvärderingseffekter och 
baserat på ett femårsgenomsnitt) och resterande 20 procent läggs till Riksbankens eget kapital. Se Riksbankens 
framställning till riksdagen, Riksbanksfullmäktiges förslag till vinstdisposition 2016, s.  4, och Riksbankens 
årsredovisning 2016, finns på www.riksbank.se . Men eftersom dessa riktlinjer inte är rättsligt bindande finns det inga 
lagstadgade bestämmelser som begränsar hur stor del av vinsten som får betalas ut.  
179 Se 8 kap. 6– 9 §§ och 13 kap. 8 och 9  §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
39 ska avsättning göras till reservfonden. Avsättningen ska högst uppgå till ett belopp som 
motsvarar förändringen av grundnivån för det egna kapitalet, justerat enligt KPI -justeringen. 
Resterande vinstmedel ska överföras till balanserade vinstmedel. Om Riksbankens eget kapital 
efter genomförd avsättning till reservfonden och överföring till balanserade vinstmedel överstiger 
sin målsatta nivå (60 miljarder  kronor, med eventuell KPI -justering), ska överskjutande 
vinstmedel delas ut till staten. När reservfonden uppgår till mer än 5 miljarder kronor ska 
Riksbanken föra över dessa medel till grundfonden180. 
13.1.10  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges vidare att om Riksbankens resultaträkning 
uppvisar förlust ska denna i första hand täckas av balanserade vinstmedel, därefter av 
reservfonden och i sista hand av grundfonden. Om balanserade vinstmedel efter det att 
förlusttäckning har skett är större än noll, får  från balanserade vinstmedel till reservfonden 
överföras ett belopp som högst motsvarar förändringen av grundnivån för det egna kapitalet, med 
KPI-justering. Om grundfonden har tagits i anspråk för att täcka förluster, ska kommande års 
vinster i första hand användas till att återställa grundfonden till den nivå som den uppgick till 
innan förlust uppstod. Överskjutande medel får överföras till reservfonden till dess att det egna 
kapitalet uppgår till den omräknade grundnivån (40 miljarder kronor, med eventuell KPI -
justering)181. 
13.1.11  Som fastställs i lag en om Sveriges Riksbank ska Riksbanksfullmäktige varje år lämna förslag till 
disposition av Riksbankens vinst till riksdagen och Riksrevisionen, och Riksbankens 
resultaträkning och balansräkning fastställs av riksdagen, som också beslutar över hur bankens 
vinst ska disponeras182. I förslaget till lag om Sveriges Riksbank fastslås att fullmäktige efter 
godkännande från direktionen får besluta om utdelning från balanserade vinstmedel, sedan 
vinsten utdelats enligt ovan. Fullmäktige ska även besluta om årets resul taträkning. Riksdagen 
ska besluta att antingen godkänna eller upphäva fullmäktiges beslut i fråga om resultaträkning, 
balansräkning och årets resultat. Detta innebär att fullmäktiges beslut inte blir slutgiltigt förrän det 
har fastställts av riksdagen. Bes lutet kan emellertid bara upphävas om de aktuella beloppen inte 
är beräknade på ett sätt som överensstämmer med gällande rätt. Om beslutet upphävs, fattar  
fullmäktige på nytt beslut. Utdelning till statens budget ska ske senast en vecka efter riksdagens 
beslut183. 
13.1.12  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att om Riksbankens redovisade egna kapital 
understiger en tredjedel av sin målsatta nivå (dvs. under 20 miljarder kronor, med eventuell KPI -
justering), ska Riksbanken göra en framställning till riksdagen om återställning av det egna 
kapitalet, såvida inte orealiserade vinster på balansräkningen motiverar att återställning inte sker 
eller sker till en lägre nivå. Om det krävs för att säkerställa Riksbankens förmåga till långsiktig 
självfinansiering, får begäran omfatta ett högre belopp, dock högst det belopp som gör att det 
                                                 
180 Se 8 kap. 11 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
181 Se 8 kap. 12 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
182 Se 10 kap. 3 och 4 §§ i lagen om Sveriges Riksbank.  
183 Se 8 kap. 4, 11 och 14 §§ och 1 2 kap. 9 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
40 egna kapitalet efter återställningen uppgår till sin målsatta nivå184. Generellt sett gäller att om det 
i Riksbankens verksamhet uppkommer anledning att väcka en fråga om författningsändring eller 
någon annan åtgärd från statens sida, får Riksbanken göra en framställning i ämnet till 
riksdagen185. 
13.2 Allmänna kommentarer  
13.2.1  ECB har i ECB:s konvergensrapporter upprepade gånger påpekat  att Sverige måste anpassa 
lagstiftningen som styr Riksbanken för att uppfylla fördragets krav avseende finansiellt oberoende 
och vinstutdelning186. Vidare har  ECB, och dessförinnan EMI, lämnat flera yttranden avseende 
frågor om Riksbankens finansiella oberoende som svar på finansdepartementets och riksdagens 
samråd187. 
13.2.2  En nationell centralbanks oberoende ställning, som krävs enligt artikel 130 i fördraget och artikel 
7 i ECBS -stadgan, skulle äventyras om den nationella centralbanken inte självständigt kunde 
förfoga över tillräckliga finansiella resurser för att fullgöra si tt uppdrag. dvs. att utföra de ECBS -
relaterade uppgifter som krävs enligt fördraget och ECBS -stadgan. Principen om finansiellt 
oberoende innebär också att en nationell centralbank måste ha tillräckliga medel för att utföra inte 
bara sina ECBS -relaterade uppgifter utan också sina egna nationella uppgifter, som att finansiera 
sin förvaltning och den egna verksamheten. En medlemsstat får därför inte försätta sin nationella 
centralbank i en situation där den inte har tillräckliga finansiella resurser och otillr äckligt eget 
nettokapital för att utföra sina uppgifter. Av samtliga dessa skäl implicerar finansiellt oberoende 
att en nationell centralbank alltid måste vara tillräckligt kapitaliserad. Finansiellt oberoende 
förutsätter att en nationell centralbank vid utförandet av sina uppgifter kan göra en oberoende 
bedömning av aktuella risker samt är behörig att besluta om vilka försiktighetsåtgärder som 
behöver vidtas. En nationell centralbank är bäst lämpad att göra dessa bedömningar och behöver 
ha de verktyg som k rävs för att bedöma relevanta omständigheter och ställa prognoser188. 
13.2.3  ECB noterar särskilt att Riksbanken omfattas av ett antal finansiella risker, bland annat den 
relativt sett stora banksektorn i Sverige, Riksbankens betydande innehav i statsobligationer t ill låg 
ränta och den väntade nedgången i Riksbankens seignorage- intäkter till följd av bland annat den 
minskande sedelanvändningen i Sverige. Vad gäller den relativt sett stora svenska banksektorn 
uppgick det svenska banksystemets totala balansomslutning i januari 2020 till 14 724 miljarder 
kronor189, vilket är ungefär tre gånger Sveriges BNP190. Sveriges stora, gränsöverskridande 
banksektor har omfattande valutaåtaganden191. Detta medför betydande risker för den finansiella 
                                                 
184 Se 8 kap. 13 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
185 Se 11 kap. 27 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
186 Se t.ex. konvergensrapport, Maj 2018, s.  203 och punkt 2.2 i yttrande CON/2017/ 17. 
187 Se yttrandena CON/2005/54, CON/2008/34, CON/2013/53 och CON/2017/17 samt EMI:s yttrande CON/1997/26.  
188 Se konvergensrapport maj 2018, s.  27; punkt  2.2 i yttrande CON/2009/53, punkt 2.4.2 i yttrande CON/2009/83, 
punkt 3.3 i yttrande CON/2014/24, punkt  2.2 i yttrande CON/2014/27, punkt 3.1.1 i yttrande CON/2014/56 och punkt 
2.3 i yttrande CON/2017/17.  
189 Se Statistiska centralbyråns finansmarknadsstatistik, januari 2020.  
190 Se Statistiska centralbyrån, https://www.scb.se/hitta -statistik/statistik- efter-
amne/nationalrakenskaper/nationalrakenskaper/nationalrakenskaper -kvartals -och-arsberakningar/ . 
191 Se Sveriges Riksbank, Finansiell stabilitetsrapport 2019:2, 
 
ECB -PUBLIC  
41 stabiliteten både i Sverige och potentiellt i andra nordiska och baltiska länder där svenska 
bankgrupper har en omfattande marknadsnärvaro. Ur ett finansiellt stabilitetsperspektiv vore det 
därför tillrådligt att noggrant överväga Riksbankens löpande och exceptionella utgiftsbehov med 
beaktande av Riksbankens uppgifter, inbegripet Riksbankens uppgifter i de fall då det föreligger 
synnerliga skäl att i likviditetsstödjande syfte på särskilda villkor bevilja kredit eller lämna garanti 
till sådana bankinstitut och svenska företag som står under t illsyn av Finansinspektionen. Det är 
därför helt avgörande att säkerställa att Riksbanken har tillräckligt med kapital och valutareserver 
för att genomföra sina funktioner, och att den förblir i en sådan position att den kan säkra 
existensen av nödvändiga finansiella buffertar, för att bevara en lämplig nivå av egna medel och 
reserver192. 
13.3 Specifika kommentarer  
Storlek en på Riksbankens egna  kapital  
13.3.1  Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank 193 förvaltar Riksbanken själv sina tillgångar och 
intäkter från verksamheten. Det finns inte heller någon särskild anslagspost för Riksbanken i 
statsbudgeten. Kostnaderna för Riksbankens verksamhet täcks i  stället genom de egna 
intäkterna, t.ex. genom avkast ningen Riksbanken får genom att investera det kapital som den 
tilldelats. Det är därför viktigt att Riksbankens eget kapital kan ge tillräcklig avkastning för att 
täcka kostnader och upplupna förluster i dess  verksamhet.  
13.3.2  ECB konstaterar att det finns ett l agstadgat tak för den målsatta nivån av kapital som Riksbanken 
får inneha. Vid utförandet av sina uppgifter bör de nationella centralbankerna göra en bedömning 
av aktuella risker och ha befogenhet att besluta om vilka försiktighetsåtgärder som ska vidtas. De 
nationella centralbankerna bör följaktligen ges kapacitet att skydda realvärdet på sitt kapital och 
sina tillgångar genom att kunna välja att självständigt upprätta adekvata finansiella buffertar.194  
13.3.3  Om Riksbankens eget kapital överstiger 60 miljarder kr onor vid utgången av räkenskapsåret 
2023, ska alltså detta överskjutande belopp enligt ECB:s tolkning i  stället ingå i balanserade 
vinstmedel och stå kvar under denna post, förutsatt att det inte behövs för förlusttäckning längre 
fram, eller att fullmäktig e, efter direktionens godkännande, beslutar på annat sätt.195 
Disposition av Riksbankens vinst  
13.3.4  Detaljerade lagbestämmelser om vinstdisposition är ett steg i rätt riktning eftersom sådana 
bestämmelser inte bara leder till öppenhet och förutsägbarhet kring hantering av vinst och 
tidpunkt för betalningar till statskassan, utan även är rättsligt bindande för regering och riksdag.  
ECB välkomnar att vinst endast får överföras till statskassan efter det att tidigare års eventuella 
förluster har täckts och tillräckli ga finansiella avsättningar gjorts för att värdeskydda den 
                                                                                                                                                             
https://www.riksbank.se/globalassets/media/rapporter/fsr/svenska/2019/191120/finansiell -stabilitetsrapport -
2019_2.pdf , s. 15 –16. 
192 Se punkterna 2.3 och 2.4 i yttrande CON/2017/17.  
193 Se 1 kap. 2 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
194  Se punkt 3.1.9 i yttrande CON/2018/23 och punkt 3.1 i yttrande CON/2013/96.  
195 Se 13 kap. 8 § 9 och 8  kap. 14  § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank och s. 1709– 1710 och avsnitt 29.6.5 i 
betänkandet.  
ECB -PUBLIC  
42 nationella centralbankens kapital och tillgångar.  
13.3.5   ECB har upprepade gånger påpekat196 att de nuvarande bestämmelserna om riksdagens 
godkännande av dispositionen av Riksbankens vinst är oförenliga med kravet på centralbanks -
oberoende enligt fördraget och ECBS -stadgan. Mot denna bakgrund konstaterar ECB att 
riksdagens formella roll vad gäller att fastställa Riksbankens resultaträkning och balansräkning 
och besluta om vinstdisposition har reducerats betydligt i förslaget till lag om Sveriges Riksbank. 
Framför allt gäller att fullmäktiges beslut om resultaträkning, balansräkning och årets resul tat 
endast får upphävas om de aktuella beloppen inte är beräknade på ett sätt som överensstämmer 
med gällande rätt. ECB anser att eftersom detta i så fall torde framgå av Riksrevisionens 
revisionsrapport är det osannolikt att riksdagen skulle åsidosätta fullmäktiges beslut om årets 
resultaträkning och balansräkning. Att riksdagen skulle få en mer omfattande roll i detta 
sammanhang vore oförenligt med kravet om centralbankens oberoende enligt fördraget och 
ECBS- stadgan.  
Finansiella avsättningar  
13.3.6   När det gäll er finansiella avsättningar eller buffertar måste de nationella centralbankerna ha 
frihet att självständigt göra avsättningar för att skydda realvärdet av kapital och tillgångar. 
Medlemsstaterna får inte hindra de nationella centralbankerna från att bygga upp sådana 
reserver som krävs för att en medlem av ECBS ska kunna fullgöra sina uppgifter197. I detta 
avseende välkomnar ECB att Riksbanken enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank får göra 
finansiella avsättningar i skälig utsträckning i enlighet med ECB:s riktlinje  (EU) 2016/2249 
(ECB/2016/34) , där det i artikel 8 fastställs att en nationell centralbank får göra avsättningar för 
finansiella risker i sin balansräkning. Med utgångspunkt i en motiverad skattning av den 
nationella centralbankens riskexponering ska den nationella centralbanken besluta om hur stora 
avsättningar som ska göras och hur dessa ska användas. ECB konstaterar samtidigt att 
operativa risker inte omfattas av dessa bestämmelser.  
13.3.7  ECB tolkar det som att kommittén kan tänkas avse (se punk t 13.1.4) att Riksbanken inte får 
använda sig av finansiella avsättningar för att kringgå ramverket för målsatt nivå och vinstdelning 
till staten , även om risken för att detta ska ske är låg så länge som Riksbanken tillämpar tydliga 
riktlinjer för  finansiella avsättningar . Detta skulle i sin tur kunna tolkas som att det gäller  kravet att  
Riksbank en får göra finansiella avsättningar ”i skälig utsträckning”  i enlighet med riktlinje (EU) 
2016/2249 (ECB/2016/34). Eftersom riktlinje (EU) 2016/2249 (ECB/ 2016/34) innehåller ett krav  
om att finansiella avsättningar ska vara tydligt motiverade198, kan kravet ”i skälig utsträckning” 
anses överflödigt , även med tanke på proportionalit etsprinc ipen som anges i förslaget till lag om  
Sveriges Riksbank199. 
 
                                                 
196 Se t.ex. konvergensrapport 2018, s.  203. 
197 Se konvergensrapport 2018, s.  28; punkt 3.3 i yttrande CON/2009/26, punkt 3.2 i yt trande CON/2009/53 och punkt 
2.1 i yttrande CON/2012/69.  
198  Se artikel 8 riktlinje 2016/2249 (ECB/2016/34).  
199 Se 1 kap.5 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
43 Framställning om återkapitalisering av Riksbanken  
13.3.8  ECB har ett antal särskilda farhågor i fråga om de bestämmelser i förslaget till lag om Sveriges 
Riksbank som rör Riksbankens framställningar om återkapitalisering efter förluster.  
13.3.9  ECB tolkar det som att enligt lagen om Sveriges Riksbank 200 och riksdagsordningen201 har 
Riksbanken obegränsad rätt  att göra framställningar till riksdag eller regering om en återställning 
av Riksbankens kapital. ECB förstår det som att förslaget till lag om Sveriges Riksbank inte ska 
tolkas som att Riksbanken endast har rätt att göra en framställning till riksdagen om återställning 
av det egna kapitalet upp till det belopp som krävs för att säkerställa grundnivån förutsatt att 
Riksbankens eget kapital har fallit under en viss nivå (dvs. när det egna kapitalet understiger den 
inledande nivån på 20 miljarder kronor, med eventuell KPI -justering). I detta hänseende tolkar 
ECB det som att Riksbanken skulle kunna göra en framställning till riksdag eller regering om det i 
Riksbankens verks amhet uppkommer anledning att väcka en fråga om författningsändring eller 
någon annan åtgärd från statens sida, vilket innebär att Riksbanken när som helst kan begära en 
återkapitalisering, även om det redovisade egenkapitalet utgör mer än en tredjedel av den 
målsatta nivån. För att undvika missförstånd skulle ECB dock välkomna att det infördes en 
uttrycklig hänvisning till Riksbankens möjlighet att göra en framställning om återställning av sitt 
kapital, i överensstämmelse med Riksbankens nuvarande generell a rätt göra en sådan 
framställning till riksdag eller regering. En viktig del av Riksbankens finansiella oberoende är att 
Riksbanken förfogar över tillräckliga medel för att kunna utföra sina uppgifter, inbegripet ECBS -
relaterade och nationella uppgifter.  
13.3.10  Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank åläggs inte staten någon skyldighet att tillhandahålla 
kapital efter det att Riksbanken har gjort en framställning om återställning av det egna kapitalet  
och det anges  inte heller någon särskild tidsram för när staten ska ha svarat på Riksbankens 
framställning202. 
13.3.11  Slutligen anser kommittén att Riksbanken i sin framställning om återkapitalisering ska ta hänsyn 
till om det finns omfattande medel på värderegleringskontona och bedöma om ett mindre 
kapitaltillskott är  tillräckligt för att det egna kapitalet ska återgå till sin grundnivå203. ECB 
konstaterar att medel på värderegleringskonton enligt riktlinje (EU) 2016/2249 (ECB/2016/34) inte 
ingår i Riksbankens eget kapital enligt förslaget till lag om Sveriges  riksbank , vilket skulle kunna 
leda till p roblem i fråga om konsekvens. Belopp på värderegleringskonton kan dessutom vara 
volatila, och förefaller därför vara olämpliga att beakta när Riksbankens långfristiga 
finansieringskapacitet ska bedömas.  
13.3.12  Mot denna bakgrund framhåller ECB återigen betydelsen av att Riksbankens finansiella 
oberoende värnas. Riksbanken får inte försättas i en situation där den har otillräckliga finansiella 
resurser och bristfälliga nettotillgångar för att utföra sina uppgifter204. 
                                                 
200 Se 4 kap. 1 § i lagen om Sveriges Riksbank.  
201 Se 9 kap. 17 § i riksdagsordningen, 2014.  
202 Se punkt 3.3.6 i yttrande CON/2007/14.  
203 Se betänkandet, s. 1274.  
204 Se punkt 3.3.7 i yttrande CON/2007/14.  
ECB -PUBLIC  
44  
14. Specifika komment arer till f örslag et till lag om Sveriges Riksbank: bestämmelser om 
organisation och ledning  
14.1 Syfte med bestämmelserna om Riksbankens organisation och ledning i förslaget till lag om 
Sveriges Riksbank  
14.1.1  Enligt gällande bestämmelser i regeringsformen har Riksbanken elva fullmäktige som utses av 
riksdagen. Riksbanken leds av en direktion, som utses av fullmäktige. Fullmäktige får skilja 
ledamot i direktionen från anställning endast om ledamoten inte längre uppfyller de krav som 
ställs för att han eller hon ska kunna utföra sina uppgifter eller om han eller hon har gjort sig 
skyldig till allvarlig försummelse205. Enligt förslaget till lag om Sveriges Riksbank förutsätter ett 
beslut om att skilja en ledamot i direktionen från anställningen att minst åtta av full mäktiges 
ledamöter är ense om beslutet. Fullmäktige ska följa direktionens arbete och Riksbankens 
verksamhet i övrigt. Fullmäktige ska hålla finansutskottet underrättat om frågor av större 
betydelse. Fullmäktige ska regelbundet och på finansutskottets begäran redovisa sina 
iakttagelser till utskottet. Fullmäktiges revisionsfunktion ska granska direktionens arbete206. 
14.1.2  Utöver att utse ledamöter i direktionen ska fullmäktige enligt förslaget till lag om Sveriges 
Riksbank beslut a om följande : 1) utse centralbanks chefen bland ledamöterna i direktionen, 
2) bestämma i vilken inbördes ordning de vice riksbankscheferna ska tjänstgöra i 
riksbankschefens ställe, om han eller hon har avgått på egen begäran, har skiljts från 
anställningen eller är oförmögen att delta på gr und av sjukdom eller något annat jämförligt 
förhållande, 3)  besluta om lön och andra anställningsvillkor för ledamöter i direktionen, 4)  ge 
godkännande till att en tidigare ledamot i direktionen inom ett år efter det att anställningen har 
upphört blir ledamot i styrelsen för en bank eller får annat uppdrag som gör honom eller henne 
olämplig som direktionsledamot, 5)  besluta om Riksbankens resultaträkning och balansräkning, 
6) efter godkännande från direktionen, besluta om utdelning från balanserade vinstmedel, 
7) besluta om motiv på de sedlar och mynt som Riksbanken ger ut och 8)  lämna remissyttranden 
inom sitt ansvarsområde 207. 
14.1.3  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att direktionen består av fem ledamöter som utses 
av fullmäktige för en tid av fem eller sex år. Jämfört med lagen om Sveriges Riksbank innebär 
detta att antalet ledamöter sänks från sex till fem, men direktionen kan bestå av fem eller sex 
ledamöter fram till och med den 31 december 2028. En ledamot får utses på nytt vid högst ett 
tillfälle, men denna begränsning tillämpas endast på beslut efter den 31 december 2022. Den 
som tidigare har varit vice riksbankschef får dock utses till riksbankschef för en eller två 
mandatperioder. Ordföranden i direktionen ska samtidigt vara riksbankschef. Ö vriga ledamöter är 
vice riksbankschefer. Vid rekryteringen ska fullmäktige säkerställa att ledamöterna i direktionen 
tillsammans har lämplig kompetens och skicklighet inom alla delar av Riksbankens verksamhet. 
                                                 
205 Se 9 kap. 13 § fjärde stycket regeringsformen.  
206 Se 11 kap. 6 § och 7 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
207 Se 9 kap. 13 § tredje och fjärde stycket regeringsformen; 8 kap. 4 § andra stycket och 14 § och 11 kap. 8– 10 §§, 
11 § andra stycket och 14– 18 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
45 Kravprofilen ska i fråga om riksbankschefen inbegripa ett krav på god ledarskapsförmåga. En 
ledamot i direktionen får inte vara ledamot av riksdagen, statsråd, anställd i Regeringskansliet, 
anställd centralt av ett politiskt parti, ledamot eller suppleant i styrelsen för en bank eller annat 
företag so m står under Finansinspektionens tillsyn eller inneha annan anställning eller annat 
uppdrag som gör hen olämplig att vara direktionsledamot. En ledamot får inte heller vara i 
konkurs eller underkastad näringsförbud208. 
14.1.4  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att direktionen ansvarar för verksamheten och ska 
se till att den drivs effektivt och enligt gällande rätt och de förpliktelser som följer av Sveriges 
medlemskap i EU, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att Rik sbanken 
hushållar väl med statens medel. Andra ärenden än de som ska avgöras av direktionen får 
avgöras av riksbankschefen eller, om inte direktionen bestämt något annat, av den som 
riksbankschefen bestämmer209. 
14.1.5  Ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige har rätt att närvara vid direktionens 
sammanträden med yttranderätt men utan förslagsrätt eller rösträtt210. 
14.1.6  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att ledamöter i direktionen inte får begära eller ta 
emot instruktioner när de fullgör uppgifter som  rör de ansvarsområden som avses i 9 kap. 13 § 
första stycket regeringsformen. Dessa uppgifter omfattar följande:  att 1)  utforma och genomföra 
penningpolitiken, 2)  genomföra valutainterventioner, 3)  inneha och förvalta valutareserven, 
4) inom ramen för sam arbetet inom ECBS främja väl fungerande betalningssystem och 5)  samla 
in den statistik som behövs för samarbetet inom ECBS211. 
14.1.7  Förslaget till lag om Sveriges Riksbank innehåller bestämmelser om att ledamöterna i fullmäktige 
och direktionen till riksdagen skr iftligen ska anmäla sina aktuella innehav av finansiella instrument 
och/eller andra investeringar (t.ex. affärsfastigheter) samt finansiella intressen (t.ex. löne-  eller 
pensionsförmåner) som tillsammans har ett marknadsvärde på minst 500 000 kronor samt 
krediter och andra skulder som tillsammans överstiger 500 000 kronor. Riksbanken kan även 
kräva att vissa anställda och uppdragstagare skriftligen ska anmäla sitt aktuella innehav av 
finansiella instrument212. 
14.1.8  I förslaget till lag om Sveriges Riksbank anges att talan mot fullmäktiges beslut om att skilja en 
ledamot i direktionen från anställningen ska ske inom två månader från delgivning av beslutet.  
Väcks inte talan inom denna tid har parten förlorat sin talan. Vidare anges att Riksbanken får föra 
talan vid E U-domstolen samt att övriga ledamöter än riksbankschefen får väcka talan i Högsta 
domstolen. Högsta domstolen får förklara ett beslut om skiljande från anställning ogiltigt213. 
14.2 Specifika kommentarer  
Direktionens roll  
                                                 
208 Se 11 kap. 12, 14 –15 och 17 §§ och 13 kap. 8 § 5 och 6 i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
209 Se 11 kap. 19 och 20 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
210 Se 11 kap. 21 § andra stycket i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
211 Se 9 kap. 13 § första stycket regeringsformen och 11 kap. 26 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
212 Se 11 kap. 31 –34 §§ i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
213 Se 13 kap. 5 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
ECB -PUBLIC  
46 14.2.1  ECB konstaterar att ledamöter i direktionen inte får begära eller ta emot instruktioner från någon 
när de fullgör uppgifter som rör Riksbankens ansvar enligt regeringsformen i fråga om 
penningpolitik, valutainterventioner, valutareserv, väl fungerande beta lningssystem inom ramen 
för samarbetet inom ECBS och insamling av de statistiska uppgifter som behövs för samarbetet 
inom ECBS214. Som påpekats ( punkterna 3.2.1 och 3.2.4 ovan) föreslår ECB att Riksbankens 
ansvar enligt de föreslagna ändringarna i regerings formen, närmare bestämt att Riksbanken inte 
får begära eller ta emot instruktioner, anpassas till det koncept för centralbanksuppgifter som 
fastställs i fördraget.  .Inom ramen för Eurosystemet anses tillhandahållandet av likviditet , med 
undantag för  akut likviditetsstöd, höra till de grundläggande uppgifterna att  genomföra 
penningpolitiken och främja väl fungerande betalningssystem , och omfattas av förbudet för 
nationella centralbanker att begära eller ta emot instruktioner. På samma sätt gäller inom ramen  
för ECBS att Riksbankens befogenheter i fråga om betalningssystem , övervakning av finansiella 
infrastrukturer och utveckling av betalningsmarknaden anses höra till den grundläggande 
uppgiften att främja väl fungerande betalningssystem och den relaterade u ppgiften att säkerställa 
effektiva och sunda clearing-  och avvecklingssystem , och omfattas därmed av skyddet av 
centralbanksoberoende enligt artikel  130 i fördraget  och artikel 7 i ECBS -stadgan. 
14.2.2  ECB välkomnar att direktionens ledamöter utses för en tid av fem eller sex år. Detta är i linje med 
artikel 14.2 första stycket i ECBS -stadgan, där det fastställs att det i stadgarna för de nationella 
centralbankerna särskilt ska föreskrivas att ämbetstiden för chefen för en nationell centralbank 
ska vara minst fem år. Tillämpningen av samma regler om anställningstrygghet och grunder för 
avsättning som gäller för centralbankscheferna kommer även att skydda det personliga 
oberoendet för övriga ledamöter av de nationella centralbankernas beslutande organ som deltar i 
utförandet av ECBS -relaterade uppgifter215.  
14.2.3  Vad gäller talan mot fullmäktiges beslut om att skilja en ledamot i direktionen från anställningen 
fastställs i artikel 14.2 andra stycket i ECBS -stadgan att ett beslut om avsättning av en 
centralbankschef får över klagas till EU -domstolen av den berörda centralbankschefen eller ECB -
rådet på den grunden att fördragen eller någon rättsregel om dess tillämpning har överträtts. En 
sådan talan ska väckas inom två månader från det att beslutet offentliggjordes eller delgavs den 
som vill väcka talan eller, i annat fall, från den dag då den senare fick kännedom om beslutet. 
Såsom näm nts ovan i punkt  14.2.2 kommer tillämpningen av samma regler om 
anställningstrygghet och grunder för avsättning som gäller för centralbankscheferna även att 
skydda det personliga oberoendet för övriga ledamöter av de nationella centralbankernas 
beslutande organ som deltar i utförandet av ECBS -relaterade uppgifter . Mot denna bakgrund 
välkomnar ECB att andra ledamöter i direktionen än centralbankschefen får väcka talan vid 
Högsta domstolen avseende beslut om att skilja dem från anställning. Det skulle behöva 
klargöras att talan som väcks avseende skiljande från anställning för en centralbankschef eller en 
                                                 
214 Se 9 kap. 13 § första stycket regeringsformen; 11 kap. 26 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
215 Se punkt 2.2 i yttrande CON/2019/24, punkt 2.2 i yttrande CON/2019/19, punkt 7 i yttrande CON/2004/35, punkt 8 i 
yttrande CON/2005/26, punkt 2.6 i yttrande CON/2006/32, punkt 3.7 i yttrande CON/2006/44 och punkt 2.3 i yttrande 
CON/2007/6.  
ECB -PUBLIC  
47 ledamot i direktionen ska sk e inom två månader från det datum då beslutet offentliggjordes eller 
delgavs, vilket inte nödvändigtvis behöver överensstämma med den tidpunkt då beslutet om 
skiljande från anställning utfärdades. Det bör även klargöras att fördraget inte innehåller någon 
sådan bestämmelse om att Riksbanken ska väcka talan.  
Fullmäktiges roll  
14.2.4  Då en nationell centralbank eller någon medlem av deras beslutande organ utövar de 
befogenheter och fullgör de uppgifter och skyldigheter som har tilldelats dem genom fördraget 
och ECBS -stadgan ska de enligt artikel 130 i fördraget varken begära eller ta emot instruktioner 
från bland annat medlemsstaternas regeringar ”eller från något annat organ”, vilket inbegriper ett 
lagstadgat organ som tillsynsnämnden. ECB tolkar det som att Riksban ksdirektionen är exklusivt 
ansvarig för utförandet av ECBS -relaterade uppgifter216 och därför uppfyller kraven för att vara ett 
beslutande organ för Riksbanken i den mening som avses i artikel 130 i fördraget. ECB 
konstaterar att ledamöter i direktionen inte får begära eller ta emot instruktioner från någon när 
de fullgör uppgifter som rör Riksbankens ansvar enligt de föreslagna ändringarna av 
regeringsformen i fråga om penningpolitik, valutainterventioner, valutareserv, väl fungerande 
betalningssystem inom r amen för samarbetet inom ECBS och insamling av den statistik som 
behövs för samarbetet inom ECBS217. Riksbankens ansvar enligt de föreslagna ändringarna i 
regeringsformen, närmare bestämt att Riksbanken ska fatta beslut och inte får begära eller ta 
emot inst ruktioner, bör anpassas till det koncept för centralbanksuppgifter som fastställs i 
fördraget. Som nämnts ovan anses i nom ramen för Eurosystemet tillhandahållandet av likviditet, 
med undantag för akut likviditetsstöd, höra till de grundläggande uppgifterna  att genomföra 
penningpolitiken och främja väl fungerande betalningssystem, och omfattas av förbudet för 
nationella centralbanker att begära eller ta emot instruktioner. På samma sätt gäller inom ramen 
för ECBS att Riksbankens befogenheter i fråga om betal ningssystem , övervakning av finansiella 
infrastrukturer och utveckling av betalningsmarknaden anses höra till den grundläggande 
uppgiften att främja väl fungerande betalningssystem och den relaterade uppgiften att säkerställa 
effektiva och sunda clearing-  och avvecklingssystem, och omfattas därmed av skyddet av 
centralbanksoberoende enligt artikel  130 i fördraget  och artikel 7 i ECBS -stadgan. Förutsatt att 
denna punkt klargörs tolkar ECB det som att fullmäktige varken skulle ingripa i utförandet av 
ECBS- relaterade uppgifter eller i beslut rörande dessa uppgifter och därför inte skulle anses 
utgöra ett beslutande organ i den mening som avses i artikel 130 i fördraget och artikel 7 i ECBS -
stadgan. Med beaktande av såväl fullmäktiges struktur, dvs. en grundläggande del av 
Riksbanken, som dess uppgifter, får fullmäktige inte försöka påverka direktionen i dess egenskap 
som Riksbankens beslutande organ med ansvar för utförandet av Riksbankens ECBS -relaterade 
uppgifter218. 
14.2.5  Vad gäller fullmäktiges behörighet att godkänna Riksbankens resultat - och balansräkning har 
ECB noterat att årsredovisningen bör antas av den nationella centralbankens beslutande organ,  
                                                 
216 Se 11 kap. 19 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
217 Se 9 kap. 13 § första stycket regeringsformen; 11 kap. 26 § i förslaget till lag om Sveriges Riksbank.  
218 Se punkt 6 i yttrande CON/2002/16, punkt 2.3 i yttrande CON/2019/12 och punkt 2.1 i yttrande CON/2020/7.  
ECB -PUBLIC  
48 biträdda av oavhängiga revisorer, och får i efterhand godkännas av utomstående parter (t.ex. 
regering eller parlament)219. Detta krav skulle uppfyllas i materiellt hänseende genom ett 
arrangemang där direktionen överlämnar resultaträkning och balansräkning till fullmäktige för 
godkännande220. För att på ett rättvisande sätt återspegla direktionens exklusiva ansvar för 
utförandet av Riksbankens ECBS -relaterade uppgifter kan det därför rekommenderas  att det 
klargörs att fullmäktige godkänner Riksbankens balansräkning och resultaträkning på 
direktionens förslag.  
14.2.6  Vad gäller fullmäktiges behörighet att efter godkännande från direktionen besluta om utdelning 
från balanserade vinstmedel, bör beslut om vinstdisposition fattas av den nationella 
centralbankens beslutande organ på yrkesmässiga grunder och inte vara föremål för 
bestämmanderätt för utomstående parter, såvida det inte finns någon uttrycklig 
skyddsbestämmelse om att detta inte ska påverka de finansiella resurser som krävs för att den 
nationella centralbanken s ka kunna fullgöra sina ECBS -relaterade uppgifter och sina nationella 
uppgifter221. Detta krav är uppfyllt eftersom utdelningen från balanserade vinstmedel godkänns 
först av direktionen, som ju som tidigare konstaterats är exklusivt ansvarig för utförandet av  
Riksbankens ECBS -relaterade uppgifter.  
 
Detta yttrande kommer att offentliggöras på ECB:s webbplats.  
 
 
Utfärdat i Frankfurt am Main den 20  april 2020.  
 
[Namnteckning]  
 
Christine LAGARDE  
ECB:s ordförande  
                                                 
219 Se konvergensrapport maj 2018, s. 27.  
220 Se punkt 2.7 i yttrande CON/2019/12 och punkt 2.5 i yttrande CON/2020/7.  
221 Se konvergensrapport maj 2018, s.  27. Se även punkt 2.6 i yttrande CON/2019/12 och punkt 2.6 i yttrande 
CON/2020/7.