EUROPEISKA KOMMISSIONEN 
Bryssel den 7.12.2011 
SEK(2011) 1463 slutlig 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN 
Följedokument till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om inrättande av ett instrument för stöd inför anslutningen 
{KOM(2011) 838 slutlig} 
{SEK(2011) 1462 slutlig}  
 
SV 2   SV 1. PROBLEMFORMULERING  
Enligt artikel 49 i fördraget om Europeiska  unionen får varje europeisk stat som 
respekterar de av EU:s värder ingar som avses i artikel 2 i fö rdraget och som förbinder sig 
att främja dem ansöka om att bli medlem av unionen. Grunden till att fortsätta med utvidgningen av EU bekräftades i rådets  slutsatser av den 14 december 2010: 
”Utvidgningen stärker freden demokratin  och stabiliteten i Europa, tjänar EU:s 
strategiska intressen och hjälper EU att bättre uppnå sina po litiska mål på viktiga 
områden som är avgörande för ekono misk återhämtning och hållbar tillväxt” .  
För närvarande förhandlar EU med eller ha r associeringsavtal med fem kandidatländer
1 
och fyra potentiella kandidater2. Före 2014 torde minst ett kandidatland bli medlemsstat, 
och vissa potentiella kandidater kan bli ka ndidatländer. Med undantag av Island ligger 
den socioekonomiska utvecklingsnivån i utvidgningsländerna generellt en bra bit under genomsnittet för EU. Det finns behov av betydande investeringar för att harmonisera ländernas lagstiftning och inst itutioner till EU-sta ndarder, så att de klarar konkurrensen 
på den inre marknaden och kan axla de skyl digheter ett medlemskap innebär. Dessutom 
behöver politisk stabilitet, demokrati och resp ekt för de mänskliga rättigheterna och god 
samhällsstyrning – som alla är  grundläggande värderingar fö r EU – fortfarande stärkas. 
Svaga offentliga institutioner, svag förvaltnin gskapacitet och brister när det gäller nivån 
på utvecklingen av de mänsk liga resurserna gör det svårar e att effektivt och hållbart 
tillhandahålla EU-stöd.  
Utvidgningsländerna kan inte ensamma stå för kostnaden för alla reformer och 
investeringar som krävs för EU-anslutning. Det ligger i lika hög grad i EU:s eget intresse 
att dessa länder får effektivt och ändamålsenligt stöd till förberedelserna inför ett eventuellt medlemskap. Varje lands behov oc h ”väg mot anslutning” kan skilja sig 
påtagligt, och därför är universalstrategin för tillhandahållande av stöd enligt det nuvarande föranslutningsinstrumentet inte de n mest effektiva lösningen, eftersom ingen 
hänsyn tas till varje lands egna reformprioriteringar. För att öka effektiviteten behöver 
dessutom EU-stödets strategiska och resultatorie nterade karaktär förstärkas ytterligare.  
2. S
UBSIDIARITETSANALYS  
Utvidgningspolitiken är en del av de yttre åtgärderna och bidrar till att uppfylla de 
gemensamma målen avseende globala utmaninga r, globala insatser och globalt ledarskap.  
Den successiva utvidgningen av EU är till sin natur en gemensam uppgift  som bara kan 
genomföras på EU-nivå. Endast medlem sstaterna i samverka n kan besluta om 
anslutningsansökningar från nya kandidater.  Det föranslutningsstöd som tillhandahålls 
genom EU:s budget är utformat för att hjäl pa kandidatländer/pote ntiella kandidater 
förbereda sig inför ett framtida medlemskap: instrumentet för föranslutningsstöd är uppbyggt så att länderna kan göra en ”testkörning”  före anslutningen av de skyldigheter 
                                                
 
1 Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Island, Montenegro och Turkiet 
2 Albanien, Bosnien och Hercegovina, Serbien samt Kosovo enligt FN:s säkerhetsråds resolution 
1244/99. 
 
SV 3   SV medlemskapet medför. Inga andra multilaterala eller bilaterala instru ment kan erbjuda en 
så omfattande verktygslåda , och endast EU kan definiera vilken typ av stöd som behövs 
när förberedelser görs för att införa EU:s regelverk. 
Under de senaste åren har EU:s medlemsstater  minskat nivån på sitt bilaterala stöd till 
kandidatländer och potentiella ka ndidater, som ett erkännande av  att samordnade åtgärder 
på EU-nivå är effektivare. Under samma pe riod har ungefär hälften av det sammanlagda 
ekonomiska stödet från EU till utvidgning sländerna kommit från EU-budgeten. 
Multilaterala givarorgan isationer har i stort sett fasat ut sitt stöd, och de som finns kvar 
har nu anpassat sina program till EU:s prioriteringar. 
3. SYFTET MED EU: S INITIATIV  
Det nya instrumentet ska även i fortsättningen bidra till det allmänna målet att stödja 
kandidatländer och potentiella kandidater med deras förberedelser inför ett EU-
medlemskap och bistå med den progressi va anpassningen av deras nationella 
system/ekonomier till Europeiska unionens standarder och politik, i enlighet med 
ländernas specifika behov och anpassat till deras egen utvidgningsagenda.  
När det gäller resultat och verkningar som ska uppnås ska det nya instrumentet ha 
följande särskilda politiska  mål: 
– Stödja politiska reformer som krävs för att uppfylla anslutningskriterierna. 
– Stödja ekonomisk, social och territor iell utveckling och reform med målet att 
uppnå en hållbar och smart tillväxt för alla.  
– Öka de stödmottagande ländernas fö rmåga att axla de skyldigheter ett 
medlemskap medför. 
– Regional integration och territoriellt samarbete. 
När det gäller hur det nya instrumentet ska fungera för att de särskilda politiska målen 
ska uppnås ska länderna dessutom st räva efter att uppnå följande metodologiska 
(”förordningsspecifika”)  mål: 
– Ytterligare stärka kopplingen mellan ekonomiskt stöd oc h utvidgningens politiska 
agenda, vilket gör stödet mer strategiskt .  
– Ytterligare öka stödets effektivitet och ändamålsenlighet och sträva efter mer 
konkreta och hållbara resultat och verkningar .  
– Tillåta ökad flexibilitet  för hur instrumentet fungerar och stöden tilldelas, samtidigt 
som mottagarländernas ägarskap och re dovisningsskyldighet behålls för varje 
politikområde.  
– Locka ytterligare medel från andra givare eller den privata sektorn genom att använda 
innovativa finansieringsinstrument . 
– Fortsätta förenkla  och minska den administrati va börda som är kopplad till 
förvaltningen av ekonomiskt bistånd. 
 
SV 4   SV 4. ALTERNATIV  
Med tanke på de problem som identifierats och för att uppnå de särskilda politiska målen 
och de metodologiska målen har kommissionen övervägt fö ljande alternativ för det 
framtida instrumentet för föranslutningsstöd:  
Alternativ 1 - ”Ingen förändring” : de nuvarande beståndsdelarn a i strukturen och dess 
inriktning behålls.  
Alternativ 2 – ”Ändra den befintliga förordningen” , med följande alternativ: 
– Underalternativ 2.1 - ”Minska tillämpningsområdet och behåll 
genomförandemekanismerna” , med inriktning på de rättsliga och institutionella 
förändringar som krävs för att anslutningskr iterierna ska uppfyllas, utan att några 
betydande medel satsas på samfinansiering av offentliga investeringar för socioekonomisk utveckling.  
– Underalternativ 2.2 - ”Behåll beståndsdelarna i strukt uren och sätt mer fokus på 
investeringar ” för att öka den socioekonomiska verkan i de stödmottagande länderna 
och snabba på deras förberedelser för att själva förvalta strukturfonderna, 
sammanhållningsfonden och lands bygdsutvecklingsfonderna.  
– Underalternativ 2.3 : ” Behåll tillämpningsomr ådet och justera 
genomförandemekanismerna ”, så att både efterlevna d, anslutningskriterierna och 
stöd till socioekonomisk utveckling omfatta s. Dessutom skulle aspekter av det 
nuvarande instrumentet för föranslutni ngsstöd och genomförandemetoderna ändras.  
Alternativ 3 : ”Utforma ett nytt instrument”. Detta alternativ analyserades inte i detalj.  
5. K
ONSEKVENSBEDÖMNING  
De olika alternativens ekonomiska konsekvenser  bedömdes efter sann olikheten för att 
alternativet skulle i) förd röja eller snabba på utvidgni ngen och därmed utvidgningens 
positiva ekonomiska verkan på den inre marknaden, ii) bibehålla eller minska kostnaderna för EU och medlemsstaterna när det gäller säkerhetsåtgärder och risker, 
gränskontroller och olaglig migration, iii) be gränsa eller förbättra möjligheterna till bättre 
ekonomisk integration, t.ex. genom  förbättrad integration i de t transeuropeisk a nätverket, 
iv) inverka positivt eller negativt på givarnas och investerarnas förtroende för de stödmottagande länderna.  
De olika alternativens sociala konsekvenser  bedömdes i form av alternativets sannolika 
inverkan på fattigdom och social utes tängning i utvidgningsländerna kopplat till 
framstegen mot en EU-anslutning och skapande t av förutsättningar för bättre ekonomiska 
resultat samt till politiska åtgärder som s kulle kunna inverka på dessa områden. Även 
sannolika effekter övervägdes i form av risker  för att rättigheter som har med rättvisa och 
rättsstatsprincipen att göra, skulle kunna äv entyras i de stödmottagande länderna som en 
följd av fördröjningar och risker  i samband med anslutningen.  
Alternativens miljökonsekvenser  bedömdes som sannolikheten för att miljökostnaderna 
skulle öka om utvidgningen fördröjdes eller äventyrades, eftersom lägre miljöstandarder används för att skapa konkurrensfördelar i mottagarländerna och/eller fördröja 
 
SV 5   SV genomförandet av dyra investeringar som beh övs för anpassningen till EU:s regelverk 
inom miljöområdet. 
Att minska instrumentets tillämpningsomr åde och behålla genomförandemekanismerna 
(alternativ 2.1 ) bedömdes ha större negativ verk an än scenariot utan förändring 
(baslinjen) när det gäller att minska ut vecklingsklyftan mellan de stödmottagande 
länderna och EU, vilket skulle betyda att utvidgningen med tillhörande positiva 
ekonomiska effekter fördröjs. Å andra sidan sk ulle detta alternativ vara effektivt genom 
att bidra till de politiska reformer som krävs för anslutningen. Jämfört med detta 
alternativ och alternativet ”Ingen förändr ing” förväntades fler positiva konsekvenser 
tillkomma genom de övriga tv å alternativen, dvs. antingen att behålla beståndsdelarna i 
strukturen och sätta mer fokus på investeringar ( alternativ 2.2 ) eller behålla 
tillämpningsområdet och ändra genomförandemekanismerna ( alternativ 2.3 ), men med 
olika tonvikt på de enskilda aspekterna. De förbättrade metoderna för utbetalning av stöd 
som anges i alternativ 2.3, som ökar fokus, samstämmighet, effektivitet, ändamålsenlighet, hävstångsverkan och st ödets effekt i kombination med den ökade 
tonvikten på reform av den offentliga fö rvaltningen som stödjer hållbarare resultat 
bedömdes ha en generellt mer positiv verkan än den som följer av ökade investeringar i 
socioekonomisk utveckling enligt alternativ 2.2.  
6. J
ÄMFÖRELSE AV ALTERNATIVEN  
Följande tabell ger en jämförelse mellan de polit iska alternativen avs eende hur de skulle 
påverka underliggande drivkrafter bakom de  problem som de är tänkta att lösa: 
Negativ eller mycket negativ verkan: - eller -- 
Neutral verkan: 0 
Positiv eller mycket positiv verkan: + eller ++ 
 
Effekt på underliggande drivkraft 
bakom problemet Alternativ 1 
(ingen 
förändring) Alternativ 2.
1 
(minskat 
tillämpnings-
område) Alternativ 2.2 
(inriktning på 
investeringar) Alternativ 2.
3 
(ändra 
genomförande-
mekanismerna) 
Effektivitet - - - ++ 
Ändamålsenlighet 0 + + ++ 
Samstämmighet - - - ++ 
Minskad klyfta i utvecklingsnivå + - ++ + 
Stärkta institutioner + ++ 0 ++ 
Tar upp heterogenitet 0 0 + ++ 
Stödet blir mer     
strategiskt och resultatorienterat 0 + + + 
flexibelt och individuellt anpassat 0 0 0 + 
förenklat, effektivt, ändamålsenligt 0 0 0 + 
Sammanfattningsvis är det att föredra  att tillämpningsområdet behålls och att 
genomförandemekanismerna ändras ( alternativ 2.3 ) eftersom detta skulle kombinera 
fördelarna med (och konsekvenserna av) nuvarande tillämpningsområde för 
föranslutningsstödet (anslutning som motiver as av inverkan på den socioekonomiska 
 
SV 6   SV utvecklingen) med en förbättring av genomfö randemetoderna för instrumentet så att det 
blir mer strategiskt, result atorienterat, flexibelt och a npassat till individuella behov.  
7. ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING  
Med det valda alternativet kommer övervakni ngs- och utvärderingsmekanismerna att 
stärkas jämfört med den nuvarande situatione n. De föreslagna ändringarna kommer att 
betona inriktningen på result at och anpassning till Eur opa 2020-strategin. I linje med 
budgetöversynens rekommendation kommer ändri ngarna att göra det möjligt att definiera 
både specifika, mätbara och nåbara mål och lämpliga indikatore r. De viktigaste 
makroindikatorerna skulle vara:  
– Framsteg mot att uppfylla riktmärkena för utvidgningen (öppnade/avslutade 
kapitel) eller tillämpning av anslutningsavtalen som bland annat avspeglas i 
positiva framstegsrapporter, enkätbaserade index som sammanställs av välrenommerade internati onella organisationer inom områden som regeringars 
effektivitet, politisk stabilitet och frånvaro av våld samt rättsstatsprincipen. 
– Socioekonomisk evolution, mätt med konsekvensindikatorer såsom FN:s 
utvecklingsprograms index för mänsklig utveckling som ett generellt mått på välstånd, arbetslöshetssiffror, inflödet av utlä ndska direktinvesteringar, handel. 
– Regionalt samarbete och integration, mätt som enkätbaserade index som avspeglar 
uppfattningen av säkerhets- och stabilitets nivån (tendensen), politiska, ekonomiska 
och kulturella interaktioner samt mått som avspeglar integrationen av transeuropeiska nätverk.