P6_TA(2007)0172

Zimbabwe

Europaparlamentets resolution av den 26 april 2007 om Zimbabwe

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina resolutioner av den 15 januari 2004 [1], den 16 december 2004 [2], den 7 juli 2005 [3] och den 7 september 2006 [4],

- med beaktande av det blixtinkallade toppmöte som den sydafrikanska samarbetsorganisationen SADC höll i Dar es Salaam i Tanzania, den 28- 29 mars 2007,

- med beaktande av förklaringen från presidiet för den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen om misshandeln av den zimbabwiske oppositionsparlamentarikern Nelson Chamisa den 21 mars 2007,

- med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt 2007/120/CFSP [5] av den 19 februari 2007 om förlängning av restriktiva åtgärder mot Zimbabwe till den 20 februari 2008,

- med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 236/2007 [6] genom vilka förteckningen över de personer i Zimbabwe som omfattas av restriktiva åtgärder utökas,

- med beaktande av förklaringen om Zimbabwe som African Civil Society Forum 2007 avgav den 24 mars 2007,

- med beaktande av den internationella krisgruppens rapport av den 5 mars 2007 kallad "Zimbabwe: Ett slut på dödläget",

- med beaktande av artikel 103.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Denna månad infaller den 27:e årsdagen för Zimbabwes självständighet, men befolkningen i Zimbabwe lever ännu inte i frihet.

B. Oppositionspartiernas medlemmar och grupper och enskilda företrädare för det civila samhället i Zimbabwe attackeras och eller grips på godtyckliga grunder samt faller offer för polisens och den statliga säkerhetstjänstens brutalitet i ett klimat som kännetecknas av systematiskt politiskt våld vars syfte är att tillintetgöra oppositionens och det civila samhällets strukturer inför valet 2008.

C. Sedan den våldsamma upplösningen av oppositionens möte den 11 mars 2007 där två personer dog har över 300 medlemmar i civila samhällsgrupper och oppositionspartier gripits.

D. Presidiet för den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen har deklarerat att det i strängare ordalag fördömer den brutala misshandeln på sin kollega Nelson Chamisa.

E. Den politiska och ekonomiska situationen i landet förvärras nu för åttonde året i rad och det råder fortsättningsvis allvarlig matbrist i Zimbabwe. Världslivsmedelsprogrammet, som distribuerade krislivsmedel till 1,5 miljoner invånare under de första tre månaderna av 2007, räknar med att över 4,5 miljoner zimbabwier lider av undernäring.

F. Medellivslängden i Zimbabwe hör i dag till en av de lägsta i världen, 37 år för män och 34 för kvinnor. Tjugo procent av den vuxna befolkningen är hivsmittad och över 3200 personer dör av sjukdomen varje vecka, vilket innebär att antalet föräldralösa barn är det högsta i hela världen.

G. Åttio procent av befolkningen lever under fattigdomsgränsen och arbetslösheten i landet är åttio procent inom den officiella sektorn. De få zimbabwier som har arbete tjänar inte tillräckligt för att täcka sina mest grundläggande behov. Landet lider av omfattande kunskapsförlust, korruption, hårt reglerade skolavgifter och ett sönderfallande system för hälsovård och andra livsviktiga tjänster.

H. En tredjedel av Zimbabwes befolkning lever innanför grannländernas gränser, miljoner zimbabwier har redan flytt från landet och för närvarande flyr 50000 zimbabwier från landet varje månad.

I. Oron i regionen blir allt större på grund av de återverkningar som den ekonomiska katastrofen i Zimbabwe har på grannländerna.

J. Alla sammankomster på över tre personer måste numera först godkännas av polisen enligt lagen om allmän ordning och säkerhet som en följd av de ändringar presidenten Robert Mugabe gjorde i konstitutionen före februari 2007. Medielagstiftningen är repressiv och vallagen odemokratisk.

K. Många zimbabwier får ingen information om säkerhetsstyrkornas våld mot oppositionen och det civila samhällets aktivister, eftersom oberoende dagstidningar och medier inte existerar. Historier om våldets offer sprids emellertid vida omkring.

L. Enligt Internationella valutafonden kommer alla afrikanska länders ekonomiska tillväxt att öka 2007, med undantag för Zimbabwe vars ekonomi har krympt med 40 procent under de senaste tio åren och i år kommer att krympa med ytterligare 5,7 procent. I mars 2007 gick Zimbabwe in i ett tillstånd som tekniskt definieras som hyperinflation. Landets årliga inflationsnivå steg då till 2 200 procent och kan enligt Internationella valutafonden nå upp till 5000 procent före årets slut.

M. Enligt gruv- och handelskammaren i Zimbabwe står guldutvinningssektorn, som svarat för största delen av landets export och svarar för 52 procent av mineralutvinningen, inför en kollaps. Tobaksindustrin i Zimbabwe som svarar för cirka 50 procent av landets utländska valuta står inför en liknande situation med en senarelagd start för tobaksförsäljningssäsongen 2007. Produktiviteten inom jordbruket har sjunkit med 80 procent sedan 1998.

N. Afrikas utveckling utgör en prioritering för de västerländska demokratierna. Enbart med hjälp av bistånd kan man inte åstadkomma mycket. De afrikanska regeringarna förväntas förbinda sig att respektera demokrati, rättstatsprincipen och mänskliga rättigheter.

O. Afrikanska unionen, SADC och särskilt Sydafrika har alla en viktig roll när det gäller att finna en lösning på krisen. SADC:s möte den 29 mars 2007 var ett mycket viktigt steg i denna riktning.

1. Europaparlamentet uttrycker sitt kraftfulla fördömande av Robert Mugabes diktatur på grund av dess obarmhärtiga förtryck av det zimbabwiska folket, oppositionspartier och grupper i det civila samhället och dess tillintetgörelse av den zimbabwiska ekonomin, vilken dragit miljoner zimbabwier allt djupare ner i misären.

2. Europaparlamentet välkomnar rådets slutsatser av den 23 april 2007 där rådet uttrycker sin stora oro över att situationen i Zimbabwe snabbt håller på att förvärras och att storskaliga brott mot mänskliga rättigheter fortfarande äger rum i landet. Parlamentet uppmanar Zimbabwes regering att leva upp till sina åtaganden enligt SADC-avtalet och det därtill fogade protokollet, grundfördraget för Afrikanska unionen och den Afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter, det nya partnerskapet för Afrikas utveckling, de demokratiska principerna, de mänskliga rättigheterna och rättstatsprincipen.

3. Europaparlamentet beklagar det faktum att Robert Mugabe, trots situationen i landet och regional och internationell kritik och med 27 år vid makten, ännu en gång av centralkommittén för partiet Zimbabwe African National Union - Patriotic Front's (Zanu-PF) har utsetts till partiets kandidat i presidentvalet 2008. Parlamentet beklagar också det faktum att en skrämselkampanj redan inletts i syfte att förstöra oppositionens och det civila samhällets strukturer och för att säkra resultatet i parlaments- och presidentvalen.

4. Europaparlamentet uppmanar ännu en gång Robert Mugabe att stå fast vid sitt eget löfte om att träda tillbaka, hellre förr än senare. Detta skulle vara det största enskilda steg man kan tänka sig när det gäller att blåsa nytt liv i samhällslivet, politiken och ekonomin i Zimbabwe.

5. Europaparlamentet fördömer kraftfullt den våldsamma upplösningen av ett fredligt bönemöte som Save Zimbabwe Campaign, motståndare till Robert Mugabe, hade anordnat den 11 mars 2007. Parlamentet uttrycker djup sorg och fördömer morden på Gift Tandare, som var aktiv inom oppositionen och sköts ihjäl, vars kropp stals och begravdes i hemlighet för hans familj, på Itai Manyeruke, som dog en dag senare till följd av svår polismisshandel och på journalisten Edmore Chikomba den 30 mars 2007.

6. Europaparlamentet fördömer kraftfullt angreppen på oppositionsledare och gripandena i anslutning till detta av Morgan Tsvangirai, ordförande för MDC (Rörelsen för demokratisk förändring), Nelson Chamisa, Grace Kwinjeh, Lovemore Madhuku, William Bango, Sekai Holland, Tendai Biti, Arthur Mutambara och många andra, polisstyrkornas brutala misshandel av dem och förbudet mot att söka läkarbehandling utanför Zimbabwe. Parlamentet beklagar djupt det faktum att flera andra deltagare i sammankomsten utsattes för rå misshandel från den zimbabwiska polisens sida. Parlamentet uttrycker djup bestörtning över det faktum att Zimbabwes informationsminister Sikhanyiso Ndlovu vid det här tillfället viftade bort rapporterna om polisens brutalitet och tortyr och i stället anklagade oppositionen för att ha attackerat polisen.

7. Europaparlamentet protesterar mot att medlemmar i MDC återigen har gripits, bland dem Morgan Tsvangirai den 28 mars 2007, att många oppositionsanhängare fortfarande hålls fängslade, bland dem Ian Makone, särskild rådgivare till Morgan Tsvangirai, att medlemmar i MDC fortsättningsvis attackeras, att rättegångar mot dem hålls på grundval av ohållbara anklagelser och att misstänkta medlemmar av oppositionen fortsättningsvis grips eller kidnappas.

8. Europaparlamentet fördömer det angrepp som Nelson Chamisa utsattes för på väg till flygplatsen i Harare därifrån han skulle flyga för att delta i den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens gemensamma sammanträde.

9. Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro över uppgifter om att 56 kvinnor tillhörande den zimbabwiska icke-statliga organisationen "Women of Zimbabwe Arise" (WOZA) greps den 23 april 2007 och att tio av deras spädbarn fängslades tillsammans med dem.

10. Europaparlamentet fördömer kraftfullt polisens och arméns urskillningslösa våld mot civila, bland annat kvällen före påskhelgen då tungt beväpnad kravallpolis gick till angrepp mot människor som väntade på transport till sina semesterorter, en taktik vars tydliga avsikt är att sprida skräck.

11. Europaparlamentet uppmanar Zimbabwes regering att återupprätta rättsordningen i landet och omedelbart upphöra med de våldsamma angreppen på oppositionen och grupper och enskilda i det civila samhället, att sätta punkt för alla "försvinnanden" och godtyckliga gripanden, upphöra med tortyr och misshandel av frihetsberövade personer, respektera domstolarna och domarkåren samt respektera och värna om yttrandefrihet och föreningsfrihet.

12. Europaparlamentet uppmanar Zimbabwes regering att omedelbart inleda en process för att få slut på krisen i landet genom att enas om en trovärdig färdplan för en demokratisk övergång, ett omedelbart återställande av rättsstatsprincipen, ett ramverk för fria och demokratiska val under internationell övervakning och övergångsgarantier om opartisk kontroll av viktiga statliga institutioner såsom armén och polisen.

13. Europaparlamentet efterlyser dessutom nödvändiga konstitutionella ändringar och begär att valkommissionen ges de befogenheter som krävs för att den skall kunna arbeta som ett verkligt oberoende organ som via ett öppet system kan övervaka genomförandet av fria och rättvisa val. Parlamentet anser att en väsentlig del av denna process skall bestå av en fullständig kontroll av röstsedlarna, vilka bör granskas korrekt från början till slut, samtidigt som ett trovärdigt register förs över hur många röstsedlar som tryckts, hur många som distribuerats till varje distrikt och hur många som använts korrekt.

14. Europaparlamentet erbjuder sig i detta sammanhang att bistå vid genomförandet av alla överenskomna processer som syftar till fastställa grunderna för fria och rättvisa val, inbegripet utnyttjande av en valobservatörsgrupp från EU. Parlamentet hoppas att andra organisationer, såsom Brittiska samväldet, även skall uppmanas att sända valobservatörer.

15. Europaparlamentet välkomnar den nyfunna enigheten bland oppositionspartier och oppositionsgrupper i Zimbabwe, inklusive alla delar av MDC, kyrkorna och Zimbabwes fackliga landsorganisation (ZCTU) och deras beslutsamhet att arbeta tillsammans trots förtryck från regeringen sida, i syfte att bringa folket demokrati och frihet.

16. Europaparlamentet välkomnar SADC:s erkännande att det existerar en kris i Zimbabwe och utseende av Sydafrikas president Thabo Mbeki för att underlätta dialogen mellan Zanu-PF och oppositionspartiet MDC. Parlamentet stöder den uppriktiga bedömning av situationen i Zimbabwe som gjordes av Zambias president Levy Mwanawasa, Ghanas president John Kuffour, ärkebiskop Desmond Tutu och ärkebiskop Pius Ncube från Bulawayo. Parlamentet understryker att det inte finns några ekonomiska sanktioner mot landet, endast restriktiva åtgärder riktade mot Mugaberegimen. Parlamentet välkomnar SADC:s initiativ för att finna en lösning som gagnar både medborgarna i Zimbabwe och regionen i dess helhet och uppmanar hela det internationella samfundet, och i synnerhet de afrikanska länderna, att utnyttja detta tillfälle.

17. Europaparlamentet litar på att den sydafrikanske presidenten Thabo Mbekis medling kommer att leda till att den nuvarande onda cirkeln av våld och hot bryts, eftersom hans mandat att underlätta dialogen mellan oppositionen och regeringen i Zimbabwe och underlätta en bred dialog mellan Zanu-PF och MDC, inbegripet kyrkliga ledare, företag, fackföreningar och andra aktörer inom det civila samhället, annars inte kan uppfyllas på ett tillfredsställande sätt.

18. Europaparlamentet stöder studentrörelsen i Zimbabwe, vars ledare och aktivister ständigt grips, misshandlas och trakasseras, samt ZCTU:s pågående kampanj. Parlamentet är full av beundran inför det mod rörelsen visade då man anordnade en två dagar lång nationell strejk och fördömde Robert Mugabes oförmåga att stoppa landets ekonomiska kollaps, trots rapporter om polisbrutalitet och trots polisens våldsamma attacker på ZCTU:s ledare efter den sista demonstrationen 2006. Parlamentet beklagar att ett konstruktivt engagemang är omöjligt med en våldsam regering.

19. Europaparlamentet beklagar djupt den zimbabwiska regeringens förnyade förklaring om att den för avsikt att trakassera och förbjuda icke-statliga organisationer som man bedömer stödjer oppositionen och en politisk förändring och betraktar detta hot som ett allvarligt tecken på att regeringen inte vill hitta en väg framåt för landet.

20. Europaparlamentet uppmanar därför rådet att se till att medlemsstaterna strikt tillämpar befintliga restriktiva åtgärder, bl.a. vapenembargot och reseförbudet, och betonar att Zimbabwe inte kan behandlas åtskilt från EU:s övergripande förbindelser med Afrika. Parlamentet uppmanar därför rådet att se till att inga personer som omfattas av reseförbud bjuds in eller tillåts delta i toppmötet mellan EU och Afrika, vilket skall anordnas i Lissabon i december 2007. Parlamentet anser att den bristfälliga tillämpningen av de riktade åtgärderna allvarligt undergräver EU:s politik gentemot Zimbabwe och ger upphov till stor besvikelse bland de personer i Zimbabwe som förväntar sig stöd från det internationella samfundet.

21. Europaparlamentet uppmanar rådet att utvidga tillämpningsområdet för de riktade restriktiva åtgärderna och utöka förteckningen över personer som omfattas av reseförbud så att den inbegriper betydligt mer av Robert Mugabes maktstruktur, bl.a. ministrar, ledamöter, guvernörer, militär personal, personal inom underrättelsetjänsten och polisen samt Centralbankschefen i Zimbabwe.

22. Europaparlamentet konstaterar att EU är Zimbabwes viktigaste biståndsgivare. Det totala EU-biståndet uppgick till 193 miljoner euro 2006, varav EU-medlemsstaternas totala bistånd var 106,9 miljoner euro och kommissionens totala bistånd uppgick till 86,1 miljoner EUR. Hela 94,7 miljoner euro utgjordes av livsmedels-, humanitär- och krisbistånd och 49,9 miljoner euro gick till mänsklig och social utveckling. Parlamentet beklagar dock djupt att Mugaberegimen har manipulerat sådant bistånd, i synnerhet livsmedelsbistånd, genom att använda det som ett politiskt vapen för att straffa dem som vågar motsätta sig regimen.

23. Europaparlamentet vidhåller att allt bistånd till Zimbabwe måste tillhandahållas via genuina icke-statliga organisationer och att det måste nå de människor för vilka det är avsett, och inte på något sätt hindras av Mugaberegimens agenter.

24. Europaparlamentet uppmanar Förenade kungariket, som övertog ordförandeskapet i FN:s säkerhetsråd i april 2007, att sätta upp frågan om Zimbabwe på säkerhetsrådets dagordning. Parlamentet räknar med att Sydafrika kommer att spela en konstruktiv roll som icke-ständig representant i säkerhetsrådet.

25. Europaparlamentet upprepar sitt krav på att Mugaberegimen absolut inte får gynnas ekonomiskt av vare sig arrangemangen inför fotbolls-VM 2010 eller från själva turneringen eller utnyttja evenemanget i propagandasyfte. I detta sammanhang uppmanar parlamentet Sydafrika, som är värdnation, och FIFA att inte låta Zimbabwe delta i fotbollsmatcher inför världscupen, ordna internationella vänskapsmatcher ellerstå värd för landslag som deltar i detta evenemang.

26. Europaparlamentet välkomnar den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens initiativ om att skicka en gemensam delegation till Zimbabwe för att bedöma situationen på plats. Parlamentet uppmanar den parlamentariska församlingen att genomföra denna undersökning så snart som möjligt och Zimbabwes regering att bevilja inresetillstånd till Zimbabwe för samtliga medlemmar i en sådan delegation. Europaparlamentet betonar att delegationen skall få tillträde till hela det civila samhället och inte begränsas till sammanträden med grupper som regeringen har organiserat. Vidare begär parlamentet att kommissionen skall anordna ett besök till Zimbabwe och uppmanar myndigheterna i Zimbabwe att samarbeta för att få till stånd ett besök.

27. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, regeringen och parlamentet i Zimbabwe, regeringen och parlamentet i Sydafrika, generalsekreteraren för samarbetsorganisationen för södra Afrika (SADC), medordförandena i den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingen, ordförandena för Afrikanska unionens kommission och råd, Brittiska samväldets generalsekreterare, FN:s generalsekreterare, G8-ländernas regeringar samt till ordföranden för Fédération Internationale de Football Association (FIFA).

[1] EUT C 92 E, 16.4.2004, s. 417.

[2] EUT C 226 E, 15.9.2005, s. 358.

[3] EUT C 157 E, 6.7.2006, s. 491.

[4] Antagna texter, P6_TA(2006)0358.

[5] EUT L 51, 20.2.2007, s. 25.

[6] Kommissionens förordning (EG) nr 236/2007 av den 2 mars 2007 om ändring av rådets förordning (EG) nr 314/ 2004 om vissa restriktiva åtgärder mot Zimbabwe (EUT L 66, 6.3.2007, s. 14).

--------------------------------------------------