Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av inspelningsbara cd-skivor med ursprung i Republiken Indien

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Kommissionen meddelade den 17 maj 2002 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning [1] att det skulle inledas ett antisubventionsförfarande beträffande import till gemenskapen av inspelningsbara cd-skivor (nedan kallade "cdr-skivor") med ursprung i Indien och inledde en undersökning.

[1] EGT C 116, 17.5.2002, s. 4.

Inledandet av ett parallellt antidumpningsförfarande beträffande import av samma produkt med ursprung i samma land offentliggjordes samma dag genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning [2].

[2] EGT C 116, 17.5.2002, s. 2.

2. Eftersom vissa aspekter av subventionerna behövde undersökas ytterligare, infördes det inte några provisoriska utjämningstullar på cdr-skivor med ursprung i Indien.

3. Det bifogade förslaget till rådets förordning grundar sig på de slutgiltiga undersökningsresultaten när det gäller subventionering, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse.

4. Vid undersökningen framkom att importen av cdr-skivor med ursprung i Indien var subventionerad och vållade gemenskapsindustrin skada. Det fastställdes vidare att det inte fanns några tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte skulle ligga i gemenskapens intresse att införa sådana åtgärder.

5. Rådet föreslås därför anta det bifogade förslaget till förordning, som bör träda i kraft genom ett offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning senast den 14 juni 2003.

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av inspelningsbara cd-skivor med ursprung i Republiken Indien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [3], särskilt artikel 15 i denna,

[3] EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1973/2002, EGT L 305, 7.11.2002, s. 4.

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Nuvarande förfarande

(1) Kommissionen meddelade den 17 maj 2002, genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning [4], att det skulle inledas ett antisubventionsförfarande beträffande import till gemenskapen av inspelningsbara cd-skivor (nedan kallade "cdr-skivor") med ursprung i Indien och inledde en undersökning.

[4] EGT C 116, 17.5.2002, s. 4.

(2) Inledandet av ett parallellt antidumpningsförfarande beträffande import av samma produkt med ursprung i samma land offentliggjordes samma dag genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning [5].

[5] EGT C 116, 17.5.2002, s. 2.

(3) Förfarandet inleddes till följd av en framställning (nedan kallad "klagomål") som i april 2002 ingavs av Committee of European CD-R Manufacturers (CECMA) som ombud för tillverkare som svarade för en betydande del av gemenskapens sammanlagda tillverkning av cdr-skivor. Klagomålet innehöll bevisning om subventionering av den berörda produkten och om därav vållad väsentlig skada, vilken ansågs vara tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleddes.

(4) Kommissionen underrättade officiellt de klagande gemenskapstillverkarna, övriga kända tillverkare i gemenskapen, den exporterande tillverkare, de importörer och den användarorganisation som den visste var berörda samt företrädare för Indien om att ett förfarande skulle inledas. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angetts i tillkännagivandet om inledande lämna skriftliga synpunkter och att begära att bli hörda.

(5) Indiens myndigheter, den enda exporterande tillverkaren i Indien under undersökningsperioden samt de klagande och andra tillverkare i gemenskapen, importörer, en konsumentorganisation och leverantörer lämnade skriftliga synpunkter. Alla parter som begärde det inom den ovan nämnda tidsfristen och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem hördes.

(6) Vissa parter hävdade att de sökande gemenskapstillverkarna inte uppfyllde kraven i artikel 10.8 i rådets förordning (EG) nr 2026/97 (nedan kallad "grundförordningen") och att det inte var berättigat att inleda undersökningen. Det bör i detta sammanhang noteras att villkoren för inledande av en undersökning, framför allt trösklarna på 25 % och 50 % enligt artikel 10.8, var uppfyllda och att det därför var berättigat att inleda undersökningen.

(7) Det har hävdats att en av de klagande gemenskapstillverkarna inte borde ha beaktats vid fastställandet av hur representativa de sökande var, eftersom detta företag skulle ha förlorat rätten att tillverka den berörda produkten av immaterialrättsliga skäl.

(8) Det bör noteras att det berörda företaget faktiskt tillverkade och sålde den berörda produkten på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden och samarbetade i denna undersökning. Det blotta faktum att denna tillverkare var indragen i ett rättsligt förfarande innebär inte att han automatiskt utesluts ur definitionen av gemenskapsindustrin. Dessutom befanns företaget ha överklagat det domstolsbeslut enligt vilket det skulle ha förlorat sin licens. Eftersom det inte fattats något slutgiltigt beslut var det hur som helst inte möjligt att dra slutsatsen att tillverkaren slutgiltigt förlorat rätten att tillverka cdr-skivor. Således avvisades påståendet i fråga.

(9) Kommissionen inhämtade, genom frågeformulär som skickades ut till alla kända parter, och kontrollerade alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för att fastställa subventionering, skada och gemenskapens intresse. I samband med detta genomförde kommissionen kontrollbesök på platsen hos Indiens myndigheter i New Delhi och följande företag:

a) Exporterande tillverkare i Indien

- Moser Baer India Ltd., New Delhi, Indien

b) Tillverkare i gemenskapen

- Computer Support Italcard S.R.L., Milano, Italien

- C.D.A Datenträger Albrechts GmbH, Albrechts, Tyskland

- CPO Magnetic Products B.V., Oosterhout, Nederländerna

- Fuji Magnetics GmbH., Kleve, Tyskland

- Mitsui Advanced Media S.A., Ensisheim, Frankrike

- MPO Media S.A.S, Averton, Frankrike

- TDK Recording Media Europe S.A., Bascharage, Luxemburg

- Prime Disc Technologies GmbH, Wiesbaden, Tyskland

- IMAG Optical Storage Ltd, Limerick, Irland

- Multimedia Info-Tech Ltd., Belfast, Nordirland

c) Leverantörer i gemenskapen

- Bayer AG, Leverkusen, Tyskland

- Steag Hamatech, Sternenfels, Tyskland

(10) Undersökningen beträffande subventionering och skada omfattade perioden från och med den 1 april 2001 till och med den 31 mars 2002 (nedan kallad "undersökningsperioden" eller "UP"). Undersökningen av hur de faktorer utvecklades som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 1998 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden").

2. Provisoriska åtgärder

(11) Eftersom vissa aspekter av subventioneringen behövde undersökas ytterligare, infördes det inte några provisoriska utjämningstullar på cdr-skivor med ursprung i Indien.

3. Efterföljande förfarande

(12) Samtliga parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för avsikten att rekommendera ett införande av slutgiltiga utjämningstullar. Det fastställdes också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter detta meddelande. Parternas muntliga och skriftliga synpunkter togs under övervägande och när det var befogat ändrades undersökningsresultaten i enlighet med dessa synpunkter.

4. Gällande åtgärder på import av cdr-skivor med ursprung på Taiwan

(13) I juni 2002 införde rådet genom förordning (EG) nr 1050/2002 [6] en slutgiltig antidumpningstull på import av cdr-skivor med ursprung på Taiwan.

[6] EGT L 160, 18.6.2002, s. 2.

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

1. Berörd produkt

(14) Den berörda produkten är densamma som i antidumpningsförfarandet mot Taiwan, dvs. cdr-skivor, och klassificeras för närvarande enligt KN-nummer ex 8523 90 00.

(15) Cdr-skivor tillverkas av polykarbonat, som täcks med ett skikt färgämne, ett skikt av reflekterande material som guld eller silver och ett skyddande skikt. En inspelning på en sådan skiva kan bara göras en gång och den sägs därför vara av typen WORM (Write Once Read Many). Skivan är ett optiskt medium för lagring av digitala data eller musik. Inspelningen sker genom att färgskiktet utsätts för en infraröd laserstråle i en cdr-brännare. Åtskillnad mellan cdr-skivor kan göras enligt typen av data som lagras (data- eller musikskivor), lagringskapaciteten, det reflekterande metallskiktet (i huvudsak silver) och huruvida någonting har tryckts på cdr-skivan. Produkten säljs också i olika kvaliteter och olika typer av förpackningar, varav de vanligaste är normala eller tunna plastboxar (slim jewel cases), som innehåller en skiva, spindlar med 10-100 skivor i krympfolie, boxar med 10-100 skivor (cake-boxes), plastfickor som innehåller en skiva förpackad i cellofan, eller i ett omslag av kartong eller papper. Även om de olika typerna av cdr-skivor kan ha olika användningsområde och kvalitet, innebär inte detta några betydande skillnader i fråga om grundläggande fysiska och tekniska egenskaper. De olika typerna av cdr-skivor betraktas således som en produkt i denna undersökning.

2. Likadan produkt

(16) Undersökningen gav vid handen att de cdr-skivor som tillverkas och säljs på den indiska hemmamarknaden och de som exporteras från detta land till gemenskapen har liknande grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden. Likaså har cdr-skivor som tillverkas av de sökande tillverkarna och andra tillverkare i gemenskapen och som säljs på gemenskapsmarknaden liknande grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden som de som exporteras till gemenskapen från det berörda landet.

(17) Cdr-skivor som säljs på hemmamarknaden i Indien och exporteras till gemenskapen och cdr-skivor som tillverkas och säljs i gemenskapen bör därför betraktas som en likadan produkt i enlighet med artikel 1.5 i grundförordningen.

C. SUBVENTIONER

1. Inledning

(18) På grundval av uppgifterna i klagomålet och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system, som påstods innefatta exportsubventioner:

i) - Befrielse från inkomstskatt (Income Tax Exemption Scheme).

ii) - Industriella frizoner för bearbetning på export/exportorienterade företag (Export Processing Zones/Export Oriented Units, EPZ/EOU).

(19) Utöver dessa två system nämns i klagomålet ytterligare tre system, tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook, DEPB), systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (Export Promotion Capital Goods, EPCG) och systemet med förhandslicenser (Advance licenses) som möjliga källor till subventioner för indiska exporterande tillverkare av cdr-skivor. Undersökningen har dock gett vid handen att det endast finns en exporterande tillverkare av cdr-skivor i Indien som driver ett exportorienterat företag. Denna exporterande tillverkare har till fullo samarbetat i undersökningen och har inte dragit nytta av några andra system än dem som nämns i skäl 16. Tillverkaren behöver i praktiken inte använda de andra systemen eftersom samma fördelar kan erhållas genom systemet med exportorienterade företag. Dessa andra system beaktades därför inte ytterligare i samband med denna undersökning. Systemet med befrielse från inkomstskatt grundar sig på lagen om inkomstskatt (Income Tax Act) från 1961, vilken varje år ändras genom en skattelag (Finance Act). Det nuvarande systemet med industriella frizoner för bearbetning för export och exportorienterade företag grundar sig på lagen om utrikeshandel (utveckling och reglering) (nr 22/1992), vilken trädde i kraft den 7 augusti 1992 (nedan kallad "utrikeshandelslagen"). Genom utrikeshandelslagen (avsnitt 5) bemyndigas Indiens myndigheter att utfärda meddelanden om handelspolitiken. Dessa meddelanden sammanfattas i de dokument om handelspolitiken (Export and Import Policy), som ges ut av handelsministeriet vart femte år och uppdateras årligen. Ett dokument om handelspolitiken är av betydelse för undersökningsperioden i detta fall, nämligen femårsplanen för perioden 1 april 1997-31 mars 2002. Indiens myndigheter har dessutom fastställt förfarandena för Indiens utrikeshandel i volym 1 av handboken för export- och importförfaranden för perioden 1 april 1997-31 mars 2002 (Handbook of Procedures for Exports and Imports 1.4.1997- 31.3.2002).

Systemet med befrielse från inkomstskatt

a) Rättslig grund

(20) Systemet med befrielse från inkomstskatt grundar sig på lagen om inkomstskatt från 1961. I denna lag, som årligen ändras genom en skattelag, fastställs grunden för skatteuppbörden samt olika möjligheter till befrielse och avdrag som kan yrkas. Bland de möjligheter till befrielse som kan yrkas av företag återfinns de som omfattas av avsnitten 10A, 10B och 80HHC i lagen, vilka avser befrielse från inkomstskatt på vinster från exportförsäljning.

b) Stödberättigade företag och verksamheter

(21) Befrielse enligt avsnitt 10A kan begäras av företag i industriella frizoner för bearbetning på export. Befrielse enligt avsnitt 10B kan begäras av exportorienterade företag. Skattebefrielse enligt avsnitt 80HHC kan begäras av alla varuexporterande företag.

c) Praktiskt genomförande

(22) För att komma i fråga för dessa skatteavdrag och skattebefrielser måste ett företag i sin skattedeklaration till skattemyndigheterna i slutet av beskattningsåret begära avdrag/befrielse. Beskattningsåret löper mellan den 1 april och den 31 mars. Inkomstdeklarationen måste inges till myndigheterna senast den 30 november. Myndigheternas slutliga bedömning kan ta upp till tre år efter det att deklarationen lämnats in. Ett företag kan endast begära att få utnyttja en av de avdragsmöjligheter som medges enligt de tre ovan nämnda avsnitten i lagen.

d) Slutsats om systemet med befrielse från inkomstskatt

(23) I punkt e i förteckningen över exempel på exportsubventioner (bilaga I till grundförordningen) hänvisas till "befrielse helt eller delvis från [...] direkta skatter [...] vilka särskilt beviljas på grund av deras export" som ett exempel på en exportsubvention. Systemet med befrielse från inkomstskatt innefattar ett finansiellt bidrag till företaget från de indiska myndigheterna, eftersom statliga intäkter i form av direkta skatter, som skulle ha betalats om företaget inte begärt befrielse från inkomstskatt, efterskänks. Detta finansiella bidrag skulle innebära en förmån för mottagaren genom att dennes inkomstskatt minskade.

(24) Subventionen är rättsligt knuten till exportresultat i enlighet med artikel 3.4 a i grundförordningen, eftersom endast vinst från exportförsäljning är befriad från skatt, och den betraktas därför som selektiv.

e) Beräkning av subventionens storlek

(25) Det undersökta företaget tillverkar cdr-skivor i ett exportorienterat företag. Det kan alltså begära befrielse från inkomstskatt enligt avsnitt 10B på det exportorienterade företagets vinster på exportförsäljningen. Företaget begärde inte, trots att det i sin inkomstdeklaration tagit med en beräkning avseende befrielse enligt avsnitt 10B, någon befrielse enligt avsnitt 10B eftersom det i inkomstdeklarationen inte deklarerat några beskattningsbara vinster för företaget som helhet under undersökningsperioden. Det har noterats att företaget, utöver det exporterande företaget, driver andra enheter för andra produkter. Beräkningarna av inkomstskatten i den skattedeklaration som företaget gjort och de bifogade specifikationerna gav dock vid handen att företaget ökade sin avskrivning av anläggningstillgångar betydligt genom att flytta tillgångar från en kategori (maskiner) med en lägre avskrivningstakt i föregående års skatteberäkning till en kategori (formar) med betydligt högre avskrivningstakt i skatteberäkningen för undersökningsperioden.

(26) Kommissionen ansåg att omklassificeringen av tillgångarna av skattehänsyn var tvivelaktig ur rättslig synpunkt, framför allt eftersom företaget endast klassificerat om tillgångarna av skattehänsyn och inte i sin redovisning, vilket torde krävas enligt lagen. I både den indiska företagslagen (Indian Companies Act, tillämplig för redovisning) och den indiska inkomstskattelagen (Indian Income Tax Act, tillämplig för beskattning) fastställs samma avskrivningstakt för den kategori till vilken tillgångarna av skattehänsyn omklassificerades. Kommissionen begärde därför en förklaring från de indiska skattemyndigheterna och företaget. De indiska skattemyndigheterna lämnade inte något svar som kunde förtydliga situationen. Företaget hävdade till en början att denna förändring var nödvändig för att rätta till ett fel i klassificeringen av vissa tillgångar av skattehänsyn under tidigare år. Efter det att resultaten av undersökningen meddelats hävdade det dock att denna omklassificering kommit till stånd på inrådan av skattekonsulter och att syftet med denna ändring var att minska de beskattningsbara vinsterna i syfte att undvika inkomstskatt.

(27) Det har dock visat sig att företaget hade kunnat erhålla den likvida fördel som företaget erhöll genom denna omklassificering av tillgångarna genom bestämmelserna i avsnitt 10B i den indiska inkomstskattelagen. Den fördel som företaget, utan den tvivelaktiga omklassificeringen av tillgångarna, kunde ha erhållit genom avsnitt 10B är dessutom lika med skattefördelen av samma tvivelaktiga omklassificering av tillgångarna.

(28) Situationen enligt ovan har visat att företaget i detta skede inte direkt åtnjöt någon utjämningsbar subvention enligt avsnitt 10B under undersökningsperioden. Denna slutsats grundar sig på det faktum att en subvention för att vara utjämningsbar faktiskt måste ha erhållits av företaget eller ett beslut måste ha fattats om att bevilja den.

(29) Industriella frizoner för bearbetning på export/exportorienterade företag

a) Rättslig grund

(30) Det system med industriella frizoner för bearbetning på export och exportorienterade företag som infördes 1965 är ett handelspolitiskt instrument som omfattar exportrelaterade stimulansåtgärder. Under undersökningsperioden reglerades systemet av tullkungörelserna nr 53/97 och 133/94. Närmare uppgifter om systemen finns i kapitel 9 i och tillägg I till dokumentet om handelspolitiken för perioden 1997-2002 samt i den relevanta delen av handboken för export- och importförfaranden.

b) Stödberättigade företag och verksamheter

(31) I princip kan företag som åtar sig att exportera hela sin produktion av varor och tjänster inrättas enligt systemet med industriella frizoner för bearbetning på export och exportorienterade företag. Företag som beviljats denna ställning kan utnyttja vissa förmåner. I Indien har det inrättats fyra industriella frizoner för bearbetning på export. Exportorienterade företag kan vara belägna var som helst i Indien. Dessa företag, vilkas tillverkning bedrivs under tullförsegling, övervakas av tulltjänstemän i enlighet med avsnitt 65 i tullagen (Customs Act). Den exporterande tillverkare som undersökts har beviljats status som exportorienterat företag för den tillverkningsenhet som tillverkar cdr-skivor. Även om företag verksamma inom ramen för systemet för exportorienterade företag/företag i industriella frizoner för bearbetning på export normalt förväntas exportera hela sin produktion, tillåter de indiska myndigheterna att dessa enheter säljer en del av sin tillverkning på den inhemska marknaden på vissa villkor.

c) Praktiskt genomförande

(32) Företag som begär behandling som exportorienterat företag eller företag i industriella frizoner måste ansöka om detta hos de behöriga myndigheterna. En sådan ansökan måste innehålla uppgifter om bland annat planerade produktionsmängder, beräknat exportvärde, importbehov och behov av nationella insatsvaror för den kommande femårsperioden. Om myndigheterna godkänner företagets ansökan underrättas företaget om villkoren för godkännandet. Företag i industriella frizoner och exportorienterade företag kan tillverka alla slags produkter. Godkännandet som företag beläget i en industriell frizon eller som exportorienterat företag är giltigt i fem år. Godkännandet kan förnyas för ytterligare perioder.

Företag i industriella frizoner och exportorienterade företag har rätt till följande förmåner:

i) Befrielse från importtullar på alla slags varor (inbegripet kapitalvaror, råvaror och förbrukningsvaror/material) som behövs för framställning, tillverkning, bearbetning eller i samband med någon av dessa processer.

ii) Befrielse från punktskatt på varor som köpts på den inhemska marknaden.

iii) Befrielse till år 2010 från inkomstskatt som normalt skall betalas på vinster från exportförsäljning enligt avsnitt 10A eller 10B i inkomstskattelagen (se systemet med befrielse från inkomstskatt ovan).

iv) Återbetalning av statlig omsättningsskatt på lokalt förvärvade varor.

v) Möjlighet till 100 % utländskt ägande av det egna kapitalet.

vi) Möjlighet till försäljning av en del av produktionen på den inhemska marknaden efter erläggande av tillämpliga avgifter som ett undantag från det allmänna kravet på export av hela produktionen.

(33) Exportorienterade företag eller företag belägna i en frizon för export bör på angivet sätt redovisa all berörd import liksom förbrukningen och användningen av allt importerat material och all export. Dessa uppgifter skall, om så begärs, regelbundet överlämnas till de behöriga myndigheterna.

(34) Företagen måste också uppnå en viss minimiinkomst i utländsk valuta (uttryckt som en andel av exporten) och exportresultat i enlighet med villkoren i dokumentet om handelspolitiken. All verksamhet i industriella frizoner eller hos exportorienterade företag måste ske under tullförsegling.

d) Slutsatser om industriella frizoner för bearbetning på export/exportorienterade företag

(35) I denna undersökning användes systemet med industriella frizoner för bearbetning på export/exportorienterade företag för import av råvaror och kapitalvaror samt för köp av varor på den inhemska marknaden. Det fastställdes att den exporterande tillverkaren utnyttjade medgivanden avseende befrielse från tullar på råvaror och kapitalvaror samt befrielse från punktskatt på varor som köpts på den inhemska marknaden. Kommissionen undersökte därför om dessa medgivanden var utjämningsbara. Befrielsen från tullar på råvaror och kapitalvaror inbegriper i detta fall beviljande av subventioner, eftersom dessa medgivanden utgör finansiella bidrag från Indiens myndigheter, eftersom staten avstår från indrivning av intäkter och mottagaren därigenom beviljas en förmån. Eftersom beviljandet av denna subvention enligt indisk lag är knutet till exportresultat i enlighet med artikel 3.4 a i grundförordningen anses denna därför vara selektiv och därmed utjämningsbar. När det gäller befrielsen från punktskatt fastställdes det att den avgift som ett icke-exportorienterat företag betalat för inköp av varor gottskrivs som tullrestitution (CENVAT) och används för betalning av punktskatt på inhemsk försäljning. Genom att undanta punktskatt på en exportorienterad enhets inköp går alltså inte några ytterligare statliga intäkter förlorade och följaktligen beviljas det exportorienterade företaget inte någon ytterligare förmån.

e) Beräkning av subventionens storlek

Befrielse från importtullar på vissa råvaror

(36) Även om ett företag som verkar inom ramen för detta system normalt förväntas exportera hela sin produktion, får det enligt systemet på vissa villkor sälja en del av sin produktion på den inhemska marknaden. Under kontrollbesöket kunde företaget visa att alla importerade råvaror som var undantagna från importtullar antingen användes inom tillverkningen av exportvaror eller att de relevanta villkoren var uppfyllda när varor i vilka sådana råvaror ingick såldes på den inhemska marknaden. Det fastställdes framför allt att de tillämpliga avgifter som företaget betalade på den inhemska försäljningen omfattade alla de avgifter som inte tagits ut på importerade råvaror som användes för tillverkning av varor som såldes på den inhemska marknaden.

(37) Mot denna bakgrund drogs slutsatsen att den befrielse från importtullar på råvaror som beviljades det berörda företaget uppfyllde kriterierna i bilagorna I och II till grundförordningen, framför allt eftersom det inte skett någon återbetalning av importtullar utöver det belopp som skulle utgå. Det undersökta företaget anses därför inte ha erhållit någon utjämningsbar förmån i detta fall vid importen av råvaror under undersökningsperioden.

Befrielse från importtullar på kapitalvaror

(38) Till skillnad från råvarorna ingår inte kapitalvarorna fysiskt i de färdiga varorna. För denna beräkning är beloppet tull som inte tagits ut lika med ett bidrag till varje import av kapitalvara. Förmånen för det undersökta företaget har därför fastställts på grundval av beloppet tullar som inte betalats på importerade kapitalvaror genom att detta belopp fördelats över en vid redovisning tillämplig avskrivningstid.

(39) Den exporterande tillverkaren hävdade att den avskrivningstid på 13 år som tillämpats i räkenskaperna bättre återspeglar företagets faktiska situation eftersom den överensstämmer med den indiska företagslagen och fastställs av företagets ledning och revisorer. Dessutom påstods det att den avskrivningsmetod som använts i redovisningen legat till grund för tilldelningen av sådana förmåner i andra antisubventionsundersökningar. Det hänvisades även till en rapport från Världshandelsorganisationens (WTO) expertgrupp för subventioner, i vilken sades att redovisningsuppgifter var att föredra framför skattemässiga avskrivningstider vid fastställandet av tillgångars livslängd eftersom redovisningsuppgifterna med större sannolikhet bättre återspeglar tillgångars faktiska livslängd. Den exporterande tillverkaren hävdade också att det är fel att fastställa avskrivningstiden på samma grundval som den som används för skatteändamål eftersom denna grundar sig på den degressiva metoden och inte på den linjära metod som vanligtvis används för detta ändamål.

(40) Vid undersökningen har det dock framkommit att uppgifterna från företaget rörande avskrivningen av de berörda tillgångarna är motsägelsefulla. Företaget har ändrat klassificeringen av dessa tillgångar av skattehänsyn, dvs. av skattehänsyn ansågs de vara formar snarare än maskiner, och skrivit av dem enligt den degressiva metoden. Företaget fortsatte dock att betrakta dem som maskiner i redovisningen trots att det i den indiska företagslagen och den indiska inkomstskattelagen fastställs att samma klassificering skall användas både för skatte- och redovisningsändamål. Om företaget hade klassificerat tillgångarna som formar också i redovisningen, hade den nuvarande avskrivningstiden för maskiner, dvs. 13 år, inte kunnat tillämpas. Om en linjär metod hade tillämpats hade avskrivningstiden i stället varit 6 år. Om en degressiv metod hade tillämpats, vilket skedde i inkomstdeklarationen för formarna, hade ungefär 80 % av tillgångarnas värde skrivits av under de tre första åren.

(41) Även om kommissionen har förståelse för att olika avskrivningstider kan användas för skatte- och redovisningsändamål, anses det inte vara godtagbart att tillgångar klassificeras som formar av skattehänsyn och som maskiner i redovisningen. De berörda tillgångarna skulle kunna vara antingen maskiner eller formar, inte båda samtidigt. Denna logik återfinns i relevant indisk lagstiftning, i vilken fastställs att klassificeringen för både skatte- och redovisningsändamål skall vara konsekvent.

(42) I detta fall tillämpade företaget för skatteändamål en degressiv metod, vilket ledde till att ungefär 80 % av tillgångarna skrevs av under de tre första åren. Vad som återstår är därför en bedömning av vilken avskrivningstid som hade varit lämplig om företaget hade varit konsekvent och inte bara omklassificerat sina tillgångar av skattehänsyn utan även gjort en liknande omklassificering i redovisningen.

(43) I detta avseende togs det ställning till två möjligheter enligt den indiska företagslagen, dvs. en sexårig avskrivningstid med en linjär metod eller en degressiv metod där värdet på tillgångarna skrivs av på grundval av återstående värde, med 40 % varje år. Företaget angav inte någon preferens men fortsatte att argumentera för en tillämpning av den avskrivningstid på 13 år som det tillämpat på maskiner.

(44) I samband med detta drogs slutsatsen att den rimligaste metoden för beslut om lämplig avskrivningstid var att överväga vad som är normalt för industrin och att beakta de särskilda omständigheterna för detta företag, som är mycket lönsamt och gör ständiga och tunga investeringar i den berörda produkten. Av de uppgifter som inhämtats under denna undersökning framgår det att de flesta företagen går med förlust och har gått med förlust under en avsevärd tidsperiod. Detta saktar ned investeringarna och har en tendens att leda till längre avskrivningstider. Den genomsnittliga avskrivningstiden för dessa förlustföretag uppgår till ungefär 6 år.

(45) Den exporterande tillverkarens ställning skiljer sig dock i mycket hög grad från det genomsnittliga företagets. Det är mycket lönsamt, det gör ständiga och tunga investeringar, och det är därför rimligt att anta att avskrivningstiden för det skulle vara betydligt lägre än för ovan nämnda genomsnitt. Det ansågs därför vara lämpligt att tillämpa en degressiv metod varvid beaktas att denna möjliggör en snabbare avskrivning än den linjära metoden. Det noteras att den degressiva avskrivningsmetoden enligt den indiska företagslagen, enligt skäl 43 ovan, vid pågående regelbundna investeringar, möjliggör en 30 % snabbare avskrivning än motsvarande linjära metod under en representativ tid på 6 år som tillämpas vid den linjära metoden. Detta motsvarar en tid av 4,2 år jämfört med 6 år för den linjära metoden och denna kortare tid användes för att tilldela den förmån som erhölls.

(46) För fastställande av den samlade förmånen för mottagaren inom ramen för detta system har den del av det sålunda framräknade beloppet som sedan hänförts till undersökningsperioden justerats genom att ränta för perioden lagts till. Med hänsyn till att denna typ av subvention motsvarar ett engångsbidrag ansågs den långfristiga marknadsräntan i Indien under undersökningsperioden vara lämplig. Subventionsbeloppet har sedan fördelats över det exportorienterade företagets sammanlagda exportomsättning.

(47) Det slutgiltiga subventionsbeloppet med avseende på befrielsen från importtullar på kapitalvaror för det undersökta företaget under undersökningsperioden har fastställts till 7,3 % av varans värde.

2. De utjämningsbara subventionernas storlek

(48) Den slutgiltiga storleken på de utjämningsbara subventionerna enligt grundförordningen, uttryckt i procent av varans värde, var för den undersökta exporterande tillverkaren 7,3 %. Eftersom det endast finns en exporterande tillverkare i Indien avser detta undersökningsresultat all indisk export.

>Plats för tabell>

D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

1. Tillverkning i gemenskapen

(49) Under undersökningsperioden tillverkades cdr-skivor av följande företag i gemenskapen:

- Fem klagande tillverkare som samarbetade i förfarandet.

- Fyra icke-klagande tillverkare som stödde klagomålet och samarbetade i förfarandet.

- Två icke-klagande tillverkare som stödde klagomålet men inte var tillräckligt samarbetsvilliga i förfarandet.

- En icke-klagande tillverkare som stödde klagomålet och lämnade vissa allmänna uppgifter till kommissionen.

- Andra icke-klagande tillverkare som inte var samarbetsvilliga i förfarandet.

(50) Det faktum att flera icke-klagande tillverkare i gemenskapen var samarbetsvilliga i undersökningen gav kommissionen möjlighet att mer ingående granska deras status enligt artikel 9.1 i grundförordningen. Några av de samarbetsvilliga tillverkarna (inklusive några som ursprungligen inte var sökande) befanns ha importerat cdr-skivor men ingen av dem från Indien. En betydande del av de inköpen gjordes dessutom endast för att tillgodose marknadens kortsiktiga efterfrågan, medan ny eller ytterligare kapacitet höll på att installeras, och motsvarade en förhållandevis liten inköpsmängd jämfört med den sammanlagda försäljningen och den egna tillverkningen under undersökningsperioden. Det fanns därför inga skäl att utesluta de företagen från definitionen av gemenskapsindustrin.

(51) Det ansågs därför att de cdr-skivor som tillverkades av alla ovan nämnda företag utgjorde tillverkningen i gemenskapen i den mening som avses i artikel 9.1 i grundförordningen.

2. Definition av gemenskapsindustrin

(52) Som nämns i skäl 49 ovan var det nio av de tillverkare i gemenskapen som stödde klagomålet som till fullo samarbetade i undersökningen. Dessa tillverkare stod för en betydande del av gemenskapens sammanlagda tillverkning av cdr-skivor under undersökningsperioden, i detta fall mer än 60 %. På grund av detta ansågs de utgöra gemenskapsindustrin enligt artiklarna 9.1 och 10.8 i grundförordningen. Nedan kallas dessa företag "gemenskapsindustrin".

E. SKADA

1. Förbrukningen i gemenskapen

(53) Förbrukningen i gemenskapen beräknades på grundval av volymen försäljning av cdr-skivor tillverkade av gemenskapsindustrin, försäljningsvolymen hos de två företag som inte var tillräckligt samarbetsvilliga och därför inte utgjorde en del av gemenskapsindustrin, försäljningsvolymen hos det företag som endast lämnade allmänna uppgifter, uppgifter som lämnats av den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren, importuppgifter från Eurostat rörande volymen import med ursprung i andra tredjeländer och av en uppskattning av de återstående icke-samarbetsvilliga gemenskapstillverkarnas försäljning på grundval av uppgifter som kommissionen inhämtade när den tog ställning till huruvida klagomålet kunde godtas.

(54) På denna grundval konstaterades det att förbrukningen i gemenskapen ökade markant mellan 1998 och undersökningsperioden (+ 1 759 000 000 enheter). Närmare bestämt ökade den enormt mellan 1998 och 2000 för att nå sin höjdpunkt 2001. Den minskade sedan något mellan 2001 och undersökningsperioden. Förbrukningens utveckling bör ses mot bakgrund av att cdr-skivor är förhållandevis nya produkter. Det var först nyligen de blev tillgängliga för allmänheten och de fick sitt genombrott huvudsakligen under 1997-1998. Sedan dess har efterfrågan på detta nya lagringsmedium ökat spektakulärt. Detta förklarar varför ett antal indikatorer, t.ex. förbrukningen, uppvisar hög tillväxt.

>Plats för tabell>

2. Import av cdr-skivor till gemenskapen

a) Volym och marknadsandel för import med ursprung i Indien

(55) På grundval av siffror från Eurostat ökade volymen import från Indien drastiskt under skadeundersökningsperioden. Medan denna import var obetydlig 1998 och 1999 uppgick den under undersökningsperioden till nästan 200 miljoner enheter. Importökningen var särskilt markant mellan 1999 och 2000 (importen ökade med en faktor 26), men det bör noteras att den indiska importens marknadsandel fortfarande understeg tröskelvärdet vid den tidpunkten, och mellan 2000 och 2001, då volymerna ökade med en faktor 10. Enligt uppgifter från Eurostat blev Indien 2001 och under undersökningsperioden det näst största landet för export av den berörda produkten till gemenskapen.

>Plats för tabell>

(56) Det berörda landets marknadsandel ökade från noll till 9 % mellan 1998 och undersökningsperioden. Denna ökning var särskilt markant mellan 2000 och 2001, då den uppgick till 6 procentenheter.

(57) Ökningen av den indiska marknadsandelen bör ses mot bakgrund av utvecklingen av gemenskapsindustrins marknadsandel under perioden från 1998 till undersökningsperioden. Medan den indiska marknadsandelen ökade med 9 procentenheter under skadeundersökningsperioden, ökade gemenskapsindustrins med bara 3,7 procentenheter under samma period.

>Plats för tabell>

b) Prisutveckling

(58) Det genomsnittliga importpriset på cdr-skivor från Indien steg först avsevärt mellan 1998 och 1999. Dessa prisökningar var dock förmodligen inte särskilt representativa med tanke på de små mängder som exporterades.

(59) Från 1999 minskade priserna konstant fram till 2001 (med sammanlagt 77 % under denna period) innan de började öka igen, även om ökningen bara uppgick till 17 %, mellan 2001 och undersökningsperioden då de befanns uppgå till runt 0,33 euro per enhet. Mellan 2000 och 2001 minskade importpriserna massivt. Med denna minskning följde en lika massiv ökning av importvolymerna från Indien. Prisminskningen från 2000 till slutet av undersökningsperioden uppgick till sammanlagt 59 %.

>Plats för tabell>

(60) Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren hävdade att han var den enda exporterande tillverkaren i Indien under undersökningsperioden och att han inte började tillverka cdr-skivor förrän 1999. De siffror från Eurostat som kommissionen använde sig av var därför missvisande och inte någon lämplig grund för att bedöma prisutvecklingen för indiska produkter. Slutligen hävdade han att denna metod leder till en onormalt stor nedgång i importpriset med 59 % mellan 2000 och undersökningsperioden.

(61) Som redan nämnts i skäl 10 omfattar analysen av utvecklingen av de för bedömningen av skada relevanta faktorerna en längre tidsperiod än undersökningsperioden (dvs. skadeundersökningsperioden). Som framgår av följande tyder siffrorna från Eurostat på en utveckling liknande den som framgår av de siffror som den exporterande tillverkaren själv lämnat.

(62) För att undanröja varje tvivel om vilken metod som använts undersöktes icke desto mindre de siffror som den exporterande tillverkaren lämnat. Nedan återfinns en redogörelse för dessa siffror i indexerad form. Det bör noteras att dessa siffror grundar sig på beskattningsåret, dvs. från april till mars, och inte på kalenderåret, dvs. från januari till december.

>Plats för tabell>

(63) Enligt dessa uppgifter ökade importvolymen från den indiska exporterande tillverkaren drastiskt eftersom den ökade med en faktor 28 mellan det att denna enskilda exporterande tillverkare inledde sin tillverkning 1999 och undersökningsperioden, dess marknadsandel ökade från noll till mer än 10 % mellan 2000 och undersökningsperioden och dess försäljningspris minskade med 54 % mellan 2000 och undersökningsperioden.

(64) Denna utveckling under perioden från 2000 till undersökningsperioden liknar den som kunnat konstateras på grundval av siffrorna från Eurostat från en liknande period. Dessutom avser skadeanalysen hela landet och bör inte inskränkas till att gälla ett enskilt företag. Eftersom det inte kunde uteslutas att andra okända indiska tillverkare tillverkat och exporterat cdr-skivor till gemenskapen under skadeundersökningsperioden, beslutades det att uppgifterna från Eurostat skulle användas för att bedöma den utveckling som var av betydelse för analysen av skada. Slutsatserna avseende skada har icke desto mindre varit inriktade på perioden från 2000 till undersökningsperioden, dvs. den period under vilken den berörda tillverkaren faktiskt bedrev export. Under dessa omständigheter och av de skäl som angetts ovan har kommissionen beslutat att grunda sin analys av skada på uppgifterna från Eurostat.

c) Prisunderskridande

(65) För att fastställa prisunderskridandet analyserades verifierade prisuppgifter avseende undersökningsperioden. Man utgick från gemenskapsindustrins relevanta försäljningspriser netto, efter rabatter och andra avdrag och avgifter. Vid behov justerades dessa priser till nivån fritt fabrik, det vill säga exklusive fraktkostnader inom gemenskapen. Även för priserna på importen från Indien utgick man från nettopriserna efter rabatter och andra avdrag, vid behov justerade till nivån cif vid gemenskapens gräns.

(66) Efter ett tydliggörande som begärts från den indiska exporterande tillverkaren bekräftas det som nämns ovan (se skäl 65) att det om så varit lämpligt skett en justering av gemenskapens försäljningspriser för att dra av copyrightavgifter.

(67) Med utgångspunkt i svaren på frågeformuläret kunde i jämförelsesyfte olika produktgrupper av cdr-skivor definieras på grundval av följande kriterier: lagringskapacitet, typ av data som registreras, typ av reflekterande skikt, tryck och förpackning. Som i det tidigare fallet med Taiwan befanns dock cdr-skivornas fysiska egenskaper ha ett mindre avgörande inflytande på cdr-skivornas försäljningspris samtidigt som förpackningen vid jämförelser visade sig ha ett särskilt inflytande.

(68) Gemenskapsindustrins försäljningspriser och priserna på importen från den indiska exporterande tillverkaren jämfördes, vid behov vederbörligen justerade, fritt fabrik respektive vid gemenskapens gräns och till oberoende kunder på gemenskapsmarknaden.

(69) På denna grundval fastställdes förekomsten av prisunderskridande i fråga om import från Indien. Nivån på prisunderskridandet, uttryckt som en andel av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris, varierade mellan 3,47 % och 66,25 %. Den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalen uppgick till 17,69 %. Till följd av gemenskapsindustrins förluster och de sänkta priserna konstaterades dessutom ett avsevärt målprisunderskridande.

(70) Den indiska exporterande tillverkaren hävdade att jämförelsen inte skedde i rätt handelsled eftersom den största delen av hans export till gemenskapen skedde i form av försäljning till ursprungstillverkare (Original Equipment Manufacturers, OEM), medan gemenskapsindustrin påstås vara huvudsakligen inriktad på slutanvändare och försäljningsställen.

(71) Till att börja med bör det noteras att det indiska företagets definition av ursprungstillverkare är tämligen bred. Den inbegrep till exempel även försäljning till företag som tillverkar andra produkter än cdr-skivor och som säljer vidare dessa cdr-skivor under eget varumärke. Det indiska företagets definition av ursprungstillverkare motsvarar inte den som vanligen används av institutionerna. Den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalen på försäljningen till ursprungstillverkare skulle dock, även om man använder den breda definition som används av det indiska företaget, fortfarande vara betydande, dvs. runt 12 %.

3. Gemenskapsindustrins situation

a) Inledande anmärkning

i Verkningar av tidigare dumpning

Gemenskapsindustrin håller fortfarande på att återhämta sig från verkningarna av den tidigare dumpade importen av cdr-skivor med ursprung på Taiwan. Förordning (EG) nr 1050/2002 [7] beträffande införande av slutgiltiga åtgärder mot import från Taiwan trädde i kraft nyligen (i juni 2002) och gemenskapsindustrin har ännu inte helt kunnat återhämta sig.

[7] EGT L 160, 18.6.2002, s. 2.

ii Etablering av tillverkning av cdr-skivor i gemenskapen

(72) Som nämns i kommissionens förordning (EG) nr 2479/2001 [8], som handlar om cdr-skivor från Taiwan, inföll den första vågen av nya anläggningar i Europa kring 1997, vilket därför måste betraktas som ett startår med oundvikligt höga tillverkningskostnader per enhet och lågt kapacitetsutnyttjande. Efter det att rimliga stordriftsfördelar uppnåtts och tillverkningskostnaderna gått ner betydligt uppvisade denna industri 1999 goda framtidsutsikter. Detta ledde till ytterligare investeringar och nyetableringar. Dessutom bör det erinras om de extraordinära marknadsvillkor som redan nämnts i skäl (54). Ökningen av förbrukningen i gemenskapen har varit spektakulär under skadeundersökningsperioden och detta förklarar varför ett antal indikatorer, t.ex. tillverknings- eller försäljningsvolymen, uppvisar hög tillväxt.

[8] EGT L 334, 18.12.2001, s. 8.

b) Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande

>Plats för tabell>

(73) På grund av ökningen av förbrukningen i gemenskapen ökade gemenskapsindustrins tillverkning av cdr-skivor kontinuerligt under skadeundersökningsperioden, nämligen med ett genomsnitt av 80 miljoner enheter per år mellan 1998 och undersökningsperioden. Ökningen var särskilt stor mellan 1999 och 2000 (+ 74 %) och mellan 2000 och 2001 (+ 30 %) men var mycket mindre under undersökningsperioden (+ 4 %).

(74) Produktionskapaciteten följde en utveckling liknande produktionens. Den ökade med en faktor 5 mellan 1998 och undersökningsperioden. Från 1998 till slutet av 1999 berodde kapacitetsökningen framför allt på betydande investeringar i maskiner och utrustning, vilka ägde rum efter inledningsfasen och skedde i överensstämmelse med den exponentiella ökningen av förbrukningen. Från och med 2001 var kapacitetsökningen dock begränsad och kan främst förklaras med investeringar för ersättning av första generationens maskiner med ny och mer effektiv utrustning.

(75) Till följd av den parallella utvecklingen av tillverkningen och kapaciteten, ökade kapacitetsutnyttjandet med mindre än 3 procentenheter mellan 1998 och undersökningsperioden.

c) Försäljningsvolym, försäljningspris, faktorer som påverkar priser, marknadsandel och tillväxt

>Plats för tabell>

(76) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade betydligt under skadeundersökningsperioden. Från och med 1998 fram till undersökningsperioden ökade gemenskapsindustrins försäljningsvolym med en faktor 6,6, vilket motsvarar en ökning på runt 250 miljoner enheter. Denna ökning av försäljningsvolymen bör dock ses mot bakgrund av utvecklingen av förbrukningen i gemenskapen, vilken ökade med 1 759 miljoner enheter under skadeundersökningsperioden. Det bör dock noteras att volymerna ökade med 66 % mellan 2000 och 2001 men med bara 6 % under undersökningsperioden jämfört med 2001.

(77) Gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser minskade med 59 % under skadeundersökningsperioden. Minskningen var särskilt markant mellan 2000 och undersökningsperioden då försäljningspriserna minskade med 36 %.

(78) Vid bedömningen av faktorer som påverkar de inhemska priserna var analysen framför allt inriktad på nedgången i efterfrågan mellan 2001 och undersökningsperioden samt tillverkningskostnaden. Eftersom priserna på den subventionerade importen var mycket låga på gemenskapsmarknaden anses nedgången i efterfrågan i sig inte ha haft någon dominerande inverkan på priserna eftersom den framför allt beror på minskningen av lågprisimporten från Taiwan till följd av införandet av antidumpningsåtgärderna. Som förklaras nedan (se skäl 90) minskade tillverkningskostnaden konstant mellan 1998 och undersökningsperioden. Under sunda marknadsförhållanden borde en sådan kostnadsminskning ha en direkt inverkan på lönsamheten. Detta var dock inte fallet eftersom lönsamheten som framgår av skäl 91 var positiv endast en gång 1999 och förblev negativ ända fram till undersökningsperioden.

(79) Gemenskapsindustrin ökade sin marknadsandel med 3,7 procentenheter mellan 1998 och undersökningsperioden då dess försäljning befanns utgöra 13,4 % av förbrukningen i gemenskapen.

d) Lager

(80) Lagren av egentillverkade cdr-skivor ökade väsentligt i slutet av 1999. I slutet av 2001 ökade de ånyo och då till en ännu högre nivå. Detta beror på att försäljningsvolymen ökade mindre än beräknat. Lagret, uttryckt som en andel av tillverkningen av cdr-skivor, uppgick till så mycket som 15 % under undersökningsperioden.

>Plats för tabell>

(81) Den exporterande tillverkaren hävdade att kommissionens värdering av lagret var felaktig eftersom siffrorna inbegrep lagren hos tre företag med anknytning till taiwanesiska tillverkare och dessa företag skulle ha ökat sitt lager av egentillverkade cdr-skivor för att hamstra enorma mängder cdr-skivor importerade från Taiwan före införandet av antidumpningsåtgärderna.

(82) För det första erinras det om att ett av de företag som nämns av den indiska exporterande tillverkaren inte ingick i definitionen av gemenskapsindustrin eftersom det inte var tillräckligt samarbetsvilligt under undersökningen.

(83) För ett av de två andra företag som nämns av den indiska exporterande tillverkaren var lagret av egentillverkade cdr-skivor när det började köpa in den berörda produkten det lägsta under hela perioden från 1998 fram till undersökningsperioden och dess andel i gemenskapsindustrins samlade lager negligerbar. Ökningen av dess lager av egentillverkade cdr-skivor genom inköpen var därför inte onaturlig, och dessutom hade lagret inte någon betydande inverkan på utvecklingen av gemenskapsindustrins lager.

(84) För det tredje företaget bör det noteras att detta inte gick in på cdr-marknaden förrän 2000 och hade varit tvunget att tillmötesgå efterfrågan med köpta produkter innan dess egna produktionsanläggningar blev helt verksamma. Detta bekräftas av det faktum att dess kapacitetsutnyttjande var det högsta under hela skadeundersökningsperioden när det började köpa. Det hade alltså inte något annat val än att tillmötesgå ökningar i efterfrågan med inköp.

(85) Det hävdades också att ett av dessa två företag avsiktligt skulle ha försökt minska sin produktion för att i stället kunna sälja de taiwanesiska cdr-skivor som inköpts före införandet av antidumpningsåtgärderna.

(86) Det bör dock noteras att detta företag inledde sina inköp långt innan antidumpningsundersökningen rörande Taiwan inleddes (dvs. år 2000, medan inledandet av undersökningen offentliggjordes 2001). Dessa inköp kan därför sannolikt inte ha skett för att undvika betalning av antidumpningstullarna och borde snarare ses som ett sätt för detta företag att komplettera produktutbudet av den likadana produkten. Dessutom minskade dessa inköp med mer än 25 % mellan 2000 och 2001.

(87) Den indiska exporterande tillverkaren hävdade slutligen att det, även om gemenskapsindustrins lager uttryckt som en andel av dess tillverkning av cdr-skivor var så stort som 15 % under undersökningsperioden, i kommissionens förordning (EG) nr 2479/2001 beträffande införande av åtgärder mot Taiwan nämns en siffra på 20 % för 2000, vilket leder till en förbättring av lagernivån på 25 % mellan 2000 och undersökningsperioden.

(88) Även om det skedde en liten förbättring mellan 2000 och undersökningsperioden, är förbättringen långt från den förbättring på 25 % som den exporterande tillverkaren påstår ha ägt rum och dessutom bör det påpekas att siffrorna från de båda undersökningarna inte är jämförbara eftersom definitionen av gemenskapsindustrin inte är densamma i dem.

(89) Argumenten avvisades därför.

e) Tillverkningskostnad och lönsamhet

(90) Den sammanlagda tillverkningskostnaden per enhet minskade betydligt (dvs. med 55 %) mellan 1998 och undersökningsperioden. Till följd av förbättringar och en finjustering av produktionsprocessen lyckades gemenskapsindustrin kontinuerligt att sänka sin tillverkningskostnad, som under undersökningsperioden motsvarade ungefär 80 % av den totala kostnaden för tillverkning av cdr-skivor.

(91) Trots sina ansträngningar att öka sin konkurrenskraft genom kostnadssänkningar minskade gemenskapsindustrins lönsamhet med 9 procentenheter mellan 1998 och undersökningsperioden. Först, mellan 1998 och 1999, ökade den och befanns vara positiv. Under 2000 minskade den sedan till samma förlustnivå som 1998 (dvs. -1 %). Under 2001 minskade den med ytterligare 11 procentenheter och under undersökningsperioden befanns förlusten uppgå till 11 %. Den betydande kostnadssänkning som ägde rum mellan 2000 och undersökningsperioden (dvs. -30 %) var således inte tillräcklig för att kompensera den prissänkning på 36 % som skedde under samma period.

>Plats för tabell>

f) Investeringar, avkastning på investeringar, kassaflöde och förmåga att anskaffa kapital

>Plats för tabell>

(92) Stora investeringar gjordes under 1998, då gemenskapsindustrin fortfarande befann sig i en inledningsfas, och under 1999 och en del av 2000, då en andra investeringsvåg inföll, framkallad av de gynnsamma marknadsförhållandena vid tidpunkten för investeringsbedömningarna.

(93) På grund av en dramatisk förändring av marknadsförhållandena, mer specifikt en minskning av försäljningspriserna, senarelades eller återkallades beslut om nya investeringar i stor utsträckning under 2000 trots att förbrukningen i gemenskapen fortsatte att öka.

(94) Den indiska exporterande tillverkaren hävdade att investeringssiffrorna inte stämmer överens med uppgifterna om tillverkning och kapacitet, som uppvisar en uppåtgående trend. Dessutom anförde han att trots att investeringarna under undersökningsperioden endast uppgick till 14 miljoner euro framgår det av en maskinleverantörs svar på det icke-konfidentiella frågeformuläret att denne på egen hand skulle ha sålt utrustning till europeiska cdr-tillverkare till ett sammanlagt belopp av 17 miljoner euro under undersökningsperioden.

(95) För det första erinras det om att det finns en skillnad mellan investeringar och produktionsutveckling eftersom det tar flera månader från det att utrustning köps till dess att tillverkning påbörjas. Dessutom är ökningen av tillverkningen också ett resultat av finjusteringar och förbättringar i produktionsprocessen och inte nödvändigtvis bara av den nya utrustningen. När det gäller kapaciteten bör det nämnas att det är den tekniska kapaciteten som används som skadeindikator och att denna också varierar från år till år på grund av tekniska problem eller ledningsbeslut som grundar sig på marknadsprognoser, utan att detta påverkar mängden maskiner.

(96) För det andra visade kontrollbesöken hos leverantören på plats att de siffror som rapporterats i svaret på frågeformuläret inte direkt kunde jämföras med gemenskapsindustrins investeringssiffror och var felaktiga eftersom de, för det första, omfattade europeiska kunder och inte bara tillverkare inom gemenskapsindustrin och, för det andra, inte bara omfattade försäljningen till cdr-tillverkare utan även till andra kunder som är tillverkare av andra slags optiska skivor.

(97) Avkastningen på investeringarna, uttryckt som förhållandet mellan gemenskapsindustrins nettovinst och balansvärdet netto av dess investeringar, följde vinstutvecklingen och minskade från -1 % 1998 till -18 % under undersökningsperioden.

(98) Gemenskapsindustrins kassaflöde var, trots att det fortfarande var positivt, inte tillräckligt för att klara av avskrivningar, värderegleringar och avsättning till reserver. Kassaflödet har minskat stadigt sedan 1999.

(99) I undersökningen fastställdes att det under skadeundersökningsperioden blev allt svårare för gemenskapsindustrin att anskaffa kapital på grund av dess finansiella situation, särskilt dess försämrade lönsamhet.

g) Sysselsättning, produktivitet och löner

>Plats för tabell>

(100) Sysselsättningen för den berörda produkten mer än fördubblades under skadeundersökningsperioden. Ökningen var en följd av att ny kapacitet installerats. Produktiviteten per anställd ökade också stadigt mellan 1998 och undersökningsperioden då den befanns vara dubbelt så stor som 1998. Den genomsnittliga lönen per anställd ökade med 29 % under skadeundersökningsperioden.

h) Subventionens storlek

(101) Med tanke på både den stora volymen och de låga priserna på import från Indien kan subventionens konsekvenser för gemenskapsindustrin inte anses vara negligerbara.

4. Slutsats om skada

(102) Under skadeundersökningsperioden ökade volymen lågprisimport från Indien betydligt. Dess marknadsandel ökade från noll till 9 %, fastän priserna på importen från Indien ökade under 1998-1999, men sedan minskade, om än inte till 1998 års nivå. Det bör noteras att ökningen av importen från Indien och minskningen av försäljningspriserna var särskilt markant mellan 2000 och undersökningsperioden. Importvolymen under den perioden ökade med en faktor 10 och importpriserna minskade med 59 % och underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser (som var förlustbringande) med i genomsnitt runt 17,7 % under undersökningsperioden.

(103) Några ekonomiska indikatorer rörande gemenskapsindustrins situation, till exempel tillverkningen av cdr-skivor, installerad produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillverkningskostnad, sysselsättning och produktivitet, utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden. Denna positiva utveckling mer än neutraliserades dock av ett antal andra indikatorer som under samma period dramatiskt försämrades, t.ex. de genomsnittliga försäljningspriserna, lagren, investeringarna, lönsamheten, avkastningen på investeringarna och kassaflödet.

(104) Minskningen av tillverkningskostnaderna i samband med den ökade produktiviteten ledde till att gemenskapsindustrin var lönsam 1999. De därpå följande kostnadsminskningarna räckte dock inte till för att kompensera den betydande minskningen av försäljningspriserna, vilket ledde till betydande ekonomiska förluster under undersökningsperioden.

(105) Med beaktande av samtliga faktorer ovan, särskilt det faktum att gemenskapsindustrin förhindrades från att dra nytta av kostnadsminskningen, att investeringsprogrammen för cdr-skivor avsevärt skars ned till följd av nedgången i försäljningspriserna, att priserna på importen från Indien underskred gemenskapsindustrins låga försäljningspriser samt med hänsyn till de ekonomiska förlusterna under undersökningsperioden, anser rådet att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada.

F. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

(106) I enlighet med artikel 8.6 och 8.7 i grundförordningen undersöktes huruvida den subventionerade importen av cdr-skivor med ursprung i Indien hade vållat gemenskapsindustrin skada som kan betraktas som väsentlig. Andra kända faktorer än den subventionerade importen som samtidigt skulle ha kunnat vålla gemenskapsindustrin skada undersöktes också, för att säkerställa att skada vållad av dessa andra faktorer inte tillskrevs den subventionerade importen.

(107) Vid analysen av orsakssambandet bör beaktas att det tidigare konstaterats att import med ursprung på Taiwan vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Undersökningsperioden för Taiwan var kalenderåret 2000 och provisoriska åtgärder på import med ursprung på Taiwan infördes i december 2001. Importen från Indien till gemenskapsmarknaden var dock betydande under 2001 och undersökningsperioden, med andra ord direkt efter undersökningsperioden avseende Taiwan. Med tanke på denna utveckling över tiden, måste slutsatserna i detta fall ses mot bakgrund av det som fastställdes i förfarandet avseende Taiwan.

2. Verkningar av den subventionerade importen

(108) Förbrukningen av cdr-skivor i gemenskapen ökade dramatiskt under skadeundersökningsperioden, från 459 miljoner 1998 till 2 218 miljoner cdr-skivor under undersökningsperioden. Gemenskapsindustrins försäljning ökade i ungefär samma takt, medan den subventionerade importen med ursprung i Indien ökade väsentligt mer under samma period och under undersökningsperioden uppgick till 196 miljoner enheter, vilket motsvarar en ökning av marknadsandelen från 0 % till 9 %. Under samma period ökade gemenskapsindustrin sin marknadsandel med bara 3,7 procentenheter, dvs. från 9,7 % till 13,4 %, vilket motsvarar en försäljning av 297 miljoner enheter under undersökningsperioden. Importen från Indien tog dessutom över en del av den marknadsandel som Taiwan förlorade efter införandet av de preliminära tullarna i december 2001.

(109) Även om priserna på importen från Indien steg under skadeundersökningsperioden bör det beaktas att de volymer som importerades från Indien inte blev särskilt betydande förrän i slutet av 2000 då importvolymen började öka betydligt. Mellan 2000, då importen från Indien för första gången uppgick till 1 % av förbrukningen i gemenskapen, och undersökningsperioden, då den stod för 9 % av förbrukningen i gemenskapen, minskade priserna på import från Indien med 59 %. Enligt siffror från Eurostat låg priserna på importen från Indien 2001 32 % under gemenskapsindustrins försäljningspriser. Under undersökningsperioden låg de fortfarande 18 % under gemenskapsindustrins försäljningspriser och den vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalen låg på runt 17,7 %.

(110) Fastän priserna på import från Indien ökade med 17 % mellan 2001 och undersökningsperioden bör det beaktas att denna ökning inte var tillräcklig för att kompensera den enorma prisnedgång på 65 % som ägt rum mellan 2000 och 2001. Den resulterande allmänna prisutvecklingen visar på en avsevärd minskning, vilket, även om man beaktar den betydande ökningen av förbrukningen i gemenskapen, tyder på en negativ verkan på marknaden. Denna prisuppgång är dessutom negligerbar jämfört med den volymökning (med en faktor 10 mellan 2000 och undersökningsperioden) som priserna under år 2000 medgav importen från Indien. Denna prissättning gjorde slutligen att importen från Indien på två år kunde vinna en andel på 9 % av gemenskapsmarknaden.

(111) Den indiska exporterande tillverkaren instämde inte i denna analys och betonade att importen från Indien inte blev betydande förrän efter 2000 och att gemenskapsindustrin mellan 2000 och undersökningsperioden erövrade 5 procentenheter marknadsandelar. Likaså bestrids det faktum att de indiska priserna minskade med 59 % mellan 2000 och undersökningsperioden och påstås det att minskningen var artificiellt överdriven på grund av att siffror från Eurostat användes. Av samma skäl bestreds nedgången i de indiska försäljningspriserna med 65 % mellan 2000 och 2001.

(112) Även om det är sant att gemenskapsindustrins marknadsandel mellan 2000 och undersökningsperioden ökade med 5 procentenheter ökade den indiska marknadsandelen under samma period mer, nämligen med 8 procentenheter. När det gäller priset drogs i skäl 63 slutsatsen att den exporterande tillverkarens prisminskning mellan 2000 och 2001 samt mellan 2000 och undersökningsperioden, även om man ser på dennes egna siffror, låg mycket nära de resultat som erhållits på grundval av siffrorna från Eurostat. Eftersom prisutvecklingen inte framstår som särskilt annorlunda om man använder tillverkarens egna siffror avvisas därför påståendet.

(113) Därför drogs slutsatsen att importen från Indien till gemenskapen från och med 2000 utövat ett betydande pristryck och att denna subventionerade lågprisimport haft en betydande negativ inverkan på gemenskapsindustrins situation med förluster och en nedgång i investeringarna till följd.

3. Verkningar av andra faktorer

a) Förbrukningens utveckling

(114) Förbrukningen i gemenskapen ökade under skadeundersökningsperioden med runt 1 759 miljoner enheter. Utvecklingen av förbrukningen har således inte bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

b) Import från andra länder utanför gemenskapen

(115) Det övervägdes huruvida andra faktorer än den subventionerade importen från Indien kunnat leda eller bidra till den skada som gemenskapsindustrin lidit, särskilt huruvida import från andra länder än Indien kan ha bidragit till situationen.

i) Taiwan

(116) När det gäller import från andra länder har det genom rådets förordning (EG) nr 1050/2002 redan fastställts att importen av den likadana produkten från Taiwan var dumpad och vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada mellan 1997 och 2000. Importen från Taiwan ökade ändå mellan 2000 och 2001 och minskade något mellan 2001 och undersökningsperioden. Även om undersökningsperioden för det antidumpningsförfarande som ledde till införandet av antidumpningsåtgärder på import av cdr-skivor med ursprung på Taiwan endast avsåg 2000 och de preliminära antidumpningstullarna inte infördes förrän i december 2001, kan det inte uteslutas att importen från Taiwan också dumpades 2001 fram till i december och därför vållade gemenskapsindustrin en del av skadan mellan 2000 och en del av undersökningsperioden.

(117) Den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkaren påstod att priset på gemenskapsmarknaden sätts av de taiwanesiska tillverkarna och att det indiska företaget är tvunget att följa detta. Priserna på importen från Indien minskade dock i så hög grad att importen från Indien inte bara kunde bemöta konkurrensen från Taiwan utan även erövra en marknadsandel på mer än 8 % mellan 2000 och undersökningsperioden och tog över en del av den marknadsandel som Taiwan förlorade mellan 2001 och undersökningsperioden. På en marknad som kännetecknas av öppenhet och priselasticitet, hade de låga priserna på importen från Indien ett betydande inflytande på prissättningen i gemenskapen. Även om gemenskapsmarknaden under skadeundersökningsperioden, åtminstone fram till december 2001, påverkades av importen från Taiwan bröt inte denna orsakssambandet mellan den subventionerade importen från Indien och skadan för gemenskapsindustrin.

(118) Samma företag hävdade även att prisnedgången 2001 skulle ha varit en följd av importen av enorma volymer taiwanesiska cdr-skivor under det sista kvartalet 2001, dels på grund av risken för ett införande av antidumpningstullar på import från Taiwan, dels för att de taiwanesiska exportörerna skulle ha exporterat stora volymer cdr-skivor som på grund av sina låga tekniska prestanda höll på att bli föråldrade. Denna fråga undersöktes på grundval av månadsstatistik från Eurostat. Enligt siffrorna från Eurostat var de volymer, uttryckta i ton, som varje månad mellan september och december 2001 importerades från Taiwan dubbelt så stora som de volymer som varje månad importerats under de fem föregående månaderna, dvs. från april till augusti 2001. Enligt siffrorna från Eurostat, omräknade till antal enheter, var det antal cdr-skivor som varje månad importerades till gemenskapen från Taiwan 72 % högre mellan september och december 2001 än mellan april och augusti 2001. Priset per enhet befanns dock i genomsnitt vara 15 % högre under de fyra sista månaderna 2001 än mellan april och augusti 2001. Denna import skedde därför till högre priser, även om volymerna ökade mellan september och december 2001. Denna särskilda volymökning mellan september och december 2001 är därför inte sådan att den bryter orsakssambandet mellan den subventionerade importen från Indien och den skada som gemenskapsindustrin lidit. Den samarbetsvilliga indiska tillverkaren påstod även att produktutbudet i importen från Taiwan i september 2001 plötsligt förändrades och att andelen bulkvara mer än fördubblades på bekostnad av förpackade produkter, vilket ledde till ännu större volymer och lägre priser per enhet. Detta antagande är dock ogrundat eftersom samma företag påstått att denna ökning av importen från Taiwan skulle ha ägt rum i syfte att likvidera lager av en produkt som förmodligen skulle bli föråldrad. Dessa produkter måste därför ha tillverkats, och sedan sålts, före september 2001 och om det verkligen skedde en förändring i förpackningssättet torde detta ha skett några månader före september 2001. Viktigast är dock att påpeka att det inte lämnats någon bevisning som bekräftar denna förändring i exportmönstret. Således avvisades påståendet i fråga.

ii) Andra tredjeländer

(119) När det gäller andra länder än Taiwan och Indien ökade importvolymen från dessa endast något mellan 1998 och undersökningsperioden (+3 %). Bortsett från Indien och Taiwan är de andra viktigaste exportländerna Hongkong, Japan, Kina, Schweiz och Singapore, vilka tillsammans endast innehade en marknadsandel på 10 % under undersökningsperioden.

(120) I synnerhet minskade importen från Japan, som traditionellt varit ett viktigt land eftersom det var två japanska företag (Sony och Tai Yuden) som (tillsammans med Philips) uppfann produktionsprocessen för cdr-skivor, med 20 % och Japan blev under undersökningsperioden därigenom endast det tredje största ursprungslandet för import till gemenskapsmarknaden. Importen från Japan låg långt under nivån på importen från Taiwan och Indien.

>Plats för tabell>

(121) Marknadsandelen för import med ursprung i andra tredjeländer än Taiwan och Indien minskade med 39 procentenheter mellan 1998 och undersökningsperioden då den befanns uppgå till 11 %. Importen från dessa länder kunde därför inte bryta orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

>Plats för tabell>

Priserna på import från tredjeländer som inte omfattas av antidumpningsåtgärder minskade med 22 % mellan 1998 och undersökningsperioden, även om utvecklingen varierar från land till land. Även om det genomsnittliga priset på importen från vissa tredjeländer verkar vara lägre än de indiska priserna, ligger priserna på importen från Indien i genomsnitt 34 % under det genomsnittliga priset på import med ursprung i andra tredjeländer än Taiwan. Om man ser närmare på de genomsnittliga priserna på import med ursprung i Hongkong, Kina och Schweiz, som befanns vara lägre än de indiska priserna under undersökningsperioden, bör det noteras att importvolymen från Indien är 5-6 gånger större än den från vart och ett av dessa tre länder. Det erinras dessutom om att de senare länderna hade små marknadsandelar under hela skadeundersökningsperioden och vart och ett hade en marknadsandel på 2 % under undersökningsperioden, vilket med tanke på importvolymerna från Taiwan och Indien inte var tillräckligt för att påverka gemenskapsmarknaden.

>Plats för tabell>

c) Gemenskapsindustrins exportverksamhet

>Plats för tabell>

(122) Exportvolymen ökade under skadeundersökningsperioden. Sedan 2000 har den dock varit stabil. Eftersom exporten av cdr-skivor till tredjeland fortfarande var en förhållandevis liten verksamhet för gemenskapsindustrin (under undersökningsperioden stod den för 9 % av försäljningen av egentillverkade cdr-skivor till icke-närstående kunder i gemenskapen) anses exportverksamheten sannolikt inte ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

d) Inköp från tredjeland

(123) Det erinras om att gemenskapsindustrin inte importerade den berörda produkten från Indien under skadeundersökningsperioden.

(124) Det framgick av undersökningen att gemenskapsindustrin hade köpt cdr-skivor från andra källor under skadeundersökningsperioden för att kunna tillgodose marknadens efterfrågan. De totala inköpen motsvarade 40 % av den totala försäljningen 1998 men minskade till bara 31 % under undersökningsperioden.

(125) Det befanns även att inköpen av cdr-skivor hade minskat volymmässigt jämfört med gemenskapsindustrins egentillverkning. Det faktum att både egentillverkade och inköpta cdr-skivor av gemenskapsindustrin såldes till samma pris, att det inte fanns något som tydde på att inköpspriset för gemenskapsindustrin var högre än tillverkningskostnaderna och att vissa cdr-skivor tidigare köpts in i stället för att tillverkas kan dessutom inte väsentligt ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(126) Inköpen skedde huvudsakligen för att åtgärda luckor i produktionskapaciteten vid vissa tidpunkter, särskilt eftersom ett av de företag som ingår i definitionen av gemenskapsindustrin inte gick in på cdr-marknaden förrän 2000 och var tvunget att tillgodose efterfrågan med köpta produkter innan produktionsanläggningarna till fullo kunde tas i bruk. Inköpen bör också ses som en följd av ägarförhållandena mellan vissa av företagen inom gemenskapsindustrin och företag i tredjeland.

(127) Gemenskapsindustrins inköp från andra länder än Indien bröt därför inte orsakssambandet mellan den subventionerade importen från Indien och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(128) Den indiska exporterande tillverkaren hävdade att det faktum att gemenskapsindustrin köpte in 31 % av sin sammanlagda försäljning strider mot påståendet att gemenskapsindustrin skulle vara livskraftig. Han påminde om att denna andel vid antidumpningsundersökningen rörande Taiwan 2000 befanns uppgå till bara 22,1 %.

(129) Det bör dock påpekas att gemenskapsindustrins omfattning i denna undersökning inte är densamma som i fallet med Taiwan. Två företag med delat ägande med utländska företag tillhör gemenskapsindustrin medan de inte gjorde det i undersökningen rörande Taiwan. Det erinras dessutom om att denna andel i undersökningen rörande Taiwan var hela 44 % 1998 och att genomsnittet mellan 1997 och 2000 uppgick till 33 %. Nivån på inköpen i denna undersökning är därför av samma storleksgrad som den som konstaterades i undersökningen rörande Taiwan.

(130) Som redan förklarats ovan säljs inköpta produkter hur som helst till samma pris som de egentillverkade cdr-skivorna, och de kan inte ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

e) Konkurrens från andra datalagringsmedier

(131) Undersökningen har visat att konkurrensen från andra datalagringsmedier såsom dvd eller cdrw (återskrivbara cd-skivor) fortfarande var mycket begränsad under undersökningsperioden och därför inte hade någon betydande inverkan på försäljningspriserna för den berörda produkten.

f) Globalt kapacitetsöverskott

(132) Det analyserades även huruvida det globala kapacitetsöverskottet kan ha vållat gemenskapsindustrin skada. Även om det erkänns att tillgången på cdr-skivor under skadeundersökningsperioden översteg den globala efterfrågan, erinras det om att gemenskapsindustrin fortfarande var inriktad huvudsakligen på gemenskapsmarknaden där kapaciteten inte kunde tillfredsställa efterfrågan. Det är därför osannolikt att det globala kapacitetsöverskottet vållat gemenskapsindustrin skada. Om det dock ändå skulle komma att betraktas som en orsak till den skada som gemenskapsindustrin lidit har undersökningen dessutom gett vid handen att det globala kapacitetsöverskottet fanns redan 1999, 2000 och 2001, när det indiska företaget gick in på marknaden genom att bygga upp en enorm kapacitet och inleda tillverkning. Effekterna av en enorm ytterligare import från Indien till gemenskapsmarknaden förvärrade därför under dessa omständigheter situationen på gemenskapsmarknaden.

g) Återbetalning av statligt stöd

(133) Den indiska exportören har påstått att den bristande lönsamheten för en av de sökande kan bero på dennes skyldighet att återbetala statligt stöd i enlighet med kommissionens beslut av den 21 juni 2000 [9]. Det bör dock noteras att siffrorna i skäl 91, som använts för analysen, inte påverkas av kommissionens beslut. Om återbetalningen av det statliga stödet hade beaktats, hade det berörda företagets ekonomiska situation varit värre.

[9] EGT L 318, 16.12.2000, s. 62.

h) Royaltyer

(134) Eftersom royaltyer ingår i tillverkningskostnaderna påverkar de alla cdr-tillverkares lönsamhet. Först bör dock noteras att både den exporterande tillverkaren och tillverkarna inom gemenskapsindustrin erhållit licenser från patentinnehavarna och fått betala royaltyer. Detta kan därför i sig inte förklara skillnaden i pris mellan de indiska cdr-skivorna och dem som tillverkats av gemenskapsindustrin, inte heller de ekonomiska förluster som drabbat gemenskapsindustrin. För det andra låg gemenskapsindustrins lönsamhet 1999 runt 20 %, vid en tidpunkt då royaltyer redan skulle ha betalats men innan den exporterande tillverkaren påbörjade sin export till gemenskapen. Royaltyer kan i sig därför inte ha vållat skada. I likhet med alla andra kostnader för tillverkning av cdr-skivor hade slutligen det faktum att den subventionerade importen utövade ett tryck nedåt på priserna kunnat hindra gemenskapsindustrin från att vältra över kostnaderna för royaltyer på kunderna. I detta fall var detta dock en följd av skadan och inte en orsak till den. Därför kunde inte betalningen av royaltyer anses ha brutit orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

i) Andra faktorer

(135) Vissa parter hävdade att skadan kunde härröra från ett påstått missbruk av dominerande ställning. Detta påstående har dock inte bekräftats genom något formellt beslut efter undersökning av konkurrensmyndigheterna och kan därför inte godtas.

(136) Den indiska exporterande tillverkaren har hävdat att tillverkningen av cdr-skivor i gemenskapen inte är livskraftig på grund av höga tillverkningskostnader och framför allt på grund av högre arbetskostnader. Det erinras om att gemenskapsindustrins tillverkningskostnad per enhet minskade med 59 % mellan 1998 och undersökningsperioden och att gemenskapsindustrin var lönsam under 1999, vid en tidpunkt då det indiska företaget ännu inte var verksamt på gemenskapsmarknaden och trots att gemenskapsindustrins tillverkningskostnad fortfarande var 68 % högre än under undersökningsperioden. Dessutom erinras det om att produktionsprocessen är densamma i gemenskapen och i Indien, särskilt eftersom den indiska tillverkaren använder europeiska maskiner och även vissa råvaror som importerats från gemenskapen. När det gäller skillnaden i arbetskostnader gav undersökningen vid handen att tillverkningen av cdr-skivor är kapitalintensiv och, eftersom den är helt automatiserad, inte särskilt arbetsintensiv. Det är bara det allra sista steget i produktionsprocessen, dvs. förpackningen, som kräver manuellt arbete men detta endast i begränsad utsträckning. Dessutom erinras det om att produktiviteten hos de anställda inom gemenskapsindustrin fördubblades under skadeundersökningsperioden. Slutligen bör det noteras att vissa taiwanesiska företag nyligen började tillverka cdr-skivor i gemenskapen, vilket kan ses som ett tecken på att sådan tillverkning i gemenskapen förmodligen skulle vara livskraftig och lönsam, trots arbetskostnaderna, om bara sund konkurrens återställdes på gemenskapsmarknaden. Således avvisades påståendet i fråga. Samma företag påstod även att prisnedgången på gemenskapsmarknaden berodde på att livscykeln för cdr-skivorna nått ett mognadsstadium med fallande priser och fallande tillverkningskostnader och med ytterligare konkurrenter på marknaden. Även om en del av prisminskningen kan förklaras med cdr-skivornas livscykel framkom det under undersökningen att låga priser på import från Indien haft en betydande inverkan på en marknad som kännetecknas av öppenhet och priselasticitet.

(137) Den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkaren hävdade även att gemenskapsindustrin gått in på cdr-marknaden för sent, vid en tidpunkt då försäljningspriserna redan var på väg nedåt. Det erinras om att den indiska exporterande tillverkaren själv inledde sin tillverkning av cdr-skivor långt senare än gemenskapsindustrin och logiskt sett borde ha stött på ännu värre problem vid sitt marknadsinträde under en period då priserna redan var låga och alla konkurrenter avslutat sin inledningsfas. Således avvisades påståendet i fråga.

(138) Samma indiska företag hävdade att gemenskapsindustrin är för splittrad och inte kan uppnå stordriftsfördelar eftersom tillverkningsenheterna är små. Det bör dock noteras att ett av de två företag som enligt den indiska tillverkaren var de största företagen och därför hade kunnat uppnå tillräckliga stordriftsfördelar på egen hand stödde klagomålet, samarbetade i undersökningen och befanns ha lidit skada på samma sätt som de andra tillverkare som tillhör gemenskapsindustrin. När det mer specifikt gäller stordriftsfördelar eller de bättre villkor som den indiska exporterande tillverkaren påstods kunna få vid inköp av råvaror kunde inte detta bekräftas med hjälp av de uppgifter som leverantörerna av råvaror och maskiner tillhandahöll under kontrollbesöken. Således avvisades påståendet om stordriftsfördelar.

(139) Dessutom erinras det om att gemenskapsindustrin är ung eftersom den, vilket redan fastställts i kommissionens förordning (EG) nr 2479/2001, inte påbörjade sin tillverkning förrän 1997. Den har lidit skada sedan första början, först genom den dumpade importen från Taiwan enligt förordningen ovan och nyligen genom trycket på priserna från importen från Indien.

4. Slutsats om orsakssamband

(140) Därför dras slutsatsen att den väsentliga skadan, som kännetecknas av en minskning av försäljningspriserna, investeringarna, avkastningen på investeringarna och kassaflödet samt betydande förluster, vållats gemenskapsindustrin av den berörda subventionerade importen. Verkan av andra faktorer såsom importen från Taiwan eller den berörda produktens livscykel på gemenskapsindustrin i form av en negativ utveckling av försäljningspriserna var faktiskt endast partiell och inte av sådan natur att den bröt orsakssambandet mellan den subventionerade importen från Indien och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(141) Med hänsyn till analysen ovan, i vilken en tydlig åtskillnad gjorts mellan verkningarna av alla kända faktorer på gemenskapsindustrins situation och de skadliga verkningarna av den subventionerade importen, dras härmed slutsatsen att dessa andra faktorer i sig inte ändrar det faktum att den fastställda skadan måste tillskrivas den subventionerade importen.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Inledande anmärkning

(142) Det undersöktes huruvida det, trots slutsatsen om förekomsten av skadevållande subventionering, fanns tvingande skäl som skulle leda till slutsatsen att det inte låg i gemenskapens intresse att vidta åtgärder i detta särskilda fall. I detta syfte och i enlighet med artikel 31.1 i grundförordningen övervägdes på grundval av all bevisning som framlagts vilka verkningar eventuella åtgärder skulle få för alla de intressen som berörs av detta förfarande, liksom konsekvenserna av att åtgärder inte vidtas.

(143) För bedömningen av de sannolika konsekvenserna av att åtgärder införs respektive inte införs begärdes uppgifter in från alla berörda parter. Frågeformulär skickades till de fem sökande gemenskapstillverkarna, 18 andra företag kända som tillverkare i gemenskapen, en konsumentorganisation och nio företag som tillhör tidigare led i förädlingskedjan (leverantörerna). Utöver de fem sökande gemenskapstillverkarna var det fyra andra tillverkare som lämnade tillfredsställande svar. Fyra leverantörer besvarade frågeformuläret och konsumentorganisationen skickade in ett yttrande.

(144) Mot bakgrund av det stora antalet importörer i gemenskapen och för att kommissionen skulle kunna besluta huruvida stickprovstagning var nödvändig, ombads alla icke-närstående importörer, eller deras ombud, att ge sig till känna inom 15 dagar efter inledandet av förfarandet och att tillhandahålla grundläggande uppgifter om sin import till och återförsäljning på gemenskapsmarknaden. Två företag gav sig till känna och lämnade de uppgifter som begärts. Frågeformulär skickades ut för att fyllas i av dessa två företag. Inget av dem besvarade dock frågeformuläret.

(145) Svaren och synpunkterna lades till grund för analysen av gemenskapens intresse.

2. Gemenskapsindustrins intresse

(146) Det bör erinras om att gemenskapstillverkarna vållats väsentlig skada redan tidigare genom import av cdr-skivor med ursprung på Taiwan, vilket beskrivs i rådets förordning (EG) nr 1050/2002. Under 2000 upphörde fem europeiska tillverkare till fullo med sin tillverkning av cdr-skivor och två andra företag gjorde detsamma 2001.

(147) Gemenskapsindustrin var tidigare livskraftig och kan nu tillgodose behovet för en större del av marknaden av en produkt som utgör ett grundläggande lagringsmedium för ett stort antal datoranvändare.

(148) Det bör också noteras att tillverkningen av datalagringsmedier är ett område av stor teknisk betydelse för hela gemenskapen. Den produktionsteknik och den erfarenhet som gemenskapsindustrin tillägnat sig när det gäller tillverkning cdr-skivor ligger och kommer även fortsatt att ligga till grund för ytterligare innovationer när det gäller framställning av andra besläktade datalagringsmedier. För gemenskapsindustrin utgör en fortsatt god livskraft inom cdr-sektorn den ekonomiska grunden för ett deltagande på den växande marknaden för andra lagringsmedier. Det finns verkligen stora synergieffekter när det gäller försäljning av den berörda produkten och andra datalagringsmedier såsom cdrw och dvd. Det är därför mycket viktigt att gemenskapsindustrin erbjuder sina kunder den berörda produkten och vidgar sitt produktsortiment.

(149) Mot bakgrund av de slutsatser om gemenskapsindustrins situation som anges i skälen 102-105, särskilt de förluster den lidit, anses det att gemenskapsindustrins ekonomiska situation, om inte åtgärder mot skadlig subventionering vidtas, förmodligen kommer att förvärras och tillverkningen i gemenskapen minska och att användarna och konsumenterna i allt högre grad kommer att vara kraftigt beroende av import.

(150) Om det inte vidtas slutgiltiga åtgärder i samband med nuvarande förfarande kommer gemenskapsindustrins situation, som redan kännetecknas av förluster och en därav följande minskning av investeringarna, att förvärras ytterligare. Det kommer också att undergräva de antidumpningsåtgärder som införts på import av samma produkt med ursprung på Taiwan. Detta innebär att industrins fortsatta existens är i stor fara. Om denna industri tvingades upphöra med sin tillverkning, skulle gemenskapen bli nästan helt beroende av leverantörer i tredjeländer på ett område av växande teknologisk betydelse som utvecklas snabbt. Eftersom införandet av utjämningsåtgärder har till syfte att återställa sund konkurrens på gemenskapsmarknaden ligger införandet av åtgärder följaktligen i gemenskapsindustrins intresse, eftersom industrin trots den skada den lidit i princip visat sig vara livskraftig.

(151) Utjämningstullar i förening med gemenskapsindustrins ständiga ansträngningar att sänka sina tillverkningskostnader kan endast hjälpa denna att återhämta sig från de ekonomiska förlusterna, en förutsättning för deltagande på den växande marknaden för andra lagringsmedier.

3. Andra tillverkares i gemenskapen intressen

(152) De tre gemenskapstillverkare som inte ansågs tillhöra gemenskapsindustrin förespråkade ändå utjämningstullar.

4. Gemenskapsleverantörernas intressen

(153) Som redan förklarats i skäl 143 skickade nio företag som var leverantörer till en indisk exporterande tillverkare eller gemenskapsindustrin skrivelser till kommissionen och påstod att varje slags åtgärd skulle strida mot deras egenintresse. De erhöll ett frågeformulär för att närmare bedöma åtgärdernas sannolika inverkan på deras affärsverksamhet. Endast fyra företag svarade och dessa motsatte sig införandet av utjämningstullar.

(154) Undersökningen visade dock att de europeiska cdr-tillverkarnas andel i de samarbetsvilliga leverantörernas omsättning icke desto mindre var betydande. En ytterligare minskning av gemenskapsindustrins storlek eller försämring av dess situation skulle därför sannolikt inte bara få negativa konsekvenser för sysselsättningen och investeringarna inom gemenskapsindustrin utan skulle också kunna få följdverkningar bland industrins leverantörer av råvaror och maskiner. Undersökningen har dessutom visat att konsekvenserna av de antidumpningsåtgärder som införts på den berörda produkten med ursprung på Taiwan och som var runt två gånger högre än de föreslagna utjämningstullarna i denna undersökning inte haft någon betydande inverkan på leverantörerna.

(155) Den exporterande tillverkaren påstod också att den subvention som är föremål för denna förordning kom europeiska leverantörer av kapitalvaror till nytta. Enligt detta företag skulle beställningar annulleras om utjämningsåtgärderna infördes, med allvarliga följder för europeiska maskinleverantörer.

(156) I detta sammanhang erinras det om att det när de slutgiltiga undersökningsresultaten delgavs alla berörda parter inte var någon av de samarbetsvilliga leverantörerna som bestred slutsatsen ovan, dvs. att de europeiska cdr-tillverkarnas andel i de samarbetsvilliga leverantörernas omsättning var betydande och att det är sannolikt att varje ytterligare minskning eller försämring av gemenskapsindustrin skulle kunna få följdverkningar bland industrins leverantörer av råvaror och maskiner. Som redan förklarats ovan är det å andra sidan dock inte sannolikt att en utjämningstull skulle ha någon betydande direkt inverkan på leverantörernas verksamhet.

5. Importörernas intresse

(157) Inga icke-närstående importörer samarbetade i undersökningen.

(158) Eftersom importörerna inte samarbetade i detta fall dras slutsatsen att åtgärder, om sådana infördes, inte skulle få några betydande konsekvenser för situationen för icke-närstående importörer och handlare av cdr-skivor i gemenskapen.

6. Användarnas och konsumenternas intressen

(159) Bland de stora användarna av cdr-skivor märks t.ex. programvaruproducenter och konsumenter. Programvaruproducenterna har inte lämnat några synpunkter i denna undersökning. Det anses därför att en eventuell kostnadsökning för denna sektor jämfört med de totala kostnaderna kan anses vara negligerbar.

(160) Dessutom skulle det innebära ett allvarligt hot mot gemenskapsindustrins livskraft om åtgärder inte infördes, och om gemenskapsindustrin försvann skulle detta minska utbudet och konkurrensen, vilket skulle vara till förfång för programvaruproducenter och konsumenter.

(161) När det gäller konsumenterna kontaktades Europeiska byrån för konsumentorganisationer (BEUC), som yttrade sig. Även om denna organisation var emot införandet av tullar lämnades inga belägg för att de antidumpningstullar som införts på cdr-skivor med ursprung på Taiwan haft någon större effekt på konsumenterna. Även om man utgår från ett värsta scenario där utjämningstullarna helt och hållet vältras över på konsumenterna, skulle detta leda till en prisökning på mindre än 3 eurocent per cdr-skiva med ursprung i Indien. Även enligt detta scenario befaras med tanke på prisnedgången på gemenskapsmarknaden sedan 1998 och nivån på de föreslagna åtgärderna hur som helst inga större konsekvenser för slutkonsumenten.

(162) Det bör även noteras att det inte finns några tecken på att ett återställande av öppna och sunda marknadsförhållanden skulle hindra tillverkare i tredjeländer från att konkurrera på gemenskapsmarknaden eller, följaktligen, sänka kvaliteten och mångfalden i utbudet. Medan det stämmer att tillverkningen i gemenskapen för närvarande är otillräcklig för att tillgodose efterfrågan på den berörda produkten, skulle utjämningsåtgärder endast leda till att den av subventionerna framkallade snedvridningen av konkurrensen undanröjdes och de skulle därför inte utgöra något hinder för att tillgodose gapet i efterfrågan med produkter från tredjeländer till sunda priser. Om nivån på utjämningsåtgärderna är lika med subventionsmarginalen men lägre än det belopp som krävs för att till fullo undanröja skadan är det faktiskt endast den illojala delen av exportörernas prisfördel som kommer att undanröjas.

(163) Dessutom kan den berörda produkten fortfarande importeras från andra länder. Det bör också noteras att den marknadsandel som innehas av länder som inte omfattas av utjämningsåtgärder skulle kunna öka i framtiden eftersom det blev mindre attraktivt bland länder som inte subventionerar sin export att leverera cdr-skivor till EG:s marknad på grund av det stora pristrycket från Indien och Taiwan. Det är därför högst sannolikt att länder som inte tillämpar subventioner kommer att öka sin närvaro på gemenskapsmarknaden om rättvisa konkurrensförhållanden återupprättas.

(164) Detta tyder på att införandet av åtgärder inte skulle inverka oskäligt varken på användare eller konsumenter.

7. Slutsats om gemenskapens intresse

(165) Mot denna bakgrund dras slutsatsen att ett införande av slutgiltiga utjämningsåtgärder inte skulle strida mot gemenskapens intresse.

H. SLUTGILTIGA UTJÄMNINGSÅTGÄRDER

1. Nivå för undanröjande av skada

(166) Med hänsyn till undersökningsresultaten vad gäller subventionering, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör slutgiltiga åtgärder vidtas för att förhindra att gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada av den subventionerade importen.

(167) Vid fastställande av nivån på de slutgiltiga åtgärderna togs hänsyn till både den fastställda subventionsmarginalen och till storleken på den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(168) De slutgiltiga åtgärderna bör införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja den skada som denna import orsakat, utan att den fastställda subventionsmarginalen överskrids. Vid beräkningen av vilken tull som krävs för att verkningarna av de skadevållande subventionerna skall kunna undanröjas ansågs det att eventuella åtgärder borde göra det möjligt för gemenskapsindustrin att täcka sina kostnader och att sammantaget uppnå en skälig vinst före skatt på försäljning i gemenskapen av den likadana produkten under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom någon subventionerad import. Den vinstmarginal före skatt som användes för denna beräkning var densamma som i antidumpningsförfarandet mot Taiwan, dvs. 8 % av omsättningen.

(169) Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset, sådant detta fastställts för beräkningen av prisunderskridandet, och det icke-skadevållande priset för de olika modeller som gemenskapsindustrin sålde på gemenskapsmarknaden. Det icke-skadevållande priset för varje modell erhölls genom att vinstmarginalen på 8 % lades till tillverkningskostnaden för varje modell. Tillverkningskostnaderna har rekonstruerats för varje modell på grundval av försäljningspriset inbegripet förluster. Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det totala importvärdet cif. Skillnaderna översteg i samtliga fall den fastställda subventionsmarginalen.

2. Slutgiltiga åtgärder

(170) Eftersom nivån för undanröjande av skada är högre än den konstaterade subventionsmarginalen bör de slutgiltiga åtgärderna baseras på nivån för den senare. Eftersom graden av samarbete var hög och för att inte undergräva åtgärdens effektivitet bör tullsatsen för den slutgiltiga utjämningstullen för Indien fastställas till 7,3 %.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av inspelningsbara cd-skivor (cdr-skivor), som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 8523 90 00 (Taric-nummer 8523 90 00 10), med ursprung i Indien.

2. En slutgiltig tullsats på 7,3 % skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull.

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande