Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om inrättande av en samordningsmekanism inom gemenskapen för räddningstjänstinsatser vid olyckshändelser"

(2001/C 139/07)

Den 24 oktober 2000 beslutade rådet att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för jordbruk, lantbruksutveckling och miljö, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 1 februari 2001. Föredragande var Soscha zu Eulenburg.

Vid sin 379:e plenarsession den 28 februari-1 mars 2001 (sammanträdet den 28 februari 2001) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Sammanfattning av innehållet i kommissionens förslag

1.1. Förslaget syftar till att förbättra samordningen av de enskilda insatserna av räddningstjänstenheter från medlemsstaterna, och det kompletterar därigenom gemenskapens befintliga åtgärdsprogram på räddningstjänstområdet.

1.2. Det planerade, mer effektiva gemenskapsförfarandet för åtgärder inom räddningstjänstområdet är en följd av enträgna uppmaningar till en förbättrad räddningstjänst på gemenskapsnivå som framförts efter alla de katastrofer som har inträffat på senare tid och som har förorsakat stora skador i flera medlemsstater och i olika grannländer.

1.3. De föreslagna åtgärderna, t.ex. tidigt varsel, inventering av insatsenheter, inrättande av bedömnings- och samordningsenheter samt utarbetande av enhetliga bestämmelser för gemensamma insatser, saknas i det ovan nämnda åtgärdsprogrammet. I den bemärkelsen och även när det gäller det utbildningsprogram som är avsett att förbättra kapaciteten för gemensamma insatser går förslaget till ett mer effektivt gemenskapsförfarande längre än det befintliga åtgärdsprogrammet.

1.4. Till grund för det nuvarande räddningstjänstsystemet ligger resolutionen av den 8 juli 1991 om förbättrat ömsesidigt biståndssamarbete mellan medlemsstaterna vid naturkatastrofer eller andra allvarliga olyckshändelser.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Principuttalande

ESK välkomnar kommissionens förslag. Kommittén anser att införandet av ett gemenskapsförfarande för räddningstjänstinsatser i svåra nödlägen eller när det föreligger omedelbar fara för nödlägen som kräver omedelbara insatser är en positiv komplettering av gemenskapens redan beslutade åtgärdsprogram för räddningsinsatser.

2.2. Planerade åtgärder

2.2.1. Kommittén ser i princip positivt på många av de åtgärder som planerats för att införa ett förfarande för att förbättra samarbetet och samordningsmöjligheterna vid olyckshändelser:

- Inventering av tillgängliga resurser för samordnade biståndsinsatser vid olyckshändelser.

- Inrättande av ett utbildningsprogram.

- Inrättande av bedömnings- och samordningsgrupper.

- Inrättande av ett sambands- och kommunikationssystem för olyckshändelser.

2.2.2. Det går emellertid inte att undvika att det uppstår svårigheter vid genomförandet på grund av det mycket varierande utgångsläget i de olika medlemsstaterna. Detaljerna kring dessa frågor behandlas närmare i de särskilda kommentarerna till de enskilda artiklarna och till bilagan (punkt 3).

2.2.3. Kommissionen bör även ge ett starkt stöd till utvecklingen av ett beredskapssystem i kandidatländerna.

2.2.4. ESK delar kommissionens uppfattning att den utbyggda räddningstjänstmekanismen också kan utgöra ett inslag i unionens övergripande icke-militära ingripanden i kriser i tredje länder - i enlighet med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.

3. Särskilda kommentarer

3.1 Information (artikel 2)

Kommittén ser positivt på förslaget om ömsesidig och omfattande information om svåra olyckshändelser och katastrofer mellan medlemsstaterna och gentemot kommissionen. Formerna för sådan kommunikation måste emellertid fastställas i förväg på ett entydigt och bindande sätt så att man undviker onödiga kostnader och skapar garantier för ett effektivt arbetssätt.

3.2. Kapacitet (artikel 3)

3.2.1. Formuleringen "insatsenheter som är tillgängliga eller som med mycket kort varsel kan sättas samman för insatser utomlands" är mycket allmänt hållen. För att förbättra informationsvärdet och underlätta insamlingsförfarandet rekommenderar ESK att man utvecklar standardiserade informationssystem inom ramen för den förvaltningskommitté som omtalas i artikel 8. Sådan systematiserad information, exempelvis beträffande insatsenheternas storlek och syftet med biståndsåtgärderna, skapar möjlighet till jämförelser, och därmed blir det också möjligt att göra en bedömning av effektiviteten.

3.2.2. Föreliggande information och databaser som omfattar flera länder, framför allt beträffande de icke-statliga organisationernas resurser, bör utnyttjas i så hög grad som möjligt och på lämpligt sätt integreras i informationssystemet. Här uppmanas medlemsstaterna att öka informationsvärdet genom egna bidrag.

3.3. Samordning av biståndsinsatserna (artikel 4)

3.3.1. När det talas om inrättandet av ett utbildningsprogram uppkommer med nödvändighet frågan om den exakta målsättningen. Målsättningen för utbildningen bör formuleras i samarbete med medlemsstaterna, och den måste vara så konkret och genomförbar som möjligt.

3.3.2. ESK anser att inrättandet av ett program för utvärdering och spridning av de erfarenheter och insikter som gjorts är positivt.

3.4. Begäran om bistånd (artikel 5)

3.4.1. ESK vill påpeka att de beskrivna möjligheterna till begäran om bistånd - när så behövs - kompletterar de föreliggande bilaterala avtalen mellan enskilda medlemsstater samt förbättrar de gränsöverskridande räddningstjänstinsatserna och understödet grannländer emellan. Det skulle vara värdefullt med en hänvisning till sådana, redan befintliga initiativ.

3.4.2. Formuleringen i artikel 5.1 ("När en olyckshändelse inträffar inom gemenskapen ...") bör kompletteras med "... eller när en medlemsstat hotas av en katastrof som inträffar utanför gemenskapen".

3.5. Deltagande av tredje land (artikel 6)

ESK anser det vara mycket positivt att man inkluderar kandidatländerna i Central- och Östeuropa samt Cypern, Malta och Turkiet.

3.6. Enskilda detaljer i bilagan - grundläggande principer för insatser inom gemenskapen

3.6.1. Det är svårt att säkerställa att insatsstyrkan kan vara logistiskt oberoende på insatsorten under 48 timmar, men det är något som bör eftersträvas. Eftersom insatsstyrkan i vilket fall som helst måste integreras i rådande insatsstrukturer förefaller det tillräckligt med ett krav på logistiskt oberoende under de första 24 timmarna.

3.6.2. Punkt 3 i de grundläggande principerna - Frågan om ledningsansvaret för insatserna - är betydelsefull. För att förebygga missförstånd måste man emellertid alltid definiera gränserna för de uppgifter som överlåts på insatsenheterna.

3.6.3. Punkt 5 i de grundläggande principerna: I praktiken kommer det att innebära svårigheter att den medlemsstat som begär bistånd skall se till att nödvändiga resurser och kommunikationer ställs till förfogande för insatsen. Innan insatsen påbörjas måste man komma överens om samarbetsformerna, och man måste undanröja kommunikationsproblem redan i förväg.

3.6.4. Punkt 6 och 7 i de grundläggande principerna: Understöd och förenklade administrativa förfaranden på detta område välkomnas.

Bryssel den 28 februari 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs