”Att Skapa en europeisk dataekonomi”

1.INLEDNING

Data har blivit en viktig resurs för ekonomisk tillväxt, sysselsättning och samhällsutveckling. Genom dataanalys underlättas optimeringen av processer och beslut, innovation och möjligheten att förutse framtida händelser. Potentialen för denna globala trend är enorm inom olika områden och omfattar allt från hälsa, miljö, livsmedelssäkerhet, klimat- och resurseffektivitet till energi, intelligenta transportsystem och smarta städer.

Den så kallade dataekonomin kännetecknas av ett ekosystem bestående av olika typer av marknadsaktörer – såsom tillverkare, forskare och leverantörer av infrastruktur – som samarbetar för att säkerställa att data är tillgängliga och användbara. Detta gör det möjligt för marknadsaktörerna att dra nytta av uppgifterna genom att skapa en mängd olika tillämpningar som har stor potential att förbättra det dagliga livet (inom t.ex. trafikledning, optimering av skördar eller sjukvård på distans).

Värdet av EU:s dataekonomi uppskattades till 257 miljarder euro år 2014, eller 1,85 % av EU:s BNP. Denna siffra ökade till 272 miljarder euro år 2015, eller 1,87 % av EU:s BNP (en årlig tillväxt på 5,6 %). Enligt samma beräkningar förutspås värdet öka till 643 miljarder euro fram till 2020, vilket motsvarar 3,17 % av EU:s BNP, om de politiska och rättsliga ramarna för dataekonomin fastställs i tid.

Den allmänna dataskyddsförordningen innebär att det från och med maj 2018 kommer att finnas en enda heltäckande uppsättning regler för hela Europa istället för dagens 28 nationella lagar. Genom det nya systemet med en enda kontaktpunkt säkerställs att en dataskyddsmyndighet ansvarar för tillsynen av databearbetning över nationsgränserna som utförs av företag i EU. En konsekvent tolkning av de nya reglerna kommer att garanteras, och framför allt kommer, i de fall där flera nationella dataskyddsmyndigheter är involverade, ett enda beslut att fattas för att säkerställa gemensamma lösningar på gemensamma problem. Den allmänna dataskyddsförordningen kommer dessutom att skapa lika villkor för företag inom och utanför EU, eftersom företag som är baserade utanför EU kommer att vara tvungna att tillämpa samma regler som europeiska företag, om de erbjuder varor och tjänster eller övervakar individers beteende inom EU. En ökad tillit bland konsumenter kommer att gynna både europeiska och externa kommersiella aktörer.

Direktivet om integritet och elektronisk kommunikation gäller elektroniska kommunikationstjänster i EU. Det reviderade direktivet om integritet och elektronisk kommunikation, framlagt parallellt med detta meddelande i form av en förordning, syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå som fullständigt överensstämmer med den allmänna dataskyddsförordningen. Starka dataskyddsbestämmelser skapar det förtroende som är nödvändigt för att den digitala ekonomin ska kunna utvecklas i hela den inre marknaden.

I sitt tal om tillståndet i Europeiska unionen den 14 september 2016 lyfte ordförande Juncker fram att innebörden av att vara europé innebär rätten att få sina personuppgifter skyddade av kraftfulla lagar som gäller hela EU. För européerna vill inte ha drönare som cirkulerar ovanför dem och som registrerar allt de gör eller företag som lagrar vartenda musklick. Därför enades parlamentet, rådet och kommissionen i maj i år om en gemensam EU-förordning om skydd av personuppgifter. Detta är stark EU-lagstiftning som gäller för företag oavsett var de är baserade och oavsett vid vilken tidpunkt de behandlar dina personuppgifter. För i EU har privatlivet betydelse. Det är fråga om den mänskliga värdigheten.

Kommissionen bekräftar i sitt meddelande Skydd av den personliga integriteten i en uppkopplad värld - En europeisk ram för personuppgiftsskydd för tjugohundratalet från 2012 och i meddelandet Mot en blomstrande datadriven ekonomi från 2014 behovet av moderna, enhetliga regler i hela EU för att data ska kunna flöda fritt mellan medlemsstaterna, samt att den digitala ekonomin i Europa varit långsam när det gäller att omfamna datarevolutionen jämfört med USA, och även saknade en jämförbar industriell kapacitet. Kommissionen drog slutsatsen att avsaknaden av en rättslig miljö anpassad till handeln med data inom EU kan bidra till en otillräcklig tillgång till stora datamängder, eventuella inträdeshinder för nya marknadsaktörer och ha hämmande effekter på innovationen.

Omotiverade begränsningar av det fria flödet av data utgör sannolikt ett hinder för utvecklingen av EU:s dataekonomi. Dessa begränsningar är knutna till myndigheternas krav på var data som används för lagring eller bearbetning är lokaliserade. Frågan om fri rörlighet för data gäller alla typer av uppgifter: företag och andra aktörer inom dataekonomin hanterar industridata och maskingenererade uppgifter, såväl personliga som opersonliga, samt uppgifter som skapats till följd av mänsklig verksamhet. I strategin för den digitala inre marknaden meddelade kommissionen att man skulle föreslå ett initiativ för att hantera begränsningar av den fria rörligheten för data av andra skäl än för att skydda personuppgifter inom EU, samt omotiverade begränsningar för uppgifternas lokalisering i lagrings- eller bearbetningssyfte. Sådana begränsningar omfattar rättsakter antagna av medlemsstaterna, administrativa regler och praxis som har samma verkan. I takt med att dataekonomin växer tenderar begränsningarna att bli allt fler, vilket skapar osäkerhet kring var uppgifterna kan lagras eller bearbetas. Detta kan påverka alla sektorer inom ekonomin, och både privata och offentliga organisationer, som kan ha svårt att få tillgång till mer innovativa eller billigare datatjänster. Omotiverade begränsningar för lokalisering av uppgifter kan försämra friheten att tillhandahålla tjänster och etableringsfriheten som fastställs i fördraget, och även strida mot den relevanta sekundärlagstiftningen. De medför en risk för fragmentering av marknaden och minskar kvaliteten på tjänsterna för användare och konkurrenskraften för leverantörer av datatjänster, särskilt mindre företag.

Omotiverad lokalisering av data är också något som diskuteras mellan EU och dess handelspartner, med tanke på den ökade betydelsen av data och datatjänster i världsekonomin och tredjeländers potentiella inställning i frågan. EU:s regler för skydd av personuppgifter kan inte bli föremål för förhandlingar i ett frihandelsavtal. Såsom anges i meddelandet om utbyte och skydd av personuppgifter i en globaliserad värld måste dialoger om uppgiftsskydd och handelsförhandlingar med tredjeländer följa separata spår. Utöver detta kommer kommissionen, vilket framgår i meddelandet om handel för alla, Trade for All , att sträva efter att använda EU:s handelsbestämmelser för att reglera e-handel och gränsöverskridande dataflöden och bekämpa nya former av digital protektionism i full överensstämmelse med, och utan att det påverkar tillämpningen av, EU:s regler om uppgiftsskydd.

I takt med att den datadrivna omvandlingen når in i ekonomin och samhället, genereras ständigt ökande mängder data av maskiner eller processer som bygger på ny teknik, till exempel sakernas internet, framtidens fabriker och autonoma uppkopplade system. Uppkopplingen i sig själv förändrar uppgifternas tillgänglighet: i allt högre utsträckning kan man i dag få tillgång på distans till uppgifter som tidigare enbart var tillgängliga genom fysiska förbindelser. Den enorma mångfalden av datakällor och typer av data, och de stora möjligheter som finns att utvinna kunskap ur dessa data för olika områden, däribland utveckling av offentlig politik, har bara börjat växa fram. För att utnyttja dessa möjligheter måste såväl offentliga som privata aktörer på datamarknaden ha tillgång till stora och diversifierade datamängder. Frågorna om tillgång och överföring av de uppgifter som genereras av dessa maskiner eller processer är därför centrala för utvecklingen av dataekonomin och kräver en noggrann bedömning.

Andra nya frågor gäller tillämpningen av bestämmelserna om ansvar för skador som sker till följd av ett fel i en uppkopplad enhet eller robot, och uppgifternas portabilitet och interoperabilitet. När det gäller ny teknik, till exempel sakernas internet eller robotteknik, är de inbördes beroendena ofta komplexa och sofistikerade både inom produkterna (baserat på hårdvara och mjukvara) och mellan sammankopplade enheter. Dessutom kan nya frågor uppstå i fråga om autonoma maskiner, vars oförutsedda och oavsiktliga agerande skulle kunna orsaka skador på personer och föremål. Sådana händelser skulle kunna leda till rättsosäkerhet när det gäller tillämpningen av det befintliga ramverket om ansvarighet och säkerhet.

Såsom angivits i strategin för den digitala inre marknaden är kommissionens mål att skapa en tydlig och anpassad politisk och rättslig ram för dataekonomin genom att avlägsna kvarvarande hinder för datarörlighet och åtgärda den rättsliga osäkerhet som skapats av nya datatekniker. Andra mål som ligger till grund för detta meddelande syftar till att öka uppgifternas tillgänglighet och användning, främja nya affärsmodeller för data och förbättra villkoren för tillgång till data och utvecklingen av dataanalys i EU. I detta syfte ska kommissionen presentera fokuserade frågor för diskussion med målet att ”skapa en europeisk dataekonomi”.

I detta meddelande undersöks därför följande frågor: fritt flöde av data, tillgång och överföring av maskingenererad data, ansvar och säkerhet när det gäller nya tekniker, samt portabilitet för icke-personliga uppgifter, interoperabilitet och standarder. I meddelandet ges också förslag på hur man kan experimentera med gemensamma lagstiftningslösningar i en verklig miljö.

Kommissionen ska inleda en omfattande dialog med berörda parter om de frågor som undersöks i detta meddelande. Det första steget i denna dialog är ett offentligt samråd, som inleddes parallellt med paketet om dataekonomi.

2.Fritt informationsflöde

I en väl fungerande och dynamisk dataekonomi måste flödet av data på den inre marknaden möjliggöras och skyddas. I ett sammanhang av snabb teknisk utveckling bidrar ett säkert och pålitligt fritt flöde av data till skyddet av de fyra grundläggande friheterna på den inre marknaden som garanteras i fördragen (varor, personer, tjänster och kapital). Datatjänsterna ökar snabbt i EU och globalt. En effektiv inre marknad fri från hinder inom denna sektor skulle kunna skapa betydande möjligheter till ytterligare tillväxt och sysselsättning.

Denna tillväxt och innovation i dataekonomin, liksom införandet av gränsöverskridande offentliga tjänster, kan äventyras av hinder för uppgifternas fria rörlighet inom EU. Det kan till exempel röra sig om oskäliga krav på datalokalisering från myndigheternas sida. Sådana åtgärder är ett effektivt sätt att återinföra digitala ”gränskontroller”. Det kan handla om allt från tillsynsmyndigheters krav på dem som tillhandahåller finansiella tjänster att de måste lagra sina uppgifter lokalt, till sekretessregler som innebär att uppgifter måste lagras och bearbetas lokalt, och övergripande bestämmelser med krav på lokal lagring av arkiverad information som genereras av den offentliga sektorn, oavsett hur känslig informationen är.