SV Europeiska unionens officiella tidning C 112/47

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning om upprättande av ett program för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket”

(KOM(2003) 817 slutlig – 2003/0321 CNS)

(2004/C 112/14)

Den 13 januari 2004 beslutade rådet att i enlighet med artikel 37 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda yttrande.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 4 mars 2004. Föredragande var Bernd Voss.

Vid sin 407:e plenarsession den 31 mars–1 april 2004 (sammanträdet den 31 mars 2004) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 92 röster för, 3 röster emot och 3 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1 Genom rådets förordning (EG) nr 1467/94 om bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket inleddes år 1994 ett åtgärdsprogram för en femårsperiod som löpte ut den 31 december 1999. I åtgärdsprogrammet tog kommissionen upp initiativ från Europaparlamentet, som redan på 80-talet hade hänvisat till problemet med genetisk erosion i olika resolutioner, samt föreslagit gemenskapsinitiativ för att motverka denna utveckling.

1.2 Åtgärdsprogrammet omfattade finansiering av 21 projekt. Flertalet av dessa projekt gällde karaktärisering av genetiska resurser ex situ. Bland deltagarna ingick särskilt genbanker, vetenskapliga institut och användare. Under ledning av vetenskapliga institut var också icke-statliga organisationer delaktiga i viss utsträckning.

1.3 Handlingsprogrammet utvärderades i enlighet med förordningen av en grupp oberoende experter. I den rapport som gruppen lagt fram bedöms åtgärdsprogrammet i allmänhet positivt, och man kräver att åtgärderna skall fullföljas och förstärkas. Bland annat föreslås följande: — Man bör skapa större balans mellan projekt inom växtriket och djurriket. — Begreppen in situ-bevarande och bevarande på jordbruksföretaget bör behållas. — Hänsyn bör tas till ekoregionernas egenskaper (biogeografiska regioner). — Icke-statliga organisationer bör delta i ökad utsträckning. — Samordningen mellan medlemsstaterna och kommissionen bör förbättras när det gäller förhandlingar och åtgärder på FAO-nivå. — Åtgärder bör i ökad utsträckning inriktas på att uppnå en bredare medverkan från medlemsstaternas sida i vissa projektkategorier.

1.4 Kommissionen föreslog ett nytt gemenskapsprogram i mars 2001, men har dragit tillbaka det eftersom både Europaparlamentet och rådet är motståndare till finansiering av nationella åtgärder inom ramen för EUGFJ-garantierna. Kommissionen borde ha varit aktivare i samordningen och genomförandet av det nya programmet.

1.5 I det befintliga förslaget till förordning föreslås ett handlingsprogram som löper över tre år. Förtur kommer att ges till användning av genetiska resurser för — diversifiering av jordbruksproduktionen, — förbättring av produkternas kvalitet, — hållbar förvaltning och användning av natur- och jordbruksresurser, — förbättring av miljön och landsbygdsvärdena, — identifiering av produkter för ny användning och för nya marknader.

1.6 Genomförandet av gemenskapsprogrammet bör främst omfatta riktade verksamheter men även samordnad verksamhet och följdåtgärder.

2. Allmänna kommentarer

2.1 Kommittén har redan i sitt yttrande (1) den 24 april 2002 välkomnat det kommissionsförslag (KOM(2001) 617 slutlig) som senare drogs tillbaka, och betonade i det yttrandet att: ”… förlusten av genetiska resurser i jordbruket inte på långa vägar har upphört, vilket innebär att ytterligare ansträngningar måste göras för att karakterisera, registrera och bevara genmaterial. Man bör även fortsätta uppmuntra jordbruksföretagen att utnyttja den genetiska mångfalden.”

2.2 EESK konstaterar att det är särskilt viktigt att bevara de genetiska resurserna med tanke på EU:s förestående utvidgning med tio länder. Framför allt kan den förändrade förvaltningen av kulturlandskapen utgöra ett hot mot den påtagliga mångfald av genetiska resurser som finns inom jordbruket i dessa regioner.

2.3 Det finns endast fragmentarisk kunskap om vilken genetisk potential de delvis starkt hotade och utrotningshotade arterna utgör. Den potentiella användningen av ett flertal, hittills delvis okända egenskaper utgör grund för en jordbruksproduktion inriktad på mångfald och odling av grödor som särskilt lämpar sig för lokala förhållanden.

2.4 Det finns brister i inventeringen av genpotentialen i databaserna och i skapandet av nätverk mellan databaser. EESK påpekar att det krävs tydliga regler vad gäller vetenskaplig och övrig användning inom ramen för de data som finns i programmet.

2.5 Det är positivt att man i förslaget till förordning framhäver att de genetiska resurserna skall bevaras in situ och på jordbruksföretaget. Förordningen uppfyller därmed kraven i FAO:s globala handlingsplan (2) från 1996. Även där ställs kravet att sådana åtgärder skall betonas tydligt.

2.6 Kommittén välkomnar att de icke-statliga organisationernas arbete beaktas i högre grad i programmet.

2.7 Kommittén konstaterade redan den 25 april 2002 följande i ett yttrande: ”Minst lika viktigt som denna vetenskapliga metod är att man säkerställer att den genetiska mångfalden av resurser i jordbruket utnyttjas. I samband med detta bör man inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitikens andra pelare främja miljövänliga metoder, t.ex. olika former av växelbruk.” Man bör också genomföra liknande åtgärder för att upprätthålla användningen av vissa djurarter som blir allt ovanligare. Lösningen att ”bevara genom att äta” kan bli en värdefull aspekt av en ny medveten inriktning på mångfald i vår europeiska matkultur.

2.8 EESK betonar därför att man på ett bättre sätt måste påvisa och utnyttja de möjligheter som finns i den andra pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) med målsättningen att bevara och använda genetiska resurser.

3. Särskilda kommentarer

3.1 Det föreslagna treårsprogrammet 2004–2006 skall finansieras med totalt 10 miljoner euro från budgetrubrik 3, ”Inre politik”. Det är positivt att kommissionen därmed övertar den önskvärda aktiva rollen vad gäller genomförandet av programmet. Kommittén anser att de finansiella ramarna jämfört med förslaget från den 22 november 2001 (10 miljoner euro per år över fem år) är snäva och förväntar sig att budgetmedlen ökar under 2005.

3.2 EESK anser att kommissionen på längre sikt bör understödja och samordna de nödvändiga aktiviteterna i de nuvarande och nya medlemsländerna. Denna fråga handlar inte enbart om program och projekt som får statligt stöd utan också om de åtskilliga icke-statliga organisationer som spelar en viktig roll för att i ökad utsträckning göra det möjligt att bevara och utnyttja den genetiska mångfalden inom ramen för ett hållbart jordbruk.

3.3 Med denna förordning kan gemenskapen till viss del uppfylla sina åtaganden enligt tillämpliga internationella FN-konventioner (FAO:s globala handlingsplan (GPA) och konventionen om biologisk mångfald (Rio 1992)). Kommittén anser att kommissionen bör lägga fram ett förslag till anslutande program innan detta program löper ut. Den bör också planera motsvarande personalresurser för att kunna genomföra detta program.

3.4 Kommittén påpekar att detta gemenskapsprogram har särskild betydelse när det gäller gemenskapens förhandlingar med WTO om skyddet av regionala ursprungsbeteckningar och om stöd som inte snedvrider konkurrensen. Det utgör ett bidrag i arbetet för att förverkliga ett mångfunktionellt europeiskt jordbruk.

3.5 EESK inser hur viktig tillämpningsförordningen, som kommissionen aviserat men ännu inte lagt fram, om de ändrade direktiven 2002/53–57 och 66/401–401 om saluföring av utsäde är. Dessa riktlinjer påverkar tillgången på sorter som bör bevaras och sorter som inte skall odlas i stor skala. För de sädesslag som inte uppfyller tillämpliga kriterier för att kunna certifieras utarbetas på parlamentets initiativ särskilda bestämmelser för märkning och saluföring. Dessa sädesslag får inte marknadsföras för närvarande. De produceras och reproduceras därmed inte, vilket innebär att de inte heller kan bevaras. Tillämpningsförordningen till dessa direktiv håller sedan november 2002 på att utarbetas.

3.6 Man bör pröva om förordningen om handelskategorier utgör ett hinder när produkter baserade på sällsynta växter och djur skall beredas tillträde till marknaden.

3.7 I den kommitté för bevarande, karakterisering och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket som nämns i artikel 15 i förslaget till förordning måste man säkerställa att de icke-statliga organisationerna medverkar i tillräcklig omfattning.

3.8 I artikel 9.2 i förordningen bör också jordbrukare nämnas uttryckligen.

3.9 EESK uppmanar kommissionen att författa två rapporter om GJP:s konsekvenser som innehåller svar på följande frågor: a. Hur kan man främja utvecklingen av landsbygden och bättre integrera odling av numera sällsynta växter och djurhållning av alltmer sällsynta djurarter som en del av det mångfunktionella jordbruket och som ett led i ett omfattande program för att bevara och utnyttja genetiska resurser? b. Vad har GJP för konsekvenser vad gäller genetisk mångfald, och vilka konsekvenser får frikopplingen och tvärvillkoren (Cross Compliance)?

3.10 Även om det inte finns något arbetsprogram för förordningen välkomnar kommittén de detaljerade målen i det utkast till förordning som presenterats.

4. Sammanfattning

4.1 I sitt förslag till förordning tar kommissionen stor hänsyn till förslagen från medlemsstaterna, Europaparlament och EESK rörande det förslag från den 22 november 2001 som drogs tillbaka. EESK välkomnar det nya förslaget till förordning och förväntar sig att programmet snabbt antas, genomförs och utvärderas samt att det därefter löper vidare.

Bryssel den 31 mars 2004 Roger BRIESCH Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) EUT C 149, 21.6.2002, s. 11–13.

(2) Global Plan of Action for the Conservation and Sustainable Utilization of Plant Genetic Resources for Food and Agriculture (GPA).