Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) /* COM/2011/0809 konč. - 2011/0401 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Förslagen till ”Horisont 2020”, som utarbetats helt i linje med kommissionens meddelande En budget för Europa 2020[1], stödjer fullt ut Europa 2020-strategin, där forskning och innovation identifierades som avgörande för att målen smart och hållbar tillväxt för alla ska kunna uppnås. Förslagen utgörs av (1) ett ramprogram för Horisont 2020 (fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – EUF-fördraget), (2) en enda uppsättning regler för deltagande och spridning (EUF-fördraget), (3) ett enda särskilt program för att genomföra Horisont 2020 (EUF-fördraget) samt (4) ett enda förslag till de delar av Horisont 2020 som motsvarar Euratomfördraget. Den övergripande politiska beskrivningen och bakgrunden till dessa lagförslag ingår i ett meddelande från kommissionen som antogs tillsammans med dem, i vilket ett antal viktiga övergripande aspekter behandlas, t.ex. förenkling och hur förhållningssättet till innovation har stärkts. Horisont 2020 bidrar direkt till att ta itu med de stora samhällsutmaningar som kartlagts i Europa 2020-strategin och dess flaggskeppsinitiativ. Det kommer också att bidra till att skapa industriellt ledarskap i Europa. Det kommer också att öka spetskompetensen i den vetenskapliga basen, vilket är av avgörande betydelse för hållbarhet samt välstånd och välbefinnande på lång sikt i Europa. För att dessa mål ska kunna uppnås innehåller förslagen ett brett spektrum av stöd som är integrerat i forsknings- och innovationscykeln. Genom Horisont 2020 samlas och förstärks därför verksamheter som nu finansieras genom det sjunde ramprogrammet för forskning, delarna avseende innovation i ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation samt Europeiska institutet för innovation och teknik. Förslagen är därmed också utformade i syfte att avsevärt förenkla för deltagarna. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR Vid utarbetandet av de fyra förslagen togs full hänsyn till svaren från ett omfattande offentligt samråd grundat på grönboken Mot ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation, KOM(2011) 48. Synpunkter inkom från Europeiska rådet, medlemsstaterna och en lång rad aktörer från näringslivet, den akademiska världen och det civila samhället. Förslagen bygger även på två ingående konsekvensbedömningar, och på samråd med berörda parter, interna och externa utvärderingar samt bidrag från internationella experter. Vid bedömningen konstaterades att Horisont 2020 skulle leda till tydligare fokusering, bäst uppnå den kritiska massan av insatser på program- och projektnivå, och ge de största effekterna för de politiska målen och för ekonomi, konkurrenskraft och sociala förmåner i senare led, och samtidigt bidra till förenkling, genom att t.ex. minska den administrativa bördan för deltagarna, förenkla regler och förfaranden, säkerställa konsekvens mellan instrumenten och sträva mot en ny balans mellan risk och förtroende. 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET 3.1 Rättslig grund Förslaget integrerar forsknings- och innovationsverksamhet på ett heltäckande sätt för att de politiska målen ska kunna uppnås. Horisont 2020 kommer att grundas på avdelningarna ”Industri” och ”Forskning och teknisk utveckling samt rymden” (artiklarna 173 och 182) i EUF-fördraget. De därmed sammanhängande reglerna för deltagande och spridning kommer att grundas på samma avdelningar i EUF-fördraget (artiklarna 173, 183 och 188). Det som grundas på ”Industri” kommer i båda fallen att främst avse Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT), som kommer att finansieras genom ett finansiellt bidrag från Horisont 2020. EIT ska inte omfattas av särskilda program. Det erinras om att innovationsverksamhet uttryckligen ingår i flera ramprogram som bygger på EUF-fördragets avdelning om forskning, och att de nuvarande ramprogrammen även innefattar en rad innovationsverksamheter. Som en följd därav kommer det särskilda programmet för genomförande av Horisont 2020 att grundas på EUF-fördragets avdelning ”Forskning och teknisk utveckling samt rymden” (artikel 182) eftersom de planerade verksamheterna i dem kommer att omfattas av de som ingår i denna avdelning. Förslaget till Euratoms forsknings- och utbildningsprogram som ska bidra till Horisont 2020 bygger på artikel 7 i Euratomfördraget. 3.2 Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna Förslagen har utformats i syfte att maximera mervärdet och effekterna för unionen, och har inriktats på mål och verksamheter som inte på ett ändamålsenligt sätt kan genomföras av medlemsstaterna på egen hand. Insatser på unionsnivå kan stärka den övergripande ramen för forskning och innovation och samordna medlemsstaternas forskningsinsatser och på så sätt undvika dubbelarbete, upprätthålla en kritisk massa på viktiga områden och säkerställa att offentliga medel används optimalt. Med insatser på unionsnivå kan de bästa förslagen väljas ut genom konkurrens inom hela kontinenten, vilket leder till höjd spetskompetens samt synlighet för ledande forskning och innovation. Även för att stödja transnationell rörlighet, och därigenom förbättra utbildning och karriärutveckling för forskare, är unionsnivån den bäst lämpade. Höga risker och långsiktig FoU kan hanteras bättre med ett program på unionsnivå – därmed fördelas risken och skapas större räckvidd och stordriftsfördelar som annars inte skulle vara möjligt. Insatser på unionsnivå kan fungera som hävstång för ytterligare offentliga och privata investeringar i forskning och innovation, bidra till det europeiska forskningsområdet där kunskap, forskare och teknik cirkulerar fritt, och påskynda kommersialisering och spridning av innovationer på hela den inre marknaden. Program på unionsnivå behövs också för att stödja politiskt beslutsfattande och de mål som fastställts genom en rad strategier. Heltäckande belägg presenteras i de åtföljande konsekvensbedömningarna. 4. BUDGETKONSEKVENSER Budgeten är i fasta priser för alla förslag. Den finansieringsöversikt för rättsakt som bifogas detta förslag beskriver konsekvenserna för budgetmedel (löpande priser), personalresurser och administrativa resurser. Kommissionen får, på grundval av en kostnads- och nyttoanalys, utnyttja befintliga genomförandeorgan för genomförandet av Horisont 2020 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 58/2003 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram. 2011/0401 (COD) av den XXX Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artiklarna 173.3 och 182.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[3], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) Unionen har som mål att stärka sin vetenskapliga och tekniska grund genom att skapa ett europeiskt forskningsområde där forskare, vetenskapliga rön och teknik cirkulerar fritt, och att uppmuntra unionen till ökad konkurrensförmåga, även inom näringslivet. För att uppnå dessa mål bör unionen genomföra verksamhet för forskning, teknisk utveckling och demonstration, främja internationellt samarbete, sprida och optimera resultat och stimulera utbildning och rörlighet. (2) Unionen har också som målsättning att säkerställa att nödvändiga förutsättningar finns för konkurrenskraft hos EU:s näringsliv. Därför bör åtgärderna syfta till att främja ett bättre utnyttjande av den industriella potentialen med avseende på strategier som rör innovation, forskning och teknisk utveckling. (3) Unionen har åtagit sig att följa Europa 2020-strategin[4], som fastställer målen smart och hållbar tillväxt för alla och belyser betydelsen av forskning och innovation som viktiga drivkrafter för socialt och ekonomiskt välstånd och miljöhållbarhet, och att öka utgifterna för forskning och utveckling till 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) senast 2020, samtidigt som en indikator för innovationsintensiteten utvecklas. I detta sammanhang fastställer flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen en strategisk och integrerad taktik för forskning och innovation, där de ramar och mål fastslås som unionens framtida finansiering för forskning och innovation bör bidra till. Forskning och innovation är också viktiga faktorer för andra flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin, särskilt Ett resurseffektivt Europa, En industripolitik för en globaliserad tid och En digital agenda för Europa. För att Europa 2020-målen för forskning och innovation ska kunna uppnås har dessutom sammanhållningspolitiken en nyckelroll genom kapacitetsuppbyggnad och för tillhandahållande av en spetsforskningsstege. (4) Vid mötet den 4 februari 2011 ställde sig Europeiska rådet bakom tanken med ett gemensamt strategiskt ramverk för unionens finansiering av forskning och innovation i syfte att effektivisera finansieringen av forskning och innovation på nationell nivå och unionsnivå, och uppmanade unionen att snabbt ta itu med kvarstående hinder för att locka till sig talang och investeringar för att det europeiska forskningsområdet ska kunna fullbordas senast 2014 och en verklig inre marknad för kunskap, forskning och innovation ska kunna skapas. (5) Europaparlamentet har efterlyst en radikal förenkling av finansieringen av unionens forskning och innovation (resolution av den 11 november 2010[5]), belyst Innovationsunionens betydelse för omvandlingen av Europa inför situationen i världen efter krisen (resolution av den 12 maj 2011[6]), riktat uppmärksamheten på viktiga erfarenheter av den preliminära utvärderingen av sjunde ramprogrammet (resolution av den 8 juni 2011[7]) och har gett sitt stöd till tanken på ett gemensamt strategiskt ramverk för finansiering av forskning och innovation (resolution av den 7 september 2011[8]). (6) Den 26 november 2010 efterlyste rådet att framtida EU-finansieringsprogram skulle vara mer inriktade på Europa 2020-prioriteringar, ta itu med samhällsproblem och nyckelteknologier, underlätta gemensam forskning och forskning bedriven av näringslivet, förenkla instrumenten, kraftigt förenkla åtkomsten, minska tiden till marknadsintroduktion och ytterligare förstärka spetskompetensen. (7) Vikten av en samordnad strategi underströks också i yttrandena från kommittén för det europeiska forskningsområdet den 3 juni 2011[9], Regionkommittén den 30 juni 2011[10] och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén den 13 juli 2011[11]. (8) Den översyn av unionens budget som antogs av kommissionen den 19 oktober 2010 innehåller viktiga principer som bör ligga till grund för unionens framtida budget, nämligen fokusering på instrument med bevisat mervärde för unionen, ökad resultatstyrning och mobilisering av andra offentliga och privata finansieringskällor, samt även förslag till att slå samman hela uppsättningen av unionsinstrument för forskning och innovation i ett gemensamt strategiskt ramverk. (9) Genom kommissionens grönbok Från utmaningar till möjligheter: Mot ett gemensamt strategiskt ramverk för EU:s finansiering av forskning och innovation[12] identifierades viktiga frågor om hur dessa ambitiösa mål kan uppnås och inleddes ett omfattande samråd där berörda parter och unionens institutioner i stort sett ställde sig bakom idéerna i grönboken. (10) I meddelandet En budget för Europa 2020[13] föreslog kommissionen att inom en enda gemensam strategisk ram för forskning och innovation ta itu med de områden som under perioden 2007–2013 omfattas av sjunde ramprogrammet, innovationsdelen av ramprogrammet för konkurrenskraft och innovation samt Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT), i syfte att bidra till Europa 2020-strategins mål att öka utgifterna för forskning och utveckling till 3 % av BNP senast 2020. I det meddelandet åtog sig kommissionen även att integrera klimatförändringar i unionens utgiftsprogram och att avsätta minst 20 % av unionens budget till klimatrelaterade mål. Klimatåtgärder och resurseffektivitet är mål för att uppnå en hållbar utveckling som ömsesidigt förstärker varandra. De särskilda målen för dem båda bör kompletteras genom de andra särskilda målen för Horisont 2020. Till följd av detta förväntas att minst 60 % av den totala budgeten för Horisont 2020 bör avse hållbar utveckling. Det förväntas också att klimatrelaterade utgifter bör överstiga 35 % av budgeten, inbegripet ömsesidigt förenliga åtgärder för att förbättra resurseffektiviteten. Kommissionen bör tillhandahålla information om omfattningen och resultaten av stödet till klimatförändringsmålen. Klimatrelaterade utgifter inom Horisont 2020 bör kunna spåras i enlighet med metoden som avses i det meddelandet. (11) Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation i Europeiska unionen (nedan kallat Horisont 2020) – är inriktat på tre prioriteringar, nämligen att utveckla vetenskaplig spetskompetens i syfte att stärka unionens globala ställning på området, främja industriellt ledarskap till stöd för företag, inbegripet små och medelstora företag och innovation, och att ta itu med samhällsutmaningar, i syfte att direkt bemöta de utmaningar som identifieras i Europa 2020-strategin genom stöd till verksamhet som omfattar hela spektrumet från forskning till marknad. Horisont 2020 bör stödja alla stadier i innovationskedjan, särskilt verksamhet som ligger närmare marknaden, inklusive innovativa finansieringsinstrument samt icke-teknisk och social innovation, och syftar till att uppfylla forskningsbehoven inom en lång rad av unionens strategiska områden, genom att lägga tonvikten på bredast möjliga användning och spridning av kunskap som härrör från de verksamheter som fått stöd och fram till det kommersiella utnyttjandet av den. Prioriteringarna i Horisont 2020 bör också stödjas genom ett program för forskning och utbildning på det kärntekniska området inom ramen för Euratomfördraget. (12) Gemensamma forskningscentrumet (JRC) bör ge kundstyrt vetenskapligt och tekniskt stöd för unionens politik och samtidigt reagera flexibelt på nya politiska krav. (13) I samband med kunskapstriangeln forskning, utbildning och innovation bör kunskaps- och innovationsgrupperna inom ramen för Europeiska institutet för innovation och teknik avsevärt bidra till målen för Horisont 2020, inbegripet samhällsutmaningar, särskilt genom att integrera forskning, utbildning och innovation. För att garantera komplementaritet inom Horisont 2020 och lämplig användning av medel bör finansiella bidrag till Europeiska institutet för innovation och teknik ske genom två tilldelningar, där den andra är föremål för översyn. (14) Horisont 2020 bör bidra till målen för de europeiska innovationspartnerskapen i linje med flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen, som sammanför alla relevanta aktörer i hela forsknings- och innovationskedjan med syfte att effektivisera, förenkla och bättre samordna instrument och initiativ. (15) Förenkling är ett centralt mål för Horisont 2020, som fullt ut bör återspeglas i dess utformning, regler, ekonomiska förvaltning och genomförande. Horisont 2020 bör syfta till att locka ett högt deltagande bland universitet, forskningscentrum, industrin och små och medelstora företag och vara öppet för nya deltagare, då det sammanför allt stöd till forskning och innovation i ett gemensamt strategiskt ramverk, inbegripet en förenklad uppsättning stödformer, och tillämpar regler för deltagande tillsammans med principer som gäller för alla åtgärder inom programmet. Enklare bidragsregler bör minska de administrativa kostnaderna för deltagande och kommer att bidra till en minskning av antalet finansiella fel. (16) Ramprogrammet fastställer, i enlighet med artikel 182.1 i EUF-fördraget, det högsta totalbeloppet och de närmare villkoren för unionens finansiella deltagande i ramprogrammet samt de planerade verksamheternas andelar. (17) Genom denna förordning fastställs, för hela löptiden för Horisont 2020, en finansieringsram som utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten under det årliga budgetförfarandet enligt punkt [] i det interinstitutionella avtalet av den XX/201Z mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om samarbete i budgetfrågor och om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. (18) Det är lämpligt att säkerställa ett korrekt slutförande av Horisont 2020 och de program som föregått detta, särskilt när det gäller fortsättningen av fleråriga arrangemang för förvaltningen av dem, exempelvis finansieringen av tekniskt och administrativt stöd. (19) Genomförandet av Horisont 2020 kan ge upphov till tilläggsprogram där endast vissa medlemsstater deltar, deltagande av unionen i program som genomförs av flera medlemsstater eller bildande av gemensamma företag eller andra arrangemang enligt artiklarna 184, 185 och 187 i EUF-fördraget. (20) I syfte att fördjupa förbindelserna mellan vetenskap och samhälle och stärka allmänhetens förtroende för vetenskapen bör Horisont 2020 främja ett välinformerat engagemang bland medborgarna och det civila samhället i frågor rörande forskning och innovation genom att främja vetenskaplig utbildning, genom att göra vetenskapliga kunskaper mer tillgängliga, genom att planera för forskning och innovation på ett ansvarsfullt sätt som uppfyller medborgarnas och det civila samhällets krav och förväntningar och genom att underlätta deras deltagande i verksamheten inom Horisont 2020. (21) Genomförandet av Horisont 2020 bör avspegla framväxande möjligheter och behov inom vetenskap och teknik, industri, politik och samhälle. Dagordningarna bör i sig fastställas i nära samarbete med intressenter från alla berörda sektorer, och tillräcklig flexibilitet bör finnas för ny utveckling. Extern rådgivning bör sökas kontinuerligt under Horisont 2020, och relevanta strukturer som till exempel europeiska teknikplattformar, initiativ för gemensam programplanering och europeiska innovationspartnerskap utnyttjas. (22) Horisont 2020 bör bidra till att göra forskningsyrket i unionen mer attraktivt. Lämplig uppmärksamhet bör ägnas den europeiska stadgan för forskare och riktlinjerna för rekrytering av forskare[14] samt andra relevanta referensramar som fastställts inom ramen för det europeiska forskningsområdet, samtidigt som man beaktar att de till sin natur är frivilliga. (23) Verksamheten inom Horisont 2020 bör vara inriktad på att främja jämställdhet mellan män och kvinnor inom forskning och innovation, i synnerhet genom att ta itu med de bakomliggande orsakerna till obalansen mellan könen, genom att utnyttja hela den potential som finns hos både kvinnliga och manliga forskare, och genom att integrera jämställdhetsaspekten i projekt i syfte att förbättra forskningens kvalitet och stimulera innovation. Verksamhet bör också syfta till att principerna om jämställdhet mellan kvinnor och män ska genomföras i enlighet med artiklarna 2 och 3 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 8 i EUF-fördraget. (24) Forsknings- och innovationsverksamhet som stöds av Horisont 2020 bör vara förenlig med grundläggande etiska principer. Yttrandena från Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik bör beaktas. Forskningsverksamheten bör även ta hänsyn till artikel 13 i EUF-fördraget och minska användningen av djur i forsknings- och försökssammanhang i syfte att till slut ersätta djurförsök med annat. En hög hälsoskyddsnivå för människor bör säkerställas vid all verksamhet i enlighet med artikel 168 i EUF-fördraget. (25) Europeiska kommissionen uppmuntrar inte uttryckligen till användning av stamceller från mänskliga embryon. Användningen av mänskliga stamceller, oavsett om de är adulta eller embryonala, beror på den bedömning som görs av forskarna mot bakgrund av de mål de vill uppnå och är föremål för strikt etisk granskning. Projekt som innebär att stamceller från mänskliga embryon används måste godkännas av medlemsstaterna för att få bidrag. Verksamhet som är förbjuden i samtliga medlemsstater bör inte finansieras. Verksamhet som är förbjuden i en medlemsstat bör inte finansieras. (26) För största möjliga effekt bör Horisont 2020 utveckla nära synergier med andra unionsprogram på områden som t.ex. utbildning, rymden, miljö, konkurrenskraft och små och medelstora företag, inre säkerhet, kultur och media, och med resurser från sammanhållningspolitiken och politiken för landsbygdsutveckling, som särskilt kan bidra till att stärka nationell och regional forsknings- och innovationsförmåga inom ramen för strategier för smart specialisering. (27) Små och medelstora företag är en viktig tillgång för innovation och tillväxt i Europa. Därför behövs ett stort deltagande av små och medelstora företag i Horisont 2020, i enlighet med kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003[15]. Detta bör gynna syftena i Small Business Act[16]. (28) För största möjliga effekt av unionens finansiering bör Horisont 2020 utveckla närmare synergier, vilket också kan ske i form av partnerskap mellan offentliga aktörer och med nationella och regionala program för stöd till forskning och innovation. (29) Större effekt bör också uppnås genom att kombinera Horisont 2020 med medel från den privata sektorn inom offentlig-privata partnerskap på nyckelområden där forskning och innovation kan bidra till Europas konkurrensmål i ett större perspektiv och till att ta itu med samhällsutmaningar. Offentlig-privata partnerskap i form av gemensamma teknikinitiativ, som införts genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1982/2006/EG av den 18 december 2006 om Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013)[17], får fortsätta att användas med mer ändamålsenliga strukturer. (30) Horisont 2020 bör främja samarbete med tredjeländer på grundval av gemensamma intressen och ömsesidig nytta. Internationellt samarbete inom vetenskap, teknik och innovation bör vara inriktat på att bidra till att nå Europa 2020-målen att stärka konkurrenskraften, bidra till att ta itu med samhällsutmaningar och stödja unionens externa politik och utvecklingspolitik, bland annat genom att utveckla synergier med externa program och bidra till unionens internationella åtaganden såsom exempelvis uppnåendet av millennieutvecklingsmålen. (31) För att bibehålla samma spelregler för samtliga företag som är verksamma på den inre marknaden bör finansiering som tillhandahålls genom Horisont 2020 utformas i enlighet med reglerna om statligt stöd så att effektiviteten i de offentliga utgifterna säkerställs och snedvridning av marknaden förhindras, t.ex. undanträngning av privat finansiering vilket skapar ineffektiva marknadsstrukturer eller bevarar ineffektiva företag. (32) Behovet av en ny metod för kontroll och riskhantering för unionens finansiering av forskning bekräftades av Europeiska rådet den 4 februari 2011, då en bättre balans mellan förtroende och kontroll och mellan risktagande och riskförebyggande efterlystes. I sin resolution av den 11 november 2010 om förenklat genomförande av ramprogrammen för forskning efterlyste Europaparlamentet en pragmatisk övergång till administrativ och finansiell förenkling och bekräftade att förvaltningen av den europeiska forskningsfinansieringen bör vara mer baserad på förtroende och risktolerans gentemot deltagare. Slutsatsen i rapporten om den preliminära utvärderingen av sjunde ramprogrammet (2007–2013) är att det behövs en mer radikal strategi om ett stort steg framåt för förenkling ska kunna åstadkommas, och att balansen mellan risk och förtroende måste återupprättas. (33) Under hela utgiftscykeln bör Europeiska unionens ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och att fastställa påföljder vid behov. En reviderad kontrollstrategi, ändrad fokusering från minimering av felprocent till riskbaserad kontroll och upptäckt av bedrägerier bör minska kontrollbördan för deltagarna. (34) Det är viktigt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av Horisont 2020, och att det genomförs på ett så effektivt och användarvänligt sätt som möjligt samtidigt som det är rättsligt säkert och tillgängligt för samtliga deltagare. Det är nödvändigt att se till att förordning (EU) nr XXXX/2012 [nya budgetförordningen] och kraven på förenkling och bättre lagstiftning efterlevs. (35) För en effektiv resultatorienterad förvaltning, inklusive utvärdering och övervakning, krävs utveckling av specifika resultatindikatorer som kan mätas över tiden, både är realistiska och avspeglar logiken i insatsen, och är relevanta för en lämplig indelning av mål och verksamheter. Lämpliga mekanismer bör inrättas för samordningen av genomförandet och övervakningen av Horisont 2020, och övervakningen av det europeiska forskningsområdets utveckling, resultat och funktion. (36) Eftersom målen för Horisont 2020 inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna när det gäller att stärka den övergripande ramen för forskning och innovation och samordna forskningsinsatserna i unionen, och därför, i syfte att undvika dubbelarbete, upprätthålla en kritisk massa på viktiga områden och säkerställa att offentliga medel används optimalt, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går Horisont 2020 inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (37) Av rättssäkerhetsskäl och tydlighetsskäl bör beslut nr 1982/2006/EG upphävas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I INRÄTTANDE Artikel 1 Syfte Genom denna förordning inrättas Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (nedan kallat Horisont 2020) – och fastställs ramarna för unionens stöd till forsknings- och innovationsverksamhet och för främjandet av bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som skapas genom politiken för innovation, forskning och teknisk utveckling. Artikel 2 Definitioner I denna förordning avses med (a) forsknings- och innovationsverksamhet: hela spektrumet av verksamheter inom forskning, teknisk utveckling, demonstration och innovation, inbegripet främjande av samarbete med tredjeländer och internationella organisationer, spridning och optimering av resultat och stimulerande av utbildning och rörlighet för forskare i unionen. (b) direkta åtgärder: forsknings- och innovationsverksamhet som genomförs av kommissionen via gemensamma forskningscentrumet. (c) indirekta åtgärder: forsknings- och innovationsverksamhet som unionen ger ekonomiskt stöd till och som genomförs av deltagare. (d) offentlig-privat partnerskap: partnerskap där partner från den privata sektorn, unionen och, i förekommande fall, andra partner gemensamt åtar sig att stödja utvecklingen och genomförandet av program eller verksamheter för forskning och innovation. (e) partnerskap mellan offentliga aktörer: partnerskap där regionala, nationella eller internationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning tillsammans med unionen gemensamt åtar sig att stödja utvecklingen och genomförandet av program eller verksamheter för forskning och innovation. Artikel 3 Inrättande av Horisont 2020 Horisont 2020 upprättas för perioden 1 januari 2014–31 december 2020. Artikel 4 Mervärde för unionen Horisont 2020 ska spela en central roll i genomförandet av Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla genom att tillhandahålla en gemensam strategisk ram för unionens finansiering av forskning och innovation, och därmed fungera som hävstång för privata investeringar, skapa nya arbetstillfällen och säkerställa hållbar tillväxt och konkurrenskraft på lång sikt i Europa. Artikel 5 Allmänt mål, prioriteringar och särskilda mål 1. Horisont 2020 ska bidra till att skapa en ekonomi baserad på kunskap och innovation inom hela unionen genom att fungera som hävstång för tillräcklig ytterligare finansiering av forskning, utveckling och innovation. Det ska därvid stödja genomförandet av Europa 2020-strategin och unionens andra strategier samt genomförandet av det europeiska forskningsområdet och dess funktion. Relevanta resultatindikatorer anges i inledningen till bilaga I. 2. Det övergripande målet ska uppnås genom tre prioriteringar som förstärker varandra: (a) Vetenskaplig spetskompetens. (b) Industriellt ledarskap. (c) Samhällsutmaningar. De särskilda mål som svarar mot var och en av dessa tre prioriteringar anges i delarna I–III i bilaga I tillsammans med huvuddragen för verksamheterna. 3 Gemensamma forskningscentrumet ska bidra till de övergripande mål och prioriteringar som anges i punkterna 1 och 2 genom att ge vetenskapligt och tekniskt stöd inför unionens politik. Huvuddragen för verksamheten anges i del IV i bilaga I. 4. Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 294/2008[18], ska bidra till det övergripande målet och prioriteringarna som anges i punkterna 1 och 2, med det särskilda målet att integrera kunskapstriangeln forskning, innovation och utbildning. De relevanta resultatindikatorerna för Europeiska institutet för innovation och teknik anges i inledningen till bilaga I och huvuddragen för det särskilda målet och verksamheterna beskrivs i del V i bilaga I. 5. Inom ramen för de prioriteringar och huvuddrag som avses i punkt 2 får hänsyn tas till nya och oförutsedda behov som uppstår under perioden för genomförandet av Horisont 2020. Detta kan inbegripa reaktioner inför nya möjligheter, kriser och hot, inför behov i samband med utvecklingen av ny unionspolitik, och inför hanteringen av åtgärder som planeras för stöd inom ramen för framtida program. Artikel 6 Budget 1. Finansieringsramen för genomförandet av Horisont 2020 ska vara 87 740 miljoner euro, varav högst 86 202 miljoner euro ska anslås till åtgärder i enlighet med avdelning XIX i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). 2. Beloppet för verksamheter inom ramen för avdelning XIX i EUF-fördraget ska fördelas på följande sätt mellan de prioriteringar som anges i artikel 5.2: (a) Vetenskaplig spetskompetens, 27 818 miljoner euro. (b) Industriellt ledarskap, 20 280 miljoner euro. (c) Samhällsutmaningar, 35 892 miljoner euro. Det högsta totalbeloppet för unionens finansiella bidrag genom Horisont 2020 till gemensamma forskningscentrumets icke-nukleära direkta åtgärder ska vara 2 212 miljoner euro. Den preliminära fördelningen för särskilda mål inom prioriteringarna och det maximala totala bidragsbeloppet till gemensamma forskningscentrumets icke-nukleära direkta åtgärder anges i bilaga II. 3. Europeiska institutet för innovation och teknik ska finansieras med ett maximalt bidrag från Horisont 2020 på 3 166 miljoner euro i enlighet med i bilaga II. Ett första tilldelning på 1 538 miljoner euro ska tillhandahållas Europeiska institutet för innovation och teknik för verksamheter inom ramen för avdelning XVII i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. En andra tilldelning på upp till 1 628 miljoner euro ska tillhandahållas, om inte annat följer av den översyn som avses i artikel 26.1. Detta ytterligare belopp ska tillhandahållas proportionerligt, enligt vad som anges i bilaga II, från beloppet för det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” inom prioriteringen för industriellt ledarskap i punkt 2 b och från beloppet för prioriteringen om samhällsutmaningar i 2 c. Denna finansiering i två fleråriga tilldelningar ska täcka följande: (a) Den första tilldelningen – pågående utveckling av befintliga kunskaps- och innovationsgrupper (nedan kallade KI-grupper) och såddkapital för lansering av den andra omgången med tre nya KI-grupper. (b) Den andra tilldelningen – pågående utveckling av KI-grupper som redan inrättats och såddkapital för lansering av den tredje omgången med tre nya KI-grupper. Den andra tilldelningen kommer att göras tillgänglig efter den översyn som avses i artikel 26.1 och särskilt ta hänsyn till (a) den överenskomna tidpunkten för inrättandet av den tredje omgången KI-grupper, (b) de planerade finansiella behoven hos de befintliga grupperna i enlighet med deras specifika utveckling. (c) Bidraget från Europeiska institutet för innovation och teknik och dess KI-grupper till målen för Horisont 2020. 4. Finansieringsramen för Horisont 2020 får täcka kostnader för förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering som krävs för förvaltningen av Horisont 2020 och för att dess mål ska kunna uppnås, särskilt undersökningar och möten med experter, i den mån dessa hänger samman med målen för Horisont 2020, utgifter knutna till it-nät inriktade på utbyte och behandling av uppgifter, liksom alla andra utgifter för tekniskt och administrativt stöd som kommissionen ådrar sig för förvaltningen av Horisont 2020. Vid behov får anslag föras in i budgeten efter 2020 för att täcka tekniskt och administrativt stöd, i syfte att möjliggöra förvaltning av åtgärder som inte har avslutats den 31 december 2020. 5. För att kunna reagera på oförutsedda situationer eller ny utveckling och nya behov, och för att beakta bestämmelserna i punkt 3, får kommissionen, efter den preliminära utvärdering av Horisont 2020 som avses i artikel 26.1 a i denna förordning, inom ramen för det årliga budgetförfarandet se över de belopp som fastställs för prioriteringarna i punkt 2 och den preliminära fördelningen mellan särskilda mål inom dessa prioriteringar som anges i bilaga II och överföra anslag mellan prioriteringarna och de särskilda målen på upp till 10 % av den sammanlagda ursprungliga tilldelningen för varje prioritering och upp till 10 % av den ursprungliga preliminära fördelningen för varje särskilt mål. Detta berör inte det belopp som anges för de direkta åtgärder som vidtas av gemensamma forskningscentrumet i punkt 2 eller det bidrag till Europeiska institutet för innovation och teknik som anges i punkt 3. Artikel 7 Associering av tredjeländer 1 Horisont 2020 ska vara öppet för associering av (a) anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidatländer, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och rambeslut av associeringsråden eller liknande avtal, (b) utvalda tredjeländer som uppfyller samtliga följande kriterier: i) Ha god kapacitet inom vetenskap, teknik och innovation. ii) Ha goda resultat vid deltagande i unionens program för forskning och innovation. iii) Ha nära ekonomiska och geografiska förbindelser med unionen. iv) vara medlemmar i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) eller länder eller territorier som förtecknas i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XX/2012 av om inrättande av ett europeiskt grannskapsinstrument[19]. 2. Särskilda villkor för deltagande av associerade länder i Horisont 2020, inklusive det finansiella bidraget, på grundval av BNP i det associerade landet ska fastställas genom internationella överenskommelser mellan unionen och de associerade länderna. AVDELNING II GENOMFÖRANDE KAPITEL I Genomförande, förvaltning och stödformer Artikel 8 Genomförande med hjälp av ett särskilt program och bidraget till Europeiska institutet för innovation och teknik Horisont 2020 ska genomföras genom ett konsoliderat särskilt program och ett finansiellt bidrag till Europeiska institutet för innovation och teknik. Det särskilda programmet ska omfatta en del för var och en av de tre prioriteringarna i artikel 5.2 och en del för gemensamma forskningscentrumets icke-nukleära direkta åtgärder. Artikel 9 Förvaltning 1. Horisont 2020 ska genomföras av kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr XXXX/2012 [nya budgetförordningen]. 2. Kommissionen får också överlåta delar av genomförandet av Horisont 2020 till de finansieringsorgan som avses i artikel [55.1 b] i förordning (EU) nr XXXX/2012 [nya budgetförordningen]. Artikel 10 Former för unionens stöd 1. Horisont 2020 ska stödja indirekta åtgärder genom en eller flera av de finansieringsformer som fastställs i förordning (EU) nr XX/2012 [nya budgetförordningen], framför allt bidrag, priser, upphandlingskontrakt eller finansieringsinstrument. 2. Horisont 2020 ska också stödja direkta åtgärder som vidtas av gemensamma forskningscentrumet. 3. I de fall gemensamma forskningscentrumets direkta åtgärder bidrar till initiativ i enlighet med artikel 185 eller artikel 187 i EUF-fördraget ska detta bidrag inte betraktas som en del av det finansiella bidrag som anslagits till dessa initiativ. Artikel 11 Regler för deltagande och spridning av resultat Reglerna för deltagande och spridning av resultat i förordning (EU) nr XX/2012 [regler för deltagande och spridning] ska tillämpas för indirekta åtgärder. KAPITEL II PROGRAMPLANERING AVSNITT I ALLMÄNNA PRINCIPER Artikel 12 Extern rådgivning och samhällsengagemang 1. För genomförandet av Horisont 2020 ska hänsyn tas till råd och synpunkter från rådgivande grupper med oberoende experter på hög nivå som inrättats av kommissionen, strukturer för dialog som skapats inom ramen för internationella avtal om vetenskap och teknik, framtidsinriktad verksamhet, riktade offentliga samråd, och öppna och interaktiva processer som säkerställer stöd till ansvarsfull forskning och innovation. 2. Full hänsyn ska även tas till relevanta aspekter inom dagordningar för forskning och innovation som fastställts inom ramen för europeiska teknikplattformar, initiativ för gemensam programplanering och europeiska innovationspartnerskap. Artikel 13 Övergripande åtgärder 1. Förbindelser och gränssnitt ska genomföras mellan och inom prioriteringarna för Horisont 2020. Särskild uppmärksamhet ska i detta avseende ägnas utveckling och tillämpning av viktig möjliggörande teknik och industriteknik, överbryggande av avståndet mellan upptäckt och marknadstillämpning, tvärvetenskaplig forskning och innovation, samhällsvetenskap, ekonomisk vetenskap och humaniora, främjande av det europeiska forskningsområdets förverkligande och funktion, samarbete med tredjeländer, ansvarsfull forskning och innovation inklusive genusperspektivet, samt insatser för att göra forskningsyrket mer attraktivt och underlätta gränsöverskridande och sektorsövergripande rörlighet för forskare. 2. När en indirekt åtgärd stöds som är av stor relevans för flera av de prioriteringar som anges i artikel 5.2 eller för flera särskilda mål inom dessa prioriteringar får beloppet för den åtgärden kombineras med de belopp som anslagits till respektive prioritering eller särskilda mål som berörs. Artikel 14 Utvecklingen av vetenskap, teknik, innovation, marknader och samhälle Horisont 2020 ska genomföras på ett sätt som garanterar att de prioriteringar och åtgärder som stöds är relevanta för föränderliga behov och beaktar utvecklingen av vetenskap, teknik, innovation, marknader och samhälle, där innovation även omfattar affärsmässiga, organisatoriska och samhälleliga aspekter. Artikel 15 Jämställdhet mellan kvinnor och män Horisont 2020 ska se till att jämställdhet mellan kvinnor och män och jämställdhetsaspekten främjas effektivt i forsknings- och innovationsinnehåll. Artikel 16 Etiska principer 1. All forsknings- och innovationsverksamhet som genomförs inom ramen för Horisont 2020 ska följa etiska principer och relevant lagstiftning på nationell och internationell nivå och på unionsnivå, inbegripet Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och dess tilläggsprotokoll. Särskild uppmärksamhet ska ägnas proportionalitetsprincipen, rätten till integritet, till skydd av personuppgifter, till fysisk och mental integritet och till icke-diskriminering samt behovet av att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa. 2. Verksamhet för forskning och innovation som genomförs inom ramen för Horisont 2020 ska [enbart] vara inriktad på civila tillämpningar. 3. Följande forskningsområden ska inte finansieras: (a) Forskningsverksamhet som syftar till mänsklig kloning för reproduktionsändamål. (b) Forskningsverksamhet som syftar till förändring av människors arvsmassa som kan leda till att sådana förändringar blir ärftliga. (c) Forskningsverksamhet som syftar till skapandet av mänskliga embryon enbart för forskningsändamål eller för produktion av stamceller, inbegripet genom somatisk överföring av cellkärnor. 4. Forskning på mänskliga stamceller, både adulta och embryonala, får finansieras beroende både på innehållet i forskningsförslaget och på regelverket i de berörda medlemsstaterna. Forskningsverksamhet som är förbjuden i samtliga medlemsstater ska inte finansieras. Verksamhet som är förbjuden i en medlemsstat ska inte finansieras. 5. De forskningsområden som anges i punkt 3 får ses över i samband med den preliminära utvärdering som avses i artikel 26.1, mot bakgrund av vetenskapliga framsteg. Artikel 17 Komplementaritet med andra unionsprogram Horisont 2020 ska genomföras på ett sätt som kompletterar unionens andra stödprogram, däribland strukturfonderna. AVSNITT II Särskilda åtgärdsområden Artikel 18 Små och medelstora företag 1. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt att säkerställa att små och medelstora företag deltar, och berörs av innovation, på lämpligt sätt i Horisont 2020. Kvantitativa och kvalitativa bedömningar av små och medelstora företags deltagande ska göras som en del av arrangemangen för utvärdering och övervakning. 2. Särskilda åtgärder ska genomföras inom det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” som anges i punkt 1 i del II i bilaga I och vart och ett av de särskilda målen under prioriteringen ”Samhällsutmaningar” som anges i punkterna 1–6 i del III i bilaga I. Dessa särskilda åtgärder ska utformas som ett särskilt instrument för små och medelstora företag som är inriktat på alla typer av små och medelstora företag med innovationspotential, och ska genomföras på ett enhetligt sätt och anpassas till behoven hos dessa företag enligt det särskilda målet ”Innovation i små och medelstora företag” i punkt 3.3 a i del II i bilaga I. 3. Det integrerade tillvägagångssätt som avses i punkterna 1 och 2 förväntas leda till att omkring 15 % av den totala sammanlagda budgeten för det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” och prioriteringen ”Samhällsutmaningar” går till små och medelstora företag. Artikel 19 Offentlig-privata partnerskap 1. Horisont 2020 får genomföras med hjälp av offentlig-privata partnerskap där alla berörda parter åtar sig att stödja utvecklingen och genomförandet av forsknings- och innovationsverksamhet av strategisk betydelse för unionens konkurrenskraft och industriella ledarskap eller för hanteringen av särskilda samhällsutmaningar. 2. Unionens engagemang i dessa partnerskap kan ske i någon av följande former: (a) Finansiella bidrag från unionen till gemensamma företag som bildats på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget inom ramen för sjunde ramprogrammet, med förbehåll för ändring av de grundläggande rättsakterna för dem, till nya offentlig-privata partnerskap som inrättats på grundval av artikel 187 i EUF-fördraget, och till andra finansieringsorgan som avses i artikel [55.1 b v eller vii] i förordning (EU) nr XX/2012 [nya budgetförordningen]. Denna form av partnerskap ska endast tillämpas då omfattningen av de eftersträvade målen och storleken på de resurser som krävs motiverar det. (b) Avtal mellan de parter som avses i punkt 1, som anger målen för partnerskapet, parternas respektive åtaganden, viktiga resultatindikatorer, och resultat som ska uppvisas, inklusive identifiering av forsknings- och innovationsverksamhet som kräver stöd från Horisont 2020. 3. Offentlig-privata partnerskap ska identifieras på ett öppet och översiktligt sätt på grundval av samtliga av följande kriterier: (a) Mervärdet av åtgärder på unionsnivå. (b) Effekternas omfattning för industrins konkurrenskraft, hållbar tillväxt och socioekonomiska frågor. (c) Alla parters långsiktiga engagemang på grundval av en gemensam vision och tydligt definierade mål. (d) Omfattningen av de resurser som berörs och förmågan att mobilisera ytterligare investeringar i forskning och innovation. (e) En tydlig definition av uppgifterna för varje part och överenskomna viktiga resultatindikatorer under den valda perioden. Artikel 20 Partnerskap mellan offentliga aktörer 1. Horisont 2020 ska bidra till starkare partnerskap mellan offentliga aktörer där åtgärder på regional, nationell eller internationell nivå genomförs gemensamt inom unionen. Särskild uppmärksamhet ska ägnas initiativ för gemensam programplanering mellan medlemsstaterna. 2. Partnerskap mellan offentliga aktörer får stödjas antingen inom eller mellan de prioriteringar som anges i artikel 5.2, särskilt genom (a) ett ERA-NET-instrument som använder bidrag till stöd för partnerskap mellan offentliga aktörer i deras utarbetande av, inrättande av nätverksstrukturer för, utformning av samt genomförande och samordning av gemensam verksamhet samt även komplettering av enskilda gemensamma ansökningsomgångar och åtgärder av gränsöverskridande karaktär, (b) unionens deltagande i program som genomförs av flera medlemsstater tillsammans, i enlighet med artikel 185 i EUF-fördraget. Vid tillämpningen av punkt a ska kompletterande stöd vara beroende av att de enheter som deltar i de gemensamma ansökningsomgångarna och åtgärderna har gjort betydande tidigare finansiella åtaganden. ERA-NET-instrumentet får ha som ett mål att harmonisera regler och närmare bestämmelser för genomförande av de gemensamma ansökningsomgångarna och åtgärderna. Det kan också användas för att förbereda ett initiativ enligt artikel 185 i EUF-fördraget. Vid tillämpning av punkt b ska sådana initiativ endast föreslås när det behövs en särskild genomförandestruktur och där engagemanget för integration på vetenskaplig, förvaltningsmässig och finansiell nivå är stort bland de deltagande länderna. Dessutom ska förslag till initiativ som avses i punkt b fastställas på grundval av samtliga av följande kriterier: (a) En tydlig definition av det mål som eftersträvas och dess relevans för målen i Horisont 2020 och för unionens politiska mål mer generellt. (b) Tydliga finansiella åtaganden från de deltagande länderna, inbegripet tidigare åtaganden att slå ihop nationella och/eller regionala investeringar för transnationell forskning och innovation. (c) Mervärdet av åtgärder på unionsnivå. (d) En kritisk massa med avseende på berörda programs storlek och antal, hur väl de verksamheter som omfattas överensstämmer och hur mycket av relevant forskning de täcker. (e) Huruvida artikel 185 i EUF-fördraget är det lämpligaste medlet för att uppnå målen. Artikel 21 Internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer 1. Enheter som är etablerade i tredjeländer och internationella organisationer ska kunna delta i indirekta åtgärder inom Horisont 2020 i enlighet med de villkor som fastställs i förordning (EU) nr XX/XX [regler för deltagande]. Internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer ska främjas inom Horisont 2020 och mellan dess olika delar för att uppnå särskilt följande mål: (a) Att förstärka unionens spetskompetens och attraktivitet när det gäller forskning och innovation samt den ekonomiska och industriella konkurrenskraften. (b) Att effektivt kunna ta itu med globala samhällsutmaningar. (c) Att stödja målen för unionens externa politik och utvecklingspolitik, som komplement till externa program och utvecklingsprogram. 2. Riktade insatser med målet att främja samarbete med särskilda tredjeländer eller grupper av tredjeländer ska genomföras på grundval av gemensamt intresse och ömsesidig nytta, med hänsyn till deras vetenskapliga och tekniska kapacitet och marknadsmöjligheter, och den förväntade effekten. Ömsesidigt tillträde till program i tredjeland bör uppmuntras. För att maximera effekterna ska samordning och synergi med initiativ i medlemsstaterna och associerade länder främjas. Prioriteringar inom samarbetet ska beakta utvecklingen inom unionens politik och möjligheter till samarbete med tredjeländer samt möjliga brister i tredjeländers system för immateriell äganderätt. 3. Dessutom ska horisontell och övergripande verksamhet för att främja strategisk utveckling av internationellt samarbete genomföras inom Horisont 2020 enligt det särskilda målet ”Inkluderande, innovativa och trygga samhällen” i punkt 6.3.2 d i del III i bilaga I. Artikel 22 Information, kommunikation och spridning Europeiska kommissionen ska genomföra informations- och kommunikationsåtgärder beträffande Horisont 2020, inbegripet kommunikationsåtgärder beträffande projekt som får stöd samt resultat. Budgetmedel som anslagits för kommunikation inom ramen för Horisont 2020 ska även bidra till att täcka gemensam kommunikation om unionens politiska prioriteringar, under förutsättning att de har ett samband med det övergripande målet för denna förordning. Verksamhet för spridning av information och genomförande av kommunikationsverksamhet ska vara en integrerad uppgift inom alla åtgärder som får stöd genom Horisont 2020. Dessutom ska följande särskilda åtgärder stödjas: (a) Initiativ som syftar till att öka medvetenheten och underlätta tillgången till finansiering genom Horisont 2020, i synnerhet för regioner eller typer av deltagare som är underrepresenterade. (b) Riktat stöd till projekt och konsortier så att de får tillgång till den kompetens som krävs för att optimera kommunikation och spridning av resultat. (c) Åtgärder som sammanför resultat från en rad projekt, däribland projekt som kan finansieras från andra källor, för att tillhandahålla användarvänliga databaser och rapporter som sammanfattar viktiga resultat. (d) Spridning till beslutsfattare, inklusive standardiseringsorgan, i syfte att främja användningen av politiskt relevanta resultat bland lämpliga organ på internationell, nationell och regional nivå samt unionsnivå. (e) Initiativ för att främja dialog och debatt med allmänheten kring frågor om vetenskap, teknik och innovation och att dra nytta av sociala medier och annan innovativ teknik och metodik. KAPITEL III KONTROLL Artikel 23 Kontroll och revision 1. Det kontrollsystem som införs för genomförandet av denna förordning ska vara utformat för att ge rimliga garantier för en tillfredsställande hantering av de risker som är förknippade med insatsernas effektivitet och ändamålsenlighet samt oegentligheter eller olagligheter i de underliggande transaktionerna, med beaktande av programmens fleråriga karaktär samt de berörda utbetalningarnas typ. 2. Kontrollsystemet ska säkerställa en lämplig balans mellan förtroende och kontroll, med hänsyn till administrativa och andra kostnader för kontroller på alla nivåer, så att målen med Horisont 2020 kan uppnås och de mest framstående forskarna och de mest innovativa företagen lockas. 3. Som en del av kontrollsystemet ska revisionsstrategin för utgifter för indirekta åtgärder inom Horisont 2020 baseras på redovisningsrevisionen av ett representativt urval av utgifter inom hela ramprogrammet. Detta representativa urval ska kompletteras med ett urval som grundas på en bedömning av de risker som är förknippade med utgifterna. Revision av utgifter för indirekta åtgärder inom Horisont 2020 ska genomföras på ett konsekvent sätt i enlighet med principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet för att minimera revisionsbördan för deltagarna. Artikel 24 Skyddet av unionens ekonomiska intressen 1. Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt den här förordningen, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. 2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare, underleverantörer och andra tredje parter som erhållit unionsfinansiering enligt Horisont 2020. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 får kommissionen genomföra revisioner upp till fyra år efter slutbetalningen. 3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får, i enlighet med förfarandena i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96[20], utföra kontroller på plats och inspektioner hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs av unionsfinansiering, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, bidragsbeslut eller andra avtal som berörs av sådan finansiering. 4. Utan att det påverkar tillämpningen av första, andra och tredje styckena ska befogenheten att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner uttryckligen tillerkännas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i samarbetsavtal med tredjeland eller internationella organisationer, bidragsavtal, bidragsbeslut och andra avtal som ingås med tillämpning av den här förordningen. KAPITEL IV ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING Artikel 25 Övervakning 1. Kommissionen ska årligen övervaka genomförandet av Horisont 2020, dess särskilda program och verksamheten i Europeiska institutet för innovation och teknik. Detta ska även innefatta information om övergripande frågor som hållbarhet och klimatförändringar, inklusive information om storleken på klimatrelaterade utgifter. 2. Kommissionen ska rapportera om och sprida resultaten av denna övervakning. Artikel 26 Utvärdering 1. Utvärderingar ska göras i tillräckligt god till för att kunna beaktas i beslutsprocessen. (a) a) Senast 2017 ska kommissionen, med bistånd av oberoende experter, göra en översyn av Europeiska institutet för innovation och teknik. Den andra tilldelningen av medel till Europeiska institutet för innovation och teknik, enligt artikel 6.3, ska göras tillgänglig efter denna översyn. Vid översynen ska de framsteg bedömas som gjorts vid Europeiska institutet för innovation och teknik mot bakgrund av följande: i) Förbrukningsnivån för den första tilldelningen av medel enligt artikel 6.3, med åtskillnad mellan det belopp som används för utveckling av den första omgången KI-grupper och effekten av såddkapital för den andra etappen, och förmågan hos Europeiska institutet för innovation och teknik att locka till sig medel från partner i kunskaps- och innovationsgrupperna och från den privata sektorn, i enlighet med förordning XX/2012 [reviderade EIT-förordningen]. ii) Den överenskomna tidsplanen för inrättandet av den tredje omgången kunskaps- och innovationsgrupper och de planerade finansiella behoven hos befintliga sådana i enlighet med deras specifika utveckling. iii) Bidragen från Europeiska institutet för innovation och teknik och från kunskaps- och innovationsgrupperna till prioriteringen samhällsutmaningar och det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” inom ramen för Horisont 2020. (b) Senast i slutet av 2017, och med beaktande av efterhandsutvärderingen av sjunde ramprogrammet som ska slutföras före utgången av 2015 och översynen av Europeiska institutet för innovation och teknik, ska kommissionen, med bistånd av oberoende experter, göra en preliminär utvärdering av Horisont 2020, inbegripet Europeiska forskningsrådet, dess särskilda program och verksamheten i Europeiska institutet för innovation och teknik, av hur (beträffande resultatnivå och framsteg avseende effekter) målen har uppnåtts för Horisont 2020 och alla åtgärders fortsatta relevans, resursernas effektivitet och utnyttjande, utrymmet för ytterligare förenkling och mervärdet för unionen. Den utvärderingen ska också ta hänsyn till aspekter som rör tillträde till finansieringsmöjligheter för deltagare i alla regioner, små och medelstora företag och för att främja en jämn könsfördelning. Den utvärderingen ska dessutom beakta åtgärdernas bidrag till unionens prioriteringar för smart och hållbar tillväxt för alla och resultaten för de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder. (c) Senast i slutet av 2023 ska kommissionen, med bistånd av oberoende experter, göra en efterhandsutvärdering av Horisont 2020, dess särskilda program och verksamheten i Europeiska institutet för innovation och teknik. Denna ska omfatta den logiska grunden, genomförandet och resultaten samt åtgärdernas effekter och hållbarhet på längre sikt, och kunna ligga till grund för ett beslut om att eventuellt förlänga, ändra eller upphäva en efterföljande åtgärd. 2. Resultatindikatorerna för de övergripande målen och för Europeiska institutet för innovation och teknik, i enlighet med inledningen i bilaga I till denna förordning, och för de särskilda mål som fastställs i det särskilda programmet, inbegripet relevanta referensnivåer, ska utgöra den minsta grunden för bedömning av i vilken utsträckning målen för Horisont 2020 har uppnåtts. 3. Medlemsstaterna ska förse kommissionen med uppgifter och information som krävs för kontroll och utvärdering av de berörda åtgärderna. 4. Kommissionen ska till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén överlämna slutsatserna av dessa utvärderingar av Horisont 2020 åtföljda av de iakttagelser som gjorts. AVDELNING III SLUTBESTÄMMELSER Artikel 27 Upphävande och övergångsbestämmelser 1. Beslut nr 1982/2006/EG ska upphöra att gälla den 1 januari 2014. 2. Åtgärder som inletts enligt beslut nr 1982/2006/EG och finansiella skyldigheter med anknytning till dessa åtgärder ska emellertid fortsätta att omfattas av det beslutet tills de avslutas. 3. Det finansiella anslag som avses i artikel 6 får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för övergången mellan detta program och de åtgärder som antagits enligt beslut nr 1982/2006/EG. Artikel 28 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA I Huvuddragen för de särskilda målen och verksamheterna Det övergripande målet för Horisont 2020 är att skapa en ekonomi baserad på kunskap och innovation inom hela unionen, och samtidigt bidra till en hållbar utveckling. Det ska stödja Europa 2020-strategin och unionens övriga politik samt bidra till att det europeiska forskningsområdet genomförs och fungerar. Resultatindikatorerna för bedömning av framstegen mot detta övergripande mål är följande: – FoU-målet för Europa 2020 (3 % av BNP). – Huvudindikatorn innovation för Europa 2020. Detta övergripande mål ska uppnås genom tre olika men ömsesidigt förstärkande prioriteringar som var och en innehåller ett antal särskilda mål. De ska genomföras på ett sammanhängande sätt för att främja samverkan mellan de olika särskilda målen, undvika dubbelarbete och förstärka sina kombinerade effekter. Gemensamma forskningscentrumet ska bidra till det övergripande målet och prioriteringarna för Horisont 2020 med det särskilda målet att förse unionens politik med kundstyrt vetenskapligt och tekniskt stöd. Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT) ska bidra till det övergripande målet och prioriteringarna för Horisont 2020 med det särskilda målet att integrera kunskapstriangeln forskning, innovation och utbildning. Indikatorerna för att bedöma EIT:s resultat är följande: – Organisationer från universitet, näringsliv och forskning som integrerats i kunskaps- och innovationsgrupperna. – Samarbete inom kunskapstriangeln som leder till utvecklingen av innovativa produkter och processer. I denna bilaga beskrivs huvuddragen för de särskilda mål och verksamheter som avses i artikel 5.2, 5.3 och 5.4. Del I. Prioritet ”Vetenskaplig spetskompetens” Syftet med denna del är att stärka och utvidga spetskompetensen inom unionens vetenskapliga bas och att konsolidera det europeiska för forskningsområdet i syfte att göra unionens forsknings- och innovationssystem mer konkurrenskraftigt på global nivå. Den består av följande fyra särskilda mål: (a) Europeiska forskningsrådet (EFR) ska tillhandahålla attraktiv och flexibel finansiering för att talangfulla och kreativa enskilda forskare deras grupper ska kunna fortsätta på de mest lovande vägarna vid vetenskapens yttersta gränser, på grundval av unionsomfattande konkurrens. (b) Framtida och ny teknik ska stödja forskningssamarbete i syfte att öka Europas kapacitet för avancerad och nyskapande innovation. Den ska främja vetenskapligt samarbete mellan olika ämnesområden kring radikalt nya idéer med hög risk och påskynda utvecklingen av de mest lovande framväxande områdena inom vetenskap och teknik samt unionsomfattande strukturering av motsvarande forskarsamfund. (c) Marie Curie-åtgärder ska tillhandahålla innovativ forskarutbildning av hög kvalitet och attraktiva möjligheter för karriär och kunskapsutbyte genom gränsöverskridande och sektorsövergripande rörlighet för forskare för att på bästa sätt förbereda dem på dagens och framtidens samhällsutmaningar. (d) Forskningsinfrastruktur ska utveckla europeisk forskningsinfrastruktur inför 2020 och därefter, främja dess innovationspotential och humankapital, och komplettera detta med tillhörande unionspolitik och internationellt samarbete. Vart och ett av dessa har visat sig ha högt mervärde för unionen. Tillsammans utgör de en stark och balanserad uppsättning verksamheter som, tillsammans med verksamhet på nationell och regional nivå, täcker Europas behov när det gäller avancerad vetenskap och teknik. Genom att sammanföra dem i ett enda program kommer de att kunna fungera med större samstämmighet, på ett rationaliserat, förenklat och mer fokuserat sätt, samtidigt som den kontinuitet som är av avgörande betydelse för målens effektivitet upprätthålls. Verksamheterna i sig blickar framåt, bygger upp kompetens på lång sikt, fokuserar på nästa generations vetenskap, teknik, forskare och innovationer och ger stöd till nya begåvade personer från hela unionen och från associerade länder, och även globalt. Mot bakgrund av verksamheternas vetenskapligt inriktade natur och finansieringsformer som i stort bygger på bottom-up-principen och är forskardrivna kommer det europeiska forskarsamfundet att spela en framträdande roll när det gäller att bestämma vilka forskningsvägar som kommer att följas inom ramen för programmet. Del II. Prioritet ”Industriellt ledarskap” Denna del syftar till att påskynda utveckling av teknik och innovationer som kommer att ligga till grund för morgondagens företag och hjälpa innovativa europeiska små och medelstora företag att växa till världsledande företag. Den består av följande tre särskilda mål: (a) Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik ska tillhandahålla särskilt stöd till forskning, utveckling och demonstration avseende IKT, nanoteknik, avancerade material, bioteknik, avancerad tillverkning, bearbetning och rymden. Tonvikten ska läggas på interaktion och konvergens mellan olika typer av teknik. (b) Tillgång till riskfinansiering ska syfta till att undanröja underskott i tillgången på finansiering genom lån och eget kapital för FoU- och innovationsdrivna företag och projekt på alla utvecklingsstadier. Det ska, tillsammans med egetkapitalinstrumentet inom programmet för företagens konkurrenskraft och små och medelstora företag, stödja utvecklingen av riskkapital på unionsnivå. (c) Innovation i små och medelstora företag ska stimulera all typ av innovation i små och medelstora företag, med inriktning på dem som har potential att växa och agera internationellt inom och utom hela den inre marknaden. Verksamheten ska följa en affärsdriven dagordning. Budgetarna för de särskilda målen ”Tillgång till riskfinansiering” och ”Innovation i små och medelstora företag” ska följa en logik som är efterfrågestyrd och följer bottom-up-principen, utan förutbestämda prioriteringar. Dessa ska kompletteras genom användning av finansiella instrument och ett särskilt instrument för små och medelstora företag enligt en strategiskt underbyggd logik inom delen ”Samhällsutmaningar” och det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik”. För Horisont 2020 ska ett integrerat angreppssätt användas för små och medelstora företags deltagande, vilket skulle kunna leda till att omkring 15 % av de totala sammanlagda budgeterna för alla särskilda mål avseende samhällsutmaningar och det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” avsätts för små och medelstora företag. Det särskilda målet ”Ledarskap inom möjliggörande teknik och industriteknik” ska följa en teknikdriven strategi för att utveckla möjliggörande teknik som kan användas för flera områden, industrier och tjänster. Tillämpningar inom sådan teknik för hantering av samhällsutmaningar ska stödjas tillsammans med ”Samhällsutmaningar”. Del III. Prioritet ”Samhällsutmaningar” Denna del är en direkt reaktion på de politiska prioriteringar och samhällsutmaningar som identifierats i Europa 2020-strategin och som syftar till att stimulera den kritisk massa av insatser för forskning och innovation som krävs för att uppnå unionens politiska mål. Finansieringen ska inriktas på följande särskilda mål: (a) Hälsa, demografiska förändringar och välbefinnande. (b) Livsmedelstrygghet, hållbart jordbruk, havs- och sjöfartsforskning och bioekonomi. (c) Säker, ren och effektiv energi. (d) Smarta, gröna och integrerade transporter. (e) Klimatåtgärder, resurseffektivitet och råvaror. (f) Inkluderande, innovativa och trygga samhällen. All verksamhet ska utgå ifrån att anta utmaningar, med fokus på politiska prioriteringar utan att på förhand fastställa det exakta valet av teknik eller lösningar som bör utvecklas. Tonvikten ska ligga på att samla en kritisk massa av resurser och kunskap avseende olika områden, typer av teknik och vetenskapliga ämnesområden för att man ska kunna ta itu med utmaningarna. Verksamheterna ska omfatta hela cykeln från forskning till marknad, med en ny inriktning på innovationsrelaterad verksamhet, såsom utprovning, demonstration, provningsanläggningar, stöd för offentlig upphandling, utformning, slutanvändarinriktad innovation, social innovation och införandet på marknaden av innovationer. Samhällsvetenskap och humaniora ska ingå som en del av verksamheterna för att hantera alla dessa utmaningar. Dessutom ska utvecklingen för förstärkning av dessa områden finansieras inom ramen för det särskilda målet ”Inkluderande, innovativa och trygga samhällen”. Stöd kommer också att inriktas på att tillhandahålla en stark kunskapsbas för det politiska beslutsfattandet på internationell, nationell och regional nivå samt inom unionen. Med tanke på många av utmaningarnas globala karaktär ska strategiskt samarbete med tredjeländer vara en integrerad del av varje utmaning. Dessutom ska övergripande stöd för internationellt samarbete tillhandahållas enligt det särskilda målet ”Inkluderande, innovativa och trygga samhällen”. Det särskilda målet ”Inkluderande, innovativa och trygga samhällen” omfattar även en verksamhet för att överbrygga forsknings- och innovationsklyftan med särskilda åtgärder för att frigöra spetskompetens i mindre utvecklade regioner i unionen. Gemensamma forskningscentrumets verksamhet ska vara en integrerad del av Horisont 2020, med syfte att tillhandahålla tillförlitligt och faktabaserat stöd för unionens politik. Detta ska styras av kundernas behov och kompletteras med framåtblickande verksamhet. EIT ska ha en viktig roll genom att sammanföra framstående forskning, utbildning och innovation och därigenom integrera kunskapstriangeln. EIT ska framför allt göra detta genom kunskaps- och innovationsgrupperna. Dessutom ska EIT, genom åtgärder för riktad spridning och kunskapsdelning, se till att erfarenheter utbyts utanför kunskaps- och innovationsgrupperna, och därigenom främja ett snabbare införande av innovationsmodeller inom unionen. DEL I Vetenskaplig spetskompetens 1. Europeiska forskningsrådet (EFR) 1.1 Särskilt mål Det särskilda målet är att stärka spetskompetensen, dynamiken och kreativiteten inom europeisk forskning. Europa har fastställt sin ambition att övergå till en ny ekonomisk modell grundad på smart och hållbar tillväxt för alla. Denna typ av övergång kommer att behöva mer än stegvisa förbättringar av nuvarande teknik. Den kommer att kräva mycket högre kapacitet för vetenskapligt grundad innovation som drivs av radikalt ny kunskap, som gör det möjligt för Europa att spela en ledande roll när det gäller att skapa de tekniska paradigmskiften som kommer att bli viktiga drivkrafter för produktivitetsökning, konkurrenskraft, välstånd och sociala framsteg i framtiden. Sådana paradigmskiften har historiskt sett tenderat att härröra från den vetenskapliga basen inom den offentliga sektorn innan de gått vidare till att lägga grunden för helt nya industrier och sektorer. Världsledande innovation är nära förknippad med vetenskaplig spetskompetens. Europa, som en gång var den ohotade ledaren, har halkat efter i kapplöpningen om att ta fram den allra bästa spetsvetenskapen, och har spelat en underordnad roll i förhållande till Förenta staterna när det gäller efterkrigstidens viktigaste tekniska framsteg. Trots att unionen fortfarande är världens största producent av vetenskapliga publikationer producerar Förenta staterna dubbelt så många av de mest inflytelserika avhandlingarna (räknat som den övre procenten av antalet citeringar). En internationell rangordning av universitet visar också att universitet i Förenta staterna dominerar i toppen. Av världens nobelprisvinnare är 70 % baserade i Förenta staterna. En del av utmaningen är att medan Europa och Förenta staterna investerar liknande belopp i den vetenskapliga basen inom sina offentliga sektorer har unionen nästan tre gånger så många forskare inom den offentliga sektorn, vilket innebär en betydligt mindre investering per forskare. Dessutom är Förenta staternas finansiering mer selektiv i fördelningen av resurser till ledande forskare. Detta bidrar till att förklara varför unionens forskare inom den offentliga sektorn i genomsnitt är mindre produktiva och, totalt sett, har mindre sammanlagd vetenskaplig betydelse än sina betydligt färre motparter i Förenta staterna. En annan viktig del av utmaningen är att den offentliga sektorn i många europeiska länder fortfarande inte erbjuder tillräckligt attraktiva villkor för de mest framstående forskarna. Det kan ta många år innan begåvade unga forskare har möjlighet att bli oberoende forskare på egna meriter. Detta leder till ett mycket stort slöseri av Europas forskningspotential genom att fördröja framväxten av nästa generations forskare som kommer med nya idéer och energi, och genom att fresta utmärkta forskare i början av sin yrkesbana att söka sin framtid på annat håll. Tillsammans bidrar dessa faktorer till att göra Europa relativt oattraktivt i den globala konkurrensen om vetenskaplig talang. Förmågan hos Förenta staternas system att erbjuda mer resurser per forskare och bättre karriärmöjligheter förklarar hur de fortsätter att locka de bästa forskarna från hela världen, inklusive tiotusentals från unionen. 1.2 Motivering och mervärde för unionen EFR inrättades för att ge Europas bästa forskare, både kvinnor och män, de resurser de behöver för att kunna konkurrera bättre på global nivå, genom att finansiera enskilda forskarlag på grundval av alleuropeisk konkurrens. Det fungerar självständigt – ett oberoende vetenskapligt råd som består av vetenskapsmän, ingenjörer och forskare med högsta renommé och sakkunskap fastställer den övergripande vetenskapliga strategin och har full kontroll över beslut om vilken typ av forskning som ska finansieras. Dessa är väsentliga egenskaper hos EFR och garanterar effektiviteten hos dess vetenskapliga program, kvaliteten på verksamheten och processen för expertgranskning och dess trovärdighet i forskarvärlden. EFR är verksamt i hela Europa på konkurrensutsatt grund och har tillgång till ett större urval av talanger och idéer än vad som skulle vara möjligt för något annat nationellt program. De bästa forskarna och de bästa idéerna konkurrerar med varandra. Sökande vet att de måste prestera på högsta nivå och att belöningen är flexibel finansiering på lika villkor, oavsett lokala flaskhalsar eller tillgången till nationell finansiering. Spetsforskning som finansieras genom EFR förväntas därmed ha en avsevärd direkt inverkan i form av framsteg vid gränserna för vår kunskap, vilket banar väg för nya och ofta oväntade vetenskapliga och tekniska resultat och nya områden för forskning, vilket i slutändan kan få fram radikalt nya idéer som kommer att driva på innovation och uppfinningsförmåga i näringslivet och ta itu med samhällsutmaningar. Denna kombination av utmärkta enskilda forskare och innovativa idéer ligger till grund för varje del i innovationskedjan. Utöver detta ger EFR betydande strukturell effekt genom att skapa kraftfull stimulans för ökad kvalitet i det europeiska forskningssystemet i sin helhet, utöver de forskare och projekt som EFR finansierar direkt. EFR-finansierade projekt och forskare utgör ett tydligt och inspirerande mål för spetsforskning i Europa, stärker dess profil och gör den mer attraktiv för de bästa forskarna på global nivå. Den prestige det innebär att vara värd för EFR-stipendiater, och den ”spetskompetensstämpel” som detta medför, ökar konkurrensen mellan Europas universitet och andra forskningsorganisationer om att erbjuda det mest attraktiva villkoren för de bästa forskarna. Och nationella systems och individuella forskningsinstitutioners förmåga att locka till sig och vara värd för EFR-stipendiater fastställer ett referensvärde som gör det möjligt för dem att bedöma sina relativa styrkor och svagheter och reformera sina politik och praxis i enlighet med detta. Finansieringen från EFR är därför ett komplement till pågående insatser på unionsnivå, nationell och regional nivå för att reformera, bygga upp kapacitet och frigöra hela potentialen och dragningskraften hos det europeiska forskningssystemet. 1.3 Huvuddragen för verksamheten EFR:s grundläggande verksamhet ska vara att tillhandahålla attraktiv långsiktig finansiering för att stödja utmärkta forskare och deras forskningsgrupper i genomförandet av banbrytande högriskforskning med hög vinstpotential. Finansiering från EFR ska beviljas i enlighet med följande väletablerade principer. Vetenskaplig spetskompetens ska vara det enda kriteriet för beviljandet av EFR-stipendier. EFR ska agera enligt bottom-up-principen utan i förhand fastställda prioriteringar. EFR-stipendier ska vara tillgängliga för enskilda forskarlag för forskare i alla åldrar och från alla länder i världen, som arbetar i Europa. EFR ska sträva efter att främja sund konkurrens i hela Europa. EFR ska särskilt prioritera stöd till duktiga nya forskare för övergången till självständighet genom att tillhandahålla lämpligt stöd i det kritiska skede när de upprättar eller konsoliderar ett eget forskarlag eller forskningsprogram. EFR ska också, vid behov, ge stöd till framväxande nya arbetsmetoder i den vetenskapliga världen med potential att skapa genombrottsresultat och underlätta undersökning av möjligheterna till kommersiell och social innovation med den forskning som finansieras. EFR ska därför sträva efter att senast 2020 kunna visa att de bästa forskarna deltar i EFR:s ansökningsomgångar, att finansiering från EFR direkt har lett till vetenskapliga publikationer av högsta kvalitet och till kommersialisering och tillämpning av innovativ teknik och innovativa idéer, och att EFR på ett avsevärt sätt har bidragit till att göra Europa till en mer attraktiv miljö för världens bästa forskare. I synnerhet ska EFR sträva efter en mätbar förbättring av unionens placering inom den översta procenten av världens mest citerade publikationer. Dessutom ska EFR sträva efter en betydande ökning av antalet utmärkta forskare från länder utanför Europa som finansieras av EFR och specifika förbättringar av institutionell praxis och nationella strategier för att stödja toppforskare. EFR:s vetenskapliga råd ska fortlöpande övervaka EFR:s verksamhet och överväga hur målen bäst ska kunna uppfyllas med hjälp av bidragssystem som betonar tydlighet, stabilitet och enkelhet, både för sökande och för genomförandet och förvaltningen av dem, och, om så behövs, för att tillgodose framväxande behov. Det ska sträva efter att upprätthålla och ytterligare förbättra EFR:s system med expertgranskning av världsklass som bygger på öppen, rättvis och opartisk behandling av förslag så att banbrytande vetenskaplig spetskompetens och talang kan identifieras oavsett forskarens kön, nationalitet eller ålder. Slutligen ska ERC fortsätta att genomföra egna strategiska studier i syfte att förbereda och stödja sin verksamhet, upprätthålla nära kontakter med forskarvärlden och andra berörda parter och se till att dess verksamheter kompletterar den forskning som bedrivs på andra nivåer. 2. Framtida och ny teknik (FET) 2.1. Särskilt mål Det särskilda målet är att gynna radikalt ny teknik genom att utforska nya idéer och idéer med hög risk som bygger på vetenskaplig grund. Syftet är att genom att erbjuda flexibelt stöd till målinriktad och tvärvetenskaplig forskningssamverkan i olika omfattning och genom att anta innovativa forskningsmetoder identifiera och utnyttja möjligheter med långsiktig nytta för medborgarna, ekonomin och samhället. FET ska främja sådan forskning som ligger utanför det som är känt, accepterat eller allmänt godtaget och ska främja nytt och visionärt tänkande för att öppna upp lovande vägar mot kraftfull ny teknik, som kan utvecklas till ledande tekniska och intellektuella paradigm för de kommande decennierna. FET ska främja ansträngningar för fortsatta småskaliga forskningsmöjligheter inom alla områden, inbegripet nya ämnesområden och stora vetenskapliga och tekniska utmaningar som kräver samverkan och samarbete mellan program i och utanför Europa. Detta tillvägagångssätt ska drivas med hjälp av spetsforskning och utsträckas till att utforska idéer före det konkurrensutsatta stadiet för utformning av framtidens teknik, så att samhället kan dra nytta av tvärvetenskapligt forskningssamarbete som måste bedrivas på europeisk nivå genom att en koppling skapas mellan forskning som drivs av vetenskap och forskning som drivs av samhällsutmaningar eller industriell konkurrenskraft. 2.2. Motivering och mervärde för unionen Radikala genombrott med omvälvande inverkan bygger i allt högre grad på intensivt samarbete mellan ämnesområden inom vetenskap och teknik (t.ex. information och kommunikation, biologi, kemi, geovetenskap, materialkunskap, neuro- och kognitionsvetenskap, samhällsvetenskap och ekonomi) och med konst och humaniora. Detta kräver inte endast spetskompetens inom vetenskap och teknik utan också nya attityder och nya samspel mellan en rad olika forskningsaktörer. Vissa idéer kan utvecklas i liten skala, medan andra kan vara så krävande att betydande gemensamma ansträngningar behövs under en längre tid. Stora ekonomier i världen har insett detta, och det finns en växande global konkurrens för att identifiera och sträva efter nya tekniska möjligheter vid vetenskapens yttersta gränser, som kan få betydande inverkan för innovation och fördelar för samhället. För att vara effektiva måste dessa typer av verksamheter byggas upp snabbt och i stor skala genom att man samarbetar mellan olika program på europeisk, nationell och regional nivå kring gemensamma mål för att skapa en kritisk massa, främja synergier och få optimala hävstångseffekter. FET-programmet ska omfatta hela spektrumet av vetenskapligt driven innovation, från småskaliga tidiga undersökningar, ”bottom-up”, av bräcklig idéer på fosterstadiet till uppbyggandet av nya forsknings- och innovationsgrupper kring framväxande forskningsområden under omvandling och stora gemensamma forskningsinitiativ uppbyggda kring en forskningsagenda som syftar till att uppnå ambitiösa och visionära mål. Var och en av dessa tre insatsnivåer har sitt egna särskilda värde, samtidigt som de kompletterar varandra och samverkar. Småskaliga undersökningar kan t.ex. avslöja behov att utveckla nya teman som kan leda till storskaliga åtgärder som bygger på färdplaner. De innefattar ett brett spektrum av forskningsaktörer, inbegripet unga forskare och forskningsintensiva små och medelstora företag samt grupper av berörda aktörer (det civila samhället, offentliga beslutsfattare, näringslivet och forskare) samlade kring forskningsagendor som tar form, mognar och diversifieras. 2.3. Huvuddragen för verksamheten Medan FET-programmet syftar till att vara visionärt, omgestaltade och okonventionellt ska dess verksamhet följa olika logiska grunder, från helt öppet till olika grader av strukturering av ämnen, grupper och finansiering. Verksamheterna ska ge fastare form för olika logiska grunder för åtgärder, beträffande lämplig skala, identifiering och tillvaratagande av möjligheter till långsiktig nytta för medborgarna, ekonomin och samhället: (a) Genom att främja nya idéer (”FET Open”); FET ska stödja vetenskap som befinner sig i fosterstadiet och teknikforskning som undersöker nya grunder för radikalt ny framtida teknik genom att utmana gällande paradigm och våga sig in på okända områden. Genom ett urvalsförfarande, ”bottom-up”, som är allmänt öppet för vilka forskningsidéer som helst, ska en portfölj bestående av olika riktade projekt byggas upp. Tidig upptäckt av lovande nya områden, utvecklingsmöjligheter och trender, samtidigt som nya forsknings- och innovationsaktörer med stor potential lockas, kommer att vara av central betydelse. (b) Genom att främja framväxande teman och grupper (”FET Proactive”); FET ska omfatta ett antal lovande teman för förberedande forskning med potential att generera en kritisk massa av sammanhängande projekt som tillsammans på ett brett och mångfacetterat sätt utforskar dessa teman och bygger upp en europeisk kunskapsreserv. (c) Genom att ta itu med stora ämnesövergripande vetenskapliga och tekniska utmaningar (”FET Flagships”); FET ska stödja ambitiös, storskalig, vetenskapligt driven forskning som syftar till att uppnå ett vetenskaplig genombrott. Sådana verksamheter kommer att gynnas av anpassningen av europeiska och nationella dagordningar. De vetenskapliga framstegen bör ge en stark och bred bas för framtida teknisk innovation och ekonomisk tillämpning på en rad olika områden, plus nya fördelar för samhället. Rätt kombination av öppenhet och olika grader av strukturering av ämnen, grupper och finansiering ska fastställas för varje verksamhet i syfte att uppfylla de eftersträvade målen på ett optimalt sätt. 3. Marie Curie-åtgärder 3.1. Särskilt mål Det särskilda målet är att garantera optimal utveckling och dynamisk användning av Europas intellektuella kapital för att generera ny kompetens och innovation och därigenom utnyttja dess fulla potential inom alla sektorer och regioner. Välutbildade, dynamiska och kreativa forskare är det grundläggande råmaterialet för bästa vetenskap och mest produktiva forskningsbaserade innovation. Även om Europa har en stor och diversifierad grupp av kvalificerade mänskliga resurser för forskning och innovation måste denna ständigt fylls på, förbättras och anpassas till de snabbt föränderliga behoven på arbetsmarknaden. I dag arbetar endast 46 % av denna grupp inom företagssektorn, vilket är mycket lägre än för Europas viktigaste ekonomiska konkurrenter, t.ex. Kina (69 %), Japan (73 %) och Förenta staterna (80 %). Demografiska faktorer innebär dessutom att ett oproportionerligt stort antal forskare kommer att nå pensionsåldern inom de närmaste åren. Detta, i kombination med behovet av många fler högkvalitativa arbetstillfällen inom forskningen allt eftersom forskningsintensiteten i den europeiska ekonomin ökar, kommer att vara en av de viktigaste utmaningarna för Europas utbildnings-, forsknings- och innovationssystem under de kommande åren. Det nödvändiga reformarbetet måste inledas under de första stadierna av forskarnas karriär, under deras doktorandtid eller jämförbar forskarutbildning. Europa måste utveckla toppmoderna, innovativa utbildningsprogram som är förenliga med de mycket konkurrenspräglade och allt mer tvärvetenskapliga krav som finns på området forskning och innovation. Ett starkt engagemang bland företag, även små och medelstora företag och andra socioekonomiska aktörer, kommer att krävas för att ge forskare den innovationsförmåga som krävs av morgondagens yrken. Det kommer också att vara viktigt att öka rörligheten bland dessa forskare, då den för närvarande ligger på en alltför låg nivå – under 2008 hade bara 7 % av europeiska doktorander utbildats i en annan medlemsstat, medan målet är 20 % senast 2030. Denna reform måste fortsätta genom varje fas av forskarnas karriärer. Det är viktigt att öka rörligheten bland forskare på alla nivåer, inbegripet rörligheten mitt i karriären, inte bara mellan länder utan också mellan den offentliga och den privata sektorn. Detta skapar en stark stimulans för lärande och för att utveckla nya färdigheter. Det är också en viktig faktor för samarbete mellan universitet, forskningscentrum och näringsliv i olika länder. Den mänskliga faktorn är grunden för ett hållbart samarbete, vilket är den viktigaste drivkraften för ett innovativt och kreativt Europa som kan ta itu med samhällsutmaningar, och en avgörande faktor för att fragmenteringen av nationella strategier ska kunna stoppas. Att samarbeta och utbyta kunskaper, genom individuell rörlighet på alla stadier under karriären och genom utbyte av högkvalificerad personal inom forskning och innovation, är avgörande för att Europa ska kunna hitta tillbaka till vägen mot hållbar tillväxt och ta itu med samhällsutmaningar. Om Europa ska kunna mäta sig med sina konkurrenter inom forskning och innovation måste fler unga kvinnor och män uppmuntras till att slå in på forskarbanan och Europa måste tillhandahålla mycket attraktiva möjligheter och förutsättningar för forskning och innovation. De mest talangfulla personerna, från Europa och övriga världen, bör betrakta Europa som en framstående plats att arbeta på. Jämställdhet, högkvalitativa och tillförlitlig anställnings- och arbetsvillkor plus erkännande är avgörande aspekter som måste säkerställas på ett konsekvent sätt i hela Europa. 3.2. Motivering och mervärde för unionen Varken unionen i sig eller de enskilda medlemsstaterna kommer att kunna ta itu med denna utmaning. Även om medlemsstaterna har infört reformer för att förbättra sina institutioner för högre utbildning och modernisera sina utbildningssystem är utvecklingen fortfarande ojämn i Europa, med stora skillnader mellan länderna. Det övergripande, vetenskapliga och tekniska samarbetet mellan den offentliga och den privata sektorn är generellt fortfarande dåligt i Europa. Detsamma gäller för jämställdhet och insatserna för att attrahera studerande och forskare utanför det europeiska forskningsområdet. För närvarande är omkring 20 % av doktoranderna i unionen tredjelandsmedborgare, medan cirka 35 % i Förenta staterna kommer från utlandet. För att påskynda denna förändring krävs ett strategiskt tillvägagångssätt på unionsnivå, som sträcker sig över nationsgränserna. Stöd från unionen är av avgörande betydelse för att skapa incitament för och uppmuntra till de nödvändiga strukturreformerna. De europeiska Marie Curie-åtgärderna har gjort beaktansvärda framsteg när det gäller att främja rörlighet, både mellan länder och mellan sektorer, och att skapa förutsättningar för forskarkarriärer på europeisk och internationell nivå, med mycket goda anställnings- och arbetsvillkor i linje med den europeiska stadgan för forskare och uppförandekoden. Det finns ingen motsvarighet i medlemsstaterna när det gäller deras omfattning och räckvidd, finansiering, internationella karaktär, utveckling och överföring av kunskap. De har stärkt resurserna för de institutioner som kan locka till sig forskare internationellt och därigenom uppmuntrat spridningen av kunskapscentrum i hela unionen. De har fungerat som förebild med en uttalat strukturerande inverkan genom att sprida bästa praxis på nationell nivå. Marie Curie-åtgärdernas bottom-up-strategi har också gjort det möjligt för en stor majoritet av dessa institutioner att utbilda och öka kompetensnivån hos en ny generation forskare som blivit kapabla att ta itu med samhällsutmaningar. Ytterligare utveckling av Marie Curie-åtgärderna kommer att bidra mycket till utvecklingen av det europeiska för forskningsområdet. Marie Curie-åtgärderna kommer, med sin europatäckande konkurrenskraftiga finansieringsstruktur, att uppmuntra till nya, kreativa och innovativa typer av utbildning såsom industriella doktorsexamina, som inbegriper aktörer inom utbildning, forskning och innovation som måste konkurrera globalt för ett anseende förknippat med spetskompetens. Genom att tillhandahålla stöd från unionen till de bästa programmen för forskning och utbildning i enlighet med principerna för innovativ doktorandutbildning i Europa kommer de också att främja mer omfattande spridning och utnyttjande, i riktning mot en mer strukturerad doktorandutbildning. Marie Curie-stipendierna ska också utvidgas till att omfatta tillfällig rörlighet för erfarna forskare och ingenjörer från offentliga institutioner till den privata sektorn eller vice versa, för att på så sätt uppmuntra och stödja universitet, forskningscentrum och företag att samarbeta med varandra på europeisk och internationell nivå. Med hjälp av sitt väletablerade, öppna och rättvisa utvärderingssystem kommer Marie Curie-åtgärderna att kartlägga utmärkta begåvningar inom forskning och innovation inom ramen för internationella uttagningsprov, vilket ger prestige och därför motivation för forskare att fortsätta sin karriär i Europa. Samhällsutmaningarna för högt kvalificerade forskare och högkvalificerad personal inom innovation är inte bara Europas problem. De är kolossalt komplexa och omfattande internationella utmaningar. De bästa forskarna i Europa och världen måste samarbeta, mellan länder, sektorer och ämnesområden. Marie Curie-åtgärderna kommer att spela en viktig roll i detta avseende genom att stödja utbyte av personal, vilket kommer att främja gemensamt tänkande via det internationella och sektorsövergripande kunskapsdelning som är så avgörande för öppen innovation. Utvidgning av mekanismen för samfinansiering av Marie Curie-åtgärderna kommer att vara avgörande för att öka Europas tillgång till talanger. Den numeriska och strukturell effekten av unionens åtgärder kommer att ökas genom att regional, nationell, internationell och privat finansiering mobiliseras för att skapa nya program och öppna de befintliga programmen för internationell och sektorsövergripande utbildning, rörlighet och karriärutveckling. En sådan mekanism kommer att stärka banden mellan forsknings- och utbildningsinsatser på nationell nivå och unionsnivå. Alla verksamheter inom ramen för denna utmaning kommer att bidra till att skapa ett helt nytt tankesätt i Europa, som är avgörande för kreativitet och innovation. Insatserna för finansiering genom Marie Curie-åtgärderna kommer att stärka sammanslagningen av resurser i Europa och därigenom leda till förbättringar av samordning och styrning av forskares utbildning, rörlighet och karriärutveckling. De kommer att bidra till de politiska mål som beskrivs i Innovationsunionen, Unga på väg och En agenda för ny kompetens och nya arbetstillfällen, och kommer att vara avgörande för att det europeiska forskningsområdet ska kunna bli verklighet. 3.3. Huvuddragen för verksamheten (a) Främja nya färdigheter genom högkvalitativ grundutbildning för forskare Målet är att utbilda en ny generation kreativa och innovativa forskare med förmåga att omvandla kunskap och idéer till produkter och tjänster för ekonomisk och social nytta i unionen. Huvudverksamheten ska vara att ge forskare i början av sin yrkesbana högkvalitativ och innovativ utbildning på eftergymnasial nivå genom tvärvetenskapliga projekt eller doktorandprogram som omfattar universitet, forskningsinstitutioner, företag, små och medelstora företag och andra socioekonomiska grupper från olika länder. Detta kommer att förbättra karriärutsikterna för unga doktorander inom både den offentliga och den privata sektorn. (b) Främja spetskompetensen genom gräns- och sektorsöverskridande rörlighet Målet är att stärka erfarna forskares kreativa och innovativa potential på alla karriärnivåer genom att skapa möjligheter till gräns- och sektorsöverskridande rörlighet. Huvudverksamheten ska vara att uppmuntra erfarna forskare att genom rörlighet utvidga eller fördjupa sina kunskaper genom att skapa attraktiva karriärmöjligheter vid universitet, forskningsinstitutioner, företag, små och medelstora företag och andra socioekonomiska grupper i och utanför Europa. Möjligheter att återuppta forskarkarriären efter ett avbrott ska också främjas. (c) Stimulera innovation genom utbyte av kunskap Målet är att stärka internationellt gräns- och sektorsöverskridande samarbete inom forskning och innovation genom utbyte av personal inom forskning och innovation för att bättre kunna möta globala utmaningar. Huvudverksamheten ska vara att stödja kortvarigt utbyte av personal inom forskning och innovation inom ramen för partnerskap mellan universitet, forskningsinstitutioner, företag, små och medelstora företag och andra socioekonomiska grupper, både inom Europa och globalt. Detta kommer att inbegripa att främja samarbete med tredjeländer. (d) Öka den strukturella effekten genom samfinansiering av verksamheterna Målet är att, genom att fungera som hävstång för ytterligare finansiering, öka Marie Curie-åtgärdernas numeriska och strukturella effekt och att främja spetskompetens på nationell nivå i forskares utbildning, rörlighet och karriärutveckling. Huvudverksamheten ska vara att, med hjälp av en mekanism för samfinansiering, uppmuntra regionala, nationella och internationella organisationer att skapa nya program och att öppna befintliga sådana för internationell och sektorsövergripande utbildning, rörlighet och karriärutveckling. Detta kommer att öka kvaliteten på forskarutbildningen i Europa i alla skeden av karriären, även på doktorandnivå, främja en obegränsad omsättning av forskare och vetenskaplig kunskap i Europa, främja attraktiva forskningskarriärer genom att erbjuda öppen rekrytering och lockande arbetsförhållanden och kommer att stödja samarbete inom forskning och innovation mellan universitet, forskningsinstitutioner och företag samt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer. (e) Särskilt stöd och politiska åtgärder Målen är att övervaka framstegen, upptäcka brister i Marie Curie-åtgärderna och att öka deras inverkan. I detta sammanhang ska indikatorer utvecklas och uppgifter om forskares rörlighet, färdigheter och karriärer analyseras, samtidigt som man ska eftersträva synergier och nära samordning med de politiska stödåtgärderna avseende forskare och deras arbetsgivare och finansiärer som bedrivs inom de särskilda målet ”Inkluderande, innovativa och trygga samhällen”. Verksamheten ska också syfta till att öka medvetenheten om forskarkarriärens betydelse och attraktionskraft och till spridning av forsknings- och innovationsresultat till följd av arbete som fått stöd genom Marie Curie-åtgärder. 4. Forskningsinfrastruktur 4.1 Särskilt mål Det särskilda målet är att förse Europa med forskningsinfrastruktur av världsklass som är åtkomlig för alla forskare i och utanför Europa, och fullt ut utnyttja dess potential för vetenskaplig utveckling och innovation. Forskningsinfrastrukturer är viktiga faktorer för Europas konkurrenskraft på alla vetenskapliga områden och är av avgörande betydelse för vetenskapligt baserad innovation. På många områden är forskning omöjligt utan tillgång till superdatorer, strålkällor för nya material, renrum för nanoteknik, databaser för genomik och samhällsvetenskap, observatorier för geovetenskap, bredbandsnät för överföring av data osv. Forskningsinfrastrukturer är nödvändiga för att den forskning ska kunna genomföras som krävs för att ta itu med de stora samhällsutmaningarna – energi, klimatförändring, bioekonomi och hälsa och välbefinnande under hela livet för alla. De driver på samarbetet över gränser och ämnesgränser och skapar ett enhetligt och öppet europeiskt område för forskning online. De främjar rörlighet för personer och idéer, sammanför de bästa forskarna från hela Europa och världen och förbättrar vetenskaplig utbildning. De fungerar som drivkraft för spetskompetensen inom de europeiska forsknings- och innovationsgrupperna och kan vara enastående exempel på vetenskap för samhället i stort. Europa måste upprätta en lämplig och stabil grund för uppbyggnad, underhåll och drift av forskningsinfrastrukturer om dess forskning av världsklass ska kunna vidmakthållas. Detta kräver omfattande och effektivt samarbete mellan europeiska, nationella och regionala finansiärer för vilka starka band med sammanhållningspolitiken kommer att eftersträvas för att synergieffekter och ett samstämmigt tillvägagångssätt ska kunna garanteras. Detta särskilda mål tar itu med ett centralt åtagande inom flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen, vilket understryker den viktiga roll som forskningsinfrastruktur av världsklass har när det gäller att möjliggöra banbrytande forskning och innovation. Initiativet betonar behovet av att slå samman resurser i hela Europa, och i vissa fall globalt, för att forskningsinfrastruktur ska kunna byggas och drivas. Likaledes betonas i flaggskeppsinitiativet En digital agenda för Europa behovet av att stärka Europas e-infrastrukturer och vikten av att utveckla innovationskluster för att Europas innovativa fördel ska kunna byggas upp. 4.2. Motivering och mervärde för unionen Toppmoderna forskningsinfrastrukturer blir alltmer komplexa och kostsamma, och kräver ofta integrering av olika typer av utrustning, tjänster och datakällor samt omfattande gränsöverskridande samarbete. Inget enskilt land har tillräckligt med resurser för all forskningsinfrastruktur det behöver. Den europeiska modellen för forskningsinfrastruktur har gjort anmärkningsvärda framsteg under senare år med genomförandet av ESFRI:s färdplan för infrastrukturer[21], integreringen och öppnandet av nationella forskningsanläggningar och utvecklingen av e-infrastrukturer som ligger till grund för ett digitalt europeiskt forskningsområde. Forskningsinfrastrukturnäten i Europa stärker den mänskliga kapitalbasen genom att tillhandahålla utbildning i världsklass för en ny generation forskare och ingenjörer och främja tvärvetenskapligt samarbete. Ytterligare utveckling och bredare användning av forskningsinfrastrukturer på unionsnivå kommer att bidra betydligt till utvecklingen av det europeiska forskningsområdet. Medan medlemsstaternas roll förblir av central betydelse när det gäller att utveckla och finansiera forskningsinfrastruktur spelar unionen en viktig roll när det gäller att stödja infrast