Att bedöma den exakta omfattningen av den komplexa brottet människohandel på EU-nivå är svårt på grund av dess kopplingar till annan brottslig verksamhet och skillnaderna i nationell lagstiftning. Under de senaste åren har kommissionen, genom Eurostat, samlat in relevant statistik. Den senaste rapporten från Eurostat om människohandel offentliggjordes 2015 och omfattar perioden 2010–2012.

De fem EU-länder som hade flest medborgare som registrerats som offer under 2013–2014 var Rumänien, Bulgarien, Nederländerna, Ungern och Polen. Det är samma länder som under åren 2010–2012.

De fem länder utanför EU som hade flest medborgare som registrerats som offer var Nigeria, Kina, Albanien, Vietnam och Marocko.

6 324 personer hade formell kontakt med polisen eller rättsväsendet i samband med brottet människohandel.

Totalt rapporterades 4 079 lagföringar och 3 129 fällande domar för människohandel i EU.

En mer detaljerad analys av de statistiska uppgifterna finns i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer denna rapport.

Jämfört på årsbasis är det totala antalet registrerade offer i uppgifterna för 2013–2014 lägre än vad som registrerats i Eurostats arbetsdokument för 2010–2012 (8 034 under 2013 och 7 812 under 2014, jämfört med 9 710 under 2010, 9 438 under 2011 och 10 998 under 2012). Även om de uppgiftsinsamlingsmetoder som användes för de båda perioderna var liknande, skulle det inte vara lämpligt att i detta skede jämföra uppgifter, vare sig mellan de båda perioderna eller mellan olika år eftersom registreringsmetoderna och de juridiska definitionerna kan variera. Av detta skäl är avvikelsen i den årliga statistiken, och i synnerhet skälen till varför färre offer för människohandel registrerades, frågor som måste undersökas och analyseras ytterligare. Dessutom visar överensstämmelsen när det gäller offrens ursprungsländer, destinationsländerna, exploateringsformerna och offrens ålders- och könsprofil under femårsperioden (2010–2014) att situationen inte har förändrats, trots de insatser som har gjorts.

På grundval av detta material är det viktigt att medlemsstaterna fortsätter insatserna för att förbättra insamlingen av uppgifter (uppdelade efter kön och ålder) om människohandel för att övervaka företeelsen. Uppgiftsinsamling är lika viktigt för att mäta effekterna av åtgärder för att ta itu med människohandel. Den liknande statistiska utvecklingen för de två perioderna antyder att medlemsstaterna bör öka sina insatser för att utreda brottet, lagföra förövare och identifiera potentiella offer. Kommissionen har åtagit sig att stödja medlemsstaterna i deras ansträngningar att göra detta. Detta kommer att inbegripa att man utfärdar bättre vägledning och insamling av uppgifter om ytterligare indikatorer för att förbättra uppgifternas tillförlitlighet och jämförbarhet.





Utvecklingen när det gäller olika former av utnyttjande

Människohandel är en social företeelse som tar sig uttryck på många olika sätt. Den utvecklas över tiden, ofta beroende på efterfrågan och människohandlarnas påhittighet. Förteckningen över olika former av exploatering i direktivet mot människohandel är inte heltäckande, för att nya exploaterande former ska kunna inkluderas i definitionen av människohandel.

Medlemsstaterna och andra aktörer bör fördela resurser mot människohandel proportionellt, för att kunna ta itu med alla former av människohandel på ett effektivt sätt, bl.a. nya former, och se till att människohandelns utveckling övervakas.

Människohandel i syfte att utnyttja personer sexuellt

Människohandel i syfte att utnyttja personer sexuellt är fortfarande den absolut vanligaste formen av människohandel i EU. Enligt statistiska uppgifter för 2013–2014 fanns det 10 044 registrerade offer (67 % av alla registrerade offer) för denna typ av utnyttjande, som främst drabbar kvinnor och flickor (95 % av registrerade offer), även om några medlemsstater har rapporterat en ökning av antalet manliga offer. Majoriteten av offren finns i sexindustrin. Den tillgängliga informationen tyder på att människohandlarna i allt högre grad skiftar från synliga till mindre synliga former av människohandel för sexuellt utnyttjande och att de missbrukar ställningen som ”egenföretagare”.

Enligt Europol är det i länder där prostitution är laglig och reglerad möjligt att sexarbete påverkas av efterfrågan på billig arbetskraft, och att det i dessa länder är mycket lättare för människohandlare som vill använda en rättslig ram för att utnyttja sina offer. Mönstren förändras också, med en övergång från synliga till mindre synliga former av prostitution.

De uppgifter som har samlats in för denna rapport visar att människohandeln för sexuellt utnyttjande, trots de insatser som har hittills gjorts, inte har tacklats på ett effektivt sätt och inte har minskat. Medlemsstaterna bör fortsätta och t.o.m. intensifiera insatserna för att bekämpa människohandel för sexuellt utnyttjande.

Människohandel i syfte att utnyttja personer som arbetskraft

Flera medlemsstater har rapporterat att människohandel i syfte att utnyttja personer som arbetskraft ökar (21 % av alla registrerade offer). Medlemsstaterna redovisar också en ökning av antalet manliga offer för denna typ av människohandel, t.ex. inom jordbrukssektorn. Statistiska uppgifter för 2013–2014 visar att 74 % av de registrerade offren för arbetskraftsutnyttjande var män.

Människohandlare utnyttjar kryphål i verkställigheten och kontrollen av lagstiftningen om arbetstillstånd, viseringar, arbetstagares rättigheter och arbetsvillkor. Människohandel för arbetskraftsutnyttjande är ingalunda en ny företeelse inom EU och, som en följd av den ekonomiska krisen, efterfrågan på billig arbetskraft har ökat. Människor förflyttas in i EU och inom EU för att utföra oavlönat eller mycket lågt betalt arbete, och de bor och arbetar under förhållanden där man inte tar hänsyn till deras mänskliga värdighet.

Slavarbete i hemmet är en form av människohandel för arbetskraftsutnyttjande som är särskilt svår att upptäcka. Det drabbar främst kvinnor och flickor. Eftersom det förekommer i privata hushåll, är offer ofta isolerade med begränsad eller ingen möjlighet att rapportera eller fly från utnyttjandet.