Kommissionens rapport till Rådet och EuropaParlamentet om gemenskapens UPP- och Utlåning under 2001

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

INLEDNING

1. UPPLÅNINGEN 2001

1.1. Gemenskapsemissioner

1.2. Upplåningens utveckling

2. UTLÅNINGEN I TREDJE LAND

2.1. Översikt

2.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd

2.3. EIB:s utlåning under 2001 till Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, Asien och Latinamerika, Sydafrika, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Bosnien-Hercegovina inom ramen för rådets beslut 97/256/EG, senast ändrat genom rådets beslut 98/348/EG och 98/729/EG, rådets beslut 99/786/EG, rådets beslut 2000/24/EG, och som genom rådets beslut 2001/778/EG utökas till att omfatta Förbundsrepubliken Jugoslavien

2.3.1. EIB:s mål och prioriteringar

2.3.2. EIB:s utlåning

2.3.3. Riskdelning

2.3.4. Samarbete med andra institutioner

2.4. Länder som skrivit under Lomékonventionen

2.4.1. Utlåning

3. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN

3.1. Garantier ur budgeten

3.2. Räntesubventioner

3.3. Riskkapital

4. STATISTIKBILAGA

INLEDNING

1. Enligt rådets beslut om gemenskapens låneinstrument skall kommissionen varje år informera rådet och Europaparlamentet om hur dessa instrument har använts.

Kommissionen anser att det inte längre finns någon anledning att informera rådet och Europaparlamentet om gemenskapens utlåning inom EU. Orsaken till detta är att det införts ett moratorium för nybyggnad av kärnkraftsanläggningar inom EU, att alla de krediter som rådet anslagit till gemenskapens nya instrument är tagna i anspråk samt att det inte längre beviljas några EKSG-lån eftersom detta fördrag löper ut 2002. Endast uppgifter om återbetalning av lånen återfinns i denna rapport, i det avsnitt där lånesituationen behandlas.

2. När det gäller utlåningen till länder utanför Europeiska unionen är kommissionen enligt beslut från 1997 och 2001 [1] skyldig att årligen underrätta Europaparlamentet och rådet om hur de EIB-lån som garanterats genom gemenskapsbudgeten använts i Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien samt Sydafrika. Samma skyldigheter utvidgades 1998 till att även omfatta EIB:s lån till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (beslut 98/348/EG), Bosnien-Hercegovina (beslut 98/729/EG), år 2000 till lån till Kroatien (beslut 2000/688/EG) och år 2001 till lån till de ryska Östersjöområdena (beslut 2001/777/EG) samt lån till Förbundsrepubliken Jugoslavien (beslut 2001/778/EG).

[1] Beslut 97/256/EG för det första globala mandatet och beslut 2000/24/EG för det andra mandatet.

För att uppfylla denna skyldighet att underrätta parlamentet beskrivs utlåningstransaktionerna i denna rapport fördelade på områden. För att också ge en övergripande bild av utlåningsverksamheten innehåller rapporten en kortfattad redogörelse för gemenskapens makroekonomiska stöd till länderna i Central- och Östeuropa samt för de räntesubventioner och garantiåtaganden som åtföljer gemenskapens utlåning.

1. UPPLÅNINGEN 2001

1.1. Gemenskapsemissioner

För att finansiera den utlåning som rådet beslutat har kommissionen fått befogenhet att ta upp lån på kapitalmarknaderna. Med tanke på att kreditgivningsmöjligheterna inom ramen för det nya gemenskapsinstrumentet har utnyttjats fullständigt, att det beslutats om ett moratorium för Euratom-verksamheten inom EU och att EKSG-fördraget löper ut så snart som 2000 har dock inga lån tagits upp för dessa instrument under 2001. Den enda upplåning som skedde förra året hängde samman med det makroekonomiska stödet till länderna i Central- och Östeuropa, lånen till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och de åtgärder som vidtogs inom ramen för Medelhavsprotokollen (Meda) samt EIB:s verksamhet både inom och utanför Europeiska unionen i ovannämnda geografiska områden.

1.2. Upplåningens utveckling

Trots ovannämnda omständigheter ökade EU-institutionerna sin upplåning något under 2001 jämfört med föregående år (+ 11,3 %, eller 32,5 miljarder euro jämfört med 29,2 miljarder året innan, se tabell 4-1 i bilagan).

Med beaktande av återbetalningar, avskrivningar och växelkursvariationer uppgick den utestående nettoupplåningen 31 december 2001 till 179,1 miljarder euro, vilket är en ökning med 9,5 % jämfört med 2000 (se tabell 4-2 i bilagan).

Sedan den gemensamma valutan antogs den 1 januari 1999 har låneupptagningen i euro ökat stadigt, vilket gällde även år 2001 (närmare 67,3 % av den totala upplåningen), samtidigt som upplåningen i övriga EU-valutor minskat från 39 % till 21,7 %. Således har upplåningen inom EU generellt sett ökat kraftigt, samtidigt som upplåningen i andra valutor minskat från 18 % till 11 %, varav särskilt kan noteras att upplåningen i dollar minskat med 36,2 %.

Den låga räntenivån och den ekonomiska och finansiella osäkerheten har inneburit att låntagarna fortsatt att välja lån med rörlig ränta. Dessa stod för närmare 80 % under 2001, jämfört med 82 % under år 2000.

När det gäller den specifika situationen för det nya gemenskapsinstrumentet är för närvarande nästan alla lån återbetalda. Läget vad gäller den utestående upplåningen redogörs för per valuta i tabell 4-4 i statistikbilagan.

2. UTLÅNINGEN I TREDJE LAND

2.1. Översikt

Det finansiella stödet till de tredje länder som slutit samarbetsavtal med gemenskapen tar sig olika former beroende på geografiskt område och vilka mål som eftersträvas. Det rör sig i regel om bilaterala lån (makroekonomiskt stöd och betalningsbalanslån) där EU bidrar till att återupprätta den makroekonomiska balansen i ett land. I andra fall kan stödet erbjudas i form av traditionella lån i syfte att direktfinansiera enskilda projekt, eller globala lån till lokala bankinstitut som i sin tur tar på sig uppgiften att tilldela medel till lokala projekt av mindre omfattning.

I det första fallet är det kommissionen som sköter finansieringstransaktionerna med utgångspunkt från rådets beslut. I det andra fallet förvaltas utlåningen av EIB enligt bankens gängse villkor, och oftast med stöd av en garanti från gemenskapen. De geografiska områden som mottar gemenskapsstöd i form av lånade medel förtecknas i tabell 2-1.

Tabell 2-1 Finansiering utanför gemenskapen under 2001 - Sammanfattning

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

2.2. Gemenskapens makroekonomiska stöd

Makroekonomiskt stöd i form av lån ges i undantagsfall och ingår som ett led i det internationella samfundets ansträngningar att, i samarbete med Bretton Woods-institutionerna, stödja betalningsbalansen i vissa länder som brottas med problem av övergående art. I gemenskapens fall är detta stöd koncentrerat till geografiskt närliggande områden: Central- och Östeuropa, västra Balkan, de europeiska länderna i f.d. Sovjetunionen, Centralasien och Kaukasus samt länderna söder om Medelhavet. Utbetalningarna av detta stöd är kopplade till att de mottagande länderna uppfyller vissa mål beträffande makroekonomisk stabilisering och strukturreformer. Följaktligen är det ett begränsat antal operationer som genomförs varje år, och det är svårt att göra meningsfulla jämförelser mellan olika år vad gäller det beviljade stödets utveckling. Allteftersom kandidatländerna gör allt större framsteg i arbetet med makroekonomisk stabilisering förväntas dock behovet av detta stöd minska. Samtidigt mottar Balkan-regionen för närvarande ett relativt omfattande makroekonomiskt stöd som till en påtaglig del består av gåvobistånd.

Tabell 2-2 Utbetalade lån inom ramen för gemenskapens makroekonomiska stöd till tredje land under 1996-2001

(miljoner euro)

>Hänvisning till>

Rådet beslutade 2001 att bevilja Jugoslavien makroekonomiskt stöd i form av ett lån på 225 miljoner euro, tillsammans med en gåva på 120 miljoner euro. Dessutom utökades det makroekonomiska stödet till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien i form av gåvor med 18 miljoner, och Kosovo beviljades makroekonomiskt stöd i form av budgetstöd till ett belopp av 30 miljoner euro.

När det gäller utbetalningarna uppgick det makroekonomiska stödet i form av lån under 2001 till 305 miljoner euro. Det fördelar sig på följande vis när det gäller länderna på Balkan: 225 miljoner till Jugoslavien, 10 miljoner till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och 10 miljoner till Bosnien-Hercegovina. Vad gäller OSS-länderna har ett lån på 60 miljoner euro betalats ut till Tadzjikistan.

2.3. EIB:s utlåning under 2001 till Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, Asien och Latinamerika, Sydafrika, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Bosnien-Hercegovina inom ramen för rådets beslut 97/256/EG, senast ändrat genom rådets beslut 98/348/EG och 98/729/EG, rådets beslut 99/786/EG, rådets beslut 2000/24/EG, och som genom rådets beslut 2001/778/EG utökas till att omfatta Förbundsrepubliken Jugoslavien

Avsnitt 2.3 utgör den årsrapport för 2001 som enligt artikel 2 i rådets beslut 2000/24/EG skall överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

2.3.1. EIB:s mål och prioriteringar

I Central- och Östeuropa stödjer banken länder som har ansökt om att få bli medlemmar i EU genom att hjälpa dem att skapa den ekonomiska ram som krävs för detta (banken stödjer även Cypern, Malta och Turkiet) [2]. EIB ger dessutom stöd till Albanien, Kroatien, Jugoslavien och Bosnien-Hercegovina.

[2] Utöver EIB:s mandat enligt rådets olika beslut har banken också fortsatt sin verksamhet med stöd inför anslutningen (lånefaciliteter), vilken består i att banken beviljar lån ur egna medel, utan säkerhet, för att ytterligare bistå de länder som ansökt om medlemskap.

EIB prioriterar att förbättra, modernisera och utveckla kommunikations- och energisektorn, särskilt de transeuropeiska nät (TEN) som omfattar de väg- och järnvägskorridorer som framhölls som prioriterade utvecklingsområden på medellång sikt vid den alleuropeiska konferensen med transportministrarna.

De miljöproblem som har samband med EIB:s projekt är också ett prioriterat område inom ramen för den gradvisa EU-anpassningen av lagstiftningen i de berörda länderna.

EIB stödjer även direkt eller genom sina globala lån små och medelstora företag samt andra initiativ inom industrin, särskilt då partner från EU-länder medverkar. I Medelhavsområdet sker bankens utlåning enligt formella mandat främst inom ramen för Europa-Medelhavspartnerskapet. Lånen syftar till att bidra till mottagarländernas ekonomiska utveckling. EIB:s lån ges till enskilda investeringsprojekt och genom globala lån till mindre projekt samt till små och medelstora företag, samtidigt som lånen förstärker den finansiella sektorn i de olika länderna. Utöver denna utlåning bistår banken också Turkiet genom lån under TERRA-programmet (Turkey Earthquake Reconstruction and Rehabilitation Action).

Enligt villkoren i Europa-Medelhavspartnerskapet kompletteras EIB:s utlåning ur egna medel med räntesubventioner (för lån på miljöområdet) och riskkapital ur EU:s budget som förvaltas av banken.

Utöver EIB:s utlåning enligt dess mandat och på rådets begäran har banken också initierat ett program för att bevilja lån ur egna medel, utan säkerhet, i samband med verksamhet inom Medelhavspartnerskapet.

I Asien och Latinamerika finansierar banken projekt som är av intresse för både de berörda länderna och för EU, t.ex. samfinansiering med andra EU-aktörer, tekniköverföring och samarbete på energi- och miljöskyddsområdet. Tabell 2-11 innehåller närmare uppgifter om det ömsesidiga intresset av de berörda projekten.

I Sydafrika är bankens mål att bidra till ett framgångsrikt genomförande av landets program för återuppbyggnad och utveckling.

I samband härmed har EIB sedan 1997 bedrivit följande verksamhet:

Tabell 2-3 Lån som beviljats i icke-medlemsländer ur EIB:s egna medel (exklusive lånefaciliteter inför anslutning)

>Plats för tabell>

2.3.2. EIB:s utlåning

Under 2001 beviljade EIB, inom ramen för rådets beslut, 21 lån i Central- och Östeuropa till ett sammanlagt belopp på 693 miljoner euro i tio länder. Utlåningen var förhållandevis väl spridd inom regionen, och Kroatien och Bulgarien stod för närmare 40 %.

* Banken fortsätter att stödja den ekonomiska utvecklingen i de berörda länderna, framför allt genom att finansiera strategisk infrastruktur. Av totalt 693 miljoner euro gick 76 %, eller 527 miljoner, till kommunikationssektorn, bl.a. till en motorväg i Litauen på sträckan för de alleuropeiska transportkorridorerna, byggande av en vägbro över Donau i Slovakien, modernisering av väg- och järnvägsnätet i Bosnien-Hercegovina, Bulgarien, Kroatien, Ungern, Slovakien och Jugoslavien, modernisering av hamninfrastrukturen i Albanien och Jugoslavien samt utbyggnad och modernisering av det fasta telekommunikationsnätet i Slovenien.

* Energisektorn upptog 30 miljoner euro (4 %) av den totala finansieringen, och medlen gick här till förbättring av överförings- och distributionsnät för elektricitet i Albanien.

* Globala lån på sammanlagt 136 miljoner euro (20 %) beviljades små och medelstora företag i Bulgarien, Kroatien, Rumänien och Jugoslavien.

Tabell 2-4 Fördelning per land och sektor av EIB:s utlåning i de central- och östeuropeiska länderna 1999

>Plats för tabell>

*De återstående beloppen av anslagen på 100 miljoner respektive 150 miljoner euro för Bosnien-Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien utnyttjades under 2001. I fortsättningen kommer lån till dessa länder att tas från det globala mandat som styr Balkan och kandidatländerna.

Under 2001 beviljade banken också 15 lån fördelat på 6 olika länder i Medelhavsområdet samt ett lån för regiontäckande utlåning.

Totalt sett gick 26 % av utlåningen till Turkiet, medan Algeriet, Marocko och Tunisien tillsammans svarade för 52 %.

* Ca 41 % av den totala finansieringen (580 miljoner euro) avsåg sektorerna för vattenhantering och övrigt. Projekt som finansieras omfattar bl.a. vattenhantering i Algeriet, Marocko, Tunisien och Turkiet samt upprustning av bevattningsutrustning för jordbruket i Marocko.

* Energisektorn upptog 355 miljoner euro (25 %) av den totala finansieringen, och medlen gick här till förbättring av överförings- och försörjningsnät för elektricitet i Egypten, Marocko och Syrien.

* Vägprojekt i Marocko och Turkiet finansierades under rubriken "Kommunikationer" och tog i anspråk 9 % av den sammanlagda utlåningen i regionen (130 miljoner ecu).

* Upprustning och uppbyggnad av jordbävningsdrabbade industrianläggningar i Turkiet stod för 6 % av den sammanlagda finansieringen (75 miljoner euro) inom industri- och tjänstesektorerna.

* Globala lån till Egypten, Tunisien, Turkiet och Medelhavsområdet stod för 19 % av den totala utlåningen (261 miljoner euro).

Tabell 2-5 Fördelning per land och sektor av EIB:s utlåning i Medelhavsområdet 1999

>Plats för tabell>

*Som del av TERRA för upprustning av industrier i de jordbävningsdrabbade områdena.

Banken beviljade också 11 lån till ett totalt belopp av 542 miljoner euro, fördelat på 7 olika länder i Asien och Latinamerika.

* För industri- och tjänstesektorerna beviljades en total utlåning på 246 miljoner euro i Argentina, Brasilien, Filippinerna och Mexiko, vilket motsvarar 46 % av den sammanlagda finansieringen.

* Vad beträffar energisektorn beviljades lån för finansiering av gasledningar och kraftstationer i Argentina och Brasilien på 158 miljoner euro (29 % av den totala finansieringen i regionerna).

* Kommunikationsprojekt, bl.a. ett telekommunikationsprojekt i Panama och ett vägprojekt i Kina, stod för 110 miljoner euro, eller 20 % av den sammanlagda utlåningen i regionen.

De återstående 5 % av lånen användes till ett globalt lån i Indonesien.

Tabell 2-6 Fördelning per land och sektor av EIB:s utlåning i länderna i Asien och Latinamerika 2001

>Plats för tabell>

Under 2001 beviljade EIB 3 lån i Sydafrika till ett sammanlagt belopp av 150 miljoner euro. Av dessa gick 50 miljoner euro (33 %) till ett telekommunikationsprojekt och 100 miljoner euro (67 %) till globala lån för finansiering av infrastruktursprojekt.

2.3.3. Riskdelning [3]

[3] I rådets beslut 2000/24/EG uppmanas EIB att "sträva efter att i största möjliga utsträckning täcka den kommersiella risken på 30 % av sin utlåning enligt detta beslut från icke-statliga garantier på grundval av individuella regionala mandat. Denna procentsats skall utvidgas när så är möjligt och såvitt marknaden tillåter".

Enligt rådets beslut skall gemenskapens garantier täcka totalt 65 % av de beviljade lånebeloppen. Enligt gällande överenskommelser om riskdelning täcker gemenskapsgarantin endast politiska risker för lån med icke-statliga garantier, medan lån med statliga garantier är täckta vad gäller alla former av risker. Banken skall vidare bara begära att en gemenskapsgaranti utlöses om dess intresse inte kan tillgodoses genom den individuella projektgarantin, antingen av politiska skäl om det gäller ett lån med icke-statliga garantier, eller oavsett anledning om det gäller ett lån med statliga garantier. Banken skulle då begära att garantin täcker hela det utestående beloppet.

Under 2001 fortsatte banken sina ansträngningar att uppnå riskdelningsmålet, nu med en nivå på 30 % jämfört med 25 % under första mandatet.

Första mandatet: (ändringar avseende Bosnien-Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien)

De enda lån som beviljades under det första mandatet 2001 gällde de sista återstående beloppen för Bosnien-Hercegovina och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Då det i mandatet för Bosnien-Hercegovina inte förutsågs någon riskdelning, och då det särskilda lån som beviljades f.d. jugoslaviska republiken Makedonien inte omfattade riskdelning, har de nivåer som uppnåtts under det första mandatet inte ändrats. Vad gäller utlåning jämfört med det totala lånetaket så var nivåerna 81 % för Asien och Latinamerika, 26 % för de central- och östeuropeiska länderna och 3 % för Medelhavsområdet.

Andra mandatet med tilläggsavtal: (Rådets beslut avseende perioden 1 februari 2000 - 31 januari 2007)

Det totala belopp som ackumulerats för riskdelningsprojekt sedan utlåningsverksamheten inleddes inom ramen för rådets beslut avseende den period som började 1 februari 2000 var vid 2001 års utgång 1 188 miljoner euro, vilket motsvarar 6 % av det totala utlåningstaket och 24 % av den utlåning som hittills skett.

* I Central- och Östeuropa uppgick riskdelningen i samband med EIB:s utlåning till sammanlagt 371 miljoner euro, vilket motsvarar 4 % av lånetaket för dessa länder och 19 % av den utlåning som hittills skett.

* I Medelhavsområdet beviljades inga lån enligt riskdelningsbestämmelserna under 2001, vilket resulterade i att riskdelningen nu bara står för 1 % av de totala beviljade beloppen. Som tidigare nämnts omfattas projekten här ofta av avtal med statliga myndigheter eller offentligägda företag, i enlighet med Europa-Medelhavspartnerskapet. Det förväntas således att den sammanlagda riskdelningen för länderna i Medelhavsområdet förblir relativt låg.

* I Asien och Latinamerika uppgick riskdelningen i samband med EIB:s utlåning till sammanlagt 787 miljoner euro, vilket motsvarar 32 % av lånetaket för de länderna och 84 % av den utlåning som hittills skett.

* Inga låneavtal med riskdelning har ingåtts i Sydafrika.

Riskdelningen per den 31 december 2001 visas nedan, separat för varje mandat (riskdelningskomponenten oförändrad från slutet av 2000 för första mandatet).

Tabell 2-7 Riskdelning per den 31 december 2001 - Första mandatet

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-8 Riskdelning per den 31 december 2001 - Andra mandatet

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

I de regionindelade tabellerna i slutet av avsnitt 2.3 (tabell 2-13-2-17) anges också vilka lån som beviljats med riskdelning.

2.3.4. Samarbete med andra institutioner

I de länder som är kandidater till EU-medlemskap bedrivs bankens utlåningsverksamhet inom ramarna för EU:s program för stöd till kandidatländerna inför anslutningen, särskilt i form av finansiering av investeringar för att integrera kandidatländernas infrastrukturer med EU:s samt för att stödja små och medelstora företag. När det är möjligt sker samfinansiering med andra institutioner. Bankens verksamhet utgör således en del i en samlad strategi som följs i nära samarbete med kommissionen och, där så är lämpligt, med de internationella finansiella institutioner som är verksamma i de berörda länderna.

Banken har ett nära och fruktbart samarbete med Phare/Ispa-programmet, något som är mycket uppskattat av mottagarländerna. Förutom ofta förekommande stöd från Phare under investeringsplaneringsfasen för att säkerställa att de projektstudier och det tekniska bistånd som krävs till stöd för EIB-projekten tillhandahålls, samarbetar banken även med Phare vid samfinansiering av infrastrukturprojekt.

Phares och de övriga internationella finansiella institutens bidrag till projekt som finansierades av EIB under 2001 framgår av nedanstående tabell. Ytterligare projekt samfinansierades inom ramen för bankens lånefacilitet inför anslutningen, vilken inte omfattas av denna rapport.

För sydöstra Europa har banken tillsatt en särskild arbetsgrupp för finansiering i Balkanregionen (Balkans Task Force), vars uppgift är att välja ut prioriterade infrastrukturprojekt för finansiering i samarbete med andra internationella finansiella institut inom ramen för stabilitetspakten.

Tabell 2-9 Samfinansiering i Central- och Östeuropa samt på Balkan under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

I Medelhavsområdet bedriver EIB sin verksamhet inom ramen för EU:s politik och den är en del av en samlad strategi som följs i nära samarbete med kommissionen och där så är lämpligt med andra internationella finansiella institutioner, bl.a. genom samfinansieringsprojekt. Dessa instituts bidrag till projekt som finansieras av EIB framgår av tabellen nedan.

Tabell 2-10 Samfinansiering i Medelhavsområdet under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

I Asien och Latinamerika fortsätter banken att finansiera projekt som är av gemensamt intresse för det berörda landet och EU. Det ömsesidiga intresset i de låneavtal som ingicks under 2001 beskrivs i tabellen nedan.

Tabell 2-11 Ömsesidigt intresse i projekt i länder i Asien och Latinamerika

>Plats för tabell>

Banken samarbetar med andra internationella finansiella institutioner i Asien och Latinamerika när så är möjligt och lämpligt. I nedanstående tabell finns närmare uppgifter om samfinansiering.

Tabell 2-12 Samfinansiering i Asien och Latinamerika under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

I Sydafrika har det i flera fall förekommit samarbete med internationella finansiella institutioner och regelbundna kontakter upprätthålls med institutioner för utvecklingsfinansiering inom EU, t.ex. DEG, som nyligen har öppnat ett kontor i Johannesburg, liksom Proparco och CDC Capital Partners. Under 2001 gjordes det stora ansträngningar för att tillsammans med kommissionen säkerställa riskkapital på 50 miljoner euro avsett dels att stärka den svarta befolkningens ekonomiska makt i Sydafrika, dels att stödja kunskapsöverföring och skapa nya arbetstillfällen.

Tabell 2-13 Lån som beviljats i Central- och Östeuropa under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-14 Lån som beviljats på Balkan under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-15 Lån som beviljats i Medelhavsområdet under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-16 Lån som beviljats i Asien och Latinamerika under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 2-17 Lån som beviljats i Sydafrika under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

2.4. Länder som skrivit under Lomékonventionen

2.4.1. Utlåning

Totalt uppgick EIB:s utlåning till AVS/UTL till 520 miljoner euro, varav 188 miljoner från bankens egna medel och 332 miljoner från riskkapital. Fördelningen av utlåningen mellan regioner och sektorer ser ut på följande sätt:

Tabell 2-18 Fördelning av EIB:s utlåning mellan regioner och sektorer i AVS-länderna och ULT under 2001

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

* Varav 100 miljoner subventionerade.

3. BUDGETKONSEKVENSER AV UTLÅNINGEN

Utlåningen påverkar gemenskapsbudgeten i de fall då den åtföljs av garantier eller räntesubventioner eller sker under särskilda villkor som gör att den blir en risktransaktion för långivaren.

3.1. Garantier ur budgeten

Den 22 december 1999 beslutade rådet om en generell förlängning med sju år av gemenskapens åtagande att ställa garantier ur budgeten för de lån som EIB beviljar utanför EU (rådets beslut nr 2000/24/EG). Detta beslut ändrades två gånger under år 2000 (2000/688/EG och 2000/788/EG).

Den 6 november 2000 beslutade rådet att låta gemenskapsgarantin omfatta även EIB:s utlåning till Kroatien, eftersom detta land nu räknas till gruppen central- och östeuropeiska länder (rådets beslut 2000/778/EG).

De nya beloppsgränserna för garantierna per geografiskt område är följande:

>Plats för tabell>

Sammanlagt får ett lånebelopp på högst 19 460 miljoner euro täckas av gemenskapsgarantier, och garantierna täcker då endast 65 % av det totala utlånade beloppet (jämfört med 70 % enligt det tidigare mandatet). Enligt de nya bestämmelserna är EIB också skyldig att i görligaste mån söka garantier från sina finansiella intermediärer (på kommersiell basis), och skall eftersträva att sådana garantier täcker 30 % av det samlade utlåningstaket (jämfört med 25 % enligt det tidigare mandatet).

Detta garantiprogram löper ut den 31 januari 2007, men kan automatiskt förlängas med 6 månader i taget om lånetaket inte har uppnåtts.

Under det nya mandatets andra år beviljade EIB lån på totalt 2 486 miljoner euro, vilket gör sammanlagt 5 027 miljoner för det nya mandatet eller 25,8 % av lånetaket, med en riskdelning som motsvarar 39,7 % av de lån som beviljats.

Den 6 november 2001 beslutade rådet att bevilja en gemenskapsgaranti på 100 % till EIB som skydd mot förluster upp till 100 miljoner euro i samband med lån för miljöprojekt i det ryska Östersjöområdet (rådets beslut nr 2000/777/EG).

En närmare redogörelse för situationen i fråga om de olika garantiåtagandena återfinns i kommissionens halvårsrapporter om garantier som täcks av den allmänna budgeten.

3.2. Räntesubventioner

Räntesubventioner har ingått som bidragsform i ett flertal gemenskapsprogram såväl inom som utanför EU. En allmän utvärderingsrapport om denna form av stöd har lagts fram av kommissionen på uppmaning av rådet (KOM(2000) 524 av den 6.9.2000). De flesta av de berörda programmen är vid det här laget fullbordade och påverkar således inte längre budgeten, men i tabellen nedan förtecknas de program som ännu pågår och vilka belopp i räntesubventioner som beviljats under de aktuella åren.

Tabell 3-1 Räntesubventioner som utbetalats inom ramen för de olika gemenskapsmekanismerna under perioden 1995-2001

(miljoner ecu/euro)

>Plats för tabell>

3.3. Riskkapital

Enligt avtalen med Medelhavsländerna och Lomékonventionen kan EIB teckna koncessionslån som omfattas av särskilda bestämmelser om löptid eller skuldkonsolidering, vilket gör dessa lån jämförbara med riskkapitalinvesteringar. När det gäller Medelhavsområdet finansieras denna utlåning genom den allmänna budgeten och vad gäller AVS-länderna genom EUF:s budget. Utlåningen redovisas närmare i tabell 2-18.

4. STATISTIKBILAGA

Tabell 4-1 Årlig utveckling av upp- och utlåning inom gemenskapen

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 4-2 Utestående gemenskapslån. Utestående nettoupplåning vid slutet av varje period (1)

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 4-3 Gemenskapsupplåning 2001 fördelat på valutor

(miljoner euro)

>Plats för tabell>

Tabell 4-4 GNI-lån fördelat på valutor: utestående skuld 31 december 2001

>Plats för tabell>