Förslag till RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 92/79/EEG, direktiv 92/80/EEG och direktiv 95/59/EG när det gäller strukturer och skattesatser i fråga om punktbeskattning av tobaksvaror

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Kommissionens rapport om strukturer och skattesatser i fråga om punktbeskattning av cigaretter och andra tobaksvaror

Detta förslag till direktiv innehåller några viktiga ändringar av gemenskapens nuvarande lagstiftning om beskattning av tobaksvaror, även om det inte skapas något nytt system och huvuddragen i regelverket bibehålls. De föreslagna ändringarna är resultatet av kommissionens djupgående undersökning av skattesatserna och strukturerna i fråga om punktskatter på tobaksvaror, vilken utförts på begäran av ett stort antal medlemsstater i ett uttalande i protokollet när rådets direktiv 1999/81/EG antogs. [1]

[1] Rådets direktiv 1999/81/EG av den 29 juli 1999 om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47).

Denna granskning har gjorts i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter [2] och artikel 4 i rådets direktiv 92/80/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter [3], båda ändrade genom direktiv 1999/81/EG, i vilka det föreskrivs att punktbeskattningens skattesatser och struktur skall ses över vart tredje år. Slutsatserna från denna granskning redovisas i kommissionens bifogade rapport, i vilken frågorna om huruvida den inre marknaden fungerar korrekt, skattesatsernas realvärde och de allmänna målen i Romfördraget behandlas.

[2] Rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter (EGT L 316, 31.10.1992, s. 8).

[3] Rådets direktiv av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter (EGT L 316, 31.10.1992, s. 10).

Den första granskningen, som gjordes 1995 [4], visade att någon ändring av strukturerna och skattesatserna i fråga om punktbeskattningen av tobaksvaror inte var nödvändig på kort sikt för att säkerställa att den inre marknaden skulle fungera korrekt. I rapporten angavs ett antal områden där tekniska anpassningar kunde vara motiverade, men slutsatsen var att det behövdes en mera ingående analys och samråd med de berörda parterna innan de slutliga besluten kunde fattas.

[4] KOM(95) 285 slutlig, 13.9.1995.

I den andra rapporten, som lades fram i maj 1998 [5], undersöktes de nödvändiga tekniska ändringarna, som huvudsakligen var justeringar av den sammanlagda minimiskatten på cigaretter, medan punktskatternas struktur och skattesatser behölls oförändrade. Denna granskning åtföljdes av ett förslag till direktiv om ändring av den befintliga tobakslagstiftningen.

[5] KOM(98) 320 slutlig, 15.5.1998.

2. Den inre marknadens funktion

En analys av utvecklingen av priser och punktskatter på tobaksvaror i Europeiska unionen visar att det fortfarande föreligger stora skillnader mellan medlemsstaterna. När tillverkarna fastställer prisnivån på sina produkter i en viss medlemsstat beaktar de flera faktorer, t.ex. produktionskostnader, lokal köpkraft, produktens konkurrenskraft på marknaden och beskattningsnivå. Hur var och en av dessa faktorer påverkar slutpriset kan inte beräknas exakt. Skillnader i punktskatterna bidrar otvivelaktigt till prisskillnader men är inte den enda förklaringen.

Vid samrådet tycktes de flesta av medlemsstaterna föredra 57-procentsregeln för cigaretter [6], fastän några av dem fäste uppmärksamheten på dess brister och påpekade att tillämpningen av endast en minimisats inte skulle åstadkomma någon ytterligare harmonisering.

[6] "Minimipunktskatten skall vara ... 57 % av detaljhandelspriset (inklusive alla skatter) för cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen."

Man måste därför finna ett sätt att öka skattekonvergensen inom EU. Ett giltigt alternativ till den gällande bestämmelsen skulle vara att införa ett fast minimibelopp uttryckt i euro utöver den 57-procentiga minimiskatten för att garantera en miniminivå för punktskatter på cigaretter i samtliga medlemsstater. Medlemsstaternas punktskatter skulle då behöva uppfylla två krav: 57-procentsregeln och ett minimibelopp på 70 euro per 1000 cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen. De medlemsstater som redan tar ut en hög punktskatt skulle ges större flexibilitet då de fastställer skattesatserna. Ingen ändring behövs av de nuvarande gränserna på 5 och 55 % av den totala skattebelastningen för punktskattens särskilda komponent. För att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med priskrig eller en dramatiskt ökad tillgång på cigaretter i de lägre prissegmenten på marknaden, kommer de att ges större flexibilitet att ta ut en minimipunktskatt på cigaretter.

All harmonisering av punktskattestrukturerna måste förhindra snedvridning av konkurrensen mellan olika kategorier av tobaksvaror som tillhör samma grupp och därigenom säkerställa att medlemsstaternas hemmamarknader öppnas. För att uppnå detta har det fastställts harmoniserade produktdefinitioner, som ständigt måste granskas med hänsyn till förändringar i produktutbudet. Kommissionen anser det nödvändigt att ändra definitionen av en bestämd typ av produkt, som har egenskaper liknande både cigarrer och cigaretter. Det är också nödvändigt att gradvis anpassa minimisatserna för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter till minimisatsen för cigaretter, under en period av 3 år, eftersom det inte finns någon anledning att behandla dessa annorlunda ur hälsosynpunkt.

3. Punktskatternas realvärde

Granskningen omfattade också punktskatternas realvärde. I allmänhet beaktar de nationella myndigheterna inflationen då de utarbetar sin budget. Man kan anta att dessa myndigheter - allt annat lika - i allmänhet höjer punktskatterna för att ta hänsyn till inflationen. Eftersom minimiskatten på cigaretter uttrycks som en procentandel av detaljhandelspriset följer den inflationen automatiskt och behöver därför inte justeras. Eftersom medlemsstaterna fritt kan välja särskilda punktskatter på cigarrer, cigariller, finskuren tobak och annan röktobak, behöver dock minimibeloppen justeras efter inflationen för att upprätthålla det ursprungliga förhållandet mellan punktskattens särskilda och proportionella komponenter.

4. Fördragets allmänna mål

Av fördraget framgår tydligt att det är gemenskapens sak att besluta om åtgärder i syfte att upprätta den inre marknaden, inbegripet bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om punktskatter, i den mån en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar. Punktskatter är främst ett instrument för att skapa intäkter på nationell nivå, men beslutsfattandet på detta område måste ta fördragets allmänna mål i beaktande och försöka förena dessa med en förbättring av den inre marknadens funktion. Med tanke på tobaksvarornas egenskaper krävs att man särskilt uppmärksammar frågan om hälsoskydd och sambandet mellan detta skydd och priset på dessa produkter.

En miniminivå för beskattning av tobaksvaror inom EU är nödvändig. Tillsammans med andra åtgärder för att minska konsumtionen, påverkar en hög skattenivå konsumenternas beteende, men den måste också ses mot bakgrund av smuggling.

Kommissionen anser det därför nödvändigt att fastställa en rimlig miniminivå för beskattning av såväl cigaretter som finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, med beaktande av bl.a. den inre marknadens funktion och skyddet av konsumenternas hälsa.

5. Översynens periodicitet

En djupgående undersökning av den inre marknadens funktion och skattesatserna och strukturerna för punktbeskattning av olika tobaksvaror har utförts för denna granskning, och kommissionen anser att en treårsperiod för nästa granskning är alltför begränsad för att man skall kunna få nödvändigt perspektiv för bedömning av ändringar i medlemsstaternas lagstiftning. En period på fyra år tycks vara lämpligare.

Förklaring av artiklarna

Artikel 1

Genom artikel 1 ändras vissa bestämmelser i direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter.

Punkt 1

Den befintliga artikel 2 ändras för att uppnå en högre grad av konvergens i fråga om beskattningen inom EU och införa en minimipunktskatt på cigaretter i samtliga medlemsstater. För att uppnå detta föreslås ett fast minimibelopp uttryckt i euro förutom minimipunktskatten på 57 % av detaljhandelspriset på cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen.

Detta innebär att minimipunktskatterna i medlemsstaterna måste uppfylla två krav: 57 % av detaljhandelspriset (inberäknat alla skatter) och minst 70 euro per 1000 cigaretter för cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen. Kommissionen anser att ett fast minimibelopp av detta slag skulle minska incitamentet till smuggling avsevärt genom att punktskatten därigenom skulle få en undre gräns. För närvarande kan de medlemsstater där det säljs billiga cigaretter uppfylla 57-procentskravet men bibehålla en mycket låg sammanlagd punktskatt uttryckt i euro.

57-procentsregeln och det fasta beloppet måste iakttas för den mest efterfrågade prisklassen, och den på detta sätt fastställda skattenivån tillämpas sedan på cigaretter i alla prisklasser.

Eftersom ett av kommissionens mål är att åstadkomma en större tillnärmning av punktskattebördan på cigaretter, behövs dock en undantagsbestämmelse för att medlemsstater med höga skatter inte ständigt skall behöva höja punktskatten för att uppfylla 57-procentsregeln. De medlemsstater som tillämpar en effektiv punktskatt på minst 100 euro per 1000 cigaretter för den mest efterfrågade prisklassen behöver därför inte följa denna 57-procentsregel.

Punkt 2

För närvarande föreskrivs i artikel 4 i direktiv 92/79/EEG att kommissionen skall granska struktur och skattesatser i fråga om punktbeskattningen av cigaretter vart tredje år.

En djupgående undersökning av den inre marknadens funktion och skattesatserna och strukturerna för punktbeskattning av olika tobaksvaror har utförts för denna granskning. Kommissionen anser att den nuvarande treårsperioden är alltför begränsad för att man skall kunna få nödvändigt perspektiv för bedömning av ändringar i medlemsstaternas lagstiftning till följd av tillämpningen av detta direktiv. En period på fyra år tycks därför vara lämpligare.

Med hänsyn till den tid som åtgår för diskussioner i rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, skulle det vara logiskt att föreskriva att fyraårsperioden för nästa granskning påbörjas när diskussionerna i rådet om den föregående granskningen har avslutats. Det säger sig självt att kommissionen när som helst före utgången av fyraårsperioden kan lägga fram förslag på eget initiativ om den anser att detta är nödvändigt eller om förändringar på tobaksmarknaden behöver beaktas.

Siffrorna 70 och 100 euro skall ses mot bakgrund av den 57-procentiga minimiskatten, och kommissionen kommer att ompröva dem varje gång den granskar skattesatserna och strukturerna för punktbeskattning enligt artikel 4 i direktiv 92/79/EEG för att upprätthålla det ursprungliga förhållandet mellan det fasta beloppet och den 57-procentiga skatten.

Artikel 2

Genom artikel 2 ändras vissa bestämmelser i direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter.

Punkt 1

Ny text läggs till i artikel 3.1, som ändras på två sätt, dels genom att minimiskattesatserna för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter gradvis anpassas till minimiskattesatserna för cigaretter, dels genom att minimibeloppen i euro för andra tobaksvaror än cigaretter justeras efter inflationen.

De stora skillnaderna i medlemsstaternas skattenivåer för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter i kombination med stora skillnader i priserna före skatt uppmuntrar till smuggling mellan grannländer och orsakar störningar på den inre marknaden. Å andra sidan är det också stora skillnader på gemenskapsnivå mellan minimipunktskatten på cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen och minimiskatten på endera 30 % av detaljhandelspriset eller 25 euro per kilogram för finskuren tobak.

De två produkterna har olika egenskaper: cigaretter framställs i en fabrik, medan finskuren tobak är en halvfärdig produkt som används av konsumenter som rullar sina cigaretter själva och som måste köpa ytterligare material för ändamålet. Å andra sidan konkurrerar de på sätt och vis med varandra eftersom en höjning av cigarettpriset ofta medför att de rökare som inte längre har råd med de dyrare cigaretterna går över till rulltobak. Ur hälsosynpunkt är båda produkterna skadliga, varför stora variationer i skattesatserna knappast är berättigade på gemenskapsnivå av den anledningen. Många medlemsstater upprätthåller redan ett visst förhållande mellan skatterna på finskuren tobak och cigaretter trots att de inte är skyldiga att göra det.

Kommissionen anser därför att minimiskatten för finskuren tobak i högre grad bör anpassas till den 57-procentsregel som gäller för cigaretter. Med tanke på de båda produkternas olika egenskaper förefaller det rimligt att anpassa minimipunktskatten för finskuren tobak så att den motsvarar två tredjedelar av minimipunktskatten för cigaretter.

Därigenom skulle minimiskatten på finskuren tobak höjas från 30 till 39 %. En höjning av minimiskatten uttryckt som ett särskilt belopp med samma procentsats som den värderelaterade minimiskatten skulle ge en ny särskild minimipunktskatt på 33 euro. De medlemsstater som för närvarande inte upprätthåller ett sådant förhållande mellan sina skatter på cigaretter och finskuren tobak eller som har mycket låga skattenivåer kommer att få tid på sig att anpassa sig till de nya minimiskatterna. Kommissionen föreslår därför en stegvis ökning av minimiskatterna från och med nu och fram till år 2004 på följande sätt:

-Den 1 januari 2001: 30 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 25 euro per kilogram.

-Den 1 januari 2002: 33 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 28 euro per kilogram.

-Den 1 januari 2003: 36 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 30 euro per kilogram.

-Den 1 januari 2004: 39 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 33 euro per kilogram.

Kommissionen föreslår också en anpassning efter inflationen av de särskilda minimibeloppen uttryckta i euro för andra tobaksvaror än cigaretter från och med den 1 januari 2003.

Eftersom kommissionen föreslår granskning vart fjärde år (se punkt 2) kommer de särskilda skattesatserna att ökas i takt med inflationen mellan den 1 januari 2001 och den 31 december 2002. På grundval av uppgifter från Eurostat kan inflationstakten uppskattas till ungefär 1,9 % om året eller 3,8 % för hela denna period. Om man tillämpar denna procentsats på de särskilda minimisatserna erhålls följande belopp efter avrundning till närmaste högre heltal:

-För cigarrer och cigariller: Den 1 januari 2003: 11 euro.

-För finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter:

-Den 1 januari 2003: 31 euro.

-Den 1 januari 2004: 34 euro.

-För andra slag av röktobak: Den 1 januari 2003: 20 euro.

Punkt 2

För närvarande föreskrivs i artikel 4 i direktiv 92/80/EEG att kommissionen skall granska struktur och skattesatser i fråga om punktbeskattningen av tobaksvaror vart tredje år.

En ingående undersökning av den inre marknadens funktion och skattesatserna och strukturerna för punktbeskattning av olika tobaksvaror har utförts för denna granskning. Kommissionen anser att den nuvarande treårsperioden är alltför begränsad för att man skall kunna få nödvändigt perspektiv för bedömning av ändringar i medlemsstaternas lagstiftning till följd av tillämpningen av detta direktiv. En period på fyra år tycks vara lämpligare.

Med hänsyn till den tid som åtgår för diskussioner i rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, skulle det vara logiskt att föreskriva att fyraårsperioden för nästkommande granskning påbörjas när diskussionerna i rådet om den föregående granskningen har avslutats. Det säger sig självt att kommissionen när som helst före utgången av fyraårsperioden kan lägga fram förslag på eget initiativ om den anser att detta är nödvändigt eller om förändringar på tobaksmarknaden behöver beaktas.

Artikel 3

Genom artikel 3 ändras vissa bestämmelser i direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror.

Punkt 1

Artikel 3 i direktiv 95/59/EG, som innehåller en definition av cigarrer och cigariller, behöver ändras för att säkerställa en rättvis beskattning av en produkt som i själva verket redan funnits i många år och som nyligen har ökat i popularitet. När det gäller funktion, smak, filter och presentation kan den betraktas som en cigarett eller cigarettersättning, men den är inte vit som en cigarett utan har samma färg som en cigarr eller cigarill, och täckbladet är fyllt med skuren tobak i stället för en riven blandning. Tillverkningsprocessen liknar den som används för cigaretter. Enligt gällande lagstiftning beskattas produkten i medlemsstaterna med samma skattesats som cigarrer och cigariller, vilken är avsevärt lägre än skattesatsen för cigaretter. Denna produkt konkurrerar inte bara med cigaretter, den stör också marknaden för cigarrer och cigariller. Eftersom denna produkt är billigare än cigaretter blir den alltmer attraktiv för ungdomar.

För att undvika att dessa produkter beskattas med den låga skattesatsen för cigarrer och cigariller i stället för med skattesatsen för cigaretter föreslår kommissionen en ändring av definitionen av cigarrer och cigariller i artikel 3 i direktiv 95/59/EG för att utesluta dessa produkter.

Punkt 2

Genom denna punkt ändras artikel 16.5 i direktiv 95/59/EG för att ge de medlemsstater som vill ta ut en minimipunktskatt ökad flexibilitet.

För närvarande får medlemsstaterna enligt artikel 16.5 i direktiv 95/59/EG ta ut en minimipunktskatt på cigaretter förutsatt att denna inte medför en höjning av den totala skattebelastningen till mer än 90 % av den totala skattebelastningen på cigaretter i den mest populära priskategorin.

Detta har ibland visat sig helt otillräckligt för att ta itu med sådana situationer som ett priskrig eller en dramatiskt ökad tillgång på cigaretter i de lägre prissegmenten på marknaden, och det skulle vara fördelaktigt för medlemsstaterna om de kunde höja beloppet för minimipunktskatten på cigaretter i denna prisklass. Genom en ändring av föreskriften tillåts därför medlemsstaterna att ta ut en minimipunktskatt på cigaretter, förutsatt att denna inte överstiger punktskatten på cigaretter i den mest populära priskategorin.

2001/0063 (CNS)

Förslag till RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 92/79/EEG, direktiv 92/80/EEG och direktiv 95/59/EG när det gäller strukturer och skattesatser i fråga om punktbeskattning av tobaksvaror

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [7],

[7] EGT C [.], [ ], s. [ ].

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [8],

[8] EGT C [.], [ ], s. [ ].

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [9], och

[9] EGT C [.], [ ], s. [ ].

av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter [10] och artikel 4 i rådets direktiv 92/80/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter [11], har en djupgående granskning av skattesatserna och strukturerna i fråga om punktbeskattning av tobaksvaror utförts.

[10] EGT L 316, 31.10.1992, s. 8. Direktivet ändrat genom direktiv 1999/81/EG (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47).

[11] EGT L 316, 31.10.1992, s. 10. Direktivet ändrat genom direktiv 1999/81/EG (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47).

(2) I kommissionens första rapport om denna fråga av den 13 september 1995 [12] fästes endast uppmärksamheten på vissa svårigheter med att genomföra direktiven utan att några särskilda lösningar föreslogs.

[12] Kom(95)285 slutlig.

(3) I kommissionens andra rapport av den 15 maj 1998 [13] undersöktes nödvändiga tekniska ändringar, som huvudsakligen gällde en anpassning av den sammanlagda minimiskatten på cigaretter, medan strukturer och skattesatser bibehölls oförändrade. Rapporten, som lades fram för rådet den 18 maj 1998, innehöll ett förslag till ändringsdirektiv [14].

[13] Kom(98)320 slutlig.

[14] EGT C 203, 30.6.1998, s. 16.

(4) Kommissionens förslag infördes till stora delar i rådets direktiv 1999/81/EG av den 29 juli 1999 om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror.

(5) En analys av utvecklingen av priser och punktskatter på tobaksvaror i gemenskapen visar att det fortfarande föreligger stora skillnader mellan medlemsstaterna som kan hindra den inre marknadens funktion.

(6) En ökad konvergens mellan de skattesatser som tillämpas i medlemsstaterna skulle bidra till att minska bedrägerier och smuggling inom gemenskapen. Genom att ett fast minimibelopp uttryckt i euro införs utöver minimiskatten på 57 % av detaljhandelspriset på cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen kommer en miniminivå för punktskatter på dessa cigaretter att garanteras. De medlemsstater som redan tar ut en hög punktskatt bör ges större flexibilitet då de fastställer skattesatserna.

(7) I fördraget föreskrivs att en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. Såväl cigaretter som finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter är skadliga för konsumenternas hälsa. Skattenivån är en viktig faktor för tobaksvarornas pris, som i sin tur påverkar konsumenternas rökvanor. Av den anledningen är det nödvändigt att stegvis närma minimiskatten på finskuren rulltobak till minimiskatten på cigaretter.

(8) För att förhindra att gemenskapens minimiskatter på cigarrer, cigariller, finskuren tobak avsedd för rullning av cigarretter och annan röktobak sjunker i värde, behövs en etappvis höjning av minimiskatterna uttryckta i ett särskilt belopp.

(9) All harmonisering av punktskattestrukturerna bör förhindra snedvridning av konkurrensen mellan olika kategorier av tobaksvaror som tillhör samma grupp och därigenom underlätta tillträdet till medlemsstaternas inhemska marknader.

(10) För att uppnå en enhetlig och rättvis beskattning bör den definition av cigarrer och cigariller som anges i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror [15] ändras så att en typ av cigarrer som i flera avseenden liknar cigaretter behandlas som cigaretter för punktskatteändamål.

[15] EGT L 291, 6.12.1995, s. 40. Direktivet ändrat genom direktiv 1999/81/EG.

(11) Medlemsstaterna bör få effektivare metoder för att kunna ta itu med illojal prissättning eller produkter som orsakar störningar på marknaden. Detta mål kan nås om medlemsstaterna tillåts ta ut en minimipunktskatt på cigaretter på villkor att den inte överskrider den punktskatt som tas ut på cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen.

(12) Det är nödvändigt att fastställa ett regelbundet granskningsförfarande. En period på fyra år mellan granskningarna synes dock vara lämpligare för att de ändringar som införs genom detta direktiv skall kunna bedömas.

(13) Direktiven 92/79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG bör därför ändras i enlighet med ovanstående.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 92/79/EEG ändras på följande sätt:

(1) Artikel 2 skall ersättas med följande:

"Artikel 2

Varje medlemsstat skall tillämpa en sammanlagd minimipunktskatt (särskild skatt plus värderelaterad skatt exklusive mervärdesskatt) som tas ut med 57 % av detaljhandelspriset inklusive samtliga skatter eller med 70 euro per 1000 cigaretter för cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen.

De medlemsstater som tar ut en total punktskatt på minst 100 euro per 1 000 cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen behöver inte uppfylla kravet på en minimiskatt på 57 %.

Den sammanlagda minimipunktskatten på cigaretter skall bestämmas på grundval av priset på cigaretter i den mest efterfrågade prisklassen enligt uppgifter som sammanställs per den 1 januari varje år."

2. Artikel 4 skall ersättas med följande:

"Artikel 4

Minst vart fjärde år efter rådets föregående granskning skall rådet på grundval av en rapport och, vid behov, ett förslag från kommissionen granska den sammanlagda minimipunktskatt som fastställs i artikel 2 och artikel 3.2 samt punktskattestrukturerna enligt artikel 16 i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995* om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror och därpå, efter samråd med Europaparlamentet, enhälligt besluta om nödvändiga åtgärder. I kommissionens rapport och vid rådets granskning skall den inre marknadens korrekta funktion och fördragets vidare syften beaktas.

* EGT L 291, 6.12.1995, s. 40."

Artikel 2

Direktiv 92/80/EEG ändras på följande sätt:

(1) Följande stycken skall läggas till i artikel 3.1:

"Från och med den 1 januari 2002 skall den sammanlagda punktskatten för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter minst uppgå till 33 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 28 euro per kilogram.

Från och med den 1 januari 2003 skall den sammanlagda punktskatten för nedanstående produkter minst uppgå till följande skattesatser eller minimibelopp:

(a) I fråga om cigarrer och cigariller: 5 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 11 euro per 1000 stycken eller per kilogram.

(b) I fråga om finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter: 36 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 31 euro per kilogram.

(c) I fråga om andra slag av röktobak: 20 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 20 euro per kilogram.

Från och med den 1 januari 2004 skall den sammanlagda punktskatten för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter minst uppgå till 39 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 34 euro per kilogram."

2. Artikel 4 skall ersättas med följande:

"Artikel 4

Minst vart fjärde år efter rådets föregående granskning skall rådet på grundval av en rapport och, vid behov, ett förslag från kommissionen granska de skattesatser som fastställs i detta direktiv och enhälligt, efter samråd med Europaparlamentet, besluta om nödvändiga åtgärder. I kommissionens rapport och vid rådets granskning skall den inre marknadens korrekta funktion, realvärdet av skattesatserna och fördragets vidare syften beaktas."

Artikel 3

Direktiv 95/59/EG ändras på följande sätt:

(1) I artikel 3 skall punkterna 3 och 4 ersättas med följande:

"(3) Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg som täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket och med omblad, båda av rekonstituerad tobak, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 1,2 g och om täckbladet är anbringat i spiralform med en spetsig vinkel på minst 30° mot cigarrens längdaxel.

(4) Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg, av rekonstituerad tobak, som täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 2,3 g och om omkretsen är minst 34 mm på minst en tredjedel av längden."

(2) Artikel 16.5 skall ersättas med följande:

"5. Medlemsstaterna får ta ut en minimipunktskatt på cigaretter, förutsatt att denna inte överstiger punktskatten på cigaretter i den mest populära prisklassen."

Artikel 4

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Medlemsstaterna skall överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 5

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 6

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande