Yttrande från Europeiska regionkommittén – Framtida statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden i EU

(2022/C 301/10)

Föredragande: Guido MILANA (PES–IT), ledamot, kommunfullmäktige, Olevano Romano

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

1. Europeiska regionkommittén (ReK) välkomnar de nya förslag som kommissionen nyligen lagt fram avseende beviljande av statligt stöd på jordbruksområdet, som kommer att gälla från och med den 1 januari 2023.

2. Kommittén påminner om att det i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt fastställs att statligt stöd som beviljas företag och som skulle kunna snedvrida konkurrensen mellan medlemsstaterna är oförenligt med den inre marknaden, samtidigt som vissa undantag införs.

3. Kommissionen bedömer huruvida sådan snedvridning förekommer när det gäller jordbruk, skogsbruk och landsbygdsområden, och baserar sin analys på riktlinjerna för statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden. Dessa riktlinjer avser programperioden 2014–2022.

4. ReK påpekar att det i artikel 81 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 ( 1 ) om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling fastställs att finansiering av åtgärder som inte omfattas av bilaga I till EUF-fördraget måste genomföras inom ramen för reglerna för statligt stöd.

5. Denna anpassning har medfört att giltighetstiden för reglerna för statligt stöd överensstämmer med giltighetstiden för reglerna för landsbygdsutveckling.

6. Kommittén noterar att kommissionen i detta syfte inledde ett samråd 2019 och att resultaten av detta samråd redovisas i arbetsdokumentet SWD(2021) 107 final ( 2 )

7. Kommittén påminner om att Europaparlamentet och Europeiska unionens råd under tiden har antagit förordningarna om den nya gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/2115 ( 3 ) i vilken det fastställs regler för stöd till strategiska planer med beaktande av ReK:s yttrande om den nya gemensamma jordbrukspolitiken (GJP).

8. ReK betonar att de nya förslagen om beviljande av statligt stöd måste ta hänsyn till den nya gemensamma jordbrukspolitiken och fortsätta att ligga i linje med denna.

9. Jordbruksföretagen kommer att ha till uppgift att genomföra den gröna givens strategier, särskilt strategin för biologisk mångfald och från jord till bord-strategin.

10. Det är mycket viktigt att stödja jordbruks- och skogsbruksföretagen i den gröna omställningen, inte minst mindre jordbruksföretag som är belägna i strategiska områden och bidrar till landskapets skydd och bevarande.

11. Kommittén uppmanar kommissionen att fastställa europeiska produktionsnormer och ömsesidighets- eller spegelklausuler som ska gälla för importerade produkter, liknande dem som EU:s producenter omfattas av.

12. ReK uppmanar kommissionen att öka antalet gränskontroller och begära att importerade produkter ska omfattas av vissa förfaranden, t.ex. kylbehandling.

13. Vi påminner om att ReK redan har framfört sina synpunkter på de två strategierna i sina yttranden ”Städer och regioner med biologisk mångfald efter 2020 vid FN:s 15:e partskonferens för konventionen om biologisk mångfald och i EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030” ( 4 ) respektive ”Från jord till bord – den lokala och regionala dimensionen” ( 5 )

14. ReK betonar de lokala myndigheternas nyckelroll när det gäller att fastställa och hantera vissa förfaranden när det gäller vissa typer av stöd, inte minst stöd med koppling till riskhantering inom jordbruket.

15. Regioner, provinser och kommuner deltar inte bara i fastställandet av de nationella strategiska planer som föreskrivs i förordning (EU) 2021/2115, utan är dessutom stödmottagare i samband med landsbygdsutvecklingsåtgärder och bidrar också till utformningen av Leadermodellens nedifrån och upp-strategi.

16. Mellan 2014 och 2019 minskade det statliga stöd som beviljades inom jordbrukssektorn på europeisk nivå från 7,6 miljarder till 6 miljarder euro, men under covid-19-pandemin har en ökning skett.

17. Under denna period upphörde jordbruksföretagen, den jordbruksbaserade livsmedelssektorn och skogsbrukssektorn aldrig med sin produktion, och tryggade därmed försörjningen i enlighet med kraven i artikel 39 i EUF-fördraget.

18. ReK understryker att kriget mellan Ryssland och Ukraina har lett till en instabil situation på marknaderna för råvaror och livsmedel.

19. Kommittén framhåller den roll som den gemensamma jordbrukspolitiken bör spela i detta avseende när det gäller självförsörjning och tryggad livsmedelsförsörjning.

20. Försörjningen kunde också upprätthållas tack vare möjligheten att ta del av det tillfälliga stöd som kommissionen beslutat om för att hantera den ekonomiska kris som covid-19-pandemin gett upphov till.

21. Merparten av det statliga stödet, med undantag för det särskilda stödet med koppling till covidkrisen, beviljades framför allt inom ramen för landsbygdsutvecklingsplanerna och avsåg i synnerhet åtgärder som inte omfattades av målen i bilaga I till fördraget (jordbruksprodukter).

22. Förfarandet för att inkludera statligt stöd i landsbygdsutvecklingsplanerna var komplext.

23. Förordning (EU) nr 1305/2013 om stöd från Ejflu till genomförandet av målen för landsbygdsutveckling stämmer i stort sett överens med riktlinjerna för statligt stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden 2014–2020, men landsbygdsutvecklingsåtgärder är inte alltid helt förenliga med reglerna för statligt stöd.

24. Kommittén noterar att det av kommissionens samråd framgår att vissa aspekter av de nuvarande reglerna om statligt stöd har blivit föråldrade.

25. Att säkerställa lika villkor för alla företag i Europeiska unionen förblir ett centralt mål.

26. Vissa åtgärder måste upprätthållas och anpassas, särskilt i fråga om riskhantering.

27. När det gäller skogsbrukssektorn har stöd främst använts till landsbygdsutvecklingsåtgärder, och med tanke på skogarnas viktiga roll kommer användningen av stödet att behöva underlättas.

28. Kommittén anser att jordbruks- och skogsbruksföretag behöver stödjas i den gröna omställningen, inte minst mikroföretag, lokala småbrukare och korta livsmedelskedjor, som – bl.a. på grund av de höga kostnaderna för livsmedel och insatsvaror såsom energi och gödselmedel, som ökat till följd av kriget i Ukraina – inte skulle klara av dessa konsekvenser på egen hand. I detta sammanhang välkomnar vi kommissionens meddelande ”Säkra livsmedelsförsörjningen och stärka motståndskraften i livsmedelssystemen”.

29. Det är nödvändigt att harmonisera kriterierna när det gäller informations- och offentlighetskraven, särskilt i fråga om tidsfristerna för att i detalj informera om de stödprogram som omfattas av gruppundantagsförordningarna.

30. Den nyligen antagna reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har subsidiaritetsprincipen som utgångspunkt och därför är det viktigt att även reglerna för statligt stöd respekterar denna princip, samtidigt som de inte får undergräva konkurrensen mellan jordbrukare i olika medlemsstater.

31. Det är ytterst viktigt att upprätthålla subsidiaritetsprincipen, inte minst när det gäller den roll som spelas av de lokala myndigheterna, som befinner sig närmast de lokala och regionala organ som fyller en central funktion i förvaltningen av åtgärder på lokal nivå.

Mot bakgrund av detta vill ReK framföra följande rekommendationer:

Förenkling

32. Medlemsstaterna bör inte åläggas att årligen rapportera om företeelser som kan definieras som naturkatastrofer, djur- eller växtsjukdomar eller skadeangrepp, eftersom de, om de erkänns som sådana av de nationella myndigheterna, inte dessutom behöver rapporteras till kommissionen.

33. Medlemsstaterna bör inte åläggas att offentliggöra information om enskilda mottagare av stöd under 75 000 euro för jordbruksproduktion och under 500 000 euro för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter.

34. Förfarandena för den gemensamma bedömningen av anmälningspliktigt stöd bör inte göras krångligare.

35. Möjlighet bör ges att bevilja investeringsstöd genom gruppundantagsförordningen för jordbruket ( 6 ) , även för produkter från en enskild sektor, särskilt om stödet är avsett att mildra konsekvenserna av händelser som är jämförbara med naturkatastrofer eller att ge ersättning för skador orsakade av djur- eller växtsjukdomar eller skadliga organismer.

36. En metod med en enda kontaktpunkt bör införas för anmälan av statligt stöd i de nationella strategiska planer som avses i förordning (EU) 2021/2115.

37. En särskild bestämmelse bör tas fram för tillämpningen av förordningen om stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn med tanke på de stora skillnaderna mellan jordbrukssektorn och andra sektorer. I synnerhet bör taket för stöd av mindre betydelse höjas till 50 000 euro under en treårsperiod, och man bör fastställa ett belopp (t.ex. 1 000 euro) under vilket förordningen om stöd av mindre betydelse inte är tillämplig (mycket små stödbelopp).

38. Förordningen om stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn bör ändras så att den blir enklare, och man bör särskilt avskaffa kontrollen av kravet på ett enda företag.

39. Det bör vara medlemsstaternas uppgift att definiera begreppet ”företag i svårigheter”.

40. De administrativa förfarandena för stöd till lokala myndigheter bör förenklas, särskilt när de tar emot statligt stöd. I synnerhet bör de inte betraktas som stora företag.

41. Enklare förfaranden bör införas så att lokala och regionala myndigheter kan hantera först och främst lokala och regionala behov och nödsituationer.

42. Förfarandena för beviljande av statligt stöd till reklamåtgärder och säljfrämjande åtgärder bör förenklas, och framför allt bör generell institutionell marknadsföring som inte hänvisar till specifika varumärken och som inte uppmuntrar konsumenterna att köpa en produkt inte betraktas som stöd.

43. När det gäller förenklade kostnader är de för närvarande bara förenliga med reglerna för statligt stöd i samband med stödåtgärder som får medfinansiering från EU. Förenklade kostnadsalternativ bör kunna användas oberoende av europeisk medfinansiering. Det verkar inte finnas något giltigt skäl för att fortsätta att föreskriva olika metoder för beräkning av stödberättigande kostnader beroende på ordningens finansieringskälla.

Miljöanpassning

44. Jordbruks- och skogsbruksföretag, särskilt mikroföretag, bör stödjas i den gröna omställningen.

45. Tillräcklig flexibilitet bör säkerställas i tillämpningen av reglerna om statligt stöd i krissituationer, såsom de som uppstått till följd av covid-19-pandemin och kriget i Ukraina. Detta kan åstadkommas genom att man fastställer lämpliga och enhetliga stödtak för att säkerställa att jordbrukarna kan fortsätta att producera livsmedel och att konsumentpriserna är skäliga för konsumenterna, samt genom att man förenklar förfarandena för genomförande och beviljande av stöd och minskar den administrativa bördan, i synnerhet för de slutliga stödmottagarna.

46. Vissa förfaranden för beviljande av statligt stöd för investeringar i produktion av förnybar energi bör förenklas, särskilt i fråga om stimulanseffektens omfattning.

47. Högre investeringsandelar bör införas för små och medelstora jordbruksföretag som investerar i grön omställning.

48. Ett särskilt stöd för kolinlagrande jordbruk bör införas för att ge jordbrukarna ersättning för denna viktiga uppgift.

49. Jordbruksföretagens fragmentering är en negativ faktor som gör det svårt att klara sig på marknaden och inleda den nödvändiga gröna omställningen av jordbruket.

Territoriell sammanhållning

50. Det är nödvändigt att omdefiniera begreppet små och medelstora företag inom jordbrukssektorn och att se över definitionen av mikroföretag i artikel 2.3 i bilaga I till förordning (EU) nr 702/2014 i syfte att skapa en särskild definition för jordbrukssektorn, med tanke på sektorns särskilda karaktär, och vi föreslår därför att man inför en ny typ av mikroföretag inom jordbruket.

51. Små och medelstora jordbruks- och skogsbruksföretag i bergsområden, avlägset belägna områden och de yttersta randområdena bör stödjas med hänsyn till deras roll när det gäller att skydda och bevara landskapet.

52. Med hänsyn till deras betydelse för skyddet och bevarandet av livsmiljöer bör ekonomiska incitament införas för små och medelstora jordbruksföretag som uppfyller de kriterier som anges i punkt 50 och är belägna i bergsområden, avlägset belägna områden eller mindre gynnade områden, enligt medlemsstaternas definition av dessa områden i sina nationella strategiska planer.

53. Man bör också ge företag i högt belägna bergsområden möjlighet att köpa mark för ett belopp som överstiger 10 % av de totala stödberättigande utgifterna för den berörda insatsen, i enlighet med vad som anges i artikel 73.3 c i förordning (EU) 2021/2115, för att möjliggöra den arrondering som är nödvändig för att upprätthålla deras ekonomiska verksamhet och se till att de kan bidra till att skydda och bevara landskapet.

54. Skogsbrukssektorn bör ges möjlighet att utnyttja förfarandet för undantag från anmälningsplikten även när det gäller andra åtgärder än de som omfattas av de nationella strategiska planerna.

55. När det gäller skogsbrukssektorn bör dessutom infrastrukturåtgärder inte automatiskt betraktas som stöd när de avser icke-produktiva investeringar.

56. De nuvarande riskhanteringsreglerna bör ändras, och man bör särskilt sänka tröskelvärdet för skada i samband med händelser som kan likställas med naturkatastrofer till 20 % i enlighet med förordning (EU) 2021/2115.

57. Tröskelvärdet för ersättning bör höjas när det gäller subventionerade försäkringar och andra riskhanteringsverktyg i enlighet med artikel 76 i förordning (EU) 2021/2115. Detta tröskelvärde måste göra det möjligt att upprätthålla den aktuella prisnivån när det gäller jordbruksföretagens försäkringar.

58. Stöd som utgör ersättning för skador orsakade av skyddade djur bör undantas från anmälningsplikten.

59. För sådana skador bör det vara möjligt att ersätta förlorad inkomst, vilket redan är fallet när det gäller skador som leder till förlust av produktionsutrustning.

60. Utöver skador som orsakas av skyddade djur bör det även vara möjligt att bevilja ersättning när det rör sig om andra djur, och man bör överlåta åt de nationella, regionala och lokala myndigheterna att fastställa vilka djur som omfattas eftersom förekomsten varierar från land till land.

61. Institutionell marknadsföring som inte hänvisar till specifika varumärken bör inte betraktas som stöd.

62. Lämpligt stöd bör tillhandahållas i samband med nyetablering av företag som ämnar bedriva annan verksamhet än jordbruk i landsbygdsområden, och taket för det begränsade stödbeloppet bör anpassas till taket för nyetablering av jordbruksföretag (100 000 euro). Det finns ingen anledning att göra en differentiering som missgynnar diversifieringen bland företag som bedriver annan verksamhet än jordbruk, eftersom det handlar om mycket begränsade belopp.

63. För att hjälpa små och medelstora företag som deltar i LLU-projekt eller operativa gruppers projekt uppmanar vi till att — utvidga tillämpningsområdet till att omfatta lokala myndigheter, lokala aktionsgrupper, universitet och andra enheter oberoende av deras storlek, med tanke på att dessa projekt är mycket olika, med deltagande av många olika enheter som samarbetar med varandra, — höja det totala begränsade stödbelopp som beviljas per projekt till 300 000 euro för LLU-projekt och 500 000 euro för projekt av operativa grupper inom det europeiska innovationspartnerskapet.

Bryssel den 28 april 2022. Apostolos TZITZIKOSTAS Europeiska regionkommitténs ordförande

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 487).

(2) Se ”Commission Staff Working Document: Evaluation of the instruments applicable to State aid in the agricultural and forestry sectors and in rural areas”.

(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/2115 av den 2 december 2021 om fastställande av regler om stöd för de strategiska planer som medlemsstaterna ska upprätta inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (strategiska GJP-planer) och som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) samt om upphävande av förordningarna (EU) nr 1305/2013 och (EU) nr 1307/2013 (EUT L 435, 6.12.2021, s. 1).

(4) EUT C 440, 18.12.2020, s. 20.

(5) EUT C 37, 2.2.2021, s. 22.

(6) Kommissionens förordning (EU) nr 702/2014 av den 25 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd inom jordbruks- och skogsbrukssektorn och i landsbygdsområden förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 193, 1.7.2014, s. 1).