SV    SV  
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN 
Bryssel den 6.5.2013  
COM(2013) 265 final 
2013/0140 (COD) 
  
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING 
om offentlig kontroll och an nan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen 
av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och 
välbefinnande, växters sundhet,  växtförökningsmaterial oc h växtskyddsmede l samt om 
ändring av förordningarna (EG) nr 999/ 2001, (EG) nr 1829/2003, (EG) nr 1831/2003, 
(EG) nr 1/2005, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 834/2007, (EG) nr 1099/2009, (EG) 
nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012 och (EU)  nr [….]/2013 [ Office of 
Publications, please insert number of Re gulation laying down provisions for the 
management of expenditu re relating to the food chain, an imal health and animal welfare, 
and relating to plant health and plant reproductive material ] och direktiven 98/58/EG, 
1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG, 2008/120/EG  och 2009/128/EG (förordningen 
om offentlig kontroll) 
(Text av betydelse för EES) 
{SWD(2013) 166 final} 
{SWD(2013) 167 final}  
SV 2   SV MOTIVERING  
1. BAKGRUND  TILL  FÖRSLAGET 
1.1. Bakgrund till förslaget 
För att skydda såväl människors som djurs och växt ers hälsa i EU samt fö r att se till att den 
inre marknaden fungerar smidigt innehåller EU-lagstiftningen et t antal harmoniserade regler 
som förhindrar, undanröjer eller minskar de hälsorisker för mä nniskor, djur och växter som 
kan uppstå i den jordbruksbaserade livs medelskedjan. Termen jordbruksbaserad 
livsmedelskedja används i mycket vid bemärkelse  och omfattar alla pro cesser, produkter och 
verksamheter som rör livsmedel samt produktion och hantering av dem, liksom regler som direkt eller indirekt, t.ex. genom  säkerhetskrav för foder, garant erar att livsmedel är säkra. 
EU-lagstiftningen omfattar också allmänna re gler om risker för dj urs hälsa och växters 
sundhet, dvs. veterinärlagstiftning och fy tosanitär lagstiftning, samt regler om 
växtförökningsmaterials identitet, hälsa och kv alitet. I detta omfattande  regelverk regleras 
således hälsorisker i egentlig mening (risker för människor, djur och växter på grund av 
skadegörare, sjukdomar, mikrobiella och kemi ska föroreningar och andra faror) men det 
ändrar inte förutsättningarna för säker växtpr oduktion och reglerade pr oduktionsmetoder (t.ex. 
djurskydd, ekologiskt lantbruk, geografiska bete ckningar, växtförökningsmaterial). Dessutom 
ingår bestämmelser om konsumentinformation och god handelssed i handeln med produkter i 
livsmedelskedjan. 
För att se till att det omfattande regelverket t illämpas på ett harmoniserat sätt i alla EU:s 
medlemsstater infördes en  rättslig ram för offentlig kontroll genom  förordning (EG) 
nr 882/2004
1 (nedan kallad förordningen ). 
I detta förslag har lagstiftningen om offentlig kontroll setts över för att åtgärda brister som 
konstaterats i dess ordalydelse och i samband med dess tillämpning. Syftet är att införa ett 
kraftfullt, överskådligt och hållbart regelverk som är mer ändamålsenligt. Genom förslaget ersätts och upphävs såväl föror dningen som flera sektorsspecifik a rättsakter och bestämmelser 
som inte längre kommer att behövas när förslaget antas. 
Förslaget är en del av ett om fattande paket som också innehålle r tre större översyner för att 
modernisera EU-lagstiftningen om djurhälsa, växtskydd och vä xtförökningsmaterial. Ett av 
målen med förslaget har därför varit att skapa ett modernt och enhetlig t system för offentlig 
kontroll som konsekvent följer moderniseringen av EU:s politik inom dessa sektorer.  
I strävan efter bättre lagsti ftning har det övergripande regelverket rationaliserats och 
förenklats genom att alla de separata bestämmelser som för närvarande gäller för offentlig kontroll på olika områden har integrerats i förslaget (t.ex. kontro ll av resthalter av 
veterinärmedicinska läkemedel i levand e djur och animaliska produkter samt 
växtskyddskontroller). 
Den ingående översynen av förordningen har resu lterat i att bestämmelserna ändrats i en rad 
fall där man konstaterat att man skulle kunna minska bördorna i samband med organisationen och genomförandet av offentlig kontroll genom att avskaffa överflödiga krav (t.ex. separat 
rapportering från offentlig kontroll av resthalt er av veterinärmedicinska läkemedel) eller 
tillåta ett mer balanserat och flexibelt tillvägagå ngssätt i vissa situationer (t.ex. att inte kräva 
full ackreditering av officiella laboratorier i nödsituationer). 
                                                
 
1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr  882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll 
för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt 
bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. 
SV 3   SV När det gäller offentlig kontroll av varor som kommer från tredjeländer gäller bestämmelserna 
i förordningen för närvarande parallellt med se ktorsspecifika bestämmelser som reglerar dels 
import av djur och produkter av animaliskt ur sprung samt av växter och växtprodukter, dels 
kontroll av livsmedel och foder som utgör en  särskild risk och därför kräver ökad 
uppmärksamhet vid gränserna. 
Kommissionen antog i december 2010 en rapport2 om effektiviteten och konsekvensen hos de 
sanitära och fytosanitära kontrollerna av impo rt av livsmedel, fode r, djur och växter. I 
rapporten konstaterades det att den heltäckande lagstiftning som finns i dag gör det möjligt för 
EU att hantera nya risker eller nödsituationer utan  att orsaka störningar av handeln, men också 
att EU:s system för importkontroller skul le bli konsekvent om man såg över och 
konsoliderade de befintliga sektorsspecifika rättsakterna om offentlig kontroll. Enligt 
rapporten skulle detta innebära fördelar bå de för medlemsstaterna och för aktörer som 
hanterar varor från tredjeland, eftersom det skulle göra det möjligt för dem att effektivare 
prioritera kontrollerna och bättre fördela de offentliga  resurser som används vid 
importkontroll. Översynen av förordningen ansågs  vara ett bra tillfäl le att ta hänsyn till 
rapportens slutsatser och konsolidera kontrollen när detta är möjligt. Förslaget innehåller 
därför en rad gemensamma och heltäckande best ämmelser för offentlig kontroll av djur och 
varor från tredjeländer. 
När det gäller finansieringen av den offentliga kontrollen  bekräftas i förordningen att den 
allmänna principen är att medlemsstaterna bör anslå tillräckliga ekonomiska resurser för offentlig kontroll och att de är skyldiga att på vissa områden ta ut s.k. kontrollavgifter från 
aktörerna för att kompensera för kostnaderna i samband med offentlig kontroll.  Enligt de 
nuvarande bestämmelserna är det bara obligatoriskt  att ta ut avgifter för offentlig kontroll i 
företag som hanterar kött, fiskeriprodukter och mjölk, för godkännande av foderanläggningar 
och för (de flesta) kontroller vid gränsen.  Det var på dessa områden som de kontrollmetoder 
som används av medlemsstaternas behöriga m yndigheter först harmoniserades på EU-nivå.  
Den offentliga kontrollen på dessa områden i nnebär ett mervärde för aktörerna och de bör 
därför enligt lagstiftarens meni ng kompensera de utgifter som medlemsstaterna har på grund 
av denna kontroll.  
Systemet med obligatoriska avgift er frångås inte i förslaget, me n vissa ändringar görs för att 
åtgärda dess brister. Användningen av den finansieringsmekanism som inrättades genom 
förordningen utvärderades i en extern studie
3 från 2009, som visade på problem i samband 
med tillämpningen av relevanta bestämmelser (ar tiklarna 26–29). Slutsatsen i studien var att 
det övergripande målet, dvs. att garantera at t de behöriga myndigheterna har tillräckliga 
finansiella medel för att genomföra offentlig kontroll, inte uppnås i hela EU och att detta 
påverkar genomförandet av den offentliga kontro llen. Studien visade också att ett system med 
obligatoriska avgifter är orättvist, eftersom endast vissa sektorer bidrar till finansieringen av offentlig kontroll och man inte gör åtskillnad mellan efterlevnad och bristande efterlevnad av 
bestämmelserna. I rapporten fr ån 2009 rekommenderades att man skulle se över artiklarna 
26–29 i förordningen. 
De berörda parterna har deltagit aktivt  under hela samrådsperioden, både i 
utvärderingsundersökningar och vid ut arbetandet av konsekvensbedömningen. 
                                                
 
2 KOM(2010) 785 slutlig. 
3 Fees or charges collected by Member States to cover the costs occasioned by official controls , 
FCEC 2009. 
SV 4   SV 1.2. Motiv och syfte 
De allmänna målen med översynen överensstämme r med fördragets mål att skydda den inre 
marknaden och samtidigt säkerställa en hög häls oskyddsnivå. De beaktar också det faktum att 
kommissionens prioritet är att säkerställa att EU-lagstiftningen tillämpas korrekt, vilket också är det ursprungliga syftet med förordningen om offentlig kontroll. 
Mer specifikt syftar förslaget till att modernisera och skärpa de instrument för att säkra 
efterlevnaden som finns i den gällande föror dningen, i synnerhet offentlig kontroll, samt att 
förenkla lagstiftningen och göra den effektivare och lättare att tillämpa (t.ex. i fråga om 
administrativt samarbete). Förslaget syftar också till att garantera tillgången till stabila och lämpliga resurser för finansieringen av offentlig  kontroll, att säkra likabehandling och rättvisa 
i detta avseende samt att öka öppenheten. 
Effektiv offentlig kontroll är nödvändig för att man ska kunna garantera att den lagstiftning 
som gäller den jordbruksbaserade livsmedelskedj an följs och därmed se till att målen ovan 
kan nås.  
Att systemet för offentlig kontroll fungerar effe ktivt är viktigt för både EU:s export och 
import. Exporten till tredjeländer är bero ende av EU:s anseende i fråga om hög 
produktionsstandard och det mervärde som varor tillverkade i EU har jämfört med varor som 
tillverkas utanför Europa. Detta kan endast uppnås genom tillförlitlig offentlig kontroll som 
garanterar att säkerhets- och kvalitetsstandarderna i EU:s jo rdbruksbaserade livsmedelskedja 
tillämpas konsekvent och att de förväntni ngar som EU:s handels partner har uppfylls. 
När det gäller import är det viktigt att alla liv smedel på EU-marknaden är säkra. De behöriga 
myndigheterna i medlemsstaterna kontrollerar va ror som kommer från tredjeländer för att 
försäkra sig om att de uppfyller likvärdiga sä kerhetskrav. De tillämpliga bestämmelserna om 
importkontroll måste följa WTO-avtalet om tilläm pning av sanitära och fytosanitära åtgärder, 
i synnerhet bestämmelserna  i bilaga C till avtalet. 
1.3. Regelverk 
Ansvaret för att genomföra EU:s lagstiftni ng om den jordbruksbaserade livsmedelskedjan 
ligger hos medlemsstaterna, vars myndigheter övervakar och kontrollerar att de relevanta 
kraven verkligen tillämpas oc h uppfylls i hela unionen. Myndigheterna kontrollerar att 
aktörernas verksamhet och de varor som sl äpps ut på EU-marknaden (både sådana som 
tillverkats i EU och sådana som importerats från länder utanför EU) överensstämmer med 
EU:s standarder och krav i fråga om livsmedelskedjan. 
I förordningen fastställs harmoniserade EU-re gler för offentlig kontroll och annan offentlig 
verksamhet som genomförs av medlemsstaterna i syfte att skapa ett integrerat och enhetligt 
tillvägagångssätt för offentli g kontroll i alla led i livsmedel skedjan. Förordningen utgör en 
allmän ram för offentlig kontroll inom de sektorer som omfattas av foder- och livsmedelslagstiftningen och av bestämmelserna  om djurhälsa och djurskydd och innehåller 
bestämmelser om hur sådan kontroll sk a organiseras och finansieras.  
Men trots att man strävat efter ett enhetligt tillvägagångssätt har den offentliga kontrollen av 
djurhälsa (både när det gäller inhemska och im porterade varor) och den offentliga kontrollen 
av resthalter av veterinärmedicinska läkemedel alltid reglerats separat. Dessutom ingår inte vissa sektorer som påverkar livsmedelskedjan i tillämpningsområdet för förordningen (dvs. 
växtskydd, växtförökningsmaterial, animaliska biprodukter) utan i st ället har särskilda 
sektorsspecifika ordningar antagits för dem. 
SV 5   SV Detta förslag har som mål att fastställa enhetlig a bestämmelser för offentlig kontroll inom alla 
dessa sektorer. 
1.4. Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden 
Detta initiativ bygger på målsä ttningarna i meddela ndet om smart lagstiftning i Europeiska 
unionen. Ett av syftena med översynen är att lätta lagstiftningsbördor na, mot bakgrund av 
medlemsstaternas och livsmedelsföretagarnas synpunkter på de nuvarande bestämmelserna. 
Förslaget ligger i linje med översynerna av  den lagstiftning som gäller djurhälsa, 
skyddsåtgärder mot växtskadegörare samt växtförökningsmaterial som kommissionen 
kommer att anta vid samma tidpunkt. Målet med förslaget är  också att se till att 
bestämmelserna i förordningen konsekve nt kompletterar dem som gäller för 
veterinärmedicinska läkemedel, som även de håller  på att ses över. En gr undlig analys gjordes 
av hur EU:s sektorsspecifika lagstiftning skulle kunna anpassas till de övergripande 
bestämmelserna i förordningen, för att skapa et t enhetligt system för offentlig kontroll som 
konsekvent följer uppdateringen av EU:s  politik inom dessa sektorer.  
Förslaget syftar också till att anpassa regelv erket för offentlig kontroll, i synnerhet den 
terminologi som används, till den moderniserade tullkodexen. 
Med hänsyn till Europa 2020-strategin ska effe ktiva kontroller längs li vsmedelskedjan inte 
bara att utgöra en garanti för säkra livsmedel oc h säkert foder utan också främja företagarnas 
konkurrenskraft, belöna de företagare som följe r reglerna och säkerstä lla principen om att 
användaren betalar inom alla sektorer.  Undantaget för mikroföret ag från obligatoriska 
kontrollavgifter ligger följaktligen i linje med kommissionen åtagande att minska bördorna för 
de allra minsta företagen i enlighet med den nya strategin Att minska regelbördan för små och 
medelstora företag – Anpassning av EU:s regler till småföretagens behov4. 
2. RESULTAT  AV SAMRÅD  MED  BERÖRDA  PARTER  OCH  
KONSEKVENSBEDÖMNINGAR 
2.1. Samrådsförfarande 
2.1.1. Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil Den arbetsgrupp som inrättades inom ramen för ständiga kommittén för livsmedelskedjan och 
djurhälsa för att diskutera frågor som rör tillä mpningen av förordningen har sammanträtt flera 
gånger för att diskutera den pågående övers ynen. Medlemsstaterna blev också hörda i 
samband med de två studier so m kommissionen låtit utföra om finansiering av offentlig 
kontroll (studien från 2009 som nämns ovan oc h en uppföljande studie  från 2011, som går 
mer på djupet i fråga om de brister som konstaterats
5). Kommissionen har även samrått med 
medlemsstaterna om konkreta frågor som rör offentlig kontroll, t.ex. ackreditering av 
officiella laboratorier, offentlig kontroll av resthalter av veterinärmedicinska läkemedel i levande djur eller animaliska produkter, veterinära gränskontro ller, djurhälsa, växtskydd och 
växtförökningsmaterial. De huvudsakliga problem som konstaterats och preliminära förslag 
till lösningar på dessa lades också fram och diskuterades vid möten mellan företrädare för 
livsmedelssäkerhetsmyndigheterna den 29 j uni–1 juli 2011 samt den 8 december 2011. 
                                                
 
4 KOM(2011) 803. 
5 Preparatory work to support the impact assessment on reviewing the rules on the financing of official 
controls  (förberedande arbete till stöd för konsekvensbedömningen av översynen av bestämmelserna 
om finansiering av offentlig kontroll). GHK Consulting Ltd tillsammans med ADAS UK Ltd. 2011. 
SV 6   SV Berörda parter (företrädare för näringslivsorg anisationer och icke-sta tliga organisationer) har 
hörts i samband med utvärderingsstudierna oc h när konsekvensbedömningen utarbetades. Den 
rådgivande gruppen för livsmedelskedjan, djur hälsa och växters sundhet tillsatte två 
arbetsgrupper: en för översynen av systemet fö r offentlig kontroll och en för översynen av 
bestämmelserna om finansiering av sådana  kontroller. Framstegen presenterades och 
diskuterades vid den rådgivande  gruppens plenarsammanträden och även vid möten i flera 
branschorganisationer. När de två externa stud ierna om finansieringen av offentlig kontroll 
gjordes var diskussioner med me dlemsstaterna och samråd med be rörda parter en viktig del. 
2.1.2. Datainsamling 
Som bakgrund till översynen användes i stor utst räckning revisionsrapporter från kontoret för 
livsmedels- och veterinärfrågor, som är den a vdelning vid kommissionen som ansvarar för att 
bedöma EU:s kontroller i medlem sstaterna. Revisionsrapportern a innehåller information och 
data om hur kontrollsystemen i medlemsstater na fungerar och är organiserade samt om 
tillämpningen av lagstiftningen om den jordbr uksbaserade livsmedelskedjan. Rapporterna är 
offentliga och redovisar resultaten från va rje revision som kontoret  för livsmedels- och 
veterinärfrågor genomfört. 
När det gäller finansieringen av den offentliga kontrollen, visade studien från 2011 att det är 
svårt att få fram exakta siffror från medlemsstat erna om de totala kostn aderna för kontrollen 
och om eventuella problem med insamling av medel. Det underströks dock att 
kostnadstäckningen skiljer sig mellan medlemssta terna och att det finns vissa problem med 
tillämpningen av EU:s regler. 
2.1.3. Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats 
Alla berörda parter och samtliga medlemsstater  var positiva till förslaget om att se över 
förordningen och skapa ett tydligare, enklare oc h effektivare regelverk för organisationen av 
offentlig kontroll och annan offentlig verk samhet längs hela den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan, samtidigt som de särskilda förhå llandena i varje sektor beaktas. Nästan alla 
var eniga om att man vid översynen bör beakta relevanta bestämmelser om offentlig kontroll i den sektorspecifika lagstiftninge n och de erfarenheter som gjor ts sedan förordningen trädde i 
kraft.  
När det gäller bestämmelserna om  finansiering av den offentliga kontrollen gick åsikterna isär 
beroende på befintlig praxis i de enskilda medlemsstaterna och, ur företagens perspektiv sett, på om de för närvarande måste betala genom obligatoriska avgifter eller inte. 
Förslaget om att utvidga listan över obligatoriska  avgifter orsakade viss betänklighet, men de 
flesta var ändå överens om att det skulle vara orättvist att ta ut sådana avgifter bara från vissa 
aktörer. Alla var också överens om att det var vi ktigt att det fanns tillräckliga resurser för de 
nationella kontrollsystemen. Målet med förslaget har varit att hitta en lämplig balans i detta avseende, genom att se till att de nya bestämmelserna inte me dför en ekonomiskt oöverkomlig 
eller oproportionerlig börda för de enskilda aktöre rna men ändå säkrar stabila intäkter för de 
behöriga myndigheterna och deras kontrollsystem. 
Den befintliga förordningen bygger på principen om riskbaserade kontroller, dvs. att om 
resurserna är begränsade ska de användas med urskillning och ett urval göras utifrån vilka 
faror och risker som är förknippade med verk samheten eller produkten i fråga, i vilken 
omfattning aktörerna hittills har följt best ämmelserna och deras tillförlitlighet samt 
indikationer på eventuell br istande efterlevnad. Både de berörda parterna och 
medlemsstaterna är överens om att denna princi p bör bevaras och förstärkas, i synnerhet inom 
de områden där de nuvarande bestämmelser na hindrar en effektiv fördelning av 
SV 7   SV kontrollresurserna, dvs. vid gränskontroll och kont roll av resthalter av  veterinärmedicinska 
läkemedel. I förslaget upphävs följaktligen de sä rskilda reglerna för kontroll av resthalter av 
veterinärmedicinska läkemedel och det nuvarand e, fragmenterade regelverket som gäller för 
offentlig kontroll av olika kategorier av produkt er från tredjeländer ersätts med gemensamma 
bestämmelser. 
Både medlemsstaterna och aktörerna välkomnade planerna på att förbättra förordningens krav 
på öppenhet och insyn. Ett av de särskilda må len med översynen är att kontrollsystemet ska 
ge medlemsstaterna tydlig vä gledning om hur de förvänta s fullgöra skyldigheten att 
säkerställa en ”hög grad av insyn” i sin verk samhet, så att medborgarna kan få tillgång till 
grundläggande information och data om verkställighetsåtgärderna längs den jordbruksbaserade livsmedelskedjan. Öppenheten visade sig också vara ett problem när det 
gäller finansiering av offentlig kontroll. Avgi ftssystemet bör vara öppet och göra det möjligt 
för allmänheten, och i synnerhet för aktörerna, att förstå hur avgifter na beräknas och hur 
intäkterna från dem används. Det är tydlig t att aktörerna ser öppenhet och insyn som en 
drivkraft för ansvarighet och effektivit et i den offentliga kontrollen som helhet. 
Näringslivets representanter och medlemsstaterna  var allmänt eniga om att det administrativa 
stödet mellan medlemsstaterna bör utvecklas, ef tersom det är det främsta redskapet för att 
utreda gränsöverskridande öve rträdelser av bestämmelserna  om den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan och vidta åtgärder samt fö r att göra tillämpningen av EU:s regler 
effektivare. Som svar på detta anges det tydligt i förslaget vilk et ansvar medlemsstaterna har 
när det uppstår behov av administrativt stöd. 
2.2. Konsekvensbedömning 
De alternativ som tagits fram och bedömts om fattar både utformningen av lagstiftningen och 
bestämmelserna om finansieringen av de nationella kontrollsystemen. 
Vid den inledande analysen fokuserade man på två möjliga ändringar av de gällande 
bestämmelserna om kontrollavgi fter, i syfte att antingen  
• upphäva EU-bestämmelserna om avgifter för kontrollen (vilket skulle innebära att 
det är upp till medlemsstaterna att avgöra hur  man ska säkra lämplig finansiering av 
kontrollen och om man ska ta ut avgifter  eller inte) [Alternativ 1A], eller  
• behålla EU:s gällande bestämmelser när det gäller avgifter, inkl usive obligatoriska 
avgifter, och att be vilja mikroföretag
6 undantag från dessa avgifter [Alternativ 1B]. 
Båda alternativen skulle i hög grad förändra det nuvarande regelverket för finansiering av 
systemen för nationell kontroll  och ansågs inte hållbara.  
Följande alternativ undersöktes närmare i fö rhållande till den nuva rande situationen: 
Alternativ 2 – Rationalisering.  Lagstiftningen förbättras geno m att man förtydligar, förenklar 
och rationaliserar de befintliga bestämmelserna om kontroll i de sektorer som för närvarande 
omfattas av förordningen och genom att man säke rställer full kostnadstäckning om det redan 
föreskrivs obligatoriska avgifter, samtidigt so m medlemsstaterna ges möjlighet att återbetala 
avgifter som betalats av mikroföretag. 
Alternativ 3 – Rationalisering och integrering.  Lagstiftningen förbättras och rationaliserats 
såsom beskrivs i alternativ 2, förordningens  tillämpningsområde utvidgas till att omfatta 
växtskydd, växtförökningsmaterial och animaliska  biprodukter (och kompletterar på så sätt 
                                                 
6 Företag med färre än 10 anställda och/eller en omsättning eller balansräkning som inte överstiger 
2 miljoner euro. 
SV 8   SV integrationen av den offentliga kontrollen i li vsmedelskedjan). Full kostnadstäckning säkras i 
de fall den gällande förordningen redan föreskriver obligatoriska avgifter, samt inom sektorn 
för växtskydd, där obligatoriska avgifter infö rs för offentlig kontroll som är kopplad till 
skyldigheter som rör växtpass, och inom sektor n för växtförökningsmaterial, där det införs 
obligatoriska avgifter i samband med certi fiering. Medlemsstaterna har möjlighet att 
återbetala avgifter som betalats av mikroföretag. 
Alternativ 4 – Rationalisering, integr ering och en bredare kostnadstäckning.  Lagstiftningen 
förbättras och rationaliseras och omfattar precis som i alternativ 3 också växtskydd, 
växtförökningsmaterial och animaliska biprodukter . De obligatoriska avgi fterna utvidgas till 
att omfatta alla kontroller av foder- och livsmedelsföretag so m är registrerade och/eller 
godkända i enlighet med förordningarna om liv smedels- och foderhygien liksom aktörer 
enligt definitionen i lagstiftningen om växtskydd och växtförökningsmaterial. 
Medlemsstaterna har möjlighet att återbetala avgifter som betalats av mikroföretag. 
Alternativ 4 valdes ut och fungerar som grund  för detta förslag. Mikroföretagen bör dock 
undantas från de obligatoriska kontrollavgifterna för att kommi ssionen ska kunna fullfölja sitt 
åtagande att minska bördorna fö r de allra minsta företagen, i enlighet med kommissionens nya 
strategi Att minska regelbördan för sm å och medelstora företag – Anpassning av EU:s regler 
till småföretagens behov7. 
Den (frivilliga) återbetalningsmekanism so m var avsedd att reducera mikroföretagens 
finansiella bördor och a vgifter har därför ersatts av ett ob ligatoriskt undantag från avgifterna 
för dessa företag. 
3. FÖRSLAGETS  RÄTTSLIGA  ASPEKTER 
3.1. Rättslig grund 
Förordningen grundades på arti klarna 37, 95 och 152.4 b i EG-f ördraget, nu artiklarna 43, 114 
respektive 168.4 b i EUF-fördraget. På samma sätt grundar sig förslaget på dessa artiklar i 
EUF-fördraget. 
Den gemensamma jordbrukspolitiken, som är basera d på artikel 43 i EUF-fördraget, är enligt 
Lissabonfördraget ett område där medlemsstaterna och EU har delad behörighet. Men de allra 
flesta verksamheterna inom jordbruksområdet och relaterad verksamhet i föregående och efterföljande led har reglerats på EU-nivå. De tta betyder att det först och främst är EU:s 
institutioner som stiftar lagar. Artikel 114 ut gör den rättsliga grunde n för en välfungerande 
inre marknad för livsmedel och garanter ar en hög skyddsnivå för konsumenterna och 
tillnärmning av lagar och andra författningar i detta avseende. I artikel 168.4 b fastställs att 
EU för att klara av de gemens amma frågorna på säkerhetsomr ådet ska besluta om ”sådana 
åtgärder på veterinär- och växtskyddsområdet so m direkt syftar till att skydda folkhälsan”. 
3.2. Subsidiaritetsprincipen 
En harmoniserad EU-lagstiftning som reglerar  organisationen och genomförandet av den 
offentliga kontrollen längs livsmedelskedjan är nödvändig för att säkerställa enhetlig 
tillämpning av bestämmelserna om den jordbruksb aserade livsmedelskedjan i hela EU och en 
välfungerande inre marknad. Denna utgångspunkt är  fortfarande giltig och ligger till grund för 
de gällande bestämmelserna om offentlig kont roll. Eftersom de problem som konstaterats i 
samband med denna översyn är kopplade till de n nuvarande EU-lagstiftningens utformning 
                                                
 
7 KOM(2011) 803. 
SV 9   SV kan medlemsstaterna inte själva förändra best ämmelserna. Det krävs att EU:s lagstiftare 
ingriper. 
Europeiskt mervärdestest – Mervärdet av en en da, enhetlig uppsättning EU-bestämmelser som 
reglerar den offentliga kontrollen är att den ger de nationella tillsynsorganen (och deras 
aktörer) en ram inom vilken de behöriga myndi gheterna kan lita på verkställighetsåtgärder i 
andra medlemsstater samt på att kontrollresult aten är reproducerbara och vetenskapligt och 
tekniskt tillförlitliga. Den säkerställer också att de EU-standarder fö r den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan som krävs för den inre markna dens funktion tillämpas på ett enhetligt och 
konsekvent sätt i de olika medlemsstat erna och inom olika sektorerna. 
När det gäller finansieringen av  kontroller säkerställer de gemensamma EU-bestämmelserna 
att de behöriga myndigheterna ha r tillräckliga medel för att uppr ätthålla kontroll erna på en 
nivå som är nödvändig med hänsyn till riskerna och tillsynsbehoven (t.ex. nivån av bristande 
efterlevnad). Bestämmelserna om avgifter sä kerställer främst att företag som övervakas 
genom nationella kontrollsystem och som drar dire kt nytta av effektivt genomförda kontroller 
bidrar till finansieringen av dessa. På detta sätt minimeras beroendet av offentlig finansiering av kontrollerna. Gemensamma EU-bestämmelser behövs även för att undvika diskriminerande behandling mellan aktörer som är etablerade i en medlemsstat där regeln om 
att användaren ska betala (dvs. betala avgifter) tillämpas och aktörer som är etablerade i 
medlemsstater där så inte är fallet. Enbart gemensamma EU-bestämmelser kan säkerställa ett 
enhetligt tillvägagångssätt. 
3.3. Proportionalitetsprincipen 
EU bör inte vidta åtgärder som går utöver va d som är nödvändigt för at t uppnå de fastställda 
målen. Många olika alternativ har granskats, bl.a. alte rnativet att harmonise ra avgiftsnivåerna 
mellan medlemsstaterna och alternativet att av reglera området. I konsekvensbedömningen har 
man strävat efter att utforma de mest propor tionella lösningarna för att säkerställa ett 
tillräckligt och konstant flöde av resurs er för offentlig kontroll, samtidigt som 
medlemsstaterna ges den tid och flexibilitet som krävs för att utforma interna rutiner och 
tillgodose särskilda förhålla nden bland deras företag. 
3.4. Val av regleringsform 
Föreslagen regleringsform: Förordning. 
Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: De befintliga bestämmelserna har visat sig funge ra som en lämplig ram för medlemsstaterna, 
men trots detta har de alltså tolkats på olika sä tt. Ett direktiv skulle ha lett till ännu större 
inkonsekvens, vilket skulle ha skapat osäk erhet för medlemsstaternas behöriga myndigheter 
och aktörer. En förordning ger medlemsstaterna ett konsekvent tillvägagå ngssätt att följa och 
minskar den administrativa bördan eftersom ak törerna inte behöver känna till lagstiftningen i 
de enskilda medlemsstaterna. 
Andra icke-bindande regleringsformer, t.ex. rik tlinjer, anses inte till räckliga för att åtgärda 
skillnaderna i tolkningen och tillämpningen av lagstiftningen. 
4. BUDGETKONSEKVENSER 
Förslaget innebär inte några utgifter som inte  redan redovisats i finansieringsöversikten för 
den gemensamma budgetramen. Inga y tterligare personalr esurser behövs. 
SV 10   SV 5. ÖVRIGT 
AVDELNING I: SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH 
DEFINITIONER 
Förordningens tillämpningsområde kommer att utöka s till att även omfatta kontroller för att se 
om lagstiftningen följs i fråga om åtgärder mot växtskadegörare, bestämmelser om produktion 
av växtförökningsmaterial i syfte att släppa ut  dessa på marknaden samt bestämmelser om 
animaliska biprodukter. 
Dessutom tydliggörs det att vissa artiklar i förordningen även gä ller för offentlig verksamhet 
som inte är offentlig kontroll. Det är fråga om verksamhet i allmänhetens intresse som de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna utför i sy fte att avlägsna eller begränsa risker för 
människor och djurs hälsa eller för växt- och djurskyddet. För denna verksamhet, som 
omfattar olika former av undersökning,  bevakning och övervakning (även för 
epidemiologiska ändamål) samt utrotning, inne slutning och andra åtgärder för att bekämpa 
sjukdomar, gäller samma sektorsspecifika best ämmelser som de som verkställs genom 
offentlig kontroll. 
Befintliga definitioner kommer att justeras så att de tar hänsyn till förordningens bredare 
tillämpningsområde vad gäller sektorer och verksamheter som omfattas av den. Nya definitioner kommer att införas, vissa ge nom korshänvisningar till sektorsspecifika 
bestämmelser. 
Slutligen kommer det att klargöras att förordni ngen även ska gälla för offentlig kontroll som 
genomförs för att kontrollera ef terlevnaden av de krav som gäller för djur och varor som 
kommer från tredjeländer och för djur och varor som ska exporteras till tredjeländer. 
Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade  akter för att fastställa sektorsspecifika 
bestämmelser för sådana varor, för att ta hänsyn till behovet av särskild offentlig kontroll inom vissa områden i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan och till olika hälsorisker. 
AVDELNING II: OFFENTLIG KONTROLL OCH ANNNAN 
OFFENTLIG VERKSAMHET  I MEDLEMSSTATERNA  
KAPITEL I: BEHÖRIGA MYNDIGHETER  
Strukturen i detta kapitel kommer att förbli i stort sett oförändrad. Terminologin kommer att 
justeras så att den tar hänsyn till förordninge ns bredare tillämpningsområde (både vad det 
gäller sektorer och verksamhet). Det kommer doc k att bli nödvändigt att göra en del ändringar 
för att ta hänsyn till vissa brister och förse de  behöriga myndigheterna med de mest effektiva 
verktygen för att genomföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. 
KAPITEL II: PROVTAGNING , ANALYS , TESTNING OCH DIAGNOS  
De befintliga bestämmelserna angående rätten att begära ett andra expertutlåtande kommer att förtydligas. Denna rättighet kommer endast att gä lla vid offentlig kontroll, och kommer alltid 
att innebära att en annan expert granskar  dokumentationen om provtagningen, analysen, 
testningen eller diagnosen och, när detta är relevant och tekniskt möjlig t, att aktörerna får ett 
tillräckligt antal nya prover för ett andra expertutlåtande eller, om detta inte är möjligt, att en 
SV 11   SV ny analys, testning eller diagnos  görs av det befintliga provet. Kommissionen ges befogenhet 
att anta tillämpningsföreskrifter för att garantera en e nhetlig tillämpning. 
Kraven på metoderna för provtagning och laborat orieanalyser, -testni ng och -diagnos kommer 
att gälla offentlig kontroll och annan offentlig ve rksamhet i alla de sektorer som omfattas av 
förordningen (t.ex. bevakning, övervakning och undersökning i sektorerna för växtskydd och 
djurhälsa). En övergångsperiod  på fem år medges därför fö r sektorerna för växtskydd och 
växtförökningsmaterial. 
Bestämmelserna om hur de officiella laborat orierna ska välja metod kommer att förtydligas 
och utvidgas. Det kommer att införas krav på  att laboratorierna sk a använda de senaste 
vetenskapliga metoderna och att dessa metode r uppfyller laboratoriernas behov av analys, 
testning och diagnostik. Dessutom kommer met oder som validerats av europeiska eller 
nationella referenslabora torier att ingå i krav en. I samband med screening, riktad screening 
och annan offentlig verksamhet och i avsaknad av EU-bestämmelser om metoder eller prestandakriterier för metoder, kommer det dessutom att vara möjligt att använda någon av de andra metoderna som föreskrivs. 
Ackrediteringen i enlighet med standarden EN ISO/IEC 17025 om ”Allmänna kompetenskrav 
för provnings- och kalibreringslaboratorier” kommer även i fort sättningen att vara 
obligatorisk när officiella laboratorier utses.  Det kommer att klargöras  att ackreditering ska 
omfatta alla de metoder som används av laborator iet för analys, testning eller diagnos när det 
agerar i egenskap av officiellt laboratorium (med undantag av fall som uttryckligen anges i 
sekundärrätten – t.ex. inom växtskyddssektorn – där ackrediteringen s kulle kunna begränsas 
till de metoder för analys, testning eller diagnosti k som är mest betydande och representativa). 
Att växtskydd omfattas av förordningen kommer a tt innebära att officiella laboratorier som 
utför analys, testning eller diagnos inom sektorn måste va ra godkända enligt EN ISO/IEC 
17025. En övergångsperiod på fem år kommer därför  att fastställas för dessa laboratorier. 
Det kommer att bli möjligt att tillfälligt utse (för en period av ett år, med möjlighet till 
förlängning en gång) ett officiel lt laboratorium för en metod fö r laboratorieanalys, -testning 
eller -diagnos som inte omfattas av ackredi teringen när det enligt nya unionsbestämmelser 
krävs att denna metod används eller när den met od som används ändras och detta kräver en ny 
ackreditering eller en utvidgning av den ackr editering som laboratorie t erhållit. Detsamma 
gäller i nödsituationer eller om de t föreligger en ny risk som i nnebär ett plötsligt ökat behov 
av analys, testning eller dia gnos som gör att de officiella laboratorierna snabbt behöver få 
tillgång till av en metod som in te omfattas av de ras ackreditering. 
Undantag från ackrediteringskraven infö rs för laboratorier som endast utför 
trikinundersökningar i kött och endast tillä mpar de metoder som föreskrivs i 
unionslagstiftningen, för labora torier som utför andra anal yser eller testningar av 
växtförökningsmaterial än anal ys, testning eller di agnos som rör växters sundhet, och för 
vissa laboratorier som endast utför analys, testning eller di agnos inom ramen för annan 
offentlig verksamhet.  
KAPITEL III:  OFFENTLIG KONTROLL AV DJUR OCH VAROR SOM FÖRS IN TILL 
UNIONEN  
Kapitel V i förordning (EG) nr 882/2004 omarbetas i syfte att införa gemensamma 
bestämmelser för alla kontroller av djur och varor som förs in  till unionen. Ett integrerat 
tillvägagångssätt kommer att öka effektiviteten och bör göra det möjligt att göra 
SV 12   SV prioritetsbaserade kontroller utifrån riskerna. Kapitlet kommer förmodligen att ändras 
betydligt.  
För det kommer man att införa bestämmelser  som i hög grad återspeglar de nuvarande 
artiklarna 15 och 16 i föror dning (EG) nr 882/2004 (som utgår).  Vissa ändringar kommer att 
göras för att anpassa dessa bestämmelser til l den moderniserade tu llkodexen och för att 
garantera att man tar hänsyn till de särskild a förhållandena inom varje enskild sektor. 
För det andra konsolideras den nuvarande lagstiftn ingen i ett särskilt avsnitt där det fastställs 
vilka kategorier av djur och varor som komm er från tredjeland som kräver kontroll vid 
införseln till unionen. Kommi ssionen kommer att ges befogenhet att ändra ovannämnda 
kategorier och att upprätta en förteckning över vi lka djur och varor (inklusive deras respektive 
KN-nummer) som bör kontroller as. Kommissionen kommer ocks å att ges befogenhet att 
fastställa i vilka fall och på v ilka villkor djur och varor kan undantas från dessa kontroller. 
De enheter som för närvarande ansvarar fö r gränskontrollerna kommer att ersättas av 
gränskontrollstationer. Gemensamma krav för gränskontrollstationerna ska fastställas, med 
möjlighet för kommissionen att ytterligare precisera  dessa krav för att ta hänsyn till särdrag 
hos de olika kategorierna av djur och varor som ska kontrolleras. Harmoniserade 
bestämmelser för att utse gränskontrollstatione r, föra upp dem på förteckningen och tillfälligt 
eller slutgiltigt återkalla utseendet av  dem kommer också att fastställas. 
Ett gemensamt hälsodokument för införsel (CHED) kommer att utformas och omfattas av 
bestämmelser som bygger på befintlig praxis. CHED kommer att användas av aktörerna för 
obligatorisk förhandsanmälan av ankomsten av  sändningar av djur och varor, och av de 
behöriga myndigheterna för regist rering av kontroller av såda na sändningar och eventuella 
beslut som fattats. Kommissionen ska ges be fogenhet att fastställa formatet för det 
gemensamma hälsodokumentet för införsel, utar beta närmare bestämmelser för hur det ska 
användas och fastställa minimifrister för ak törernas förhandsanmälan av sändningar till 
gränskontrollstationerna. 
Gemensamma bestämmelser för kontroller av  sändningar (inklusive  icke-kommersiella 
sändningar) av djur och varor som omfattas av kontroller vid gränserna kommer också att fastställas. Kontrollerna kommer i princip att utföra s av myndigheterna vid den 
gränskontrollstation till vilken  sändningen först kommer, men kommissionen kan i vissa fall 
bevilja undantag från denna bestämmelse. Alla sändningar ska genomgå dokument- och 
identitetskontroller men frekvensen för de fysi ska kontrollerna beror på vilken risk som varje 
bestämt djur eller varje bestämd vara alternativt varje bestämd kategori av djur/varor utgör. 
Kommissionen kommer bl.a . att ges befogenhet att fastställa närmare bestämmelser för hur 
dokument- och identitetskontrollerna och de fy siska kontrollerna bör utföras och att minska 
identitetskontrollernas och de fysiska kontrollernas frekvens.  
För det tredje kommer man att ändra bestämmels erna om vilka åtgärder som ska vidtas när 
man misstänker eller konstatera r att sändningarna inte  uppfyller kraven. De ssa ändringar har 
som mål att öka effektiviteten geno m att förenkla beslutsprocessen vid 
gränskontrollstationerna och at t tydliggöra vilka åtgärder de behöriga myndigheterna vid 
dessa gränskontrollstationer bör vidta för att se t ill att de särskilda förhållandena i de sektorer 
som omfattas av förordningen beaktas fullt ut. Dessa bestämmelser kommer också att gälla 
offentlig kontroll av djur och varor som anländer från tredjeländer som inte är föremål för särskilda kontroller vid gränserna. 
Slutligen införs en ny bestämmelse som kräv er ett nära samarbete mellan de behöriga 
myndigheterna, tullmyndigheterna och andra m yndigheter som hanterar djur och varor som 
SV 13   SV kommer från tredjeländer. Dessutom ges kommissionen befogenhet att anta närmare 
bestämmelser om samarbete mellan ovannämnda myndigheter, i syfte att säkerställa lämplig 
tillgång till information utan dr öjsmål, synkronisering av data  och snabb information om de 
beslut som fattas. 
KAPITEL IV: FINANSIERING AV OFFENTLIG KONTROLL  
Den allmänna principen i den gällande föror dningen kommer att bibehållas. Medlemsstaterna 
kommer även fortsättningsvis att vara skyldiga att se till att det finns tillräckliga finansiella resurser för att tillhandahålla personal oc h andra resurser som de behöriga myndigheterna 
behöver för att genomföra den offentliga kontr ollen och annan offentlig verksamhet som 
avses i förordningen. 
Enligt de nuvarande bestämmelser na kommer medlemsstaterna att besluta om på vilken nivå 
(lokal, regional eller nationell) avgifterna ska fastställas och tas ut, beroende på hur deras 
behöriga myndigheter är organiserade. 
Enligt de nya bestämmelserna kommer obligat oriska avgifter att tas ut för att täcka 
kostnaderna för följande: 
• Offentlig kontroll av livsmedels- och fode rföretag som har registrerats eller godkänts 
i enlighet med en av eller båda förordningarna (EG) nr 852/2004 (livsmedelshygien) 
eller (EG) nr 183/2005 (foderhygien), av aktörer enligt definitionen i den kommande förordningen om växtskydd och enligt defi nitionen i den kommande förordningen 
om växtförökningsmaterial, i syfte att kontr ollera att EU:s bestämmelser om den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan följs  (foder- och livsmedelslagstiftningen, 
bestämmelserna om djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtfö rökningsmaterial ). 
• Offentlig kontroll som genomförs för att utfärda ett officiellt intyg eller för att 
övervaka utfärdande av en officiell at testering om att kraven är uppfyllda. 
• Offentlig kontroll för att kontrollera att villkoren för att erhålla eller behålla 
godkännanden är uppfyllda. 
• Offentlig kontroll vid gränskontroll (inklus ive kostnader för kontroller i fråga om 
växtskyddskrav, som kommer att överföras ti ll den nya förordningen om offentlig 
kontroll). 
• Offentlig kontroll för att kontrollera att de nödåtgärder som antas av kommissionen i 
enlighet med den s.k. skyddsklausulen följs, i de fall där beslutet om åtgärderna 
kräver det. 
De obligatoriska avgifterna ska beräknas på ett sätt som gör det möjligt för de behöriga 
myndigheter som genomför den offentliga kontro llen att fullt ut täcka sina kostnader i 
samband med kontrollen (om den behöriga myndighe ten för vilken avgifterna tas ut också 
genomför annan offentlig verksamhet, ska endast en del av de kostnader som härrör från den offentliga kontrollen tas med i beräkningen av avgifterna). 
En ny bestämmelse kommer att säkerställa att de aktörerna för vilka en schablonavgift tas ut, 
kommer att dra fördel av om de hittills följt bestämmelserna genom att avgiften justeras för att ta hänsyn till om aktören hittills har följt be stämmelserna, vilket konstaterats vid offentlig 
kontroll. De avgifter som tas ut för aktörer so m konsekvent följer bestämmelserna ska i regel 
vara lägre än de som tas ut av ak törer som inte följer bestämmelserna. 
SV 14   SV De befintliga bestämmelserna som förbjuder återbetalning – direkt eller indirekt – av 
obligatoriska avgifter kommer att behållas (förut om i de fall då de uttagits felaktigt).  
Företag som sysselsätter färre än 10 pe rsoner och med en årsomsättning eller 
balansomslutning som inte överstiger 2 miljone r euro (mikroföretag) kommer att undantas 
från de obligatoriska avgifterna.  
Bestämmelserna om finansiering av offentlig  kontroll bygger på kravet att de behöriga 
myndigheterna ska säkerställa största möjliga öppe nhet när det gäller den metod och de data 
som använts för att fastställa avgifter, och användningen av de me del som inkommit genom 
sådana avgifter. 
De nuvarande bestämmelserna om utgifter fö r extra offentlig kontroll till följd av att 
verkställighetsbestämmelserna inte följts (art ikel 28 i förordningen) kommer att tydliggöras 
för att säkerställa att medlemsstaterna tillämpar dem på ett effektivt sätt. 
KAPITEL V: OFFICIELLT INTYGANDE  
Definitionen av officiellt intygande  och bestämmelserna om detta ändras för att säkra att 
förordningen fungerar som en överg ripande ram för officiellt in tygande i alla sektorer som 
omfattas av förordningen. 
AVDELNING III: REFERE NSLABORATORIER OCH 
REFERENSCENTRUM  
Till följd av att förordningens omfattning utvidgas till nya sektorer (åtgärder mot 
växtskadegörare, bestämmelser om produktion av växtförökningsmaterial i syfte att släppa ut 
dessa på marknaden samt bestämmelser om animaliska biprodukter) blir det möjligt för 
kommissionen att utse referensla boratorier för Europeiska uni onen inom de sektorerna. En 
skyldighet för medlemsstaterna att utse nationella referensla boratorier för varje 
referenslaboratorium som utse tts av kommissionen på europe isk nivå följer av detta.  
Kommissionen kommer också att kunna utse referenscentrum för Europeiska unionen i fråga 
om produktion och saluföring av växtförökning smaterial och i fråga om djurskydd. Dessa 
centrum ska särskilt tillhandahålla teknisk sakkunskap, anordna kurser och bidra till att 
förmedla forskningsresultat och tekniska innovationer. 
AVDELNING IV: ADMINISTRATIVT STÖD OCH SAMARBETE 
Bestämmelserna om administrativt stöd och sama rbete i förordningen ko mmer att stärkas och 
förtydligas så att de blir effektivare och lättare att använda för att motverka gränsöverskridande överträdelser. En ra d förändringar planeras i detta avseende. 
För det första kommer behöriga myndigheter a tt bli skyldiga att vid behov ge varandra 
administrativt stöd för att se till att unionslags tiftningen tillämpas på ett korrekt sätt. Man 
kommer också att införa ett krav på att al la meddelanden ska vara skriftliga. Dessutom 
kommer kommissionen att ges bef ogenhet att fastställa ett stan dardformat för begäran om 
stöd och utbyten av meddelanden.  
För det andra kommer förbindelseorganens roll a tt klargöras och det kommer uttryckligen att 
anges att administrativt stöd och samarb ete ska ”kanaliseras” genom dessa organ. 
Kommissionen blir skyldi g att offentliggöra och uppda tera förteckningen över 
SV 15   SV förbindelseorgan på sin webbplats. Kommis sionen ges också befogenhet att fastställa 
minimikrav för förbindelseorganen. 
För det tredje blir det lättare att begära administrativt stöd och rutinerna för samarbete 
förenklas (vid behov). Dessutom definieras vilk a åtgärder som de behör iga myndigheterna ska 
vidta efter att de tagit emot en begäran om stöd. 
Slutligen klargörs vid vilka ti llfällen kommissionen ska samor dna det administrativa stödet 
och samarbetet och vilka åtgärder  den kan vidta i sådana fall.  
AVDELNING V: PLANER ING OCH RAPPORTERING  
Medlemsstaterna ska även i fortsättningen utar beta en flerårig nationell kontrollplan som de 
sedan kan använda för att hjälpa de behöriga myndigheterna att säkerstä lla att den offentliga 
kontrollen genomförs i enli ghet med unionslagstiftningen. 
En ny bestämmelse införs enligt vilken medl emsstaterna ska utse en central behörig 
myndighet som ska samordna utarbetandet av den fleråriga nationella kontrollplanen och 
säkerställa att den är enhetlig. 
När det gäller årliga rapporterr evideras artikel 44 för att ge kommissionen befogenhet att 
successivt anta standardiserade mallar, i förekommande fall med hänsyn till befintliga rapporteringskrav. 
AVDELNING VI: UNIONENS VERKSAMHET  
Denna avdelning kommer att fortsätta att gä lla flera verksamheter på unionsnivå: 
• Kontroller som utförs av kommissionens kont or för livsmedels- och veterinärfrågor i 
medlemsstaterna och i tredjeländer. 
• Förfarandena (förtydligade och rationaliserade) för att fastställa krav som gäller för 
införsel till unionen av vissa kategorier av  varor från tredjeländer, och åtgärder 
beträffande vissa varor från vissa specifika tredjeländer i de fall där det finns belägg 
för att införseln till unionen av dessa varor skulle kunna utgöra en risk för 
människors och djurs hälsa och växters sundhet eller, när det gäller genetiskt 
modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön, eller om det finns belägg för att det kan förekomma omfattande och al lvarlig bristande efterlevnad av EU:s 
bestämmelser.  
• Utbildning som kommissione n anordnar för personalen vid behöriga myndigheter i 
medlemsstaterna och i tredjeländer (det nuvarande programmet Bättre utbildning för 
säkrare livsmedel ) och program för personalutbyten mellan medlemsstaterna (ny 
verksamhet som ska anordnas i samarbete med medlemsstaterna). 
Denna avdelning innehåller också bestämme lser om upprättandet av ett integrerat 
informationshanteringssystem för offentli g kontroll som möjliggör drift och uppdatering av 
alla befintliga och framtida elektroniska sy stem genom vilka de behöriga myndigheterna kan 
utbyta information, data och dokument om offentlig kontroll med varandra och med 
kommissionen (och i tillämpliga fall med aktörerna).  
SV 16   SV AVDELNING VII: VERK STÄLLIGHETSÅTGÄRDER  
Bestämmelser om nationella verk ställighetsåtgärder ska tillämpas inom alla sektorer som 
omfattas av förordningens tillämpningsområde. 
En ny bestämmelse som uttryckligen handlar om  åtgärder som ska vidtas vid misstanke om 
bristande efterlevnad införs, enligt vilk en de behöriga myndigheterna ska utföra 
undersökningar för att bekräfta eller unda nröja misstankar eller tveksamheter. 
Förteckningen över åtgärder som är möjliga vi d konstaterad bristande efterlevnad kommer att 
kompletteras. Inskränkningar av  eller förbud mot förflyttninga r av djur, karantänperioder, 
slakt eller avlivning av djur, senareläggning av slakt, isolerin g eller stängning av anläggningar 
och nedläggning av webbplatser kommer till exempel att läggas till i förteckningen.  
En ny bestämmelse i tidigare artikel 55 (om sanktioner vid överträdelser) kräver att 
medlemsstaterna ska se till att de ekonomiska  påföljderna vid avsiktliga överträdelser 
uppväger de ekonomiska fördelarna som efterstr ävades vid överträdelsen. Medlemsstaterna 
ska också se till att lämpliga straffrättsliga eller administrativa påföljder åläggs de aktörer som 
inte samarbetar i samband med offentlig kontroll. 
SV 17   SV 2013/0140 (COD) 
Förslag till 
EUROPAPARLAMENTETS OC H RÅDETS FÖRORDNING 
om offentlig kontroll och annan offentlig ve rksamhet för att säkerställa tillämpningen 
av livsmedels- och foderlagstiftningen oc h av bestämmelser om djurs hälsa och 
välbefinnande, växters sundhet, växtföröknin gsmaterial och växtskyddsmedel samt om 
ändring av förordningarna (EG) nr 999/2001, (EG) nr 1829/2003, (EG) nr 1831/2003, 
(EG) nr 1/2005, (EG) nr 396/2005, (EG)  nr 834/2007, (EG) nr 1099/2009, (EG) 
nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr  1151/2012 och (EU) nr [….]/2013 [ Office of 
Publications, please insert number of Re gulation laying down provisions for the 
management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal welfare, 
and relating to plant health and plant reproductive material ] och direktiven 98/58/EG, 
1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG, 2008/120/ EG och 2009/128/EG (förordningen 
om offentlig kontroll) 
(Text av betydelse för EES) 
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEIS KA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT 
DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av fördraget om Europeiska un ionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2, 
114 och 168.4 b, 
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkast et till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, 
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande
8, 
med beaktande av Regionkommitténs yttrande9, 
i enlighet med det ordinarie la gstiftningsförfarandet, och 
av följande skäl: (1) Enligt fördraget ska en hög hälsoskyddsnivå för människor säkerstä llas vid utformning 
och genomförande av all unionspolitik och alla unionsåtgärder. Detta mål ska bland annat uppnås genom åtgärder på veterinär-  och växtskyddsområdet som direkt syftar 
till att skydda människors hälsa. 
(2) I fördraget föreskrivs också att unionen ska bidra till att uppnå en hög 
konsumentskyddsnivå genom åtgärder som besl utas inom ramen för förverkligandet 
av den inre marknaden. 
(3) Unionslagstiftningen säkerställer geno m en uppsättning harmoniserade bestämmelser  
att livsmedel och foder är säkra och hälsosamma, och att verksamhet som kan inverka på säkerheten i livsmedelskedjan eller på skyddet av konsumenternas intressen i fråga 
                                                
 
8 EUT C , , s. . 
9 EUT C , , s. . 
SV 18   SV om livsmedel och livsmedelsinformation ge nomförs i enlighet me d särskilda krav. 
Unionsbestämmelser säkerställer även en  hög skyddsnivå för männi skors hälsa, djurs 
hälsa och välbefinnande och växters sundhet i alla led i livsmedelskedjan och på alla 
de områden där kampen mot eventuell spri dning av djursjukdomar, som i vissa fall 
kan överföras till människor, eller av skadegörare som är  skadliga för växter eller 
växtprodukter är ett viktigt mål, och för a tt säkerställa skyddet av  miljön mot risker 
som kan uppstå till följd av genetiskt modi fierade organismer och växtskyddsmedel. 
Unionsbestämmelser garanterar även växt förökningsmaterialets identitet och kvalitet. 
Den korrekta tillämpningen av dessa best ämmelser om den jordbruksbaserade 
livsmedelskedjan, nedan kallade unionslagstiftningen om livsmedelskedjan , bidrar till 
att den inre marknaden fungerar väl. 
(4) De grundläggande unionsbestämmelser na om livsmedel och foder finns i 
Europaparlamentets och rådets förordni ng (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 
om allmänna principer och krav för liv smedelslagstiftning, om inrättande av 
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerh et och om förfaranden i frågor som 
gäller livsmedelssäkerhet10. Utöver dessa bestämmelser finns det mer specifika 
livsmedels- och foderbestämmelser på olika områden såsom foder, inklusive 
foderläkemedel, livsmedels- och foder hygien, zoonoser, animaliska biprodukter, 
resthalter av veterinärmedicinska läkemedel, främmande ämnen, bekämpning och 
utrotning av djursjukdomar som inverkar på  människors hälsa, märkning av livsmedel 
och foder, växtskyddsmedel, livsmedels- och fodertillsatser, vitami ner, mineralsalter, 
spårämnen och andra tillsatser, materi al som kommer i kontakt med livsmedel,  
kvalitets- och sammansättningskrav, dricksva tten, joniserande strå lning, nya livsmedel 
och genetiskt modifierade organismer. 
(5) Unionslagstiftningen om djurhälsa syftar till att i unionen säkers tälla en hög standard 
på människors och djurs hälsa, en ra tionell utveckling av jordbruks- och 
vattenbrukssektorn och till att öka produktiv iteten. Lagstiftningen är nödvändig för att 
förverkliga den inre marknaden för djur oc h animalieprodukter och för att förhindra 
spridning av infektionssjukdomar som berör hela unionen. Den omfattar bestämmelser 
på områden såsom handel inom unionen, införsel till unionen, utrotning av sjukdomar, veterinärkontroller och anmälan av sjukdomar , och bidrar även till livsmedels- och 
fodersäkerheten. 
(6) I artikel 13 i fördraget erkänns djur so m kännande varelser. Enligt unionslagstiftningen 
om djurens välbefinnande ska djurägare, djurhållare och behöriga myndigheter iaktta 
djurskyddskrav som garanterar att djuren  behandlas humant och att man undviker att 
förorsaka dem onödig smärta och onödigt lidande. Dessa bestämmelser bygger på 
vetenskapliga bevis och kan indirekt förb ättra kvaliteten på och säkerheten hos 
livsmedel och foder. 
(7) Genom unionslagstiftningen om växters s undhet regleras infö rsel, etablering och 
spridning av växtskadegörare som inte förekommer, eller inte är allmänt 
förekommande, i unionen. Syftet  är att inom unionen skydda  grödornas, de offentliga 
och privata grönområdenas och skogarnas hälsa, samtidigt som man skyddar den 
biologiska mångfalden och miljön samt gara nterar kvaliteten på livsmedel och foder 
som framställs av växter och deras säkerhet. 
(8) Unionslagstiftningen om växtförökningsmateri al reglerar produktion, i syfte att släppa 
ut på marknaden, och utsläppande på ma rknaden av växtförökningsmaterial för 
                                                
 
10 EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. 
SV 19   SV jordbruksväxter, grönsaker, s kogsväxter, frukter, prydnadsvä xter och vinplantor. Målet 
för dessa bestämmelser är att för anvä ndarna garantera växt förökningsmaterialets 
identitet, sundhet och kvalite t och att säkerställa produktiv itet, mångfald, hälsa och 
kvalitet i livsmedelskedjan samt att bidr a till att skydda den biologiska mångfalden 
och miljön. 
(9) Unionslagstiftningen om ekologisk pr oduktion och märkning av ekologiska produkter 
utgör grunden för en hållbar utveckling av den ekologiska produktionen och syftar till 
att bidra till att skydda naturresurserna,  den biologiska mångfalden och djurens 
välbefinnande, samt landsbygdsområdenas utveckling. 
(10) I unionslagstiftningen om kvalitetsordni ngar för jordbruksprodukter och livsmedel 
anges produkter och livsmedel som odlats och producerats enligt exakta 
specifikationer; därigenom främjas mångfalden i jordbruksproduktionen, produktnamn 
skyddas och konsumenterna informeras om jo rdbruksprodukters och livsmedels särart. 
(11) Unionslagstiftningen om livsmedelsked jan grundar sig på pr incipen att det är 
aktörerna i alla led i produktions-, bearbetn ings- och distributions kedjan som ansvarar 
för att de krav som fastställs i unionslag stiftningen om livsmedelskedjan och som är 
relevanta för deras verksamhet uppfylls  i de företag som de kontrollerar. 
(12) Ansvaret för tillsynen över efterlevnade n av unionslagstiftningen om livsmedelskedjan 
ligger hos medlemsstaterna, vars behörig a myndigheter genom offentlig kontroll 
övervakar och kontrollerar att relevanta unionskrav verkligen uppfylls och att det 
utövas tillsyn över efterlevnaden. 
(13) I Europaparlamentets och rådets föro rdning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om 
offentlig kontroll för att säkerställa kont rollen av efterlevnaden av foder- och 
livsmedelslagstiftningen samt bestämme lserna om djurhälsa och djurskydd11 fastställs 
en enda rättslig ram för offentlig kontroll. Denna rättsliga ram har avsevärt förbättrat 
den offentliga kontrollens effektivitet, tillsynen över efterlevnaden av unionslagstiftningen om livsmedelskedja n och ökat skyddet mot riskerna för 
människors hälsa, djurs hälsa och välbef innande och växters sundhet i unionen och 
skyddet av miljön mot risker som kan uppstå  till följd av genetiskt modifierade 
organismer och växtskyddsmedel. Den utgör också en solid rättslig ram till stöd för ett 
integrerat tillvägagångssätt för offentlig  kontroll i alla led i livsmedelskedjan. 
(14) Det finns dock en rad bestämmelser i unionslagstiftningen om livsmedelskedjan vilkas 
tillsyn inte eller endast de lvis har reglerats genom förordning (EG) nr 882/2004. Det 
finns till exempel särskilda bestämmelser om offentlig kontroll i unionslagstiftningen 
om växtförökningsmaterial och i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hä lsobestämmelser för animaliska 
biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som 
livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002
12. Växters sundhet 
faller till stor del utanför tillämpningsområ det för förordning (EG) nr 882/2004, även 
om det fastställs vissa bestämmelser om of fentlig kontroll i rådets direktiv 2000/29/EG 
av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mo t att skadegörare på växter eller 
växtprodukter förs in till medlemsstaterna och mot att de sprids inom gemenskapen13. 
                                                 
11 EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. 
12 EUT L 300, 14.11.2009, s. 1. 
13 EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. 
SV 20   SV (15) Rådets direktiv 96/23/EG av den 29 ap ril 1996 om införande av  kontrollåtgärder för 
vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda 
därav och om upphävande av direktiv 85 /358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 
89/187/EEG och 91/664/EEG14 innehåller också mycket de taljerade bestämmelser om 
bland annat minimifrekvens för offentlig kon troll och särskilda verkställighetsåtgärder 
som ska vidtas vid bristande efterlevnad. 
(16) I strävan efter bättre lagstiftning bör de t övergripande regelverket rationaliseras och 
förenklas och alla de separata bestämmelser som gäller för offentlig kontroll på olika områden bör integreras i en enda rättslig ram. Förordning (EG) nr 882/2004 och andra 
rättsakter som för närvarande reglerar o ffentlig kontroll på specifika områden bör 
därför upphävas och ersättas med den här förordningen. 
(17) Denna förordning bör ha som mål att fastställa en harmoniserad ram i unionen för 
organisationen av offentlig kontroll, och av annan offentlig verksamhet än offentlig kontroll, i alla led i den jordbruksbaserade livsmedelskedjan, med beaktande av såväl 
bestämmelserna om offentlig kontroll i fö rordning (EG) nr 882/2004 och i relevant 
sektorsspecifik lagstiftning som er farenheterna av deras tillämpning. 
(18) Det finns redan ett väle tablerat och särskilt kontroll system för att kontrollera att 
bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för 
jordbruksprodukter följs (jordbr uksgrödor, vin, olivolja, fr ukt och grönsaker, humle, 
mjölk och mjölkprodukter, nöt- och kalvkö tt, får- och getkött och honung). Denna 
förordning bör därför inte  vara tillämplig på kontroll av efterlevnaden av 
bestämmelserna i rådets förordning (E G) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om 
upprättande av en gemensam organisation av  jordbruksmarknaderna och om särskilda 
bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma 
organisationerna av marknaden”)
15. 
(19) Vissa definitioner som för närvarande ingår i förordning (EG) nr 882/2004 bör 
anpassas för att ta hänsyn till att de nna förordning har ett mer omfattande 
tillämpningsområde, för att anpassa dem till definitionerna i andra unionsrättsakter, och för att förtydliga eller, i förekomma nde fall, ersätta terminologi med olika 
betydelse i olika sektorer. 
(20) Genom unionslagstiftningen om livsmedel skedjan överlåts specia liserade uppgifter för 
att skydda djurs hälsa och välbefinnande och växters sundhet och för att skydda 
miljön, i samband med genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, samt 
för att för de behöriga myndigheterna säkers tälla växtförökningsmaterialets identitet 
och höga kvalitet. Dessa uppgifter av allmän intresse ska de behöriga myndigheterna i 
medlemsstaterna utföra för att undanröja, be gränsa eller minska risker som kan uppstå 
för människors hälsa, djurs hälsa och vä lbefinnande, växters sundhet och för miljön. 
För denna verksamhet, som omfattar pr oduktgodkännande, undersökning, bevakning 
och övervakning, inbegripet för epidemiologiska ändamål, och utrotning och inneslutning av sjukdomar oc h andra uppgifter som syftar till att bekämpa sjukdomar, 
gäller samma sektorsspecifika bestämmelser  vilkas efterlevnad säkerställs genom 
offentlig kontroll. 
(21) Medlemsstaterna bör utse behöriga myndi gheter på alla de områden som omfattas av 
denna förordning. Medlemsstaterna  är själva bäst lämpade at t besluta vilken eller vilka 
                                                
 
14 EGT L 125, 23.5.1996, s. 10. 
15 EUT L 299, 16.11.2007, s. 1. 
SV 21   SV behöriga myndigheter som ska utses för varj e område, och på v ilken administrativ 
nivå, och de bör även utse en central m yndighet som på varje område garanterar väl 
samordnad kommunikation med de behörig a myndigheterna i övriga medlemsstater 
och med kommissionen. 
(22) Medlemsstaterna bör få  tilldela utsedda behöriga myndigheter ansvaret för den 
offentliga kontrollen av andra unionsbe stämmelser än de som omfattas av 
tillämpningsområdet för denna förordning, in begripet bestämmelser om främmande 
arter som genom sin invasiva karaktär kan skada jordbruksproduktionen eller miljön. 
(23) För genomförandet av offentlig kontroll för att kontrollera den korrekta tillämpningen 
av unionslagstiftningen om livsmedelsk edjan och för genomförandet av annan 
offentlig verksamhet som genom unionslags tiftningen om livsmedelskedjan överlåts åt 
medlemsstaternas myndigheter, bör medlem sstaterna utse behöriga myndigheter som 
agerar i allmänhetens intresse, har tillräcklig a resurser och tillräck lig utrustning samt 
erbjuder garantier för opartiskhet och prof essionalism. De behöriga myndigheterna bör 
säkerställa att den offentliga kontrollverksamh eten är av hög kvalitet, enhetlig och 
effektiv. 
(24) För korrekt tillämpning och tillsyn öve r efterlevnaden av de bestämmelser som 
omfattas av denna förordning krävs lämpliga kunskaper både om de bestämmelserna 
och om bestämmelserna i denna förordning. De t är därför viktigt att den personal som 
genomför offentlig kontroll och annan offentlig  verksamhet får regelbunden utbildning 
om den gällande lagstiftningen på resp ektive kompetensområde och om de 
skyldigheter som följer av denna förordning. 
(25) Aktörer bör ha rätt att överklaga de beslut som de behöriga myndigheterna fattar och 
de bör upplysas om denna rättighet. 
(26) De behöriga myndigheterna bör se till a tt den personal som ansvarar för den offentliga 
kontrollen inte lämnar ut information som de n fått ta del av vid utförandet av sådana 
kontroller som omfattas av tyst nadsplikt. Om inte tvingande hänsyn till allmänintresset 
motiverar att information lämnas ut ska tystnadsplikten omfatta information vars 
utlämnande skulle undergräva syftet med inspektioner, undersökningar och revisioner, 
skyddet av affärsintressen och skyddet för rättsliga förfaranden och juridisk rådgivning. Tystnadsplikten bör dock inte hi ndra de behöriga m yndigheterna från att 
lämna ut fakta om resultatet från offentlig kontroll av enskilda aktörer, när de berörda 
aktörerna har haft möjlighet att yttra sig om  informationen innan den lämnas ut, och 
dessa synpunkter har beaktats eller lämnas ut samtidigt med den information som de 
behöriga myndigheterna offentliggör. Tyst nadsplikten gäller inte heller när 
allmänheten i enlighet med artikel 10 i fö rordning (EG) nr 178/2002 måste informeras 
på grund av en välgrundad anledning att mi sstänka att ett livsmed el eller foder kan 
utgöra en risk för hälsan. De behöriga m yndigheternas skyldighet att i enlighet med 
artikel 10 i förordning (EG) nr 178/2002 informera allmänheten när det finns 
välgrundad anledning att misstänka att ett livsm edel eller foder kan utgöra en risk för 
djurs eller människors hälsa, och enskilda personers rätt till skydd av sina personuppgifter i enlighet med Europaparlamen tets och rådets direktiv 95/46/EG av 
den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda pe rsoner med avseende på behandling av 
personuppgifter och om det fria  flödet av sådana uppgifter
16 bör inte påverkas av 
denna förordning. 
                                                 
16 EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. 
SV 22   SV (27) De behöriga myndigheterna bör genomföra offentlig kontroll regelbundet, inom alla 
sektorer och av alla aktörer, all verksamh et och alla djur och varor som omfattas av 
unionslagstiftningen om livsmedelskedjan. De  behöriga myndighetern a bör fastställa 
frekvensen för offentlig kontroll med hänsyn till behovet av att anpassa kontrollen till 
risken och den förväntade graden av efterl evnad i olika situationer. I vissa fall krävs 
det dock i unionslagstiftningen om livsmedelskedjan att offentlig kontroll genomförs oavsett risknivå eller förväntad bristande ef terlevnad, eftersom det krävs ett officiellt 
intyg eller en officiell attestering för att djur  eller varor ska få sl äppas ut på marknaden 
eller förflyttas. I sådana fall är det behovet av intyg eller attest eringar som bestämmer 
frekvensen för den offentliga kontrollen. 
(28) För att den offentliga kontrollen för att kontrollera att bestämmelsernas följs ska vara 
effektiv bör den genomföras utan fö rvarning, om inte den offentliga 
kontrollverksamheten är av så dan art att det krävs något an nat (gäller framför allt vid 
revision). 
(29) Den offentliga kontrollen bör vara gr undlig och effektiv och garantera att 
unionslagstiftningen tillämpas korrekt. Med tanke på att den offentliga kontrollen kan utgöra en börda för aktörerna bör behörig a myndigheter organisera och genomföra 
offentlig kontrollverksamhet med hänsyn ti ll aktörernas intressen och begränsa 
nämnda börda till vad som är nödvändigt fö r att den offentliga kontrollen ska vara 
ändamålsenlig och effektiv. 
(30) De behöriga myndigheterna i medlemsstat erna bör genomföra offentlig kontroll med 
samma noggrannhet oavsett om de bestämmelser  vars efterlevnad ska säkerställas är 
tillämpliga på verksamhet som endast är relevant på den berörda medlemsstatens territorium, eller på verksamhet som komme r att påverka om djur och varor som ska 
förflyttas eller släppas ut på marknaden i en annan medlemsstat eller exporteras 
utanför unionen följer bestämmelserna. I det senare fallet får de behöriga 
myndigheterna i enlighet med unionslagstiftn ingen också anmodas att kontrollera att 
djur och varor överensstämmer med krav en i djurens respektive varornas 
destinationstredjeland. 
(31) För att säkerställa att tillsynen öve r efterlevnaden av uni onslagstiftningen om 
livsmedelskedjan sker på ett korrekt sätt bör de behöriga myndigheterna ha befogenhet 
att genomföra offentlig kontroll av djur oc h varor som omfattas av dessa bestämmelser 
i alla led i produktions-, bear betnings- och distributionskedj an. För att säkerställa att 
den offentliga kontrollen genomförs grundligt och effektivt bör de behöriga myndigheterna även ha befogenhet att genomföra offentlig kontroll av varor, ämnen, material eller föremål som inte omfattas av unionslagstiftningen om livsmedelskedjan (t.ex. veterinärmedicinska läkemedel) i alla  led i produktions- och distributionskedjan, 
om detta behövs för en grundlig undersökning  av eventuella överträdelser av dessa 
bestämmelser och för att fastställa orsaken till sådana överträdelser. 
(32) De behöriga myndigheterna verkar i aktö rernas och allmänhete ns intresse när de 
säkerställer att den höga s kyddsnivå som fastställs i uni onslagstiftningen om den 
jordbruksbaserade livsmedelskedja n upprätthålls genom lämpliga 
verkställighetsåtgärder, och att efterlevnaden av dessa be stämmelser säkerställs genom 
offentlig kontroll i alla led i livsmedelsk edjan. De behöriga myndigheterna bör därför 
inför aktörerna och allmänheten vara ansvariga för att den offentliga kontroll som de genomför är effektiv och ändamålsenlig. De bör ge tillgång till information om hur offentlig kontroll och annan offentlig ve rksamhet är organiserad och hur den 
SV 23   SV genomförs, och regelbundet offentliggöra information om offentlig kontroll och 
resultaten av denna. De behöriga myndighetern a bör också ha rätt att på vissa villkor 
offentliggöra eller tillhandahålla information om klassningen av enskilda aktörer på 
grundval av resultatet av offentlig kontroll. 
(33) Det är av yttersta vikt att de behörig a myndigheterna säkerställer och kontrollerar att 
den offentliga kontrollen är effe ktiv och enhetlig. De bör därf ör agera utifrån skriftliga 
dokumenterade rutiner och tillhandahålla närmare information och detaljerade 
instruktioner till den personal som genomför offentlig kontroll. De bör också införa 
lämpliga rutiner och mekanismer för att kontinuerligt kontroll era att deras egen 
verksamhet är effektiv och enhetlig, och fö r att vidta korrigerande åtgärder när brister 
konstateras. 
(34) För att göra det lättare att identifiera bristande efterlevnad och effektivisera aktörernas 
korrigerande åtgärder bör resultatet av offentlig kontroll sammanställas i en rapport 
som aktören får en kopia av. Om den offentliga kontrollen kräver att personal från de behöriga myndigheterna ständigt eller rege lbundet är närvarande för att övervaka 
aktörens verksamhet vore det orimligt att kräva en rapport om va rje enskild inspektion 
eller varje enskilt besök. I sådana fall bör rapporter utarbetas så ofta att de behöriga myndigheterna och aktörerna regelbundet info rmeras om graden av efterlevnad och 
omedelbart informeras om eventuella brister som konstaterats. 
(35) Aktörer bör fullt ut samarbeta med be höriga myndigheter och organ med delegerade 
uppgifter så att den offentliga kontrollen kan ge nomföras på ett smidigt sätt och så att 
de behöriga myndigheterna kan genomföra annan offentlig verksamhet.  
(36) Genom denna förordning fastställs en enda rättslig ram för organisationen av offentlig 
kontroll för att kontrollera ef terlevnaden av unionslagstiftningen om livsmedelskedjan 
på samtliga områden som dessa bestämmelser omfattar. På några av dessa områden fastställs det i unionslagstiftningen detaljer ade krav som ska uppfyllas och som kräver 
särskilda färdigheter och sp ecifika instrument för a tt offentlig kontroll ska kunna 
genomföras. För att undvika skiftande verkst ällighetspraxis som s kulle kunna leda till 
att människors hälsa, djurs hälsa och välbef innande, växters sundhet och, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer och vä xtskyddsmedel, miljön inte är lika väl 
skyddade överallt, att den inre marknaden för djur och varor som omfattas av denna 
förordning störs och att konkurrensen snedvr ids, bör kommissionen kunna komplettera 
bestämmelserna i denna förordning genom att anta särskilda bestämmelser om 
offentlig kontroll som kan tillgodose behove t av kontroll på dessa områden. I dessa 
bestämmelser bör framför allt följande fastst ällas: särskilda krav för genomförandet av 
offentlig kontroll och minimifrekvens för sådan offentlig kontroll, särskilda eller ytterligare åtgärder utöve r de som anges i denna fö rordning som de behöriga 
myndigheterna bör vidta vid bristande ef terlevnad, de behöriga myndigheternas 
särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som anges i denna förordning samt särskilda kriterier för aktivering av de meka nismer för administrativt stöd som anges i 
denna förordning. I andra fall kan sådana ytterligare best ämmelser bli nödvändiga för 
att mer i detalj reglera genomförandet av offe ntlig kontroll av livsmedel och foder när 
man får nya uppgifter om risker för människor s och djurs hälsa eller, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer och växt skyddsmedel, för miljön, som visar på att 
kontrollen, i avsaknad av gemensamma speci fikationer för utförandet av offentliga 
kontroller i medlemsstaterna, in te skulle kunna erbjuda den förväntade nivån av skydd 
mot dessa risker som fastställs i unionslagstiftningen om livsmedelskedjan. 
SV 24   SV (37) De behöriga myndigheterna bör få möjlighet att delegera vissa av sina uppgifter till 
andra organ. Det bör fastställas lämpliga villkor för att garantera att den offentliga kontrollen och annan offentlig verksamhet är partisk, av hög kvalitet och enhetlig. Organen som delegeras uppgifter bör fram för allt vara ackrediterade enligt ISO-
standarden för verksamheten inom kontrollorgan. 
(38) För att säkerställa att den offentliga kont rollen och annan offentlig verksamhet är 
tillförlitlig och enhetlig i hela unionen bör de senaste vetenskapliga metoderna för 
provtagning och för laboratorieanalyser , -tester och -diagnoser användas, som 
uppfyller det berörda la boratoriets specifika behov av analys, testning och diagnostik 
och tillhandahåller goda och tillförlitliga anal ys-, testnings- och diagnostikresultat. Det 
bör fastställas tydliga bestämmelser för vale t av den metod som ska användas, om fler 
än en står till buds i den nationella la gstiftningen eller i andra källor, t.ex. 
Internationella standardiser ingsorganisationen (ISO), Växtskyddsorganisationen för 
Europa och Medelhavsområdet (EPPO), Internationella växtskyddskonventionen 
(IPPC), Världsorganisationen för djurens hälsa (OIE), Europeiska unionens och 
nationella referenslaboratorier. 
(39) Aktörer vars djur eller varor är före mål för provtagning, analys, testning eller 
diagnostik i samband med offentlig kontro ll bör ha rätt att begära ett andra 
expertutlåtande som bör inbe gripa att ett andra prov tas för kontrollanal ys, -testning 
eller -diagnos där detta är tekniskt genomförbart eller relevant. Detta skulle särskilt 
vara fallet då faran mycket sällan förekomme r i djuret eller varan eller att den är dåligt 
eller ojämnt fördelad. IPPC förkas tar av denna anledning användningen av 
kontrollprover för att bedöma förekomsten av karantänorganismer i växter eller 
växtprodukter. 
(40) För genomförandet av offentlig kontroll av  handel som sker via internet eller andra 
former av distanskommunikation bör de behöriga myndigheterna kunna erhålla prover 
genom anonyma beställningar (s.k. myst ery shopping) som sedan kan analyseras, 
testas eller bli föremål för kontroll av efterlevnad. De behör iga myndigheterna bör 
vidta alla åtgärder för att värna aktörernas rätt till ett andra expertutlåtande. 
(41) Laboratorier som de behöriga myndigheterna har utsett för att utfö ra analyser, tester 
och diagnoser av prover som tas i samband me d offentlig kontroll och annan offentlig 
verksamhet bör ha den sakkunskap, utrustni ng, infrastruktur och personal som krävs 
för att utföra dessa uppgifter  enligt de högsta standarder na. För att garantera goda och 
tillförlitliga resultat bör dessa laboratorier vara ackrediterade fö r användning av dessa 
metoder i enlighet med standarden EN ISO/IEC 17025 om ”Allmänna kompetenskrav 
för provnings- och kalibreringslaboratorier”. Ackrediteringen bör ha beviljats av ett 
nationellt ackrediteringsorgan som ut övar sin verksamhet i enlighet med 
Europaparlamentets och rådets förordni ng (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om 
krav för ackreditering och marknadskontroll  i samband med saluföring av produkter 
och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93
17. 
(42) Ackreditering är det bä sta instrumentet för att säke rställa att de officiella 
laboratorierna uppvisar högsta möjligaste pres tanda, men det är också en komplicerad 
och kostsam process som skulle innebära  en orimlig börda för laboratoriet när 
metoden för laboratorieanalys, -testning eller -diagnos är my cket lätt och inte kräver 
specialiserade förfaranden eller specialiserad utrustning, som till exempel vid trikinundersökningar i samband med inspektion, eller då analyserna eller testerna 
                                                
 
17 EUT L 218, 13.8.2008, s. 30. 
SV 25   SV endast avser växtförökningsmaterials kvalitet,  samt, på vissa villkor, då laboratoriet 
endast utför analyser, tester  eller diagnoser i samband med annan offentlig verksamhet 
och inte i samband med offentlig kontroll. 
(43) För att säkerställa viss flexibilitet och proportionalitet, särskilt när det gäller 
laboratorier på djurhälso- oc h växtskyddsområdet, bör det fa stställas bestämmelser om 
undantag som medger att vissa laboratorier inte behöver ackrediteras för alla metoder 
som de använder. Dessutom kan det förekom ma att ett laboratorium inte kan erhålla 
ackreditering för alla metoder som det bör använda som officiellt laboratorium i de fall där nya eller nyligen ändrade metoder bör a nvändas, och när det gä ller nya risker eller 
i nödsituationer. Officiella laboratorier bör dä rför på vissa villkor få utföra analyser, 
tester och diagnoser för de behöriga myndigheterna innan de erhållit den relevanta ackrediteringen. 
(44) Det är av avgörande betydelse att dj ur och varor som förs in till unionen från 
tredjeländer är föremål för offentlig kontroll, så  att det kan säkerställas att de följer den 
tillämpliga lagstiftningen inom  unionen, i synnerhet de be stämmelser som fastställts 
för att i hela unionen skydda människors oc h djurs hälsa, växters sundhet, djurs 
välbefinnande och, när det gäller GM O och växtskyddsprodukter, miljön. Sådan 
offentlig kontroll bör äga rum innan eller efte r det att djuren eller varorna övergår till 
fri omsättning inom unionen, beroende på vad som är lämpligt. Frekvensen för den 
offentliga kontrollen bör anpassas till de risker för hälsan, djurs välbefinnande och miljön som de djur och varor som förs in ti ll unionen kan utgöra, med beaktande av i 
vilken omfattning kraven i unionsbestämmelserna om livsmedelskedjan hittills har följts, den kontroll av dessa djur och va ror som redan genomförts i det berörda 
tredjelandet och den försäkran som tredje landet lämnat för att djur och varor som 
exporteras till unionen  uppfyller kraven i unionslagstiftningen. 
(45) På grund av de risker so m vissa djur eller varor kan ut göra för människors hälsa, djurs 
hälsa eller välbefinnande, växters sundhet eller för miljön bör de bli föremål för 
särskild offentlig kontroll vid införseln till unionen. Enligt gällande unionsbestämmelser krävs offentlig kontroll vid unionens gränser för att kontrollera att 
djur, produkter av animaliskt ursprung, avelsmaterial och animaliska biprodukter 
uppfyller kraven avseende människors hälsa och djurs hälsa och välbefinnande och att 
växter och växtprodukter uppfyller de fyto sanitära kraven. Ökade kontroller vid 
införsel till unionen utförs även på vissa a ndra varor där detta är befogat med tanke på 
nya eller kända risker. I denna föror dning bör särdragen för sådana kontroller 
fastställas vilka för närvarande omfattas av bestämmelserna i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av 
produkter från tredje land som förs in i gemenskapen
18, rådets direktiv  91/496/EEG av 
den 15 juli 1991 om fastställande av regler fö r hur veterinärkontroller skall organiseras 
för djur som importeras till gemenskape n från tredje land och om ändring av 
direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG19, rådets direktiv 2000/29/EG 
och kommissionens förordning (EG) nr 669/2009 av den 24 juli 2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordni ng (EG) nr 882/2004 när det gäller strängare 
offentlig kontroll av import av visst foder och vissa livsmedel av icke-animaliskt ursprung och om ändring av beslut 2006/504/EG
20. 
                                                 
18 EGT L 24, 30.1.1998, s. 9. 
19 EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. 
20 EUT L 194, 25.7.2009, s. 11. 
SV 26   SV (46) För att öka effektiviteten i unionens sy stem för offentlig kontroll, säkerställa en 
optimal tilldelning av resurser för offentlig  kontroll till gränskontroller och underlätta 
tillsynen över efterlevnaden av unionslagstiftn ingen om livsmedelskedjan bör de 
gällande enskilda kontrollbestämmelserna ersätt as av ett gemensamt integrerat system 
för offentlig kontroll av sändningar som med tanke på de risker de kan utgöra måste 
kontrolleras vid införseln till unionen. 
(47) Offentlig kontroll vid gränskontr ollstationer bör omfatta dokument- och 
identitetskontroll av alla sändningar samt fy sisk kontroll som utfö rs med en frekvens 
som beror på den risk som varje sä ndning av djur eller varor utgör. 
(48) Frekvensen för fysiska kontroller bör fast ställas och ändras bero ende på riskerna för 
människors hälsa, djurs hälsa eller välbefinnande, växters sundhet eller, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer oc h växtskyddsmedel, för miljön. Detta 
tillvägagångssätt bör ge de behöriga myndigheterna möjlighet att anslå kontrollresurser där risken är som störst . Det bör också vara möjligt att minska 
identitetskontrollernas frekvens eller be gränsa dem till en kontroll av officiella 
plomberingar på sändningar om detta är motiverat på grund av den minskade risk som införseln av dessa sändningar till unionen  utgör. Vid de ris kbaserade besluten 
avseende identitetskontroller och fysisk a kontroller bör tillgängliga data och 
tillgänglig information samt elektroniska sy stem för insamling och förvaltning av data 
utnyttjas fullt ut. 
(49) Så länge som en hög skyddsnivå för männis kors hälsa, djurs hälsa eller välbefinnande, 
växters sundhet eller, när det gäller ge netiskt modifierade organismer och 
växtskyddsmedel, för miljön är garanterad , kan den offentliga kontroll som de 
behöriga myndigheterna vanligtvis genomför vid gränskontrollstati onerna i vissa fall 
genomföras vid andra kontrollstäl len eller av andra myndigheter. 
(50) För att ett effektivt system för offen tlig kontroll ska kunna organiseras bör sändningar 
från tredjeländer som kräver kontroller vid införseln till uni onen åtföljas av ett 
gemensamt hälsodokument för införsel ( Common Health Entry Document , CHED) 
som används till att förhandsanmäla sändn ingars ankomst vid gränskontrollstationen 
och till att registrera resulta tet av offentlig kontroll som genomförts och beslut som de 
behöriga myndigheterna fattar på grundval av detta. Ak tören bör använda samma 
dokument för tullklarering när alla offentliga kontroller har genomförts. 
(51) Offentlig kontroll av djur och varor som förs in till unionen från tredjeländer bör 
genomföras vid gränskontrollstationer som medlemsstaterna utse tt i enlighet med en 
uppsättning minimikrav. Utseendet av dessa en heter bör återkallas he lt eller tillfälligt 
när de inte längre uppfyller dessa krav elle r när deras verksamhet skulle kunna utgöra 
en risk för människors hälsa, djurs hälsa el ler välbefinnande, växt ers sundhet eller, när 
det gäller genetiskt modifierade orga nismer och växtskyddsmedel, för miljön. 
(52) För att säkerställa enhetlig tillämpning av bestämmelserna om offentlig kontroll av 
sändningar från tredjeländer bör det fastst ällas gemensamma bestämmelser om de 
åtgärder som behöriga myndigheter och aktöre r ska vidta vid misstanke om bristande 
efterlevnad och när det gä ller sändningar som inte fö ljer bestämmelserna och 
sändningar som skulle kunna utgöra för en risk  för människors hälsa, djurs hälsa eller 
välbefinnande, växters sundhet eller, när det gäller GMO och växtskyddsmedel, för 
miljön. 
SV 27   SV (53) Samarbete och utbyte av information bör  säkerställas mellan behöriga myndigheter, 
tullmyndigheter och andra relevanta myndi gheter som hanterar sändningar från 
tredjeländer för att undvika bristande enhetlighet och överlappningar i samband med offentlig kontroll, för att utan dröjsmål mö jliggöra identifiering av försändelser som är 
föremål för offentlig kontroll vid gräns kontrollstationer och för att garantera att 
kontrollerna utförs på ett effektivt sätt. 
(54) Medlemsstaterna bör se till att tillräckliga finansiella resurser alltid finns tillgängliga 
för att tillhandahålla personal och utrustning till de behöriga myndigheter som genomför offentlig kontroll och annan offen tlig verksamhet. Även om aktörerna har 
det huvudsakliga ansvaret för att ve rksamheten bedrivs i enlighet med 
unionslagstiftningen om livsmedelskedjan be höver det system me d egenkontroller som 
de infört för detta ändamål kompletteras me d ett särskilt system för offentlig kontroll 
som varje medlemsstat använder sig av för e ffektiv marknadsövervakning av alla led i 
livsmedelskedjan. Ett sådant system är till sin natur komplicerat och resurskrävande 
och det bör sörjas  för en stabil tillförsel av resurser  på en nivå som är anpassad till 
tillsynsbehovet vid varje given tidpunkt. För att i systemet för offentlig kontroll kunna 
minska beroendet av offentlig finansiering bör behöriga myndigheter ta ut avgifter för 
att täcka sina kostnader för offentlig kontroll av vissa aktörer och av vissa 
verksamheter för vilka det enligt unions lagstiftningen om liv smedelskedjan krävs 
registrering eller godkännande  i enlighet med unionsbestämmelserna om livsmedels- 
och foderhygien eller bestämmelserna om växters sundhet och växtförökningsmaterial. 
Avgifter bör också tas ut av aktörerna som kompensation för kostnaderna för offentlig kontroll som genomförs för utfärdande av o fficiella intyg eller attesteringar, och 
kostnaderna för den offentlig kontroll  som de behöriga myndigheterna vid 
gränskontrollstationer genomför. 
(55) Avgifter bör täcka, men inte överstiga , de behöriga myndigheternas kostnader för att 
genomföra offentlig kontroll. Sådana kostnader bör beräknas på grundval av 
kostnaderna för varje enskild offentlig kontro ll eller på grundval av kostnaderna för all 
offentlig kontroll under en bestämd tid. Nä r avgifter beräknas på grundval av de 
verkliga kostnaderna för varje enskild offentlig kontroll bör det tas ut lägre avgifter av aktörer som hittills har följt bestämmelserna, eftersom de mera sällan torde vara föremål för offentlig kontroll, än av aktörer som inte följer bestämmelserna. För att främja aktörernas efterlevnad av unionsla gstiftningen oberoende av den metod som 
medlemsstaterna valt för beräkningen av a vgifter (beräknat på grundval av verkliga 
kostnader eller som schablonbelopp), bör de ssa avgifter, om de beräknas på grundval 
av de behöriga myndigheternas totala kostnad er under en bestämd period och tas ut av 
alla aktörer oavsett om de varit föremål för offentlig kontroll under referensperioden 
eller inte, beräknas på så sätt att aktöre r som konsekvent följer bestämmelserna i 
unionslagstiftningen om liv smedelskedjan belönas. 
(56) Direkt eller indirekt åter betalning av de avgifter som de behöriga myndigheterna tar ut 
bör förbjudas, eftersom det skulle missgynna  aktörer som inte kan komma i åtnjutande 
av återbetalning och eventu ellt leda till sne dvridning av konkurre nsen. För att kunna 
stödja mikroföretag bör dessa dock undantas fr ån betalning av avgifter som tas ut i 
enlighet med denna förordning.  
(57) Finansieringen av offentlig kontroll genom de avgifter som tas ut av aktörer bör 
medge full insyn, så att allmänheten och ak törerna ska kunna förstå den metod och de 
data som använts för att fastställa avgi fter och informeras om användningen av 
intäkterna från dessa avgifter. 
SV 28   SV (58) I unionslagstiftningen om livsmedelskedja n fastställs de fall där utsläppande på 
marknaden eller förflyttning av vissa djur oc h varor bör åtföljas av ett av intygsgivaren 
undertecknat officiellt intyg. Det bör infö ras en uppsättning bestämmelser om de 
behöriga myndigheternas och intygsgivares s kyldigheter med avseende på utfärdande 
av officiella intyg samt karakteristika som garanterar de officiella intygens 
tillförlitlighet. 
(59) I andra fall föreskrivs i de bestämmelser som omfattas av denna förordning att vissa 
djur eller varor som släpps ut  på marknaden eller förflyttas ska åtföljas av en officiell 
etikett, ett officiellt märke eller någon annan officiell attestering som utfärdats av 
aktörerna under de behöriga myndigheternas officiella tillsyn, eller av de behöriga 
myndigheterna själva. Det bör fastställas minimi krav så att det även vid utfärdande av 
officiella attesteringar kan garanteras att de är tillförlitliga. 
(60) Offentlig kontroll och annan offentlig  verksamhet bör grunda sig på de senaste 
vetenskapliga analys-, testnings- och dia gnostikmetoderna som tillhandahåller resultat 
som är goda, tillförlitliga och jämförbara i hela unionen. De metoder som de officiella 
laboratorierna använder samt kvaliteten och en hetligheten hos de analys-, testnings- 
och diagnostikdata som de levererar bör dä rför förbättras kontinuerligt. För detta 
ändamål bör kommissionen kunna utse och räkna med expertstöd från Europeiska 
unionens referenslaboratorier på alla de  områden i livsmedelskedjan där det finns 
behov av exakta och tillf örlitliga analys-, testnings- oc h diagnostikresultat. Europeiska 
unionens referenslaboratorier bör sä rskilt säkerställa att de nationella 
referenslaboratorierna och de officiella laboratorierna förses med aktuell information om tillgängliga metoder, samt anordna el ler aktivt delta i jämförande provningar med 
andra laboratorier samt anor dna kurser för nationella re ferenslaboratorier eller 
officiella laboratorier. 
(61) För offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i fråga om produktion och 
saluföring av växtförökningsmaterial  och om djurskydd bör de behöriga 
myndigheterna ha tillgång till aktuella, tillförlitliga och enhetlig tekniska  data och till 
de forskningsresultat, den nya teknik och sakkunskap som krävs för en korrekt 
tillämpning av den unionslagstiftning som är  tillämplig på dessa områden. För detta 
ändamål bör kommissionen kunna utse och räkna med expertstöd från Europeiska 
unionen referenscentrum för växtfö rökningsmaterial och för djurskydd. 
(62) För att kunna uppnå målen i denna föror dning och bidra till att den inre marknaden 
fungerar smidigt, och därmed stärka konsumen ternas förtroende för den, bör bristande 
efterlevnad av unionslagstiftninge n om livsmedelskedjan som kräver 
verkställighetsåtgärder i mer än en medlemsst at beivras på ett effektivt och enhetligt 
sätt. Genom det system för snabb varning för livsmedel och foder (RASFF) som inrättades genom artikel 50 i förordning  (EG) nr 178/2002 kan de behöriga 
myndigheterna redan snabbt utbyta och sprida  information om livsmedel eller foder 
som innebär allvarliga direkt a eller indirekta risker för människors hälsa, eller om 
foder som innebär allvarliga risker för mä nniskors hälsa, djurs hälsa eller miljön,  och 
därmed vidta snabba åtgärder för att hant era dessa risker. Detta instrument gör det 
visserligen möjligt att utan dröjsmål vidta åtgärder för att hantera vissa allvarliga risker i alla led i livsmedelskedjan i alla berörda medlemsstater, men möjliggör inte effektivt gränsöverskridande stöd och sa marbete mellan behöriga myndigheter för att 
säkerställa att bristande efterlevnad av unionslagstiftningen om livsmedelskedjan som har en gränsöverskridande dimension ska kunna beivras effektiv t inte bara i den 
medlemsstat där den först konstateras utan även i den medlemsstat där den bristande 
SV 29   SV efterlevnaden har sitt ursprung. Det administ rativa stödet och samarbetet bör ge de 
behöriga myndigheterna möjlighet att utbyta information, påvisa, undersöka och vidta 
effektiva och proportionella åtgärder för att beivra gränsöverskrida nde överträdelser av 
bestämmelserna om livsmedelskedjan. 
(63) Begäran om administrati vt stöd och alla anmälningar bör följas upp på lämpligt sätt. 
För att underlätta det administrativa stödet och samarbetet bör medlemsstaterna utse 
ett eller flera förbindelseorgan som stöde r och samordnar kommunikationen mellan de 
behöriga myndigheterna i o lika medlemsstater. För a tt göra samarbetet mellan 
medlemsstaterna enklare och mer sa mstämmigt bör kommissionen genom 
genomförandeakter fastställa specifikationerna för teknisk a verktyg och rutiner för 
kommunikation mellan förbindelseorganen oc h ett standardformat för begäran om 
stöd, anmälningar och svar. 
(64) Varje medlemsstat bör vara skyldig att upprätta och regelbundet uppdatera en flerårig 
nationell kontrollplan som omfattar samtliga områden som regleras av unionslagstiftningen om livsmedelskedjan och som innehåller information om hur 
systemen för offentlig kontroll är uppbyggda och organiserade. Varje medlemsstat bör genom en sådan flerårig nationell kontrollpl an säkerställa att den offentliga kontrollen 
i enlighet med bestämmelserna i denna föro rdning genomförs på ett riskbaserat och 
effektivt sätt på hela territoriet och i alla led i livsmedelskedjan. 
(65) För att säkerställa att de fleråriga nationella kontrollplanern a är enhetliga och 
fullständiga bör medlemsstaterna utse en  central myndighet som ansvarar för 
utarbetandet och genomförandet av dem. För att främja ett konsekvent, enhetligt och 
samlat tillvägagångssätt för offentlig kontro ll bör kommissionen ha  befogenhet att anta 
bestämmelser om fleråriga nationella kontrollpl aner i vilka det fastst älls prioriteringar 
för offentlig kontroll, effektiva kontrollru tiner, kriterier för riskklassificering och 
resultatindikatorer för bedömningen av de fleråriga nationella kontrollplanerna. 
(66) Medlemsstaterna bör lämna årliga ra pporter till kommissione n med uppgifter om 
kontrollverksamheten och om hur de fl eråriga nationella kontrollplanerna har 
genomförts. För att underlätta insamlingen oc h översändandet av jämförbara data, den 
efterföljande sammanställningen av dessa data till unionsomfattande statistik och utarbetandet av kommissionens rapporter om genomförandet av offentlig kontroll i 
hela unionen bör kommissionen genom genomförandeakter kunna fastställa 
standardiserade förlagor  för årliga rapporter. 
(67) Kommissionens experter  bör kunna utföra kontroller i medlemsstaterna för att 
kontrollera tillämpningen av unionslagstift ningen, att de nationella kontrollsystemen 
fungerar som de ska och att de behörig a myndigheterna sköter sina uppgifter. 
Kommissionens kontroller bör också syfta til l att undersöka och samla in information 
om verkställighetspraxis eller problem, nödsituationer och ny utveckling i medlemsstaterna. 
(68) Djur och varor från tredjeländer bör uppfy lla samma krav som gäller för djur och varor 
i unionen, eller krav som med hänsyn  till de mål som eftersträvas av 
unionslagstiftningen om livsmedelskedjan kons taterats vara åtminstone likvärdiga. 
Denna princip slås fast i artikel 11 i förordning (EG) nr 178/2002 enligt vilken 
livsmedel och foder som importeras till unione n ska uppfylla relevanta krav i unionens 
livsmedelslagstiftning eller krav som anses vara minst likvärdiga. Särskilda krav för tillämpningen av denna princip fastställs i unionens bestämmelser om skyddsåtgärder 
mot växtskadegörare, enligt vilka det är förbjudet att till unionen föra in vissa 
SV 30   SV skadegörare som inte förekommer (eller enda st förekommer i begr änsad utsträckning) 
i unionen, i unionens bestämmelser om djurhälsokr av enligt vilka det är tillåtet att föra 
in djur och vissa produkter av animalis kt ursprung till unionen endast från de 
tredjeländer som finns uppta gna på en förteckning som upprättats i detta syfte, samt i 
unionens bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av 
animaliskt ursprung avsedda att använda s som livsmedel, som också innehåller 
bestämmelser om upprättande av en fört eckning över tredjeländ er från vilka dessa 
varor kan föras in till unionen. För växtför ökningsmaterial har det införts ett system 
för likvärdighet enligt vilket växtföröknings material får importeras från tredjeländer 
som har godkänts och upptagits i en förteckning. 
(69) För att säkerställa att de  djur och varor som förs in till unionen från tredjeländer 
uppfyller alla kraven i unionslagstiftninge n om livsmedelskedjan eller krav som 
konstaterats vara likvärdiga, utöver de krav i unionens bestämmelser om 
skyddsåtgärder mot växtskadegörare, om dj urhälsokrav och om särskilda hygienregler 
för livsmedel av animaliskt ursprung som fastställts för att säkerställa att de 
fytosanitära och veterinära kraven i unionslagstiftningen om livsmedelskedjan 
uppfylls, bör kommissionen ha rätt  att fastställa villkor för införsel av djur och varor 
till unionen i den utsträckning det är nödvändigt för att säke rställa att dessa djur och 
varor uppfyller alla relevanta krav i unions lagstiftningen om livsmedelskedjan eller 
likvärdiga krav. Dessa villkor bör gälla för djur eller varor eller kategorier av djur eller varor från alla tredjeländer eller från vissa tredjeländer eller regioner i dessa. 
(70) Om det i särskilda fall finns belägg för att vissa djur eller varor so m har sitt ursprung i 
ett tredjeland, en grupp av tredjeländer, eller regioner av dessa, utgör risker för 
människors hälsa, djurs hälsa eller välbefinnande, växters sundhet eller, när det gäller 
GMO och växtskyddsmedel, för miljön, elle r om det finns belägg för att det kan 
förekomma omfattande och allvarlig bristand e efterlevnad av unionslagstiftningen om 
livsmedelskedjan, bör kommissionen kunna vidt a åtgärder för att begränsa sådana 
risker. 
(71) Genomförandet av ändamålsenlig och effe ktiv offentlig kontroll och annan offentlig 
verksamhet, och i slutändan människors, djur s och växters säkerhet , hälsa och sundhet 
samt skyddet av miljön, är beroende av at t kontrollmyndigheterna har tillgång till 
välutbildad personal som har lä mplig kunskap om alla frågor  som är relevanta för den 
korrekta tillämpningen av unions lagstiftningen. Kommissionen bör anordna särskild 
utbildning för att främja ett enhetligt tillv ägagångssätt för offentlig kontroll och annan 
offentlig verksamhet som genomförs av de  behöriga myndigheterna. Sådan utbildning 
bör också ges till personal vid de behörig a myndigheterna i tred jeländer för att öka 
kunskaperna om unionslagstiftningen om  livsmedelskedjan och övriga krav. 
(72) För att främja utbyte av erfarenheter och bästa praxis mellan behöriga myndigheter bör 
kommissionen i samarbete med medlemsstat erna också kunna anordna program för 
utbyte av personal som genomför offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. 
(73) För genomförandet av effektiv offentlig kon troll och annan offentlig verksamhet är det 
viktigt att de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, kommissionen och, i 
förekommande fall, aktörer sn abbt och effektivt kan utbyt a data och information om 
offentlig kontroll eller resultat fr ån offentlig kontroll. Det har genom 
unionslagstiftningen fastställts flera in formationssystem som förvaltas av 
kommissionen och genom vilka det är möjligt att med hjälp av elektroniska och internetbaserade verk tyg hantera och förvalta data och information i hela unionen. 
SV 31   SV Traces-systemet ( Trade Control and Expert System ) är ett sådant system, avsett för 
registrering och spårning av resultat från  offentlig kontroll, som inrättades genom 
kommissionens beslut 2003/ 24/EG av den 30 december 2002 om att utveckla ett 
integrerat veterinärdatasystem21 och som för närvarande a nvänds för förvaltning av 
data och information om djur och produkter av animaliskt ursprung och om offentlig 
kontroll av dessa. Detta system bör byggas ut så att det kan användas för alla varor för 
vilka det i unionslagstiftningen om livsmedel skedjan fastställs särskilda krav eller 
närmare bestämmelser för offentlig kontroll . Det finns även särskilda elektroniska 
system för snabbt utbyte av informati on mellan medlemsstater och med kommissionen 
om risker som kan uppstå i livsmedelskedjan eller för djurs hälsa och växters sundhet. Genom artikel 50 i förordning (EG) nr 178/ 2002 inrättades RASFF, genom artikel 20 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, plea se insert number, date, 
title and, in a footnote, the OJ refere nce for the Regulation on animal health ] ett 
system för anmälan och rapportering av åtgä rder avseende förtecknade sjukdomar och 
genom artikel 97 i föro rdning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please 
insert number, date, title and, in a footnot e, the OJ reference for the Regulation on 
protective measures against pests of plants ] ett system för anmälan och rapportering 
av förekomst av skadegörare och anmälan av bristande efterlevnad. Alla sådana 
system bör ha en enhetlig funktion så att synergieffekterna mellan de olika systemen 
kan tas tillvara, överlappningar undvikas, driften förenklas och de kan göras 
effektivare. 
(74) För en effektivare förvaltning av de n offentliga kontrollen bör kommissionen inrätta 
ett elektroniskt informa tionssystem som integrerar , och vid behov uppgraderar, 
information från alla relevanta befintlig a informationssystem, medger användning av 
moderna kommunikations- och certifierings verktyg och möjliggör optimal användning 
av data och information om offentlig kont roll. För att undvika onödiga överlappningar 
av informationskraven bör man vid utformni ngen av ett sådant elektroniskt system 
beakta behovet av att i förekommande fall säkerställa att systemet är kompatibelt med andra informationssystem som handhas av  myndigheter och genom vilka relevanta 
data utbyts eller tillhandahå lls. Dessutom bör användning av  elektroniska signaturer i 
den mening som avses i Europaparlamentets  och rådets direktiv 1999/93/EG av den 
13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer
22 medges i 
linje med den digitala agendan för Europa. 
(75) De behöriga myndigheterna bör undersöka de fall där det finns misstanke om bristande 
efterlevnad av unionslagstiftningen om  livsmedelskedjan och, om bristande 
efterlevnad konstateras, fastst älla orsaken till den och de ss omfattning samt aktörernas 
ansvar. De bör även vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de berörda aktörerna 
åtgärdar bristerna och ser till att detta inte upprepas. 
(76) En grundläggande förutsättning för att målen i unionslagstiftningen om 
livsmedelskedjan ska kunna uppnås är att efterlevnaden av den kontrolleras genom 
offentlig kontroll. Brister i en medlemsstats kontrollsystem kan i vissa fall göra det avsevärt svårare att uppnå dessa mål och leda till att det, oberoende av aktörernas eller 
andra parters medverkan eller ansvar, uppkom mer risker för människors hälsa, djurs 
hälsa och välbefinnande, växters sundhet och, när det gäller GMO och växtskyddsmedel, för miljön, eller till allvar lig och omfattande bristande efterlevnad 
av bestämmelserna om livsmedelskedjan. Kommissionen bör därför kunna reagera på 
                                                
 
21 EGT L 8, 14.1.2003, s. 44. 
22 EGT L 13, 19.1.2000, s. 12. 
SV 32   SV allvarliga brister i en medlemsstats kontroll system genom att vidta åtgärder för att 
begränsa eller undanröja dessa risker i liv smedelskedjan i avvaktan på de nödvändiga 
åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta för att åt gärda bristerna i 
kontrollsystemet. 
(77) Överträdelser av bestämmelserna bör i hela unionen bli föremål för effektiva, 
avskräckande och proportionella sanktioner på nationell nivå. För att de ekonomiska 
påföljderna vid avsiktliga överträdelser sk a vara tillräckligt avskräckande bör de 
fastställas till en nivå där de ekonomiska fördelar som eftersträvades vid överträdelsen 
sannolikt uppvägs. Medlemsstaterna  bör också ålägga de aktö rer som inte samarbetar i 
samband med offentlig kontroll lämpliga st raffrättsliga och/eller administrativa 
påföljder. 
(78) Denna förordning omfattar områden som redan täcks av vissa rättsakter som för 
närvarande är i kraft. För att undvika överlap pning och fastställa en enhetlig rättslig 
ram bör följande rättsakter upphävas och ersättas med bestämmelserna i den här 
förordningen: rådets direktiv 89/608/ EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig 
hjälp mellan medlemsstaternas myndighe ter och samarbete mellan dessa och 
kommissionen för att säkerställa en kor rekt tillämpning av lagstiftningen om 
veterinära frågor och avelsfrågor23, rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 
1989 om veterinära kontroller vid handeln i nom gemenskapen i syfte att fullborda den 
inre marknaden24, rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och 
avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom 
gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden25, rådets direktiv 
91/496/EEG, rådets beslut 92/438/EEG av  den 13 juli 1992 om datorisering av 
veterinära förfaranden vid import (Shift-p rojektet), om ändring av direktiven 
90/675/EEG, 91/496/EEG, 91/628/EEG och besl ut 90/424/EEG och om upphävande 
av beslut 88/192/EEG26, rådets direktiv 96/23/EG, råde ts direktiv 96/93/EG av den 
17 december 1996 om certifiering av djur och animaliska produkter27, rådets direktiv 
97/78/EG, förordning (EG) nr 882/2004 samt  Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 apri l 2004 om fastställande av särskilda 
bestämmelser för genomförandet av offen tlig kontroll av produkter av animaliskt 
ursprung avsedda att användas som livsmedel28. 
(79) För enhetlighetens sk ull bör ändringar också gör as i följande rättsakter:  
Europaparlamentets och rådets förordni ng (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om 
fastställande av bestämmelser för förebyggand e, kontroll och utrotning av vissa typer 
av transmissibel spongiform encefalopati29, rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 
22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven  64/432/EEG och 93/119/EG och förordning 
(EG) nr 1255/97
30, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av 
den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegeta biliskt och animaliskt urspr ung och om ändring av rådets 
                                                
 
23 EGT L 351, 21.12.1989, s. 34. 
24 EGT L 395, 30.12.1989, s. 13. 
25 EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. 
26 EGT L 243, 25.8.1992, s. 27. 
27 EGT L 13, 16.1.1997, s. 28. 
28 EUT L 139, 30.4.2004, s. 206. 
29 EGT L 147, 31.5.2001, s. 1. 
30 EUT L 3, 5.1.2005, s. 1. 
SV 33   SV direktiv 91/414/EEG31, rådets förordning (EG) nr  834/2007 av den 28 juni 2007 om 
ekologisk produktion och märkning av ekol ogiska produkter och om upphävande av 
förordning (EEG) nr 2092/9132, förordning (EG) nr 1069/2009, rådets förordning (EG) 
nr 1099/2009 av den 24 september 2009 om  skydd av djur vid tidpunkten för 
avlivning33, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 
21 oktober 2009 om utsläppande av växt skyddsmedel på marknaden och om 
upphävande av rådets direk tiv 79/117/EEG och 91/414/EEG34, Europaparlamentets 
och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbr uksprodukter och livsmedel
35, rådets direktiv 98/58/EG av 
den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur36, rådets direktiv 
1999/74/EG av den 19 juli 1999 om att fast ställa miniminormer för skyddet av 
värphöns37, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 
22 september 2003 om genetiskt m odifierade livsmedel och foder38, 
Europaparlamentets och rådets förordni ng (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 
2003 om fodertillsatser39, rådets direktiv 2007/43/ EG av den 28 juni 2007 om 
fastställande av minimiregler  för skydd av slaktkycklingar40, rådets direktiv 
2008/119/EG av den 18 december 2008 om fastställande av lägsta djurskyddskrav för kalvar
41, rådets direktiv 2008/120/EG av den 18 december 2008 om fastställande av 
lägsta djurskyddskrav vid svinhållning42 samt  Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder för att uppnå en  hållbar användning av bekämpningsmedel43. 
(80) I förordning (EU) nr [.…]/2013 [Office of  Publications, please insert number, date, 
title and, in a footnote, the OJ reference for the Regulation layi ng down provisions for 
the management of expenditure relating to the food chain, animal health and animal 
welfare, and relating to plant health and plant reproductive material] fastställs en ram 
för unionens finansiering av aktiviteter och åtgärder på dessa områden i den 
jordbruksbaserade livsmedelskedjan i en lighet med den fleråriga budgetramen för 
2014–2020. Vissa av dessa syftar till att förbättra genomförandet av offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i hela uni onen. Förordning (EU) nr [.…]/2013 [Office 
of Publications, please insert number of th e Regulation laying down provisions for the 
management of expenditure relating to th e food chain, animal health and animal 
welfare, and relating to plant health and pl ant reproductive material] bör ändras för att 
ta hänsyn till de ändringar som införs i förordning (EG) nr 882/2004 genom den här 
förordningen. 
(81) Kommissionen bör delegera s befogenheten att an ta akter i enlighet med artikel 290 i 
fördraget om Europeiska unionens  funktionssätt med avseende på  ändringar av 
hänvisningarna till europeiska standarder och bilagorna II och III till denna förordning 
                                                
 
31 EUT L 70, 16.3.2005, s.1. 
32 EUT L 189, 20.7.2007, s. 1. 
33 EUT L 303, 18.11.2009, s. 1. 
34 EUT L 309, 24.11.2009, s. 1. 
35 EUT L 343, 14.12.2012, s. 1. 
36 EGT L 221, 8.8.1998, s. 23. 
37 EGT L 203, 3.8.1999, s. 53. 
38 EUT L 268, 18.10.2003, s. 1. 
39 EUT L 268, 18.10.2003, s. 29. 
40 EUT L 182, 12.7.2007, s. 19. 
41 EUT L 10, 15.1.2009, s. 7. 
42 EUT L 47, 18.2.2009, s. 5. 
43 EUT L 309, 24.11.2009, s. 71. 
SV 34   SV för att ta hänsyn till den rättsliga, tekn iska och vetenskapliga utvecklingen, och 
komplettering av denna förordning med särs kilda bestämmelser om offentlig kontroll 
och annan offentlig verksamhet på de områden som förordningen omfattar, däribland bestämmelser om  personalens kvalifikationer och utbildning , om ytterligare 
ansvarsområden och uppgifter för de behörig a myndigheterna, om de fall då det inte 
krävs någon ackreditering för laboratorier,  om vissa undantag från offentlig kontroll 
vid gränsen, om de kriterier som ska anvä ndas för att fastställa frekvensen för 
identitetskontroller och fysiska kontroller,  om fastställande av villkor som vissa djur 
eller varor som förs in till unione n från tredjeländer ska uppfylla,  om ytterligare krav 
och uppgifter för Europeiska unionens re ferenslaboratorier och referenscentrum,  om 
ytterligare krav för nationella referenslaboratorier, om kriterier för riskklassificering och för resultatindikatorer för de fleråriga nationella kontrollplanerna, samt om de beredskapsplaner för livsmedel och foder som avses i artikel 55.1 i förordning (EG) 
nr 178/2002. Det är av särsk ild betydelse att kommissione n genomför lämpliga samråd 
under sitt förberedande arbete, inklusive på  expertnivå. När kommissionen förbereder 
och utarbetar delegerade ak ter bör den se till att re levanta handlin gar översänds 
samtidigt till Europaparlamentet och rådet oc h att detta sker så snabbt som möjligt och 
på lämpligt sätt. 
(82) Kommissionen bör tilldelas genomförandebefogenheter för att säkerställa enhetliga 
villkor för tillämpningen av denna förordning med avseende på  utseendet av 
Europeiska unionens referenslaboratorier oc h av Europeiska unionens referenscentrum 
för växtförökningsmaterial och för djur skydd, på antagandet av programmet för 
kommissionens kontroller i medlemsstaterna  och på genomförandet av ökad offentlig 
kontroll vid överträdelser av de bestämmelser om livsmedelskedjan  i vilka det krävs 
samordnat stöd och uppföljning från kommissionens sida. 
(83) Kommissionen bör tilldelas genomförandebefogenheter för att säkerställa enhetliga 
villkor för tillämpningen av denna förordning,  däribland närmare bestämmelser om 
revision,  formatet på intyg och andra dokument,  inrättande av elektroniska systemen 
för informationshantering, samarbetet me llan aktörer och behöriga myndigheter och 
mellan behöriga myndigheter, tullmyndigheter och andra myndigheter, metoderna för 
provtagning och laboratoriean alyser, -testning och -diagnos  samt deras validering och 
tolkning, spårbarhet,  förteckning av produkter eller varo r som är föremål för kontroller 
och av länder eller regioner som får expor tera vissa djur och varor till unionen,  
förhandsanmälan av sändningar,  informationsutbyte , gränskontrollstatio ner, isolering 
och karantän, godkännande av kontroller som utförs av tredjeländer före export, 
åtgärder för att begränsa risker  eller för att se till att  omfattande och allvarlig bristande 
efterlevnad  i samband med vissa djur eller varor  
med ursprung i ett tredjeland eller en 
region i detta upphör,  erkännanden av tredje lände r eller regioner som erbjuder 
garantier som är likvärdiga med dem so m tillämpas inom unionen och upphävande av 
dessa,  utbildningsinsatser  och program för utbyte av pers onal mellan medlemsstaterna . 
Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets 
förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februa ri 2011 om fastställande av allmänna 
regler och principer för medlemsstaternas kon troll av kommissionens utövande av sina 
genomförandebefogenheter44. 
(84) Eftersom målet för de nna förordning, nämligen att  säkerställa ett enhetligt 
tillvägagångssätt för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som genomförs 
                                                 
44 EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. 
SV 35   SV för att säkerställa att unionens bestämmels er om livsmedelskedjan tillämpas, inte i 
tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlem sstaterna och det därf ör, på grund av sin  
verkan , sin komplexitet, sin gr änsöverskridande och in ternationella karaktär , bättre 
kan uppnås på unionsnivå, kan unione n vidta åtgärder i enlighet med 
subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i förd raget om Europeiska unionen. I enlighet med 
proportionalitetsprincipen i samm a artikel går denna förordni ng inte utöver vad som är 
nödvändigt för att uppnå detta mål. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
SV 36   SV Avdelning I 
Syfte, tillämpningsområde och definitioner 
Artikel 1 
Syfte och tillämpningsområde 
1. Den här förordningen inne håller bestämmelser om 
a) offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som genomförs av 
medlemsstaternas behöriga myndigheter, 
b) finansieringen av offentlig kontroll, c) administrativt stöd och samarbete mella n medlemsstater för korrekt tillämpning 
av de bestämmelser som avses i punkt 2, 
d) kommissionens kontroller i medl emsstaterna och i tredjeländer, 
e) antagande av villkor som de djur och varor som förs in till unionen från ett 
tredjeland ska uppfylla,  
f) inrättande av ett elektroniskt informa tionssystem för förvaltning av information 
och data avseende offentlig kontroll. 
2. Denna förordning ska tillämpas på o ffentlig kontroll som genomförs för att 
kontrollera efterlevnaden av följande bestämme lser, oavsett om de har fastställts på 
unionsnivå eller av medlemsstaterna för a tt tillämpa unionslagstiftningen på dessa 
områden: 
a) Bestämmelser om livsmedel och livsm edelssäkerhet, i alla  led i produktions-, 
bearbetnings- och distributionskedja n, inklusive bestämmelser för att 
säkerställa god handelssed, konsumentskydd och konsumentinformation, samt bestämmelser om tillverkning och användni ng av material och föremål avsedda 
att komma i kontakt med livsmedel. 
b) Bestämmelser om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i 
miljön och innesluten användning av dessa organismer. 
c) Bestämmelser om foder och foders äkerhet, i alla led i produktions-, 
bearbetnings- och distributionskedjan, sa mt om användning av foder, inklusive 
bestämmelser för att säkerställa god handelssed, konsumentskydd och 
konsumentinformation. 
d) Bestämmelser om djurhälsokrav. e) Bestämmelser som syftar till att förebygga och minimera de risker som 
animaliska biprodukter och framställd a produkter utgör för människors och 
djurs hälsa. 
f) Bestämmelser om djurskyddskrav. g) Bestämmelser om skyddsåtgärder mot växtskadegörare. h) Bestämmelser om produktion av växtför ökningsmaterial i syfte att släppa ut det 
på marknaden och om utsläppande av detta material på marknaden. 
SV 37   SV i) Bestämmelser om krav för utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och 
växtskyddsmedlens användning samt för hållbar användning av bekämpningsmedel. 
j) Bestämmelser om ekologisk pr oduktion och märkning av ekologiska 
produkter. 
k) Bestämmelser om användni ng och märkning av skyddade 
ursprungsbeteckningar, skyddade geograf iska beteckningar och garanterade 
traditionella specialiteter. 
3. Denna förordning ska även tillämpas på offentlig kontroll som genomförs för att 
kontrollera efterlevnaden av krav som fast ställs i de bestämmelser som avses i 
punkt 2 och som är tillämpliga på djur och varor 
a) som förs in till unionen från tredjeländer,  b) som ska exporteras till tredjeland. 
4. Denna förordning ska inte tillämpas på  offentlig kontroll för att kontrollera 
efterlevnaden av  
a) bestämmelserna i rådets  förordning (EG) nr 1234/2007, 
b) bestämmelserna i Europaparlamentet och rådets direktiv 2010/63/EU av den 
22 september 2010 om skydd av djur som används för vetenskapliga 
ändamål
45. 
5. Artiklarna 3, 4, 5, 7, 11.2, 11.3, 14, 30–33, 36–41, 76, avdelningarna III och IV samt 
artiklarna 129 och 136 i denna förordning  ska även tillämpas på annan offentlig 
verksamhet som de behöriga myndighete rna genomför i enlighet med denna 
förordning eller med de bestämmelser  som avses i punkt 2 i denna artikel. 
Artikel 2 
Definitioner 
I denna förordning gäller följande definitioner: 
1. offentlig  kontroll : varje form av kontroll som de behöriga myndigheterna genomför i 
syfte att kontrollera efterlevnaden av 
a) denna förordning, b) de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
2. annan offentlig verksamhet : all annan verksamhet än offentlig kontroll som de 
behöriga myndigheterna genomför i enlighet med 
a) denna förordning, b) de bestämmelser som avses i artik el 1.2 för att säkerställa att dessa 
bestämmelser tillämpas. 
3. livsmedelslagstiftning : livsmedelslagstiftning enlig t definitionen i artikel 3.1 i 
förordning (EG) nr 178/2002. 
4. foderlagstiftning : lagar och andra författninga r om foder i allmänhet och 
fodersäkerhet i synnerhet, både på unionsnivå  och på nationell nivå ; inbegripet alla 
                                                
 
45 EUT L 276, 20.10.2010, s. 33. 
SV 38   SV led i produktions-, bearbe tnings- och distributionskedjan för foder samt 
användningen av foder. 
5. behöriga myndigheter: 
a) de centrala myndigheter i en medlemsst at som ansvarar för organisationen av 
offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i enlighet med denna förordning och de bestämmelser som avses i artikel 1.2, 
b) varje annan myndighet som tilldelats detta ansvar, c) i förekommande fall motsvarand e myndigheter i e tt tredjeland. 
6. djur: djur enligt definitionen i artike l 4.1.1 i förordning (EU)  nr XXX/XXXX [Office 
of Publications, please insert number of the Regulation on animal health]. 
7. varor : alla varor som omfattas av en eller flera av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2, utom djur. 
8. livsmedel : livsmedel enligt definitionen i ar tikel 2 i förordning (EG) nr 178/2002. 
9. foder : foder enligt definiti onen i artikel 3.4 i föro rdning (EG) nr 178/2002. 
10. animaliska biprodukter : animaliska biprodukter enligt  definitionen i artikel 3.1 i 
förordning (EG) nr 1069/2009. 
11. framställda produkter : framställda produkter enligt definitionen i artikel 3.2 i 
förordning (EG) nr 1069/2009. 
12. skadegörare: skadegörare såsom de de finieras i artikel 1.1 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publi cations, please insert number of the Regulation on 
protective measures against pests of plants]. 
13. växter: växter enligt definitionen i arti kel 2.1 i förordning (EU) nr XXX/XXXX 
[Office of Publications, pl ease insert number of the Regulation on protective 
measures against pests of plants]. 
14. växtförökningsmaterial: växtförökningsmate rial enligt definitionen i artikel 3.2 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, pl ease insert number, date, 
title and, in a foot note, the OJ reference for th e Regulation on the production and 
making available on the market of  plant reproductive material]. 
15. växtskyddsmedel : växtskyddsmedel som avses i artikel 2.1 i förordning (EG) 
nr 1107/2009. 
16. främmande art : en art, underart el ler lägre taxonomisk enhet som introducerats 
utanför sin historiska eller nutida naturliga utbredning; definitionen inkluderar alla delar, gameter, frön, ägg eller propaguler av dessa arter, och även alla hybrider, 
sorter eller raser, som kan överl eva och ge upphov till nya individer . 
17. produkter av animaliskt ursprung : produkter av animaliskt ursprung enligt 
definitionen i punkt 8.1 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fast ställande av särski lda hygienregler för 
livsmedel av animaliskt ursprung
46. 
                                                 
46 EUT L 139, 30.4.2004, s. 55.  
SV 39   SV 18. avelsmaterial: avelsmaterial enligt defi nitionen i artikel 4.1.25 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publi cations, please insert number of the Regulation on 
animal health]. 
19. växtprodukter: växtprodukter enligt defi nitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publi cations, please insert number of the Regulation on 
protective measures against pests of plants]. 
20. andra föremål: andra föremål enligt defi nitionen i artikel 2.4 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publi cations, please insert number of the Regulation on 
protective measures against pests of plants]. 
21. riskbedömning : riskbedömning enligt definitionen i artikel 3.11 i förordning (EG) 
nr 178/2002. 
22. intygsgivare: 
a) tjänsteman vid de behöriga myndighe terna som är behörig att underteckna 
officiella intyg som utfärdas av myndigheterna, 
b) varje annan person som enligt de be stämmelser som avses i artikel 1.2 är 
behörig att underteckna officiella in tyg som utfärdas av de behöriga 
myndigheterna. 
23. officiellt intyg : alla pappersdokument eller elek troniska dokument som undertecknats 
av intygsgivaren och där det försäkras att ett eller flera av de krav  som fastställs i de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 uppfylls. 
24. bristande efterlevnad : bristande efterlevnad av 
a) denna förordning,  b) de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
25. officiell attestering : varje etikett, märke eller annan form av attestering som utfärdats 
av aktörerna under den behöriga m yndighetens tillsyn (genom särskild  offentlig 
kontroll) eller av de behöriga myndigheterna själva, och där det försäkras att ett eller 
flera av de krav som fastställs i de be stämmelser som avses i artikel 1.2 uppfylls. 
26. aktör : varje fysisk eller juridisk person som ha r en eller flera av de skyldigheter som 
fastställs i de bestämmelser som avses i artikel 1.2, utom de behöriga myndigheter 
och andra organ som ansvarar för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. 
27. sändning : ett antal djur eller en mängd varor av samma typ, kategori eller varuslag, 
som omfattas av samma officiella intyg, offi ciella attestering eller dokument av varje 
annat slag, som transporteras med samm a transportmedel och som har samma 
ursprung; sändningen kan bestå av  en eller flera partier. 
28. inspektion : en form av offentlig kontroll som omfattar undersökning av 
a) djur eller varor, b) den verksamhet som står under aktö rernas kontroll oc h som omfattas av 
tillämpningsområdet för de bestämmels er som avses i artikel 1.2, samt 
utrustning, transportmedel, ämnen och ma terial som används för att bedriva 
denna verksamhet, 
c) platser där aktörerna bedriver sin verksamhet.
 
SV 40   SV 29. gränskontrollstation : en plats, samt de lokaler so m hör till den, som en medlemsstat 
utsett för genomförande av den o ffentliga kontrollen enligt artikel 45.1. 
30. revision : en systematisk och oberoende unders ökning för att avgöra om verksamhet 
och resultat från denna överensstämmer me d planerade förfaranden och om sådana 
förfaranden har genomförts på ett effektiv t sätt och är lämpliga för att nå målen. 
31. klassning : en klassificering av aktörer på grundval av en bedömning av deras 
överensstämmelse med klassningskriterier.   
32. officiell  veterinär : av den behöriga myndigheten utnämnd veterinär som har lämpliga 
kvalifikationer för att genomföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i 
enlighet med 
a) denna förordning, b) de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
33. fara: varje agens eller tillstånd som skulle kunna ha en negativ effekt på människors 
hälsa, djurs hälsa eller välbefinna nde, växters sundhet eller på miljön. 
34. specificerat riskmaterial : vävnader enligt definitionen i artikel 3.1 g i förordning 
(EG) nr 999/2001. 
35. lång transport : befordran enligt definitionen i artikel 2 m i förordning (EG) 
nr 1/2005. 
36. utförselställe : gränskontrollstation eller varje a nnan plats som en medlemsstat har 
anvisat och där djur som omfattas av fö rordning (EG) nr 1/2005 lämnar unionens 
tullområde.  
37. utrustning för spridning av bekämpningsmedel : varje apparat enligt definitionen i 
artikel 3.4 i direktiv 2009/128/EG. 
38. organ med delegerade uppgifter : en tredje part till vilk en de behöriga myndigheterna 
har delegerat specifika uppgifter so m ingår i den offentliga kontrollen. 
39. kontrollmyndighet för ekologiska produkter : en medlemsstats offentliga 
administrativa organisation som de behör iga myndigheterna helt eller delvis har 
tilldelat sin behörighet vad avser tillämpningen av föror dning (EG) nr 834/2007, eller 
i förekommande fall motsvarande myndighet i ett tredjeland eller motsvarande myndighet som bedriver verk samhet i ett tredjeland.   
40. rutiner för verifiering av kontrollverksamheten : de förfaranden som införts och 
åtgärder som vidtagits av de behöriga myndigheterna för att se till att den offentliga kontrollen och annan offentlig verksa mhet är enhetlig och effektiv. 
41. screening : en form av offentlig kontroll som innebär att det genomförs en planerad 
följd av observationer eller mätningar för att få en överblick över hur denna 
förordning och de bestämmelser so m avses i artikel 1.2 efterlevs. 
42. riktad screening : en form av offentlig kontroll so m omfattar observation av en eller 
flera aktörer eller deras verksamhet. 
43. kontrollsystem : ett system som omfattar de behöri ga myndigheterna och de resurser, 
strukturer, förfaranden och ru tiner som införts i medlemsstaterna för att säkerställa 
att offentlig kontroll genomförs i en lighet med denna förordning och med 
bestämmelserna i artiklarna 15–24. 
SV 41   SV 44. likvärdighet eller likvärdig: 
a) olika systems eller åtgärders förmåga att uppnå samma mål, b) olika system eller åtgärder som kan uppnå samma mål. 
45. införsel till unionen : varje handling varigenom djur oc h varor förs in till ett av de 
territorier som förtecknas i bilaga I. 
46. dokumentkontroll : undersökning av de officiella int yg, officiella attesteringar och 
andra dokument, inbegripet handelsdokument,  som ska åtfölja sändningen enligt de 
bestämmelser som avses i artiklarna 1.2 och 54.1, eller enligt genomförandeakter 
som antas i enlighet med artiklarna 75.3, 125.4, 127.1 och 128.1. 
47. identitetskontroll : okulärbesiktning för att kontrollera  att innehållet i och märkningen 
av en sändning, inklusive märkena på djur, förseglingar och transportmedel, överensstämmer med den information som lämn as i de officiella  intyg, officiella 
attesteringar och andra d okument som åtföljer denna. 
48. fysisk kontroll : kontroll av djur elle r varor och, i förekomman de fall, av förpackning, 
transportmedel, märkning och temperatur , provtagning för analys, testning eller 
diagnostik samt varje annan kontroll som kräv s för att kontrollera efterlevnaden av 
de bestämmelser so m avses i artikel 1.2. 
49. omlastning : förflyttning av varor som är föremål för den offentliga kontroll som 
avses i artikel 45.1 och som an länder sjö- eller luftvägen från ett tredjeland med ett 
fartyg eller ett luftfartyg oc h under tullövervakning transpor teras till ett annat fartyg 
eller luftfartyg i samma hamn eller på sa mma flygplats som förberedelse inför den 
fortsatta resan. 
50. transitering : förflyttning från ett tredjeland  till ett anna t tredjeland under 
tullövervakning genom ett av de territorier so m förtecknas i bilaga I,  eller från ett av 
de territorier som förtecknas i bilaga I ti ll ett annat territor ium som förtecknas i 
bilaga I genom ett tredjelands territorium. 
51. tullmyndigheternas övervakning : åtgärd enligt definitione n i artikel 4.13 i förordning 
(EEG) nr 2913/92
47. 
52. tullmyndigheternas kontroll : tullkontroller enligt definitionen i artikel 4.14 i 
förordning (EEG) nr 2913/92. 
53. omhändertagande : det förfarande enligt vilk et de behöriga myndigheterna 
säkerställer att djur och varor som är föremå l för offentlig kontroll inte förflyttas eller 
manipuleras i avvaktan på beslut om dera s destination, inklusive aktörernas lagring 
under de behöriga myndigheternas kontroll. 
54. extra offentlig kontroll : kontroll som ursprungligen inte var planerad och som 
beslutades med anledning av resultaten av  tidigare offentlig kontroll eller annan 
offentlig verksamhet. 
55. officiellt intygande:  det förfarande enligt vilket de  behöriga myndigheterna försäkrar 
att ett eller flera av de krav  som fastställs i de bestämmelser som avses i artikel 1.2 
uppfylls. 
56. kontrollplan : en av de behöriga m yndigheterna fastställd be skrivning av hur det 
offentliga kontrollsystemet är uppbyggt och or ganiserat samt hur det fungerar och en 
                                                 
47 EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. 
SV 42   SV detaljerad plan för den offentliga kontroll  som under en tidsperiod ska genomföras på 
alla de områden som avses i artikel 1.2. 
57. färdjournal : det dokument som fastställs i punkt erna 1–5 i bilaga II till rådets 
förordning (EG) nr 1/2005. 
Avdelning II 
Offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i 
medlemsstaterna 
Kapitel I 
Behöriga myndigheter 
Artikel 3 
Utseende av behöriga myndigheter  
1. För vart och ett av de områden som om fattas av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2 ska medlemsstaterna utse den eller de behöriga myndigheter som tilldelas ansvaret för att genomföra offentlig kont roll och annan offentlig verksamhet. 
2. Om  en medlemsstat tilldelar ansvaret för att genomföra offentlig kontroll och annan 
offentlig verksamhet på ett och samma område till mer än en behörig myndighet på nationell, regional elle r lokal nivå, eller om de be höriga myndigheter som utsetts i 
enlighet med punkt 1 genom utseendet får befogenhet att överföra särskilda ansvarsområden avseende offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till andra offentliga myndigheter, ska medlemsstaten 
a) införa förfaranden för att säkerställ a ändamålsenlig och effektiv samordning 
mellan alla berörda myndigheter och enhetlig och effektiv offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet på hela sitt territorium, 
b) utse en central myndighet med ansv ar för att samordna samarbetet och 
kontakterna med kommissionen och övriga medlemsstater avseende offentlig 
kontroll och annan offentlig verksamh et som genomförs på detta område. 
3. Behöriga myndigheter som är ansvariga för att kontrollera att de  bestämmelser som 
avses i artikel 1.2 j följs får tilldela specifika uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen  till en eller fler a kontrollmyndigheter för ekolog iska produkter. I sådana 
fall ska de ge ett kodnummer till var och en av dem.  
4. Medlemsstaterna ska underrätta kommi ssionen och övriga medlemsstater om 
kontaktuppgifterna, och even tuella ändringar, för  
a) de behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med punkt 1, 
b) de centrala myndigheter som ut setts i enlighet med punkt 2 b, 
c) de kontrollmyndigheter för ekol ogiska produkter som avses i punkt 3, 
d) de organ  med delegerade uppgifter som avses i artikel 25.1. 
De uppgifter som avses i första stycket ska också tillhandahållas allmänheten.  
5. Medlemsstaterna får tilldela de behöriga  myndigheter som avses i punkt 1 ansvaret 
för att utföra kontroller för att kontrollera efterlevnaden eller ti llämpningen av andra 
SV 43   SV bestämmelser än de som avses i artikel 1.2, inklusive bestämmelser om särskilda 
risker som kan uppstå till följd av före komsten av främmande arter i unionen. 
6. Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa hur de uppgifter som avses i 
punkt 4 ska tillhandahållas allmänheten. Dessa genomförandeakter ska antas i 
enlighet med det granskningsförfar ande som avses i artikel 141.2. 
Artikel 4 
De behöriga myndigheternas allmänna skyldigheter  
1. De behöriga myndigheterna ska 
a) ha infört rutiner och förfaranden för att säkerställa att offentlig kontroll och 
annan offentlig verksamhet är effektiv och ändamålsenlig, 
b) ha infört förfaranden för att säkerställ a att offentlig kontroll och annan offentlig 
verksamhet är opartisk, av hög kvalite t och enhetlig på alla nivåer, 
c) ha infört förfaranden för att säke rställa att det inte  föreligger någon 
intressekonflikt för den personal som geno mför offentlig kontroll och annan 
offentlig verksamhet, 
d) ha, eller ha tillgång till, lämplig labo ratoriekapacitet för analys, testning och 
diagnos, 
e) ha, eller ha tillgång till tillräckligt stor, för ändamålet väl kvalificerad och 
erfaren personal, så att offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet kan 
genomföras på ett ändamålsenligt och effektivt sätt, 
f) ha lämpliga och väl underhållna utry mmen och utrustning, så att personalen 
kan genomföra offentlig kontroll och a nnan offentlig verksamhet på ett 
ändamålsenligt och effektivt sätt, 
g) ha de juridiska befogenheterna för att genomföra offentlig kontroll och annan 
offentlig verksamhet och vidta de åtgärder som fastställs i denna förordning och i de bestämmelser som avses i artikel 1.2, 
h) ha infört rättsliga förfaranden för att säkerställa att personalen har tillträde till 
aktörernas lokaler och tillgång till dera s dokumention, så att de kan utföra sina 
uppgifter på ett korrekt sätt, 
i) ha infört beredskapsplaner och vara  beredda att använd a sådana planer i 
nödsituationer, i förekommande fall i enli ghet med de bestämmelser som avses 
i artikel 1.2. 
2. Personal som genomför offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska 
a) få ändamålsenlig utbildning för sitt ko mpetensområde så att de kan utföra sina 
uppgifter och genomföra offentlig kontroll  och annan offentlig verksamhet på 
ett enhetligt sätt, 
b) hålla sig uppdaterade på sina respektive kompetensområden och vid behov få 
regelbunden vidareutbildning, 
c) få utbildning på de områden som a nges i kapitel I i bilaga II och om de 
behöriga myndigheternas skyldighete r till följd av denna förordning. 
SV 44   SV De behöriga myndigheterna ska utarbeta och anordna utbildningsprogram för att 
säkerställa att den personal som genomför offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet får den utbildning som avses i leden a, b och c. 
3. För att säkerställa att den personal vi d de behöriga myndigheterna som avses i 
punkt 1 e och i punkt 2 har nödvändiga kvalifi kationer, färdigheter och kunskaper, 
ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 139 med avseende på bestämmelser om de särskild a kvalifikations- och utbildningskraven för 
sådan personal, med beaktande av den vetenskapliga och tekniska kunskap som 
krävs för att genomföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet på vart och ett av de områden som avses i artikel 1.2.  
4. När det inom en behörig myndighet finns  mer än en enhet med behörighet att 
genomföra offentlig kontroll och annan o ffentlig verksamhet ska effektiv och 
ändamålsenlig samordning och effektivt och ändamålsenligt samarbete mellan dessa olika enheter säkerställas. 
Artikel 5 
Revision av behöriga myndigheter 
1. De behöriga myndigheterna ska genomföra interna revisioner eller låta utföra 
revisioner och ska med beaktande av resu ltaten vidta lämpliga åtgärder för att 
säkerställa att de följer denna förordning.  
Dessa revisioner ska a) vara föremål för oberoende granskning, b) genomföras på ett öppet sätt. 
2. De behöriga myndigheterna ska på begära n tillhandahålla komm issionen resultaten 
från de revisioner som avses i punkt 1. 
3. Kommissionen får genom genomförandeak ter fastställa bestämmelser för 
genomförandet av de revisioner som före skrivs i punkt 1. Dessa genomförandeakter 
ska antas i enlighet med det gransknings förfarande som avses i artikel 141.2. 
Artikel 6 
De behöriga myndigheternas  beslut angående fysiska och juridiska personer 
Fysiska eller juridiska personer avseende vilka de behöriga myndigheterna fattar beslut i 
enlighet med artiklarna 53, 64.3, 64.5, 65, 134.2, 135.1 och 135.2 ska ha rätt att överklaga 
dessa beslut i enlighet me d nationell lagstiftning. 
Artikel 7 
Tystnadsplikt för personalen på de behöriga myndigheterna 
1. De behöriga myndigheterna ska kräva att personalen inte lämnar ut information som 
den fått del av vid utförandet av sina uppgi fter i samband med offentlig kontroll och 
annan offentlig verksamhet och som är av den arten att den omfattas av tystnadsplikt i enlighet med punkt 2. 
2. Om inte tvingande hänsyn till allmänintre sset motiverar att information lämnas ut, 
ska uppgifter omfattas av tystnadsplikt enligt punkt 1 om deras utlämnande skulle undergräva 
SV 45   SV a) syftet med inspektioner, undersökningar eller revisioner, 
b) skyddet för en fysisk eller juridisk persons affärsintressen, c) skyddet för rättsliga förfara nden och juridisk rådgivning. 
3. Det som sägs i punkterna 1 och 2 ska inte  hindra de behöriga myndigheterna från att 
offentliggöra resultatet från offentlig kontroll av enskilda aktörer eller på annat sätt 
tillhandahålla allmänheten informationen, unde r förutsättning att följande villkor är 
uppfyllda: 
a) Den berörda aktören har beretts tillfä lle att yttra sig om den information som 
den behöriga myndigheten har för avsikt att offentliggöra eller på annat sätt 
tillhandahålla allmänheten innan de n offentliggörs eller lämnas ut. 
b) Den information som offentliggörs eller på annat sätt tillhandahålls 
allmänheten tar hänsyn till den berörda aktörens synpunkter eller offentliggörs 
eller lämnas ut tillsammans med sådana synpunkter. 
Kapitel II 
Offentlig kontroll 
Artikel 8 
Allmänna bestämmelser om offentlig kontroll 
1. De behöriga myndigheterna ska regelbunde t och med lämplig frekvens genomföra 
riskbaserad offentlig kontroll av a lla aktörer med hänsyn till följande: 
a) Klarlagda risker som är förbundna med 
i) djur och varor, ii) verksamhet som står under aktörernas kontroll, iii) den plats där aktören bedriver sin verksamhet, 
iv) användning av produkter, processer, material eller ämnen som kan 
inverka på livsmedels- eller f odersäkerheten, djurhälsan eller 
djurskyddet, växtskyddet eller växtfö rökningsmaterialets identitet och 
kvalitet,  eller som, när det gäller geneti skt modifierade organismer och 
växtskyddsmedel, kan ha en negativ inverkan på miljön. 
b) Aktörernas tidigare resultat vid offentlig kontroll som de varit föremål för och 
deras efterlevnad av de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
c) Tillförlitligheten hos och resultatet av de egenkontroller som aktörerna 
genomfört, eller som tredje part genomför t på deras begäran, för att säkerställa 
att de bestämmelser som avses i artikel 1.2 följs. 
d) All information som skulle kunna t yda på bristande efterlevnad av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
2. De behöriga myndigheterna ska regelbunde t och med lämplig frekvens genomföra 
offentlig kontroll för att identifiera eventuella avsiktliga överträdelser av de bestämmelser som avses i artikel 1.2, med beaktande av förutom kriterierna i punkt 1 
även den information om sådana eventue lla avsiktliga överträdelser som delats 
genom de mekanismer för administrativt st öd som föreskrivs i avdelning IV och all 
annan information som tyder på sådana överträdelser. 
SV 46   SV 3. Offentlig kontroll före utsläppande på marknaden och förflyttning av vissa djur och 
varor för att utfärdande av de officiella intyg eller officiella attesteringar ska kunna 
utfärdas som krävs enligt de bestämmels er som avses i artikel 1.2 och som utgör 
villkor för att djuren eller varorna ska kunna släppas ut på marknaden eller förflyttas, 
ska genomföras i enlighet med 
a) de bestämmelser som avses i artikel 1.2, 
b) de delegerade akter som kommi ssionen antagit enligt artiklarna 15–24. 
4. Offentlig kontroll ska genomföras utan förvarning, utom då 
a) det är nödvändigt att förvarna aktören, 
b) aktören har begärt sådan offentlig kontroll. 
5. Offentlig kontroll ska så långt möjligt genomföras på ett sätt som minimerar bördan 
för aktörerna. 
6. De behöriga myndigheterna ska genomföra offentlig kontroll med samma 
noggrannhet oavsett om de berörda djuren och varorna 
a) tillhandahålls på unionsmarknaden, oberoende av om de har sitt ursprung i den 
medlemsstat där den offentliga kontrollen genomförs eller i en annan medlemsstat, 
b) ska exporteras från unionen, eller 
c) förs in till unionen från tredjeländer. 
7. Destinationsmedlemsstater får i den ut sträckning som är absolut nödvändig för 
organisationen av den offentliga kontrollen kräva att aktörer som får djur eller varor levererade till dem från en annan medlemsstat anmäler djurens eller varornas ankomst. 
Artikel 9 
Personer, processer och verksamhet som är föremål för offentlig kontroll 
De behöriga myndigheterna ska i den utsträc kning som krävs för att säkerställa att de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 följs genomföra offentlig kontroll 
a) av djur och varor i alla  led i produktions-, bearbetni ngs- och distributionskedjan, 
b) av ämnen, material eller föremål som kan inverka på egenskaperna hos djur och 
varor, i alla led i produktions-, b earbetnings- och di stributionskedjan, 
c) av aktörer och den verksamhet och dr ift som står under deras kontroll, av deras 
lokaler och processer, av la gringen, transporten och anvä ndningen av varor samt av 
djurhållningen. 
Artikel 10 
Öppenhet i den offentliga kontrollen 
1. De behöriga myndigheterna ska genomför a offentlig kontroll med en hög grad av 
öppenhet och tillhandahålla allmänheten relevant information om hur den offentliga kontrollen är organiserad och hur den genomförs. 
De ska också se till att det regelbundet oc h utan dröjsmål offentliggörs information 
om följande: 
SV 47   SV a) Typ, antal och resultat av offentlig kontroll. 
b) Typ av och antal fall av br istande efterlevnad som påvisats. 
c) De fall där de behöriga myndighet erna vidtagit åtgärder i enlighet med 
artikel 135. 
d) De fall där de påföljder som avses i artikel 136 ålades. 
2. För att säkerställa enhetlig tillämpning av  bestämmelserna i punkt 1 i denna artikel 
ska kommissionen genom genomförandeakte r fastställa och vid behov uppdatera det 
format i vilket den information som avses i den punkten ska offentliggöras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet me d det granskningsförfarande som avses i 
artikel 141.2. 
3. Behöriga myndigheter ska ha rätt att offen tliggöra eller på anna t sätt tillhandahålla 
allmänheten information om klassninge n av enskilda aktörer på grundval av 
resultatet från offentlig kontroll, under föruts ättning att följande villkor är uppfyllda: 
a) Klassningskriterierna är objektiva, öppe t redovisade och allmänt tillgängliga. 
b) Lämpliga förfaranden har införts fö r att garantera klassningsförfarandets  
enhetlighet och öppenhet. 
Artikel 11 
Dokumenterade kontrollrutiner och rutiner för verifiering av kontrollverksamheten  
1. De behöriga myndigheterna ska genomfö ra offentlig kontroll i enlighet med 
dokumenterade rutiner. 
Dessa rutiner ska omfatta de kontrollområden  som anges i kapitel II i bilaga II och 
innehålla detaljerade instruktioner till de n personal som genomför offentlig kontroll. 
2. Behöriga myndigheter ska ha infört rutiner fö r att verifiera att den offentliga kontroll 
och annan offentlig verksamhet de genomför är enhetlig och effektiv. 
3. De behöriga myndigheterna ska 
a) vidta korrigerande åtgärder i samtliga fall där det genom de rutiner som avses i 
punkt 2 konstaterats att offentlig kontro ll och annan offentlig verksamhet 
brister i enhetlighet och effektivitet, 
b) på lämpligt sätt uppdatera de dokumen terade rutiner som avses i punkt 1. 
Artikel 12 
Rapporter om offentlig kontroll 
1. De behöriga myndigheterna ska upprätta rapporter om varje offentlig kontroll som de 
genomför. 
Rapporterna ska innehålla a) en beskrivning av syftet  med den offentliga kontrollen, 
b) de kontrollmetoder som tillämpats, c) resultaten av de n offentliga kontrollen, 
d) i förekommande fall de åtgärder som de  behöriga myndigheterna kräver att den 
berörda aktören ska vidta till följd  av deras offentliga kontroll. 
SV 48   SV 2. De behöriga myndigheterna ska lämna en kopia av den rapport som avses i punkt 1 
till den aktör som är föremål för offentlig kontroll. 
3. Om den offentliga kontrollen kräver att personalen eller företr ädare för de behöriga 
myndigheterna ständigt eller regelbundet är närvarande i aktörens lokaler, ska de 
rapporter som avses i punkt 1 utarbetas så ofta att de behöriga myndigheterna och 
aktörerna  
a) regelbundet informeras om  graden av efterlevnad, 
b) omedelbart informeras om brister e ller bristande efterle vnad som konstaterats 
genom den offentliga kontrollen. 
Artikel 13 
Offentlig kontroll, kontrollm etoder och kontrollteknik  
1. De behöriga myndigheterna ska genomföra offentlig kontroll enligt kontrollmetoder 
och kontrollteknik som i förekomma nde fall ska inbegripa screening , riktad 
screening, verifiering , inspektioner, revisioner, pr ovtagning, analys, diagnos och 
tester. 
2. Den offentliga kontrollen ska omfatta följande, beroende på vad som är lämpligt: 
a) Granskning av de kontrollsystem som aktö rerna har infört och de resultat som 
erhållits genom dessa. 
b) Inspektion av  
i) primärproduktionsanläggningar oc h andra företag, inklusive deras 
omgivning, lokaler, kontor, utrust ning, installationer och maskiner, 
transporter samt av djur och varor på dessa, 
ii) råvaror, ingredienser, proces shjälpmedel och andra produkter som 
används för beredning och framställni ng av varor eller fö r utfodring eller 
behandling av djur, 
iii) halvfabrikat, iv) produkter och metoder för rengöring och underhåll samt 
växtskyddsmedel, 
v) märkning, presentation och reklam. 
c) Kontroll av hygienförhållandena i aktörernas lokaler. d) Bedömning av rutinerna för god tillverkningssed, god hygienpraxis, god 
lantbrukssed och HACCP ( Hazard Analysis Critical Control Points ). 
e) Granskning av dokument och annan dokumentation  som kan vara relevanta för 
bedömningen av efterlevnaden av de be stämmelser som avses i artikel 1.2.  
f) Utfrågning av aktörer och deras personal. g) Avläsning av aktörernas mätinstrument. h) Mätningar med den behöriga myndighetens  egna instrument för att kontrollera 
aktörernas mätningar. 
i) All annan verksamhet som är nödvä ndig för att konstatera bristande 
efterlevnad. 
SV 49   SV Artikel 14 
Aktörers skyldigheter 
1. Där behöriga myndigheter så kräver ska ak törerna i den utsträckning som krävs för 
att genomföra offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet ge personal vid de 
behöriga myndigheterna 
a) tillträde till sina lokaler, b) tillgång till sina elektronis ka informationshanteringssystem, 
c) tillträde till djur och varor, d) tillgång till dokument och annan relevant information. 
2. Under offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska aktörerna bistå den 
behöriga myndighetens personal när den utför sina uppgifter. 
3. Den aktör som ansvarar för sändningen ska 
a) fullt ut samarbeta med de behöriga myndigheterna för att säkerställa ett 
effektivt genomförande av offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet, 
b) tillhandahålla alla uppgifter om sändni ngen på papper eller i elektronisk form. 
4. Kommissionen får genom geno mförandeakter fastställa 
a) närmare bestämmelser för hur de behör iga myndigheterna ska få tillgång till de 
elektroniska informationshanteri ngssystem som avses i punkt 1 b, 
b) bestämmelser om det samarbete me llan aktörer och behör iga myndigheter som 
avses i punkt 3. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 15 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller produk tion av produkter av animaliskt ursprung 
avsedda att användas som livsmedel 
1. Den offentliga kontrollen av produktionen av kött ska omfatta följande: 
a) Kontroll av djurens häls a och välbefinnande före slak t, utförd av en officiell 
veterinär eller under dennas ansvar. 
b) Offentlig kontroll utförd av en offi ciell veterinär eller under dennas ansvar på 
slakterier, styckningsanläggningar oc h vilthanteringsanläggningar för att 
kontrollera efterlevnaden av de  krav som är tillämpliga på 
i) hygienen vid köttproduktion, ii) förekomsten av resthalter av ve terinärmedicinska läkemedel i produkter 
av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel,  
iii) hanteringen och bortskaffandet av  animaliska biprodukter och av 
specificerat riskmaterial, 
iv) djurens hälsa och välbefinnande.  
SV 50   SV 2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av 
produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsm edel och av djur 
som är avsedda för produktion av sådana produkter för att kontrollera efterlevnaden 
av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 a, c, d och e och som är tillämpliga på dessa produkter och djur, samt om åtgärd er som de behöriga myndigheterna ska vidta 
efter offentlig kontroll. I dessa delegerade akter ska det fastställas bestämmelser om 
följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda an svarsområden och u ppgifter utöver de 
som anges i punkt 1 och i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomföra ndet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll, med beaktande av, utöver de kriterier som avses i artikel 8.1, de särs kilda faror och risker som är förbundna 
med varje produkt av animaliskt ur sprung och de olika processer den 
genomgår. 
c) I vilka fall och på vilka villkor slakteripersonalen får medverka i den offentliga 
kontrollen samt utformningen och genomförandet av tester för att bedöma deras prestation. 
d) De fall där de behöriga myndighete rna i samband med specifika fall av 
bristande efterlevnad ska vidta en elle r flera av de åtgärder som anges i 
artikel 135.2 eller ytterligare åtgärd er utöver de som anges i den punkten. 
e) Kriterier för att baserat på en riskanalys  fastställa när den o fficiella veterinären 
inte behöver vara närvarande i slakte rier och vilthanteringsanläggningar under 
den offentliga kontroll som avses i punkt 1. 
Om det, i fråga om risker som inte kan ha nteras effektivt i avsaknad av gemensamma 
specifikationer för den offentliga kontrollen eller för de åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta efter sådan offen tlig kontroll, är nödvändigt på grund av 
tvingande skäl till skyndsamhet, ska det förfarande som anges i artikel 140 tillämpas 
på delegerade akter som anta gits enligt den här punkten. 
3. Kommissionen ska beakta följande vid anta gandet av delegerade akter enligt punkt 2: 
a) Livsmedelsföretagarnas erfarenheter av tillämpningen av de förfaranden som 
avses i artikel 5 i Europaparlamente ts och rådets förordning (EG) nr 
852/2004
48. 
b) Den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. c) Konsumenternas förväntningar på livsmedlens sammansättning och 
förändringar i konsumtionsmönstren för livsmedel. 
d) Risker för människors och djurs hä lsa som är förbundna med kött och andra 
produkter av animaliskt ursprung av sedda att användas som livsmedel. 
4. I den mån detta inte hindrar uppnåendet av  de mål för människors och djurs hälsa 
som eftersträvas med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 a,  c, d och e och som 
är tillämpliga på produkter av anima liskt ursprung avsedda att användas som 
livsmedel och på djur som är avsedda för produktion av sådana produkter, ska 
                                                
 
48 EUT L 139, 30.4.2004, s. 1. 
SV 51   SV kommissionen även beakta följande faktorer  vid antagandet av delegerade akter 
enligt punkt 2: 
a) Behovet av att underlätta tillämpningen av  de delegerade akterna i små företag. 
b) Behovet av att möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder i alla 
led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel. 
c) Behoven hos livsmedelsföretag som är belägna i områden med särskilda 
geografiska begränsningar. 
Artikel 16 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller resthalter av vissa äm nen i livsmedel och foder  
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om offentlig kontroll för att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2 a och som är tillämplig a på vissa ämnen som vid användning på vissa 
grödor eller djur, eller vid användning för pr oduktion eller bearbetning av livsmedel eller 
foder, kan ge upphov till resthalter av dessa ämnen i livsmedel e ller foder, och med avseende 
på bestämmelser om åtgärder som de behör iga myndigheterna ska vidta efter offentlig 
kontroll. Dessa delegerade akter ska utformas me d hänsyn tagen till behov et av att säkerställa 
en lägsta nivå av kontroller för att förhi ndra att dessa ämnen används i strid med de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 a och ska fastställa bestämmelser om följande: 
a) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll , med beaktande av, utöver de kriterier 
som avses i artikel 8.1, de särskilda faror och risker som är förbundna med otillåtna 
ämnen och med otillåten användning av godkända ämnen. 
b) Ytterligare  särskilda kriterier och särskilt innehåll,  utöver det som föreskrivs i 
artikel 108, för utarbetandet av releva nta delar av den fleråriga nationella 
kontrollplan som föreskrivs i artikel 107.1. 
c) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som anges i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
Artikel 17 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller djur, prod ukter av animaliskt ursprung, avelsmaterial, 
animaliska biprodukter oc h framställda produkter 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om genomförandet av offentlig kontroll av djur, av produkter av animaliskt 
ursprung, av avelsmaterial, av animaliska bi produkter och av framställda produkter för att 
kontrollera efterlevnaden av de unionsbestämmelser  som avses i artikel 1.2 d och e, samt med 
avseende på bestämmelser om åtgärder so m de behöriga myndighete rna ska vidta efter 
offentlig kontroll. Dessa delegerade akter ska utformas med hänsyn tagen till de risker för 
djurhälsan som är förbundna me d djur, produkter av animaliskt ursprung och avelsmaterial, 
och de risker för människors och djurs häls a som är förbundna med animaliska biprodukter 
och framställda produkter och ska fast ställa bestämmelser om följande: 
SV 52   SV a) De behöriga myndigheternas särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som 
anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll , med beaktande av, utöver de kriterier 
som avses i artikel 8.1, behovet av att  hantera särskilda faror och risker för djurs 
hälsa genom offentlig kontroll som syftar till att kontrollera efterlevnaden av de åtgärder för förebyggande och bekämpning av sjukdomar som fastställs i enlighet 
med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 d. 
c) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som avses i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
Artikel 18 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när de t gäller djurskyddskraven 
1. Offentlig kontroll för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna om 
djurskyddskraven vid transport av djur ska omfatta följande: 
a) Vid långa transporter mellan medlem sstater och mellan medlemsstater och 
tredjeländer, offentlig kontroll före last ning för att kontrollera om djuren är i 
skick att transporteras. 
b) Vid långa transporter av tama hästdjur , med undantag av regi strerade hästdjur, 
och tamdjur av nötkreatur, får, gett er och svin mellan medlemsstater och 
mellan medlemsstater och tredje länder före befordran:  
i) Offentlig kontroll av färdjournaler för att kontrollera att färdjournalen är 
realistisk och visar att bestämmelser na i förordning (EG) nr 1/2005 följs. 
ii) Offentlig kontroll för att kontroller a att transportörer som är uppförda i 
färdjournalen har giltigt tillstånd för transportörer, giltigt intyg om 
godkännande för transportmedel för långa transporter och giltiga 
kompetensbevis för förare och skötare.  
c) Vid de gränskontrollstationer som ange s i artikel 57.1 och vi d utförselställen: 
i) Offentlig kontroll av om djuren är i skick att transporteras och av 
transportmedlet. 
ii) Offentlig kontroll för att kontroll era att transportörer följer tillämpliga 
internationella avtal  och har giltigt tillstånd för transportörer och giltiga 
kompetensbevis för förare och skötare. 
iii) Offentlig kontroll för att kontrollera om tama hästdjur och tamdjur av 
nötkreatur, får, getter och svin har transporterats långt eller ska 
transporteras långt. 
2. När det enligt de bestämmelser som av ses i artikel 1.2 f krävs att vissa icke 
kvantifierbara djurskyddsnormer uppfylls eller att viss praxis följs, och detta inte kan 
kontrolleras effektivt genom att utesluta nde använda de kontrollmetoder och den 
kontrollteknik som avses i artikel 13, får de t vid offentlig kontroll för att kontrollera 
efterlevnaden av dessa bestämmelser anvä ndas särskilda djurs kyddsindikatorer i de 
fall och på de villkor som ska fastställas i enlighet med punkt 3 f. 
SV 53   SV 3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om genomförandet av offentlig kontroll för att kontrollera 
efterlevnaden av de unionsbestämmelser so m avses i artikel 1.2 f. Dessa delegerade 
akter ska utformas med hänsyn tagen till de  risker för djurskyddet som är förbundna 
med jordbruksverksamhet och transporter,  slakt och avlivning av djur och ska 
fastställa bestämmelser om följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda an svarsområden och u ppgifter utöver de 
som anges i punkt 1 och artiklar na 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomföra ndet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll, med beaktande av, utöver de kriterier som avses i artikel 8.1, de risk er som är förbundna med olika djurarter 
och transportmedel, och be hovet av att förebygga praxis  som strider mot 
bestämmelserna och begränsa djurens lidande. 
c) De fall där de behöriga myndighete rna i samband med specifika fall av 
bristande efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som avses i 
artikel 135.2 eller ytterligare åtgärd er utöver de som anges i den punkten. 
d) Kontroll av djurskyddskrav vid gräns kontrollstationer och utförselställen och 
de minimikrav som gäller för sådana utförselställen. 
e) Särskilda kriterier och villkor för aktivering av mekanismerna  för 
administrativt stöd i avdelning IV. 
f) I vilka fall och på vilka villko r offentlig kontroll för att kontrollera 
efterlevnaden av djurskyddskraven ka n inbegripa användning av särskilda 
djurskyddsindikatorer som baseras på  mätbara prestandakriterier samt 
utformning av sådana indikatorer utifrå n vetenskaplig och teknisk bevisning. 
Artikel 19 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller växters sundhet 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om genomförandet av offen tlig kontroll av växter, växtprodukter och andra 
föremål för att kontrollera efte rlevnaden av de unionsbestämme lser som avses i artikel 1.2 g 
och som är tillämpliga på sådana varor, och med avseende på bestämmelser om åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta efter sådan offentlig kontroll. Dessa delegerade akter ska 
utformas med hänsyn tagen till de växtskydds risker för växter, växtprodukter och andra 
föremål som är förbundna med särskilda växtsk adegörare eller aktöre r och ska fastställa 
bestämmelser om följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som 
anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av  offentlig kontroll av införsel till och 
förflyttning inom unionen av vissa växt er, växtprodukter och andra föremål som 
omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 g och enhetlig minimifrekvens för sådan offentlig kontroll, med beaktande av, utöver de kriterier som avses i artikel 8.1, de särskilda faror och risker  för växters sundhet som är förbundna med 
specifika växter, växtprodukter och andra föremål av ett visst ursprung eller en viss 
härkomst. 
SV 54   SV c) Enhetliga frekvenser för de behöriga myndigheternas offentliga kontroll av aktörer 
som i enlighet med artikel 79.1 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of 
Publications, please insert number of th e Regulation on protective measures against 
pests of plants ] bemyndigats att utfärda växtpass med beaktande av, utöver de 
kriterier som avses i artikel 8.1, om dessa aktörer har tillämpat en sådan 
riskhanteringsplan för växtskydd som avses i artikel 86 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please in sert number of the Regulation on 
protective measures against pests of plants ] för de växter, växtprodukter och andra 
föremål som de producerar. 
d) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som avses i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
Artikel 20 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller växtförökningsmaterial 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om genomförandet av offen tlig kontroll av växtförökningsmaterial för att 
kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 h och som är tillämpliga 
på sådana varor, och bestämmelser om åtgä rder som de behöriga myndigheterna ska vidta 
efter sådan offentlig kontroll. I dessa delegerade  akter ska det faststä llas bestämmelser om 
följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som 
anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av offentlig kontroll med beaktande av, 
utöver de kriterier som avses i artikel 8.1, ri skerna för hälsan, id entiteten, kvaliteten 
och spårbarheten hos vissa kategorier av växtförökningsmaterial eller hos särskilda 
släkten och arter. 
c) Särskilda kriterier och villkor  för aktivering av mekanismerna  för administrativt stöd 
i avdelning IV. 
d) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som avses i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
Artikel 21 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller geneti skt modifierade organismer och genetiskt 
modifierade livsmedel och foder 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om genomförandet av offentlig  kontroll av genetiskt modifierade organismer 
och genetiskt modifierade livsmedel och fode r för att kontrollera efterlevnaden av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 a, b och c, och bestämmelser om åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta efter sådan o ffentlig kontroll. Dessa delegerade akter ska 
utformas med hänsyn tagen till beh ovet av att säkerställa en lägs ta nivå av kontroller för att 
förhindra praxis i strid med dessa bestämmelser  och ska fastställa bestämmelser om följande: 
SV 55   SV a) De behöriga myndigheternas särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som 
anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll av 
i) om genetiskt modifierade organismer och genetiskt modifierade livsmedel och 
foder som inte har godkänt s i enlighet med Europaparlamentets och rådets 
direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt 
modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 
90/220/EEG49 eller förordning (EG) nr 1829/2003 förekommer på marknaden, 
ii) odling av genetiskt modifierade orga nismer och korrekt tillämpning av den 
övervakningsplan som avses i artike l 13.2 e i direktiv 2001/18/EG och i 
artiklarna 5.5 och 17.5 i förordning (EG) nr 1829/2003, 
iii) innesluten användning av geneti skt modifierade mikroorganismer. 
c) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som avses i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
Artikel 22 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gäller växtskyddsmedel 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om genomförandet av offen tlig kontroll för att kontrollera efterlevnaden av 
de bestämmelser som avses i artikel 1.2 i. 
Dessa delegerade akter ska utformas med häns yn tagen till de risker  som växtskyddsmedel 
kan utgöra för människors och djurs hälsa eller miljön och ska fastställa bestämmelser om 
följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda ansvarsområden och uppgifter utöver de som 
anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomförandet av offentlig kontroll av tillverkning, 
utsläppande på marknaden, införsel till unionen, märkning, förpackning, transport, 
lagring och användning av växtskyddsmedel, och enhetlig minimifrekvens för sådan 
offentlig kontroll, med beaktande av, utöve r de kriterier som avses i artikel 8.1, 
behovet av att säkerställa säker och hållbar användning av växtskyddsmedel och att 
bekämpa olaglig handel med sådana produkter. 
c) Enhetliga särskilda krav för inspek tioner av utrustning för spridning av 
bekämpningsmedel och enhetlig mini mifrekvens för sådana kontroller. 
d) De fall där de behöriga myndigheterna i samband med specifika fall av bristande 
efterlevnad ska vidta en eller flera av de åtgärder som anges i artikel 135.2 eller 
ytterligare åtgärder utöver de som anges i den punkten. 
e) Utformningen av godkännandesystem som stöd för de behöriga myndigheternas 
inspektioner av utrustning för spridning av bekämpningsmedel. 
                                                 
49 EGT L 106, 17.4.2001, s. 1. 
SV 56   SV f) Insamling av information om, över vakning av och rapportering om misstänkta 
förgiftningar med växtskyddsmedel. 
g) Insamling av information om, övervakning av och rapportering om förfalskade 
växtskyddsmedel och olaglig handel med växtskyddsmedel. 
Artikel 23 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta när det gälle r ekologiska produkter och skyddade 
ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella 
specialiteter 
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om genomförandet av offentlig kontroll för att kontrollera 
efterlevnaden av de bestämmelser som av ses i artikel 1.2 j och k och bestämmelser 
om åtgärder som de behöriga myndighetern a ska vidta efter sådan offentlig kontroll. 
2. När det gäller de bestämmelser som avses i artikel 1.2 j ska det i de delegerade akter 
som avses i punkt 1 fastställas bestämmelser om följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda an svarsområden och u ppgifter utöver de 
som anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11–13, 34.1, 34.2 och 36, och i artiklarna 
25, 29, 30 och 32 när det gäller godkä nnande och tillsyn av organ som 
delegerats uppgifter. 
b) Krav utöver de som avses i artikel 8 .1 för riskbedömning och för fastställande 
av frekvensen för offentlig kontroll och, i tillämpliga fall, för provtagning, med hänsyn tagen till risken fö r bristande efterlevnad. 
c) Minimifrekvensen för offentlig kontroll av aktörer enligt definitionen i 
artikel 2 d i rådets förordning (EG) nr  834/2007 och i vilka fall och på vilka 
villkor vissa av dessa aktörer ska undantas från viss offentlig kontroll. 
d) Ytterligare metoder och teknik för o ffentlig kontroll utöver de som avses i 
artiklarna 13 och 33.1–33.5 och särskilda krav för genomförandet av offentlig 
kontroll som syftar till att säkerställa ekologiska produkters spårbarhet i alla 
led i produktions-, bearbetnings- oc h distributionskedjan, och till att 
tillhandahålla garantier avs eende efterlevnaden av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2 j. 
e) Ytterligare kriterier utöver de so m avses i artikel 135.1 andra stycket och i 
artikel 30.1 i förordning (EG) nr 834/ 2007 för de åtgärder som ska vidtas i 
händelse av bristande efterlevnad, samt  ytterligare åtgärder utöver de som 
anges i artikel 135.2. 
f) Ytterligare krav utöver de som avses i artikel 4.1 f för de utrymmen och den 
utrustning som krävs för att genomföra offentlig kontroll samt ytterligare villkor och skyldigheter utöver de som avses i artiklarna 25–30 och 32 för delegering av uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen. 
g) Ytterligare rapporteringsskyldigheter ut över de som avses i artiklarna 12 och 
31 för de behöriga myndigheter, kont rollmyndigheter för ekologiska produkter 
och organ med delegerade uppgifter som ansvarar för offentlig kontroll. 
SV 57   SV h) Särskilda kriterier och villkor för aktivering av mekanismerna  för 
administrativt stöd i avdelning IV. 
3. När det gäller de bestämmelser som avses i artikel 1.2 k ska det i de delegerade akter 
som avses i punkt 1 fastställas bestämmelser om följande: 
a) Ytterligare krav, metoder och teknik ut över de som avses i artiklarna 11 och 13 
för offentlig kontroll för att kontrollera att produktspecifikationer och märkningskrav följs. 
b) Ytterligare metoder och teknik ut över de som avses i artikel 13 för 
genomförandet av offentlig kontroll som syftar till att säkerställa att de produkter som omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 k är spårbara i alla led i produktions-, bear betnings- och distributionskedjan, och till 
att tillhandahålla garantier avseende efterlevnaden av de bestämmelserna. 
c) Ytterligare särskilda kriterier och särs kilt innehåll, utöver det som föreskrivs i 
artikel 108, för utarbetandet av relevant a delar av den fleråriga nationella 
kontrollplan som föreskrivs i artikel 107.1 oc h ytterligare särskilt innehåll i den 
rapport som avses i artikel 112. 
d) Särskilda kriterier och villkor för aktivering av mekanismerna  för 
administrativt stöd i avdelning IV. 
e) Särskilda åtgärder som ska vidtas utöver de som avses i artikel 135.2 vid 
bristande efterlevnad och vid allv arlig eller återkommande bristande 
efterlevnad. 
4. När det är lämpligt ska  genom  de delegerade akter som avses i punkterna 2 och 3 
undantag göras från de bestämmelser i denna förordning som avses i dessa punkter. 
Artikel 24 
Särskilda bestämmelser om offentlig kont roll och om åtgärder som de behöriga 
myndigheterna ska vidta vid nyligen identifiera de risker i samband me d livsmedel och foder 
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om offentlig kont roll av vissa kategorier av livsmedel och 
foder för att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 a–
e, och med avseende på bestämmelser om  åtgärder som de behöriga myndigheterna 
ska vidta efter sådan offentlig kontroll. De ssa delegerade akter ska gälla nyligen 
identifierade risker som livsmedel eller foder kan utgöra för mä nniskors eller djurs 
hälsa eller, när det gäller genetiskt modifi erade organismer och växtskyddsmedel, för 
miljön eller sådana risker som uppstår genom nya produktions- eller 
konsumtionsmönster för livsmedel eller foder,  eller risker som inte kan hanteras 
effektivt i avsaknad av gemensamma specifikationer för den offentliga kontrollen och för de åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta efter sådan offentlig kontroll, och de ska innehålla bestämmelser om följande: 
a) De behöriga myndigheternas särskilda an svarsområden och u ppgifter utöver de 
som anges i artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 11, 12, 13, 34.1, 34.2 och 36. 
b) Enhetliga särskilda krav för genomföra ndet av offentlig kontroll och enhetlig 
minimifrekvens för sådan offentlig kontroll, med beaktande av, utöver de kriterier som avses i artikel 8.1, de särs kilda faror och risker som är förbundna 
SV 58   SV med varje kategori av livsmedel och foder och de olika processer den 
genomgår. 
c) De fall där de behöriga myndighete rna i samband med specifika fall av 
bristande efterlevnad ska vidta en elle r flera av de åtgärder som anges i 
artikel 135.2 eller ytterligare åtgärd er utöver de som anges i den punkten. 
2. Om det, i fråga om allvarliga risker för människors eller djurs hälsa eller för miljön, 
är nödvändigt på grund av tvingande skäl t ill skyndsamhet, ska det förfarande som 
anges i artikel 140 tillämpas på delege rade akter som antas enligt punkt 1. 
Kapitel III 
Delegering av behöriga myndi gheters specifika uppgifter 
Artikel 25 
De behöriga myndigheternas delegering av sp ecifika uppgifter som i ngår i den offentliga 
kontrollen  
1. De behöriga myndigheterna får delegera  specifika uppgifter som ingår i den 
offentliga kontrollen till et t eller flera organ med delege rade uppgifter eller en eller 
flera fysiska personer i enlighet med villkoren i artikel 26 respektive 27. 
2. De behöriga myndigheterna får inte delegera beslutet om de åtgärd er som föreskrivs i 
artikel 135.1 b och i artikel 135.2 och 135.3. 
Första stycket ska inte tillämpas på de åtgärder som ska vidtas i enlighet med 
artikel 135 eller med de bestämmelser som avses i artikel 23.2 e efter offentlig 
kontroll som genomförs för att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2 j. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på de specifika uppgifter som ingå r i den offentliga kontrollen som inte får 
delegeras för att de behöriga myndighetern a ska förbli oberoende eller bibehålla sin 
kärnverksamhet. 
4. När de behöriga myndigheterna delegera r specifika uppgifter  som ingår i den 
offentliga kontrollen för att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 j till ett eller fler a organ ska de tilldela varje sådant organ med delegerade 
uppgifter ett kodnummer och utse myndigheter som ansvarar för godkännande och 
tillsyn av dessa organ. 
Artikel 26 
Villkor för delegering av specifika uppgifter so m ingår i den offentliga kontrollen till organ 
med delegerade uppgifter  
1. Delegeringen av specifika kontrolluppgifter  till ett organ med delegerade uppgifter 
enligt artikel 25.1 ska sk e skriftligen och uppfy lla följande villkor:  
a) Delegeringen innehåller  en exakt beskrivning av 
i) de specifika uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen som organet 
får utföra, 
ii) de villkor under vilka organet får utföra dem. 
b) Organet med delegerade uppgifter 
SV 59   SV i) har den sakkunskap, utrustning och in frastruktur som krävs för att utföra 
de specifika uppgifter som ingår i de n offentliga kontrollen som det har 
delegerats, 
ii) har tillräckligt stor för ändamålet väl kvalificerad och erfaren personal, 
iii) är opartiskt och fritt från intressekonflikter när det utför de specifika 
uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen som det har delegerats, 
iv) arbetar och är ackrediterat i enli ghet med standarden EN ISO/IEC 17020 
”Krav på verksamhet inom  olika typer av kontrollorgan” eller en annan 
standard, om den är mer relevant  för de delegerade uppgifterna. 
c) Det finns förfaranden för att säkers tälla en ändamålsenlig och effektiv 
samordning mellan de delegerande be höriga myndigheterna och organet med 
delegerade uppgifter. 
Artikel 27 
Villkor för delegering av specifika uppgifter som ingår i den offentliga ko ntrollen till fysiska 
personer  
De behöriga myndigheterna får delegera spec ifika uppgifter som ingår i den offentliga 
kontrollen till en eller flera fysiska personer om bestämmelserna i artiklarna 15–24 tillåter 
detta. Sådan delegering ska ske skriftligen.  
Artikel 26.1 ska gälla för delegering av sp ecifika uppgifter som ingår i den offentliga 
kontrollen till fysiska personer, med undantag av leden b ii och b iv. 
Artikel 28 
Skyldigheter för organ med delegerade uppgift er och fysiska personer som delegerats 
specifika uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen  
De organ med delegerade uppgifter eller fysisk a personer som delegerats specifika uppgifter 
som ingår i den offentliga kontro llen i enlighet med artikel 25.1 ska 
a) meddela resultaten av den offentlig a kontroll de genomför t till de behöriga 
myndigheter som har delegerat dessa specifika  uppgifter, regelbunde t och närhelst de 
behöriga myndigheterna begär det, 
b) omedelbart underrätta de behöriga myndi gheter som har delegerat de specifika 
uppgifterna när resultaten av den offentliga kontrollen visar att bestämmelserna inte 
följs eller tyder på att det är sannolikt att så är fallet. 
Artikel 29 
Skyldigheter för de behöriga myndigheter so m delegerar specifika uppgifter som ingår i den 
offentliga kontrollen  
De behöriga myndigheter som har delegerat speci fika uppgifter som ingår i den offentliga 
kontrollen till organ med delegerade uppgifter  eller fysiska personer i enlighet med 
artikel 25.1 ska 
a) vid behov genomföra revisioner eller insp ektioner av sådana organ eller personer, 
b) utan dröjsmål helt eller de lvis återkalla sin delegering när 
SV 60   SV i) det vid den revision eller inspektion so m anges i led a finns belägg för att dessa 
organ eller fysiska personer inte utför de uppgifter i den offentliga kontrollen 
som de har delegerats på ett korrekt sätt, 
ii) organet eller den fysiska personen inte utan dröjsmål vidtar lämpliga åtgärder 
för att åtgärda de brister som konstatera ts under de revisione r och inspektioner 
som anges i led a. 
Artikel 30 
Villkor för delegering av specifika uppgift er i samband med annan offentlig verksamhet 
1. De behöriga myndigheterna får delegera specifika uppgifter i samband med annan 
offentlig verksamhet till ett eller flera organ med delegerade uppgifter, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda: 
a) De bestämmelser som avses i arti kel 1.2 förbjuder inte sådan delegering. 
b) Villkoren i artikel 26.1, med undant ag av led b iv, är uppfyllda. 
2. De behöriga myndigheterna får delegera specifika uppgifter i samband med annan 
offentlig verksamhet till en eller fler a fysiska personer, under förutsättning att 
följande villkor är uppfyllda: 
a) De bestämmelser som avses i artikel 1.2 tillåter sådan delegering. 
b) Villkoren i artikel 26.1, med undantag av leden b ii och b iv, är uppfyllda. 
Artikel 31 
Skyldigheter för organ med delegerade uppgift er och fysiska personer som delegerats 
specifika uppgifter i samband med annan offentlig verksamhet 
De organ med delegerade uppgifter eller fysi ska personer som har delegerats specifika 
uppgifter i samband med annan offentlig verksamhet i enlighet med artikel 30 ska 
a) meddela resultaten av annan offentlig verksamhet de genomfört till de behöriga 
myndigheter som har delegerat dessa specifika  uppgifter, regelbunde t och närhelst de 
behöriga myndigheterna begär det, 
b) omedelbart underrätta de behöriga myndi gheter som har delegerat dessa specifika 
uppgifter när resultaten av den andr a offentliga verksamheten visar att 
bestämmelserna inte följs eller tyder på att det är sannolikt att så är fallet. 
Artikel 32 
Skyldigheter för de behöriga myndighet er som delegerar specifika uppgifter i 
samband med annan offentlig verksamhet  
De behöriga myndigheter som har delegerat specifika uppgifter i samband med annan 
offentlig verksamhet till organ med delegerade uppgifter eller fysiska personer i enlighet med artikel 30 ska 
a) vid behov genomföra revisioner eller insp ektioner av sådana organ eller personer, 
b) utan dröjsmål helt eller de lvis återkalla sin delegering när 
i) det vid den revision eller inspektion so m anges i led a finns belägg för att dessa 
organ eller fysiska personer inte utfö r de uppgifter i samband med annan 
offentlig verksamhet som de har delegerats på ett korrekt sätt,  
SV 61   SV ii) organen eller de fysiska personerna inte  utan dröjsmål vidtar lämpliga åtgärder 
för att åtgärda de brister som konstatera ts under de revisione r eller inspektioner 
som anges i led a.  
Kapitel IV 
Provtagning, analyser, tester och diagnoser 
Artikel 33 
Metoder för provtagning, anal yser, tester och diagnoser 
1. De metoder som används för provtagning oc h för laboratorieanalyser, -tester och -
diagnoser vid offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska följa unionens 
bestämmelser om fastställande av dessa metoder eller prestandakriterier  för dessa 
metoder. 
2. När det inte finns några sådana unions bestämmelser som avses i punkt 1 ska de 
officiella laboratorierna för sina specifika behov av an alys, testning och diagnostik 
använda de senaste metoderna med beaktande av 
a) de senaste tillgängliga metoder som överensstämmer med relevanta 
internationellt erkända bestämmelser el ler protokoll, inbegripet sådana som 
Europeiska standardiseringskomm ittén (CEN) har godtagit, eller 
b) i avsaknad av sådana bestämmelser eller protokoll som avses i led a, de 
relevanta metoder som har utvecklats eller rekommenderas av Europeiska 
unionens referenslaboratorier och valider ats enligt internationellt accepterade 
vetenskapliga pr otokoll, eller 
c) i avsaknad av sådana bestämmelser e ller protokoll som avses i led a och sådana 
metoder som avses i led b, metoder som följer relevanta bestämmelser som fastställts på nationell nivå, eller 
d) i avsaknad av sådana bestämmelser el ler protokoll som avse s i led a, sådana 
metoder som avses i led b och sådana nationella bestämmelser som avses i 
led c, relevanta metoder som har utveck lats eller rekommenderas av nationella 
referenslaboratorier och validerats enligt internationellt accepterade vetenskapliga pr otokoll, eller 
e) i avsaknad av sådana bestämmelser el ler protokoll som avse s i led a, sådana 
metoder som avses i led b, sådana nati onella bestämmelser som avses i led c 
och sådana metoder som avses i led d, relevanta metoder som har validerats 
enligt internationell t accepterade vetenskapliga protokoll. 
3. I samband med screening, riktad screening och annan offentlig verksamhet får vilken 
som helst av de metoder som anges i punkt 2 användas om det inte finns några 
sådana unionsbestämmelser som avses i punkt 1. 
4. I den händelse det krävs om gående laboratorieanalyser, -tester eller -diagnoser och 
ingen av de metoder som avses i punkterna 1 och 2 finns, får det relevanta nationella 
referenslaboratoriet eller, om det inte finns något sådant nationellt 
referenslaboratorium, något annat la boratorium som utse tts i enlighet med 
artikel 36.1 använda andra metoder än de som avses i punkterna 1 och 2 i denna 
artikel till dess att en lämplig metod i enlighet med internationellt accepterade 
vetenskapliga protokoll har validerats. 
SV 62   SV 5. Metoder som används för laboratorieanal yser ska om möjligt redovisas enligt de 
relevanta kriterierna i bilaga III. 
6. Proverna ska tas, hanteras och märkas så  att deras rättsliga, vetenskapliga och 
tekniska giltighet säkerställs. 
7. Kommissionen får genom genomförand eakter fastställa bestämmelser om 
a) de metoder som ska användas för provt agning och för laboratorieanalyser, -
tester och -diagnoser, 
b) prestandakriterier, analys-, test- el ler diagnosparametrar, mätosäkerhet och 
rutiner för validering av dessa metoder, 
c) tolkningen av analys-, te stnings- och diagnostikresultat. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 34 
Ett andra expertutlåtande 
1. De behöriga myndigheterna ska se till att aktö rer vars djur eller varor är föremål för 
provtagning, analys, testning eller diagnos tik i samband med offentlig kontroll har 
rätt att begära ett andra expertutlåtande.  
Denna rättighet  
a) ska alltid berättiga aktören att begära en granskning av dokumentationen om 
provtagningen, analysen, testningen oc h diagnosen av en annan expert,  
b) ska där det är relevant och tekniskt  möjligt, särskilt med hänsyn till farans 
förekomst och fördelning i djur eller va ror, till hur lättfö rdärvliga proverna 
eller varorna är och till den mängd subs trat som finns att tillgå, berättiga 
aktören att begära  
i) att ett tillräckligt antal andra prover tas för ett andra expertutlåtande, eller 
ii) att en andra oberoende analys, testni ng eller diagnos av provet utförs om 
det inte är möjligt att ta ett tillräckligt antal prover såsom avses i led i. 
2. En begäran från aktören om ett andra expertutlåtande enligt punkt 1 ska inte ha 
någon inverkan på de behöriga myndighetern as skyldighet att omedelbart vidta 
åtgärder för att undanröja eller begränsa ri skerna för människors hälsa, djurs hälsa 
eller välbefinnande, växters sundhet eller,  när det gäller genetiskt modifierade 
organismer och växtskyddsmedel, för m iljön i enlighet med de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2 och med denna förordning. 
3. Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa förfaranden för den enhetliga 
tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 och för inlämningen och handläggningen av begäran om ett andra expertutlåtand e. Dessa genomförandeakter ska antas i 
enlighet med det granskningsförfar ande som avses i artikel 141.2. 
SV 63   SV Artikel 35 
Provtagning av djur och varor som erbjuds  till försäljning genom  distanskommunikation 
1. När det gäller djur och varor so m erbjuds till fö rsäljning genom 
distanskommunikation får prover som de be höriga myndigheterna beställt av aktörer 
utan att identifiera sig användas för offentlig kontroll.  
2. De behöriga myndigheterna ska vidta alla åt gärder för att säkerställa att de aktörer 
från vilka prover beställts i enlighet med punkt 1  
a) underrättas om att sådana prover tas i samband med offentlig kontroll och, i 
förekommande fall, analyseras eller testas i detta syfte, och att de 
b) har möjlighet att utöva rätten att be gära ett andra expertutlåtande enligt 
artikel 34.1 när de prover som avses i punkt 1 analyseras eller testas. 
Artikel 36 
Utseende av offici ella laboratorier  
1. De behöriga myndigheterna ska utse o fficiella laboratorier som ska utföra 
laboratorieanalyser, -tester och -diagnoser  på prover som tas vid offentlig kontroll 
och annan offentlig verksamhet i den medlemsstat på vars territorium dessa behöriga myndigheter verkar eller i en annan medlemsstat. 
2. De behöriga myndigheterna får utse ett laboratorium som är beläget i en annan 
medlemsstat som officiellt laboratorium, under förutsättning att följande villkor är 
uppfyllda: 
a) Det har införts lämpliga förfaranden  genom vilka de kan genomföra de 
revisioner och inspektioner som avse s i artikel 38.1 eller att delegera 
genomförandet av sådana revisioner och inspektioner till de behöriga 
myndigheterna i den medlemsstat dä r laboratoriet är beläget.  
b) Laboratoriet har redan utsetts till offici ellt laboratorium av de behöriga 
myndigheterna i den medlemsstat på va rs territorium det är beläget. 
3. Utseendet ska ske skriftligen och ska innehålla en utförlig beskrivning av 
a) de uppgifter som laboratoriet ska utföra som officiellt laboratorium, 
b) villkoren för hur den ska utföra dessa uppgifter, 
c) de förfaranden som krävs för att sä kerställa effektiv och ändamålsenlig 
samordning och effektivt och ändamålsenli gt samarbete mellan laboratoriet och 
de behöriga myndigheterna. 
4. De behöriga myndigheterna får som officiellt labora torium endast utse ett 
laboratorium som 
a) har den sakkunskap, utrustning och infr astruktur som krävs för att utföra 
analyser, tester eller diagnoser på prover, 
b) har tillräckligt stor för ändamåle t väl kvalificerad, utbildad och erfaren 
personal, 
c) är opartiskt och fritt från intressek onflikter när det utför sina uppgifter som 
officiellt laboratorium, 
SV 64   SV d) utan dröjsmål kan leverera resultaten av den analys, testning eller diagnos som 
utförs på de prover som tas vid offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet, 
e) arbetar i enlighet med standa rden EN ISO/IEC 17025 ”Allmänna 
kompetenskrav för provnings- och kalib reringslaboratorier” samt bedöms och 
ackrediteras av ett nationellt ackrediteri ngsorgan, som utövar sin verksamhet i 
enlighet med förordning (EG) nr 765/2008. 
5. Den bedömning och ackreditering av ett o fficiellt laboratorium so m avses i punkt 4 e  
a) ska omfatta alla metoder för laborator ieanalys, -testning och -diagnos som ska 
användas av laboratoriet för analyser, te ster eller diagnoser när det fungerar 
som ett officiellt laboratorium, 
b) kan omfatta en eller flera metoder för laboratorieanalys, -tes tning eller -diagnos 
eller grupper av metoder, 
c) kan vara flexibel så att ackreditering en även kan omfatta ändrade versioner av 
de metoder som det officiella labor atoriet använde nä r ackrediteringen 
beviljades eller nya metoder utöver dessa  metoder, varvid laboratoriets egna 
valideringar räcker och det inte be hövs någon särskild bedömning av det 
nationella ackrediteringsorganet inna n dessa ändrade eller nya metoder 
används. 
När inget officiellt laboratorium som utse tts i unionen i enlighet med punkt 1 har den 
sakkunskap, utrustning, infrastr uktur och personal som kräv s för att utföra nya eller 
särskilt ovanliga laboratorieanalyser, -t ester och -diagnoser, får de behöriga 
myndigheterna ombe ett laboratorium eller ett diagnostiskt centrum som inte uppfyller ett eller flera av kraven i punkterna  3 och 4 i denna artikel att utföra dessa 
analyser, tester och diagnoser. 
Artikel 37 
Officiella laboratoriers skyldigheter 
1. Officiella laboratorier ska omedelbart  underrätta de behöriga myndigheterna när 
resultaten av en analys, testning eller dia gnos av prover visar att en aktör inte följer 
bestämmelserna eller ty der på att det är sanno likt att så är fallet. 
2. På begäran av Europeiska unionens referenslaboratorium eller det nationella 
referenslaboratoriet ska o fficiella laboratorier delta i jämförande provningar med 
andra laboratorier som anordnas för de anal yser, tester eller di agnoser som de utför 
som officiella laboratorier. 
3. Officiella laboratorier ska tillhandahålla allmänheten en förteckning över de metoder 
som används för analyser, tester eller dia gnoser som utförs i samband med offentlig 
kontroll och annan offentlig verksamhet. 
Artikel 38 
Revisioner och inspektioner av officiella laboratorier 
1. De behöriga myndigheterna ska genomför revisioner eller inspektioner av de 
officiella laboratorier som de har utsett i enlighet med artikel 36.1, och detta ska ske 
a) regelbundet, 
SV 65   SV b) närhelst de anser att en re vision eller inspektion är nödvändig. 
2. De behöriga myndigheterna ska omedelbart återkalla utseendet av ett officiellt 
laboratorium, antingen helt eller för vissa  uppgifter, om labor atoriet inte utan 
dröjsmål vidtar lämpliga korrigerande åt gärder när något av följande framkommer 
vid en av de revisioner eller in spektioner som avses i punkt 1: 
a) Det uppfyller inte längre villkoren i artikel 36.4 och 36.5. 
b) Det uppfyller inte skyldigheterna i artikel 37. c) Det underpresterar vid de jämförande  provningar med andra laboratorier som 
avses i artikel 37.2. 
Artikel 39 
Undantag från villkoret om  obligatorisk bedömning och ackred itering för vissa officiella 
laboratorier  
1. Genom undantag från artikel 36.4 e får de behöriga myndigheterna utse följande som 
officiella laboratorier oavset t om de uppfyller de villkor som anges i det ledet eller 
inte: 
a) Laboratorier  
i) vars enda verksamhet består  i trikinundersökningar av kött,  
ii) som för trikinundersökningar endast  använder de metoder som avses i 
artikel 6 i kommissionens förordning (EG) nr 2075/2005 om fastställande 
av särskilda bestämmelser för offentlig kontroll av trikiner i kött
50, 
iii) som utför trikinundersökninga r under tillsyn av de behöriga 
myndigheterna eller av ett officiellt laboratorium som utsetts i enlighet 
med artikel 36.1 och som bedömts oc h ackrediterats i enlighet med 
standarden EN ISO/IEC 17025 ”Allmä nna kompetenskrav för provnings- 
och kalibreringslaboratorier” för an vändning av de metoder som avses i 
led a ii i denna punkt. 
b) Laboratorier som utför analyser eller tester för att kontrollera att de 
bestämmelser om växtförökningsmateri al som avses i artikel 1.2 h följs. 
c) Laboratorier som enbart utför analyser , tester eller diagnoser i samband med 
annan offentlig verksamhet, under förutsättning att de 
i) endast använder de metoder för labo ratorieanalys, -testning eller -diagnos 
som avses i artikel 33.1 och artikel 33.2 a, b och c, 
ii) utför analyser, tester eller di agnoser under tillsyn av de behöriga 
myndigheterna eller av de natione lla referenslaboratorierna för de 
metoder de använder,  
iii) deltar regelbundet i jä mförande provningar med andra laboratorier som 
anordnas av de nationella referens laboratorierna för de metoder de 
använder, 
                                                 
50 EUT L 338, 22.12.2005, s. 60. 
SV 66   SV iv) har ett kvalitetssäkringssy stem för att säkerställa goda  och tillförlitliga 
resultat från de metoder för laborat orieanalys, -testning eller -diagnos 
som används. 
2. När de metoder som används av de labor atorier som avses i punkt 1 c kräver att 
resultatet av laboratorieanalysen, -testn ingen eller -diagnosen bekräftas, ska den 
bekräftande laboratorieanalyse n, -testningen eller -diagnosen utföras av ett officiellt 
laboratorium som uppfyller kr aven i artikel 36.4 e. 
3. De officiella laboratorier  som utsetts i enli ghet med punkt 1 a och c ska vara belägna 
i den medlemsstat på vars territorium de behöriga myndigheter som har utsett dem är 
belägna. 
Artikel 40 
Befogenhet att medge undantag från villkoret om obligatorisk bedömning och ackreditering 
av alla de metoder för laboratorieanalys, -tes tning och -diagnos som används av officiella 
laboratorier 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på i vilka fall och på vilka villkor behörig a myndigheter får utse laboratorier som inte 
uppfyller villkoren i artikel 36.4 e för alla de  metoder som de använder till officiella 
laboratorier i enlighet med artikel 36.1, under förutsättning att sådana laboratorier  
a) arbetar, bedöms och ackrediteras i en lighet med standarden EN ISO/IEC 17025 för 
en eller flera metoder som liknar och är re presentativa för de andra metoder som de 
använder, 
b) regelbundet och i betyda nde utsträckning använder de metoder för vilka de har 
erhållit den ackreditering som avses i led a. 
Artikel 41 
Tillfälliga undantag från villkoret om obligator isk bedömning och ackreditering av officiella 
laboratorier  
1. Genom undantag från artikel 36.5 a får de be höriga myndigheterna ti llfälligt utse ett 
befintligt officiellt laboratorium till offici ellt laboratorium i enlighet med artikel 36.1 
för användning av en metod för laboratorieanal ys, -testning eller -diagnos för vilken 
det inte har erhållit den ackred itering som avses i artikel 36.4 e,  
a) när det enligt nya unions bestämmelser krävs att de nna metod används, eller 
b) när ändringar av en metod som används  kräver en ny ackreditering eller en 
utvidgning av den ackreditering som det offi ciella laboratoriet har erhållit, eller 
c) i de fall där metoden må ste användas på grund av en nödsituation eller en ny 
risk för människors hälsa, djurs hälsa el ler välbefinnande, växters sundhet eller, 
när det gäller genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, för 
miljön. 
2. För det tillfälliga utseende som avses i punkt 1 ska följande villkor gälla:  
a) Det officiella laboratoriet är redan ackrediterat i enlighet med standarden EN 
ISO/IEC 17025 för användning av en metod som liknar den som inte omfattas av ackrediteringen. 
SV 67   SV b) Det officiella laboratoriet har ett kvalitetssäkringssystem som säkerställer att 
den metod som används men som inte omfattas av den befintliga ackrediteringen ger goda oc h tillförlitliga resultat. 
c) Analyserna, testerna eller diagnoserna utförs under tillsyn av de behöriga 
myndigheterna eller det nationella refe renslaboratoriet för denna metod. 
3. Det tillfälliga utseende som av ses i punkt 1 får inte  överskrida en peri od på ett år och 
kan förlängas en gång med ytte rligare en period på ett år. 
4. De officiella laboratorier som utsetts i enlighet med punkt 1 i de nna artikel ska vara 
belägna i de medlemsstater på vars te rritorium de behöriga myndigheter som har 
utsett dem är belägna. 
Kapitel V 
Offentlig kontroll av djur och varor som förs in till unionen 
AVSNITT I 
DJUR OCH VAROR SOM INTE ÄR FÖREMÅL FÖR SÄRSKILD OFFENTLIG 
KONTROLL VID GRÄNSEN  
Artikel 42 
Offentlig kontroll av djur och varor som inte är föremål för särskild offentlig kontroll vid 
gränsen 
1. De behöriga myndigheterna ska regelbundet ge nomföra offentlig kontroll av djur och 
varor som förs in till unionen för att säkerställa att de bestämmelser som avses i artikel 1.2 följs. 
Denna offentliga kontroll ska med lämplig frekvens genomföras på djur och varor 
som inte omfattas av artikel 45 med beaktande av följande: 
a) De risker för människors hälsa, djurs hälsa eller välbefinna nde, växters sundhet 
eller, när det gäller genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön som är förbundna med olika typer av djur och varor. 
b) I vilken omfattning kraven i de best ämmelser som avses i artikel 1.2 och som 
är tillämpliga på de berörda djuren eller varorna hittills har följts av 
i) ursprungstredjelandet och ursprungsanläggningen, 
ii) exportören, iii) den aktör som ansvarar för sändningen. 
c) Den kontroll av de berörda djuren och varorna som redan har genomförts. 
d) De garantier som den behöriga myndi gheten i ursprungstred jelandet har lämnat 
för att djuren och varorna uppfyller de kr av som fastställs i de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2 eller krav som konstaterats vara åtminstone likvärdiga 
med dessa. 
2. Den offentliga kontroll som föreskrivs i punkt 1 ska genomföras på en lämplig plats 
inom unionens tullområde, till exempel 
a) på införselstället till unionen, 
SV 68   SV b) på en gränskontrollstation, 
c) på platsen för övergång till fri omsättning i unionen, 
d) i lager och lokaler hos den aktör som ansvarar för sändningen. 
3. De behöriga myndigheterna vid gränskontroll stationer och andra införselställen till 
unionen ska genomföra offentlig kontroll av följande närhelst de har anledning att tro 
att införseln av dessa till unionen kan utgöra en risk för människors hälsa, djurs hälsa 
eller välbefinnande, växters sundhet eller,  när det gäller genetiskt modifierade 
organismer och växtskyddsmedel, för miljön: 
a) Kontroll av transportmedel , även när de är tomma. 
b) Kontroll av förpackningen. 
4. De behöriga myndigheterna får även genom föra offentlig kontroll av varor som 
hänförts till ett av de tullförfaranden so m avses i artikel 4.16 a–g i rådets förordning 
(EEG) nr 2913/92. 
Artikel 43 
Typer av offentlig kontroll av djur och varor som inte är föremål för särskild offentlig kontroll 
vid gränsen 
1. Den offentliga kontroll som avses i artikel 42.1 ska 
a) alltid omfatta en dokumentkontroll, 
b) omfatta identitetskontroller och fysi ska kontroller beroe nde på risken för 
människors hälsa, djurs hälsa eller välbef innande, växters sundhet eller, när det 
gäller genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön. 
2. De behöriga myndigheterna ska utföra de  fysiska kontroller som avses i punkt 1 b 
under lämpliga betingelser så att und ersökningarna kan utföras ordentligt. 
3. Om de dokument- och identitetskontrolle r och fysiska kontroller som avses i punkt 1 
visar att djuren och varorna in te är förenliga med de best ämmelser som avses i artikel 
1.2, ska artiklarna 64.1, 64.3, 64.4, 64.5, 65, 66, 67, 69.1, 69.2, 70.1 och 70.2 
tillämpas. 
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på i vilka fall och på vilka vill kor de behöriga myndigheterna får kräva att 
aktörerna ska anmäla ankomsten av vi ssa varor som förs in till unionen. 
Artikel 44 
Prover som tas av djur och varor som inte är föremål för särskild offentlig kontroll vid 
gränsen 
1. När provtagning av djur och varor sker ska de behöriga myndigheterna 
a) underrätta tullmyndigheterna oc h de berörda aktörerna, 
b) besluta huruvida djuren eller varorn a kan släppas innan resultaten av den 
analys, testning eller diagnos  som utförts på proverna föreligger, förutsatt att 
det går att säkerställa att djur en eller varorna kan spåras. 
2. Kommissionen ska genom geno mförandeakter fastställa 
SV 69   SV a) de mekanismer som krävs för att säkers tälla att de djur eller varor som avses i 
punkt 1 b kan spåras, 
b) de dokument som måste åtfölja de djur  eller varor som av ses i punkt 1 när de 
behöriga myndigheterna har tagit prover. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
AVDELNING II 
OFFENTLIG KONTROLL AV DJUR OCH VA ROR VID GRÄNSKONTROLLSTATIONER  
Artikel 45 
Djur och varor som är föremål för offentlig kontroll vid gränskontrollstationer  
1. För att säkerställa att de bestämmelser so m avses i artikel 1.2 följs ska de behöriga 
myndigheterna vid gränskontrollstationen fö r första ankomst till unionen genomföra 
offentlig kontroll av varje sändning av följa nde kategorier av djur och varor som förs 
in till unionen från tredjeländer: 
a) Djur. b) Produkter av animaliskt ursprung, avel smaterial och animaliska biprodukter. 
c) Sådana växter, växtprodukter  och andra föremål och material  som kan hysa 
eller sprida växtskadegörare och som av ses i de förteckningar som upprättats i 
enlighet med artiklarna 68.1 och 69.1 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert number of the Regulation on protective 
measures against pests of plants ]. 
d) Varor med ursprung i vissa tredjelä nder för vilka kommissionen genom de 
genomförandeakter som avses i punkt 2 b ha r beslutat om en åtgärd som kräver 
en tillfällig ökning av offentlig kontroll vi d införseln till unionen på grund av 
en känd eller ny risk eller eftersom de t finns belägg för att det kan förekomma 
omfattande och allvarlig bristande efterl evnad av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2. 
e) Djur och varor som är föremål för en nödåtgärd som föreskrivs i sådana 
rättsakter som antagits i enlighet me d artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002, 
artikel 249 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please 
insert number of the Regulation on animal health ] eller artiklarna 27.1, 29.1, 
40.2, 41.2, 47.1, 49.2 och 50.2 i förordni ng (EU) nr XXX/XXXX [ Office of 
Publications, please insert number of  the Regulation on protective measures 
against pests of plants ] och genom vilka det krävs att sändningar av dessa djur 
eller varor, som identifierats ge nom deras KN-nummer (Kombinerade 
nomenklaturen), ska bli föremål för offentlig kontroll vid införseln till unionen. 
f) Djur och varor för vilkas införsel t ill unionen det har fastställts villkor eller 
åtgärder genom rätts akter som antagits  i enlighet med ar tikel 125 respektive 
127, eller i enlighet med de bestämmelser  som avses i artikel 1.2, och i vilka 
det krävs att det vid införseln av djuren eller varorna till unionen säkerställs att 
dessa villkor eller åtgärder uppfylls respektive vidtas. 
2. Kommissionen ska genom geno mförandeakter fastställa 
SV 70   SV a) förteckningar över de djur och varor som tillhör de kategorier som avses i 
punkt 1 a och b med angivande av deras KN-nummer (Kombinerade 
nomenklaturen), 
b) förteckningen över de varor som tillhör den kategori som avses i punkt 1 d med 
angivande av deras KN-nummer (Kombi nerade nomenklatur en) och vid behov 
uppdatera den med hänsyn till de risker som avses i den punkten. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på ändringar av de kategorier av sändningar som avses i punkt 1 för att 
inkludera andra produkter som kan utgöra ri sker för människors och djurs hälsa, 
växters sundhet eller, när det gäller genetiskt modifierade organismer och 
växtskyddsmedel, för miljön. 
4. Om inte annat anges i de rättsakter om fa stställande av de åtgä rder eller villkor som 
avses i punkt 1 d, e och f ska denna artik el också gälla för icke-kommersiella 
sändningar av de kategorier av djur och varor som avses i punkt 1 a, b och c. 
Artikel 46 
Djur och varor som är undantagna från offent lig kontroll vid gr änskontrollstationer 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på bestämmelser om i vilka fall och på vilka villkor följande kategorier av djur och varor är 
undantagna från bestämmelserna i artikel 45: 
a) Varor som sänds som varuprover eller so m visningsobjekt avsedda för utställningar 
och som inte är avsedda att släppas ut på marknaden. 
b) Djur och varor som är avsedda att användas för vetenskapliga ändamål. c) Varor ombord på transportm edel i internationell trafik  som inte lossas och som är 
avsedda att konsumeras av besättning och passagerare. 
d) Varor som ingår i passagerares person liga bagage och är avsedda för egen 
konsumtion. 
e) Små sändningar av varor som sänds till fysi ska personer och som inte är avsedda att 
släppas ut på marknaden. 
f) Sällskapsdjur enligt definitionen i artikel 4.1.10 i förordning (EU) nr XXX/XXXX 
[Office of Publications, please insert number of the Regulation on animal health ]. 
g) Värmebehandlade varor i mängder som inte överstiger de mängder som ska 
fastställas i dessa delegerade akter. 
h) Alla andra kategorier av dj ur eller varor för vilka det in te krävs några kontroller vid 
gränskontrollstationer med tanke  på de risker de utgör. 
Artikel 47 
Offentlig kontroll vid gr änskontrollstationer  
1. De behöriga myndigheterna ska genomföra offentlig kontroll av sändningar av de 
kategorier av djur och varor som avse s i artikel 45.1 vid sändningens ankomst till 
SV 71   SV gränskontrollstationen. Denna offentlig a kontroll ska omfatta dokumentkontroll, 
identitetskontroll och fysisk kontroll. 
2. Samtliga sändningar av de kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 ska 
vara föremål för dokument - och identitetskontroll. 
3. Fysiska kontroller ska utföras på sändningar av de kategorier av djur och varor som 
avses i artikel 45.1 med en frekvens som bero r på den risk som va rje djur, vara eller 
kategori av djur eller varor utgör fö r människors hälsa, djurs hälsa eller 
välbefinnande, växters sundhet eller, när de t gäller genetiskt modi fierade organismer 
och växtskyddsmedel, för miljön. 
4. Fysiska kontroller för att kon trollera att de djurhälso- och djurskyddskrav eller de 
växtskyddskrav som fastställs i de bestäm melser som avses i ar tikel 1.2 följs ska 
utföras av, eller under överinseende av, pe rsonal som har lämplig kompetens inom 
veterinärfrågor  respektive  fytosanitära frågor och som utsetts för ändamålet av de 
behöriga myndigheterna. 
Sådana kontroller av djur ska utföras av en officiell veterinär eller under dennas 
överinseende. 
5. De behöriga myndigheterna vid gränskontroll stationerna ska systematiskt genomföra 
offentlig kontroll av sändningar av djur som transporteras och av transportmedel för 
att kontrollera att djurskyddskraven i de be stämmelser som avse s i artikel 1.2 följs. 
De behöriga myndigheterna ska införa förfaranden  enligt vilka den offentliga 
kontrollen av djur som transporteras priori teras och dröjsmålen vid sådana kontroller 
minskas. 
6. Kommissionen får genom genomförandeakte r fastställa närmare bestämmelser om 
uppvisande av sändningar av de kategorier av varor som avses i artikel 45.1, vilka 
underenheter som en enskild sändning kan best å av och det maximala antalet sådana 
underenheter i varje sändning, med hänsyn till behovet av att garantera snabb och 
effektiv hantering av sändningarna och de n offentliga kontroll som de behöriga 
myndigheterna ska genomföra. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 48 
Intyg och dokument som ska å tfölja sändningar och delsändningar 
1. Originalet av de officie lla intyg eller dokument, eller elektroniska motsvarigheter, 
som enligt de bestämmelser som avses i artikel 1.2 ska åtfölja sändningar av de 
kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 ska uppvisas för och sparas av 
de behöriga myndigheterna vi d gränskontrollstationen. 
2. De behöriga myndigheterna vid gräns kontrollstationen ska till den aktör som 
ansvarar för sändningen lämna en bestyrkt papperskopia eller elektronisk kopia av de 
officiella intyg eller dokum ent som avses i punkt 1; för delsändningar ska bestyrkta 
papperskopior eller elektroniska kopior av så dana intyg eller dokument lämnas ut för 
varje del. 
3. Sändningar får inte delas upp förrän offentlig kontroll har genomförts och alla delar 
av det gemensamma hälsodokumentet för införsel ( Common Health Entry Document , 
CHED) som avses i artikel 54 har fyllts  i i enlighet med artiklarna 54.4 och 55.1. 
SV 72   SV Artikel 49 
Särskilda bestämmelser för offentlig kontroll vid gränskontrollstationer 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt artikel 139 med avseende 
på bestämmelser om 
a) i vilka fall och på vilka villkor de behöriga myndigheterna vid gränskontrollstationen 
får ge sändningar av de kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 tillstånd för vidaretransport till slutdestinationen i väntan på resultaten av de fysiska 
kontrollerna, om sådana krävs, 
b) vilka tidsfrister och närmare best ämmelser som gäller för utförandet av 
dokumentkontroller, identitets kontroller och fysiska ko ntroller av omlastade 
sändningar av de kategorier av varor som avses i artikel 45.1, 
c) i vilka fall och på vilka villkor identi tetskontroller och fysiska kontroller av 
omlastade sändningar och av djur som anlä nder luft- eller sjövägen och som stannar 
kvar på samma transportmedel för den fortsatta resan får ske vid en annan 
gränskontrollstation än gränskontrollstationen för första ankomst till unionen, 
d) i vilka fall och på vilka villkor transiteri ng av sändningar av de kategorier av djur och 
varor som avses i artikel 45.1 får tillåtas och den särskilda offentliga kontroll av 
sådana sändningar som ska genomföras vi d gränskontrollstatione rna, inklusive i 
vilka fall och på vilka villkor de ska la gras i särskilda, fö r detta ändamål godkända 
fri- och tullager. 
Artikel 50 
Närmare bestämmelser om dokument- och iden titetskontroller och fysiska kontroller  
För att säkerställa enhetlig tillämpning av bestämmelserna  i artiklarna 47, 48 och 49 ska 
kommissionen genom genomförandeakter fastst älla närmare bestämmelser för vilka 
aktiviteter som ska genomföras under och efter de dokument- och identi tetskontroller och de 
fysiska kontroller som avses i dessa bestämme lser för att säkerställa att den offentliga 
kontrollen utförs effektivt. Dessa genom förandeakter ska antas i enlighet med det 
granskningsförfarande som avses i artikel 141.2. 
Artikel 51 
Offentlig kontroll som inte genomförs vid gränskontrollstationen för första ankomst 
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om i vilka fall och på vilka villkor 
a) identitetskontroller och fysiska kontroller av sändni ngar av de kategorier av 
djur och varor som avses i artikel 45.1 får utföras av behöriga myndigheter vid 
andra kontrollställen än gränskontrollstationer, unde r förutsättning att dessa 
kontrollställen uppfyller kraven i artikel 62.3 och i de genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 62.4, 
b) fysiska kontroller av sändningar som har varit föremål för dokument- och 
identitetskontroller vid en gränskontrollstation för första ankomst får utföras på en annan gränskontrollstati on i en annan medlemsstat,  
c) behöriga myndigheter får till tu llmyndigheter eller andra offentliga 
myndigheter överlåta särskilda kon trolluppgifter i samband med 
SV 73   SV i) de sändningar som avses i artikel 63.2, 
ii) passagerares personliga bagage, iii) varor som beställts genom distansförsäljning. 
2. Artiklarna 54.2 b, 55.2 a, 57, 58, 60, 61, 62.3 och 62.4 ska gälla för de kontrollställen 
som avses i punkt 1 a. 
Artikel 52 
Identitetskontrollernas och de fysiska kontrollernas frekvens  
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om  vilka kategorier av djur oc h varor och på vilka villkor, 
genom undantag från artikel 47.2 och med hänsyn tagen till den minskade risken, 
identitetskontroller av sändningar av djur  och varor som avses i artikel 45.1 ska 
a) utföras mindre ofta, b) begränsas till kontroll av eventuella officiella  plomberingar på sändningen. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på fastställande av 
a) kriterierna och förfarandena för att fast ställa och ändra frekvenserna för fysiska 
kontroller av sändningar av de kategor ier av djur och varor som avses i 
artikel 45.1 a, b och c och anpassa dem till den risknivå som är förbunden med 
dessa kategorier, med beaktande av 
i) information som kommissionen saml at in i enlighet med artikel 124.1, 
ii) resultatet av kontroller som kommis sionens experter utfört i enlighet med 
artikel 115.1, 
iii) i vilken omfattning aktörerna hitti lls har följt de bestämmelser som avses 
i artikel 1.2, 
iv) data och information som samlats in via det 
informationshanteringssyst em som avses i artikel 130, 
v) tillgängliga vetenska pliga bedömningar, och 
vi) all annan information om de risker som är förbundna med dessa 
kategorier av djur och varor, 
b) på vilka villkor medlemsstaterna få r öka den frekvens för fysiska kontroller 
som fastställts i enlighet med led a för att ta hänsyn till l okala riskfaktorer, 
c) förfarandena för att säkerställa att den frekvens för fysiska kontroller som 
fastställts i enlighet med led a tillämpas på ett enhetligt sätt och utan dröjsmål. 
3. Kommissionen ska genom geno mförandeakter fastställa 
a) frekvensen för fysiska kontroller fö r de kategorier av varor som avses i 
artikel 45.1 d, 
b) frekvensen för fysiska kontroller för de kategorier av djur och varor som avses 
i artikel 45.1 e och f om detta inte re dan föreskrivs i de  rättsakter som det 
hänvisas till i dessa led. 
SV 74   SV Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 53 
Beslut om sändningar  
1. De behöriga myndigheterna ska efter att ha genomfört offentlig kontroll fatta beslut 
om varje sändning av de kategorier av dj ur och varor som avses i artikel 45.1 med 
angivande av om sändningen är förenlig med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 
och, i förekommande fall, det tillämpliga tullförfarandet. 
2. Beslut som fattas efter en fysisk kontroll av att djurhälso- och djurskyddskraven eller 
växtskyddskraven följs ska fattas av pe rsonal som har lämplig kompetens inom 
veterinärfrågor respektive fytosanitära fr ågor och som av de behöriga myndigheterna 
utsetts för ändamålet. 
Beslut om sändningar av djur ska fattas av  en officiell veteri när eller under dennas 
överinseende. 
Artikel 54 
Aktörernas och de behöriga myndighet ernas användning av det gemensamma 
hälsodokumentet för införsel 
1. För varje sändning av de kategorier av djur  och varor som avses i artikel 45.1 ska den 
aktör som ansvarar för sändningen fylla i ett gemensamt hälsodokument för införsel 
(Common Health Entry Document , CHED) och ange de uppgifter som krävs för 
omedelbar och fullständig identifier ing av sändningen och dess destination. 
2. Hälsodokumentet (CHED) ska användas 
a) av de aktörer som ansvarar för sändni ngar av de kategorier av djur och varor 
som avses i artikel 45.1 för att til l de behöriga myndigheterna vid 
gränskontrollstationen förhandsanmä la dessa sändningars ankomst, 
b) av de behöriga myndigheterna vid gränskontrollstationen för att 
i) registrera resultatet av den offentliga kontroll som genomförts och 
eventuella beslut som fattats på grundva l av detta, inbegripet beslut om 
att avvisa sändningar, 
ii) via Traces-systemet vidarebe fordra uppgifterna i led i. 
3. Aktörerna ska göra en förhandsanmälan enligt punkt 2 a genom att fylla i och skicka 
den relevanta delen av hälsodokumentet i Traces -systemet för vidarebefordran till de 
behöriga myndigheterna vid gränskontrollsta tionen före sändningens fysiska ankomst 
till unionen. 
4. De behöriga myndigheterna vid gränskontroll stationen ska fylla i samtliga delar av 
hälsodokumentet så snart som 
a) all den offentliga kontroll som krävs enligt artikel 47.1 har genomförts, b) resultaten av fysiska kontroller, om sådana krävs, är tillgängliga, 
c) ett beslut om sändningen har fattats i en lighet med artikel 53 och registrerats på 
hälsodokumentet. 
SV 75   SV Artikel 55 
Tullmyndigheternas användning av det geme nsamma hälsodokumentet för införsel 
1. Sändningar av de kategorier av dj ur och varor som avses i artikel 45.1  får endast  
ställas under  tullmyndigheternas övervakning eller kont roll, inbegripet föras in eller 
hanteras i frizoner eller tu llager, om aktören för tullmyndigheterna kan visa upp det 
gemensamma hälsodokumentet för införs el (CHED), eller dess elektroniska 
motsvarighet, vederbörligen ifyllt i Traces -systemet av de behöriga myndigheterna 
vid gränskontrollstationen. 
2. Tullmyndigheterna 
a) får inte tillåta att sändningen hänförs til l ett annat tullförfarande än det som de 
behöriga myndigheterna vid gränskontrollstationen har angivit, 
b) ska endast tillåta att en sändning öve rgår till fri omsättning efter att ett 
vederbörligen ifyllt hälsodokument som bekräftar att sändningen är förenlig med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 har visats upp. 
3. Om en tulldeklaration avges för en sändning av de kategorier av djur eller varor som 
avses i artikel 45.1 utan att hälsodoku mentet visas upp, ska tullmyndigheterna 
kvarhålla sändningen och omedelbart underr ätta de behöriga myndigheterna vid 
gränskontrollstationen. De  behöriga myndigheterna ska vidta nödvändiga åtgärder 
enligt artikel 64.5. 
Artikel 56 
Format, tidsfrister och särskilda bestä mmelser för användning av det gemensamma 
hälsodokumentet för införsel 
1. Kommissionen ska genom genomförand eakter fastställa bestämmelser om 
a) utformningen av det gemensamma hä lsodokumentet för införsel (CHED) och 
instruktioner för det ska visas upp och användas, 
b) minimitidsfrister för aktörernas förhandsanmälan av sändningar enligt 
artikel 54.2 a för att de behöriga myndi gheterna vid gränskontrollstationen 
effektivt och utan dröjsmål ska kunna genomföra offentlig kontroll. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på bestämmelser om i vilka fa ll och på vilka villkor sändningar av de 
kategorier av djur och varor som avse s i artikel 45.1 måste åtföljas av det 
gemensamma hälsodokumentet till destinationsorten. 
Artikel 57 
Utseende av gränskontrollstationer 
1. Medlemsstaterna ska utse gränskontrollstationer för genomförandet av offentlig 
kontroll av en eller flera av de kategorier  av djur och varor som avses i artikel 45.1. 
2. Medlemsstaterna ska underrä tta kommissionen minst tre må nader innan de utser en 
gränskontrollstation. Denna underrättelse sk a innehålla all den information som 
krävs för att kommissionen ska kunna kontrollera att den föreslagna gränskontrollstationen uppfylle r minimikraven i artikel 62. 
SV 76   SV 3. Inom tre månader från mottagandet av den underrättelse som avses i punkt 2 ska 
kommissionen underrätta medlemsstaten 
a) om förutsättningen för att den före slagna gränskontrollstationen ska kunna 
utses är att kommissionens experter utfört  en kontroll i enlighet med artikel 115 
och konstaterat att minimikr aven i artikel 62 uppfylls, 
b) om datum för en sådan kontroll. 
4. Medlemsstaten ska skjuta upp utseendet av gränskontrollstationen till dess att 
kommissionen har meddelat att resultatet av  kontrollen visar a tt kraven uppfylls. 
Artikel 58 
Förteckningar över gränskontrollstationer 
1. Varje medlemsstat ska på internet til lhandahålla aktuella förteckningar över 
gränskontrollstationer på sitt territor ium och lämna följande uppgifter för varje 
gränskontrollstation: 
a) Kontaktuppgifter och öppettider. b) Exakt läge och om införselstället ligger  i en hamn, vid en flygplats, en järnväg  
eller en landsväg. 
c) Vilka av de kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 som 
gränskontrollstationen enligt utseendet ska kontrollera. 
d) Den utrustning och de lokaler som är tillgängliga för offentlig kontroll av var 
och en av de kategorier av djur och va ror som gränskontrollstationen har utsetts 
för. 
e) Volymen djur och varor som hanteras per kalenderår för var och en av de 
kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 som 
gränskontrollstationen har utsetts för. 
2. Kommissionen ska genom genomförandeakter fa stställa det format, de kategorier, de 
förkortningar för gränskontro llstationer och annan information som medlemsstaterna 
ska använda i förteckningarna över gränskontrollstationer. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 59 
Återkallande av godkännanden av och förnya t utseende av gränskontrollenheter 
1. Godkännande av gränskontrollstationer i en lighet med artikel 6 i rådets direktiv 
97/78/EG och artikel 6 i rådets dire ktiv 91/496/EEG samt utseenden av 
införselställen  i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 669/2009 och av 
införselorter i enlighet med artikel 13c.4 i rådets direktiv 2000/29/EG ska återkallas. 
2. Medlemsstaterna får på nytt utse de grän skontrollstationer, utsedda införselställen 
och införselorter som avses i punkt 1 ti ll gränskontrollstationer i enlighet med 
artikel 57.1, under förutsättning att mini mikraven i artikel 62 är uppfyllda. 
3. Artikel 57.2 och 57.3 ska inte gälla för förnyat  utseende  enligt punkt 2. 
SV 77   SV Artikel 60 
Återkallande av utseendet av gränskontrollstationer 
1. Om gränskontrollstationer inte längr e uppfyller kraven i artikel 62 ska 
medlemsstaterna 
a) återkalla utseendet enligt artikel 57.1 för a lla eller för vissa av  de kategorier av 
djur och varor som utseendet omfattar, 
b) stryka dem ur de förteckningar som av ses i artikel 58.1 för de kategorier av 
djur och varor för vilka utseendet återkallas. 
2. Medlemsstaterna ska underrätta kommissi onen och övriga medlemsstater om att 
utseendet av en gränskontrollstation återka llats i enlighet med punkt 1 och om skälen 
till återkallandet. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på i vilka fall och enligt vilka förfaranden gränskontro llstationer, vilkas 
utseende endast delvis har återkallats i enlighet med punkt 1 a, får utses på nytt 
genom undantag från bestämmelserna i artikel 57. 
Artikel 61 
Tillfälligt  återkallande av utseendet av gränskontrollstationer 
1. Medlemsstaterna ska omedelbart til lfälligt återkalla utseendet av en 
gränskontrollstation och beordra att verksamh eten stoppas, för alla eller för vissa av 
de kategorier av djur och varor som ut seendet omfattar, i de fall där sådan 
verksamhet kan utgöra en risk för männis kors hälsa, djurs häls a eller välbefinnande, 
växters sundhet eller, när det gäller genetiskt modifierade organismer och 
växtskyddsmedel, för miljön. 
2. Medlemsstaterna ska omedelbart underrä tta kommissionen och övriga medlemsstater 
om att utseendet av en gränskontrollstation ti llfälligt återkallats oc h om skälen till det 
tillfälliga återkallandet. 
3. Medlemsstaterna ska ange att utseende t av en gränskontrollstation tillfälligt 
återkallats i de förteckni ngar som avses i artikel 58.1. 
4. Medlemsstaterna ska upphäva det tillfälliga  återkallandet enligt punkt 1 så snart som 
a) de behöriga myndigheterna har förvi ssat sig om att den risk som avses i 
punkt 1 inte längre föreligger, 
b) de har meddelat kommissionen och övr iga medlemsstater skälen till att det 
tillfälliga återkallandet upphävs. 
5. Kommissionen får genom genomförandeakter fa stställa förfaranden för det utbyte av 
information och meddelanden som avses i punkt 2 och i punkt 4 b. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
SV 78   SV Artikel 62 
Minimikrav för gränskontrollstationer 
1. Gränskontrollstationerna ska ligga i omedelba r närhet av införsel stället till unionen 
och på en av tullmyndigheterna i enli ghet med artikel 38.1 i förordning (EEG) 
nr 2913/92 anvisad, lämpligt utrustad plats. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på i vilka fall och på vilka vi llkor en gränskontrollstation på grund av 
särskilda geografiska begränsningar får va ra belägen på ett visst avstånd från 
införselstället till unionen. 
3. Gränskontrollstationerna ska ha 
a) tillräckligt stor för ändamålet väl kvalificerad personal, b) lokaler som är lämpliga för typ och volym av djur och varor som hanteras, 
c) utrustning och lokaler som möjliggör o ffentlig kontroll av var och en av de 
kategorier av djur och varo r som den har utsetts för, 
d) infört förfaranden för att garantera a tt de vid behov har tillgång till ytterligare 
utrustning, lokaler och tjänster för a tt i misstänkta fall och i samband med 
sändningar som inte är förenliga med bestämmelserna eller sändningar som 
utgör en risk vidta åtgärder i enlighet med artiklarna 63, 64 och 65, 
e) beredskapsplanering för att säkerställa att den offentliga kontrollen fungerar 
väl och att de åtgärder som vidtas  i enlighet med artiklarna 63, 64 och 65 
tillämpas effektivt vid oförutsedda  och oväntade omständigheter eller 
händelser, 
f) den teknik och utrustning som kr ävs för att Traces-systemet och, i 
förekommande fall, andra elektroniska  informationshanteringssystem som 
behövs för hantering och utbyte av data och information ska kunna drivas effektivt, 
g) tillgång till officiella laboratorier som inom lämpliga tidsfrister kan 
tillhandahålla analys-, te stnings- och diagnostikresul tat och som är utrustade 
med IT-verktyg som krävs för att införa  resultaten av de analyser, tester 
respektive diagnoser som utförts i Traces-systemet, 
h) lämpliga förfaranden för korrekt hanteri ng av olika kategorier av djur och varor 
och för förebyggande av risker som kan uppstå till följd av korskontaminering, 
i) förfaranden för att följa relevanta standa rder för biosäkerhet så att spridning av 
sjukdomar till unionen förhindras. 
4. Kommissionen får genom genomförandeakte r precisera kraven i punkt 3 för att ta 
hänsyn till specifika egenskaper och l ogistiska behov i samband med offentlig 
kontroll och med tillämpningen av de åt gärder som vidtas i enlighet med 
artiklarna 64.3, 64.5 och 65 för de olika kate gorier av djur och varor som avses i 
artikel 45.1. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
SV 79   SV AVSNITT III 
ÅTGÄRDER VID MISSTANKE OM BRISTANDE EFTERLEVNAD OCH VID BRISTANDE 
EFTERLEVNAD AVSEENDE DJUR OCH VAROR FRÅN TREDJELAND  
Artikel 63  
Misstanke om bristande efterlev nad och skärpt offentlig kontroll 
1. Vid misstanke om att sändningar av de ka tegorier av djur oc h varor som avses i 
artikel 45.1 inte är förenliga med de best ämmelser som avses i artikel 1.2 ska den 
behöriga myndigheten genomföra offentlig kont roll för att bekräfta eller undanröja 
misstanken. 
2. Sändningar av djur och varor för vilka ak tören inte anger om de består av de 
kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 ska vara föremål för offentlig 
kontroll av de behöriga myndigheterna om det finns anledning att tro att sådana 
kategorier av djur eller varor finns i sändningen. 
3. De behöriga myndigheterna ska omhändert a de sändningar som avses i punkterna 1 
och 2 till dess att de har fått resultaten av den offentliga kontroll som anges i de punkterna. 
Sändningarna ska i förekommande fall hållas isolerade eller i kara ntän, och djur ska 
hysas, utfodras, vattnas och behandlas i avvaktan på resultaten av den offentliga 
kontrollen. 
4. Om de behöriga myndigheterna har anledni ng att misstänka bedrägligt beteende hos 
en aktör eller om den offentliga kontrollen ger skäl att anta al lvarliga eller upprepade 
överträdelser av de bestämmelser som avse s i artikel 1.2, ska de, i förekommande fall 
och utöver de åtgärder som anges i artikel  64.3, skärpa den offentliga kontrollen av 
sändningar med samma ursprung resp ektive samma användningsområde. 
5. De behöriga myndigheterna ska via Tr aces-systemet underrätta kommissionen och 
medlemsstaterna om beslutet att genomför a skärpt offentlig kontroll enligt punkt 4 
med uppgifter om det påstådda bedrägliga bete endet eller de påstå dda allvarliga eller 
upprepade överträdelserna. 
6. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa förfara nden för samordning 
av den skärpta offentliga kontroll som de  behöriga myndigheterna ska genomföra 
enligt punkterna 4 och 5. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 64  
Åtgärder som ska vidtas när sändningar som förs  in till unionen från tredjeländer inte är 
förenliga med bestämmelserna 
1. De behöriga myndigheterna ska omhänderta alla sändningar av dj ur eller varor som 
förs in till unionen från tredjeländer och som inte är förenliga med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 och ne ka dem införsel till unionen. 
Sådana sändningar ska i föreko mmande fall hållas isolerade eller i karantän, och djur 
som ingår i dem ska hysas och behandlas unde r lämpliga förhållanden i avvaktan på 
eventuella ytterligare beslut. 
SV 80   SV 2. Kommissionen ska genom genomförandeakte r fastställa närmar e bestämmelser för 
isoleringen och karantänen en ligt punkt 1 andra stycket. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
3. De behöriga myndigheterna ska om möjligt höra den aktör som ansvarar för 
sändningen och därefter utan dr öjsmål beordra aktören att 
a) destruera sändningen, i förekommande fall i enlighet med de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2, eller 
b) återsända sändningen till en destin ation utanför unionen i enlighet med 
artikel 70.1 och 70.2, eller 
c) göra sändningen föremål för särskild be handling i enlighet me d artikel 69.1 och 
69.2 eller för varje annan åtgärd som är  nödvändig för att säkerställa att de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 fö ljs, och, i förekommande fall, hänföra 
sändningen till andra ändamål än de so m den ursprungligen var avsedd för. 
4. De behöriga myndigheterna ska omedelbart underrätta följande parter om beslut att 
neka en sändning införsel enligt punkt 1 och beslut som meddelats enligt artikel 65.3 
och 65.5: 
a) Kommissionen. 
b) De behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. 
c) Tullmyndigheterna. d) De behöriga myndigheterna i ursprungstredjelandet. e) Den aktör som ansvarar för sändningen. Detta ska ske via det elektroniska info rmationshanteringssystem som avses i 
artikel 130.1. 
5. Om en sändning av de kategorier av djur  eller varor som avse s i artikel 45.1 inte 
visas upp för den offentliga kontroll som avses i den artikeln, eller inte visas upp i enlighet med kraven i artiklarn a 48.1, 48.3, 54.1, 54.2 och 54.3 eller med de 
bestämmelser som antagits enligt artiklarna 46, 47.6, 49, 51.1 och 56, ska de behöriga myndigheterna beordra att sändningen kvarhålls eller återkallas och att den 
utan dröjsmål omhändertas. 
Punkterna 1, 3 och 4 i denna artike l ska gälla för sådana sändningar. 
Artikel 65  
Åtgärder som ska vidtas avseende djur eller varor som förs in till unionen från tredjeländer 
och som utgör en risk 
När offentlig kontroll tyder på att en sändning av djur eller varor utgör en risk för människors 
hälsa, djurs hälsa e ller välbefinnande, växters sundhet el ler, när det gäller genetiskt 
modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön, ska sändningen hållas isolerad eller 
i karantän och djur som ingår i den ska hysas  och behandlas under lämpliga förhållanden i 
avvaktan på eventuella  ytterligare beslut. 
De behöriga myndigheterna ska omhänderta den aktuella sändningen och utan dröjsmål 
SV 81   SV a) beordra aktören att destruera sändni ngen, i förekommande fall i enlighet med de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2, och i samband med detta vi dta alla åtgärder 
som är nödvändiga för att skydda människors hälsa, djurs hälsa eller välbefinnande, 
växters sundhet el ler miljön, eller  
b) göra sändningen till föremål för särsk ild behandling i enlighet med artikel 69.1 och 
69.2. 
Artikel 66  
Uppföljning av beslut som fattats när sändni ngar som förs in till unionen från tredjeländer 
inte är förenliga med bestämmelserna 
1. De behöriga myndigheterna ska 
a) ogiltigförklara de officiella intyg och andra dokument so m åtföljer sändningar 
som har varit föremål för åtgärd er enligt artiklarna 64.3, 64.5 och 65, 
b) samarbeta i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV för att vidta 
ytterligare åtgärder som krävs för att säkerställa att det inte är möjligt att återinföra sändningar till unionen som har nekats införsel enligt artikel 64.1. 
2. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där den offentliga kontrollen 
genomfördes ska övervaka tillämpningen av  de åtgärder som har beordrats enligt 
artiklarna 64.3, 64.5 och 65 för att se till att sändningen inte ge r upphov till skadliga 
effekter på människors hälsa, djurs hälsa el ler välbefinnande, växters sundhet eller på 
miljön under eller i avvaktan på tillämpningen av dessa åtgärder. 
När så är lämpligt ska tillämpningen av de ssa åtgärder slutföras under tillsyn av de 
behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat. 
Artikel 67  
Aktörernas underlåtenhet att tillämpa de åtgär der som de behöriga myndigheterna beordrat 
1. Aktören ska vidta alla de åtgärder som de  behöriga myndigheterna beordrat i enlighet 
med artiklarna 64.3, 64.5 och 65 utan dröjsmål och senast inom 60 dagar från den dag då de behöriga myndigheterna i enli ghet med artikel 64.4 unde rrättat aktören om 
sitt beslut. 
2. Om aktören efter utgången av de 60 dagarn a inte har vidtagit nå gra åtgärder ska de 
behöriga myndigheterna beordra 
a) att sändningen destrueras eller blir  föremål för någon annan lämplig åtgärd, 
b) att sändningen i de fall som avses i artikel 65 destrueras  i lämpliga utrymmen  
som ligger så nära gränskontrollstationen som möjligt, och att man i samband med detta vidtar alla åtgärder som är nödvändiga för att skydda människors hälsa, djurs hälsa eller välbefi nnande, växters sundhet och miljön. 
3. De behöriga myndigheterna får förlänga den period som avses i punkterna 1 och 2 i 
denna artikel med den tid som krävs för att få resultaten av det andra expertutlåtande 
som avses i artikel 34, under förutsättning att detta inte ger upphov till skadliga effekter på människors hälsa, djurs hälsa eller välbefinnande, växters sundhet eller, 
när det gäller genetiskt modifierade orga nismer och växtskyddsmedel, på miljön.  
SV 82   SV Artikel 68  
Enhetlig tillämpning av artiklarna 64 och 65 
Kommissionen ska genom genomför andeakter fastställa bestämmelser för att säkerställa att 
alla de gränskontrollstationer som avses i arti kel 57.1 och alla de kontrollställen som avses i 
artikel 51.1 a på ett enhetligt sätt tillämpar de  beslut som de behöriga myndigheterna fattat 
och de åtgärder som de vidtagit och beordrat enligt artiklarna  64 och 65; bestämmelserna ska 
utformas som instruktioner som de behörig a myndigheterna ska följa i vanliga eller 
återkommande fall av bristande efterlevnad el ler vid vanliga eller återkommande risker. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i 
artikel 141.2. 
Artikel 69  
Särskild behandling av sändningar 
1. Den särskilda behandling av sändningar so m föreskrivs i artikel 64.3 c och 65 b kan, 
beroende på vad som är lämpligt, innebära 
a) behandling eller bearbetning, i föreko mmande fall inbegripet dekontaminering, 
dock inte utspädning, så att sändningen uppfyller kraven i de bestämmelser som avses i artikel 1.2 elle r kraven i ett tr edjeland som produkterna återsänds 
till, 
b) behandling på något annat sätt som är  lämpligt för säker konsumtion som foder 
eller livsmedel eller för användning för andra ändamål än som foder eller livsmedel. 
2. Den säkra behandlingen enligt punkt 1 ska 
a) vara effektiv och säkers tälla att alla risker för mä nniskors hälsa, djurs hälsa 
eller välbefinnande, växters sundhet eller, när det gäll er genetiskt modifierade 
organismer och växtskyddsmedel, för miljön undanröjs, 
b) dokumenteras och ske under de behöriga myndigheternas kontroll, 
c) uppfylla kraven i de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på kraven på och villkoren fö r hur den särskilda behandling som avses i 
punkt 1 ska ske. 
Om det inte har fastställts några bestäm melser genom delegerade akter ska den 
särskilda behandlingen ske i enlighet med nationella bestämmelser. 
Artikel 70  
Återsändning av sändningar 
1. De behöriga myndigheterna ska tillå ta återsändning av sändningar under 
förutsättning att följande villkor är uppfyllda: 
a) Destinationen har avtalats med de n aktör som ansvarar för sändningen. 
b) Den aktör som ansvarar för sändni ngen har först informerat de behöriga 
myndigheterna i ursprungstredjelandet elle r destinationstredjelandet, om dessa 
inte är identiska, om skäl en till att den berörda sändni ngen av djur  eller varor 
nekats införsel till unionen och omständigheterna kring detta. 
SV 83   SV c) Om destinationstredjelandet inte är  ursprungstredjeland et har de behöriga 
myndigheterna i destinationstredje landet underrättat de behöriga 
myndigheterna i medlemsstaten om att de  är beredda att ta emot sändningen. 
d) Återsändning av djur sker i enlighet med djurskyddskraven. 
2. Villkoren i punkt 1 b och c ska inte gälla för sändningar av de kategorier av varor 
som avses i artikel 45.1 c. 
3. Kommissionen ska genom genomförandeakte r fastställa förfar anden för utbyte av 
den information och de underrättelser som avses i punkt 1. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 71  
Godkännande av kontroller som utfö rs av tredjeländer före export 
1. Kommissionen får genom genomförandeak ter godkänna särskilda kontroller som ett 
tredjeland utför på sändni ngar av djur och varor före  export till un ionen för att 
kontrollera att de exporterad e sändningarna uppfyller kraven  i de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2. Godkännande t ska endast gälla för sä ndningar med ursprung i det 
berörda tredjelandet och får beviljas för en eller flera kategorier av djur eller varor. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
2. Godkännandet enligt punkt 1 ska innehålla uppgifter om 
a) maximifrekvensen för offentlig kont roll som de behöriga myndigheterna i 
medlemsstaterna ska genomföra när sändni ngarna förs in till unionen, när det 
inte finns någon anledning att misstä nka bristande efterlevnad av de 
bestämmelser som avses i artikel  1.2 eller bedrägligt beteende, 
b) de officiella intyg som ska åtfölja  sändningar som förs in till unionen, 
c) förlagan till sådana intyg, d) de behöriga myndigheter i tredjelandet som ansvarar för de kontroller som ska 
genomföras före export, 
e) i förekommande fall eventuella organ till vilka dessa behöriga myndigheter får 
delegera vissa uppgifter. En sådan delegering får endast godkännas om 
kriterierna i artiklarna 25–32, elle r likvärdiga villkor, uppfylls. 
3. Godkännandet enligt punkt 1 får endast bevilj as ett tredjeland om det finns belägg för 
och, i förekommande fall, en kommissi onskontroll som utförs i enlighet med 
artikel 119 visar att systemet för offentlig kontroll i det tredjelandet kan säkerställa 
att 
a) de sändningar av djur eller varor so m exporteras till unionen  uppfyller kraven i 
de bestämmelser som avses i ar tikel 1.2, eller likvärdiga krav, 
b) de kontroller som utförs i tredjelandet före avsändning till unionen är så 
effektiva att de kan ersätta eller mi nska frekvensen för de dokument- och 
identitetskontroller och fy siska kontroller som faststäl ls i de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2. 
SV 84   SV 4. De behöriga myndigheterna eller ett orga n med delegerade uppgifter som anges i 
godkännandet ska 
a) ansvara för kontakterna med unionen, b) säkerställa att de officiella intyg som avses i punkt 2 b åtföljer varje sändning 
som kontrolleras. 
5. Kommissionen ska genom genomförandeakte r fastställa närmare bestämmelser och 
kriterier för godkännande av de kontroller som utförs av tredjeländer före export i 
enlighet med punkt 1. Dessa genomförand eakter ska antas i enlighet med det 
granskningsförfarande som avses i artikel 141.2. 
Artikel 72 
Bristande efterlevnad och återkallande av godkännandet av kontroller som utförs av 
tredjeländer före export 
1. När den offentliga kontrollen av sändningar av kategorier av djur och varor för vilka 
särskilda kontroller före export har godkä nts i enlighet med artikel 71.1 visar på 
allvarlig och återkommande bristande efterl evnad av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2, ska medlemsstaterna omedelbart 
a) via Traces-systemet underrätta kommi ssionen och övriga medlemsstater och 
berörda aktörer samt begära administra tivt stöd i enlighet med de förfaranden 
som fastställs i avdelning IV, 
b) öka antalet offentliga kontroller av sä ndningar från det berörda tredjelandet och 
kvarhålla ett rimligt anta l prover under lämpliga la gringsförhållanden, om så 
krävs för vederbörlig un dersökning av situationen. 
2. Kommissionen får genom genomförandeakter återkalla det godkännande som 
föreskrivs i artikel 71.1 om det efter den offentliga kontrollen en ligt punkt 1 framgår 
att kraven i artikel 71.3 och 71.4 inte längre uppfylls. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 73 
Samarbete mellan myndigheter i samband med sändningar som förs in till unionen från 
tredjeländer 
1. Behöriga myndigheter, tullmyndigheter och andra myndigheter i medlemsstaterna 
ska ha ett nära samarbete för att säkerställa att den offentliga kontrollen av sändningar av djur och produkt er som förs in till unione n genomförs i enlighet med 
kraven i denna förordning. 
För detta ändamål ska behöriga myndighete r, tullmyndigheter och andra myndigheter 
se till att 
a) alla har tillgång till information som är relevant fö r organisationen och 
genomförandet av deras respektive verk samhet i samband med djur och varor 
som förs in till unionen, 
b) utbytet av denna information, inbegripet  i elektronisk form, sker utan dröjsmål. 
SV 85   SV 2. Kommissionen ska genom genomförandeakte r anta enhetliga bestämmelser om de 
samarbetsförfaranden som de behöriga myndigheter, tullmyndigheter och andra 
myndigheter som avses i punkt 1 ska införa för att säkerställa 
a) att de behöriga myndighe terna har tillgång till den information som krävs för 
att omedelbart kunna identifie ra alla de sändningar av djur och varor som förs 
in till unionen och som i enlighet med artikel 45.1 ska vara föremål för 
offentlig kontroll vid en gränskontrollstation, 
b) att alla genom utbyte av information och synkronisering av relevanta data har 
tillgång till de senaste uppgifterna om sä ndningar av djur och varor som förs in 
till unionen som samlats in av behöriga myndigheter, tullmyndigheter och andra myndigheter, 
c) snabb kommunikation av beslut som dessa myndigheter fattat på grundval av 
informationen i leden a och b. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 74 
Samarbete mellan myndigheter i samband med s ändningar som inte är föremål för särskilda 
kontroller vid gränsen  
1. För andra sändningar av djur och varor än de som enligt artikel 45.1 ska vara föremål 
för kontroller vid införseln till unionen och för vilka en tulldeklaration för övergång 
till fri omsättning har avgetts i enlighet  med artiklarna 4.17 och 59–83 i förordning 
(EG) nr 2913/92 ska punkterna 2, 3 och 4 gälla. 
2. Tullmyndigheterna ska fördröja övergången till fri omsättning om  de har anledning 
att tro att sändningen kan utgöra en risk för människors hälsa, djurs hälsa eller 
välbefinnande, växters sundhet eller, när de t gäller genetiskt modi fierade organismer 
och växtskyddsmedel, för miljön och omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna om detta.  
3. Sändningar för vilka övergången till fri omsättning har fördröjts enligt punkt 2 ska 
släppas om de behöriga myndigheterna inte inom tre arbetsdagar efter fördröjandet 
har begärt att tullmyndi gheterna ytterligare fördröjer öv ergången eller har informerat 
tullmyndigheterna om att det in te föreligger någon risk.  
4. När de behöriga myndigheterna anser att de t föreligger en risk för människors hälsa, 
djurs hälsa eller välbefinna nde, växters sundhet eller, när det gäller genetiskt 
modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön,  
a) ska de anvisa tullmyndigheterna a tt inte låta sändning en övergå till fri 
omsättning och att ange följande på de n faktura som åtföljer sändningen och i 
eventuella andra relevanta åtföljande dokument: 
”Produkten utgör en risk – får ej övergå till fri omsä ttning – förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of this 
Regulation ].” 
b) Inget annat tullförfarande ska till åtas utan de behör iga myndigheternas 
medgivande.  
c) Artiklarna 64.1, 64.3, 64.4, 64.5, 65, 66, 67, 69.1, 69.2, 70.1 och 70.2 ska gälla. 
SV 86   SV 5. För andra sändningar av djur och varor än de som enligt artikel 45.1 ska vara föremål 
för kontroller vid införseln till unionen och för vilka ingen tulldeklaration för 
övergång till fri omsättning har avgetts sk a tullmyndigheterna, om  de har anledning 
att tro att sändningen kan utgöra en risk för människors hälsa, djurs hälsa eller 
välbefinnande, växters sundhet eller, när de t gäller genetiskt modi fierade organismer 
och växtskyddsmedel, för miljön, överläm na alla relevanta uppgifter till 
tullmyndigheterna i den medlemsstat som är slutdestination. 
Artikel 75 
Bestämmelser om särskild offentlig kontroll och om åtgärder som sk a vidtas efter sådan 
kontroll 
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på genomförande av särskild offentlig kontroll och på antagande av 
åtgärder vid bristande efterlevnad, för att kunna  ta hänsyn till särdragen hos följande 
kategorier av djur och varor eller de ras transportsätt och transportmedel: 
a) Sändningar av färska fiskeriprodukter som landats direkt i de hamnar som 
utsetts av medlemsstaterna i enlighet me d artikel 5.1 i rådets förordning (EG) 
nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, 
orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 
2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr  601/2004 samt om upphävande av 
förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999
51 från ett fiskefartyg 
som för ett tredjelands flagg. 
b) Sändningar av icke avhudat frilevande vilt med päls. c) Sändningar av de kategorier av varor som avses i artikel 45.1 b som levereras, 
med eller utan lagring i ett särskilt godkä nt fri- eller tullager, till fartyg som 
lämnar unionen och är avsedda som förb rukningsvaror eller att konsumeras av 
besättning och passagerare. 
d) Träförpackningsmaterial. e) Foder och livsmedel som medföljer djur  och som är avsett som foder för dessa 
djur. 
f) Djur och varor som beställts genom di stansförsäljning och levererats från ett 
tredjeland till en ad ress i unionen samt de anmäln ingskrav som är nödvändiga 
för att genomföra offentlig kontroll på ett korrekt sätt. 
g) Växtprodukter som med hänsyn till sin se nare destination kan utgöra risk för 
spridning av infektionssjukdomar el ler smittsamma sjukdomar hos djur. 
h) Sändningar av de kategorier av djur och varor som avses i artikel 45.1 a, b och 
c med ursprung i unionen som återvände r till unionen efter att ha nekats 
införsel till ett tredjeland. 
i) Varor som förs in till unionen i bulk fr ån ett tredjeland, oavsett om de alla har 
sitt ursprung i det tredjelandet. 
j) Sändningar av de varor som avses i ar tikel 45.1 som kommer  från Kroatiens 
territorium och transiteras genom Bosn ien och Hercegovinas  territorium vid 
                                                
 
51 EUT L 286, 29.10.2008, s. 1. 
SV 87   SV Neum (”Neum-korridoren”) innan de åter införs på Kroatiens territorium via 
införselställena i Klek eller Zaton Doli. 
k) Djur och varor som enligt artikel 46 är undantagna från bestämmelserna i 
artikel 45. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på villkoren för övervakning av  transport och anko mst av sändningar av 
vissa djur och varor, från gränskontrollstationen för ankomst till anläggningen på destinationsorten i unionen eller till  gränskontrollstationen för utförsel. 
3. Kommissionen får genom genomförand eakter fastställa bestämmelser om 
a) förlagor till officiella  intyg och bestämmelser för utfärdande av sådana intyg, 
b) utformningen av de dokument som måste åtfölja de kategorier av djur eller 
varor som avses i punkt 1. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i 
artikel 141.2. 
Kapitel VI 
Finansiering av offentlig kontro ll och annan offentlig verksamhet 
Artikel 76 
Allmänna bestämmelser 
1. Medlemsstaterna ska se till att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att 
tillhandahålla personal och andra resurs er som de behöriga myndigheterna behöver 
för att genomföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. 
2. Medlemsstaterna får, utöver de avgifter som tas ut i enlighet med artikel 77, ta ut 
avgifter för att täcka kostnader för annan offentlig kontroll än den som avses i artikel 77.1 och 77.2. 
3. Detta kapitel ska även gälla vid delegeri ng av specifika uppgift er som ingår i den 
offentliga kontrollen i enlighet med artikel 25. 
4. Medlemsstaterna ska samråda med de berö rda aktörerna om de metoder som används 
för att beräkna de avgifter som föreskrivs i artikel 77. 
Artikel 77 
Obligatoriska avgifter 
1. För att säkerställa att de behöriga myndigheterna har tillräckliga resurser för att 
genomföra offentlig kontroll ska de ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för följande: 
a) Offentlig kontroll som genomförs för att kontrollera att följande aktörer följer 
de bestämmelser som avses i artikel 1.2: 
i) Livsmedelsföretagare enligt defin itionen i artikel 3.3 i förordning (EG) 
nr 178/2002 som antingen har regist rerats eller god känts, eller 
registrerats och godkänts, i enlighet  med artikel 6 i förordning (EG) 
nr 852/2004. 
SV 88   SV ii) Foderföretagare enligt definiti onen i artikel 3.6 i förordning (EG) 
nr 178/2002 som har registrerats  eller godkänts i enlighet med 
artiklarna 9 och 10 i Europaparlamen tets och rådets förordning (EG) 
nr 183/2005 om fastställande av krav för foderhygien52. 
iii) Professionella aktörer enligt defini tionen i artikel 2.7 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of the 
Regulation on protective measur es against pests of plants ]. 
iv) Professionella aktörer enligt defini tionen i artikel 3.6 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of the 
Regulation on the production and maki ng available on the market of 
plant reproductive material ]. 
b) Offentlig kontroll som genomförs för utfärdande av officiella intyg eller tillsyn 
över utfärdandet av officiella intyg. 
c) Offentlig kontroll för att kontrollera att villkoren för följande är uppfyllda: 
i) För att erhålla och behålla det godkännande som avses i artikel 6 i 
förordning (EG) nr 852/2004 eller i arti klarna 9 och 10 i förordning (EG) 
nr 183/2005. 
ii) För att erhålla och behålla det bemyndigande som avses i artiklarna 84, 
92 och 93 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, 
please insert number of the Regu lation on protective measures against 
pests of plants ]. 
iii) För att erhålla och behålla det tillstånd  som avses i artikel 25 i förordning 
(EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, plea se insert number of the 
Regulation on the production and maki ng available on the market of 
plant reproductive material ]. 
d) De behöriga myndigheternas offentlig a kontroll vid gränskontrollstationerna 
eller vid de kontrollställen som avses i artikel 51.1 a. 
2. Vid tillämpning av punkt 1 ska den offentliga kontroll som avses i led a i den 
punkten omfatta offentlig kontroll som geno mförs för att kontrollera efterlevnaden 
av de åtgärder som kommissionen antagi t i enlighet med artikel 137 i den här 
förordningen, artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002, artiklarna 27.1, 29.1, 40.2, 
41.2, 47.1, 49.2 och 50.2 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, 
please insert number of the Regulation on protective measures against pests of 
plants ], artiklarna 41 och 144 i fö rordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of 
Publications, please insert number of the Regulation on the production and making 
available on the market of plant reproductive material ] samt del VI i förordning 
(EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of the Regulation 
on animal health ], såvida inte beslutet om åt gärderna kräver något annat. 
3. Vid tillämpningen av punkt 1 ska 
a) den offentliga kontroll som avses i le d a i den punkten inte omfatta offentlig 
kontroll som genomförs för att kontrolle ra efterlevnaden av tillfälliga 
restriktioner, krav eller andra åt gärder för sjukdomsbekämpning som de 
behöriga myndigheterna antagit i enli ghet med artiklarna 55.1, 56, 61, 62, 64, 
                                                 
52 EUT L 35, 8.2.2005, s. 1. 
SV 89   SV 65, 68.1 och 69, och bestämmelser som anta gits i enlighet med artiklarna 55.2, 
63, 67 och 68.2 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, 
please insert number of th e Regulation on animal health ] och artikel 16 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number 
of the Regulation on protective me asures against pests of plants ], 
b) den offentliga kontroll som avses i le den a och b i den punkten inte omfatta 
offentlig kontroll för att kontrollera  att de bestämme lser som avses i 
artikel 1.2 j och k följs. 
Artikel 78 
Kostnader 
1. De behöriga myndigheterna ska ta ut avgift er i enlighet med artikel 77 för följande 
kostnader: 
a) Löner till den personal, inklusive stö dpersonal, som medverkar i den offentliga 
kontrollen samt socialförsäkri ngs- och pensionsavgifter och 
försäkringskostnader för personalen. 
b) Kostnader för utrymmen och utrustning, inklusive kostnader för underhåll och 
försäkringar. 
c) Kostnader för förbrukningsmaterial, tjänster och verktyg. 
d) Kostnader för utbildning av den pers onal som avses i led a, med undantag för 
den utbildning som krävs fö r att erhålla den kompetens  som krävs för att vara 
anställd hos de behöriga myndigheterna. 
e) Kostnader för resor och därmed för bundna traktamenten för den personal som 
avses i led a. 
f) Kostnader för provtagning och för labor atorieanalys, -testn ing och -diagnos. 
2. Om de behöriga myndigheter som tar ut avgifter i enlighet med artikel 77 också 
genomför annan verksamhet, ska endast den del av de kostnader som avses i punkt 1 i denna artikel som härrör från den offe ntliga kontroll som avses i artikel 77.1 tas 
med i beräkningen av avgifterna. 
Artikel 79 
Beräkning av avgifter 
1. Avgifter som tas ut i enlighet med artikel 77 ska 
a) fastställas som schabl onbelopp på grundval av de behöriga myndigheternas 
totala kostnader för offentlig kontroll unde r en bestämd tid och tas ut av alla 
aktörer oavsett om de verkligen varit föremål för offentlig kontroll under referensperioden eller inte; vid fastställand et av avgiftsnivån för olika sektorer, 
verksamheter och kategorier av aktörer ska de behöriga myndigheterna ta hänsyn till hur den berörda verksamheten s art och omfattning och de relevanta 
riskfaktorerna påverkar fördelningen av de totala kostnaderna för denna 
offentliga kontroll, eller 
b) beräknas på grundval av de verkliga kostnaderna för varje enskild offentlig 
kontroll och tas ut av de aktörer som är föremål för sådan offentlig kontroll; denna avgift ska inte överstiga de verkliga kostnaderna för den offentliga 
SV 90   SV kontroll som genomförs och kan helt eller delvis uttryckas so m en funktion av 
den tid som de behöriga myndigheternas  personal ägnar åt den offentliga 
kontrollen. 
2. Resekostnader enligt artikel 78.1 e ska vi d beräkningen av de avgifter som avses i 
artikel 77.1 beaktas så att vissa aktörer inte missgynnas på grund av avståndet mellan 
deras lokaler och den plats där de  behöriga myndigheterna är belägna. 
3. När avgifter beräknas i enlighet med punkt  1 a ska de avgifter som de behöriga 
myndigheterna tar ut i enlighet med artikel 77 inte överstiga de totala kostnaderna för 
offentlig kontroll under den period som avses i punkt 1 a. 
Artikel 80 
Reducerade avgifter för aktörer som konsekvent följer bestämmelserna 
När avgifter fastställs i enlighe t med artikel 79.1 a ska storleken på den avgift som tas ut av 
varje aktör fastställas med hänsyn till i vilk en omfattning aktörerna hittills har följt de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2, vilket har fastställts genom offentlig kontroll, så att de 
avgifter som tas ut av aktörer so m konsekvent följer bestämmelser na är lägre än de som tas ut 
av andra aktörer. 
Artikel 81 
Betalning av avgifter 
1. Aktörerna ska få ett kvitto på att de har betalat de avgifter som avses i artikel 77.1. 
2. Avgifter som tas ut i enlighet med artik el 77.1 d ska betalas av den aktör som 
ansvarar för sändningen eller av dennas ombud. 
Artikel 82 
Återbetalning av avgifter och undantag för mikroföretag 
1. Avgifter enligt artikel 77 får inte återbetalas direkt eller indirekt, förutom i de fall de 
har uttagits felaktigt. 
2. Företag som sysselsätter färre än 10 pe rsoner och har en årsomsättning eller 
balansomslutning som inte överstiger 2 milj oner euro ska undantas från betalning av 
de avgifter som före skrivs i artikel 77. 
3. De kostnader som avses i artiklarna 77, 78 och 79 ska inte inbegripa kostnader för 
offentlig kontroll av de företag som avses i punkt 2. 
Artikel 83 
Öppenhet 
1. De behöriga myndigheterna ska säkerställa  största möjliga öppenhet när det gäller 
a) den metod och de data som använts för att fastställa de avgifter som avses i 
artikel 77.1, 
b) användningen av de medel som inkommit genom dessa avgifter, c) de förfaranden  som införts för att säkerställa en ändamålsenlig och måttfull 
användning av de medel som i nkommit genom dessa avgifter. 
SV 91   SV 2. Varje behörig myndighet ska för varje re ferensperiod tillhandahålla allmänheten 
följande information: 
a) De behöriga myndigheternas kostnader fö r vilka det ska tas ut  avgift i enlighet 
med artikel 77.1, med angivande av fördelningen av dessa kostnader per kontrollverksamhet enligt artikel 77.1 och per kostnadselement enligt artikel 78.1. 
b) Storleken på de avgifter som avse s i artikel 77.1 och som tas ut av varje 
kategori av aktörer och för varje kategori av offentlig kontroll. 
c) Metoden för att fastställa de avgifter  som avses i artikel 77.1, inklusive de data 
och skattningar som använts för att fastställa de sc hablonavgifter som avses i 
artikel 79.1 a. 
d) När artikel 79.1 a är tillämplig, de n metod som används för att justera 
avgiftsnivån i enlighet med artikel 80. 
e) Det totala beloppet på de avgift er för vilka det undantag som avses i 
artikel 82.2 har beviljats. 
Artikel 84 
Kostnader till följd av extra offentlig kontroll och verkställighetsåtgärder 
Behöriga myndigheter ska ta ut avgifter för att täcka de extrakostnader  som uppstått till följd 
av följande: 
a) Extra offentlig kontroll 
i) som har blivit nödvändig efter att bris tande efterlevnad på visats under en 
offentlig kontroll som genomförts i enlighet med denna förordning, 
ii) som genomförs för att bedöma omfa ttningen och konsekvenserna av denna 
bristande efterlevnad eller för att kont rollera att korrigera nde åtgärder har 
vidtagits. 
b) Offentlig kontroll på aktörens begäran. c) Korrigerande åtgärder som vidtagits av de behöriga myndi gheterna eller av  en tredje 
part på de behöriga myndigheternas begära n, när en aktör inte har vidtagit de 
korrigerande åtgärder som de behöriga myndigheterna beordrat i enlighet med 
artikel 135 för att åtgärd a bristande efterlevnad. 
d) Offentlig kontroll som genomförts och åtgärder som vidtagits av de behöriga 
myndigheterna i enlighet med artiklar na 64–67, 69 och 70, samt korrigerande 
åtgärder som vidtagits av en tredje part på de behöriga myndighe ternas begäran, i de 
fall då aktören inte har vidtagit de korrigerande åtgärder som de behöriga 
myndigheterna beordrat i enlighe t med artiklarna 64.3, 64.5, 65 och 67.   
SV 92   SV Kapitel VII 
Officiellt intygande 
Artikel 85 
Allmänna krav på officiellt intygande 
1. I enlighet med de bestämmelser som avses i artikel 1.2 ska det officiella intygandet 
ske i form av 
a) officiella intyg, eller b) officiella attesteringar. 
2. När de behöriga myndigheterna delegerar specifika uppgifter som har samband med 
utfärdande av officiella intyg eller officiella attesteringar eller med den officiella tillsyn som avses i artikel 90.1, ska delegeringen ske i enlig het med bestämmelserna i 
artiklarna 25–32. 
Artikel 86 
Officiella intyg 
1. När det enligt de bestämmelser som avse s i artikel 1.2 krävs at t det utfärdas ett 
officiellt intyg ska bestämmelserna  i artiklarna 87, 88 och 89 gälla. 
2. Artiklarna 87, 88 och 89 ska även gälla för officiella intyg som krävs för export av 
sändningar av djur och va ror till tredjeländer. 
Artikel 87 
Undertecknande och utfärdande av officiella intyg 
1. Officiella intyg ska utfärdas av de behöriga myndigheterna. 
2. De behöriga myndigheterna ska utse intygs givare som är behöriga att underteckna 
officiella intyg. För inty gsgivarna gäller följande: 
a) Det får inte föreligga någon intressekonf likt när det gäller det som ska intygas 
och de ska agera  opartiskt. 
b) De ska få lämplig utbildning om de  bestämmelser vilkas efterlevnad det 
officiella intyget intygar samt om  bestämmelserna i detta kapitel. 
3. Officiella intyg ska undertecknas av intygsgivaren och utfärdas  på grundval av något 
av följande: 
a) Intygsgivarens direkta kunskap om fakta och data som är relevanta för 
intygandet och som denna fått genom 
i) offentlig kontroll, eller ii) ett annat officiellt intyg som de behöriga myndigheterna utfärdat. 
b) Fakta och data som är relevanta för intygandet och som fastställdes av en 
annan person som fått befogenhet för de tta av de behöriga myndigheterna och 
handlar under deras kontro ll, under förutsättning att intygsgivaren kan 
kontrollera riktigheten hos så dana fakta och uppgifter. 
SV 93   SV c) Fakta och data som är relevanta för intygandet och som kommer från 
aktörernas egenkontrollsystem och har kompletterats och bekräftats genom 
resultat från regelbunden offentlig kont roll, och intygsgivaren således har 
kunnat förvissa sig om att villkoren för att utfärda det officiella intyget är 
uppfyllda. 
4. När så krävs i de bestämmelser som avse s i artikel 1.2 får officiella intyg endast 
undertecknas av intygsgivaren och utfärdas på grundval av punkt 3 a. 
Artikel 88 
Garantier för officiella intygs tillförlitlighet  
1. Officiella intyg 
a) får inte undertecknas av  intygsgivaren om de inte  är ifyllda eller endast 
ofullständigt ifyllda, 
b) ska ha avfattats på ett av de offici ella språken i unionens institutioner som 
intygsgivaren förstår och, i förekommande fall, på ett språk som är officiellt 
språk i destinationsmedlemsstaten, 
c) ska vara tillförli tliga och korrekta, 
d) ska medge identifiering av den person som undertecknat dem, e) ska möjliggöra kontroll av sambandet mellan intyget och den sändning, det 
parti eller det enskilda djur eller de n enskilda vara som intyget omfattar. 
2. De behöriga myndigheterna ska vidta a lla åtgärder som är nödvändiga för att 
förhindra och bestraffa utfärda nde av falska eller vilseled ande officiella intyg eller 
missbruk av officiella intyg. Sådana åt gärder ska i förekommande fall bestå i 
a) att intygsgivaren avstängs tillfälligt från tjänsten, b) att behörigheten att underteckna  officiella intyg återkallas, 
c) övriga åtgärder som är nödvändiga för att förhindra att överträdelser enligt 
första stycket i denna punkt upprepas. 
Artikel 89 
Genomförandebefogenheter för officiella intyg  
Kommissionen får genom genomförandeakter fast ställa bestämmelser för enhetlig tillämpning 
av artiklarna 87 och 88 med avseende på 
a) förlagor till officiella  intyg och bestämmelser för utfärdande av sådana intyg, 
b) mekanismerna och de rättsliga och teknisk a förfarandena för att säkerställa att det 
utfärdas korrekta och tillför litliga officiella intyg och för att förebygga risken för 
bedrägerier, 
c) de förfaranden som ska följas när officiel la intyg återkallas och när ersättande intyg 
utfärdas, 
d) bestämmelser för utställande av bestyrkta kopior av officiella intyg, 
e) utformningen av de dokument som måste åtfölja djur och varor efter den offentliga 
kontrollen, 
SV 94   SV f) bestämmelser för utfärdande av el ektroniska intyg och för användning av 
elektroniska signaturer. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i 
artikel 141.2. 
Artikel 90 
Officiella attesteringar  
1. När det enligt de bestämmelser som avse s i artikel 1.2 krävs att aktörer utfärdar 
officiella attesteringar under de behöriga myndigheternas offi ciella tillsyn, eller att de 
behöriga myndigheterna själva utfärdar sådana, ska punkterna 2, 3 och 4 i denna 
artikel gälla. 
2. Officiella attesteringar 
a) ska vara tillförli tliga och korrekta, 
b) ska ha avfattats på ett av de offi ciella språken i unionens institutioner, 
c) ska, när de avser en sä ndning eller ett parti, möjli ggöra kontroll av sambandet 
mellan den officiella attesteringe n och sändningen eller partiet. 
3. De behöriga myndigheterna ska se till a tt den personal som genomför offentlig 
kontroll för att övervaka intygsförfarandet el ler, när de officiella attesteringarna 
utfärdas av de behöriga myndigheterna, de n personal som medverkar i utfärdandet av 
dessa officiella attesteringar 
a) är opartisk och fri från  intressekonflikter när det gäller det som ska intygas 
genom de officiella attesteringarna, 
b) får lämplig utbildning om 
i) de bestämmelser vilkas efterlevnad de officiella attesteringarna intygar, ii) bestämmelserna i denna förordning. 
4. De behöriga myndigheterna ska genomföra regelbunden offentlig kontroll för att 
kontrollera att 
a) de aktörer som utfärdar attesteringarna  uppfyller villkoren i de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2, 
b) attesteringen utfärdas på grundval av  relevanta, korrekta och kontrollerbara 
fakta och data. 
SV 95   SV Avdelning III 
Referenslaboratorier och referenscentrum 
Artikel 91 
Utseende av Europeiska uni onens referenslaboratorier 
1. Kommissionen får genom genomförandeak ter utse referenslaboratorier för 
Europeiska unionen inom de områden som om fattas av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2 om effektiviteten av den offentliga kontrollen också är beroende av kvaliteten, enhetligheten oc h tillförlitligheten hos 
a) de analys- test- eller diagnosmetoder so m används av de officiella laboratorier 
som utsetts i enlighet med artikel 36.1, 
b) resultaten av de analyser, tester och den diagnos som utförs av dessa officiella 
laboratorier. 
2. De utseenden som avses i punkt 1 ska 
a) ske efter ett offentligt urvalsförfarande, b) ses över regelbundet. 
3. Europeiska unionens referenslaboratorier ska  
a) arbeta i enlighet med standarden EN ISO/IEC 17025 ”Allmänna 
kompetenskrav för provnings- och kalibre ringslaboratorier” samt bedömas och 
ackrediteras i enlighet med den standarden av ett nationellt 
ackrediteringsorgan, som utövar sin ve rksamhet i enlighet med förordning 
(EG) nr 765/2008, 
b) vara opartiska och fria från intre ssekonflikter när de utför sina uppgifter som 
Europeiska unionens referenslaboratorier,  
c) ha kvalificerad personal med lämplig ut bildning för de analys-, testnings- och 
diagnostikmetoder som används inom la boratoriets kompetensområde, samt 
vid behov stödpersonal, 
d) förfoga över eller ha tillgång till den infrastruktur och utrustning samt de 
produkter som krävs för att utfö ra de uppgifter de ålagts, 
e) se till att deras personal har god känne dom om internationella standarder och 
internationell praxis och att den senaste forskningen på nationell nivå, 
unionsnivå och internationell ni vå beaktas i deras arbete, 
f) ha förutsättningar att utföra sina arbetsuppgifter i nödsituationer, 
g) i förekommande fall, ha förutsättni ngar att följa relevanta standarder för 
biosäkerhet. 
Artikel 92 
Ansvarsområden och uppgifter för Europeiska unionens referenslaboratorier  
1. Europeiska unionens referenslaboratorier sk a bidra till att förbättra och harmonisera 
de analys-, testnings- e ller diagnosmetoder som ska användas av de officiella 
SV 96   SV laboratorier som utses i enlighet med artike l 36.1 samt de analys-, testnings- och 
diagnostikdata som de levererar. 
2. Europeiska unionens referenslaboratorier ska, i enlighet med årliga eller fleråriga 
arbetsprogram som godkänts av kommissionen, ha ansvaret för att 
a) förse nationella referenslaborat orier med uppgifter om metoder för 
laboratorieanalys, -testning eller -d iagnos, inklusive referensmetoder, 
b) samordna de nationella referenslabora toriernas och vid beh ov andra officiella 
laboratoriers tillämpning av metoderna som avses i led a, särskilt genom 
regelbundna jämförande provning ar med andra laboratorier  samt genom 
lämplig uppföljning av sådana jämförande provningar , i enlighet med 
tillgängliga, internatione llt erkända protokoll,  
c) samordna praktiska förfaranden som krävs för att tillämpa nya metoder för 
laboratorieanalys, -testning eller -diagnos och informera nationella 
referenslaboratorier om framstegen på detta område, 
d) anordna kurser för personal från natione lla referenslaborato rier och vid behov 
från andra officiella la boratorier samt för experter från tredjeland, 
e) inom sitt arbetsområde ge kommissionen vetenskapligt och teknisk stöd, f) förse nationella referenslaboratorier me d information om relevant forskning på 
unionsnivå, nationell och internationell nivå, 
g) inom sitt arbetsområde samarbeta med laboratorier i tredjeländer och med 
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, Europeiska läkemedelsmyndigheten och Europeis ka centrumet för förebyggande och 
kontroll av sjukdomar, 
h) ge aktivt stöd när det gäller att dia gnostisera utbrott i medlemsstaterna av 
livsmedelsburna sjukdomar, zoonotiska  sjukdomar eller djursjukdomar eller 
växtskadegörare, genom att ställa bekräftande diagnoser samt utföra 
karakterisering och taxonomiska eller ep izootiska undersökninga r av isolat av 
patogener eller prover av skadegörare, 
i) samordna eller utföra tester för att kontrollera kvaliteten på de reagenser som 
används för diagnostik av djursj ukdomar, zoonotiska sjukdomar eller 
livsmedelsburna sjukdomar, 
j) upprätta och underhålla, om det är relevant för deras kompetensområde, 
i) referenssamlingar av växtskad egörare eller referensstammar av 
patogener, 
ii) referenssamlingar av material  avsedda att komma i kontakt med 
livsmedel, som används för att kalibrera analysutrustning och tillhandahålla prover till nati onella referenslaboratorier, 
iii) aktuella förteckningar över till gängliga referenssubstanser och 
referensreagenser samt av tillverkare och leverantörer av sådana substanser och reagenser. 
3. Europeiska unionens referenslaboratorier  ska offentliggöra en förteckning över de 
nationella referenslaboratorier som utse tts av medlemsstaterna i enlighet med 
artikel 98.1. 
SV 97   SV Artikel 93 
Utseende av Europeiska unionens refere nscentrum för växtförökningsmaterial  
1. Kommissionen får genom genomförandeakte r utse referenscentrum för Europeiska 
unionen  för att stödja den verksamhet som kommissionen, medlemsstaterna och 
Europeiska växtsortsmyndigheten utövar  i samband med tillämpningen av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 h.  
2. De utseenden som avses i punkt 1 ska 
a) ske efter ett offentligt urvalsförfarande, b) ses över regelbundet. 
3. Europeiska unionens referenscentrum  för växtförökningsmaterial ska  
a) ha en hög nivå av vetenskaplig oc h teknisk sakkunskap avseende inspektion,  
provtagning och testning av växtförökningsmaterial, 
b) ha kvalificerad personal med lämplig utbildning inom de områden som avses i 
led a, samt vid behov stödpersonal, 
c) förfoga över eller ha tillgång till de n infrastruktur och utrustning samt de 
produkter som krävs för att utfö ra de uppgifter de ålagts, 
d) se till att deras personal har god känne dom om internationella standarder och 
internationell praxis inom de område n som avses i led a och att den senaste 
forskningen på nationell nivå, unionsnivå  och internationell nivå beaktas i 
deras arbete. 
Artikel 94 
Ansvarsområden och uppgifter för Europeiska unionens referenscentrum för 
växtförökningsmaterial 
De referenscentrum som utsetts i enlighet med artikel 93.1 ska, i enlighet med årliga eller 
fleråriga arbetsprogram som godkänts av  kommissionen, ha ansvaret för att 
a) inom sitt arbetsområde tillhandahålla vetenskaplig och teknisk sakkunskap när det 
gäller 
i) fältbesiktning, provtagning oc h testning för certifiering  av 
växtförökningsmaterial, 
ii) testning av växtförökning smaterial efter certifiering, 
iii) testning av standardkategorie r av växtförökningsmaterial,  
b) anordna jämförande provningar och fältf örsök avseende växtförökningsmaterial,  
c) anordna kurser för personalen vid de behöriga myndigheterna och experter från 
tredjeländer,  
d) bidra till utarbetandet av test protokoll före och efter certifieringen  av 
växtförökningsmaterial, och av resu ltatindikatorer fö r certifiering av 
växtförökningsmaterial, 
e) sprida forskningsresultat  och tekniska innovationer på de områden som omfattas av 
deras arbetsområde. 
SV 98   SV Artikel 95 
Utseende av Europeiska unionens  referenscentrum för djurskydd 
1. Kommissionen får genom genomföra ndeakter utse referenscentrum för  Europeiska 
unionen för att stödja den verksamhet  som kommissionen och medlemsstaterna 
utövar i samband med tillämpningen av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 f.  
2. De utseenden som avses i punkt 1 ska  
a) ske efter ett offentligt urvalsförfarande, b) ses över regelbundet. 
3. Europeiska unionens refere nscentrum för djurskydd ska 
a) ha goda vetenskaplig a och tekniska sakkunskape r om förhållandet mellan 
människor och djur, djurs betee nde, fysiologi, hälsa och nutrition  när det gäller 
djurskydd, samt om djurskyddsaspekter vid användning av djur för kommersiella eller vetenskapliga ändamål,  
b) ha kvalificerad personal med lämplig utbildning inom de områden som avses i 
led a och i etiska frågor som gälle r djur, samt vid behov stödpersonal, 
c) förfoga över eller ha tillgång till de n infrastruktur och utrustning samt de 
produkter som krävs för att utfö ra de uppgifter de ålagts, 
d) se till att deras personal har god känne dom om internationella standarder och 
internationell praxis inom de område n som avses i led a och att den senaste 
forskningen på nationell nivå, unionsnivå  och internationell nivå beaktas i 
deras arbete. 
Artikel 96 
Ansvarsområden och uppgifter för Europeiska unionens referenscentrum för djurskydd 
De referenscentrum som utsetts i enlighet med artikel 95.1 ska, i enlighet med årliga eller 
fleråriga arbetsprogram som godkänts av  kommissionen, ha ansvaret för att 
a) inom sitt arbetsområde tillhandahålla ve tenskaplig och teknisk sakkunskap till de 
nationella vetenskapliga stödnätverk eller organ som avses i ar tikel 20 i förordning 
(EG) nr 1099/2009, 
b) tillhandahålla vetenskaplig och teknisk sakkunskap vid utarbetandet och 
tillämpningen av de djurskyddsindikatorer som avses i artikel 18.3 f, 
c) utveckla eller samordna utarbetandet av  metoder för att bedöma djurskyddsnivån och 
metoder för att förb ättra djurskyddet, 
d) genomföra vetenskapliga och tekniska studi er om djurskydd för djur som används för 
kommersiella eller vetenskapliga ändamål,  
e) anordna kurser för personalen vid de na tionella vetenskapliga stödnätverk eller organ 
som avses i led a samt för personal vid behöriga myndigheter och experter från 
tredjeland, 
f) sprida forskningsresultat och tekni ska innovationer samt samarbeta med 
forskningsorgan på unionsnivå på de områ den som omfattas av deras arbetsområde. 
SV 99   SV Artikel 97  
Kommissionens skyldigheter 
1. Kommissionen ska offentliggöra och vi d behov uppdatera förteckningen över  
a) Europeiska unionens referensla boratorier som avses i artikel 91, 
b) Europeiska unionens referenscentrum för växtförökningsmaterial som avses i 
artikel 93, 
c) Europeiska unionens referenscentru m för djurskydd som avses i artikel 95. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på fastställandet av krav, ansvarsområden oc h uppgifter för Europeiska 
unionens referenslaboratorier, Europe iska unionens referenscentrum för 
växtförökningsmaterial och Europeiska unionens referenscentrum för djurskydd, 
utöver de krav som fastställs i artiklarna 91.3, 92, 93.3, 95.3 och 96. 
3. Kommissionen ska kontrollera Europeiska  unionens referenslaboratorier och 
referenscentrum för att se till att de uppfyller kraven i artiklarna 91.3, 92, 93.3, 95.3 
och 96.  
4. Om de kommissionskontroller som avses i punkt 3 visar att krav en i artiklarna 91.3, 
92, 93.3, 95.3 och 96 inte uppfylls ska ko mmissionen, efter att ha tagit emot 
synpunkter från det referenslaboratorium eller referenscentrum som berörs,  
a) återkalla utseendet av det berörda laboratoriet eller centrumet eller 
b) vidta andra lämpliga åtgärder. 
Artikel 98  
Utseende av nationella referenslaboratorier 
1. Medlemsstaterna ska utse ett eller flera nationella referenslaboratorier för varje 
referenslaboratorium  som utsetts för Europeiska uni onen i enlighet med artikel 91.1. 
En medlemsstat får utse ett laboratorium beläget i en annan medlemsstat eller i ett 
tredjeland som är avtalsslutande part i Europeiska frihand elssammanslutningen 
(Efta). 
Samma laboratorium får utses till nationell t referenslaboratorium för mer än en 
medlemsstat. 
2. Kraven i artiklarna 36.4 e, 36.5, 38, 41.1 a och b, 41.2 och 41.3 ska gälla nationella 
referenslaboratorier. 
3. Nationella referenslaboratorier ska  
a) vara opartiska och fria från intre ssekonflikter när de utför sina uppgifter som 
nationella referens laboratorier,  
b) ha kvalificerad personal med lämplig ut bildning för de analys-, testnings- och 
diagnostiktekniker som används inom laboratoriets kompetensområde, samt 
vid behov stödpersonal, 
c) förfoga över eller ha tillgång till de n infrastruktur och utrustning samt de 
produkter som behövs för att utfö ra de uppgifter de ålagts, 
SV 100   SV d) se till att deras personal har god känne dom om internationella standarder och 
internationell praxis och att den senaste forskningen på nationell nivå, 
unionsnivå och internationell ni vå beaktas i deras arbete, 
e) ha förutsättningar att utföra sina arbetsuppgifter i nödsituationer, 
f) i förekommande fall ha förutsättningar att följa standarder för biosäkerhet. 
4. Medlemsstaterna ska  
a) meddela namn och adress för varje nationellt referenslaboratorium till 
kommissionen, det Europeiska unionen s referenslaboratorium som berörs  och 
övriga medlemsstater och 
b) tillhandahålla allmä nheten dessa uppgifter, 
c) uppdatera dessa uppgifter vid behov. 
5. Medlemsstater som har mer än ett nationellt referenslaboratorium för varje 
referenslaboratorium på europeisk nivå ska säkerställa ett nära samarbete mellan 
dessa laboratorier så att samordningen mellan dem, samt med andra nationella 
laboratorier och med Europeiska unione ns referenslaboratorium är effektiv. 
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på fastställandet av krav för na tionella referenslaborato rier, utöver de krav 
som anges i punkterna 2 och 3. 
Artikel 99  
Ansvarsområden och uppgifter för nationella referenslaboratorier  
1. Nationella referenslaboratorier ska inom sina respektive kompetensområden 
a) samarbeta med Europeiska unionens refe renslaboratorier oc h delta i kurser och 
jämförande provningar med andra laborat orier som anordnas av Europeiska 
unionens referenslaboratorier,  
b) samordna verksamheten på officiella  laboratorier som utsetts i enlighet med 
artikel 36.1, i syfte att harmonise ra och förbättra metoderna för 
laboratorieanalys, -testni ng eller -diagnos och användni ngen av dessa metoder, 
c) i förekommande fall anordna jämf örande provningar mellan officiella 
laboratorier, säkerställa en lämplig  uppföljning av sådana jämförande 
provningar och informera de behöriga  myndigheterna om resultaten och 
uppföljningen av dem, 
d) se till att informationen från Eur opeiska unionens referenslaboratorium 
vidarebefordras till de behöriga myndighe terna och till offici ella laboratorier, 
e) inom sitt arbetsområde ge de be höriga myndigheterna vetenskapligt och 
tekniskt stöd i samband med genomföra ndet av samordnade kontrollplaner som 
antagits i enlighet med artikel 111, 
f) om det är nödvändigt upprätta och uppdatera förteckningar över tillgängliga 
referenssubstanser och referensreagenser samt över tillverkare och leverantörer 
av sådana substanser och reagenser. 
SV 101   SV 2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på fastställandet av ansvar sområden och uppgifter för nationella 
referenslaboratorier, utöver de krav som anges i punkt 1. 
Avdelning IV 
Administrativt stöd och samarbete 
Artikel 100 
Allmänna bestämmelser 
1. De behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater ska ge varandra administrativt 
stöd i enlighet med artiklarna 102–105, för att säkerställa en korrekt tillämpning av 
de bestämmelser som avses i artikel 1.2 i de fall som berör mer än en medlemsstat. 
2. Administrativt stöd ska i förekommande fa ll bestå i att de behöriga myndigheterna i 
en medlemsstat deltar i offentlig kontroll på plats som genomförs av de behöriga 
myndigheterna i en annan medlemsstat. 
3. Bestämmelserna i denna avdelning ska inte påverka tillämpningen av nationella 
bestämmelser  
a) om tillgång till handlin gar som är föremål för el ler har anknytni ng till ett 
rättsligt förfarande,  
b) som syftar till att skydda fysiska el ler juridiska personers affärsintressen. 
4. Alla meddelanden mellan behöriga myndi gheter i enlighet med artiklarna 102–105 
ska vara skriftliga. 
5. För att rationalisera och förenkla ko mmunikationen ska kommissionen genom 
genomförandeakter fastställa ett standardformat för  
a) begäran om stöd enligt artikel 102.1, b) meddelandet av gemensamma och återkommande anmälningar och svar. Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 101  
Förbindelseorgan 
1. Varje medlemsstat ska utse ett eller flera förbindelseorgan som ska ha ansvaret för 
utväxling av meddelanden mellan behörig a myndigheter i enli ghet med artiklarna 
102–105. 
2. Utseendet av förbindelseorgan ska inte  hindra att personalen vid de behöriga 
myndigheterna i olika medlemsstater har dire kta kontakter, utbyter  information eller 
samarbetar med varandra. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt 139 med avseende 
på fastställandet av minimikrav som de förbindelseorgan som har utsetts enligt 
punkt 1 ska uppfylla. 
4. Medlemsstaterna ska till kommissionen oc h övriga medlemsstater lämna närmare 
uppgifter om sina förbindelseorgan, som ha r utsetts enligt punkt 1, och eventuella 
ändringar av dessa uppgifter. 
SV 102   SV 5. Kommissionen ska på sin webbplats offe ntliggöra och uppdatera förteckningen över 
de förbindelseorgan enligt de uppgifter som medlemsstaterna lämnat enligt punkt 4. 
6. Varje begäran om stöd enligt artikel 102.1 samt anmälningar och meddelanden enligt 
artiklarna 103, 104 och 105 ska överlämnas av ett förbindelseorgan till dess 
kontaktperson i den medlemsstat till vilk en begäran eller anmälan riktar sig. 
7. Kommissionen ska genom geno mförandeakter fastställa specifikationerna för de 
tekniska verktyg och rutinerna för kommuni kation mellan de förbindelseorgan som 
har utsetts enligt punkt 1. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 102  
Stöd efter begäran 
1. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat anser att de i samband med 
genomförandet av offentlig kontroll, eller för att effektiv kunna följa upp kontroller på sitt territorium, behöver data eller in formation från de behöriga myndigheterna i 
en annan medlemsstat, ska de lägga fram en motiverad begäran om administrativt 
stöd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. De anmodade behöriga 
myndigheterna ska 
a) utan dröjsmål bekräfta a tt de tagit emot begäran,  
b) inom tio dagar från den dag då de t og emot begäran meddela hur lång tid de 
behöver för att lämna ett väl underbyggt svar på begäran, 
c) genomföra den offentliga kontroll e ller de undersökningar som är nödvändiga 
för att utan dröjsmål kunna ge de begärande behöriga myndigheterna alla 
nödvändiga uppgifter och dokument så a tt de ska kunna fatta välgrundade 
beslut och kontrollera att unionens best ämmelser följs inom  deras jurisdiktion. 
2. Dokument får översändas i original eller kopia. 
3. Genom överenskommelse mellan de begä rande behöriga myndigheterna och de 
anmodade behöriga myndigheterna får pers onal som utsetts av den begärande 
myndigheten närvara vid den offentliga kont roll och de unders ökningar som avses i 
punkt 1 c, och som utförs av de anmodade behöriga myndigheterna. 
I sådana fall ska personalen vid de begärande behöriga myndigheterna  a) alltid kunna uppvisa en skriftlig fullmak t, där deras identitet och officiella 
behörighet anges, 
b) genom den anmodade myndighetens förm edling ges tillträde till samma lokaler 
och tillgång till samma dokument som personalen vid de anmodade behöriga 
myndigheterna, och endast för ändamål som avser den pågående administrativa utredningen, 
c) inte ha rätt att på eget initiativ utöva de befogenheter som tilldelats 
tjänstemännen vid de anmodade behöriga myndigheterna. 
SV 103   SV Artikel 103  
Stöd utan begäran 
1. Om de behöriga myndigheterna i en me dlemsstat får kännedom om bristande 
efterlevnad och om denna kan få konsekve nser för en annan medlemsstat, ska de 
utan dröjsmål och på eget initiativ anmäla  detta till de behöri ga myndigheterna i den 
andra medlemsstaten. 
2. De behöriga myndigheter som har tagit em ot en anmälan enligt punkt 1 ska göra 
följande:  
a) De ska utan dröjsmål bekräf ta att de tagit emot anmälan.  
b) De ska inom tio dagar från de n dag då anmälan inkom meddela  
i) vilka undersökningar de har fö r avsikt att genomföra, eller 
ii) varför de anser a tt det inte är nödvändigt att genomföra några 
undersökningar. 
c) Om de undersökningar som avses i led b anses vara nödvändiga ska 
myndigheterna undersöka saken och utan dröjsmål underrätta de anmälande behöriga myndigheterna om resultaten oc h, i förekommande fall, om vilka 
åtgärder som vidtagits. 
Artikel 104  
Stöd vid bristande efterlevnad  
1. Om de behöriga myndigheterna i samband me d offentlig kontroll av djur eller varor 
med ursprung i en annan medlemsstat fastst äller att sådana djur eller varor inte 
uppfyller kraven i bestämmelserna som avse s i artikel 1.2 och att de därmed medför 
risker för människors hälsa, djurs hälsa oc h välbefinnande, växter s sundhet eller, när 
det gäller genetiskt modifierade organism er och växtskyddsmedel, för miljön, eller 
att detta innebär en allvarlig överträdels e av dessa bestämmelser, ska de behöriga 
myndigheterna utan dröjsmål anmäla dett a till de behöriga myndigheterna i den 
avsändande medlemsstaten samt i övriga be rörda medlemsstater så att de kan att 
genomföra lämpliga undersökningar. 
2. De behöriga myndigheter som tagit em ot en anmälan ska utan dröjsmål 
a) bekräfta att de tagit emot anmälan,  
b) meddela vilka undersökningar de har för avsikt att genomföra, c) undersöka saken, vidta alla nödvändiga  åtgärder och underrätta de anmälande 
behöriga myndigheterna om vilka undersökningar och vilken typ av offentlig kontroll som genomförts samt om vilka beslut som fattats och varför. 
3. Om de anmälande behöriga myndighe terna har anledning att tro att de 
undersökningar som genomförts eller de åt gärder som vidtagits av de behöriga 
myndigheter som tagit emot anmälan inte i tillräcklig utsträ ckning åtgärdar den 
bristande efterlevnad som konstaterats, sk a de begära att de behöriga myndigheter 
som tagit emot anmälan kompletterar den offentliga kontrollen eller de åtgärder som vidtagits. I sådana fall 
a) ska de behöriga myndigheterna frå n de två medlemsstaterna gemensamt 
försöka finna en lösning för att på  lämpligt sätt åtgärda den bristande 
SV 104   SV efterlevnaden, inklusive genom gemensam  offentlig kontroll och gemensamma 
undersökningar som genomförs i enlighet med artikel 102.3, 
b) ska de utan dröjsmål underrätta kommissionen om de inte kan enas om 
lämpliga åtgärder. 
4. Om offentlig kontroll av djur eller varor med ursprung i en annan medlemsstat visar 
att bestämmelserna i artikel 1.2 vid upprepade tillfällen inte  har följts ska de behöriga 
myndigheterna i destinationsmedlemsstaten  utan dröjsmål underrätta kommissionen 
och de behöriga myndigheterna i de  övriga medlemsstaterna om detta. 
Artikel 105 
Stöd från tredjeländer  
1. Om de behöriga myndigheterna får information från ett tredjeland om bristande 
efterlevnad eller risker för människors häls a, djurs hälsa och välbefinnande, Växters 
sundhet eller, när det gäller genetiskt modi fierade organismer och växtskyddsmedel, 
för miljön, ska de utan dröjsmål 
a) underrätta de behöriga myndigheterna i övriga berörda medlemsstater om detta, 
b) underrätta kommissionen, om informatione n är eller kan tänka s vara relevant 
på unionsnivå. 
2. Information som erhållits vid offentlig kontroll och undersökningar som har 
genomförts i enlighet med den här förordningen får vidarebefordras till det tredjeland 
som avses i punkt 1, under förutsättning att 
a) de behöriga myndigheter som har tillhandahållit informationen har gett sitt 
samtycke,  
b) tredjelandet har åtagit sig att ge det stöd som behövs för att samla in belägg för 
praxis som strider eller som förefaller strida mot unionsbestämmelserna eller 
som utgör en risk för människor , djur, växter eller miljön,  
c) relevanta unionsbestämmelser och na tionella bestämmelser om överföring av 
personuppgifter till tr edjeländer följs. 
Artikel 106  
Samordnat stöd och uppföljning från kommissionens sida 
1. Kommissionen ska utan dröjsmål samordna de åtgärder och insatser som de behöriga 
myndigheterna vidtar i enlighe t med denna avdelning om 
a) den information som kommissionen ha r tillgång till visar verksamhet som 
strider eller förefaller strida mot de be stämmelser som avses i artikel 1.2 och 
om denna verksamhet har eller kan ha följder i mer än en medlemsstat eller 
b) den information som kommissionen ha r tillgång till visar att samma eller 
liknande verksamhet som strider eller fö refaller strida mot de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2 kan bedrivas i mer än en medlemsstat och 
c) de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna inte kan enas om 
lämpliga åtgärder för att åtgärda den bristande efterlevnaden av de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
2. I de fall som avses i punkt 1 får kommissionen 
SV 105   SV a) i samarbete med den berörda medlemsst aten sända ut en grupp inspektörer för 
offentlig kontroll på plats, 
b) begära att de behöriga myndighetern a i den avsändande medlemsstaten och, i 
förekommande fall, i andra berörda medlemsstater, på lämpligt sätt skärper den 
offentliga kontrollen och rapporterar til l kommissionen om vilka åtgärder de 
vidtagit, 
c) vidta andra lämpliga åtgärder i enli ghet med de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på fastställandet av bestämmelser  för snabbt utbyte av information i de fall 
som avses i punkt 1. 
SV 106   SV Avdelning V 
Planering och rapportering 
Artikel 107  
Fleråriga nationella kontrollplaner och en central myndighet för de  fleråriga nationella 
kontrollplanerna  
1. Medlemsstaterna ska se till att offentlig kontroll som regleras av denna förordning 
genomförs av behöriga myndigheter utifrån en  flerårig nationell kontrollplan, vars 
utarbetande och genomförande samo rdnas inom deras territorium. 
2. Medlemsstaterna ska utse en centr al myndighet som ska ansvara för  
a) att samordna utarbetandet av den pl an som avses i punkt 1 mellan alla behöriga 
myndigheter med ansvar för offentlig kontroll, 
b) att se till att planen är enhetlig och genomförs på ett konsekvent sätt. 
Artikel 108  
Innehållet i de fleråriga na tionella kontrollplanerna 
1. Fleråriga nationella kontrollplaner sk a utarbetas för att se till att 
a) offentlig kontroll planeras inom alla de områden som omfattas av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 och i enlighet med de kriterier som 
fastställs i artikel 8 och i de best ämmelser som avses i artiklarna 15–24,  
b) det görs en effektiv prioritering i samband med offentlig kontroll och att 
kontrollresurserna fördelas effektivt. 
2. De fleråriga nationella kont rollplanerna ska innehålla allmän information om hur 
systemen för offentlig kontroll är uppbyggda och organiserade i den berörda medlemsstaten, samt information om åtminstone följande: 
a) Den fleråriga nationella kontrollpl anens strategiska mål och hur dessa 
återspeglas i prioriteringen av offentlig kontroll och fördelning av resurser. 
b) Riskklassificeringen av offentlig kontroll. c) De behöriga myndigheter som utsetts och deras uppgifter på central, regional 
och lokal nivå samt vilka resurser dessa myndigheter har till sitt förfogande. 
d) I förkommande fall, vilka uppgifter som utförs av organ med delegerade 
uppgifter. 
e) Den allmänna organisationen och förvaltningen av offentlig kontroll på 
nationell, regional och lokal nivå, inkl usive offentlig kontroll vid enskilda 
anläggningar. 
f) Kontrollsystem som används inom olik a sektorer och samordning mellan olika 
enheter inom de behöriga myndigheter so m ansvarar för offentlig kontroll inom 
dessa sektorer. 
g) Rutiner och förfaranden som införts för att se till att de berörda myndigheterna 
uppfyller de krav som avses i artikel 4.1. 
h) Utbildning av de behörig a myndigheternas personal. 
SV 107   SV i) De dokumenterade rutiner som avses i artikel 11.1. 
j) Organisationen och tillämpningen av beredskapsplanerna i enlighet med de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
k) Organisationen av samarbetet och det ömsesidiga stödet mellan de behöriga 
myndigheterna i medlemsstaterna. 
Artikel 109  
Utarbetande och genomförande av fleråriga kontrollplaner  
1. Medlemsstaterna ska se till att den fler åriga nationella kontro llplan som avses i 
artikel 107.1 tillhandahålls allmänheten, med undantag av de dela r av planen vars 
röjande skulle kunna undergräva den offentliga kontrollens effektivitet. 
2. Den fleråriga nationella kontrollplanen ska uppdateras när det är nödvändigt att 
anpassa den till ändringar i de bestämmels er som avses i artikel 1.2, och den ska ses 
över regelbundet för att ta hänsyn till åtminstone följande faktorer: 
a) Uppkomst av nya sjukdomar, växtskadegör are eller andra risker för människors 
hälsa, djurs hälsa och välbefinnande, växters sundhet eller, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, för miljön. 
b) Omfattande förändringar av de behöriga nationella myndigheternas 
uppbyggnad, ledning eller verksamhet. 
c) Resultaten från medlemsstaternas offentliga kontroll. 
d) Resultaten av kommissionens kontrolle r som utförts i medlemsstaten enlighet 
med artikel 115.1. 
e) Delegerade akter som antas av kommissionen enligt artikel 110. 
f) Vetenskapliga rön. g) Resultaten av offentlig kontroll som genomförts i en medlemsstat av behöriga 
myndigheter från tredjeländer. 
3. Medlemsstaterna ska på begäran förse komm issionen med en aktuell version av sina 
fleråriga nationella kontrollplaner. 
Artikel 110 
Delegerade befogenheter avseende fleråriga nationella kontrollplaner 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt ar tikel 139 med avseende 
på de fleråriga nationella kontro llplaner som avses i artikel 107.1. 
I dessa delegerade akter ska det fastställas bestämmelser om  
a) kriterier för riskklassifice ring av aktörernas verksamhet, 
b) prioriteringar för offentlig kontroll utifrån de kriterier som fastställs i artikel 8 och i 
de bestämmelser som avses i artiklarna 15–24. 
c) Förfaranden som maximerar den offentliga kontrollens effektivitet. d) De viktigaste resultatin dikatorer som ska användas av  de behöriga myndigheterna 
vid bedömningen av den fleråriga natione lla kontrollplanen och dess genomförande. 
SV 108   SV Artikel 111  
Samordnade kontrollplaner och insa mling av information och data 
I syfte att genomföra en unionsomfattande ri ktad bedömning av tillämpningen av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 eller i syfte a tt fastställa förekomsten av vissa faror i hela 
unionen ska kommissionen ges bef ogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på 
a) organisationen och genomförandet av samordnade kontrollplaner med begränsad 
varaktighet inom ett av de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2,  
b) organisationen, vis behov, av insamling av data och information i samband med 
tillämpningen av vissa av de bestämmelser som avses i artikel 1.2 eller när det gäller 
förekomsten av vissa faror. 
Artikel 112  
Medlemsstaternas årliga rapporter 
1. Senast den 30 juni varje år ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna en 
rapport som innehåller  
a) alla eventuella ändringar av den fler åriga nationella kontrollplanen som gjorts 
för att ta hänsyn till de faktorer som avses i artikel 109.2, 
b) resultaten av den offentliga kontroll so m genomförts under det föregående året 
enligt den fleråriga nationella kontrollplanen, 
c) typ av och antal fall där de bestämme lser som avses i artikel 1.2 inte följts som 
de behöriga myndigheterna uppt äckt under föregående år, 
d) åtgärder som vidtagits för att säkerställa ett effe ktivt genomförande av den 
fleråriga nationella kontro llplanen, inklusive verk ställighetsåtgärder och 
resultaten av dessa åtgärder. 
2. För att säkerställa att de år liga rapporter som avses i punkt 1 utformas på ett enhetligt 
sätt ska kommissionen genom genomförandeak ter fastställa och vid behov uppdatera 
standardiserade förlagor som ska användas vid inlämning av den information och de 
data som avses i punkt 1.  
Dessa genomförandeakter ska, när så är möjlig t, tillåta att de standardiserade förlagor 
som fastställts av kommissionen används vid inlämning av andra rapporter om offentlig kontroll som de behöriga myndighe terna är skyldiga att överlämna till 
kommissionen, i enlighet med de best ämmelser som avses i artikel 1.2. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 113  
Kommissionens årliga rapporter 
1. Kommissionen ska offentliggöra en årlig rapport om genomförandet av offentlig 
kontroll i medlemsstaterna, med beaktande av  
a) de årliga rapporter som medlemsstater na har lämnat i enlighet med artikel 112, 
b) resultaten av kommissionens kontroller i enlighe t med artikel 115.1, 
SV 109   SV c) övrig relevant information. 
2. Den årliga rapport som avses i punkt 1 får i förekommande fall innehålla 
rekommendationer angående eventuella fö rbättringar av systemen för offentlig 
kontroll i medlemsstaterna och angående särskild offentlig kontroll på vissa 
områden. 
Artikel 114  
Beredskapsplaner för livsmedel och foder  
1. För tillämpningen av den allmänna plan för krishantering som avses i artikel 55.1 i 
förordning (EG) nr 178/2002 ska medlemsstat erna upprätta beredskapsplaner för 
livsmedel och foder med åtgärder som omed elbart ska vidtas om livsmedel eller 
foder visar sig utgöra en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa, antingen 
direkt eller via miljön. 
2. De beredskapsplaner för livsmedel och foder som avses i punkt 1 ska innehålla 
uppgifter om 
a) vilka behöriga myndigh eter som ska medverka, 
b) befogenheter och ansvarsområden för de myndigheter som avses i led a, c) kanaler och förfaranden för inform ationsutbyte mellan be höriga myndigheter 
och andra berörda parter, beroende på vad som är lämpligt. 
3. Medlemsstaterna ska regelbundet se över si na beredskapsplaner för livsmedel och 
foder för att ta hänsyn till organisations ändringar inom de behöriga myndigheterna 
och erfarenheter som vunnits i samband med genomförandet av planen och under 
simuleringsövningar. 
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på  
a) bestämmelser för att upprätta de be redskapsplaner som avses i punkt 1, i den 
utsträckning som krävs för att säkerställ a en enhetlig och effektiv användning 
av den allmänna plan för krishanter ing som avses i artikel 55.1 i förordning 
(EG) nr 178/2002,  
b) berörda parters roll i upprättandet oc h genomförandet av beredskapsplanerna.  
SV 110   SV Avdelning VI 
Unionens verksamhet 
Kapitel I 
Kommissionens kontroller 
Artikel 115  
Kommissionens kontroller i medlemsstaterna  
1. Kommissionens experter sk a utföra kontroller i varje medlemsstat för att  
a) kontrollera tillämpningen av de bestäm melser som avses i artikel 1.2 och de 
som föreskrivs i den här förordningen, 
b) kontrollera att de natione lla kontrollsystemen fungera r som de ska och om de 
behöriga myndigheter som förvalta r dem sköter sina uppgifter, 
c) undersöka och samla in information om  
i) offentlig kontroll och verkställighetspraxis,  ii) betydande eller återkommande problem med tillämpningen av de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2 eller kontrollen av att de följs, 
iii) nödsituationer, nya problem elle r ny utveckling i medlemsstaterna. 
2. De kontroller som avses i punkt 1 ska anordnas i samarbete med de behöriga 
myndigheterna i medlemsstaterna och utföras regelbundet. 
3. De kontroller som avses i punkt 1 får även omfatta kontroller på plats. 
Kommissionens experter får åtfölja pe rsonalen vid de behöriga myndigheter som 
genomför den offentliga kontrollen. 
4. Experter från medlemsstaterna får bistå kommissionens experter. Nationella experter 
som åtföljer kommissionens experter ska ges samma rätt till tillträde som kommissionens egna experter. 
Artikel 116 
Rapporter från kommissionen om de kontroller  som dess experter u tför i medlemsstaterna 
1. Kommissionen ska  
a) utarbeta ett utkast ti ll rapport om resultaten av de kontroller som utförts i 
enlighet med artikel 115.1, 
b) förse den medlemsstat där kontrollerna utfördes med en kopia av utkastet till 
den rapport som avses i led a för kommentarer, 
c) beakta kommentarerna från den medlem sstat som avses i led b vid utarbetandet 
av den slutliga rapporten om resultate n av de kontroller som utförts av 
kommissionens experter i medlem sstaterna enligt artikel 115.1, 
d) offentliggöra den slutliga rapport som avses i led c och kommentarerna från 
den medlemsstat som avses i led b. 
SV 111   SV 2. I förekommande fall får kommissione n i sin slutliga rapport enligt punkt 1 
rekommendera korrigerande eller förebygga nde åtgärder som ska vidtas av 
medlemsstaterna för att åtgärda de spec ifika eller systematiska brister som 
kommissionens experter konstaterat i sa mband med de kontroller som utförts i 
enlighet med artikel 115.1. 
Artikel 117 
Program för kommissionens kontroller i medlemsstaterna 
1. Kommissionen ska genom genomförandeakter  
a) utarbeta ett årligt eller flerårigt kontrollprogram för de  kontroller som ska 
utföras av kommissionens experter i medlemsstaterna enligt artikel 115.1, 
b) i slutet av varje år underrätta medlemsstaterna om det årliga 
kontrollprogrammet eller om eventu ella uppdateringar av det fleråriga 
kontrollprogrammet för följande år. 
2. Kommissionen får genom genomförandeakter ändra sitt kontroll program för att ta 
hänsyn till utvecklingen inom de område n som omfattas av de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2. Medlemsstaterna sk a underrättas om varje sådan ändring. 
Artikel 118 
Medlemsstaternas skyldigheter när det gäller kommissionens kontroller 
Medlemsstaterna ska  
a) vidta lämpliga uppföljningsåtgärder för att åtgärda eventuel la specifika eller 
systematiska brister som kommissionens experter konstaterat i samband med de 
kontroller som utförts i enlighet med artikel 115.1, 
b) ge allt nödvändigt stöd och tillhandahålla all dokumentation och annat tekniskt stöd 
som kommissionens experter begär, så att de  kan utföra kontrollerna på ett effektivt 
och ändamålsenligt sätt, 
c) se till att kommissionens expe rter får tillträde till alla l okaler eller dela r av lokaler, 
till djur och varor samt tillgång till inform ation och datasystem som är av betydelse 
för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. 
Artikel 119  
Kommissionens kontroll er i tredjeländer  
1. Kommissionens experter får utföra kontroller i tredjeländer för att 
a) kontrollera att ett tredje lands lagstiftning och syst em, inklusive officiella 
intyganden och utfärdandet av officiella intyg, officiella etik etter eller märken 
och andra officiella attesteringar, överensstämmer eller är likvärdiga med 
kraven i de bestämmelser som avses i artikel 1.2,  
b) kontrollera att tredjelandets kontrollsyst em säkerställer a tt sändningar av djur 
och varor som exporteras till unionen uppfy ller relevanta krav som fastställs i 
de bestämmelser som avses i artikel 1.2 eller andra krav som konstaterats vara 
åtminstone likvärdiga, 
SV 112   SV c) samla in information och data för att kartlägga orsake rna till återkommande 
eller nya problem vid export av dj ur och varor från ett tredjeland. 
2. I samband med de kontroller som avses i punkt 1 ska särskild hänsyn tas till följande: 
a) Tredjelandets lagstiftning. b) Hur tredjelandets behöriga myndighete r är organiserade, deras befogenheter 
och oberoende, vilken tillsyn de är före mål för och vilka befogenheter de har 
för att effektivt kunna säkerställa att tillämplig la gstiftning följs. 
c) Personalens utbildning för ge nomförandet av offentlig kontroll. 
d) De resurser, däribland de anordningar  för analys, testning och diagnostik, som 
står till behöriga myndigheters förfogande. 
e) Om det finns dokumenterade, priori tetsbaserade kontrollrutiner och 
kontrollsystem och hur dessa fungerar. 
f) I tillämpliga fall situationen vad gäller  djurhälsa, zoonoser och växtskydd samt 
rutiner för att anmäla ut brott av djursjukdomar oc h växtskadegörare till 
kommissionen och berörda internationella organ. 
g) Omfattningen och genomförandet av o ffentlig kontroll när det gäller djur, 
växter och produkter av  dessa som kommer från andra tredjeländer. 
h) Om det tredjelandet kan försäkra att dess lagstiftning överensstämmer eller är 
likvärdig med kraven i de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
3. För att de kontroller som avses i punkt 1 ska kunna utföras på ett effektivt och 
ändamålsenligt sätt får kommissionen, innan den utför kontrollerna, begära att det 
berörda tredjelandet tillhandahåller 
a) den information som avses i artikel 124.1, b) i tillämpliga fall, skriftlig dokumentation  om den offentliga kontroll som landet 
genomför.  
4. Kommissionen får utse experter från me dlemsstaterna som ska bistå deras egna 
experter vid de kontroller som avses i punkt 1. 
Artikel 120  
Frekvensen för kommissionens kontroller i tredjeländer 
Frekvensen för kommissionens kontroller i tr edjeländer ska bestämma s utifrån följande: 
a) En riskbedömning av de djur och varor so m exporteras till unionen från dessa länder. 
b) De bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
c) Volym och typ av djur och varor som förs in till unione n från det berörda 
tredjelandet. 
d) Resultaten av de kontroller som redan ut förts av kommissionens experter eller av 
andra kontrollorgan. 
e) Resultaten av offentlig kontroll av djur och varor som förs in till unionen från det 
berörda tredjelandet och av annan offentlig kontroll som de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna har genomfört. 
SV 113   SV f) Information från Europeiska myndighe ten för livsmedelssäkerhet eller liknande 
organ. 
g) Information från internationellt erkända organ såsom 
i) Världshälsoorganisationen, ii) Codex Alimentarius-kommissionen, iii) Världsorganisationen för djurhälsa (OIE), 
iv) Växtskyddsorganisationen för Europa och Medelhavsområdet, v) Internationella växtskydd skonventionens sekretariat, 
vi) Organisationen för ekonomi skt samarbete och utveckling, 
vii) FN:s ekonomiska ko mmission för Europa, och 
viii) sekretariatet för Cartagenaprotoko llet om biosäkerhe t till konventionen om 
biologisk mångfald. 
h) Belägg för nya sjukdomssituationer eller andra omständigheter som kan medföra att 
djur och varor som förs in till unionen från ett tredjeland utgör hälso- eller 
miljörisker. 
i) Behovet av att undersöka nödsituationer i enskilda tredjeländer och att reagera på 
dessa situationer. 
Artikel 121  
Rapporter från kommissionen om de kontroller  som dess experter utför i tredjeländer 
Kommissionen ska rapportera om resultaten av varje kontroll som utförs i enlighet med 
artiklarna 119 och 120. 
Rapporterna ska i förekommande fa ll innehålla rekommendationer. 
Kommissionen ska offentliggöra rapporterna. 
Artikel 122  
Program för kommissionens k ontroller i tredjeländer 
Kommissionen ska i förväg underr ätta medlemsstaterna om sitt program för kontroller i 
tredjeländer och avge rapport om resultatet. Kommissionen får ändra kontrollprogrammet för 
att ta hänsyn till utvecklingen på de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1.2. Medlemsstaterna ska und errättas om varje sådan ändring. 
Artikel 123  
Tredjeländers kontroller i medlemsstaterna  
1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om 
a) kontroller som behöriga myndigheter i tred jeländer planerar att utföra på deras 
territorium,  
b) tidsplanen för och omfattningen av dessa kontroller. 
2. Kommissionens experter får delta i de kontroller som avse s i punkt 1, på begäran av  
a) de behöriga myndigheterna i de medl emsstater där kontrolle rna utförs, eller 
SV 114   SV b) de behöriga myndigheterna i det tredjeland som utför kontrollerna. 
Deltagande av kommissionens experter och den slutliga tidspla nen och omfattningen 
av de kontroller som avses i punkt 1 ska organiseras i nära samarbete mellan kommissionen och de behöriga myndighetern a i den medlemsstat där kontrollerna 
utförs. 
3. Kommissionens experter ska främst delta i de kontroller som avses i punkt 1 för att  
a) ge råd om de bestämmelser som avses i artikel 1.2, b) förmedla information och data som finns tillgängliga på unionsnivå och som 
kan vara till nytta i samband med de kontroller som de behöriga myndigheterna 
i tredjelandet utför, 
c) se till att de kontroller  som utförs av de behöriga  myndigheterna i tredjeländer 
är enhetliga. 
Kapitel II 
Villkor för införsel till uni onen av djur och varor 
Artikel 124  
Information om tredjelä nders kontrollsystem 
1. Kommissionen ska kräva att tr edjeländer som avser att expo rtera djur och varor till 
unionen lämnar följande korrekta och aktuella uppgifter om den allmänna organisationen och förvaltningen av sanitä ra och fytosanitära  kontrollsystem inom 
deras territorium: 
a) Alla sanitära eller fytosanitära bestämmelser som har antagits eller föreslagits 
inom deras territorium. 
b) Rutiner för riskbedömning och faktorer  som beaktas vid riskbedömningen och 
vid fastställandet av lämplig nivå fö r sanitärt eller fytosanitärt skydd. 
c) Alla rutiner och mekanismer för kontro ll och inspektion inklusive, om detta är 
relevant, de som tillämpas för djur eller varor som kommer från andra tredjeländer. 
d) Mekanismer för officiellt intygande . 
e) I förekommande fall, åtgärder som vidt agits till följd av de rekommendationer 
som avses i artikel 121 andra stycket. 
f) I förekommande fall, resultaten av offen tlig kontroll av djur och varor som är 
avsedda att exporte ras till unionen. 
g) I förekommande fall, information om de ändringar som gjorts när det gäller 
kontrollsystemens uppbyggnad och funkti on i syfte att uppfylla unionens 
sanitära eller fytosanitära krav eller rekommendationer enligt artikel 121 andra 
stycket. 
2. Den begäran om information som avses i punkt 1 ska vara proportionell och ta 
hänsyn till vilken typ av djur och varor som ska exporteras till unionen och till 
särskilda omständigheter och strukturen i tredjelandet. 
SV 115   SV Artikel 125  
Fastställande av ytterligare villkor för införsel av dj ur och varor till unionen  
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på de villkor som de djur och varor som förs in till unionen från 
tredjeländer ska uppfylla, om dessa är nödvä ndiga för att säkerställa att djuren och 
varorna uppfyller de relevant a kraven i de bestämmelser som avses i artikel 1.2, med 
undantag av artikel 1.2 d, e, g och h och artikel 6 i förordning (EG) nr 853/2004, eller 
andra krav som konstaterats va ra åtminstone likvärdiga.  
2. De villkor som avses i punkt 1 ska göra det möjligt att identifiera djur och varor 
genom att hänvisa till deras KN-nummer (Kombinerade nomenklaturen) och kan 
omfatta följande: 
a) Kravet att vissa djur och varor endast får föras in till unionen från ett tredjeland 
eller en region i ett tredjeland som finns med i en förteckning som upprättats av 
kommissionen för detta ändamål. 
b) Kravet att sändningar av vissa djur och varor från tredjeländer ska avsändas 
från och komma från eller beredas i anläggningar som uppfyller de relevanta 
kraven i punkt 1 eller andra krav som kons taterats vara åtminstone likvärdiga. 
c) Kravet att sändningar av vissa djur och va ror ska åtföljas av e tt officiellt intyg, 
en officiell attestering eller av andr a belägg för att sändningen uppfyller de 
relevanta krav som avses i punkt 1 elle r andra krav som konstaterats vara 
åtminstone likvärdiga.  
d) Skyldigheten att lägga fram de belägg som avses i led c i ett särskilt format. 
e) Andra krav som är nödvändiga för a tt säkerställa att vissa djur och varor 
erbjuder en skyddsnivå för hälsan och, när det gäller genetiskt modifierade 
organismer och växtskyddsmedel, för miljön, som motsvarar den som 
säkerställas genom de krav som avses i punkt 1.  
3. Om det, i fråga om risker som uppkommer för människors eller dj urs hälsa eller, när 
det gäller genetiskt modifierade organi smer och växtskyddsmedel, för miljön, i 
samband med att djur och varor förs in til l unionen från tredjeländer, är nödvändigt 
på grund av tvingande skäl till skyndsamhet, ska det förfarande som anges i artikel 140 tillämpas på delegerade  akter som anta s enligt punkt 1. 
4. Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa bestämme lser med avseende 
på vilken typ av officiella intyg och atte steringar som krävs och hur de ska utformas, 
eller med avseende på de belägg som kräv s i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 
c.  
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Artikel 126  
Upptagande av tredjeländer på den förteckning som avses i artikel 125.2 a 
1. Upptagandet av ett tredjeland eller en re gion i detta på den förteckning som avses i 
artikel 125.2 a ska göras i enlighet med punkterna 2 och 3. 
2. Kommissionen ska genom genomförandeak ter godkänna den begäran om att upptas 
på förteckningen som det berörda tredjeland et översänder till den, åtföljd av lämpliga 
SV 116   SV belägg för och en försäkran om att de berörda djuren och varorna från det 
tredjelandet uppfyller de relevanta krav som avses i artikel 125.1 eller andra 
likvärdiga krav. Dessa genomförandeakter ska antas och uppdateras i enlighet med 
det granskningsförfarande som avses i artikel 141.2. 
3. Kommissionen ska fatta beslut om den be gäran som avses i p unkt 2, i förekommande 
fall med hänsyn till följande:  
a) Tredjelandets lagstiftning  inom den berörda sektorn. 
b) Hur de behöriga myndigheterna och dess kontrollenheter i det berörda 
tredjelandet är uppbyggda och organiserade, deras befogenheter, den försäkran 
de kan lämna vad gäller tillämpningen av  tredjelandets lagstiftning inom den 
berörda sektorn och kontrollen av att den följs samt tillförlitligheten när det gäller rutinerna för officiellt intygande. 
c) Hur de behöriga myndigheterna i tredjelandet genomför lämplig offentlig 
kontroll eller annan offentlig verksamhet för att bedöma förekomsten av faror för människors hälsa, djur s hälsa och välbefinnande, växters sundhet eller, när 
det gäller genetiskt modifierade orga nismer och växtskyddsmedel, för miljön. 
d) Hur regelbundet och snabbt tredjela ndet lämnar information om förekomsten 
av faror för människors hälsa, djurs hä lsa och välbefinnande, växters sundhet 
eller, när det gäller genetiskt modifierade organismer och växtskyddsmedel, för 
miljön. 
e) Den försäkran som tredjelandet avger för att 
i) de villkor som gäller för de anlä ggningar från vilka djur eller varor 
exporteras till unionen är  likvärdiga med de krav som avses i artikel 
125.1, 
ii) en förteckning över de anläggninga r som avses i led i upprättas och 
uppdateras, 
iii) förteckningen över de anläggningar so m avses i led i och de uppdaterade 
versionerna av denna förteckning överlämnas till kommissionen utan dröjsmål, 
iv) den behöriga myndigheten i tred jelandet genomför regelbundna och 
effektiva kontroller av de anläggningar som avses i led i. 
f) Andra uppgifter eller data om tredje landets möjlighet att se till att endast 
sådana djur eller varor förs in till unionen som erbjuder en  skyddsnivå som är 
identisk eller likvärdig med den som fast ställs i de relevanta krav som avses i 
artikel 125.1.  
Artikel 127  
Fastställande av särskilda åtgärder nä r det gäller införsel till unionen  
av vissa djur och varor 
1. Om det i andra fall än dem som avses i artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002, i 
artikel 249 i förordning (EU)  nr XXX/XXXX [Office of P ublications, please insert 
number of the Regulation on animal health] och i artiklarna 27.1, 29.1, 40.2, 41.2, 
47.1, 49.2 och 50.2 i förordning (EU) nr XXX/X XXX [Office of Publications, please 
insert number of the Regulation on protective measures against pests of plants], finns 
SV 117   SV belägg för att införseln till unionen av vissa djur eller varor som har sitt ursprung i ett 
tredjeland, en region i detta eller i en grupp av tredjeländer kan utgöra en risk för 
människors hälsa, djurs hälsa och välbefinna nde, växters sundhet eller, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer och vä xtskyddsmedel, för miljön, eller om det 
finns belägg för att det kan förekomma omfattande och allvarlig bristande efterlevnad av de bestämmelser som av ses i artikel 1.2, ska kommissionen, genom 
genomförandeåtgärder vidta de åtgärder so m är nödvändiga för att begränsa sådana 
risker eller se till att den konstatera de bristande efterl evnaden upphör. Dessa 
genomförandeakter ska antas i enlighet me d det granskningsförfarande som avses i 
artikel 141.2. 
2. De åtgärder som avses i punkt 1 ska göra det möjligt att identifie ra djur och varor 
genom att hänvisa till deras KN-nummer (Kombinerade nomenklaturen) och kan 
omfatta följande:  
a) Förbud mot införsel till unionen av de  djur och varor som avses i punkt 1 som 
har sitt ursprung i eller som avsänds från de berörda tredjeländerna eller 
regioner  i dessa. 
b) Krav på att de djur och varor som avses i punkt 1 som har sitt ursprung i eller 
som avsänds från vissa tredjeländer e ller regioner i dessa, före avsändningen, 
genomgår särskild  behandling eller särskilda kontroller. 
c) Krav på att de djur och varor som avses i punkt 1 som har sitt ursprung i eller 
som avsänds från vissa tredjeländer eller regioner i dessa, vid införseln till unionen genomgår särskild behand ling eller särskilda kontroller. 
d) Krav på att sändningar av de djur och varor som avses i punkt 1 som har sitt 
ursprung i eller som avsänds från vissa  tredjeländer elle r regioner i dessa, 
åtföljs av ett officiellt int yg, en officiell attestering, el ler av andra belägg för att 
sändningen uppfyller de krav som faststä lls i de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2 eller andra krav som konstaterats  vara åtminstone likvärdiga. 
e) Krav på att de belä gg som avses i led d lämnas  i ett särskilt format. 
f) Andra åtgärder som är nödvändi ga för att begränsa risken. 
3. När de åtgärder som avses i punkt 2 antas ska hänsyn tas till 
a) den information som samlat s in i enlighet med artikel 124, 
b) övrig information som det berörda tredjelandet har lämnat, c) vid behov resultaten av de kommission skontroller som avses i artikel 119.1. 
4. När det föreligger vederbörligen motiver ade och tvingande skäl till skyndsamhet 
med avseende på människors och djurs hä lsa eller, när det gäller genetiskt 
modifierade organismer och växtskyddsme del, miljöskyddet, ska kommissionen anta 
genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förf arande som avses i 
artikel 141.3. 
Artikel 128  
Likvärdighet 
1. Inom de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i artikel 1.2, med 
undantag av artikel 1.2 d, e, g och h, få r kommissionen genom genomförandeakter 
SV 118   SV erkänna att de åtgärder som tillämpas i ett tredjeland eller regioner i detta, är 
likvärdiga med kraven i de be stämmelserna, mot bakgrund av 
a) en grundlig undersökning av de uppgifter  och data som det berörda tredjelandet 
har lämnat i enlighet med artikel 124.1,  
b) i förekommande fall, ett tillfredsställande  resultat av en kontroll som har utförts 
i enlighet med artikel 119.1. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
2. De genomförandeakter som av ses i punkt 1 ska fastställa närmare bestämmelser om 
införseln av djur och varor till unionen fr ån det berörda tredjela ndet, eller regioner i 
detta, och får omfatta följande: 
a) Vilken typ av officiellt intyg eller o fficiell attestering som ska åtfölja djuren 
eller varorna samt vad intyget eller attesteringen ska innehålla. 
b) Särskilda krav som gäller för införsel till unionen av djuren eller varorna och 
den offentliga kontroll som ska genomföras vid införseln till unionen. 
c) Om nödvändigt, rutiner för att upprätta  och göra ändringar i förteckningar över 
regioner eller anläggningar i de t berörda tredjelandet från  vilka införsel av djur 
och varor till unionen är tillåten. 
3. Kommissionen ska genom genomförandeakter utan dröjsmål upphäva de 
genomförandeakter som föreskrivs i punkt 1 om något av villkoren för erkännande av likvärdighet inte  längre uppfylls. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Kapitel III 
Utbildning av de behöri ga myndigheternas personal 
Artikel 129 
Utbildning och utbyten av personal  mellan de behöriga myndigheterna 
1. Kommissionen får anordna utbildningsinsa tser för de behöriga myndigheternas 
personal och, i förekommande fall, för personal vid andra myndigheter i 
medlemsstaterna som delar i undersökninga r av eventuella överträdelser av 
bestämmelserna i denna förordning och av de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
Kommissionen får anordna dessa utbildningsinsatser i samarbete med 
medlemsstaterna. 
2. De utbildningsinsatser som avses i punkt 1 ska göra det lättare  att utarbeta ett 
enhetligt tillvägagångssätt för offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet i 
medlemsstaterna. De ska, beroende på vad som är lämpligt, handla om 
a) denna förordning och de bestämmelser som avses i artikel 1.2, b) kontrollmetoder och kontrolltekniker som är relevanta vid offentlig kontroll 
och annan offentlig verksamhet som de behöriga myndigheterna genomför, 
c) metoder och tekniker för produktion, bearbetning och saluföring. 
SV 119   SV 3. De utbildningsinsatser som avses i punkt 1 får vara öppna för personal vid behöriga 
myndigheter i tredjeländer och kan också anordnas utanför unionen.  
4. De behöriga myndigheterna ska se till att de kunskaper som förvärvats genom de 
utbildningsinsatser som avses i punkt 1 spri ds på ett lämpligt sätt och används i de 
personalutbildningsprogram som avses i artikel 4.2 och 4.3.  
Utbildningsinsatser  som syftar till att sprida sådan kunskap ska ingå i de 
utbildningsprogram som avses i artikel 4.2.  
5. Kommissionen får i samarbete med medl emsstaterna anordna utbyten mellan de 
behöriga myndigheterna i två eller fler a medlemsstater för den personal som 
genomför offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet. 
Sådana utbyten får ske genom att pe rsonal vid behöriga myndigheter i en 
medlemsstat tillfälligt utstationeras till behöriga myndigheter i en annan 
medlemsstat, eller genom utbyten av personal mellan relevanta behöriga 
myndigheter.  
6. Kommissionen ska genom genomförande akter fastställa bestämmelser för 
organisationen av de utbildningsinsatser  som avses i punkt 1 och de program som 
avses i punkt 5. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
Kapitel IV 
Informationshanteringssystem 
Artikel 130  
Informationshanteringssystem fö r offentlig kontroll (Imsoc) 
1. Kommissionen ska inrätta och förvalta ett elektroniskt informationshanteringssystem 
för integrerad drift av de mekanismer oc h verktyg genom vilka data, information och 
dokument som gäller offentlig kontroll förvalta s och hanteras (nedan kallat Imsoc). 
2. Imsoc ska  
a) fullt ut integrera Traces-systemet, som inrättades genom beslut 2003/24/EG, 
och göra de uppdateringar som krävs,  
b) fullt ut integrera befintliga elektroniska system som förvaltas av kommissionen 
och som används för snabbt utbyte av data, information och dokument i samband med risker för människors häls a, djurs hälsa och välbefinnande och 
växters sundhet, och som inrättades genom artikel 50 i förordning (EG) nr 
178/2002, artikel 20 i föror dning (EU) XXX/XXXX [ Office of Publications, 
please insert number of th e Regulation on animal health ] och artikel 97 i 
förordning (EU) XXX/XXXX XXXX [ Office of Publications, please insert 
number of the Regulation on protective measures against pests of plants ], samt 
göra de uppdateringar som krävs, 
c) tillhandahålla lämpliga kopplingar mellan Traces-systemet och de system som 
avses i led b för att göra det möjligt att vid behov effektivt utbyta och uppdatera data mellan dessa system samt  mellan Traces-systemet och dessa 
system. 
SV 120   SV Artikel 131 
Imsocs grundläggande funktioner 
Imsoc ska  
a) möjliggöra elektronisk hantering och elek troniskt utbyte av information, data och 
dokument som är nödvändiga för att genomfö ra offentlig kontroll eller som har 
framkommit vid offentlig kontroll eller re gistreringen av den offentliga kontrollen 
eller resultaten av de n i alla de fall där de bestä mmelser som avses i artikel 1.2 och 
de delegerade akter som föreskrivs i ar tiklarna 15–24 föreskriver utbyte av sådan 
information eller sådana data och doku ment mellan behöriga myndigheter, mellan 
behöriga myndigheter och kommissionen oc h, i förekommande fall, med andra 
myndigheter och aktörerna,  
b) tillhandahålla en mekanism för utbyte av data och information i enlighet med 
bestämmelserna i avdelning IV, 
c) tillhandahålla ett verktyg för insamling oc h förvaltning av de rapporter om offentlig 
kontroll som medlemsstaterna  lämnar till kommissionen, 
d) möjliggöra utarbetande, hant ering och överföring, även i elektroniskt format, av den 
färdjournal som avses i artikel 5.4 i föro rdning (EG) nr 1/2005, av journaler som 
uppnåtts genom det navigeringssystem som avses i artikel 6.9 i förordning (EG) 
nr 1/2005, av officiella int yg och av det gemensamma hä lsodokumentet för införsel 
som avses i artikel 54 i den här förordningen.  
Artikel 132 
Användning av Imsoc i de fall där djur och va ror är föremål för särskild offentlig kontroll 
1. När det gäller djur eller varor vars förf lyttningar inom unionen eller utsläppande på 
marknaden omfattas av särskilda krav eller rutiner som fastställs i de bestämmelser 
som avses i artikel 1.2, ska Imsoc göra det möjligt för de behöriga myndigheterna på 
avsändningsorten och för andra behöriga m yndigheter som ansvarar för offentlig 
kontroll av dessa djur eller varor, att i realtid utbyta data, information och dokument 
om de djur eller varor som förflyttas från  en medlemsstat till en annan och om den 
offentliga kontroll som genomförts. 
Första stycket ska inte tillämpas på va ror som omfattas av de bestämmelser som 
avses i artikel 1.2 g och h. 
Kommissionen ska dock ges befogenhet att an ta delegerade akter enligt artikel 139 
med avseende på när och i vilken utsträc kning första stycket ska tillämpas på de 
varor som avses i andra stycket. 
2. När det gäller exporterade djur och varo r om omfattas av unionens bestämmelser om 
utfärdandet av exportintyg ska Imsoc göra det möjligt för de behöriga myndigheterna på avsändningsorten och andra behöriga myndigheter som ansvarar för den offentliga kontrollen att i realtid utbyta data, information och dokument om sådana djur och varor samt om resultatet av  de kontroller som utförts på  dessa djur och varor. 
3. I de fall där djur eller varor omfattas av den offentliga kontroll som avses i avdelning 
II kapitel V avsnitten I och II ska Imsoc 
a) göra det möjligt för de behöriga myndi gheterna vid gränskontrollstationerna 
och andra behöriga myndigheter som ansvarar för den offentliga kontrollen av  
SV 121   SV dessa djur eller varor at t i realtid utbyta data, in formation och dokument om 
dessa djur och varor och om de kontroller som utförts på dessa djur eller varor, 
b) göra det möjligt för de behöriga myndi gheterna vid gränskontrollstationerna att 
dela och utbyta data, informati on och dokument med tullmyndigheter och 
andra myndigheter som ansvarar för de n offentliga kontrollen av djur eller 
varor som förs in till unionen från tredjeländer, och med aktörer som berörs av införselförfarandena, i enlighet med de bestämmelser som antagits enligt artiklarna 14.4 och 73.2 och med an dra relevanta unionsbestämmelser, 
c) tillämpa och stödja de förfarande n som avses i artiklarna 52.2 a och 63.6. 
Artikel 133  
Befogenhet att anta bestämmelser om driften av Imsoc 
Kommissionen ska ges befogenhet att anta dele gerade akter enligt artikel 139 med avseende 
på fastställandet av  
a) tekniska specifikationer oc h särskilda bestämmelser om driften av Imsoc och dess 
komponenter,  
b) den beredskapsplanering som ska tillämpa s om någon av Imsocs funktioner inte är 
tillgänglig,  
c) i vilka fall och på vilka villkor berörda tredjeländer och internationella organisationer 
kan beviljas partiell tillgång till Imsocs funktioner och närmare bestämmelser om 
sådan tillgång,  
d) i vilka fall och på vilka villkor tillfä lliga användare kan beviljas undantag från 
användningen av Traces-systemet,  
e) bestämmelser om ett elektroniskt system enligt vilket elektroniska intyg som utfärdas 
av behöriga myndigheter i tred jeländer ska erkännas av de behöriga myndigheterna. 
SV 122   SV Avdelning VII 
Verkställighetsåtgärder 
Kapitel I 
Åtgärder från de behöriga myndi gheternas sida och påföljder 
Artikel 134  
De behöriga myndigheternas allmänna skyldi gheter i fråga om verkställighetsåtgärder 
1. När de behöriga myndigheterna agerar i en lighet med detta kapitel ska de prioritera 
åtgärder för att undanröja elle r begränsa risker för männis kors hälsa, djurs hälsa och 
välbefinnande, växters sundhet och, när det gäller genetiskt modifierade organismer 
och växtskyddsmedel, för miljön. 
2. När de behöriga myndigheterna misstänke r bristande efterlevnad ska de genomföra 
en undersökning för att bekräfta eller undanröja dessa misstankar. 
3. Den undersökning som avses i punkt 2 ska om det är nödvändigt omfatta 
a) skärpt offentlig kontroll av djur, va ror och aktörer under en  skälig tidsperiod, 
b) i förekommande fall, ett officiellt om händertagande av djuren och varorna och 
icke godkända ämnen eller produkter. 
Artikel 135 
Undersökningar och åtgärder vid konstaterad  bristande efterlevnad 
1. Om bristande efterlevnad konstate ras ska de behöriga myndigheterna 
a) genomföra ytterligare undersökningar som är nödvändiga för att fastställa 
orsaken till och omfattningen av den br istande efterlevnaden samt fastställa 
aktörens ansvar, 
b) vidta lämpliga åtgärder för att säkers tälla att aktören åtgärdar den bristande 
efterlevnaden och ser till att detta inte upprepas. 
När de behöriga myndigheterna beslutar v ilka åtgärder som ska vidtas ska de ta 
hänsyn till den bristande efterlevnadens art och om aktören hittills har följt 
bestämmelserna. 
2. När de behöriga myndigheterna agerar i enlighet med punkt 1 ska de, beroende på 
vad som är lämpligt, 
a) beordra eller utföra  behandlingar av djur, 
b) beordra att djuren lossas, lastas om till ett annat transportmedel, hålls och sköts 
om, placeras i karantän eller att slakten senareläggs,  
c) beordra att varorna behandlas, att mä rkningen ändras eller att korrigerande 
information förmedlas till konsumenterna, 
d) begränsa eller förbjuda att djur eller varor släpps ut på marknaden, förflyttas, 
förs in till unionen eller exporteras, förbjuda att de återsänds till den 
avsändande medlemsstaten eller beordra at t de återsänds till  den avsändande 
medlemsstaten,  
SV 123   SV e) beordra att aktören ökar egenkontrollernas frekvens, 
f) beordra att vissa av den berörda aktöre ns verksamheter blir  föremål för skärpt 
eller systematisk offentlig kontroll,  
g) beordra att varor dras tillbaka, åt erkallas, bortskaffas och destrueras, i 
tillämpliga fall tillåta att varorna används för andra ändamål än dem som de ursprungligen var avsedda för, 
h) beordra att den berörda aktören unde r en lämplig tidsperiod isolerar eller 
stänger hela eller delar av sitt företa g, eller sina anläggningar, installationer 
eller andra lokaler, 
i) beordra att den berörda aktören unde r en lämplig tidsperiod lägger ner hela 
eller delar av sin verksamhet och, i förekommande fall, de webbplatser som 
aktören driver eller använder, 
j) beordra att godkännandet för den berörda anläggningen, anordningen,  
installationen  eller transportmedlet återkallas till fälligt eller slutgiltigt, eller att 
transportörens tillstånd återkallas tillfälligt eller slutgiltigt, 
k) beordra att djuren slaktas eller avliv as, under förutsättning att detta är den 
lämpligaste åtgärden för att skydda mä nniskors hälsa samt djurs hälsa och 
välbefinnande, 
l) vidta andra åtgärder som de behöriga myndigheterna anser vara lämpliga för att 
säkerställa att de bestämmelser som avses i artikel 1.2 följs. 
3. De behöriga myndigheterna ska till den berörda aktören eller dennes företrädare 
överlämna 
a) en skriftlig anmälan om sitt besl ut om vilka insatser eller åtgärder  som ska 
vidtas i enlighet med punkterna 1 och 2 och om skälen till beslutet, och 
b) information om rätten att överklaga sådana beslut och om de förfaranden och 
tidsfrister som gäller för detta. 
4. Samtliga utgifter som uppkommer enligt denna artikel ska bäras av de ansvariga 
aktörerna. 
Artikel 136  
Påföljder 
1. Medlemsstaterna ska fastställa bestämme lser om påföljder för överträdelser av 
bestämmelserna i denna förordning och vidta de åtgärder som krävs för att se till att 
dessa påföljder tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och 
avskräckande. Medlemsstaterna ska anmä la dessa bestämmelser till kommissionen 
senast den dag som avses i artikel 162.1 andr a stycket, och alla senare ändringar som 
gäller dem så snart som möjligt. 
2. Medlemsstaterna ska se till att de ekonomiska påföljderna vid avsiktliga 
överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och de bestämmelser som avses 
i artikel 1.2, åtminstone uppväger den ekonom iska fördel som eftersträvades vid 
överträdelsen. 
3. Medlemsstaterna ska särskilt se till att påföljder åläggs i följande fall: 
SV 124   SV a) Om aktörerna inte samarbetar i sa mband med offentlig kontroll eller annan 
offentlig verksamhet. 
b) Vid fall av falska eller vilseledande officiella intyg. c) Vid fall av bedräglig tillverkning eller användning av officiella  intyg, officiella 
etiketter eller märken och andr a officiella attesteringar. 
Kapitel II 
Unionens verkställighetsåtgärder 
Artikel 137 
Allvarliga brister i en medl emsstats kontrollsystem  
1. Om kommissionen har belägg för att det finns  en allvarlig brist i en medlemsstats 
kontrollsystem och denna brist kan utgöra en möjlig och omfattande risk för människors hälsa, djurs hälsa och välbefinna nde, växters sundhet eller, när det gäller 
genetiskt modifierade organismer och växt skyddsmedel, för miljön, eller resultera i 
omfattande överträdelser av de bestämmels er som avses i artikel 1.2, ska den genom 
genomförandeakter vidta en eller flera av följande åtgärder, som ska gälla tills bristen i kontrollsystemet har åtgärdats:  
a) Förbud mot att tillhandahålla  på marknaden eller trans portera, förflytta eller på 
annat sätt hantera vissa djur eller varor som berörs av bristerna i det offentliga kontrollsystemet.  
b) Särskilda villkor för den verksamhet elle r de djur eller varor som avses i led a. 
c) Tillfälligt ställa in den offentliga kontrollen vid gränskontrollstationer eller 
andra kontrollställen som berörs av bristerna i systemet för offentlig kontroll eller återkalla utseende t av sådana gränskontro llstationer eller andra 
kontrollställen. 
d) Andra lämpliga tillfälliga åtgärder som är nödvändiga för att begränsa denna 
risk tills bristerna i kont rollsystemet åtgärdats. 
Dessa genomförandeakter ska antas i enli ghet med det granskningsförfarande som 
avses i artikel 141.2. 
2. De åtgärder som avses i punkt 1 ska anta s endast om den berörda medlemsstaten 
efter begäran från kommissionen inte har åt gärdat situationen inom den tidsfrist som 
kommissionen fastställt. 
3. Vid vederbörligen motiverade och tvingande  skäl till skyndsamhet med avseende på 
människors och djurs hälsa eller, när det gä ller genetiskt modifierade organismer och 
växtskyddsmedel, miljöskyddet, ska kommi ssionen anta genomförandeakter med 
omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 141.3. 
SV 125   SV Avdelning VIII 
Allmänna bestämmelser 
Kapitel I 
Förfarandebestämmelser 
Artikel 138  
Ändring av bilagor och hänvisni ngar till europeiska standarder 
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på ändringar av bilagorna II och III till denna  förordning, i syfte att ta 
hänsyn till ändringar av de bestämmelser  som avses i artikel 1.2 samt till den 
tekniska och vetenskapliga utvecklingen. 
2. För att kunna uppdatera hänvi sningarna till de europeiska standarder som anges i 
artiklarna 26.1 b iv, 36.4 e och 91.3 a, ska kommissionen ges be fogenhet att anta 
delegerade akter om ändring av dessa hä nvisningar, om CEN ändrar standarderna. 
Artikel 139  
Delegeringens utövande 
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen me d förbehåll för de 
villkor som anges i denna artikel. 
2. Den delegering av befogenhet som av ses i artiklarna 4.3, 15.2, 16, 17, 18.3, 19, 20, 
21, 22, 23.1, 24.1, 25.3, 26.2, 40, 43.4, 45.3, 46, 49, 51.1, 52.1, 52.2, 56.2, 60.3, 62.2, 69.3, 75.1, 75.2, 97.2, 98.6, 99.2, 101.3, 106.3, 110, 111, 114.4, 125.1, artikel 132.1 tredje stycket samt artiklarna 133, 138.1, 138.2, 143.2, 144.3, 151.3, 153.3 och 159.3 ska ges tills vidare från och med den da g då denna förordning träder i kraft. 
3. Den delegering av befogenhet som av ses i artiklarna 4.3, 15.2, 16, 17, 18.3, 19, 20, 
21, 22, 23.1, 24.1, 25.3, 26.2, 40, 43.4, 45.3, 46, 49, 51.1, 52.1, 52.2, 56.2, 60.3, 62.2, 69.3, 75.1, 75.2, 97.2, 98.6, 99.2, 101.3, 106.3, 110, 111, 114.4, 125.1, artikel 132.1 tredje stycket samt artiklarna 133, 138.1, 138.2, 143.2, 144.3, 151.3, 153.3 och 159.3 får när som helst återkallas av Europapa rlamentet eller rådet. Ett beslut om 
återkallelse innebär att de legeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör 
att gälla. Beslutet får verkan dage n efter det att det offentliggörs i Europeiska 
unionens officiella tidning , eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar 
inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge 
Europaparlamentet och rådet denna. 
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 4.3, 15.2, 16, 17, 18.3, 19, 20, 21, 22, 
23.1, 24.1, 25.3, 26.2, 40, 43.4, 45.3, 46, 49, 51.1, 52.1, 52.2, 56.2, 60.3, 62.2, 69.3, 75.1, 75.2, 97.2, 98.6, 99.2, 101.3, 106.3, 110, 111, 114.4, 125.1, artikel 132.1 tredje stycket samt artiklarna 133, 138.1, 138.2 143.2, 144.3, 151.3, 153.3 och 159.3 ska träda i kraft endast om varken Europapa rlamentet elle r rådet har gjort invändningar 
mot den delegerade akten inom en period  av två månader från den dag då akten 
delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrä ttat kommissionen om att de inte kommer 
SV 126   SV att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets 
eller rådets initiativ. 
Artikel 140 
Skyndsamt förfarande 
1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och 
ska tillämpas så länge ingen invändni ng görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen 
av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till 
varför det skyndsamma förfarandet tillämpas. 
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får i nvända mot en delegerad akt i enlighet med 
det förfarande som avses i artikel 139.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva 
akten utan dröjsmål efter det att Europapa rlamentet eller rådet har delgett den sitt 
beslut om invändning. 
Artikel 141  
Kommittéförfarande 
1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och 
foder, som inrättades genom artikel 58.1 i förordning (E G) nr 178/2002. Den 
kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) 
nr 182/2011. 
2. När det hänvisas till denna punkt ska ar tikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 
tillämpas. 
Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det 
förfarandet avslutas utan resultat om, in om tidsfristen för att avge yttrandet, 
kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna 
så begär. 
3. När det hänvisas till denna punkt ska arti kel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd 
med artikel 5 i den förordningen tillämpas. 
Kapitel II 
Övergångs- och slutbestämmelser 
Artikel 142  
Upphävanden 
1. Förordning (EG) nr 882/2004, direktiven 89/608/EEG och 96/93/EG samt beslut 
92/438/EEG ska upphöra att gälla me d verkan från och med den [ Office of 
Publications, please insert  date of entry into force of this Regulation + 1 year ]. 
Artiklarna 14–17 och 26–29 i förordning (EG)  nr 882/2004 ska emellertid fortsätta 
att gälla till och med den [Office of Publications, please insert date of entry into 
force of this Regulation + 3 years].  
2. Förordning (EG) nr 854/2004 samt  direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG, 
91/496/EEG, 96/23/EG och 97/78/EG ska upphöra att gälla med verkan från och med 
den [ Office of Publications, please insert date of entry into force of this Regulation + 
3 years ]. 
SV 127   SV 3. Hänvisningar till de upphävda  rättsakterna ska anses so m hänvisningar till den här 
förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV. 
Artikel 143 
Övergångsbestämmelser i samband med upphäv andet av direktiven 91/496/EEG och 
97/78/EG 
1. De relevanta bestämmelser i direktiven  91/496/EEG och 97/78/EG  som reglerar de 
områden som avses i artiklarna 45.2, 46, 49 b, c och d, 51.1 a, 52.1, 52.2 och 56.1 a i 
den här förordningen ska fortsätta att gäll a fram till den dag som fastställs i den 
delegerade akt som antas enligt punkt 2. 
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på den dag då de bestämmelser som avses i punkt 1 ska upphöra att gälla. Den dagen ska vara den dag då motsvarande  bestämmelser, som ska fastställas enligt 
de delegerade akter eller genomförandeak ter som föreskrivs i artiklarna 45.2, 46, 
49 b, c och d, 51.1 a, 52.1, 52.2 och 56.1 a i den här förordningen, ska börja 
tillämpas. 
Artikel 144 
Övergångsbestämmelser i samband me d upphävandet av direktiv 96/23/EG 
1. De behöriga myndigheterna ska fortsätta at t genomföra den offentliga kontroll som 
krävs för att upptäcka förekomst av de äm nen och grupper av restsubstanser som 
förtecknas i bilaga I till direktiv 96/23/EG, i enlighet med bilaga II, III och IV till det direktivet, fram till den dag som fastställs i den delegerade akt som antas enligt punkt 
3. 
2. Artikel 29.1 och 29.2 i direktiv  96/23/EG ska fort sätta att gälla fram  till den dag som 
fastställs i den delegerade akt som antas enligt punkt 3. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på  den dag då de behöriga myndigh eterna ska upphöra att genomföra 
offentlig kontroll i enlighet med de best ämmelser som avses i punkt 1, och då artikel 
29.1 och 29.2 i direktiv 96/23/ EG ska upphöra att gälla. Den dagen ska vara den dag 
då motsvarande bestämmelser, som ska fastställas enligt de delegerade akter eller genomförandeakter som föreskrivs i artik larna 16 och 111 i den här förordningen, 
ska börja tillämpas. 
Artikel 145 
Ändringar av direktiv 98/58/EG 
Direktiv 98/58/EG ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkt 3 ska utgå. ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Definitionen av behöriga myndigheter  i artikel 2.5 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert number of this 
Regulation]  ska också gälla.” 
b) Artikel 6 ska ändr as på följande sätt: 
SV 128   SV i) Punkt 1 ska utgå.  
ii) Punkt 2 ska ersättas med följande: 
”2. Medlemsstaterna ska senast den 30 j uni varje år lägga fram en årsrapport 
för kommissionen om de inspektio ner som den behöriga myndigheten 
utfört under föregående år för att k ontrollera att bestämmelserna i detta 
direktiv följs. Rapporten ska åtföljas av en analys av de allvarligaste 
fallen av bristande efterlevnad oc h en nationell handlingsplan för 
förebyggande eller minskning av sådana fall under kommande år. Kommissionen ska lägga fram samman fattningar av dessa rapporter för 
medlemsstaterna.” 
c) Punkt 3 a ska utgå.  d) Artikel 7 ska utgå. 
Artikel 146  
Ändringar av direktiv 1999/74/EG 
Direktiv 1999/74/EG ska ä ndras på följande sätt: 
a) Artikel 8 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkt 1 ska utgå.  ii) Punkt 2 ska ersättas med följande: 
”Medlemsstaterna ska senast den 30 juni varje år lägga fram en årsrapport för 
kommissionen om de inspektioner som den behöriga myndigheten utfört under 
föregående år  för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs. 
Rapporten ska åtföljas av en analys av de allvarligaste fallen av bristande 
efterlevnad och en natione ll handlingsplan för före byggande eller minskning av 
sådana fall under kommande år . Kommissionen ska lägga fram 
sammanfattningar av dessa rappo rter för medlemsstaterna.” 
iii) Punkt 3 a ska utgå. 
b) Artikel 9 ska utgå. 
Artikel 147 
Ändringar av rådets förordning (EG) nr 999/2001 
Förordning (EG) nr 999/2001 ska ändras på följande sätt: 
a) Artiklarna 19 och 21 ska utgå. b) Kapitlen A och B i bilaga X ska utgå. 
Artikel 148 
Ändringar av förordning (EG) nr 1829/2003 
Förordning (EG) nr 1829/2003 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 32 ska ändras på följande sätt: 
i) Första och andra stycket ska utgå.  ii) Tredje stycket ska ersättas med följande: 
SV 129   SV ”De som ansöker om godkännande av genetiskt modifierade livsmedel och 
foder ska bidra till kostnaderna för de arbetsuppgifter som utfö rs av Europeiska 
unionens referenslaboratorium och de  nationella referenslaboratorier som 
utsetts på det området i enlighet med arti klarna 91.1 och 98.1 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [Office of Publications, plea se insert number of this 
Regulation] .” 
iii) I femte stycket ska orden ”och bilagan” utgå. iv) I sjätte stycket ska orden ”och anpassa bilagorna” utgå. 
b) Bilagan ska utgå. 
Artikel 149 
Ändringar av förordning (EG) nr 1831/2003 
Förordning (EG) nr 1831/2003 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 7.3 f ska ersättas med följande: 
”Ett skriftligt intygande att sökanden har skickat tre prove r av fodertillsatsen direkt 
till det Europeiska unionens referens laboratorium som avses i artikel 21.” 
b) Artikel 21 ska ändras på följande sätt: 
i) Första, tredje och fj ärde stycket ska utgå.  
ii) Andra stycket ska ersättas med följande: 
”De som ansöker om godkännande av fodert illsatser ska bidra till kostnaderna 
för de arbetsuppgifter som utförs av Eu ropeiska unionens re ferenslaboratorium 
och de nationella referens laboratorier som utsetts på det området i enlighet med 
artiklarna 91.1 och 98.1 i fö rordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of 
Publications, please insert number of this Regulation] .” 
c) Bilaga II ska utgå. 
Artikel 150  
Ändringar av förordning (EG) nr 1/2005 
Förordning (EG) nr 1/2005 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Leden d, f, i och p ska utgå. ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Definitionerna av  behöriga myndigheter, gräns kontrollstation, officiell 
veterinär, och utförselställe  i artikel 2.5, 2.29, 2.32 och 2.36 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX Office of Publications, plea se insert number of this 
Regulation]  * ska också gälla. 
_________________ 
* EUT L […], […], s. […].” 
b) Artiklarna 14, 15, 16, 21, 22.2, 23, 24 och 26 ska utgå. c) Artikel 27 ska ändras på följande sätt: 
SV 130   SV i) Punkt 1 ska utgå. 
ii) Punkt 2 ska ersättas med följande: 
”2. Medlemsstaterna ska senast den 30 j uni varje år lägga fram en årsrapport 
för kommissionen om de inspektio ner som den behöriga myndigheten 
utfört under föregående år för att ko ntrollera att bestämmelserna i denna 
förordning följs. Rapporten ska åtfölja s av en analys av de allvarliga 
brister som konstaterats och en handlingsplan för att åtgärda dessa brister.” 
d) Artikel 28 ska utgå. 
Artikel 151  
Ändringar av förordning (EG) nr 396/2005 och tillhörande  övergångsbestämmelser 
1. Förordning (EG) nr 396/2005 ska ändras på följande sätt: 
a) Artiklarna 26, 27, 28.1, 28.2 och 30 ska utgå. b) I artikel 31.1 ska första meningen ersättas med följande: 
”1. Medlemsstaterna ska översända följande information beträffande 
föregående kalenderår till kommissionen, myndigheten och övriga medlemsstater senast den 30 juni varje år:” 
2. Artiklarna 26, 27.1 och 30 i förordning (EG)  nr 396/2005 ska fortsä tta att gälla fram 
till den dag som fastställs i den de legerade akt som antas enligt punkt 3. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på den dag då artiklarna 26, 27.1 och 30 som avses i punkt 2 ska upphöra 
att gälla. Den dagen ska vara den dag då motsvarande bestämmelser, som ska 
fastställas enligt de delegerade akter som föreskrivs i ar tikel 16 i den här 
förordningen, ska börja tillämpas.  
Artikel 152 
Ändringar av direktiv 2007/43/EG 
Direktiv 2007/43/EG ska ä ndras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) I punkt 1 ska leden c och d utgå.  
ii) Följande punkt ska läggas till som punkt 3: 
”3. Definitionerna av behöriga myndigheter  och officiell veterinär  i artikel 
2.5 och 2.32 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, 
please insert number of this Regulation]  * ska också gälla. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
b) Artikel 7 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkt 1 ska utgå. ii) Punkt 2 ska ersättas med följande: 
SV 131   SV ”Medlemsstaterna ska senast den 30 juni varje år lägga fram en årsrapport för 
kommissionen om de inspektioner som den behöriga myndigheten utfört under 
föregående år  för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs. 
Rapporten ska åtföljas av en analys av de allvarligaste fallen av bristande 
efterlevnad och en natione ll handlingsplan för före byggande eller minskning av 
sådana fall under kommande år . Kommissionen ska lägga fram 
sammanfattningar av dessa rappo rter för medlemsstaterna.” 
Artikel 153 
Ändringar av förordning (EG) nr 834/2007 och tillhörande  övergångsbestämmelser 
1. Förordning (EG) nr 834/2007 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Led n ska ersättas med följande: 
”n) behöriga myndigheter : behöriga myndigheter enligt definitionen i 
artikel 2.5 i förordni ng (EU) nr XXX/XXXX] [ Office of 
Publications, please insert  number of this Regulation ] *. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
ii) Led o ska utgå. 
iii) Led p ska ersättas med följande: 
”p) kontrollorgan : organ med delegerade uppgifter enligt definitionen i 
artikel 2.38 i förordni ng (EU) nr XXX/XXXX] [ Office of 
Publications, please insert  number of this Regulation ].” 
b) I artikel 24.1 a ska ”artikel 27.10” ersättas med ”artiklarna 3.3 och 25.4 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert number 
of this Regulation] ”. 
c) Artikel 27 ska ändras på följande sätt: 
i) Punkt 1 ska ersättas med följande: 
”Offentlig kontroll för att kontrolle ra att bestämmelserna i denna 
förordning följs ska genomföras i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004.” 
ii) Punkterna 2 och 14 ska utgå. 
d) I artikel 29.1 ska ”artikel 27.4” er sättas med ”artiklarna 3.3 och 25.4 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert number 
of this Regulation]. ” 
e) I artikel 30 ska punkt 2 utgå.  
2. Artiklarna 27 och 30.2 i förordning (EG) nr  834/2007 ska fortsätta att gälla fram till 
den dag som fastställs i den delege rade akt som ska antas enligt punkt 3. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på den dag då de bestämmelser som avses i punkt 2 ska upphöra att gälla. Den dagen ska vara den dag då motsvarande  bestämmelser, som ska fastställas enligt 
SV 132   SV de delegerade akter som föreskrivs i arti kel 23.2 i den här förordningen, ska börja 
tillämpas. 
Artikel 154  
Ändringar av direktiv 2008/119/EG 
Direktiv 2008/119/EG ska ä ndras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkt 2 ska utgå.  
ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Definitionen av behöriga myndigheter  i artikel 2.5 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of this 
Regulation ] * ska också gälla. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
b) Artikel 7 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkterna 1 och 2 ska utgå. ii) Punkt 3 ska ersättas med följande: 
”3. Medlemsstaterna ska senast den 30 j uni varje år lägga fram en årsrapport 
för kommissionen om de inspektio ner som den behöriga myndigheten 
utfört under föregående år för att k ontrollera att bestämmelserna i detta 
direktiv följs. Rapporten ska åtföljas av en analys av de allvarligaste 
fallen av bristande efterlevnad oc h en nationell handlingsplan för 
förebyggande eller minskning av sådana fall under kommande år. Kommissionen ska lägga fram samman fattningar av dessa rapporter för 
medlemsstaterna.” 
c) Artikel 9 ska utgå. 
Artikel 155  
Ändringar av direktiv 2008/120/EG 
Direktiv 2008/120/EG ska ä ndras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkt 10 ska utgå.  
ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Definitionen av behöriga myndigheter  i artikel 2.5 i förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert number of this 
Regulation ] * ska också gälla. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
b) Artikel 8 ska ändr as på följande sätt: 
SV 133   SV i) Punkterna 1 och 2 ska utgå. 
ii) Punkt 3 ska ersättas med följande: 
”Medlemsstaterna ska senast den 30 juni varje år lägga fram en årsrapport för 
kommissionen om de inspektioner som den behöriga myndigheten utfört under 
föregående år  för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs. 
Rapporten ska åtföljas av en analys av de allvarligaste fallen av bristande 
efterlevnad och en natione ll handlingsplan för före byggande eller minskning av 
sådana fall under kommande år . Kommissionen ska lägga fram 
sammanfattningar av dessa rappo rter för medlemsstaterna.” 
c) Artikel 10 ska utgå. 
Artikel 156  
Ändringar av förordning (EG) nr 1099/2009 
Förordning (EG) nr 1099/2009 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 2 ska ändr as på följande sätt: 
i) Led q ska utgå. ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Förutom definitionerna i första stycket, ska definitionen av behöriga 
myndigheter  i artikel 2.5 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of 
Publications, please insert number of this Regulation] * också gälla. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
b) Artikel 22 ska utgå. 
Artikel 157 
Ändringar av förordning (EG) nr 1069/2009 
Förordning (EG) nr 1069/2009 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 3 ska ändr as på följande sätt: 
i) Punkterna 10 och 15 ska utgå. ii) Följande stycke ska läggas till som andra stycke: 
”Definitionerna av behöriga myndigheter  och transitering  i artikel 2.5 och 2.50 
i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert 
number of this Regulation]  * ska också gälla. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
b) Artiklarna 45, 49 och 50 ska utgå. 
Artikel 158 
Ändringar av förordning (EG) nr 1107/2009 
Artikel 68 i förordning (EG) nr 1107/ 2009 ska ändras på följande sätt: 
SV 134   SV a) Första stycket ska ersättas med följande: 
”Senast den 30 juni varje år ska medlem sstaterna sammanställa en rapport om 
omfattningen och resultaten av den offentliga kontroll som genomförts för att kontrollera att denna förordni ng efterlevs samt lägga fram den för kommissionen.” 
b) Andra och tredje styckena ska utgå.  
Artikel 159  
Ändringar av direktiv 2009/128/EG oc h tillhörande övergångsbestämmelser 
1. Direktiv 2009/128/EG ska ändras på följande sätt: 
a) I artikel 8 ska punkt 1, punkt 2 andra stycket samt punkterna 3, 4, 6 och 7 utgå. 
b) Bilaga II ska utgå. 
2. Artikel 8.1, artikel 8.2 andra stycket och artikel 8.3, 8.4 och 8.6 i direktiv 
2009/128/EG samt bilaga II till samma direkt iv ska fortsätta a tt gälla fram till den 
dag som fastställs i den delegerade  akt som ska antas enligt punkt 3. 
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta  delegerade akter enligt artikel 139 med 
avseende på den dag då de bestämmelser som avses i punkt 2 ska upphöra att gälla. Den dagen ska vara den dag då motsvarande  bestämmelser, som ska fastställas enligt 
de delegerade akter som föreskrivs i arti kel 22 i den här förordningen, ska börja 
tillämpas. 
Artikel 160 
Ändringar av förordning (EU) nr 1151/2012 
Förordning (EU) nr 1151/2012 ska ändras på följande sätt: 
a) Artikel 36 ska ändras på följande sätt: 
i) Rubriken ska ersättas med följande: ”De offentliga kontrollernas omfattning” 
ii) Punkterna 1 och 2 ska utgå. iii) I punkt 3 ska första meningen ersättas med följande: 
'3. De offentliga kontrollerna som genomförs i enlighet med förordning 
(EU) nr XXX/XXXX [Office of Publications, please insert number of 
this Regulation] * ska omfatta följande:  
_________________ * EUT L […], […], s. […].”  
b) Artikel 37 ska ändras på följande sätt: 
i) I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:  
”1. När det gäller skyddade ursprung sbeteckningar, skyddade geografiska 
beteckningar och garanterade traditionella specialiteter som avser produkter som har sitt ursprung in om unionen, ska, innan produkterna 
släpps ut på marknaden, kontroll av  att produkterna överensstämmer med 
produktspecifikationerna genomföras av 
SV 135   SV a) de behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med artikel 3 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX] [ Office of Publications, please 
insert number of this Regulation ], eller 
b) organ med delegerade uppgifter i den mening som avses i artikel 
2.38 i förordning (EU) nr XXX/XXXX  [Office of Publications, 
please insert number of this Regulation] .” 
ii) I punkt 3 ska första stycket utgå. iii) I punkt 4 ska ”punkterna 1 och 2” ersättas med ”punkt 2”. 
c) Artiklarna 38 och 39 ska utgå. 
Artikel 161 
Ändringar av förordning (EU) nr [….]/2013  
Förordning (EU) nr [.…]/2013 [ Office of Publications, please insert number of the Regulation 
laying down provisions for the management of ex penditure relating to the food chain, animal 
health and animal welfare, and relating to plant health and plant reproductive material ] ska 
ändras på följande sätt: 
a) Artikel 29 ska ändras på följande sätt: 
i) Rubriken ska ersättas med följande: 
”Europeiska unionens referenslabo ratorier och referenscentrum” 
ii) Punkt 1 ska ersättas med följande:  
”1. Bidrag för att täcka kostnader i samband med genomförandet av de 
arbetsprogram som godkänts av kommissionen, får beviljas till 
a) Europeiska unionens referenslabo ratorier som avses i artikel 91 i 
förordning (EU) nr XXX/XXXX] [ Office of Publications, please 
insert number of this Regulation ] *, 
b) Europeiska unionens referenscen trum för växtförökningsmaterial 
som avses i artikel 93 i den förordningen, 
c) Europeiska unionens referens centrum för djurskydd som avses i 
artikel 95 i den förordningen. 
_________________ * EUT L […], […], s. […].” 
iii) Punkt 2 a ska ersättas med följande: 
”a) Kostnader för personal, oavsett ka tegori, som deltar i den verksamhet 
som laboratorierna eller centrumen utför i egenskap av Europeiska unionens referenslaboratorium eller referenscentrum.” 
b) Följande artikel ska läggas till som artikel 29a: 
”Artikel 29a 
Ackreditering  av nationella referensl aboratorier för växtskydd 
1. De nationella referenslaboratorier som av ses i artikel 98 i förordning (EU) nr 
XXX/XXXX [ Office of Publications, please in sert number of this Regulation ] 
SV 136   SV får beviljas bidrag för kostnader för ackreditering enligt standarden EN 
ISO/IEC 17025 när det gäller användningen av metoder för laboratorieanalys, -
testning och -diagnos  för att kontrollera att bestä mmelserna om skyddsåtgärder 
mot växtskadegörare följs. 
2. Bidrag får beviljas till ett enda nationellt referenslaboratorium i varje 
medlemsstat för vart och ett av Europe iska unionens referenslaboratorium för 
växtskydd i upp till tre år ef ter det att det berörda referenslaboratoriet för 
Europeiska unionens utsetts.”] 
Artikel 162  
Ikraftträdande och tillämpning 
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har 
offentliggjorts i Europeiska  unionens officiella tidning. 
Om inget annat följer av punkt erna 2–5 ska denna förordning tillämpas från och med 
den [Office of Publications, please insert date of entry into force of this Regulation + 
1 year].  
2. Inom det område som omfattas av de be stämmelser som avses i artikel 1.2 g ska 
denna förordning tillämpas från och med [ Office of Publications, please insert date 
of application of the Regulation on prot ective measures against pests of plants ], med 
följande undantag: 
a) Artiklarna 91, 92, 97, 98 och 99 ska tillämpas i enlighet med punkt 1. 
b) Artiklarna 33.1, 33.2, 33.3, 33.4, 36.4 e och 36.5 ska tillämpas från och med 
den [Office of Publications, please insert date of entry into force of this 
Regulation + 5 years].  
3. Inom det område som omfattas av de be stämmelser som avses i artikel 1.2 h ska 
denna förordning tillämpas från och med de n [Office of Publica tions, please insert 
date of application of the Regulation on the production and making available on the 
market of plant reproductive ma terial], med följande undantag: 
a) Artiklarna 93, 94 och 97 ska tillämpas i enlighet med punkt 1. b) Artikel 33.1, 33.2, 33.3 och 33.4 ska tillämpas från och med den [Office of 
Publications, please insert date of en try into force of this Regulation + 5 
years].  
4. Artiklarna 15.1, 18.1, 45–62, 76–84, 150 b, 152 b i, 154 b i, 155 b i och 156 b ska 
tillämpas från och med den [Office of Publications, please insert date of entry into 
force this Regulation + 3 years] . 
5. Artikel 161 ska tillämpas från och med den [O ffice of Publications, please insert date 
of entry into force of this Regulation
]. 
SV 137   SV Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den 
På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar 
Ordförande Ordförande 
SV 138   SV BILAGA I  
TERRITORIER SOM AVSES I ARTIKEL 2.45  
1. Konungariket Belgien 
2. Republiken Bulgarien 3. Republiken Tjeckien 4. Konungariket Danmark utom Färöarna och Grönland 5. Förbundsrepubliken Tyskland 6. Republiken Estland 7. Irland 8. Republiken Grekland 9. Konungariket Spanien utom Ceuta och Melilla 10. Republiken Frankrike 11. Republiken Italien 12. Republiken Cypern 13. Republiken Lettland 14. Republiken Litauen 15. Storhertigdömet Luxemburg 16. Ungern 
17. Republiken Malta 
18. Konungariket Nederländernas territorium i Europa 19. Republiken Österrike 20. Republiken Polen 21. Republiken Portugal 22. Rumänien 23. Republiken Slovenien 24. Republiken Slovakien 25. Republiken Finland 26. Konungariket Sverige 27. Förenade konungariket Stor britannien och Nordirland 
För den offentliga kontroll som genomförs av de behöriga myndigheterna för att kontrollera 
att de bestämmelser som avses i artikel 1.2 g följs och för annan offentlig verksamhet som genomförs med avseende på artikel 1.2 g, sk a hänvisningar till tred jeländer anses som 
hänvisningar till tredjeländer och till de territor ier som anges i bilaga I till förordning (EU) 
nr XXX/XXXX [ Office of Publications, please insert  number of the Regulation on protective 
measures against pests of plants ], och hänvisningar till unione ns territorium ska anses som 
hänvisningar till unionens terr itorium utom de territorier som förtecknas i den bilagan. 
SV 139   SV BILAGA II  
UTBILDNING AV DE BEHÖRIG A MYNDIGHETERNAS PERSONAL  
KAPITEL I: VAD SOM SKA INGÅ I UTBILDNINGEN FÖR PERSONAL SOM GENOMFÖR 
OFFENTLIG KONTROLL OCH ANNAN OFFENTLIG VERKSAMHET  
1. Olika kontrollmetoder och kontrolltekniker,  såsom inspektion, kontroll, screening, 
riktad screening, provtagning samt labor atorieanalys, -diagn os och -testning. 
2. Kontrollrutiner. 3. De bestämmelser so m avses i artikel 1.2. 
4. Bedömning av bristande efterlevnad av de bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
5. Faror i samband med produktion, bearbetni ng och distribution av  djur och varor. 
6. De olika leden i produktions-, bearbetnings - och distributionskedjan och eventuella 
risker för människors hälsa, och i förekommande fall, för djurs hälsa och välbefinnande, växters sundhet och miljön samt för växtförökningsmaterialets identitet och kvalitet. 
7. Utvärdering av tillämpningen av HACCP-f örfaranden och av god lantbrukspraxis.  
8. Ledningssystem, t.ex. kvalitetssäkringspr ogram som aktörerna svarar för, och 
bedömning av dessa program om de är rele vanta för de krav som fastställs i de 
bestämmelser som avses i artikel 1.2. 
9. System för officiellt intygande. 
10. Beredskapsplanering för nödsituati oner, inklusive kommunikation mellan 
medlemsstaterna och kommissionen. 
11. Rättsliga åtgärder och rättsverkni ngar till följd av offentlig kontroll. 
12. Granskning av skriftlig eller annan dokumentation, inklusive sådan som gäller 
jämförande provningar med andra laborator ier, ackreditering och riskbedömning, 
som kan vara relevant för bedömningen av om de bestämmelser som avses i 
artikel 1.2 följs. Detta kan omfatta ekono miska och handelsmässiga aspekter.  
13. Kontrollrutiner och krav för införsel til l unionen av djur och varor som kommer från 
tredjeländer. 
14. Andra områden som är nödvändiga för att säkerställa att den offentliga kontrollen 
genomförs i enlighet med denna förordning. 
K
APITEL II: VAD KONTROLLRUTINERNA SKA OMFATTA  
1. De behöriga myndigheternas organisation och förhållandet mellan centrala behöriga 
myndigheter och de myndigheter som de ha r tilldelat uppgiften att genomföra 
offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet. 
2. Förhållandet mellan behöriga myndigheter oc h organ med delegerade uppgifter eller 
fysiska personer till vilka de har delegera t uppgifter i samband med offentlig kontroll 
eller annan offentlig verksamhet. 
3. En redogörelse för de mål som ska nås. 4. Personalens uppgifter, an svar och skyldigheter. 
SV 140   SV 5. Provtagningsförfaranden, kontrollmet oder och kontrolltekniker, inklusive 
laboratorieanalys, -testning och -diagnos, tolkning av resultat och därav följande 
beslut.  
6. Program för screening och riktad screening  
7. Ömsesidigt stöd om den offentliga kontroll en förutsätter att mer än en medlemsstat 
vidtar åtgärder. 
8. Åtgärder som ska vidtas till följd av offentlig kontroll. 9. Samarbete med andra enheter och avdelninga r vars ansvarsområden berörs, eller med 
aktörer. 
10. Kontroll av att metoderna för provtagning samt metoderna för laboratorieanalys, -
testning eller -diagnos är ändamålsenliga. 
11. Annan verksamhet eller information som kr ävs för att den offentliga kontrollen ska 
fungera effektivt. 
SV 141   SV BILAGA III  
BESKRIVNING AV ANALYSMETODER  
1. Analysmetoderna och mätresultaten bör  redovisas enligt följande kriterier: 
a) Noggrannhet (riktighet och precision). b) Tillämplighet (matris och koncentrationsintervall). c) Detektionsgräns. d) Kvantifieringsgräns. e) Precision. f) Repeterbarhet. g) Reproducerbarhet. h) Utbyte. i) Selektivitet. j) Känslighet. k) Linearitet. l) Mätosäkerhet. m) Andra kriterier, so m får väljas efter behov. 
2. Precisionsvärdena i 1 e ska erhållas antingen genom kollaborativ avprövning som 
utförts enligt ett inte rnationellt erkänt protokoll för kollaborativ avprövning (t.ex. 
ISO 5725 ”Noggrannhet (riktighet och precisi on) för mätmetoder och mätresultat”) 
eller grunda sig på tester av att kriteri erna uppfylls om pres tandakriterier för 
analysmetoder har fastställts. Värdena fö r repeterbarhet och reproducerbarhet ska 
uttryckas på ett internati onellt erkänt sätt (t.ex. 95 % konfidensintervaller som 
definieras i ISO 5725 ”Noggrannhet (rikti ghet och precision) för mätmetoder och 
mätresultat”). Resultaten från den kollabo rativa avprövningen ska publiceras eller 
vara fritt tillgängliga. 
3. Analysmetoder som kan användas på samm a sätt för olika varugrupper bör väljas 
framför metoder som endast kan användas för enskilda varor. 
4. Analysmetoder som endast kan valideras i ett enda laboratorium  bör valideras enligt 
internationellt erkända vetenskapliga prot okoll eller riktlinjer eller grunda sig på 
tester av att kriterierna uppfyllts om prestandakriterier för analysmetoder har 
fastställts. 
5. Analysmetoder som antas enligt denna fö rordning bör utarbetas enligt den standard 
för analysmetoder som rekommenderas av Internationella standardiseringsorganisationen. 
SV 142   SV BILAGA IV  
JÄMFÖRELSETABELL SOM AVSES I ARTIKEL 142.3  
1. Förordning (EG) nr 882/2004 
Förordning (EG) nr 882/2004 Denna förordning 
Artikel 1.1 första stycket Artikel 1.1 
Artikel 1.1 andra stycket Artikel 1.2 
Artikel 1.2 Artikel 1.4 
Artikel 1.3 - 
Artikel 1.4 - 
Artikel 2 Artikel 2 
Artikel 3.1 Artikel 8.1 
Artikel 3.2 Artikel 8.4 
Artikel 3.3 Artikel 9 
Artikel 3.4 Artikel 8.6 
Artikel 3.5 Artikel 8.6 
Artikel 3.6 Artikel 8.7 
Artikel 3.7 - 
Artikel 4.1 Artikel 3.1 
Artikel 4.2 Artikel 4.1 a, c, d, e, f, g och i 
Artikel 4.3 Artikel 3.2 
Artikel 4.4 Artikel 4.1 b 
Artikel 4.5 Artikel 4.4 
Artikel 4.6 Artikel 5.1 
Artikel 4.7 Artikel 5.3 
Artikel 5.1 första stycket Artikel 25.1 
Artikel 5.1 andra stycket Artikel 25.3 
Artikel 5.1 tredje stycket Artikel 25.2 första stycket 
Artikel 5.2 a, b, c och f Artikel 26.1 
Artikel 5.2 d - 
Artikel 5.2 e Artikel 28 
Artikel 5.3 Artikel 29 
Artikel 5.4 - 
Artikel 6 Artikel 4.2 och 4.3 
Artikel 7.1 första stycket Artikel 10.1 första stycket 
Artikel 7.1 andra stycket a Artikel 10.1 andra stycket  
Artikel 7.1 andra stycket b - 
Artikel 7.2 första meningen Artikel 7.1 
Artikel 7.2 andra meningen - 
SV 143   SV Artikel 7.2 tredje meningen - 
Artikel 7.3 Artikel 7.2 och 7.3 
Artikel 8.1 Artikel 11.1  
Artikel 8.2 Artikel 4.1 h 
Artikel 8.3 a Artikel 11.2 
Artikel 8.3 b Artikel 11.3  
Artikel 8.4 - 
Artikel 9.1 Artikel 12.1 första stycket 
Artikel 9.2 Artikel 12.1 andra stycket 
Artikel 9.3 Artikel 11.2 
Artikel 10 Artikel 13 
Artikel 11.1 Artikel 33.1 och 33.2 
Artikel 11.2 - 
Artikel 11.3 Artikel 33.5 
Artikel 11.4 Artikel 33.7 
Artikel 11.5 Artikel 34.1 första stycket och 34.2 
Artikel 11.6 Artikel 34.1 b i 
Artikel 11.7 Artikel 33.6 
Artikel 12.1 Artikel 36.1 
Artikel 12.2 Artikel 36.4 e 
Artikel 12.3 Artikel 36.5 c 
Artikel 12.4 Artikel 38.2 
Artikel 13 Artikel 114 
Artikel 14.1 - 
Artikel 14.2 Artikel 43.3 
Artikel 14.3 - 
Artikel 15.1 Artikel 42.1 första meningen 
Artikel 15.2 Artikel 42.2 och 42.4  
Artikel 15.3 Artikel 42.2 och 42.4 
Artikel 15.4 - 
Artikel 15.5 Artiklarna 45.1 d, 45.2 b och 52.3 första 
meningen 
Artikel 16.1 Artikel 43.1 
Artikel 16.2 Artikel 42.1 andra meningen 
Artikel 16.3 första meningen Artikel 43.2 
Artikel 16.3 andra meningen Artikel 33.6 
Artikel 17.1 första strecksatsen Artikel 57.1 
Artikel 17.1 andra strecksatsen Artiklarna 54.1, 54.2 a, 54.3 och 56.1 
SV 144   SV Artikel 17.2 - 
Artikel 18 Artikel 63.1, 63.2 och 63.3 
Artikel 19.1 Artikel 64.1 och 64.3 
Artikel 19.2a Artikel 65 
Artikel 19.2b Artikel 64.5 
Artikel 19.3 Artikel 64.4 
Artikel 19.4 Artikel 6 
Artikel 20 Artikel 69 
Artikel 21.1 Artikel 70.1 
Artikel 21.2 Artikel 67 
Artikel 21.3 Artikel 64.1 
Artikel 21.4 Artikel 64.4 
Artikel 22 Artikel 84 d  
Artikel 23.1 Artikel 71.1 
Artikel 23.2 Artiklarna 71.2 och 72 
Artikel 23.3 Artikel 71.3 
Artikel 23.4 Artikel 71.2 
Artikel 23.5 Artikel 71.4 a 
Artikel 23.6 Artikel 71.2 c och 71.4 b 
Artikel 23.7 Artikel 72 
Artikel 23.8 Artikel 72 
Artikel 24.1 Artikel 73.1 
Artikel 24.2 Artikel 55 
Artikel 24.3 Artikel 44 
Artikel 24.4 Artikel 74 
Artikel 25.1 - 
Artikel 25.2 a - 
Artikel 25.2 b Artikel 75.1 c 
Artikel 25.2 c Artikel 75.1 f 
Artikel 25.2 d Artiklarna 46 c och d, 75.1 e och k 
Artikel 25.2 e - 
Artikel 25.2 f Artikel 68 
Artikel 25.2 g Artikel 75.1 h 
Artikel 25.2 h Artikel 44.2 b 
Artikel 26 Artikel 76.1 
Artikel 27.1 Artikel 76.2 
Artikel 27.2 Artikel 77 
Artikel 27.3 - 
SV 145   SV Artikel 27.4 Artikel 79.1 
Artikel 27.5 - 
Artikel 27.6 - 
Artikel 27.7 - 
Artikel 27.8 Artikel 81.2 
Artikel 27.9 Artikel 82.1 
Artikel 27.10 - 
Artikel 27.11 Artikel 81.1 
Artikel 27.12 första meningen Artikel 83 
Artikel 27.12 andra meningen - 
Artikel 28 Artikel 84 
Artikel 29 - 
Artikel 30.1 a Artikel 86 
Artikel 30.1 b Artikel 89 a 
Artikel 30.1 c Artikel 87.2 
Artikel 30.1 d Artikel 89 b och f 
Artikel 30.1 e Artikel 89 c 
Artikel 30.1 f Artikel 89 d 
Artikel 30.1 g Artikel 89 e 
Artikel 30.2 a Artikel 88.1 e 
Artikel 30.2 b Artikel 88.1 c 
Artikel 30.3 - 
Artikel 31 - 
Artikel 32.1 a Artikel 92.2 a 
Artikel 32.1 b Artikel 92.2 b 
Artikel 32.1 c Artikel 92.2 c 
Artikel 32.1 d Artikel 92.2 d 
Artikel 32.1 e Artikel 92.2 e 
Artikel 32.1 f Artikel 92.2 g 
Artikel 32.2 a Artikel 92.2 a, b och c 
Artikel 32.2 b Artikel 92.2 h 
Artikel 32.2 c Artikel 92.2 d 
Artikel 32.2 d Artikel 92.2 g 
Artikel 32.2 e Artikel 92.2 d 
Artikel 32.3 Artikel 91.3 a 
Artikel 32.4 a Artikel 91.3 c 
Artikel 32.4 b Artikel 91.3 d 
Artikel 32.4 c Artikel 91.3 d 
SV 146   SV Artikel 32.4 d Artikel 7 
Artikel 32.4 e Artikel 91.3 e 
Artikel 32.4 f Artikel 92.2 j iii 
Artikel 32.4 g Artikel 91.3 e 
Artikel 32.4 h Artikel 91.3 f 
Artikel 32.5 Artikel 97.1 
Artikel 32.6 Artikel 97.2 
Artikel 32.7 - 
Artikel 32.8 första meningen Artikel 97.3 
Artikel 32.8 andra meningen Artikel 97.4 
Artikel 32.9 - 
Artikel 33.1 Artikel 98.1 
Artikel 33.2 Artikel 99.1 
Artikel 33.3 Artikel 98.2 
Artikel 33.4 Artikel 98.4 
Artikel 33.5 Artikel 98.5 
Artikel 33.6 Artikel 99.2 
Artikel 33.7 - 
Artikel 34.1 Artikel 100.1 
Artikel 34.2 Artikel 100.1 och 100.2 
Artikel 34.3 Artikel 100.3 
Artikel 35.1 Artikel 101.1 
Artikel 35.2 Artikel 101.4 
Artikel 35.3 Artikel 101.2 
Artikel 35.4 - 
Artikel 36.1 Artikel 102.1 c 
Artikel 36.2 första meningen - 
Artikel 36.2 andra meningen Artikel 102.2 
Artikel 36.3 första stycket Artikel 102.3 första meningen 
Artikel 36.3 andra stycket - 
Artikel 36.3 tredje stycket fö rsta meningen Artikel 102.3 c 
Artikel 36.3 tredje stycket a ndra meningen Artikel 102.3 b 
Artikel 36.4 Artikel 102.3 a 
Artikel 37.1 Artikel 103.1 
Artikel 37.2 Artikel 103.2 
Artikel 38.1 Artikel 104.1 
Artikel 38.2 Artikel 104.2 c 
Artikel 38.3 Artikel 104.3 
SV 147   SV Artikel 39.1 Artikel 105.1 
Artikel 39.2 Artikel 105.2 
Artikel 40.1 Artikel 106.1 
Artikel 40.2 - 
Artikel 40.3 Artikel 106.2 
Artikel 40.4 - 
Artikel 41 Artikel 107.1 
Artikel 42.1 a - 
Artikel 42.1 b Artikel 109.2 
Artikel 42.1 c Artikel 109.3 
Artikel 42.2 Artikel 108.2 
Artikel 42.3 Artikel 109.2 
Artikel 43.1 första meningen Artikel 110 första stycket 
Artikel 43.1 andra meningen Artikel 110 andra stycket 
Artikel 43.1 a - 
Artikel 43.1 b Artikel 110 a och b 
Artikel 43.1 c Artikel 110 b och c 
Artikel 43.1 d–j - 
Artikel 43.1 k Artikel 110 d 
Artikel 43.2 - 
Artikel 44.1 Artikel 112.1 
Artikel 44.2 - 
Artikel 44.3 Artikel 112.1 
Artikel 44.4 första stycket fö rsta meningen Artikel 113.1 
Artikel 44.4 första stycket andra meningen Artikel 113.2 
Artikel 44.5 - 
Artikel 44.6 Artikel 113.1 
Artikel 45.1  Artikel 115.1, 115.2 och 115.4 
Artikel 45.2 - 
Artikel 45.3 Artikel 116 
Artikel 45.4 Artikel 117 
Artikel 45.5 Artikel 118 
Artikel 45.6 - 
Artikel 46.1 första meningen Artikel 119.1 
Artikel 46.1 andra meningen Artikel 119.4 
Artikel 46.1 tredje meningen Artikel 119.2 
Artikel 46.2 Artikel 119.3 
Artikel 46.3 Artikel 120 
SV 148   SV Artikel 46.4 - 
Artikel 46.5 - 
Artikel 46.6 Artikel 121 
Artikel 46.7 Artikel 122 
Artikel 47.1 Artikel 124.1 a–e 
Artikel 47.2 Artikel 124.2 
Artikel 47.3 Artikel 124.1 f och g 
Artikel 47.4 - 
Artikel 47.5 - 
Artikel 48.1 Artikel 125.1 
Artikel 48.2 Artikel 125.2 
Artikel 48.3 Artikel 126.1 och 126.2 
Artikel 48.4 Artikel 126.3 
Artikel 48.5 första meningen Artikel 126.3 f 
Artikel 48.5 andra och tredje meningen - 
Artikel 49 Artikel 128 
Artikel 50 - 
Artikel 51.1 Artikel 129.1 och 129.2 
Artikel 51.2 Artikel 129.3 
Artikel 51.3 - 
Artikel 52 Artikel 123 
Artikel 53 Artikel 111 
Artikel 54.1 Artikel 135.1 
Artikel 54.2 Artikel 135.2 
Artikel 54.3 Artikel 135.3 
Artikel 54.4 Artikel 103.1 
Artikel 54.5 Artiklarna 84.1 a och c samt 135.4 
Artikel 55.1 Artikel 136.1 
Artikel 55.2 Artikel 136.1 
Artikel 56.1 Artikel 137.1 
Artikel 56.2 a - 
Artikel 56.2 b Artikel 137.2 
Artiklarna 57–61 - 
Artikel 62 Artikel 141 
Artikel 63.1 - 
Artikel 63.2 Artikel 23 
Artikel 64 första stycket Artikel 138.1 
Artikel 64.1 Artikel 138.1 
SV 149   SV Artikel 64.2 Artikel 138.2 
Artikel 65 - 
Artikel 66 - 
Artikel 67  
Bilaga I Bilaga I 
Bilaga II Bilaga II 
Bilaga III Bilaga III 
Bilaga IV - 
Bilaga V - 
Bilaga VI Artiklarna 78 och 79.2 
Bilaga VII - 
Bilaga VIII - 
2. Direktiv 96/23/EG 
Direktiv 96/23/EG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2 a Artikel 16 
Artikel 2 b - 
Artikel 2 c Artikel 16 
Artikel 2 d Artikel 2.5 
Artikel 2 e Artikel 16 
Artikel 2 f Artikel 36.1 
Artikel 2 g - 
Artikel 2 h Artikel 16 
Artikel 2 i - 
Artikel 3 Artiklarna 8.1, 8.2, 16, 107.1 och 111 
Artikel 4.1 Artikel 3.1 
Artikel 4.2 Artiklarna 3.2 a, 107.2 och 112 
Artikel 4.3 - 
Artikel 5 
 Artiklarna 109.2, 109.3, 112.1 a och 108.2 
Artikel 6 Artikel 16 a och b 
Artikel 7 Artikel 108.2 
Artikel 8.1 - 
Artikel 8.2 - 
Artikel 8.3, 8.4 och 8.5 Artiklarna 10, 112 och 113 
Artikel 9 A - 
Artikel 9 B - 
SV 150   SV Artikel 10 Artikel 14 
Artikel 11.1 och 11.2 Artiklarna 8.2 och 9 
Artikel 11.3 Artiklarna 16 c, 134 och 135 
Artikel 12 första stycket Artikel 8.4 
Artikel 12 andra stycket Artikel 14 
Artikel 13 Artiklarna 16 c, 134 och 135 
Artikel 14.1 Artiklarna 98 och 99 
Artikel 14.2 Artikel 91 
Artikel 15.1 första stycket Artikel 16 a och b 
Artikel 15.1 andra stycket Artikel 33.7 
Artikel 15.1 tredje stycket - 
Artikel 15.2 första stycket Artikel 33.7 
Artikel 15.2 andra stycket Artikel 34.3 
Artikel 15.3 första, andra och tredje  stycket Artiklarna 16 c och 135 
Artikel 15.3 fjärde stycket Avde lning II kapitel V avsnitt III 
Artikel 16.1 Artiklarna 103.1, 106.1 och 135 
Artikel 16.2 och 16.3 Artiklarna 16 c och 135 
Artikel 17 Artiklarna 16 c och 135 
Artikel 18  Artiklarna 16 c och 135 
Artikel 19 Artikel 135.4 
Artikel 20.1 Avdelning IV 
Artikel 20.2 första stycket Artikel 104.1 och 104.2 
Artikel 20.2 andra stycket Artikel 104.3 
Artikel 20.2 tredje och fjär de stycket Artikel 106.1 d 
Artikel 20.2 femte och sjä tte stycket Artikel 106.2 
Artikel 21 Artiklarna 115, 116 och 118 
Artikel 22 Artikel 134 
Artikel 23 Artiklarna 16 c och 135 
Artikel 24.1 och 24.2 Artiklarna 15.2 d, 16 c, 134 och 135 
Artikel 24.3 Artiklarna 15.2 d, 16 c och 135 
Artikel 25 Artiklarna 16 c och 135.2 
Artikel 26 Artikel 6 
Artikel 27 Artikel 136 
Artikel 28 Artikel 136 
Artikel 29.1 och 29.2 Artiklarna 124, 125, 126 och 128 
Artikel 29.3 Avdelning II kapitel V avsnitt II 
Artikel 29.4 Artikel 112.1 
Artikel 30.1 och 30.2 Avdelning II kapitel V avsnitt III 
SV 151   SV Artikel 30.3 Artikel 128.3 
Artikel 31 Avdelning II kapitel VI 
Artikel 33 Artikel 141 
Artikel 34 Artikel 16 a och b 
Artikel 35 - 
Artikel 36 - 
Artikel 37 - 
Artikel 38 - 
Artikel 39 - 
Bilaga I Artikel 16 a och b 
Bilaga II Artikel 16 a och b 
Bilaga III Artikel 16 a och b 
Bilaga IV Artikel 16 a och b 
3. Direktiven 89/662/EEG och 90/425/EEG 
Direktiv 89/662/EEG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2.1, 2.2 och 2.3 - 
Artikel 2.4 Artikel 2.5 
Artikel 2.5 Artikel 2.32 
Artikel 3.1 första och andra stycket - 
Artikel 3.1 tredje stycket Artikel 8.1 
Artikel 3.1 fjärde stycket Artiklarna 134.2, 134.3 och 135 
Artikel 3.2 - 
Artikel 3.3  - 
Artikel 4.1 första meningen Artiklarna 8.1, 9, 134 och 135 
Artikel 4.1 första strecksatsen Artikel 8.6 a 
Artikel 4.1 andra strecksatsen - 
Artikel 4.2 Artikel 136 
Artikel 5.1 a första stycket Artikel 8 
Artikel 5.1 a andra stycket Artikel 134.2 och 134.3 
Artikel 5.1 b - 
Artikel 5.2 - 
Artikel 5.3 a, b och d - 
Artikel 5.3 c Artikel 8.7 
Artikel 5.4 och 5.5 - 
Artikel 6.1 Artikel 47 
SV 152   SV Artikel 6.2 - 
Artikel 7.1 Avdelning IV och artikel 135 
Artikel 7.2 - 
Artikel 8.1 Avdelning IV 
Artikel 8.2 Artiklarna 6 och 135.3 
Artikel 8.3 Artikel 135.4 
Artikel 9 - 
Artikel 10 Artikel 3.1 
Artikel 11 Artiklarna 9, 13 och 14 
Artikel 12 - 
Artikel 13 - 
Artikel 14 - 
Artikel 15 - 
Artikel 16.1 Artikel 112.1 
Artikel 16.2 - 
Artikel 16.3 Artikel 112.2 
Artikel 17 Artikel 141 
Artikel 18 Artikel 141 
Artikel 19 - 
Artikel 20 - 
Artikel 22 - 
Artikel 23 - 
Bilaga A - 
Bilaga B - 
 
Direktiv 90/425/EEG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2.1–2.5 - 
Artikel 2.6 Artikel 2.5 
Artikel 2.7 Artikel 2.32 
Artikel 3.1 och 3.2 - 
Artikel 3.3 Artiklarna 8, 134.2, 134.3 och 135 
Artikel 3.4 - 
Artikel 4.1 Artikel 8 
Artikel 4.2 - 
Artikel 4.3 Artikel 136 
SV 153   SV Artikel 5.1 a första stycket Artikel 8 
Artikel 5.1 a andra stycket Artikel 134.2 och 134.3 
Artikel 5.1b i första stycket - 
Artikel 5.1 b i andra stycket Artikel 8 
Artikel 5.1 b ii, iii och iv - 
Artikel 5.2 a första stycket Artikel 8.7 
Artikel 5.2 a andra och tredje stycket - 
Artikel 5.2b - 
Artikel 5.3 - 
Artikel 6 - 
Artikel 7.1 Artikel 47 
Artikel 7.2 - 
Artikel 8.1 Avdelning IV och artikel 135 
Artikel 8.2 - 
Artikel 9.1 Avdelning IV 
Artikel 9.2 Artiklarna 6 och 135.3 
Artikel 9.3 Artikel 135.4 
Artikel 9.4 - 
Artikel 10 - 
Artikel 11 Artikel 3.1 
Artikel 12 - 
Artikel 13 Artiklarna 9, 13 och 14 
Artikel 14 - 
Artikel 15 - 
Artikel 16 - 
Artikel 17 Artikel 141 
Artikel 18 Artikel 141 
Artikel 19 Artikel 141 
Artikel 20 Artiklarna 130, 131, 132 och 133 
Artikel 21 - 
Artikel 22.1 Artikel 112.1 
Artikel 22.2 - 
Artikel 22.3 Artikel 112.2 
Artikel 23 - 
Artikel 24 - 
Artikel 26 - 
Artikel 27 - 
SV 154   SV Bilaga A - 
Bilaga B - 
Bilaga C - 
4. Direktiven 97/78/EG och 91/496/EEG 
Direktiv 97/78/EG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2 Artikel 2 
Artikel 2.2 a Artikel 2.17 
Artikel 2.2 b Artikel 2.46  
Artikel 2.2 c Artikel 2.47 
Artikel 2.2 d Artikel 2.48 
Artikel 2.2 e - 
Artikel 2.2 f Artikel 2.27 
Artikel 2.2 g Artikel 2.29 
Artikel 2.2 h - 
Artikel 2.2 i - 
Artikel 2.2 j - 
Artikel 2.2 k Artikel 2.5 
Artikel 3.1 och 3.2 Artikel 45.1 
Artikel 3.3 Artiklarna 14, 54.1, 54.2 a och 54.3 
Artikel 3.4 Artikel 55 
Artikel 3.5 Artiklarna 45.2, 45.3 och 56 
Artikel 4.1 Artikel 47.4 
Artikel 4.2 -  
Artikel 4.3 och 4.4 Artiklarna 47.1, 47.2, 47.3 och 50 
Artikel 4.5 Artikel 50 
Artikel 5.1 Artikel 54.2 b och 54.4 
Artikel 5.2 Artikel 56.2 
Artikel 5.3 Artikel 48.2 och 48.3 
Artikel 5.4 Artikel 56 
Artikel 6.1 a första stycket Artikel 62.1 
Artikel 6.1 a andra stycket Artikel 62.2 
Artikel 6.1 b - 
Artikel 6.2 Artiklarna 57 och 60 
Artikel 6.3 Artikel 61 
Artikel 6.4 Artiklarna 58.1 och 61.3 
SV 155   SV Artikel 6.5 - 
Artikel 6.6 Artiklarna 58.2, 60.3, 61.5, 62.2 och 62.4 
Artikel 7.1 Artikel 48.1 
Artikel 7.2 Artiklarna 47.1, 47.2 47.3 och 50 
Artikel 7.3 Artikel 55 
Artikel 7.4 Artiklarna 48.2, 53 och 54.4 
Artikel 7.5  - 
Artikel 7.6 Artiklarna 50 och 56 
Artikel 8.1 - 
Artikel 8.2 Artikel 75.1 b 
Artikel 8.3, 8.4, 8.5, 8.6 och 8.7 Artikel 75.2 
Artikel 9 Artikel 49 b och c 
Artikel 10.1, 10.2 och 10.4 Artikel 52.2 
Artikel 10.3 - 
Artikel 11 Artikel 49 d 
Artikel 12 Artiklarna 46 h och 75.1 k 
Artikel 13 Artikel 75.1 c 
Artikel 14 -  
Artikel 15 Artikel 75.1 h 
Artikel 16.1 a Artikel 46 d 
Artikel 16.1 b Artikel 46 e 
Artikel 16.1 c Artikel 46 c 
Artikel 16.1 d Artikel 46 g 
Artikel 16.1 e Artikel 46 a 
Artikel 16.1 f Artikel 46 b 
Artikel 16.2 - 
Artikel 16.3 - 
Artikel 16.4 Artikel 75.1 c och f 
Artikel 17.1 Artikel 64.5 
Artikel 17.2 Artikel 64.1, 64.2 och 64.3 
Artikel 17.2 a Artiklarna 64.3 b, 67 och 70 
Artikel 17.2 a första strecksatsen - 
Artikel 17.2 a andra str ecksatsen Artikel 66.1 a 
Artikel 17.2 b Artikel 67 
Artikel 17.3 Artikel 63.4, 63.5 och 63.6 
Artikel 17.4 - 
Artikel 17.5 Artiklarna 64.3, 67, 84.1d 
SV 156   SV Artikel 17.6 - 
Artikel 17.7 Artikel 63.6, 68 och 70.3 
Artikel 18 Artikel 62.2 
Artikel 19.1 Artikel 75.1 g 
Artikel 19.2 Artikel 75.1 a 
Artikel 19.3 Artikel 62.3 a och 62.4 
Artikel 20.1 Artikel 63 
Artikel 20.2 - 
Artikel 22.1 - 
Artikel 22.2 Artikel 65 
Artikel 22.3 - 
Artikel 22.4 - 
Artikel 22.5 - 
Artikel 22.6 - 
Artikel 22.7 - 
Artikel 24 Artikel 63.4, 63.5 och 63.6 
Artikel 24.3 Artiklarna 71 och 128 
Artikel 25.1 Artiklarna 100–106 
Artikel 25.2 Artikel 6 
Artikel 25.3 - 
Artikel 26 Artikel 129.5 och 129.6 
Artikel 27 Artiklarna 4.2, 4.3, 129.1 och 129.6 
Artikel 28 - 
Artikel 29 - 
Artikel 30 - 
Artikel 31 - 
Artikel 32 - 
Artikel 33 - 
Artikel 34 - 
Artikel 35 - 
Artikel 36 - 
Bilaga I Bilaga I 
Bilaga II Artikel 62 
Bilaga III Artikel 50 
SV 157   SV  
Direktiv 91/496/EEG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2.1 - 
Artikel 2.2a Artikel 2.46 
Artikel 2.2b Artikel 2.47 
Artikel 2.2c Artikel 2.48 
Artikel 2.2d - 
Artikel 2.2e Artikel 2.27 
Artikel 2.2f Artikel 2.29 
Artikel 3.1 a Artiklarna 54.1, 54.2 a och 56.1 b 
Artikel 3.1 b Artiklarna 45.1 och 64.2 
Artikel 3.1 c i Artiklarna 54.2 b, 54.4 och 55 
Artikel 3.1 c ii Artikel 77.1 d 
Artikel 3.1 d Artikel 55 
Artikel 3.2 - 
Artikel 4.1 Artiklarna 47.1, 47.2 och 50 
Artikel 4.2 Artiklarna 47.1, 47.3, 47.4 och 50 
Artikel 4.3 Artikel 49c 
Artikel 4.4 Artikel 77.1 d 
Artikel 4.5 Artiklarna 4.2, 4.3, 49 c och 50 
Artikel 5 Artiklarna 53, 54.2 b, 54.4, 55, 56.1 a och 
64.1 
Artikel 6.1 - 
Artikel 6.2 a Artikel 62.1 och 62.2 
Artikel 6.2 b Artikel 62.1 
Artikel 6.2 c Artikel 57 
Artikel 6.2 d Artikel 62.3 a och 62.4 
Artikel 6.3 Artikel 58 
Artikel 6.3 a Artikel 58.1 b 
Artikel 6.3 b Artikel 58.1 c 
Artikel 6.3 c Artiklarna 57.2 och 62.3 
Artikel 6.3 d Artikel 58.1 d 
Artikel 6.3 e Artiklarna 57.2 och 62.3 
Artikel 6.3 f Artiklarna 57.2 och 62.3 
Artikel 6.3 g Artikel 58.1 e 
Artikel 6.4 Artikel 57 och 58.1 
SV 158   SV Artikel 6.5 Artikel 58.2 
Artikel 7.1 första stycket Artikel 48.2 
Artikel 7.1 andra stycket Artiklarna 54.2 b, 54.4 och 56 
Artikel 7.1 tredje stycket Artikel 48.1 
Artikel 7.2 Artikel 56 
Artikel 7.3 - 
Artikel 8 Artikel 51.1 b 
Artikel 9 Artikel 49 d 
Artikel 10 Artikel 64.2 
Artikel 11.1 Artikel 63 
Artikel 11.2 - 
Artikel 12.1 Artiklarna 64, 66 och 67 
Artikel 12.2 Artiklarna 64.3, 67 och 84.1 d 
Artikel 12.3 Artiklarna 68, 69.3 och 70.3 
Artikel 12.4 - 
Artikel 12.5 - 
Artikel 13 Artikel 62.2 
Artikel 14 - 
Artikel 15 Artikel 77.1 d 
Artikel 16 Artikel 52 
Artikel 17 Artikel 6 
Artikel 17a - 
Artikel 18.1 - 
Artikel 18.2 Artikel 65 
Artikel 18.3 - 
Artikel 18.4 - 
Artikel 18.5 - 
Artikel 18.6 - 
Artikel 18.7 - 
Artikel 18.8 - 
Artikel 19 Artiklarna 115 och 116 
Artikel 20 Artiklarna 100–106 
Artikel 21 Artikel 129.5 och 129.6 
Artikel 22 - 
Artikel 23 - 
Artikel 24 - 
Artikel 25 - 
SV 159   SV Artikel 26 - 
Artikel 27 - 
Artikel 28 -  
Artikel 29 - 
Artikel 30 - 
Artikel 31 - 
Bilaga A Artikel 62 
Bilaga B Artikel 64.2 
5. Direktiv 96/93/EG 
Direktiv 96/93/EG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2.1 Artikel 2.22 
Artikel 2.2 Artikel 2 
Artikel 3.1 Artikel 87.2 b 
Artikel 3.2 Artikel 87.3 a och b 
Artikel 3.3 Artikel 88.1 a 
Artikel 3.4 Artikel 87.3 b 
Artikel 3.5 Artikel 89 
Artikel 4.1 Artiklarna 87.2 a och 88.2  
Artikel 4.2 Artikel 88.1 b 
Artikel 4.3 Artikel 88.1 d 
Artikel 5 Artikel 88.2 
Artikel 6 Artikel 128 
Artikel 7 Artikel 141 
Artikel 8 - 
Artikel 9 - 
Artikel 10 - 
6. Direktiv 89/608/EEG 
Direktiv 89/608/EEG Denna förordning 
Artikel 1 - 
Artikel 2 - 
Artikel 3 Avdelning IV 
Artikel 4 Avdelning IV 
SV 160   SV Artikel 5 Avdelning IV 
Artikel 6 Avdelning IV 
Artikel 7 Avdelning IV 
Artikel 8 Avdelning IV 
Artikel 9 Avdelning IV 
Artikel 10 Artikel 7 och avdelning IV 
Artikel 11 - 
Artikel 12 Avdelning IV 
Artikel 13 - 
Artikel 14 - 
Artikel 15 Artikel 7 och avdelning IV 
Artikel 16  - 
Artikel 17 - 
Artikel 18 - 
Artikel 19 - 
Artikel 20 - 
7. Beslut 92/438/EEG 
Beslut 92/438/EEG Denna förordning 
Artikel 1 Artiklarna 130–133 
Artikel 2 - 
Artikel 3 Artiklarna 130–133 
Artikel 4 Artiklarna 130–133 
Artikel 5 Artiklarna 130–133 
Artikel 6 Artikel 62.3 f 
Artikel 7 - 
Artikel 8 - 
SV 161   SV Artikel 9 - 
Artikel 10 - 
Artikel 11 - 
Artikel 12 - 
Artikel 13 - 
Artikel 14 - 
Artikel 15 - 
Bilaga I Artiklarna 130–133 
Bilaga II Artiklarna 130–133 
Bilaga III Artiklarna 130–133