Gemensam ståndpunkt (EG) nr 8/2002

antagen av rådet den 29 oktober 2001

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/.../EG av den ... om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (buller) i arbetet (sjuttonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)

(2002/C 45 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1), som framlagts efter samråd med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och

av följande skäl:

(1) Enligt fördraget kan rådet genom direktiv anta minimikrav för att främja förbättringar, särskilt av arbetsmiljön, för att garantera en högre skyddsnivå för arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I dessa direktiv bör sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.

(2) Eftersom detta direktiv, i enlighet med fördraget, inte hindrar någon medlemsstat från att bibehålla eller införa mer långtgående skyddsåtgärder bör genomförandet av detsamma inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som för närvarande finns i varje medlemsstat.

(3) Enligt rådets direktiv 86/188/EEG av den 12 maj 1986 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet(4) skall rådet efter förslag från kommissionen på nytt pröva detta direktiv för att minska de berörda riskerna, varvid särskild hänsyn skall tas till framsteg gjorda inom vetenskap och teknik.

(4) Enligt kommissionens meddelande om dess program för att förbättra säkerhet, hygien och hälsa i arbetet(5) skall det antas åtgärder för att främja säkerhet i arbetet, särskilt i syfte att utvidga räckvidden för direktiv 86/188/EEG och ompröva tröskelvärdena. Rådet noterade detta i sin resolution av den 21 december 1987 om säkerhet, hygien och hälsa i arbetet(6).

(5) Enligt kommissionens meddelande om handlingsprogrammet för genomförande av gemenskapsstadgan om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare skall minimikrav för hälsa och säkerhet införas för arbetstagare som exponeras för risker som härrör från fysikaliska agens. Europaparlamentet antog i september 1990 en resolution om detta handlingsprogram(7), i vilken kommissionen särskilt uppmanades att utarbeta ett särdirektiv om risker förknippade med buller och vibration samt alla andra fysikaliska agens på arbetsplatsen.

(6) Som ett första steg antog Europaparlamentet och rådet den ... direktiv 2001/.../EG om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (vibration) i arbetet (sextonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)(8).

(7) Det anses lämpligt att därefter införa åtgärder som skyddar arbetstagare mot risker som har samband med buller på grund av dess inverkan på arbetstagarnas hälsa och säkerhet, i synnerhet hörselskador. Dessa åtgärder är inte endast avsedda att trygga den enskilde arbetstagarens hälsa och säkerhet utan också att skapa ett minimiskydd för alla arbetstagare i gemenskapen i syfte att undvika en eventuell snedvridning av konkurrensen.

(8) Aktuella vetenskapliga rön om hur exponering för buller påverkar hälsan och säkerheten är inte tillräckliga för att man skall kunna fastställa en exakt exponeringsgräns för varje risk för hälsan och säkerheten, i synnerhet inte när det gäller påverkan av buller på annat än hörseln.

(9) En strategi för skydd mot buller måste utan onödiga detaljer begränsas till att fastställa vilka mål som skall uppnås och vilka principer och grundläggande värden som skall användas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa minimikraven på ett likartat sätt.

(10) Begränsningen av exponering för buller kan bli mer effektiv om förebyggande åtgärder sätts in redan vid planläggningen av arbetsplatser och arbetsställen och vid valet av utrustning, arbetsprocesser och arbetsmetoder, så att riskerna minskas företrädesvis redan vid källan. Bestämmelser om arbetsutrustning och arbetsmetoder bidrar således till att skydda de arbetstagare som använder arbetsutrustningen och arbetsmetoderna.

(11) Koden om bullernivåer på fartyg i Internationella sjöfartorganisationens resolution A 468.12 visar hur man kan minska bullret vid källan ombord på fartyg. Medlemsstaterna bör ha rätt att fastställa bestämmelser om en övergångsperiod när det gäller personal på sjögående fartyg.

(12) Arbetsgivarna bör anpassa sig till tekniska framsteg och vetenskapliga rön vad gäller risker till följd av exponering för buller för att förbättra skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet.

(13) Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(9). Det direktivet skall därför tillämpas fullt ut på arbetstagares exponering för buller, utan att det påverkar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.

(14) Detta direktiv är ett led i förverkligandet av den inre marknadens sociala dimension.

(15) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(10).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1. I detta direktiv, som är det sjuttonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG, fastställs minimikrav för att skydda arbetstagare mot hälso- och säkerhetsrisker som uppstår eller kan uppstå vid exponering för buller på arbetsplatsen, särskilt risken för hörselskador.

2. Kraven i detta direktiv skall tillämpas på verksamheter i vilka arbetstagare utsätts eller kan utsättas för risker till följd av buller på grund av sitt arbete.

3. Direktiv 89/391/EEG skall tillämpas fullt ut inom hela det område som avses i punkt 1 utan att det hindrar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges för de fysiska parametrar som används som riskvariabler:

a) ljudtryckets toppvärde (pmax): maximivärde av det C-vägda momentana ljudtrycket.

b) daglig bullerexponeringsnivå (LEX,8h) (dB(A) re. 20 μPa): tidsvägt medelvärde av bullerexponeringsnivån för en nominell åttatimmars arbetsdag enligt definitionen i internationell standard ISO 1999:1990, punkt 3.6. Det omfattar allt buller på arbetsplatsen, inklusive impulsbuller.

c) bullerexponeringsnivå per vecka (LEX,8h): tidsvägt medelvärde av den dagliga bullerexponeringsnivån för en nominell vecka bestående av fem åttatimmars arbetsdagar enligt definitionen i internationell standard ISO 1999:1990, punkt 3.6 (not 2).

Artikel 3

Gränsvärden och insatsvärden för exponering

1. I detta direktiv fastställs gränsvärdena och insatsvärdena för exponering med avseende på den dagliga bullerexponeringsnivån och ljudtryckets toppvärde till:

a) Gränsvärden för exponering: LEX,8h = 87 dB(A) och ppeak = 200 Pa(11).

b) Övre insatsvärden för exponering: LEX,8h = 85 dB(A) och ppeak = 200 Pa(12).

c) Undre insatsvärden för exponering: LEX,8h = 80 dB(A) och ppeak = 112 Pa(13).

2. Vid tillämpningen av gränsvärdena för exponering skall det när bullerexponeringen bedöms tas hänsyn till den dämpande effekten av de individuella hörselskydd som arbetstagaren bär. I insatsvärdena för exponering skall effekten av sådana skydd inte beaktas.

3. Under vederbörligen motiverade omständigheter, för verksamheter där den dagliga bullerexponeringen varierar påtagligt från en arbetsdag till en annan, får medlemsstaterna, vid tillämpning av gränsvärdena och insatsvärdena för exponering, använda värdet för bullerexponeringsnivån per vecka i stället för den dagliga bullerexponeringsnivån för att bestämma de bullernivåer som arbetstagarna exponeras för, under förutsättning att

a) tillfredsställande kontroll visar att bullerexponeringsnivån per vecka inte överstiger gränsvärdet för exponering 87 dB(A), och

b) lämpliga åtgärder vidtas för att minska de risker som är förenade med dessa verksamheter så mycket som möjligt.

AVDELNING II

ARBETSGIVARENS SKYLDIGHETER

Artikel 4

Fastställande och bedömning av risker

1. Arbetsgivaren skall, för att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 6.3 och 9.1 i direktiv 89/391/EEG, bedöma och, om nödvändigt, mäta nivåerna på det buller som arbetstagarna exponeras för.

2. De metoder och den utrustning som används skall anpassas till de aktuella förhållandena, särskilt mot bakgrund av egenskaperna hos det buller som skall mätas, exponeringens varaktighet, miljöfaktorer och mätutrustningens specifika egenskaper.

Dessa metoder och denna utrustning skall göra det möjligt att bestämma de parametrar som definieras i artikel 2 och att i ett konkret fall avgöra om de värden som fastställs i artikel 3 har överskridits.

3. De metoder som används får omfatta stickprovsundersökningar, som skall vara representativa för en arbetstagares personliga exponering.

4. Den bedömning och mätning som anges i punkt 1 skall planläggas och genomföras av behöriga instanser med lämpliga intervall, med beaktande särskilt av bestämmelserna i artikel 7 i direktiv 89/391/EEG om erforderlig sakkunskap (personer eller instanser). Resultatet av bedömningen och/eller mätningen av nivån på exponeringen för buller skall bevaras i sådan form att uppgifterna kan användas vid en senare tidpunkt.

5. Vid tillämpningen av denna artikel skall det vid bedömningen av de uppmätta värdena tas hänsyn till mätosäkerheterna i enlighet med metrologisk praxis.

6. Enligt artikel 6.3 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren vid riskbedömningen särskilt vara uppmärksam på

a) exponeringens nivå, typ och varaktighet, inklusive all exponering för impulsbuller,

b) de gränsvärden och insatsvärden för exponeringen som fastställs i artikel 3 i det här direktivet,

c) alla effekter på hälsa och säkerhet för de arbetstagare som tillhör särskilt utsatta riskgrupper,

d) så långt det är tekniskt genomförbart, alla de effekter på arbetstagarnas hälsa och säkerhet som beror på samverkan mellan buller och arbete med ototoxiska ämnen, och mellan buller och vibrationer,

e) alla indirekta effekter på arbetstagarnas hälsa och säkerhet som beror på samverkan mellan buller och varningssignaler eller andra ljud som behöver uppmärksammas för att minska risken för olyckor,

f) information om bulleremission från tillverkarna av arbetsutrustning i enlighet med de relevanta gemenskapsdirektiven,

g) om det finns alternativ utrustning som konstruerats för att minska bulleremissionen,

h) förlängning, på arbetsgivarens ansvar, av exponeringen för buller utöver arbetstid, och

i) relevant information som framkommer vid hälsokontroller, inklusive offentliggjord information när så är möjligt.

7. Arbetsgivaren skall inneha en riskbedömning i enlighet med artikel 9.1a i direktiv 89/391/EEG och fastställa vilka åtgärder som skall vidtas i enlighet med artiklarna 5, 6, 7 och 8 i det här direktivet. Riskbedömningen skall bevaras på lämpligt sätt i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. Riskbedömningen skall uppdateras regelbundet, särskilt om viktiga förändringar har ägt rum som kan göra den inaktuell, eller om resultaten av hälsokontroller visar att så är nödvändigt.

Artikel 5

Bestämmelser som syftar till att undvika eller minska exponering

1. Med beaktande av tekniska framsteg och tillgängliga åtgärder för att påverka en risk vid källan, skall de risker som härrör från bullerexponering elimineras vid källan eller nedbringas till lägsta möjliga nivå.

Minskning av dessa risker skall genomföras på grundval av de allmänna principerna för förebyggande arbete i artikel 6.2 i direktiv 89/391/EEG, med särskilt beaktande av

a) alternativa arbetsmetoder som ger minskad exponering för buller,

b) val av lämplig arbetsutrustning som ger ifrån sig minsta möjliga buller med tanke på det arbete som skall utföras, inklusive möjligheten att förse arbetstagarna med sådan arbetsutrustning som omfattas av gemenskapsbestämmelser som syftar till eller medför att exponeringen för buller minskar,

c) utformning och planering av arbetsplatser och arbetsställen,

d) lämplig information och utbildning för att lära arbetstagarna hur arbetsutrustningen skall användas på ett riktigt sätt, i syfte att minimera exponeringen för buller,

e) tekniska åtgärder för att minska bullret, genom

i) minskning av luftburet buller, till exempel genom avskärmning, inneslutning eller skydd med ljudabsorberande material,

ii) minskning av strukturburet buller, till exempel med hjälp av skärmar, inbyggnader eller ljudabsorberande väggbeklädnader,

f) lämpliga underhållsprogram för arbetsutrustning, arbetsplats och arbetsplatssystem,

g) bullerminskning genom arbetsorganisatoriska åtgärder som

i) begränsning av exponeringens varaktighet och intensitet,

ii) lämpliga arbetstider med tillräckliga viloperioder.

2. På grundval av den riskbedömning som anges i artikel 4 skall arbetsgivaren, om de övre insatsvärdena för exponering överskrids, utarbeta och genomföra ett program för tekniska och/eller organisatoriska åtgärder, som syftar till att minska exponeringen för buller och som särskilt beaktar de åtgärder som avses i punkt 1.

3. De arbetsplatser där arbetstagarna, på grundval av den riskbedömning som anges i artikel 4, kan exponeras för buller som överstiger de övre insatsvärdena för exponering skall förses med lämpliga skyltar. De berörda områdena skall också avgränsas och tillträdet till dem begränsas där detta är tekniskt genomförbart och risken för exponering gör det berättigat.

4. När en arbetstagare på grund av verksamhetens art utnyttjar viloutrymmen som arbetsgivaren ansvarar för, skall bullret i dessa utrymmen minskas till en nivå som är förenlig med deras syfte och användningsvillkor.

5. Enligt artikel 15 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren anpassa de åtgärder som avses i den här artikeln till behoven hos de arbetstagare som tillhör särskilt utsatta riskgrupper.

Artikel 6

Individuellt skydd

1. Om de risker som uppstår vid exponering för buller inte kan förebyggas med andra medel, skall ändamålsenliga, väl avpassade, individuella hörselskydd ställas till arbetstagarnas förfogande och användas av dem i överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 89/656/EEG av den 30 november 1989 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av personlig skyddsutrustning på arbetsplatsen (tredje särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)(14) och i överensstämmelse med artikel 13.2 i direktiv 89/391/EEG samt på följande villkor:

a) Om bullerexponeringen överstiger de undre insatsvärdena för exponering, skall arbetsgivaren se till att arbetstagaren har tillgång till individuella hörselskydd.

b) Om bullerexponeringen överstiger de övre insatsvärdena för exponering, skall individuella hörselskydd användas.

c) Individuella hörselskydd skall väljas på så sätt att risken för hörselskador elimineras eller minimeras.

2. Arbetsgivaren skall ansvara för att kontrollera att de åtgärder som vidtas i enlighet med denna artikel är effektiva.

Artikel 7

Begränsning av örats exponering

1. Under inga omständigheter skall de gränsvärden för exponering som bedöms i enlighet med artikel 3.2 överskridas.

2. Om exponeringar över gränsvärdena uppmäts, trots de åtgärder som vidtas för att genomföra detta direktiv, skall arbetsgivaren

a) vidta omedelbara åtgärder för att minska exponeringen, så att den ligger under gränsvärdena för exponering,

b) fastställa orsakerna till att gränsvärdena för exponering har överskridits, och

c) ändra skyddsåtgärderna och de förebyggande åtgärderna för att undvika att det upprepas.

Artikel 8

Information till arbetstagarna och utbildning av dem

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 10 och 12 i direktiv 89/391/EEG, skall arbetsgivaren säkerställa att de arbetstagare som exponeras för buller som är lika med eller överstiger de undre insatsvärdena för exponering på arbetsplatsen, och/eller deras representanter, får information och utbildning om risker som uppkommer i samband med exponering för buller, i synnerhet när det gäller

a) vad dessa risker innebär,

b) de åtgärder som vidtas enligt det här direktivet i syfte att eliminera eller minimera riskerna från buller, bland annat under vilka omständigheter åtgärderna skall tillämpas,

c) de gränsvärden och insatsvärden för exponering som fastställs i artikel 3 i det här direktivet,

d) resultaten av de bedömningar och mätningar av buller som har gjorts i enlighet med artikel 4 i det här direktivet samt en förklaring av deras innebörd och potentiella risker,

e) utbildning om korrekt användning av hörselskydd,

f) nyttan med samt metoder för att upptäcka och rapportera tecken på hörselskador,

g) under vilka omständigheter arbetstagare har rätt till hälsokontroller och syftet med hälsokontroller, och

h) säkra arbetsrutiner för att minimera exponeringen för buller.

Artikel 9

Samråd med och medverkan av arbetstagarna

Samråd med och medverkan av arbetstagarna och/eller deras representanter skall genomföras i enlighet med artikel 11 i direktiv 89/391/EEG beträffande de frågor som omfattas av det här direktivet.

AVDELNING III

ÖVRIGA BESTÄMMELSER

Artikel 10

Hälsokontroll

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 89/391/EEG skall medlemsstaterna anta bestämmelser som säkerställer lämpliga hälsokontroller av arbetstagare, när resultatet av den riskbedömning och mätning som anges i artikel 4.1 i detta direktiv visar att det föreligger en hälsorisk för arbetstagarna. Dessa bestämmelser, inklusive de krav som angivits för hälsojournaler och deras tillgänglighet, skall införas i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.

2. De arbetstagare som exponeras för buller som överstiger de övre insatsvärdena för exponering skall ha rätt att få sin hörsel kontrollerad av en läkare eller annan person med lämpliga kvalifikationer för vilken en läkare är ansvarig, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis. Syftet med kontrollerna är att tidigt diagnostisera hörselnedsättningar på grund av buller och att bevara hörseln.

3. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser för att säkerställa att det för varje arbetstagare som genomgår kontroller i enlighet med punkterna 1 och 2 upprättas en hälsojournal och att denna hålls aktuell. Hälsojournalerna skall innehålla en sammanfattning av resultaten från hälsokontrollerna. De skall föras i sådan form att de kan användas vid en senare tidpunkt och lagstadgad tystnadsplikt skall iakttas.

Kopior av relevanta hälsojournaler skall på anmodan lämnas till den behöriga myndigheten. Den enskilde arbetstagaren skall, om han eller hon begär det, få tillgång till den hälsojournal som rör honom eller henne personligen.

4. Om det vid en hörselkontroll visar sig att en arbetstagare har drabbats av en identifierbar hörselskada, skall en läkare eller, om läkaren anser det nödvändigt, en specialist bedöma om det är sannolikt att skadan beror på exponering för buller på arbetsplatsen. Om så är fallet

a) skall arbetstagaren av en läkare eller annan person med lämpliga kvalifikationer informeras om det resultat som rör honom eller henne personligen,

b) skall arbetsgivaren

i) se över den riskbedömning som har gjorts i enlighet med artikel 4,

ii) se över de åtgärder som har vidtagits för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artiklarna 5 och 6,

iii) beakta de råd som fackmannen inom företagshälsovården, annan person med erforderliga kvalifikationer eller den behöriga myndigheten ger vid genomförandet av de åtgärder som krävs för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artiklarna 5 och 6, inklusive möjligheten att anvisa arbetstagaren ett annat arbete där det inte finns risk för ytterligare exponering, och

iv) anordna systematiska hälsokontroller och se till att hälsotillståndet hos alla andra arbetstagare som har exponerats på liknande sätt undersöks igen.

Artikel 11

Undantag

1. I undantagsfall, när det på grund av arbetets art sannolikt skulle innebära större risk för hälsan eller säkerheten att alltid och på ett korrekt sätt använda individuella hörselskydd, än att inte använda sådana, får medlemsstaterna bevilja undantag från bestämmelserna i artikel 6.1 a, 6.1 b och artikel 7.

2. De undantag som avses i punkt 1 skall beviljas av medlemsstaterna efter samråd med arbetsmarknadens parter, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis. Dessa undantag skall åtföljas av villkor som, med hänsyn till de särskilda omständigheterna, garanterar att de risker som undantagen förorsakar minimeras och att de berörda arbetstagarna ges utökade hälsokontroller. Dessa undantag skall tas upp till förnyad bedömning vart fjärde år och återkallas så snart de omständigheter som motiverar dem försvinner.

3. Vart fjärde år skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en förteckning över de undantag som anges i punkt 1 och ange de exakta skälen och omständigheterna till att de har beviljat dessa undantag.

Artikel 12

Tekniska ändringar

Ändringar av rent teknisk natur skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 13.2, med hänsyn till

a) antagandet av direktiv om teknisk harmonisering och standardisering som gäller planläggning, konstruktion, tillverkning eller utformning av arbetsutrustning och/eller arbetsplatser,

b) tekniska framsteg, förändringar av de lämpligaste harmoniserade europeiska standarderna eller specifikationerna samt nya rön om buller.

Artikel 13

Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 17 i direktiv 89/391/EEG.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 14

Upphävande

Direktiv 86/188/EEG skall upphävas med verkan från den dag som anges i första stycket i artikel 16.1.

AVDELNING IV

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 15

Rapporter

Medlemsstaterna skall vart femte år till kommissionen inge en rapport om den praktiska tillämpningen av detta direktiv och i denna ange synpunkter som framförts av arbetsmarknadens parter.

Kommissionen skall på grundval av dessa rapporter informera Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor om detta.

Artikel 16

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...(15). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. För att ta hänsyn till särskilda omständigheter får medlemsstaterna om så behövs ta ytterligare fem år på sig från ...(16), det vill säga sammanlagt högst åtta år, för att genomföra bestämmelserna i artikel 7 för personal ombord på sjögående fartyg.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 17

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 18

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 77, 18.3.1993, s. 12 och EGT C 230, 19.8.1994, s. 3.

(2) EGT C 249, 13.9.1993, s. 28.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 april 1994 (EGT C 128, 9.5.1994, s. 146), bekräftat den 16 september 1999 (EGT C 54, 25.2.2000, s. 75), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 oktober 2001 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 137, 24.5.1986, s. 28. Direktivet ändrat genom direktiv 98/24/EG (EGT L 131, 5.5.1998, s. 11).

(5) EGT C 28, 3.2.1988, s. 3.

(6) EGT C 28, 3.2.1988, s. 1.

(7) EGT C 260, 15.10.1990, s. 167.

(8) EGT L ....

(9) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(10) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(11) 140 dB i förhållande till 20 μPa.

(12) 140 dB i förhållande till 20 μPa.

(13) 135 dB i förhållande till 20 μPa.

(14) EGT L 393, 30.12.1989, s. 18.

(15) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

(16) Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

Den 8 februari 1993 förelade kommissionen på grundval av artikel 118a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen rådet ett förslag till rådets direktiv om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agenser.

Syftet med förslaget var att komplettera direktiv 89/391/EEG (det så kallade ramdirektivet) genom att precisera hur vissa av dess bestämmelser bör tillämpas i samband med exponering för fysikaliska agenser. Det omfattade all verksamhet där arbetstagare kan utsättas för risker till följd av sådan exponering, med undantag för vissa situationer inom den offentliga förvaltningen eller räddningstjänsten.

Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén lämnade sina yttranden den 20 april 1994 respektive den 30 juni 1993. Europaparlamentet bekräftade sitt yttrande den 16 september 1999.

Kommissionen lade fram ett ändrat förslag den 8 juli 1994.

Till följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande har den rättsliga grunden ändrats från före detta artikel 118a till artikel 137.2, där medbeslutande med Europaparlamentet och hörande av Regionkommittén föreskrivs.

I ett brev av den 13 januari 2000 meddelade Regionkommittén att den inte hade för avsikt att lämna något yttrande om förslaget.

II. KOMMISSIONENS FÖRSLAG OCH DESS OLIKA DELAR

Detta förslag kännetecknades främst av att det i en enda rättsakt samlade fyra typer av fysikaliska agenser (buller, mekanisk vibration, optisk strålning och elektromagnetiska fält och vågor) som behandlades i var sin bilaga.

Rådets allmänna inställning, som har godtagits av kommissionen, gick dock ut på att i första hand, med tanke på de tekniska svårigheterna med andra fysikaliska agenser, inrikta sig på den enda del (vibration) där man inom rimlig tid kunde nå en överenskommelse, medan de andra delarna av förslaget låg kvar hos rådet. Dessutom bekräftade rådet i ett uttalande till protokollet sitt åtagande att fortsätta med genomgången av de övriga momenten i kommissionens förslag (buller, optisk strålning och elektromagnetiska fält och vågor).

Efter den politiska överenskommelsen om utkastet till direktiv om vibration fortsatte rådet med arbetet med ett nytt separat utkast om bullerdelen och antog sin gemensamma ståndpunkt den 29 oktober 2001 i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 251 i fördraget. Till skillnad från utkastet till direktiv om vibration visade det sig möjligt att formulera texten så att inga bilagor behövdes.

III. SYFTE

Avsikten med utkastet till direktiv är ett förbättrat skydd för arbetstagares hälsa och säkerhet mot de risker som en exponering för buller leder eller kan leda till, särskilt risk för hörseln. Direktivet kommer även att ersätta det nuvarande direktivet om buller i arbetet av den 12 maj 1986 (86/188/EEG), vars bestämmelser inte längre anses tillfredsställande.

IV. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1. ALLMÄNNA SYNPUNKTER

I artikel 136 i fördraget föreskrivs att gemenskapens och medlemsstaternas "mål skall (...) vara att (...) förbättra levnads- och arbetsvillkor (...) och en utveckling av de mänskliga resurserna (...)" osv.

I artikel 137.1 i fördraget föreskrivs att "gemenskapen [skall] understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet inom (...) förbättringar, särskilt av arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet" osv.

I artikel 137.2 i fördraget föreskrivs därför att rådet "genom direktiv [kan] anta minimikrav, som skall genomföras gradvis, varvid hänsyn skall tas till rådande förhållanden och tekniska bestämmelser i var och en av medlemsstaterna".

Rådets gemensamma ståndpunkt motsvarar, på det område som omfattas, målen i artikel 137.2 i fördraget, eftersom den syftar till att införa minimikrav till skydd för arbetstagares hälsa och säkerhet mot de risker som en exponering för buller leder till.

Dessutom respekteras i den gemensamma ståndpunkten de syften som fanns i kommissionens förslag och som fått stöd av parlamentet, trots att den har en annan struktur på grund av att det ursprungliga förslaget har delats. Den omfattar många av ändringsförslagen från parlamentets första behandling av kommissionens förslag.

2. STRUKTUR OCH DE VIKTIGASTE MOMENTEN

2.1 Bullerexponeringsvärden

Den gemensamma ståndpunkten fastställer värden för tre bullerexponeringsnivåer, nämligen undre insatsvärden för exponering, övre insatsvärden för exponering och gränsvärden för exponering. Vart och ett av dessa värden uttrycks både som tidsvägt genomsnitt, dB(A) (decibel), och som maximalt ljudtryck (ppeak) (pascal eller Pa). De tidsvägda genomsnitten definieras enligt internationell ISO-standard 1999:1990 punkt 3.6. I regel bör det tidsvägda genomsnittet mätas dagligen som en daglig bullerexponeringsnivå, men medlemsstaterna får under vederbörligen motiverade omständigheter och på vissa villkor använda värdet för bullerexponeringsnivån per vecka i stället.

De två insatsvärdena för exponering skall mätas som det buller arbetstagaren är omgiven av, det vill säga utan hänsyn till effekten av eventuella hörselskydd, medan gränsvärdena för exponering skall mätas "i det skyddade örat" det vill säga med hänsyn till hörselskyddens effekt.

I sin gemensamma ståndpunkt fastställde rådet följande värden för exponering:

- Gränsvärden för exponering: 87 dB(A) och ppeak = 200 Pa.

- Övre insatsvärden för exponering: 85 dB(A) och ppeak = 200 Pa.

- Undre insatsvärden för exponering: 80 dB(A) och ppeak = 112 Pa.

Även om en direkt jämförelse med värdena i det nuvarande direktivet från 1986 och i kommissionens ändrade förslag inte är möjlig på grund av strukturella och begreppsmässiga skillnader, är de nya värdena allmänt sett lägre. Det nuvarande direktivet från 1986 fastställer endast två värden, 85 och 90 dB(A), och kommissionens ändrade förslag innehöll tre jämförbara värden, 80, 85 och 90 dB(A). Rådet anser att de antagna värdena utgör en god kompromiss mellan å ena sidan kravet på att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet och å andra sidan behovet att se till att tillämpningen av direktivet inte medför överdrivet höga kostnader för företagen, särskilt små och medelstora företag.

2.2 Åtgärder vid överskridande av värdena för exponering

Avsikten med de olika värdena för exponering är att när de har uppnåtts eller överskridits skall vissa åtgärder vidtas enligt följande:

När de undre insatsvärdena för exponering har uppnåtts skall arbetsgivaren se till att de arbetstagare det gäller och/eller deras företrädare får information och utbildning om de risker som exponeringen för buller medför, och när de har överskridits skall arbetsgivaren erbjuda arbetstagaren individuella hörselskydd.

Arbetsplatser där det är troligt att de övre insatsvärdena för exponering överskrids skall markeras med skyltar och avgränsas. När dessa värden har överskridits, skall arbetstagarna använda individuella hörselskydd. De har också rätt till hörselkontroll utförd av läkare eller annan person med rätt kvalifikation för en tidig diagnos. Dessutom skall arbetstagaren upprätta och genomföra ett program med tekniska och/eller organisatoriska åtgärder för att minska exponeringen för buller.

Medlemsstaterna får bevilja undantag från ovanstående skyldigheter att erbjuda och använda hörselskydd i undantagsfall, när det är farligare att använda dem alltid och på rätt sätt än att inte använda dem, till exempel när användning av hörselskydd skulle göra det omöjligt att höra larm i form av ljudsignaler. Sådana undantag är möjliga endast på vissa strikta villkor, som garanterar både en minskning av riskerna och en ökad hälsoövervakning, och de skall ses över vart fjärde år.

Gränsvärdena för exponering får under inga omständigheter överskridas. Om så emellertid skulle ske trots förebyggande åtgärder, skall arbetsgivaren genast vidta åtgärder för att sänka exponeringen under gränsvärdena, identifiera orsakerna till överexponeringen och ändra skyddsåtgärderna och de förebyggande åtgärderna för att undvika att det upprepas.

2.3 Övriga viktiga moment

Enligt ramdirektivet skall arbetsgivaren med lämpliga mellanrum utvärdera och vid behov mäta de bullernivåer som arbetstagarna är utsatta för. Arbetsgivaren skall förfoga över en riskbedömning och skall fastställa vilka förebyggande åtgärder som skall vidtas. Den risk exponering för buller medför skall undanröjas vid källan eller reduceras till ett minimum.

Medlemsstaterna skall anta bestämmelser för att säkerställa lämplig övervakning av arbetstagarnas hälsa när resultatet av arbetsgivarens bedömning och mätning visar att hälsorisk föreligger. En läkare eller annan specialist skall bedöma om en eventuell hörselskada sannolikt beror på bullerexponering på arbetsplatsen, och i så fall skall arbetstagaren informeras och vissa förebyggande och förbättrande åtgärder vidtas.

Individuella hälsojournaler skall upprättas och hållas aktuella, med beaktande av sekretesskraven. Kopior skall ges till behörig myndighet, och den enskilde arbetstagaren skall ha tillgång till sin journal.

2.4 De viktigaste skillnaderna mot kommissionens ändrade förslag

De viktigaste skillnaderna mot kommissionens ändrade förslag gäller

- omstruktureringen och omdefinieringen av bullerexponeringsvärdena,

- slopandet av tröskelvärdet, eftersom rådet ansåg att det inte finns några vetenskapliga belägg för att fastställa exponeringsvärden under vilka en exponering inte medför några negativa verkningar,

- slopandet av kravet på att betrakta vissa verksamheter som en ökad risk och anmäla dem till behöriga myndigheter, för att inte i onödan öka företagens administrativa börda, särskilt när det gäller små och medelstora företag,

- införandet av resultaten av en växelverkan mellan å ena sidan buller och å andra sidan arbetsrelaterade ototoxiska ämnen, vibration och larmsignaler och andra nödvändiga ljud bland de faktorer som arbetsgivaren skall ägna särskild uppmärksamhet i sin riskbedömning,

- arbetstagarnas rätt till hörselkontroll vid lägre bullerexponering,

- striktare krav på arbetsgivaren att se över sin riskbedömning och sina förebyggande åtgärder och ordna systematiska hälsokontroller om en läkare eller specialist har funnit att en arbetstagares hörselskador beror på exponering för buller i arbetet, och

- vissa tillägg till förteckningen över moment som omfattas av information om buller och utbildning som skall ges till arbetstagarna och/eller deras företrädare.

3. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG VID FÖRSTA BEHANDLINGEN

3.1 Europaparlamentets ändringsförslag som antagits av rådet

Ändringsförslagen 5, 8, 9, 14, 16, 17 och 19 infördes i sin helhet, om inte ordagrant så åtminstone vad innebörden beträffar, i rådets gemensamma ståndpunkt.

Dessutom omformulerade rådet något ändringsförslagen 7, 10, 11, 13 och 18, vilka redan hade inlemmats i kommissionens ändrade förslag, men utan att ändra innebörden. Ändringsförslag 10 förbättrades när det gäller arbetarskyddet, ändringsförslag 11 omformulerades för att bättre motsvara innehållet i artikeln om fastställande och bedömning av risker, ändringsförslag 13 anpassades till den ändrade definitionen av gränsvärde för exponering och ändringsförslag 18 om undantag begränsades till användningen av bullerexponeringsnivån per vecka, till skyldigheten att erbjuda och använda hörselskydd och till förbudet mot att överskrida gränsvärdena för exponering.

Ändringsförslag 4 antogs delvis, med den huvudsakliga skillnaden att gränsvärden för exponering omfattar effekten av hörselskydd.

Vidare intogs ändringsförslag 12, som inte ingick i kommissionens ändrade förslag, i rådets gemensamma ståndpunkt i en något ändrad form.

När det gäller ändringsförslag 20 godtog rådet principen om rapporteringskrav när det gäller undantagen men föreskrev ett rapporteringsintervall på fyra år.

3.2 Europaparlamentets ändringsförslag som inte har godtagits av rådet

Rådet ansåg det inte välbetänkt att anta ändringsförslagen 2, 3, 6, 15, 21, 22, 23, 24, 25 och 26 i sin gemensamma ståndpunkt av följande skäl:

- Ändringsförslagen 2, 3, 22 och 26 var inte längre relevanta efter rådets beslut att dela upp kommissionens förslag i olika direktiv och ta upp bullermomentet som ett brådskande fall. På detta sätt har rådet följt kravet i artikel 10 i rådets direktiv 86/188/EEG och Europaparlamentets och kommissionens önskan att stärka gemenskapslagstiftningen på området för buller på arbetsplatsen.

- Tröskelvärdet, för vilket en ny definition föreslogs i ändringsförslag 6, slopades, som förklaras i punkt 2.4.

- Ändringsförslag 15 föreskrev en alltför bindande skyldighet för arbetstagarna. Rådet ansåg att hälsokontroller bör ses som en rättighet och inte en skyldighet för arbetstagare. Denna rättighet inträder emellertid vid en lägre exponeringsnivå än i kommissionens och Europaparlamentets förslag. Denna ståndpunkt är i linje med rådets ståndpunkt om det direktiv om vibrationsmomentet som är under behandling.

- Ändringsförslag 21 ersattes med en mer allmän hänvisning till den befintliga kommitté som arbetar enligt direktiv 89/391/EEG.

- Ändringsförslag 23 ansågs inte längre vara relevant för en text som endast behandlar buller. Dessutom är åtgärder på de återstående områden som Europaparlamentet har angett i första hand avhängiga av kommissionens initiativrätt.

- Ändringsförslag 24 förkastades därför att rådet ansåg det logiskt, mot bakgrund av den nya texten, att upphäva det befintliga direktivet om samma ämne.

- Kommissionens skyldighet att lägga fram en rapport enligt ändringsförslag 25 omfattades redan av den årliga rapport över genomförandet som kommissionen lägger fram.

4. EN YTTERLIGARE ÖVERGÅNGSPERIOD

Rådet ansåg det nödvändigt att för personal ombord på havsgående fartyg föreskriva en ytterligare frivillig övergångsperiod på fem år för genomförandet av förbudet mot exponering för buller som överstiger gränsvärdena för exponering. Detta ansågs nödvändigt på grund av de omfattande ändringar av aktuell praxis som kommer att krävas under de särskilt svåra förhållanden som råder till sjöss, särskilt ombord på äldre fartyg. Man kan dessutom påminna om att personal ombord på havsgående fartyg var fullständigt undantagna från tillämpningsområdet för direktivet från 1986.

V. SLUTSATS

Rådet anser att den gemensamma ståndpunkten på det hela taget är i linje med de grundläggande målen för kommissionens ändrade förslag. Rådet anser även att det har beaktat de viktigaste målen för Europaparlamentets ändringsförslag.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Den 14 december 2000 tillställde kommissionen rådet det ovan nämnda förslaget till förordning(1). Förslaget grundas på artikel 156 i fördraget.

2. Europaparlamentet avgav sitt yttrande den 4 juli 2001.

3. Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 28 mars 2001(2).

4. Regionkommittén beslutade att inte yttra sig om förslaget.

5. Kommissionen tillställde Europaparlamentet och rådet sitt ändrade förslag den 3 oktober 2001(3).

6. Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt enligt artikel 251 den 6 november 2001.

II. SYFTET MED FÖRSLAGET

Syftet med förslaget till förordning är att inrätta toppdomänen.eu på Internet enligt initiativet eEurope som godkändes av Europeiska rådet vid dess möte i Lissabon den 23-24 mars 2000 bland annat för att sätta fart på den elektroniska handeln. Syftet är även att ange kännetecknen och villkoren för registreringsenhetens genomförande och funktion.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Rådet instämmer till fullo i syftet med förslaget och dess huvuddrag. Rådet inför emellertid i sin gemensamma ståndpunkt en del ändringar, varav de viktigaste är följande:

1. I den gemensamma ståndpunkten (artikel 5.1) anges vissa områden som kommissionen skall fastställa allmänna riktlinjer för. Dessutom föreskrivs i artikel 5.2 ett särskilt förfarande för användning av namn av geografisk och/eller geopolitisk natur.

2. Rådet ersatte den rådgivande kommittén i ramdirektivet om telekommunikation med en särskild kommitté av föreskrivande natur.

3. I den gemensamma ståndpunkten gör man en tydlig skillnad mellan registreringsenheten och ombudet (se artikel 2 b, artikel 3.4 och artikel 4.2 e).

4. Rådet har i synnerhet i artiklarna 4 och 5 infört en del omstruktureringar för att tydligare skilja mellan kommissionens och registreringsenhetens behörighet och funktioner när det gäller genomförandet av toppdomänen.eu.

IV. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

1. Ändringsförslag från Europaparlamentet som rådet godtog

- nr 1: skäl 10

- nr 2: skäl 15

- nr 3: skäl 12 sista meningen

- nr 4: skäl 9

- nr 5: skäl 8

- nr 7: skäl 19

- nr 8: skäl 20

- nr 10: artikel 1.2

- nr 11: artikel 2 a

- nr 12: artikel 2 b

- nr 16: artikel 3.3

- nr 17: artikel 3.4

- nr 19: artikel 4.1

- nr 20: artikel 4.2 a

- nr 22: Rådet godtog strykningen av hänvisningen till gällande regler för offentlig upphandling i artikel 3.2 i kommissionens förslag

- nr 25: artikel 4.2 e

- nr 26: artikel 4.2 f

- nr 29: artikel 4.2 d

- nr 40: artikel 8

2. Ändringsförslag från Europaparlamentet som rådet godtog delvis eller i sak

- nr 6: I den gemensamma ståndpunkten behölls inte innehållet i ändringsförslaget såsom ett skäl. I artikel 5.2 återges emellertid innehållet i mer detaljerad form.

- nr 13: Innehållet i ändringsförslaget återges i artikel 3.1 b. I den gemensamma ståndpunkten hänvisas emellertid inte till en tydligt angiven tidsfrist för intresseanmälningar (vilket parlamentet begär i ändringsförslag nr 9), eftersom rådet ansåg att kommissionen bör få möjlighet att besluta om tidpunkten för intresseanmälan.

- nr 14: Rådet välkomnade tanken i detta ändringsförslag med föreskrifter om sätten att finansiera registreringsenheten. Rådet ansåg emellertid att det är bättre att återge tanken i artikel 4.2 c och ta med införandet av avgifter bland registreringsinstansens befogenheter.

- nr 15: Rådet tog inte med ändringsförslaget om artikel 2, eftersom rådet ansåg att de tankar som förslaget innehåller återges i sak i artikel 3.4 (registreringsenheten och ombudet åtskilda) och i artikel 4.1 andra meningen (klarhet, tydlighet och icke-diskriminering) i den gemensamma ståndpunkten.

- nr 20: Rådet ansåg det inte nödvändigt att ta med i förordningens artikeldel att registreringsinstansen skall beakta "den bästa metoden på nationell nivå" men hänvisar till detta kriterium i skäl 9.

- nr 30: I artikel 5.3 och i skäl 9 i den gemensamma ståndpunkten återges det väsentliga i ändringsförslaget men med en annan lydelse.

- nr 32: Rådet har delvis godtagit ändringsförslaget, särskilt när det gäller den gradvisa registreringen av domännamn (se artikel 5.1 b i den gemensamma ståndpunkten). Beträffande regeln om turordning se motiveringen beträffande ändringsförslag nr 23.

- nr 37: Innehållet i ändringsförslaget återges i artikel 5.2, enligt vilken medlemsstaterna har möjlighet att vidta förebyggande åtgärder beträffande domännamn av geografisk och/eller geopolitisk natur.

- nr 38: I artikel 5.1 c i den gemensamma ståndpunkten tillgodoses delvis Europaparlamentets begäran genom att man uttryckligen hänvisar till namn utan ägare. Rådet har emellertid tagit med denna fråga i samband med riktlinjerna för återkallande och ansåg att det är bättre att kommissionen i ett senare skede anger hur frågan skall regleras genom reglerna i artikel 5.1 i den gemensamma ståndpunkten.

3. Ändringsförslag från Europaparlamentet som rådet inte godtog

- nr 9: Rådet godkände inte ändringsförslaget, eftersom det ansåg att artikel 1 skall inskränkas till en beskrivning av förordningens syfte och räckvidd (om frågan om intresseanmälningar se rådets motivering beträffande ändringsförslag nr 13).

- nr 18: Rådet ansåg att innehållet i ändringsförslaget är alldeles för detaljerat för att tas med i förordningen. Rådet föredrog därför att denna fråga behandlas i de allmänna riktlinjerna i artikel 5 i den gemensamma ståndpunkten. Skäl 20 om registreringsenhetens inrättande av ett rådgivande organ bygger emellertid på ändringsförslaget.

- nr 23: Rådet tog inte med den allmänna principen om turordning i artikel 4.2 b i den gemensamma ståndpunkten, eftersom rådet ansåg att denna princip eventuellt skulle kunna ingå i de allmänna riktlinjerna i artikel 5.

- nr 24: Rådet ansåg att lydelsen i kommissionens förslag (artikel 3.2 c i) är juridiskt lämpligare.

- nr 27: Rådet ansåg att det inte är nödvändigt att i förordningens artikeldel ta med en hänvisning till iakttagandet av skyddet av uppgifter, utan att det räcker att erinra om detta i skäl 8 (enligt ändringsförslag nr 5).

- nr 28: Rådet ansåg att denna begäran om indragning, upphävande eller överföring av registreringar redan omfattas implicit genom de allmänna riktlinjerna i artikel 5, även riktlinjerna för återkallande av domännamn.

- nr 29: Rådet uppskattade andan i ändringsförslaget men ansåg att det är bättre att låta kommissionen anta allmänna riktlinjer om registrering (enligt de principer som anges i förordningen) och att sedan ge registreringsenheten i uppdrag att genomföra dessa riktlinjer och principer (se artikel 5 i den gemensamma ståndpunkten).

- nr 34: Rådet godtog inte de förtydliganden av policyn för upphävande som parlamentet begärt. Rådet ansåg att det är bättre att definiera policyn inom ramen för de allmänna riktlinjerna i artikel 5.1 och att föreskriva att de skall genomföras av registreringsenheten (artikel 4.2 d i den gemensamma ståndpunkten).

- nr 35: Rådet ansåg det inte lämpligt att (i artikel 4.2 d i den gemensamma ståndpunkten) ta med förtydliganden om de kostnader för tvistlösningsförfaranden som de berörda åsamkas.

- nr 36: Rådet ansåg att ändringsförslaget är alldeles för detaljerat.

- nr 39: Rådet godkände inte det förslag från parlamentet om kommittéförfarande som är anpassat till kommissionens förslag men innehåller ett tillägg med en övergångsbestämmelse. Rådet valde (artikel 6 i den gemensamma ståndpunkten) en särskild kommitté och det föreskrivande förfarandet. Rådet ansåg därvid dels att kommitténs uppgifter kommer att vara mycket olika de uppgifter som tilldelats den kommitté som avses i förslaget till ramdirektiv om telekommunikation, dels att dessa uppgifter och yttrandet om de allmänna riktlinjer som avses i artikel 5.1 i den gemensamma ståndpunkten är av föreskrivande natur.

(1) EGT C ...

(2) EGT C 155, 29.5.2001.

(3) EGT C ...