A4-0048/97

Resolution om kommissionens grönbok Finansiella tjänster: Att tillgodose konsumenternas förväntningar (KOM(96)0209 - C4-0339/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 129a i EG-fördraget,

- med beaktande av kommissionens grönbok «Finansiella tjänster: Att tillgodose konsumenternas förväntningar» (KOM(96)0209 - C4-0339/96),

- med beaktande av Romkonventionen från 1980 om lagen om kontraktsförbindelser,

- med beaktande av förslaget till direktiv om distansförsäljning (95/C 288/01),

- med beaktande av rådets andra bankdirektiv (89/646/EEG),

- med beaktande av yttrandet från ekonomiska och sociala kommittén (CES 802/96),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd och yttrandena från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik (A4-0048/97) och med beaktande av följande:

A. Grönboken gör inte anspråk på att vara uttömmande och behandla alla aspekter vad gäller finansiella tjänster, utan snarare att starta en allmän diskussion om dessa tjänster där konsumentorganisationer, industrin, de övriga EU-institutionerna och medlemsstaterna deltar.

B. Finansiella tjänster, som erbjuds konsumenter över gränserna, kommer att expandera i snabb takt.

C. Med tanke på den gemensamma valutan måste gemenskapens rättssystem för finansiella tjänster analyseras ingående.

D. En väl fungerande europeisk marknad för finansiella tjänster kommer att öka konsumenternas valfrihet och därmed marknadens effektivitet.

E. Konsumentlagstiftningen bör utarbetas parallellt med lagstiftningen som gäller den inre marknaden.

F. EU-lagstiftningen på området för finansiella tjänster har hittills i första hand syftat till att förverkliga den inre marknaden och endast i begränsad omfattning tagit hänsyn till konsumentskydd. Det har i synnerhet på grund av den nyare teknologiska utvecklingen uppstått luckor i konsumentskyddslagstiftningen.

G. Gemenskapslagstiftningen måste uppdateras i takt med de förändringar som sker inom sektorn för finansiella tjänster i form av:

- internationalisering av de finansiella marknaderna och införandet av ny teknik, som skapat såväl nya finansiella produkter som nya marknadsföringsmetoder,

- de ekonomiska, sociala och kulturella effekterna av denna utveckling,

- införandet av euron som kommer att fundamentalt förändra förutsättningarna för de finansiella sektorerna och göra de gränsöverskridande finansiella tjänsterna mera tillgängliga för konsumenten.

H. De nuvarande begränsningarna och kostnaderna för gränsöverskridande transaktioner hindrar konsumenterna från att ta del av den inre marknadens fördelar.

I. Det finns exempel på att utsatta personer har lurats eller vilseletts av samvetslösa finansiella operatörer, vilket visar att det behövs ett starkt övergripande konsumentskydd på europeisk nivå.

1. Parlamentet erkänner konsumenternas intresse av en genomförd, konkurrensutsatt inre marknad för finansiella tjänster, något som är ägnat att medföra lägre priser, större urval och kvalitativt högtstående produkter och tjänster,

2. konstaterar dessvärre att den inre marknaden för finansiella tjänster och försäkringar ännu inte är genomförd och att konsumenten följaktligen inte kan njuta frukterna av den,

3. välkomnar av dessa skäl kommissionens «grönbok om finansiella tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar», och betraktar den som ett seriöst initiativ vad gäller att finna luckor i lagstiftningen och täppa till dessa,

4. konstaterar att grönboken tydligt pekar på att det råder ojämvikt och obalans på marknaden för finansiella tjänster, och att konsumenten i allmänhet är den svagare parten i den avtalsförbindelsen,

5. anser det ändå vara otillräckligt att kommissionen avser att koncentrera sig på distansförsäljning och nya elektroniska betalningsmöjligheter och ser en omfattande analys av konsumentskyddet även på områdena bank-, värdepapper och försäkringsrätt som absolut nödvändig,

6. anser att en gemenskapslagstiftning skall syfta till att säkerställa ökad konkurrens vad gäller utbudet, effektiv fri rörlighet för utbud och efterfrågan, korrekt, fullständig och effektiv information till de enskilda konsumenterna samt större öppenhet och säkerhet för de gränsöverskridande avtalen,

7. anser att frågan behöver behandlas ur ett övergripande perspektiv, där hänsyn tas till utvecklingen i sektorn för finansiella tjänster å ena sidan, och de europeiska konsumenternas förväntningar å andra sidan,

8. anser att gemenskapen bör använda sina befogenheter enligt artiklarna 100a och 129a för att se till att de europeiska konsumenterna kan dra så stor nytta som möjligt av den gemensamma marknaden för finansiella tjänster,

9. konstaterar att den rättsliga ramen för de finansiella tjänsterna är splittrad och ibland till och med motsägelsefull, vilket visas av skattereglerna på försäkringsområdet,

10. anser att de avtalsslutande parterna, då möjligheten finns, skall kunna välja att tillämpa den nationella lagstiftningen med hänsyn till de principer som fastslagits i domstolens rättspraxis och i Romkonventionen från 1980,

11. konstaterar att avsaknaden av en harmonisering i skattehänseende utgör ett allvarligt hinder för att den inre marknaden skall fungera inom bank- och försäkringssektorn och beklagar att vissa medlemsstater vidtar skatteåtgärder av protektionistiska skäl,

12. uppmanar därför kommissionen att agera med större stränghet mot skatteåtgärder som lägger hinder i vägen för den inre marknaden (till exempel att avtal som ingåtts i en annan medlemsstat inte är avdragsgilla vid beskattningen, i synnerhet vad gäller livförsäkringar och lån) och välkomnar i detta hänseende domstolens dom i fallet Wielockx ((Mål C-80/94, domstolens dom av den 11 augusti 1995, G.H.E.J. Wielockx mot inspecteur der directe belastingen (inspektören för de direkta skatterna).)),

13. konstaterar att begreppet «det allmännas bästa» inte fått någon gemensam icke-diskriminerande definition och att detta därmed kan tillämpas på ett sätt som skapar hinder för konkurrensen och den fria rörligheten för tjänster,

14. yrkar därför på att kommissionen skall följa upp sitt utkast till meddelande om frihet att tillhandahålla tjänster och det allmännas bästa i andra bankdirektivet ((EGT nr C 291, 4.11.1995, s. 7.)) och uppmana medlemsstaterna att tillställa kommissionen och alla marknadsaktörer en lista på alla regler av betydelse för «det allmännas bästa» som äger tillämplighet på banksektorn; uppmanar kommissionen att i analogi med vad som gjorts för banksektorn fastställa riktlinjer också för försäkringssektorn med hänsyn till bruket av det «allmännas bästa»,

15. uppmanar kommissionen att framlägga förslag till en definition av begreppet allmänt intresse så att onödiga avvikelser från principen om ömsesidigt erkännande skall kunna undvikas,

16. konstaterar att vissa finansiella intermediärer vars verksamhet inte är reglerad, är till förfång för såväl de europeiska konsumenterna som den finansiella sektorn, och begär därför att kommissionen lägger fram ett förslag till direktiv om de finansiella intermediärer vars verksamhet inte är reglerad,

17. uppmanar kommissionen att skyndsamt följa upp Europaparlamentets resolution om reglering av trafikolycksfallsskador som uppstår i ett annat land än den skadades hemland ((EGT nr C 308, 20.11.1995, s. 108.)),

18. uppmanar kommissionen att med hänsyn tagen till principen om fri prissättning, sådan den fastslagits i det tredje direktivet om skadeförsäkring, agera mot de medlemsstater som tillämpar en bonussystem inom bilförsäkringarna såsom ett enhetligt och obligatoriskt system inom den nationella lagstiftningen,

19. uppmanar kommissionen att i syfte att få den inre marknaden att fungera bättre, i samverkan med berörda sektorer utröna hur man skulle kunna harmonisera de allmänna minimikraven på försäkringsavtal utan att detta inverkar på det befintliga utbudet på försäkringsprodukter,

20. anser att konsumenter har rätt att få lika omfattande information och utbildning om sina rättigheter i hela Europeiska unionen,

21. anser att det är angeläget att konsumenterna får upplysningar om vilka möjligheter de har på den inre marknaden för finansiella tjänster och försäkringstjänster; är av den uppfattningen att initiativet «Medborgare i Europa» är ägnat att tillgodose detta behov,

22. är av den uppfattningen att skapandet av den ekonomiska och monetära unionen kommer att ge konsumenten bättre möjligheter att jämföra finansiella tjänster i flera länder med varandra och därigenom göra de gränsöverskridande finansiella tjänsterna mer tillgängliga,

23. anser att lika rättigheter att vinna rättelse bör gälla för alla konsumenter inom Europeiska unionen, och att man därför måste ta itu med de ojämlikheter som råder vad gäller möjligheten att utnyttja dessa rättigheter,

24. konstaterar att begreppet ombudsmannaförfarande och liknande skiljedomsförfaranden och regelverket för dessa vad gäller finansiella tjänster, är mycket olika i de olika medlemsstaterna,

25. förespråkar medlings- och skiljedomsinstanser för finans- och försäkringssektorn, under villkor att det skapas fullständiga garantier för dessa instansers oberoende och för att instanserna kommer att vara sammansatta av lika många representanter för konsumenter respektive näringsliv; anser att instanserna bör publicera rapporter om anmälningarna och handläggningen av dem och att en omfattande spridning bör ges åt denna information till förmån för både tjänsteproducenterna och kunderna,

26. önskar att ombudsmännen aktivt skall medverka i samband med förberedelsearbetet för lagstiftning för finans- och försäkringssektorn samt vid själva lagstiftningen och utvärderingen av denna,

27. uppmanar kommissionen att noga övervaka att direktiven i fråga om finansiella tjänster och försäkringar vederbörligen införlivas och efterlevs av medlemsstaterna samt att agera med större kraft mot medlemsstater som underlåter att tillämpa gällande gemenskapsrätt,

28. konstaterar att rekommendationen om en europeisk uppförandekodex för elektroniska betalningar och rekommendationen om betalningssystem och betalkort endast i liten grad har beaktats,

29. uppmanar därför kommissionen att utföra en grundlig och uttömmande analys av den nuvarande lagstiftningen i syfte att från konsumentsynpunkt fastställa brister i lagstiftningen för finansiella tjänster i sektorn för elektroniska betalningar och betalkort, och att med utgångspunkt i denna analys utarbeta ett lagstiftningsförslag om elektroniska betalningar och kredit- och betalkort,

30. beklagar att grönboken inte beaktar den utveckling som införandet av euron kommer att leda till,

31. anser att kommissionen borde ta sig i akt för följderna för de finansiella tjänsterna av att upprätta ett valutaområde utan gränser,

32. anser att det är lämpligt att de transnationella avtalen använder euron som basvaluta så snart denna fått en officiell kurs.

33. anser att direktivet om gränsöverskridande överföringar måste ändras till följd av att de växlingstransaktioner som ligger till grund för nuvarande bestämmelser försvinner.

34. anmodar kommissionen enträget att införa begreppet «euroöverensstämmelse» i alla sina åtgärder på detta område, det vill säga att i alla sina beslut beakta införandet av euron den 1 januari 1999,

35. anmodar kommissionen enträget att stimulera en diskussion mellan konsumentföreningar och yrkesmässiga sammanslutningar och organisationer samt organ som representerar de olika områdena för finansiella tjänster för att säkerställa att man tillvaratar varje möjlighet till att finna icke lagstiftningsmässiga lösningar som grundar sig på gemensamma intressen,

36. uppmanar kommissionen att snarast möjligt lägga fram ett förslag till lagstiftning vad gäller de frågor som fortfarande kräver en lösning,

37. föreslår att denna lagstiftning delvis skulle kunna bestå av en horisontell ramlagstiftning som täcker frågor som gäller alla de finansiella tjänsterna och i synnerhet:

- konsumentinformation och öppenhet vad gäller marknader och priser,

- skydd av den svagare partens avtalsrätt, inklusive rätten att dra sig ur ett långtidskontrakt och möjlighet att vinna rättelse,

- kvalitet och säkerhet vad gäller finansiella produkter,

- intermediärers kompetens och hederlighet,

- tillgång till bastjänster, till exempel rätten att inte utestängas från det moderna samhällets finansiella marknader,

- överskuldsättning, varvid kommissionen inom denna ram även ombedes undersöka möjligheterna att utarbeta minimibestämmelser för kreditregistrering, som utförs av organisationer utan vinstsyfte och är avsedd att förhindra att konsumenter får alltför stora skulder,

samt delvis bestå av vertikala åtgärder beträffande exempelvis:

- andra tekniska aspekter än kredit- och betalkort, t.ex. home banking, som kräver ett särskilt angreppssätt,

- egendom/hypotekskredit, inbegripet finansiella system inriktade på svaga grupper,

38. uppmanar kommissionen att inom högst ett år lägga fram ett förslag till direktiv om distansförsäljning av finansiella produkter och avtal,

39. uppmanar kommissionen att regelbundet underrätta parlamentet om resultatet av dess olika studier och undersökningar på området för finansiella tjänster.

40. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.