Bilaga SÄKERHETSMÅL Det grundläggande säkerhetsmålet är att skydda arbetstagarna och allmänheten mot de skadliga effekterna av joniserande strålning, som kan orsakas av kärntekniska anläggningar. 1. För att säkra skyddet för arbetstagarna och allmänheten ska kärntekniska anläggningar drivas på så sätt att man uppnår de högsta säkerhetsnormer som rimligtvis kan uppnås med hänsyn till ekonomiska och sociala faktorer. Förutom de åtgärder som gäller hälsoskydd, som fastställs i Euratoms grundläggande säkerhetsnormer (direktiv 96/29/Euratom), ska följande åtgärder vidtas: — Att begränsa risken för händelser som skulle kunna leda till förlorad kontroll över kärnreaktorhärdar, kärnreaktioner, radioaktiva källor. — Att mildra konsekvenserna av sådana händelser om de skulle inträffa. 2. Det grundläggande säkerhetsmålet ska ställas upp med hänsyn till alla kärntekniska anläggningar och för alla skeden under kärntekniska anläggningars livstid. SÄKERHETSPRINCIPER Princip 1: Ansvar för säkerheten Varje medlemsstat ska se till att det främsta ansvaret för säkerheten vid kärntekniska anläggningar ligger hos innehavaren av det relevanta tillståndet och ska ta lämpliga steg för att se till att alla sådana tillståndshavare uppfyller sina skyldigheter. 1.1 Varje medlemsstat ska se till att tillståndshavaren har genomfört bestämmelserna om — att uppnå och upprätthålla nödvändig kompetens, — att tillhandahålla tillräcklig utbildning och information, — att inrätta förfaranden och arrangemang för att upprätthålla säkerheten under alla villkor, — att kontrollera att kärntekniska anläggningar är lämpligt utformade och att de håller tillräcklig kvalitet, — att säkerställa säker kontroll av allt radioaktivt material som används, produceras eller lagras, — att säkerställa säker kontroll av allt radioaktivt avfall som alstras, och att fullgöra skyldigheten att se till att de kärntekniska anläggningarna är säkra. Dessa skyldigheter ska fullgöras i enlighet med gällande säkerhetsmål och krav såsom fastställts eller godkänts av tillsynsorganet, och deras fullgörande ska säkras genom genomförandet av ett ledningssystem. Princip 2: Ledning och förvaltning för säkerhet Effektiv ledning och förvaltning för säkerhet ska inrättas och upprätthållas inom alla organisationer som hanterar kärnsäkerhet. 2.1 Det ska finnas ett ledarskap i säkerhetsfrågor på organisationens högsta nivåer. Ett effektivt ledningssystem ska genomföras och upprätthållas, där man integrerar alla delar av ledningen så att säkerhetskraven fastställs och tillämpas på ett sätt som är konsekvent med andra krav, såsom krav som gäller människors prestationer, kvalitet och säkerhet, samt på så sätt att säkerheten inte äventyras genom andra krav eller anspråk. Ledningssystemet ska också säkra främjandet av en säkerhetskultur, regelbunden bedömning av säkerhetsprestationer och tillämpningen av det man lärt av erfarenheten. 2.2 En säkerhetskultur som reglerar alla berörda organisationers och individers inställning och beteende i samband med säkerhet ska integreras i ledningssystemet. Säkerhetskulturen inkluderar — individuellt och kollektivt åtagande i fråga om säkerhet från ledningens och personalens sida på alla nivåer, — ansvarighet för säkerheten för organisationer och individer på alla nivåer, — åtgärder för att uppmuntra en ifrågasättande och lärande inställning och motverka en okritisk inställning i säkerhetsfrågor. 2.3 Ledningssystemet ska beakta alla typer av interaktion mellan individer på alla nivåer och tekniken och organisationerna. För att förhindra misstag i fråga om säkerheten, samt betydande mänskliga och organisatoriska misstag, ska mänskliga faktorer beaktas och goda prestationer och god praxis ska främjas. Princip 3: Bedömning av säkerheten Omfattande och systematiska säkerhetsbedömningar ska genomföras före uppförandet och idrifttagningen av en kärnteknisk anläggning och under hela dess livstid. En stegvis metod ska tillämpas där man beaktar omfattningen av de potentiella risker som härrör från den kärntekniska anläggningen. 3.1 Tillsynsorganet ska kräva en bedömning av kärnsäkerheten för alla kärntekniska anläggningar, som är förenlig med en stegvis metod. Denna säkerhetsbedömning ska innefatta systematisk analys av den normala driften och dess effekter, av de sätt på vilka misstag skulle kunna inträffa och av konsekvenserna av sådana misstag. Säkerhetsbedömningarna ska innefatta de säkerhetsåtgärder som krävs för att kontrollera risken, och utformningen och de tekniska säkerhetslösningarna ska bedömas för att visa att de uppfyller de säkerhetsfunktioner som krävs. Där kontrollåtgärder eller operatörsåtgärder krävs för att upprätthålla säkerheten, ska en inledande säkerhetsbedömning genomföras för att visa att de förberedelser som gjorts är tillräckliga och tillförlitliga. Tillstånd för en kärnteknisk anläggning ska bara beviljas av en medlemsstat när tillsynsorganet har kunnat bekräfta att de säkerhetsåtgärder som föreslagits av tillståndshavaren är tillräckliga. 3.2 Den säkerhetsbedömning som krävs ska vid behov upprepas helt eller delvis senare under driften för att ta hänsyn till förändrade omständigheter (såsom tillämpning av nya normer eller vetenskaplig och teknisk utveckling), feedback utifrån driftserfarenheten, ändringar och effekter av att anläggningen åldras. När anläggningar drivs under långa tidsperioder, ska bedömningarna ses över och upprepas vid behov. En sådan fortsatt drift ska vara föremål för sådana nya bedömningar som visar att säkerhetsåtgärderna fortfarande är tillräckliga. 3.3 Inom den säkerhetsbedömning som krävs, ska förelöpare till olyckor (en inledande händelse som skulle kunna leda till en olyckssituation) identifieras och analyseras, och åtgärder ska vidtas för att förhindra att olyckor inträffar. 3.4 För att ytterligare förbättra säkerheten ska processer inrättas för feedback utifrån driftserfarenheten och analys av denna i egna och andra anläggningar, inklusive inledande händelser, faktorer som föregår en olycka, tillfällen då fel har varit nära, olyckor och otillåtna handlingar, så att man kan lära av detta, utbyta kunskaper och agera utifrån dessa. Princip 4: Optimerad säkerhet Medlemsstaterna ska se till att kärntekniska anläggningar är optimerade för att hålla den högsta säkerhetsnivå som rimligtvis kan uppnås utan att man på ett otillbörligt sätt begränsar driften. 4.1 Optimerandet av säkerheten ska förutsätta att man bedömer den relativa betydelsen av olika faktorer, inklusive — sannolikheten att det inträffar händelser som kan förutses och konsekvenserna av dessa, — omfattningen och fördelningen av de strålningsdoser som mottagits, — ekonomiska, sociala och miljömässiga faktorer som grundar sig på strålningsrisker. Optimerandet av säkerheten innebär även att man tillämpar god praxis och sunt förnuft så långt detta kan genomföras i den dagliga verksamheten. Princip 5: Förebyggande och mildrande åtgärder Medlemsstaterna ska se till att man gör allt för att konkret förebygga och mildra kärntekniska olyckor och incidenter vid deras kärntekniska anläggningar. 5.1 Varje medlemsstat ska se till att tillståndshavaren gör allt som är praktiskt möjligt — för att förhindra onormala villkor eller händelser som skulle kunna leda till att man förlorar kontrollen, — för att förhindra upptrappningen av sådana onormala villkor eller händelser om de skulle äga rum, och — för att mildra eventuella skadliga konsekvenser av en olycka, genom att genomföra ”djupförsvar”. 5.2 Genom att tillämpa djupförsvar ska man se till att inget enskilt tekniskt, mänskligt eller organisatoriskt misstag skulle kunna leda till skadliga effekter, och att sannolikheten för den kombination av misstag som skulle kunna leda till omfattande skadliga effekter är mycket liten. 5.3 Djupförsvar ska genomföras genom en kombination av ett antal efterföljande och oberoende skyddsnivåer som alla måste brista innan skadliga konsekvenser kan uppstå för arbetstagarna eller allmänheten. Djupförsvarets nivåer ska inkludera — lämpligt val av anläggningsplats, — lämplig utformning av den kärntekniska anläggningen, som består av — hög kvalitet i utformning och uppförande, — hög tillförlitlighet hos komponenter och utrustning, — kontroll-, begränsnings- och skyddssystem samt övervakningsfunktioner, — en tillräcklig organisation med — ett effektivt ledningssystem med ett starkt säkerhetsåtagande från ledningens sida, — heltäckande operativa förfaranden och rutiner, — heltäckande förfaranden för hantering av olyckor, samt — arrangemang för beredskap vid nödlägen. Princip 6: Beredskap och agerande vid nödlägen Medlemsstaterna ska förbereda beredskap och agerande vid nödlägen, för olyckor vid kärntekniska anläggningar enligt direktiv 96/29/Euratom.