P6_TA(2007)0137

Bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder 2006-2009

Europaparlamentets resolution av den 24 april 2007 om bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder 2006-2009 (2006/2232(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2006"Hiv/aids: dags att leverera" [1],

- med beaktande av sin resolution av den 30 november 2006 om aids [2],

- med beaktande av rådets slutsatser av den 6 juni 2005 om bekämpning av hiv/aids,

- med beaktande av noten från rådets generalsekretariat av den 24 november 2005 om Världsaidsdagen - Yttrande från EU om förebyggande av aids för en aidsfri generation,

- med beaktande av EU:s narkotikastrategi (2005-2012), som antogs av Europeiska rådet den 17 december 2004,

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder 2006-2009 (KOM(2005)0654),

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om en samstämmig europeisk policyram för yttre åtgärder mot hiv/aids, malaria och tuberkulos (KOM(2004)0726),

- med beaktande av kommissionens meddelande om Europeiska grannskapspolitiken - Strategidokument (KOM(2004)0373),

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om stärkande av den europeiska grannskapspolitiken (KOM(2006)0726),

- med beaktande av Dublinförklaringen om partnerskap för att bekämpa hiv/aids i Europa och Centralasien, antagen vid ministerkonferensen "Att bryta barriärerna - Partnerskap för kamp mot hiv/aids i Europa och Centralasien", som hölls inom ramen för det irländska ordförandeskapet den 24 februari 2004,

- med beaktande av Vilniusförklaringen om åtgärder för att stärka insatserna mot hiv/aids i Europeiska unionen och i grannländerna, antagen av ministrar och regeringsföreträdare från Europeiska unionen och grannländerna vid konferensen "Europa och hiv/aids - nya utmaningar, nya möjligheter", som hölls i Vilnius, Litauen, den 16- 17 september 2004,

- med beaktande av FN:s millenniedeklaration, som antogs av FN:s generalförsamling vid dess 55:e session den 8 september 2000, och med beaktande av FN:s millenniemål för utveckling, särskilt målet att minska spridningen av hiv/aids senast 2015,

- med beaktande av den åtagandeförklaring om hiv/aids som antogs av FN:s generalförsamling vid dess särskilda session om hiv/aids den 27 juni 2001,

- med beaktande av den resolution om åtagandeförklaringen om hiv/aids som antogs av FN:s generalförsamling den 2 augusti 2001,

- med beaktande av FN:s generalförsamlings uppföljning av genomförandet av åtagandeförklaringen om hiv/aids, "Mot allmän tillgång: Utvärdering genom FN:s program om hiv/aids av upptrappningen av förebyggande insatser, behandling, vård och stöd i samband med hiv" av den 24 mars 2006,

- med beaktande av rapporten från FN:s generalsekreterare om åtagandeförklaringen om hiv/aids: fem år senare av den 24 mars 2006,

- med beaktande av den politiska förklaringen om hiv/aids, som antogs av FN:s generalförsamling den 2 juni 2006,

- med beaktande av WHO:s hiv/aids-program "Mot allmän tillgång senast 2010" från 2006,

- med beaktande av Unaids rapport från 2006 om den globala aidsepidemin,

- med beaktande av Unaids uppdatering om epidemin från december 2006,

- med beaktande av EuroHIV:s halvårsrapport 2005 från augusti 2006,

- med beaktande av Eurobarometerundersökningen om aidsförebyggande insatser från februari 2006,

- med beaktande av Europarådets parlamentariska församlings resolution 1399 (2004) och dess rekommendation 1675 (2004) om en europeisk strategi för främjande av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i detta sammanhang,

- med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och yttrandena från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A6-0091/2007), och av följande skäl:

A. Enligt Unaids uppdatering om epidemin för 2006 har över 39,5 miljoner människor i världen smittats av hiv, och av dessa smittades 4,3 miljoner under 2006. 95 procent av alla som smittats med hiv/aids lever i utvecklingsländerna.

B. EuroHIV:s halvårsrapport från 2005 visar att 215510 personer smittades av hiv under 1998-2005 i EU och att 646142 personer smittades i Världshälsoorganisationens (WHO) europeiska region.

C. Enligt EuroHIV drabbar nästan en fjärdedel av alla nya fall av hivinfektion (text utgår) unga människor under 25 år.

D. Människor som lever med hiv/aids stigmatiseras och diskrimineras.

E. Nya framsteg när det gäller behandlingen av hiv/aids kombinerat med minskad finansiering av förebyggande åtgärder har bidragit till en ökning vad avser riskbeteenden och därmed även till allt fler nya fall av hiv-smitta.

F. Rapporterna från EuroHIV och Unaids bekräftar att antalet nya fall av hivsmitta fortfarande ökar i alarmerande omfattning i EU och i grannländerna, och att det uppskattade antalet hivsmittade personer i vissa länder nästan är tre gånger större än den officiella siffran.

G. Trots ökningen av antalet fall av hiv-smitta har antalet nya aidsfall under de senaste åren fortsatt att minska stadigt under 2005. Mindre än hälften så många nya aidsfall förekom under 2005 jämfört med 1998.

H. En stor andel av fallen av hiv-smitta förblir oupptäckta. Många hiv-smittade känner inte till sin serostatus och får förmodligen kännedom om den först när sjukdomar med koppling till hiv/aids bryter ut [3].

I. Hiv blir betydligt mer smittsamt när andra sexuellt överförbara sjukdomar förekommer (t.ex. gonorré, klamydia, herpes och syfilis).

J. De grupper som är exponerade för de högsta riskerna att smittas av hiv inbegriper sprutnarkomaner, män som har sex med andra män, sexarbetare och deras kunder, invandrare, intagna i fängelser och ungdomar under 25 år.

K. Epidemin bland sprutnarkomaner är en av orsakerna till den snabba hiv-spridningen i många länder i Östeuropa.

L. I samband med Unaids uppdatering om epidemin 2006 upptäckte man att omkring tre fjärdedelar av de heterosexuellt överförda hivinfektionerna i västra och centrala Europa finns bland invandrare.

M. I de flesta länder i Centraleuropa och Västeuropa är det fortfarande ovanligt att donerat blod är hivsmittat. Färska siffror visar dock att det finns tendens i motsatt riktning i vissa länder i Östeuropa.

N. I Dublinförklaringen framhålls att främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män och mellan flickor och pojkar, respekten för rätten till reproduktiv och sexuell hälsa, tillgången till sexualupplysning och sexualhälsovård samt öppenhet kring sexualitet är avgörande faktorer i kampen mot pandemin.

O. Förebyggande program, däribland program för utbildning och ökad tillgång till information och kondomer samt tillgång till behandling, narkotikarehabilitering och skademinskande åtgärder, utgör de effektivaste verktygen för bekämpning av hiv/aids.

P. Kondomer för kvinnor används fortfarande alldeles för sällan, trots att det är det enda befintliga kvinnokontrollerade skyddet mot oönskade graviditeter, hiv och andra sexuellt överförbara sjukdomar.

Q. EuroHIV har inga nationella uppgifter från Spanien eller Italien, trots att EuroHIV betraktar båda länderna som betydande epidemihärdar.

R. Aktuella uppgifter bekräftar att omfattningen av nya hivinfektioner och antalet personer med aids skiljer sig mellan varje medlemsstat och grannland, vilket även är fallet när det gäller de grupper som anses mest utsatta.

S. Kvinnorna utgör numera 50 procent av dem som lever med hiv/aids i världen, men deras särskilda behov när det gäller reproduktiv hälsa i samband med familjeplanering, säkra födslar och amning förbises ofta. Enligt FN:s aidsprogram har antalet hiv-infekterade kvinnor och flickor under de senaste två åren ökat i alla delar av världen, varvid ökningstakten varit särskilt hög i Östeuropa, Asien och Latinamerika och enligt WHO löper kvinnor av biologiska skäl troligen större risk än män att smittas av hiv vid heterosexuella kontakter.

T. Alltfler kvinnor drabbas ofrivilligt av hiv i privatlivet på grund av oskyddade heterosexuella kontakter och blir bärare av detta virus som de sedan riskerar att föra över till sina barn. För att man effektivt skall kunna åtgärda aids måste man ta itu med sådant som fortsätter att innebära en risk för kvinnorna och göra dem mera utsatta, såsom bristande självbestämmande, våld mot och handel med kvinnor samt fattigdom och könsdiskriminering.

U. Den senaste Eurobarometerundersökningen om aidsförebyggande insatser från februari 2006 visade att 54 procent av befolkningen i EU-25 tror eller är övertygade om att det är möjligt att smittas av hiv genom att kyssa någon som har aids eller är hivpositiv, och 42 procent tror eller är övertygade om att det är möjligt att smittas av hiv genom att dricka från samma glas som någon som har aids eller är hivpositiv.

V. Genom Dublinförklaringen lovade regeringsföreträdare från Europa och Centralasien att främja ett kraftfullt och ansvarsfullt ledarskap på regeringsnivå för att skydda sina folk från detta hot mot framtiden samt främja de mänskliga rättigheterna och bekämpa stigmatisering och säkra tillgång till utbildning, information och tjänster för alla behövande och se till att kampen mot hiv/aids i Europa och Centralasien blir en fast punkt på våra regionala institutioners och organisationers dagordningar.

W. I och med Vilniusförklaringen bekräftade ministrar och regeringsföreträdare från EU och grannländerna återigen de åtaganden man hade gjort genom Dublinförklaringen. I båda förklaringarna betonas behovet av kraftfulla och heltäckande uppföljningsåtgärder för de åtgärder som anges i dem.

X. I Vilniusförklaringen nämner man uttryckligen användningen av nationella finansiella instrument såväl som gemenskapsfinansiering, inbegripet strukturfonderna, för genomförandet av politik för att bekämpa hiv/aids.

Y. Icke-statliga organisationer är ofta beroende av offentlig finansiering. Upphandlingsförfarandena för de gemenskapsfinansierade programmen är vanligtvis komplicerade och EU-medlemskapet innebär ofta ett plötsligt avbrytande av det ekonomiska stödet till icke-statliga organisationer från andra internationella källor än EU:s.

Z. Alla medlemsstater har inte lika tillgång till behandling och mediciner och ojämlikheter förekommer i många av dem, särskilt i de nya medlemsstaterna, med hänsyn till finansiering och resurser.

AA. Medlemsstaterna behöver stöd för att bygga upp program som främjar testning, utbildning av rådgivare samt livslång uppföljning och stöd till människor som lever med hiv, särskilt eftersom medicineringen måste ske hela livet, ofta leder till biverkningar och läkemedlen måste intas helt enligt instruktionerna för att undvika resistens mot hiv-stammen.

AB. Under de senaste åren har skarp konkurrens från generiska antiretrovirala läkemedel för förstahandsbehandling bidragit till en prissänkning med nästan 99 procent, från 10000 US-dollar till omkring 130 US-dollar per patient och år. Priserna för sekundärläkemedel, som patienterna behöver eftersom naturlig resistens utvecklas, är emellertid fortsatt höga, vilket framför allt beror på ökade patenthinder i de länder som är viktigast för framställandet av generiska läkemedel.

AC. Det finns inget vaccin mot hiv, och forskningen om mikrobicider och andra innovativa nya läkemedel pågår.

AD. Fem år efter Dohaförklaringen, enligt vilken alla WTO:s medlemsstater har rätt att utfärda tvångslicenser och fritt får avgöra på vilka grunder sådana licenser utfärdas, har WHO påpekat att 74 procent av aidsmedicinerna fortfarande är patentskyddade.

AE. WHO beräknar att 10 procent av alla nya hivinfektioner i världen har anknytning till injicering av narkotika och att mindre än 5 procent av dem som injicerar narkotika i världen har tillgång till effektiva hivförebyggande insatser, behandling och vård.

AF. Tuberkulos (TBC) påskyndar utvecklingen av hiv till aids, och 90 procent av alla hivpositiva dör av TBC bara några månader efter det att de har utvecklat aktiva TBC-symptom på grund av brist på lämplig behandling, vilket innebär att man beräknar att en tredjedel av dödsfallen i aids beror på TBC.

1. Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande om bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder, 2006-2009, och stöder de åtgärder och initiativ som föreslås i detta.

2. Europaparlamentet understryker alla människors rätt till hälsoupplysning, korrekt information, sjukdomsförebyggande insatser, hälsovård, medicinska tjänster och läkemedel.

3. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att granska de senaste uppgifterna om nya hivinfektioner för att fastställa vilka länder och befolkningsgrupper som drabbas hårdast av denna epidemi och förmedla sina slutsatser till respektive medlemsstat.

4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, i enlighet med nationella uppgifter som tillhandahålls av medlemsstaterna, ange vilka grupper som är mest utsatta i varje samhälle och upprätta en fullständig förteckning över dessa grupper, så att kommissionen och medlemsstaterna kan rikta sig till dem och nå dem på ett effektivt sätt, med hänsyn till förhållandena i de olika länderna, och ge dem information om hur man skyddar sig själv och sina partner.

5. Europaparlamentet är oroat över den snabba ökningen av multiresistenta stammar av hiv/aids samt multi- eller totalresistent tuberkulos, och uppmanar kommissionen att fortsätta föra separat statistik över detta samt att identifiera och sprida de bästa metoderna för att förhindra denna utveckling.

6. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga lämpliga åtgärder för att nå invandrargrupper i EU, särskilt de som kommer från länder där förekomsten av hiv/aids är hög, för att dämpa den oroande tendensen med ett ökande antal hivinfektioner i dessa grupper.

7. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fullt ut genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/98/EG av den 27 januari 2003 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för insamling, kontroll, framställning, förvaring och distribution av humanblod och blodkomponenter [4], särskilt med avseende på systematisk hiv-screening i samband med blodgivning.

8. Europaparlamentet betonar betydelsen av rapportering av korrekta uppgifter och framhåller att uppgifterna bör samlas in konfidentiellt i samband med anonyma och frivilliga tester. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra sina respektive test- och rapporteringsmetoder.

9. Europaparlamentet noterar att Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) kommer att ha det fulla ansvaret för övervakning, insamling och offentliggörande av uppgifter om hiv/aids från och med 2008. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att förhindra möjliga luckor i samband med rapportering av nya uppgifter. Parlamentet uppmanar ECDC att beakta ämnets känslighet när rapporter offentliggörs.

10. Europaparlamentet uppmanar Spanien och Italien att rapportera sina nationella uppgifter till ECDC.

11. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att använda alla tillgängliga instrument, t.ex. instrumenten för grannskapspolitiken och den nordliga dimensionen, för att nå de utsatta befolkningsgrupperna i grannländerna, särskilt i Kaliningradområdet i Ryssland.

12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta väl underbyggda program för att främja genomförandet av förebyggande och skadebegränsande insatser, däribland användning av kondomer, terapi med substitutionsbehandling för narkomaner, tillgång till frivilliga tester, program för utbyte av rena nålar och sprutor samt rådgivning till medlemmar av grupper som anses vara utsatta eller som berörs av eller är smittade med hiv, att främja och sprida bästa praxis för förebyggande åtgärder, och att tillhandahålla en årlig rapport om genomförandet av dessa åtgärder.

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja informationskampanjer där befolkningen tydligt informeras om hiv-viruset, hur smitta kan förhindras samt om riskbeteenden och beteenden som kan förhindra smitta.

14. Eftersom kvinnor smittade med hiv ofta har utsatts för våld av en manlig partner och kvinnor löper större risk att smittas av hiv uppmanar Europaparlamentet medlemsstaterna och kommissionen att vidta de åtgärder mot våld mot kvinnor som framgår av parlamentets resolution av den 2 februari 2006 om dagens situation när det gäller bekämpning av våld mot kvinnor och eventuella framtida åtgärder [5].

15. Europaparlamentet välkomnar kommissionens initiativ att inrätta ett forum för det civila samhället och uppmuntrar kommissionen att fortsätta och intensifiera sitt samarbete med det civila samhället inom ramen för detta forum.

16. Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att undersöka möjligheterna att inrätta forum för det civila samhället på nationell nivå i syfte att förbättra samarbetet mellan nationella regeringar, offentliga myndigheter, sjuk- och hälsovården och lokala icke-statliga organisationer som arbetar med hiv/aids-frågor.

17. Europaparlamentet betonar betydelsen av både Dublinförklaringen och Vilniusförklaringen och uppmanar kommissionen att följa upp dem.

18. Europaparlamentet betonar att kommissionen måste effektivisera sina insatser i kampen mot hiv/aids inom de olika ansvariga generaldirektoraten och förbättra de olika administrativa förfarandena och mekanismerna för att tillhandahålla så effektiva och samordnade åtgärder som möjligt, för att undvika varierande kriterier och åstadkomma bästa möjliga samverkansvinster.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att erbjuda politiskt och tekniskt stöd till grannländer som vill utnyttja flexibiliteten i TRIPS-avtalet för att komma till rätta med ett folkhälsoproblem, och att erbjuda stöd till uppbyggnad av infrastruktur för hivrådgivning och hivtestning samt distribution och uppföljning av läkemedel.

20. Europaparlamentet beklagar att de gällande bestämmelserna om gemenskapens direktfinansiering av icke-statliga organisationer och bestämmelserna om deras deltagande i projekt som finansieras genom gemenskapsprogram inte har harmoniserats. Parlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera de gällande förfarandena för att kunna förbättra de icke-statliga organisationernas tillgång till olika former av gemenskapsfinansiering.

21. Europaparlamentet upprepar att EU-medlemskapet ofta innebär ett plötsligt avbrytande av det ekonomiska stödet till icke-statliga organisationer från andra internationella källor än EU:s. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att övervaka situationen i Bulgarien och Rumänien och så snart som möjligt föreslå åtgärder för att överbrygga den ekonomiska klyftan.

22. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tydligt fastställa bestämmelserna för användning av medel från strukturfonderna och socialfonderna för projekt och/eller program med anknytning till hiv/aids.

23. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att använda alla möjligheter som står till buds inom det sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling för att fortsätta att finansiera och identifiera fler lovande projekt för hiv/aidsforskning och utveckling av nya innovativa antiretrovirala läkemedel, vacciner och mikrobicider. Kommissionen bör se till att hiv/aidsforskningen är jämnt könsfördelad och omfattar olika fysiologiska och biologiska aspekter av hur viruset smittar.

24. Europaparlamentet välkomnar kommissionens föresats att stödja forskning och utvärdering som gäller förebyggande beteendemönster, och uppmuntrar kommissionen att arbeta för evidensbaserade program för förebyggande beteendemönster.

25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att anslå en större andel offentligt stöd till läkemedelsforskningen genom att kräva att stödmottagarna ägnar en viss del av sin forskning åt dessa sjukdomar.

26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att avsätta resurser för förebyggande åtgärder inom ramen för handlingsprogrammet för åtgärder på folkhälsoområdet för att bekämpa hiv/aids.

27. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utforska möjligheter och praktiska instrument och att utnyttja resultaten från klinisk forskning för att bekämpa hiv/aids i partnerländerna, på västra Balkan och i Centralasien, samtidigt som man följer förfarandena för yttre bistånd och de befogenheter som fastställts i respektive landstrategidokument och vägledande program.

28. Europaparlamentet anser att palliativ vård är ett viktigt inslag i vården av människor med hiv/aids och att denna bör utvecklas och ges större plats i hela EU.

29. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att särskilt uppmärksamma främjandet av programmen för kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa, för att motverka att den ökande spridningen bland kvinnor.

30. Europaparlamentet uppmuntrar med eftertryck kommissionen och medlemsstaterna att stödja och tillhandahålla medel för forskning och utveckling rörande mikrobiocider och kondomer för kvinnor, som ger kvinnor en möjlighet att skydda sig och sin manliga partner mot hiv/aids med eller utan partnerns samtycke, eftersom kondomer visserligen fortsätter att vara det mest välkända och utbredda sättet att skydda sig mot hiv/aids och sexuellt överförbara sjukdomar men samtidigt kräver den manliga partnerns samtycke [6].

31. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta fram nationella strategier för att stärka kvinnors och flickors förmåga att skydda sig från risken för att smittas med hiv.

32. Europaparlamentet betonar att det är nödvändigt att öka samverkansvinsterna mellan arbetet med att förebygga hiv/aids och program för att främja sexuella rättigheter och sexuell hälsa.

33. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att respektera hiv/aidssmittade människors sexuella och reproduktiva rättigheter.

34. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja ett könsbalanserat deltagande av både kvinnor och män i kampen mot aids, samt uppmanar med kraft medlemsstaterna att se över de nationella organen.

35. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ge alla drabbade tillgång till hivmediciner, i synnerhet gravida kvinnor, för att förhindra att sjukdomen överförs till ofödda barn.

36. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att ge ekonomiskt och allmänt stöd till de värdefulla insatser som görs genom den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att också göra detta.

37. Europaparlamentet påpekar att samtidig infektion med hiv och tuberkulos leder till döden för en tredjedel av de hivpositiva. Parlamentet rekommenderar därför starkt att kommissionen och medlemsstaterna erkänner detta faktum genom att upprätta och främja program för bekämpning av båda infektionerna samtidigt. Spridningen av multi- eller totalresistenta tuberkulosstammar är mycket oroväckande. Parlamentet noterar också att hepatit eller depression ofta diagnostiseras samtidigt som hiv och efterlyser initiativ till behandling och vård av dessa patienter.

38. Europaparlamentet betonar vikten av att regeringar, regionala och lokala beslutsorgan, vårdleverantörer, läkemedelsbranschen, icke-statliga organisationer och det civila samhället tar sitt ansvar för att se till att målet om att nå alla med förebyggande insatser, behandling och vård uppfylls.

39. Europaparlamentet är bekymrat över de höga kostnaderna för nya andrahandsläkemedel för aidssjuka och efterlyser en grundläggande diskussion om patentlagstiftningen. Små anpassningar av en produkt eller ett verksamt ämne bör bara få leda till en proportionell förlängning av patentskyddet.

40. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att överväga att i enlighet med artiklarna 300 och 308 i EG-fördraget bemyndiga kommissionen att under en begränsad tid och i begränsad omfattning förhandla med läkemedelsindustrin på EU:s vägnar om ett avtal om lägre priser för antiretrovirala läkemedel i EU.

41. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja ökad användning av media och de mest lämpliga distributionskanalerna för att ge mer information till befolkningen och i synnerhet ungdomar om hivsmitta, hur hiv överförs, hivtestning och förebyggande beteenden.

42. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utforska möjligheten att infoga ett avsnitt om aidsbekämpning i den Europeiska ungdomsportalen, med bland annat uppgifter om vilka möjligheter till information, rådgivning och vård det finns inom EU i fråga om hiv/aids.

43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna, det civila samhället och den privata sektorn att inleda eller stödja program och utarbeta upplysningskampanjer för bekämpning av homofobi och den stigmatisering som drabbar alla som lever med hiv/aids och diskriminering av utsatta grupper och hiv-smittade, i syfte att avskaffa de hinder som fördröjer en effektiv bekämpning av hiv/aids. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbjuda diskriminering av personer som lever med hiv/aids, särskilt inom tjänstesektorn (till exempel försäkrings- och bankväsende men även sjuk- och hälsovård).

44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta politiska strategier och program för social integrering av personer som har hiv/aids och deras inträde på arbetsmarknaden.

45. Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att visa ledarskap när det gäller att på europeisk, nationell och lokal nivå främja och finansiera tillgången till utbildning om hiv/aids, inbegripet rådgivning om ett ansvarsfullt sexuellt beteende och förebyggande och behandling av sexuellt överförbara sjukdomar samt tillgången till information, testning och relaterade tjänster, med vederbörlig hänsyn till sekretess och informerat samtycke.

46. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja hälsoupplysning i skolorna i syfte att öka medvetenheten och främja säkra sexualmönster.

47. Europaparlamentet uppmuntrar med eftertryck medlemsstaterna att se till att alla medborgare får ta del av sexualupplysning som inbegriper respekt och ansvar för ens partner och lika rättigheter för homosexuella, bisexuella och transpersoner, och understryker vikten av sexualundervisning i skolan.

48. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att undersöka den kompetens och kunskap som primärvårdens personal har i frågor som rör hiv/aids och att erbjuda sjukvårdsanställda fortbildning där de får lära sig att vägleda och medvetandegöra allmänheten på lämpligt sätt.

49. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fullt ut stödja kvinnor och män som ansvarar för den dagliga vården av personer som lever med aids och som tar hand om deras barn och föräldralösa barn. De bör få utbildning i hemsjukvård och information om hur man skyddar sig mot hiv/aids och på vilket sätt god behandling och vård är bra för personer som lever med aids.

50. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka möjligheterna att upprätta offentligprivata partnerskap i grannländerna för att främja kompletterande sätt att bekämpa hiv/aids.

51. Europaparlamentet välkomnar initiativet från det tyska ordförandeskapet att organisera konferensen "Ansvar och partnerskap - tillsammans mot hiv/aids" den 12- 13 mars 2007 i Bremen samt att Madrid kommer att vara värd för den XI:e europeiska konferensen om aids den 24- 27 oktober 2007.

52. Europaparlamentet understryker den viktiga roll som samhällen, lokala organisationer, icke-statliga organisationer och personer som lever med hiv/aids spelar i kampen mot hiv/aids.

53. Europaparlamentet föreslår att man inrättar en "clearingcentral" på EU-nivå i syfte att samla in och analysera de bästa metoderna från alla institutioner och organisationer som arbetar med bekämpning av hiv/aids. Parlamentet anser att en sådan mekanism skulle bidra till att fastställa bristerna i de befintliga åtgärderna och formulera nya strategier.

54. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, Europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar, WHO (Europa) och till medlemsstaternas regeringar.

[1] Antagna texter, P6_TA(2006)0321.

[2] Antagna texter, P6_TA(2006)0526.

[3] HIV/AIDS in Europe ("Hiv/aids i Europa"), Europarådet, utskottet för socialfrågor, hälso- och familjefrågor, rapportör: Christine McCafferty, dokument 11033, 27 september 2006.

[4] EUT L 33, 8.2.2003, s. 30.

[5] EUT C 288 E, 25.11.2006, s. 66.

[6] "Women and HIV/AIDS: Confronting the Crisis", en gemensam rapport från Unaids/Unfpa/Unifem, 2004:45.

--------------------------------------------------