EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 23.05.1997 
KOM(97) 249 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET OM KONTROLL AV NYA SYNTETISKA 
NARKOTIKAPREPARAT (DESIGNER DRUGS) 

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET OM KONTROLL AV NYA SYNTETISKA 
NARKOTIKAPREPARAT (DESIGNER DRUGS) 
I. INLEDNING 
Varje år tillverkas stora mängder syntetisk narkotika i Europeiska unionens 
medlemsstater. Konsumtionen av sådana narkotiska preparat ökar, särskilt bland 
mycket unga människor. Denna utveckling utgör ett allvarligt hot mot deras hälsa 
och liv och är en källa till stor oro för medborgarna som förväntar sig snabba 
åtgärder på alla nivåer för att vända denna tendens. 
På detta område behövs också kraftåtgärder för att bibehålla trovärdigheten i de 
avsevärda ansträngningar som Europeiska unionen gör i kampen mot odling och 
tillverkning av narkotika i hela världen. 
Den drastiska ökningen av illegal verksamhet såsom tillverkning, försäljning och bruk 
av dessa nya syntetiska narkotikapreparat inom EU kan tillskrivas olika faktorer som 
skiljer den från mer traditionell narkotika som utvinns ur växter. Dessa faktorer 
omfattar följande förhållanden: 
• Alla ingredienser som behövs för tillverkningen finns tillgängliga inom EU, vilket 
innebär att syntetisk narkotika kan tillverkas lokalt där den konsumeras. 
• Eftersom prekursorerna är fritt tillgängliga på marknaden är syntetisk narkotika 
förhållandevis enkel att tillverka och det enda som krävs vid framställningen är 
ganska enkla lokaler, såsom övergivna lagerlokaler eller t.o.m. husvagnar. 
• Syntetisk narkotika är billigare än kokain eller annan narkotika som utvinns ur 
växter och som utgör den andra "mer traditionella" gruppen av viktiga stimulantia 
på den illegala marknaden och har dessutom mer långvarig verkan. 
• Syntetisk narkotika är i somliga länder ett mode och en del av ungdomskulturen. 
Det finns ingen stark koppling till stöld eller våldsbrottslighet. 
• Risken för folkhälsan underskattas ofta i det allmänna medvetandet. Det är inte 
alltid lätt att upptäcka hur syntetisk narkotika skiljer sig från liknande, lagliga 
produkter som ofta används yrkesmässigt, t. ex. inom vissa yrken där det krävs 
ökad uthållighet. 
Syntetisk narkotika har emellertid också gemensamma drag med narkotika som 
utvinns ur växter, särskilt att den på liknande sätt utgör ett hot mot människans hälsa 
och den fara som den utgör, i synnerhet för unga människor. 
Gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av narkotikaberoende bidrar redan 
till att göra allmänheten mer medveten och till att utveckla lämpliga åtgärder inom 
hälsovården och på det sociala området för att bemöta detta hot. Genom detta 
program stöds för närvarande särskilt pilotprojekt över gränserna som syftar till att 
1 
bygga upp ett varningssystem för tidig kartläggning av konsumtionsmönster bland 
ungdomar, att göra en bedömning av hur spritt bruket av narkotika är i vissa 
grupper, såsom techno-kretsar, samt att utbyta uppgifter mellan länderna om 
tendenser i bruket av narkotika. 
Europeiska kommissionen har tillsammans med ministerrådets ordförandeland och 
Europaparlamentet vid flera tillfällen belyst detta problem och begärt att Europeiska 
unionen vidtar prioriterade åtgärder. Kampen mot narkotika blev en central fråga 
under det irländska ordförandeskapet, och vid Europeiska rådets möte i Dublin 
framhölls tydligt behovet av att förhindra inhemsk tillverkning och försäljning av 
syntetisk narkotika inom medlemsstaterna. 
Detta meddelande utgör kommissionens bidrag till uppföljningen av detta uttalande. 
II PROBLEMETS KARAKTÄR 
Problemets världsomspännande karaktär återspeglas av den ökande uppmärksamhet 
som riktas mot detta i de berörda organisationerna inom FN-gruppen: 
Världshälsoorganisationen, Internationella kontrollstyrelsen för narkotika och FN: s 
narkotikakommission. 
Förenta Nationernas konvention om psykotropa ämnen från 1971 är ett viktigt 
rättsinstrument för att angripa problemet på internationell nivå. 
Genom att 1971 års konvention har ratificerats och genomförts av 146 nationer och 
senare förstärkts med de tillämpliga bestämmelserna i 1988 års FN-konvention mot 
olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, tillhandahålls genom 
konventionen de grundläggande internationella ramarna för förteckning av och 
förbud mot de viktigaste narkotiska preparat som vid den tidpunkten var kända som 
hälsofarliga. Den omfattar ett uppdateringsmekanism, men nyvunna erfarenheter har 
visat att denna mekanism, som kräver internationell samstämmighet, fungerar 
långsamt och definitivt inte är tillräckligt anpassningsbar eller snabb för att hålla 
jämna steg med utsläppandet på marknaden av ny syntetisk narkotika som ofta 
avsiktligt är tillverkad för att kringgå konventionens bestämmelser. 
Europeiska unionen och dess medlemsstater är - särskilt sedan Fördraget om 
upprättandet av Europeiska unionen trätt i kraft - emellertid utrustade med medel 
och möjligheter att inbördes reagera snabbt och effektivt för att inrikta sig på det 
rörliga mål som ny syntetisk narkotika utgör. 
Syntetisk narkotika, liksom också narkotika som utvinns ur växter, är beroende av 
vissa kemiska prekursorer. Av de 22 ämnen som kontrolleras genom den 
gemenskapslagstiftning som är i kraft för att genomföra 1988 års FN-konvention är 
åtta direkt tillämpliga på syntetisk narkotika1 medan andra ämnen behöver läggas till. 
Fenyl-2-propanon (P2P), efedrin, pscudoefedhn, safrol, isosafrol, piperonal, 3,4 metylendioxi-P2P 
och fenylattiksyra. 
Med hänsyn till slutprodukterna (dvs. själva den syntetiska narkotikan i motsats till 
prekursorerna) har alla EU:s medlemsstater i sin lagstiftning infört övervakning av de 
psykotropa ämnen som kontrolleras genom 1971 års FN-konvention (se bilaga 1). I 
denna konvention föreskrivs kontroll av förtecknade ämnen på grundval av deras 
strängt kemiska definition. 
Eftersom stimulantia av amfetamintyp emellertid är mycket lika till sin kemiska 
struktur, kan de utan svårighet modifieras genom mindre strukturella förändringar 
som ger en annorlunda slutprodukt. Dessa förändringar kan motiveras av olika 
faktorer, nämligen följande. 
i) Avsiktligt försök att kringgå lagstiftning om prekursorer. 
ii) Möjlig användning av och tillgång till icke förtecknade prekursorer. 
iii) Avsiktlig framställning av stimulantia av amfetamintyp som inte omfattas 
av nationell lagstiftning eller internationella konventioner, och som ibland 
kallas "syntetiska narkotikapreparat". 
Det är möjligt att på kemisk väg erhålla ett stort antal strukturer som förändras på 
detta sätt, medan den grundläggande sammansättningen av amfetaminen emellertid 
förblir oförändrad. En del sådana derivat som för tillfallet är populära i Europa faller 
utanför ramen för 1971 års FN-konvention om psykotropa ämnen. Fastän detta 
problem i teorin kan angripas genom regelbunden ändring av förteckningarna i 1971 
års FN-konvention, kan ett sådant förfarande förväntas ta två till tre år. Således kan 
en avsevärd lucka föreligga mellan den tidpunkt då den nya syntetiska narkotikan 
introduceras på den illegala marknaden och då den förs in i FN-konventionens 
förteckningar över narkotiska preparat. Såvida inte någon annan skyddsmekanism 
införs, föreligger en risk att den nya syntetiska narkotikan kan cirkulera fritt under 
denna mellanliggande tidsperiod, eftersom strafflagstiftningen i flera medlemsstater 
inte tillåter någon legal kontroll av ämnen som (ännu) inte har förts in i någon 
förteckning över kontrollerade ämnen. 
III NÅGRA ÅTGÄRDER PÀ NATIONELL NIVÅ 
I länder som berörs av problemet med syntetisk narkotika har tre typer av åtgärder 
vidtagits, förutom det kontrollsystem som grundas på den strängt kemiska 
definitionen av ämnena (kontrollen efter ämnets "namn") som föreskrivs i 1971 års 
FN-konvention om psykotropa substanser, nämligen följande: 
i) "Genetiskt synsätt" 
En del medlemsstater (Förenade kungariket och Irland) har i sin 
narkotikalagstiftning infört bruket av generiska definitioner för olika 
narkotikatyper för att täcka in den nya syntetiska narkotika som inte finns 
med i FN-konventionens förteckning. I Tyskland förs för närvarande en 
diskussion mellan ministerierna och med delstaterna om ett nytt lagförslag, 
genom vilket det generiska synsättet skulle införas Detta förslag skall sedan 
läggas fram för parlamentet. 
Bruket av generiska definitioner har den fördelen att ett stort antal grupper av 
syntetisk narkotika, som skulle kunna dyka upp på marknaden, kriminaliseras 
på förhand. Trots att detta inte kan täcka aH potentiell narkotika som kan 
tillverkas utifrån en enda molekylstruktur, gör det att det blir svårare för 
hemliga laboratorier att tillverka syntetisk narkotika som ligger utanför 
strafflagstiftningens ramar. 
ii) "Nödförfarande" 
Andra medlemsstater (Tyskland och Nederländerna) har i sin lagstiftning 
infört ett nödförfarande för att som en tillfällig åtgärd legalt kontrollera nya 
ämnen som dyker upp på marknaden, tills denna nya narkotika helt har förts 
in i en tillämplig förteckning. Detta system ger utrymme för en snabb reaktion 
på missbruket och försäljningen av "ny" syntetisk narkotika och kan föranleda 
straffpåföljd. 
iii) "Analogt" synsätt 
Detta är det system som US Drugs Enforcement Agency föredrar och som 
anförs i 1986 års tillägg till Controlled Substances Act (CSA) i form av 
Controlled Substances Analogue Enforcement Act. 
Enligt denna lag föreskrivs straffpåföljd för tillverkning och spridning av 
"ämnen som är analoga med kontrollerade ämnen" och avsedda för 
mänskligt bruk. Dessa ämnen betraktas som "analoga" om de väsentligen 
framkallar samma psykoaktiva effekt som kontrollerade ämnen och har 
kemiska strukturer som väsentligen liknar de kontrollerade ämnenas. Dessa 
ämnen är därför förbjudna, såvida inte antagandena har funnits ogrundade i 
domstol. Det är viktigt att uppmärksamma att det inte finns någon 
förteckning över ämnen som är analoga med kontrollerade ämnen. Sedan 
införandet av 1986 års tillägg har Drugs Enforcement Agency iakttagit en 
minskning av tillverkningen och spridningen av analoga ämnen, vilket i 
synnerhet tillskrivs lagen om analoga ämnen, som har medfört att 
tillverkningen och försäljningen av ny syntetisk narkotika är för riskabel 
och osäker för att vara värd ansträngningen med tanke på den vinning som 
kan göras. 
IV FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR ÅTGÄRDER PÅ EU-NIVÅ 
EUROPEISKA RÅDET I DUBLIN 
Vid stats- och regeringschefernas möte i Dublin i december 1996 fastställdes det att 
problemet med syntetisk narkotika måste prioriteras såväl inom Europeiska unionen 
som mellan unionen och tredje land, särskilt de central- och östeuropeiska länderna. 
Därigenom antog mötet uttryckligen rådets narkotikarapport och den gemensamma 
åtgärden av den 17 december 1996 om tillnärmning av Europeiska unionens 
medlemsstaters lagstiftning och praktiska tillämpning för att bekämpa 
narkotikamissbruk samt förebygga och bekämpa olaglig narkotikahandel. 
Av rapporten framgår tydligt att syntetisk narkotika är ett problemområde där "det 
förekommer brister" som "måste angripas på tre nivåer: a) lagstiftning; b) praktiskt 
samarbete mot tillverkning och försäljning, vilket omfattar förbättrat samarbete 
mellan nationella myndigheter och den kemiska industrin; samt c) internationellt 
samarbete." 
I artikel 5 i den gemensamma åtgärden konstateras det att det finns ett behov av 
ökad konvergens i medlemsstatemas lagstiftning på området syntetisk narkotika och 
där föreskrivs att medlemsstaterna "skall sträva efter att utarbeta överensstämmande 
lagstiftningar i den omfattning som detta är nödvändigt för att kompensera för de 
eftersläpningar och de juridiska luckor som finns när det gäller syntetiska droger. 
De skall särskilt främja upprättandet av ett snabbt informationssystem som gör det 
möjligt att identifiera dessa droger som ämnen som skall förbjudas så snart de 
dyker upp i en medlemsstat ". 
Således har man från Europeiska rådets sida givit tydliga riktlinjer om hur man vill att 
problemet skall angripas. Kommissionen anser att denna uppmaning att säkerställa 
inrättandet av en lämplig och snabb kontroll för ny syntetisk narkotika och dess 
kemiska prekursorer bör följas upp med ett antal åtgärder som skulle kunna vidtas 
stegvis. 
Som ett första steg förespråkar kommissionen åtgärder på tre fronter: 
- Kemiska prekursorer (utgångsmaterial): Förslag till ändringar av gällande 
direktiv och förordning kommer att läggas fram av kommissionen i 
oktober 1997. 
- Ny syntetisk narkotika (slutprodukter): Inrättandet av ett varningssystem 
för syntetisk narkotika, inklusive en riskbedömningmekanism. 
- Ett åtagande från medlemsstaterna att kriminalisera tillverkning och 
försäljning av ny syntetisk narkotika som har förklarats farlig. 
Det finns också skäl för undersökning på EU-nivå om hur ytterligare redskap i en 
senare fas skulle kunna öka effektiviteten i kampen mot försäljning och bruk av 
syntetisk narkotika på illegal väg, en undersökning som möjligen skulle kunna 
grundas på en diskussion om de respektive förtjänsterna med "nödförfarandet", det 
"generiska synsättet" eller det "analoga synsättet" som omtalas i kapitel III ovan. 
PLANERADE ÅTGÄRDER FÖR PREKURSORER FÖR FRAMSTÄLLNING AV 
NY SYNTETISK NARKOTIKA 
Ett effektivt sätt att bemöta problemet med ny syntetisk narkotika består i att 
säkerställa bättre övervakning av handeln med de kemiska ämnen som utgör 
utgångsmaterialet vid framställningen av ny syntetisk narkotika. 
Det är inte möjligt att övervaka denna handel med hjälp av traditionella 
kontrollmetoder, som t.ex. de som nämns inom nuvarande gemenskapslagstiftning 
om prekursorer. De berörda kemikaliernas karaktär och de särskilda förhållanden 
under vilka ny syntetisk narkotika kan framställas gör att dessa stränga 
kontrollmetoder inte kan användas effektivt 
5 
Detta är anledningen till att det på internationell nivå råder bred enighet om att söka 
andra övervakningsmekanismer såsom en "särskild förteckning för övervakning" som 
skulle vara enklare att använda för handels- och branchorganisationer och 
myndigheter och således skulle kunna vara verkligt effektiv i detta specifika 
sammanhang. Det är i synnerhet denna tillvägagångssätt som US Drugs Enforcement 
Agency följer, eftersom strängare mekanismer är orealistiska i detta fall. 
Det tekniska arbetet pågår för närvarande inom gemenskapens behöriga organ. Det 
kommer att utmynna i formella förslag från kommissionen, vilka skall föreläggas 
rådet i oktober, efter ytterligare diskussioner med medlemsstaterna och de berörda 
handels- och branchorganisationerna inom den kemiska industrin. 
Dessa förslag kommer att röra följande aspekter: 
- Förteckning över nya produkter att övervaka. 
- Nya metoder för övervakning av de berörda produkterna. 
- Resurser för att i framtiden snabbt kunna anpassa förteckningen över dessa 
produkter. 
Förslagen kommer att röra ändringar av det gällande direktivet om tillverkning och 
utsläppande på marknaden av de berörda kemiska ämnena inom EU och ändring av 
den förordning som rör internationell handel. 
Så snart rådet har intagit en gemensam ståndpunkt i denna fråga, ämnar 
kommissionen begära mandat för förhandlingar med de central- och östeuropeiska 
länder, där ny syntetisk narkotika tillverkas. Parallellt kommer PHARE-programmets 
resurser att användas för fortsatt stöd till dessa länder vid förberedelserna och 
anpassningen av deras lagstiftning om prekursorer, vilket är särskilt viktigt mot 
bakgrund av deras inträde i EU. 
Slutligen kommer vissa ansträngningar att krävas på kort sikt för att EU skall kunna 
göra ett gemensamt uttalande vid de internationella möten som torde äga rum fr. om. 
juli inför den särskilda session i FN: s generalförsamling 1998 som kommer att ägnas 
åt narkotika och där prekursorer kommer att ges stort utrymme. 
Kommissionen kommer att utföra det nödvändiga arbetet för att garantera nödvändig 
samordning inom rådet så att gemenskapen kan inta en konkret ståndpunkt i denna 
fråga, vilket skulle göra att EU kan bibehålla en ledande och konstruktiv roll i dessa 
internationella organ. 
Detaljerna i denna åtgärd beskrivs i bilaga 2. Bidragen från medlemsstaternas 
experter i detta förfarande kommer att vara mycket viktiga för att uppnå mål med de 
åtgärder som beskrivs i denna bilaga. 
INRÄTTANDE AV ETT VARNINGSSYSTEM 
Ett effektivt varningssystem för ny syntetisk narkotika som dyker upp i 
medlemsstaterna bör bygga på existerande informationsinhämtande organisationer 
och undvika dubbelarbete. Förutom nationella informationskällor är de två mest 
lämpliga organisationerna på EU-nivå Europols narkotikaenhet (EDU) som samlar in 
information som härrör från de rättstillämpande myndigheterna och Europeiska 
centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (EMCDDA) som med 
hjälp av de nationella nätverken inom REITOX samlar in information som härrör från 
hälsovårdsmyndigheter och sociala myndigheter. 
Tilläggas kan att uppgifter om kemiska prekursorer som avleds för illegal 
framställning av syntetisk narkotika också fortsättningsvis kommer att undersökas av 
kommittén för narkotikaprekursorer som inrättats genom rådets förordning 3677/90 
och rådets direktiv 92/109 och som kommer att få värdefull hjälp av 
varningssystemet. 
All denna tillämpliga information måste bedömas av sakkunniga för att de risker som 
dessa nya ämnen medför skall kunna utvärderas. 
Kommissionen anser att det vore bäst om denna bedömning utfördes inom ramen för 
en teknisk kommitté som skulle inrättas och som skulle bestå av företrädare inte 
enbart från medlemsstaterna utan också från befintliga behöriga organisationer 
(EMCDDA, Europeiska läkemedelsmyndigheten och Europols narkotikaenhet). 
Kommissionen torde vara rätt institution att inneha ordförandeskapet i en sådan 
kommitté liksom att bidra till dess arbete på grundval av den information om 
syntetisk narkotika som inkommer från de befintliga gemenskapsorgan med 
kopplingar till i) den internationella kontrollen och övervakningen inom gemenskapen 
av kemiska prekursorer; ii) gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av 
narkotikaberoende; och iii) gemenskapens forsknings- och utvecklingsprogram. 
Efter att ha utfört sin riskbedömning på grundval av informationen från olika källor 
(rättstillämpande myndigheter, hälsovårdsmyndigheter och sociala myndigheter) bör 
kommittén lämna sitt åtgärdsförslag till rådet. Dessa förslag kan i tillämpliga fall, 
efter överenskommelse, omfatta åtgärder som förbjuder och kriminaliserar 
tillverkning och försäljning av de ämnen som identifierats som farliga. 
SAMARBETE MED CENTRAL- OCH ÖSTEUROPEISKA LÄNDER 
Samarbete mellan medlemsstaterna i EU och central- och östeuropeiska länder i 
kampen mot illegal narkotikaförsäljning, i synnerhet av syntetisk narkotika, fick 
särskild uppmärksamhet vid det seminarium och möte mellan å ena sidan rådets 
arbetsgrupp för frågor rörande narkotika och organiserad brottslighet och länderna i 
Central- och Östeuropa samt de baltiska staterna å andra sidan som ägde rum den 
23-24 oktober 1996. Detta gav upphov till ett antal användbara förslag som bör 
följas upp: 
• Utveckling av ett nätverk av rättstillämpande kontaktpunkter med ansvar för 
syntetisk narkotika och narkotikaprekursorer, vilket upprättas mellan 
medlemsstaterna i Europeiska unionen, länderna i Central- och Östeuropa och de 
baltiska staterna, med användning av den befintliga förteckningen över 
kontaktpunkter som upprättas i samband med Europeiska gemenskapens 
lagstiftning om kontroll av prekursorer. 
• Kamp mot missbruk av syntetisk narkotika och prekursorer genom följande 
åtgärder: 
- Upprättande av ett nätverk av experter från Europeiska unionen och 
associerade länder för att ge bättre kunskap om vad som behövs för att 
angripa problemet och snabbt informationsutbyte (profilering, 
tillverkningsmetoder osv.) samt antagande av de nödvändiga rättsliga 
bestämmelserna. 
- Övervakning av icke förtecknade prekursorer som används i illegal 
tillverkning samt samarbete vid rättstillämpning och annan 
myndighetsutövning. Härvid underströks vikten av ett frivilligt avtal och 
ett avslutande avtalsmemorandum med handels- och 
branchorganisationerna. 
På området prekursorer anpassas det relevanta PHARE-programmet för att 
säkerställa att pågående förfaranden från tiden före anslutningen (anpassning av 
lagstiftning till EU-normer, dvs. rådets förordning 3677/90 och rådets direktiv 
92/109) tar hänsyn till varje möjlig förändring av den EU-lagstiftning som omfattar 
kemikalier som avletts för illegal tillverkning av syntetisk narkotika. 
EU:s SAMARBETE MED ANDRA VIKTIGA PARTER 
Mot bakgrund av det växande internationella problemet med syntetisk narkotika, 
vilket återspeglas i den resolution som år 1995 antogs av FN: s narkotikakommission 
(CND) och i ett antal expertmöten som har ägt rum inom de berörda FN-organen, 
särskilt UNDCP (FN: s program för internationell narkotikakontroll) och WHO, 
skulle det vara lämpligt att EU delar med sig av sina idéer till sina främsta 
samarbetspartner^ särskilt USA, Kanada och Japan. 
Detta skulle i sin tur kunna leda till gemensamma initiativ med dessa inom 
internationella organ, t.ex. inom FN: s narkotikakommission (CND) med hänsyn till 
FN:s generalförsamlings kommande särskilda session om narkotika (1998). 
ANNEX I 
Tabic lb: Scheduling «if iiiilividtml substances under (lie 1971 Convention on Psychotropic Substances 1 
(Note: Only the year of llic lift inclusion ofn substance into any of the Schedules of the Psychotiopic Convention has hcen considère»!) | 
Sell, . 
I 
III 
11! im 
)\IT 
DMIIP 
DM I 
\Sl) 
mescnline 
parnhexyl 
psilocinc 
psilocybiue 
SIP/DOM 
tetraliydrocanna-
binoles' JV8(J 
cticyclidinc 
folicyclidinc 
tcuocyclidinc 1281 mi 
1 
amfelfiinine 1 mecUxjunlone I 
1 tlexhinTclflmine J 
I mclamfetnniine 
rncthylpbenldnte 
pheficyclicline 
phenmelrnzlne 
nmobmbitn! 
cyclobarbitnl pentazocine MS 
1)0» 
MPA 
1 \2¥i 
Cathinnuc 
DMA 
l)l)I:.r 
MDMA 
MM DA 
PMA 
1 MA 
\ 
fcnclyllinc 
lexninfclniuliic 
lcvomcthain-
phctnmtiic 
cnlliinc J^R7 i<m 
mctamfetatnl 
ne racematc 
1 
tmtnlbital J 1 L2Si; 1220 
MDli " 
N-OII-MDA 
•1-inctbyl-
atniuorex 
buprcnorpb'me | 1521 
dronabinol 1225 
etryptnininc 
melhcnthinone 
_, _-, . 
zipeprol 
1 ! 1 1 
'Dronabinol (dcIla-9-tctrahydiocanuabiiu>l) was transferred (Vont Schedule 1 lo Schedule II in 1991. 
o Tabic lb: Scheduling of individual substance? under (he 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only lite year of the first inclusion of a substance into nny of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) 
Sîh. 
m 
IV 1971 
gluletbimide 
pentobarbital 
secobarbital' 
arnfepramone 
barbital 
ethchlorvynol 
ctliinamale 
icfclaminc 
rneprobainatc 
melhaqualonc5 
methylpheno-
barbital 
metbyprylon 
phénobarbital 
piprudrol 1980 12M 
benzfetamine 
mazindol 
pbeiuiimetrazine 
plienienninc 198-1 
alprazolam 
bromazepam 
caniazepam 
chlordinzcpoxi 
de 
clobazam 
clonazepam 
clora7epafe 
clonazepam 
cloxa/nlatn 
dclornzepam 
dia/epam 
csta7olam 
ethyl 
lolla/epale 1985 md 
ctilmnfctnmine 
fcncamfiunin 
fenproporex 
mcfcnnr.cx 
propylhexedrine' 
pyrovalcrunc 128.7 
alfobarbital 
bulobarbital 
sccbulabarbital 
vinylhital 1288 128'i ' 
pemoline i'ila! 
midazolam 1221 199S 
aminorex 
broti/olam 
mesucarb 
Secobarbital was transferred from Schedule III to Schedule II in 1988. 
^Propylhexedrine was deleted from Sch. IV in 1991. 
'Melhaqualonc was transferred from Schedule IV to Schedule II in 1978. 
Table lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only the year of the first inclusion of a substance into any of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) 
Sch. 
IV 1221 1980 1981 | 1981 
fludiazepam 
llunilra/epam* 
llurazcpam 
hala/cpam 
haloxaznlam 
kctnzolam 
loprazolam 
lorazepam 
lormctazepam 
medazepam 
nimctazepam 
nitrazepam 
nordazennm 
oxazepam 
oxn/olam 
pina/epam 
pra/epaui 
teina/cpam 
tetrazepam 
triazolam 1«)S5 1986 1987 1988 1989 1220 1991 I')') 5 
Flunitrazepam was transferred from Schedule IV to Schedule III in 1995. 61? 
BILAGA 2 
-ÅTGÄRD RÖRANDE PREKURSORER FÖR FRAMSTÄLLNING AV NYA SYNTETISKA 
NARKOTIKAPREPARAT 
1. PROBLEMET 
Jämfört med andra narkotikatyper och psykotropa ämnen har ett särskilt problem 
uppstått genom att nya syntetiska narkotikapreparat dykt upp och utvecklats 
eftersom deras kemiska struktur ofta ändras och många typer av prekursorer, vilka 
själva i hög grad är föränderliga, kan användas för att framställa dem. 
Med utgångspunkt i att de kemiska ämnena i så gott som samtliga fall används för 
legala ändamål bör det undvikas att dessa sprids för illegal framställning av syntetisk 
narkotika. Detta skulle kunna göras genom att utarbeta övervakningsmetoder som är 
anpassade för att förena både legitima handelsintressen och behoven av att bekämpa 
syntetisk narkotika. 
Denna företeelses snabba utveckling samt de många olika kemiska utgångsmaterial 
som kan användas gör det nödvändigt att hitta en särskild lösning. Dessutom kan de 
nya syntetiska narkotikapreparaten visa sig vara lätta att framställa då vissa recept 
finns tillgängliga via Internet eller specialiserade facktidskrifter, vilket gör att man 
kan ifrågasätta lämpligheten i att offentliggöra en förteckning över prekursorer som 
skall övervakas. 
De nya syntetiska narkotikapreparat som berör Europeiska unionen framställs 
framförallt i vissa medlemsstater samt i vissa öst- och centraleuropeiska länder. Den 
lösning som skall utarbetas när det gäller kontrollen av prekursorer bör omfatta både 
handeln med dessa produkter inom gemenskapen och handeln med tredje land. 
Dessutom är det viktigt att hitta en enhetlig lösning för hela unionen, så att det inte 
leder till att narkotikahandlarnas möjligheter till tillförsel snabbt flyttas till 
medlemsstater där det inte finns några övervakningsmekanismer. 
Slutligen hotar de nya syntetiska narkotikapreparaten inte bara Europa. Det är skälet 
till att expertmöten har ägt rum på internationell nivå i denna fråga. De två möten 
som hållits inom ramen för Förenta Nationerna skall särskilt nämnas, i Wien från den 
12-16 februari 1996 och i Shanghai den 25-29 november 1996. Kommissionen 
organiserade för övrigt tillsammans med Drug Enforcement Administration en 
internationell konferens om prekursorer från den 11-14 februari 1997 i Prag där 
problemet med ämnen som används för att framställa de nya syntetiska 
narkotikapreparaten ägnades stor uppmärksamhet. 
Den särskilda session om narkotika som skall hållas under 1998 i Förenta nationernas 
generalförsamling kommer att göra det arbete som bedrivs i denna fråga ännu mer 
intensivt. Flera förberedande möten planeras redan från och med juli månad och det 
är viktigt att gemenskapen snabbt intar en gemensam ståndpunkt i ämnet för att 
12. 
kunna bidra på ett positivt sätt i diskussionerna och möjliggöra konkreta framsteg i 
kampen mot de nya syntetiska narkotikapreparaten. 
2. NUVARANDE LAGSTIFTNING OM PREKURSORER 
Gemenskapens lagstiftning om prekursorer omfattar en intern del och en extern del. 
Den interna delen grundar sig på rådets direktiv 92/109/EEG, ändrat genom 
kommissionens direktiv 93/46/EEG och kompletterat genom kommissionens 
förordning 1485/96. Tillämpningsområdet för detta direktiv omfattar framställning 
och utsläpp på marknaden av de 22 ämnen som fastställts på internationell nivå 
(Wienkonventionen 1988). Denna interna del omfattar i stora drag följande 
mekanismer: 
- Dokumentation om transaktioner som lett till utsläppande på marknaden av 
klassificerade ämnen (vilket både omfattar de ämnen som framställs inom 
gemenskapen och de som omsätts fritt), inbegripet en bruksanvisning över ämnen 
som kunden utformat. 
- Bevarande av dokumentationen till förfogande för behöriga myndigheter och för 
märkning av klassificerade ämnen. 
- När det gäller ämnen i kategori I måste de som framställer eller släpper dessa 
ämnen på marknaden godkännas, och ha tillstånd att ta emot, inneha eller hantera 
dessa. 
- Samarbete mellan behöriga myndigheter och ekonomiska operatörer. 
Den externa delen grundar sig på rådets förordning EEG nr 3677/90, ändrad genom 
förordning EEG nr 900/92. Bestämmelserna för tillämpningen har fastställts av 
kommissionen. Målsättningen med dessa texter är att reglera exporten av de 22 
ovannämnda ämnena och fastställa bestämmelser när det gäller följande områden: 
- Handelsmässig dokumentation, handelsregister och märkning av ämnen. 
- Godkännande och registrering av operatörer. 
- Samarbete mellan behöriga myndigheter och ekonomiska operatörer. 
- Beviljande av exporttillstånd. 
Denna externa del kompletteras genom särskilda avtal som gemenskapen ingått med 
vissa tredje länder. Sådana avtal har hitills ingåtts med länderna i Andinska pakten, 
Mexico och Förenta staterna. Förhandlingar pågår med Kanada, Mercosur-länderna, 
Chile och länderna i Sydostasiatiska nationers förbund (ASEAN). En särskild klausul 
rörande kampen mot spridningen av prekursorer har å andra sidan införts i de flesta 
associations- eller samarbetsavtal som ingåtts med tredje land. 
is 
3. DEN NUVARANDE LAGSTIFTNINGENS BRISTANDE ANPASSNING NÄR DET GÄLLER 
PROBLEMEN MED DE NYA SYNTETISKA NARKOTIKAPREPARATEN 
De mekanismer som ingår i ovannämnda instrument är inte anpassade till de nya 
syntetiska narkotikapreparaten. Denna otillräcklighet gäller följande punkter: 
a) övervakningsmekanismer som bör genomföras 
Det nuvarande systemet omfattar ett begränsat antal produkter (22) för vilka sträng 
kontroll fastställts såväl genom direktivet som genom förordningen. Denna stränga 
kontroll förklaras genom det sätt på vilka produkterna i fråga sprids, särskilt i 
förhållande till deras karaktär, tillgänglighet på marknaden och den narkotikatyp eller 
psykotropa ämnen de kan användas till att framställa. 
För kontroll av export krävs ett exporttillstånd (individuellt eller allmänt) beroende 
på dessa ämnens handelsvolymer eller destinationslandet. I vissa fall beviljas detta 
tillstånd endast om förhandstillstånd för import först har beviljats i importlandet. 
Även om förenklingar har införts så långt det är möjligt när det gäller kriterier såsom 
integritet och den ansökandes behörighet, utgör detta system en inte försumbar 
belastning för de berörda ekonomiska operatörerna. 
Dessa belastningar kan inte drivas för långt, eftersom alla system med belastningar 
bara kan fungera om de inriktas väl och omfattar ett rimligt antal ämnen och 
bestämmelser. Dessutom har redan , som ett komplement till dessa mekanismer 
genom tillämpning av gemenskapens lagstiftning, ett nära och givande samarbete 
genomförts mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och operatörerna. Om 
ytterligare hinder införs på ett mindre välgrundat sätt, kan det leda till att hela 
samarbetet ifrågasätts, och därigenom också effektiviteten när det gäller kampen mot 
spridning av prekursorer. 
b) Typ och antal ämnen som bör kontrolleras: 
För närvarande omfattas 22 ämnen av gemenskapens lagstiftning, varav endast 8 
berör syntetisk narkotika (inbegripet metaqualon och LSD). Det arbete på 
internationell nivå som nämnts och det som genomförts inom gemenskapens 
kommitté för narkotikaprekursorer har gjort det möjligt att identifiera ett stort antal 
andra ämnen som används för framställning av ny syntetisk narkotika. 
För närvarande finns varken några överenskommelser eller något yttrande med 
vetenskapligt stöd om vilka prekursorer som borde övervakas på gemenskapsnivå. 
De huvudsakliga valmöjligheterna varierar mellan 6 och 62 nya ämnen. Det finns 
emellertid ett allmänt samförstånd (mellan ekonomiska operatörer och 
kontrollmyndigheter) om att det vore olämpligt och omöjligt att i praktiken tillämpa 
de mekanismer som fastställts i nuvarande gemenskapslagstiftning på dessa ämnen. 
Det skall påpekas att unionens övriga huvudsakliga handelspartners, särskilt Förenta 
staterna, har gjort en identisk analys av frågan, och arbetar alla på att utarbeta en 
"särskild förteckning för övervakning" som inbegriper nya övervakningsmetoder. 
4. FRÅGOR SOM SKALL LÖSAS: 
Dessa frågor kan indelas i följande fyra ämnesområden: 
1lt 
- Vilka produkter skall inkluderas för att nuvarande behov skall kunna uppfyllas? 
Används alla produkter som avses lagligt? Vilka kan användas lagligt i så stor 
skala att övervakningen av dem skulle bli omöjlig eller icke önskvärd? 
- Vilka övervakningsmekanismer (för ämnen, men också för transaktioner eller 
misstänkta beställningar) skall införas så att systemet som helhet är hanterligt och 
effektivt, och möjliggör enhetliga bestämmelser inom hela unionen? 
- Vilka anpassningsmekanismer skall fastställas för bestämmelserna så att man 
snabbt kan svara mot drastiska ökningen av de prekursorer som används för att 
framställa ny syntetisk narkotika, särskilt i förhållande till den information man fått 
tack vare samarbetet med de ekonomiska operatörerna? 
- Är det lämpligt att offentliggöra förteckningen över dessa prekursorer, framförallt 
om man, tack vare samarbetet med operatörerna, också eftersträvar att så snart 
som möjligt upptäcka ny utveckling och misstänkta beställningar? 
5. KOMMISSIONENS RIKTLINJER 
Kommissionens tjänsteavdelningar arbetar med experter i medlemsstaterna för att 
försöka utarbeta ett sammanhållet system som är anpassat till problemen med de nya 
syntetiska narkotikapreparaten. Det finns inga uppenbara lösningar på ovannämnda 
problem och vissa tekniska arbeten måste fortfarande fördjupas. Kontakterna med de 
berörda ekonomiska operatörerna måste också fullföljas i denna riktning, såväl på 
nationell nivå som gemenskapsnivå. 
Mot denna bakgrund anses det att gemenskapens insatser angående frågan om 
prekursorer som används för framställning av ny syntetisk narkotika skall inriktas på 
följande punkter: 
a) Framläggande av ett förslag till ändring av förordningen när det gäller den externa 
delen (rättslig grund: artikel 113 i fördraget). De övervakningsmekanismer som skall 
fastställas för de nya ämnena bör inte omfatta mekanismer som beviljande av licenser 
utan framförallt basera sig på samarbetet med de berörda ekonomiska operatörerna, 
med hänsyn tagen både till de positiva erfarenheterna i vissa medlemsstater och till 
den oro som kan vara berättigad från de ekonomiska operatörernas sida. Möjligheten 
att övervaka spridningen av andra ämnen som används som prekursorer skulle 
uttryckhgen kunna fastställas under förutsättning att den information som samlats på 
detta sätt regelbundet sprids inom gemenskapens kommitté för prekursorer så att 
utvecklingen av situationen på faltet kan följas. 
b) Framläggande av ett förslag till ändring av direktivet när det gäller den interna 
delen (rättslig grund: artikel 100a i fördraget). Både den mekanism som skall 
tillämpas och förteckningen över ämnen bör vara desamma som i förslaget till 
ändring av förordningen. Ett separat instrument behövs för att förutom exporten 
täcka framställning och utsläpp av dessa ämnen på gemenskapens marknad. 
c) Snabbt beslut om fastställande av en gemensam ståndpunkt i denna fråga inför de 
kommande diskussionerna i Förenta Nationerna. Det enda sättet för unionen och 
dess medlemsstater att påverka utvecklingen av diskussionerna är att man inriktar sig 
på en gemensam ståndpunkt inför våra handelspartners. Detta är viktigt för att 
IS" 
uppnå ett effektivt resultat när det gäller att bekämpa ny syntetisk narkotika, och för 
att förhindra att man internationellt kommer överens om mekanismer som inte 
motsvarar våra behov eller den inriktning vi önskar. 
d) Med hänsyn till de stora mängder ny syntetisk narkotika som framställs i de 
central- och östeuropeiska länderna (av vilka de flesta ansökt om medlemskap), är 
det viktigt att gemenskapen, så snart den har fastställt anpassningen av sitt eget 
system, vidtar åtgärder under programmet Phare för att komplettera de åtgärder som 
redan vidtagits gentemot dessa länder när det gäller att förbereda deras lagstiftning 
om prekursorer. Eftersom det ännu återstår några år innan dessa länder blir 
medlemmar borde också särskilda avtal av den typ som slutits med andra tredje 
länder när det gäller prekursorer slutas även med dem, för att öka den sammanlagda 
effektiviteten hos våra respektive bestämmelser. 
6. TIDSPLAN 
För att snabbt kunna reagera på nuvarande utmaningar och genomföra effektiva 
insatser bör de två åtgärder som avses i punkt a och b kunna läggas fram som förslag 
under början av hösten. Denna tidsplan sammanfaller med åtgärden i punkt c, där 
unionen senast bör kunna lägga fram gemenskapens ståndpunkt i oktober 1997 i de 
behöriga internationella organen. 
När det gäller åtgärden i punkt d kan denna rimligtvis inte antas (ansökan till rådet av 
om mandat för förhandlingar) förrän rådet har antagit den nya lagstiftningen. Detta 
kan äga rum vid början av 1998 om förordningen (grundad på artikel 113) antas 
snabbt. 
lk 
FmANSIERINGSÖVERIKT 
1. Åtgärdens beteckning 
Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om 
kontroll av nya syntetiska narkotikapreparat. 
2. Berörd budgetpost 
A-2511 Utgifter för möten i syfte att höra kommittéer vars hörande inte är 
obligatoriskt vid utarbetandet av gemenskapslagstiftning. 
3. Rättslig grund 
Under diskussion i rådet. 
4. Beskrivning av åtgärden 
4.1 Allmänt mål 
Att klargöra kommissionens åsikter om övervakning av prekursorer för 
framställning av syntetisk narkotika, inrättandet av ett varnings- och 
riskbedömningssystem för syntetisk narkotika med hänsyn till ett möjligt 
förbud från rådet. Inom denna ram avser kommissionen att inrätta en 
teknisk kommitté för att bedöma den risk som ny syntetisk narkotika medför. 
Ordförandeskapet skulle innehas av kommissionen. 
4.2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller 
förlängning 
Obestämd. 
5. Klassificering av utgifter och inkomster 
5.1 Icke-obligatoriska utgifter 
5.2 Icke-differentierade anslag 
6. Typ av utgifter och inkomster 
Icke relevant 
7. Budgetkonsekvenser (Part B of the Budget) 
Icke relevant. 
8. Bestämmelser om bedrägeribekämpning. Resultat av åtgärder 
Icke relevant. 
n-
9. Analys av kostnadseffektivitet 
If the Commitee chaired by the Commission and which is mentioned in the 
Presidency proposal for a joint action on an early warning system for synthetic 
drugs would be created, its mission would be to assess the possible risks, 
including the health and social risks, caused by the traffic in and use of synthetic 
drugs. 
10. Administrativa utgifter (Section III, Part A of the Budget) 
Actual mobilisation of the necessary administrative resources will depend on the 
Commission's annual decision on the allocation of resources, taking into account 
the number of staff and additional amounts authorised by the budgetary 
authority. 
10.1 Konsekvenser för antalet tjänster. 
Typ av tjänster 
Fast anställda 
eller tillfälligt 
anställda A 
B 
C 
Andra tjänster 
Totalt Erforderlig 
personal 
för att 
förvalta 
åtgärden 
Fasta 
tjänster 
1 
0,5 
1,5 Tillfälliga 
tjänster varav 
Befindiga 
tjänster inom 
berört GD 
eller berörd 
enhet 
1 
0,5 
1,5 Ytterligare 
tjänster Period 
18 
10.2 Total budgetkonsekvens i fråga om annan personal. 
ecu 
Belopp Beräkningsmetod (ecu) 
Fast anställda 
Tillfällig personal 
Övriga resurser (ange 
budgetpost) 
Totalt 
10.3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden 
(ecu) 
Budgetpost Belopp Beräkningsmetod (ecu) 
A-2511 20 000 2 kommittémöten/år 
15 experter per kommitté 
(695 ecu/expert) 
Totalt 20 000 
fl 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 249 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 05 06 
Katalognummer : CB-CO-97-235-SV-C 
ISBN 92-78-20115-4 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
1rs