Yttrande från Regionkommittén om "Lokala och regionala myndigheters roll i samarbetet mellan utbildningsinstitutioner och arbetsliv"

(97/C 116/14)

BAKGRUND

- Regionkommittén beslutade den 18 september 1996 i enlighet med artikel 198c, fjärde stycket, i EG-fördraget att avge ett yttrande om "Lokala och regionala myndigheters roll i samarbetet mellan utbildningsinstitutioner och arbetsliv" och att utskott 6 "Utbildningsfrågor" skulle ansvara för arbetet.

- Utkastet till yttrande (CdR 346/96 rev. 2) som antogs av utskott 6 den 6 december 1996. Föredragande var Helene Lund.

- Regionkommitténs yttrande om kommissionens vitbok om utbildning "Lära och lära ut - På väg mot kunskapssamhället" ().

- I vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (KOM(93) 700 slutlig) betonades behovet av stödåtgärder inom utbildningssystemet för att ta hänsyn till marknadens krav och lokala villkor, och då särskilt uppmuntra företagen att engagera sig i utbildningsfrågor och integrera fortbildning i sina strategiska planer.

- I sin vitbok om utbildning (KOM(95) 590 slutlig) identifierade kommissionen närmandet mellan skolor och näringsliv som ett av huvudmålen för åtgärder på gemenskapsnivå som komplement och stöd till nationella åtgärder.

- Vid sitt möte den 6 maj underströk rådet att denna målsättning är av central betydelse för utbildnings- och socialpolitiken med tanke på arbetslöshetsproblemet, och då särskilt ungdomsarbetslösheten, i medlemsstaterna.

- I meddelandet från kommissionens ordförande Jacques Santer, "Insatser för sysselsättning i Europa - En förtroendepakt" (CSE(96) 1 slutlig), förespråkades att man skulle utveckla band mellan skolor och företag och lärlingsprogram som två väsentliga åtgärder för att integrera ungdomar i arbetslivet. Lokal utveckling, lokala sysselsättningsinitiativ och mobilisering av lokala aktörer erkändes också som de mest lovande medlen för att bekämpa arbetslösheten.

Med hänsyn till ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 16:e plenarsession den 15-16 januari 1997 (sammanträdet den 16 januari).

1. Inledning

1.1. I vitboken om utbildning lyfter kommissionen fram "att närma skola och företag till varandra" som en av målsättningarna för de huvudåtgärder som skall vidtas på gemenskapsnivå, som ett komplement till och stöd för nationella insatser.

1.2. ReK fann i sitt yttrande i ämnet att samarbete borde utvecklas inte bara mellan skolor utan mellan alla utbildnings- och fortbildningsanstalter och företag och betonade lokala och regionala myndigheters nyckelroll, när det gäller att utveckla ett sådant samarbete för att främja lokal utveckling och sysselsättningsskapande initiativ.

1.3. Det aktuella yttrandet syftar till att belysa denna sak mer i detalj och undersöka varför kontakter behöver utvecklas mellan utbildnings- och fortbildningsanstalter och företag och varför lokala och regionala myndigheter har en viktig roll när det gäller att upprätta och utveckla lokala och regionala nätverk och partnerskap mellan dessa två sektorer. På basis av den analysen kommer man i yttrandet att betona behovet av att stödja utvecklingen av sådana nätverk inom EU och ge exempel på god praxis på det området.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Behovet att koppla utbildnings- och fortbildningsinstitutioner till företag

2.1.1. Utbildnings- och fortbildningsanstalters värderingar och strukturer utvecklas ofta helt isolerade från företagsmiljön och kraven från lokala eller regionala arbetsmarknader, trots att tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättningsmöjligheter i en region blir alltmer beroende av yrkesskickligheten hos dess nuvarande och framtida arbetskraft. Det är hur som helst lovande att det finns exempel där företagsvärldens kultur och värderingar har börjat färga av sig på organisationen och förvaltningen av utbildnings- och fortbildningsanstalter, som är viktiga från tillväxtsynpunkt, och som vi kan lära oss mycket av.

2.1.2. Vitboken om utbildning och fortbildning framhåller att utbildnings- och fortbildningsanstalterna är alltför rigida och specialiserade till sin struktur för att utbilda och vidareutbilda medborgare eller arbetstagare för permanent anställning och att anpassningen och förbättringen av utbildningssystemen måste intensifieras genom partnerskap: "Det finns ingen institution, och skolor och företag är inte något undantag, som kan göra anspråk på att ensam kunna utveckla de olika former av kompetens som krävs för att man skall vara rustad för arbetslivet." Kommissionens förtroendepakt för sysselsättning och slutsatserna från det Europeiska rådets möte i Florens har också framhållit vikten av att på ett genomgripande sätt anpassa utbildnings- och fortbildningssystemen inom EU.

2.1.3. Detta är särskilt relevant i dagens snabbt föränderliga informationssamhälle, där efterfrågan på livslångt lärande ökar - tillgängligt för alla oberoende av bostadsort och sociala förhållanden - vilket tydligt framhållits i Regionkommitténs tidigare yttranden.

2.1.4. Dessutom blir behovet av yrkesskicklig arbetskraft allt viktigare eftersom företagen tvingas konkurrera inom en global ekonomi.

2.1.5. Trots hög arbetslöshet finns det brist på yrkeskunnande inom vissa sektorer och branscher. I förtroendepakten för sysselsättning framhöll kommissionen utbildning och fortbildning som nyckelfaktorer när det gäller sysselsättning, och konstaterade att aktuella problem med obalansen mellan tillgång och efterfrågan på yrkeskunnande skulle kunna lösas genom att man svarade bättre på arbetsmarknadens krav, i synnerhet genom att skapa kopplingar mellan skolor och företag.

2.1.6. Detta yttrande är tänkt att ge ett konkret bidrag till den debatt som väcktes i förtroendepakten om utbildningens och fortbildningens roll, när det gäller att främja sysselsättning och också andra angränsande frågor som att uppmuntra lokal mobilisering via lokala sysselsättningsinitiativ och främjandet av partnerskap genom regionala pakter. Genom yttrandet försöker man därför stärka ReK:s åtaganden att lägga fram konkreta förslag och exempel på sysselsättningsfrämjande åtgärder i resolutionen om regionala pakter.

2.1.7. ReK framhåller dock att man, genom att involvera utbildning och fortbildning i arbetslivet, inte bara förbättrar individens anställningsmöjligheter utan också hans egen personliga och sociala utveckling och kommunikationsförmåga och därigenom hans möjligheter att delta i samhället. Ministerrådet underströk i sin kommentar till vitbokens målsättning "att närma skolor och företag till varandra" att detta inte bara får bli mekaniskt anpassade fortbildningskurser för att tillgodose näringslivet. Man måste också se till att varje individ klarar av att anpassa sig till förändringar.

2.1.8. ReK bekräftar därför vikten av ett ökat samarbete och en ökad dialog mellan dessa två sektorer. Kommittén är medveten om att dessa två världar inte längre kan hållas åtskilda och att den klara distinktionen mellan studier och arbete har försvunnit.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Vinster för företagen

3.1.1. Samarbete med utbildnings- och fortbildningssektorn kan förbättra företagens produktivitet, konkurrenskraft och prestanda genom att man:

- Skräddarsyr utbildning och fortbildning efter lokala och regionala företags krav och höjer den tekniska kompetensen och tillgången på teknisk kompetens inom företagsrelaterade studiegrenar.

- Anpassar utbildning och fortbildning efter industrins nya krav och efter nya system och former för arbetsorganisation, i synnerhet inom nya tekniska områden.

- Ser till att företagen utformar och planerar sina fortbildningsprogram på ett effektivare sätt, varvid personalen bör vara delaktig.

- Förbättrar upplärningen av blivande anställda i synnerhet genom olika former av lärlingssystem.

- Förbättrar fortlöpande och "skräddarsydd" internutbildning och fortbildning av personalen, möjliggör för anställda att anpassa sig till nya krav för att därigenom öka motivationen och stimulera till kreativitet och på så sätt förbättra kvaliteten på produkten eller tjänsten.

- Främjar utbildningen i hur man startar ett företag.

- Främjar kvalitetsnormer för utbildning inom företag.

- Stöder ledarskapsutbildning framför allt för små och medelstora företag, i synnerhet i de nya teknologierna, och främjar varvad utbildning för små och medelstora företag som kombinerar teoretisk utbildning med arbetserfarenhet. Detta ansåg ReK i sitt yttrande om det Tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag () vara av största betydelse.

- Ökar företagens know-how och forskningsmöjligheter. Utbildnings- och fortbildningsinstituten spelar en viktig roll som läroanstalter för hela samhället. Dessutom kan spridningen av forskningsresultat från institutioner för högre utbildning vara av särskild nytta för kommuner och regioner.

- Förbättrar idéutbytet mellan utbildnings- och företagsvärlden och därmed skapar ett samhällsansvar som hjälper företagen att uppnå större samhällsnyttiga mål och ta hänsyn till omvärlden och dess behov.

Regionkommittén understryker vikten av att engagera alla löntagare i företagen i utvecklingen av dessa åtgärdsområden för att nå maximala resultat.

3.2. Vinsterna för utbildnings- och fortbildningssystemen

3.2.1. Att förbättra kvaliteten, förnyelsen, och anpassningen när det gäller att tillhandahålla utbildning och fortbildning har blivit en nödvändighet med tanke på den snabba tekniska utvecklingen. Detta kan uppnås i samarbete mellan de två sektorerna genom att man kan:

- Engagera företagen i uppläggningen av kurserna och kompetensbedömningen och främja att yrkesmässig och akademisk utbildning och fortbildning värderas lika.

- Utveckla ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer genom system för överföring av utbildningsmeriter och av förvärvade färdigheter/informell yrkesutbildning genom ackreditering.

- Utveckla en gemensam taktik för att förutspå kommande krav på yrkeskompetens och kvalifikationer och på så sätt förbättra yrkesvägledning och kunskap om reella sysselsättningsmöjligheter.

- Utveckla vetenskapsgrenar och nya kompetenskrav i synnerhet inom nya sysselsättningssektorer med tillväxtpotential: miljö, bioteknik, informationsteknologi och lokala sysselsättningsinitiativ (turism, kultur, upprustning av den offentliga stadsmiljön och lokala servicesektorer etc.).

- Utveckla färdigheter anpassade till arbetsplatsens nya krav, särskilt tekniska, tvärvetenskapliga och överförbara färdigheter, i utbildnings- och fortbildningssystem, vilka ofta är alltför specialiserade.

- Främja möjligheter genom flexibla system för att utbilda och fortbilda lärare, anpassade för att uppfylla nya krav på arbetsmarknaden.

- Ge lärare möjlighet och uppmuntran att "praktisera" på företag.

- Lärlings/traineesystem ger praktisk arbetserfarenhet, även på kort tid, vilket förbättrar yngre människors möjligheter på arbetsmarknaden. Kommissionen ser detta som en av de effektivaste formerna av samarbete mellan de två sektorerna och det bör främjas på alla nivåer, inklusive högre utbildning. ReK betonade i sitt yttrande om vitboken att sådana system skulle betraktas som en integrerad del av eller ett komplement till utbildningssystemet och att man här skulle prioritera utvecklandet av överförbara färdigheter. Regionkommittén vill tillägga att det är viktigt att vidmakthålla utbildningsstandarden inom dessa system så att de inte kommer att missbrukas som en källa till billig arbetskraft.

- Man får möjligheter att utveckla gemensamma forsknings- och utvecklingsprojekt med företagen och kan använda företagens utrustning och material och därigenom minska kostnaderna för dyrbara utbildningsprojekt.

- Sponsring av utbildnings- och fortbildningsanstalters olika aktiviteter.

3.3. Lokala och regionala myndigheters partnerskap med utbildnings- och fortbildningssektorn

3.3.1. I många medlemsländer har lokala och regionala myndigheter ansvar och befogenheter inom utbildningsområdet. Det åligger lokala och regionala myndigheter att tillhandahålla moderna undervisningsfaciliteter, vilka tar hänsyn till den kulturella mångfalden i samhället och är anpassade till vissa befolkningsgruppers speciella krav. I vissa fall kan detta innebära att man får ge vissa grupper andra typer av utbildning och fortbildning och andra målsättningar med undervisningen än de som det traditionella utbildningssystemet kan erbjuda.

3.3.2. Som tidigare påpekats i ReK:s yttrande om det europeiska året för livslångt lärande () har lokala och regionala myndigheter också en viktig funktion när det gäller att stödja utbildning utanför skolan: utbildning av alla åldersgrupper på alla nivåer - inom alla tänkbara områden. I många medlemsstater har detta särskilt stor betydelse när det gäller att underlätta för kvinnor att komma ut på eller ta sig tillbaka till arbetsmarknaden.

3.3.3. I Danmark tillhandahåller man till exempel öppna utbildningskurser för vuxna med förmånliga förutsättningar för förvärvsarbetande att vidareutbilda sig utan att nödvändigtvis sluta sitt arbete. Vuxna med kort utbildning kan således delta i olika kurser under arbetstid eller i korta kurser på deltid, kvällstid, under veckoslut eller i distansundervisning på fritiden.

3.3.4. Förutom att tillhandahålla utbildning och vidareutbildning fungerar lokala och regionala myndigheter som stora arbetsgivare inom offentliga sektorn och berörs därför direkt av både tillgången och efterfrågan inom detta område. Som arbetsgivare kan de direkt medverka till att garantera att livslångt lärande inte bara blir ett begrepp utan en realitet, genom att utveckla och praktisera idéer som "kunskapsorganisationen" och "det utvecklande arbetet". Dessutom kan de stödja övergången från "tidsbegränsad undervisning" till "ständigt lärande" genom att ge sina anställda möjligheter och tid till förfogande.

3.3.5. I vissa medlemsstater har de lokala och regionala myndigheterna också ansvar för att upprätthålla och förbättra utbildningens och fortbildningens kvalitet genom övervakning, utvärdering och kontroll. Denna aspekt av samarbetet erbjuder en modell med ansvar för utbildningsstandarder som kan bli en stark drivkraft för förändring, utveckling och förbättring. En sådan pådrivande kraft kan bidra till att få skolor och näringsliv att närma sig varandra.

3.3.6. I vissa medlemsstater engagerar sig de lokala och regionala myndigheterna för att erbjuda alla samhällssektorer möjligheter, och i synnerhet för att gynna de utsatta och dem som befinner sig i riskzonen. Samarbete mellan näringsliv, utbildnings- och fortbildningssektorn kan spela en viktig roll i sådana initiativ. Relevanta och kreativa utbildningsformer erbjuder en andra chans för dem som hamnat vid sidan av det formella utbildningssystemet.

3.4. Lokala och regionala myndigheters partnerskap med näringslivet

3.4.1. I många medlemsstater har lokala och regionala myndigheter en avgörande betydelse för företagens förutsättningar och verksamhetsmiljö. De fyller en viktig funktion när det gäller att stödja ekonomisk och industriell utveckling i sina regioner, genom att skapa ett gynnsamt ekonomiskt och socialt klimat som lockar till sig företag som kan etablera sig där och utvecklas. Lokala och regionala myndigheter har dessutom ett direkt inflytande över företagsklimatet, genom sitt ansvar på områden som lokala skatter och avgifter, infrastruktur, fysisk planering, miljöpolitik, transportförhållanden och kultur.

3.4.2. Regionkommittén påpekar att relationerna mellan lokala och regionala myndigheter och näringslivet utvecklas snabbt. Det har blivit en tydlig förändring av lokala och regionala myndigheters tidigare myndighetsroll - där man bara styrde och reglerade - idag är de också tjänsteleverantörer och samarbetspartner. Dialog, partnerskap och samarbete mellan myndigheter och näringsliv är nu legio. Deras arbete med i synnerhet barn- och äldreomsorg, liksom med social- och kulturpolitik, skapar samtidigt en social och kulturell ram för företagen och deras arbetskraft som inte skall underskattas.

3.4.3. I många medlemsstater spelar lokala och regionala myndigheter en allt större roll när det gäller att främja små och medelstora företags utveckling, den sektor som ger flest arbetstillfällen, vilket betonas i Förtroendepakten för sysselsättning. Genom utvecklings- och konsultföretag, "starta eget"-byråer och andra rådgivningscentra och liknande institutioner försöker lokala och regionala myndigheter i ett politiskt, ekonomiskt och praktiskt samarbete med det lokala näringslivet att underlätta de små och medelstora företagens verksamhet och öka deras tillväxtpotential.

3.4.4. Dessutom bidrar lokala och regionala myndigheter till nätverk och samarbete mellan företag genom att främja gemensamt deltagande i mässor, gemensamma företagsfunktioner, effektivisering av administrativa rutiner och uppbyggande av databaser över exempelvis underleverantörer. De ger också rådgivning och vägledning angående till exempel exportmöjligheter, finansieringsfrågor, EU-frågor, nätverkssamarbete och anbudsförfaranden.

3.5. Lokala och regionala myndigheters samordnande roll

3.5.1. Lokala och regionala myndigheter kan, genom sin unika roll som tillhandahållare av utbildning och vidareutbildning och främjare av ekonomisk utveckling, hjälpa till att överbrygga klyftan mellan utbildning/vidareutbildning och företag. Dessutom kan de genom sin strategiska ställning främja större samverkan och dialog mellan alla berörda aktörer på lokal och regional nivå inom dessa två sektorer. De kan involvera dem i strävandena att anpassa utbildning och vidareutbildning till den lokala och regionala arbetsmarknadens och den ekonomiska utvecklingens krav och därigenom utveckla tillväxt- och sysselsättningsmöjligheterna i den egna kommunen eller regionen.

3.5.2. Lokala och regionala myndigheter kan också stå som garanter för att samarbetet mellan dessa två sektorer gagnar hela trakten och regionen. Detta kan man uppnå genom att använda utbildning och vidareutbildning som ett medel att förhindra utslagning från arbetsmarknaden genom att främja fortbildningsmöjligheter för missgynnade grupper: arbetslösa, kvinnor, invandrare och etniska minoriteter och som en förnyelsemekanism genom att främja överförandet av teknik och yrkeskunnande till problemområden som landsbygds- och innerstadsområden.

3.5.3. Dessutom ligger de lokala och regionala myndigheterna väl till för att bidra till att upprätta verkliga partnerskap mellan jämbördiga parter grundade på gemensamma mål som gagnar bägge sektorerna. Regionkommittén noterar att det finns en risk att partnerskapen inte når positiva resultat utan en lämplig inramning där man ställer upp målsättningar och metoder för deras genomförande. Kommuner och regioner kan spela en nyckelroll när det gäller att utveckla och planera strategiska ramar för partnerskapen så att de får en positiv verkan inte bara för de ingående parterna, utan också för samhället i dess helhet.

3.5.4. Kommissionen framhöll i sin vitbok om utbildning och fortbildning att utmaningen när det gäller samarbetet mellan utbildningsanstalter och företag är att godta företagen som fullvärdiga partner i utbildningsprocessen. Kommissionen betonade att man inte längre kan se företagets roll enbart som arbetsgivare för utbildade personer eller tillhandahållare av extrautbildning och att företagen genererar stort kunnande och nya know-how-resurser. ReK betonade vidare i sitt yttrande om vitboken vikten av att företagen påtar sig större ansvar för fortbildning och omskolning och att de ges möjlighet till detta.

3.5.5. Utvecklingen av samfinansiering av undervisnings- och fortbildningsprogrammen och frågan om hur man motiverar företagen att investera i utbildning och fortbildning behöver tas upp, eftersom de flesta företag ser det enbart som en kostnadsfaktor. Partnerskap, där man kan föra samman gemensamma resurser och på så sätt undvika dubbelkostnader, kan innebära stora möjligheter i synnerhet för små och medelstora företag. Även fåmansföretag bör ges möjlighet att delta i sådana partnerskap. I Sverige har ett nätverk bestående av lokala och regionala myndigheter, utbildningsinstitutioner och företag upprättat ett kunskapscenter som gör det möjligt för de ingående parterna att erbjuda utbildning till en lägre kostnad än vad som hade varit möjligt om de arbetade enskilt. Detta tack vare att man delar på de viktigaste resurserna såsom lokaler, utrustning och personal.

3.5.6. Lokala och regionala myndigheter kan också starta och utveckla nätverk som stöd för ömsesidig kommunikation via informationsteknologi mellan dessa två sektorer, inte bara för att sprida god praxis utan också för att tillhandahålla verktyg för öppna distansstudier.

3.5.7. I många fall är det väldigt svårt att upprätta de nödvändiga förbindelselänkarna mellan de två sektorerna på grund av bristfälliga arrangemang och strukturer. Lokala och regionala myndigheter kan hjälpa till att utveckla nätverk genom att upprätta sådana förbindelselänkar.

3.5.8. Samarbete, dialog och samordning kan också ske direkt genom formella eller informella nätverk och råd. Det finns redan många exempel på nätverk och råd där representanter från myndigheterna, utbildningssektorn, näringslivet, intresseorganisationerna och enskilda institutioner och organisationer strålar samman och försöker samordna sina initiativ. Utbildnings- och näringslivsråd och sysselsättningskommittéer är bara några exempel på sådana formella nätverk.

3.5.9. I många regioner har man "utbildningsråd" där representanter för lokala och regionala myndigheter, utbildningssektorn och näringslivet diskuterar och formulerar behov, krav och önskemål i fråga om utbildningsutbudet. I Danmark har detta samarbete till exempel resulterat i att man i vissa områden har skapat "specifika lokala" fortbildningskurser. (Man har här tack vare dialog och samarbete på lokal och regional nivå upprättat speciella lantbruks-, transport-, export- och teknikutbildningar.)

3.5.10. Därutöver har man i Danmark goda erfarenheter av att ordna varvad utbildning i vilken både utbildningsanstalter och företag är engagerade. De studerande kommer till företagen för att praktisera samtidigt som chefer och arbetstagare från näringslivet kommer till skolorna och undervisar om företagens dagliga verksamhet.

3.5.11. I Finland finns i ett antal utbildningsinstitutioner ett system för samarbete med företag, där studenterna under en del av sin yrkesutbildning sätts in i olika praktiskt inriktade verksamheter. Detta sker i projektform och uppdraget utgår från näringslivets verksamhet. De vanligaste uppgifterna inom ekonomiutbildningen består av enkäter, planering av företagets verksamhet, analyser av finansiella medel, företagsbroschyrer och utarbetande av blanketter.

3.5.12. I Sverige har de lokala, regionala och nationella utbildningsansvariga myndigheterna ett gemensamt intresse i att skapa goda förutsättningar för samarbete med universitet och näringsliv. Lokala och regionala samarbetscentra, såsom regionala utvecklingscentra, tekniska utvecklingscentra etc. som samordnas av lokala och regionala myndigheter, håller nu på att växa fram i olika delar av Sverige. Deras gemensamma målsättning består i att uppmuntra samarbete mellan de två sektorerna och utveckla en utbildning som är anpassad till marknadens behov.

3.5.13. I Storbritannien består ett särskilt värdefullt sätt att höja samarbetsnivån mellan näringsliv och utbildningsväsendet i att utveckla "curriculum award schemes". Denna idé, som har gett goda resultat i Storbritannien, innebär att man inbjuder skolor och näringsliv att delta i utvecklingen av undervisningsmaterial som är fokuserat på affärsidéer och näringslivsfrågor. Detta används sedan i nära samarbete med representanter för näringslivet, vilka fungerar som "professionella konsulter" i skolan och som en källa till teoretisk och praktisk expertis.

3.5.14. Möjligheten att utveckla "mentorsaktiviteter" mellan näringsliv och utbildningsväsende utgör en särskilt kraftfull partnerskapsmodell. Den har tillämpats med gott resultat i Storbritannien och innebär att vuxna från näringslivet hjälper skolelever. Syftet är att höja ambitionsnivån och öka självuppskattningen genom att ställa upp framgångsrika rollmodeller.

3.5.15. Ett konkret exempel på samarbete mellan dessa två sektorer kan man se i de så kallade forskningsbyarna. Här går lokala och regionala myndigheter, näringsliv och utbildningssektorn samman för att bygga anläggningar för forskning för och av företag. Dessa anläggningar ligger i direkt anslutning till utbildningsinstitutioner så att man kan ta vara på samordningsvinsterna mellan dessa två typer av institutioner.

3.5.16. Det håller nu också på att skapas många andra former av samverkan mellan lokala och regionala myndigheter och företag. I nära samarbete med näringslivet utvecklar många lokala och regionala myndigheter en näringspolitik där man till exempel formulerar strategier för små och medelstora företags utveckling, främjande av nyföretagande, främjande av kunskaps- och kompetensutveckling, samarbete mellan den privata och den offentliga sektorn och främjande av turism.

4. Slutsatser

4.1. ReK välkomnar de möjligheter som Leonardo-programmet erbjuder för att utveckla yrkesutbildningen inom såväl skola/högskola som i arbetslivet och för att stimulera lokala och regionala nätverk som kan föra samman alla nyckelpersoner på lokal och regional nivå inom utbildningsområdet, samt för att främja överföringen av yrkeskunskap och teknologi genom samarbete mellan universiteten och företagen. ReK noterar också det tidigare Comett-programmets insatser på detta område. Dessutom välkomnar kommittén de möjligheter som står till buds för att främja lokala och regionala nätverk mellan de två sektorerna inom strukturfonderna, och då särskilt artikel 10 (Recite, Ecos/Ouverture), och inom gemenskapsinitiativen Interreg, Employment, Adapt och SME (små och medelstora företag). Vi välkomnar också möjligheterna till stödsamarbete mellan skolor och företag genom lokala och regionala nätverk inom kapitlet Comenius (särskilt åtgärd 1) och de kompletterande åtgärderna i programmet Socrates. Dessa olika gemenskapsinstrument och -program kommer att granskas mer i detalj i samband med seminarierna om "lokala och regionala nätverk för samarbetet mellan utbildningsinstitutioner och arbetsliv", som ReK planerar att organisera tillsammans med kommissionen under 1997.

4.2. Regionkommittén noterar också med tillfredsställelse att främjandet av lokala och regionala partnerskap har fått en högre prioritet på EU:s dagordning, särskilt inom ramen för kommissionens förtroendepakt för sysselsättningen, och mer specifikt genom de regionala allianserna där kommittén skall vara en fullvärdig deltagare. Vidare välkomnar vi den uppföljande debatten till vitboken om utbildning, där man särskilt har erkänt värdet av lokala och regionala nätverk på detta område. Vi ser också positivt på att man vid rådets möte om utbildningsfrågor den 21 november 1996 betonade vikten av att stärka "den lokala utvecklingen genom utbildning" i syfte att mobilisera de lokala krafterna för att maximera deras utvecklingspotential och stärka lokalt kultur- och samhällsliv.

4.3. Även om vi välkomnar både finansieringsmöjligheterna till stöd för lokala och regionala partnerskap/nätverk och det politiska åtagandet att stödja detta samarbete, noterar vi dock att samarbetet mellan dessa två sektorer måste intensifieras och att många utbildningsinstitutioner och företag fortsätter att verka i avskildhet.

4.4. ReK understryker därför behovet av att mobilisera och effektivt samordna alla relevanta gemenskapsprogram och -instrument inom detta område för att utveckla ett riktat initiativ till stöd för lokala och regionala nätverk inom EU. Detta nätverk skall länka samman utbildnings- och fortbildningsanstalter med företag och samordnas av lokala och regionala myndigheter. ReK önskar vidare att man skall stödja spridandet av god praxis för hur man skall utveckla dessa partnerskap inom EU.

4.5. ReK påpekar att regionala och lokala myndigheter genom den nära kontakt som de har med regionens politiska, ekonomiska och sociala nätverk samtidigt kan sammanföra dessa två världar i både formella och informella grupperingar och främja den dialog och det samarbete som kan leda till en samordnad utbildnings-, fortbildnings-, industri- och sysselsättningspolitik, till gagn för området, näringslivet och den enskilde medborgaren.

Bryssel den 16 januari 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 182, 24.6.1996, s. 15.

() EGT nr C 34, 3.2.1997, s. 34.

() EGT nr C 210, 14.8.1995, s. 74.