SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 30.4.2009 
SEK(2009) 577 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
som åtföljer 
 
Förslaget till  
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV  
 
om förvaltare av alternativa investering sfonder och om ändring av direktiven 
2004/39/EG och 2009/…/EG 
  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
   
{SEK(2009) 207 
{SEK(2009) 576  
SV 2   SV  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
 
Finanskrisen har visat att finan ssystemet är sårbart på många sä tt. Det kräver en övergripande 
översyn av regelverken och tillsynsramarna för alla aktörer på de europeiska 
finansmarknaderna. I kommissionens meddelande inför Europeiska rådets möte under våren 
sägs att kommissionen är skyldig att se till att ”alla relevanta aktörer … ska omfattas av 
lämplig reglering och tillsyn”, vilket överensst ämmer med slutsatserna från G20-mötet. Detta 
innebär att man måste fylla luckor på de områden där gemenskapslagstiftningen och 
nationella bestämmelser är bristfälliga. 
Den verksamhet som bedrivs av förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF) utgör ett 
sådant område, varmed menas alla fonder som in te är harmoniserade i enlighet med direktivet 
om fondföretag1. AIF-sektorn är stor och diversifierad. Den omfattade  cirka 2 biljoner euro i 
tillgångar i slutet av 2008. AIF-fö rvaltare tillämpar ett stort an tal investeringsstrategier och 
investeringstekniker och i nvesterar i en bred upp sättning av finansiella och fysiska tillgångar. 
Hedgefonder, private-equityfonde r, råvarufonder, fastighets fonder och infrastrukturfonder 
ingår bland annat i denna kategori. Med hänsyn till de risker som dessa investeringar medför är investeringar i AIF huvudsakligen fö rbehållna professionella placerare. 
AIF-förvaltares verksamhet innebär en rad risk er för deras placerare och motparter samt för 
effektiviteten och stabiliteten på finansmarknaderna (se tabe ll 1). Riskernas art och deras 
intensitet skiftar mellan olika affärsmodeller. De makroprudentiella risker som är förknippade med utnyttjandet av hävstångseffekter hänför si g framför allt till de verksamhetsområden som 
avser hedgefonder och råvarufonder. Risker som hä nför sig till förvaltn ing av portföljföretag 
är snarare förknippade med private equity. Andr a slags risker är dock gemensamma för alla 
typer av AIF-förvaltare. 
                                                
 
1 Direktiv 85/611/EEG om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) . 
SV 3   SV Tabell 1: Översikt över de centrala riskområdena  
Makroprudentiella 
(system-) risker, framför 
allt i samband hävstångseffekter
 • Direktexponering av systemrelevanta banker (som tillhandahåller 
hävstångseffekter) till sektorn för AIF-förvaltare  
• Konjunkturförstärkande effekt på flockbeteende, riskkoncentrationer inom 
vissa marknadssegment och (tvångs-) neddragning av belåningsgraden som överförs till motparterna genom tillgångs priser och likviditet på marknaden 
Mikroprudentiella risker  • Eventuella svagheter i interna ri skhanteringssystem när det gäller 
likviditetsrisker, marknadsrisker, motpartsrisker (kreditrisker och 
avvecklingsrisker, särskilt i samband med blankning) och operativa risker  
Skyddet av investerarna  • Luckor i informationen till placerare om investeringspolicy,  riskhantering, 
internförfaranden osv. som utgör hind er för effektiv tillbörlig granskning 
(due diligence)  
• Intressekonflikter och bristfällig fondförvaltning, framför allt i samband 
med ersättning, värdering och förvaltning  
Marknadernas effektivitet 
och integritet  • Effekter av dynamisk handel och blankningstekniker på det sätt på vilket 
marknaden fungerar  
• Risk för marknadsmissbruk i samband med vissa tekniker, till exempel 
blankning  
Återverkningar på marknaden för 
företagskontroll
 • Bristande insyn vid uppbyggnad av deltagande i börsnoterade företag (t.ex. 
genom upplåning av aktier, CDF-kontrakt) eller gemensamma åtgärder i ”aktiva” förvärvsstrategier
 
Företagskontroll genom 
AIF-förvaltare  • Risk för felaktiga incitament vid förvaltning av portföljföretag, framför allt 
i samband med skuldfinansiering  
• Bristande insyn och bristande offen tlig granskning vid företagsförvärv  
Finanskrisen har även bringat viss klarhet i den roll som AIF-förvaltare spelar på 
finansmarknaderna. Den senaste tidens händelser har utsatt denna sektor för ett mycket starkt 
tryck även om AIF-förvaltarna inte var upph ovet till krisen. Många AIF-förvaltare har 
drabbats av likviditetsproblem eftersom de kämpar med att hantera obalansen mellan den 
likviditet som investerarna utlova ts och den bristande likviditeten i deras egna investeringar. I 
vissa fall har de negativa konsekvenserna även  varit kännbara för den övriga marknaden. Den 
plötsliga upplösningen av hedgefonders stora belåningspositioner på grund av de skärpta 
kreditvillkoren och investerarna s inlösningskrav har ytterlig are inverkat negativt på de 
fallande marknaderna och minskat li kviditetstillgången på marknaden. 
Problemformulering 
Huvudsyftet med denna konsekvensanalys är att klarlägga huruvida nuv arande regelverk och 
tillsynsramar för AIF-förvaltarsektorn inom EU utgör en sund bas för att övervaka och 
kontrollera dessa risker. Framför allt beha ndlar rapporten frågan  om huruvida de 
gränsöverskridande aspekterna beaktas på ett lä mpligt sätt med hänsyn till den internationella 
karaktär som AIF-förvaltarnas placerare oc h motparter har och de ras aktiva roll på 
finansmarknaderna i hela Europa. 
Trots denna sammankoppling är regelverket fö r AIF-förvaltare för närvarande ytterst 
fragmenterat. AIF-förvaltare omfattas av vissa övergripande bestämmelser i 
gemenskapslagstiftningen men det finns i ngen gemenskapsakt som direkt avser AIF-
SV 4   SV förvaltare. Det finns dock reglering av AIF- förvaltarnas verksamh et. Många omfattas av 
bestämmelser och underkastas tillsyn i de medl emsstater där de är etablerade. Omfattningen 
av och innehållet i nationell lags tiftning är dock ytterst varieran de exempelvis när det gäller 
kraven på registrering av och tillståndsgivning för AIF-förvaltare, lagstadgad rapportering och 
standarder för information till placerare samt riskhantering. 
I rapporten diskuteras två samm anhängande problem som gäller de fragmenterade reglerna. 
• För det första kan de fragmenterade reglerna förhindra  effektiv reglering, tillsynen och 
överblicken på makron ivå av AIF-förvaltare genom att de gränsöverskridande 
aspekterna av AIF-förvaltares verksamhet inte  beaktas. Detta kan resultera i ofullständig 
och inkonsekvent tillsyn och kontroll av mark roprudentiella och mikroprudentiella risker 
samt av risker som avser marknadseffektivite ten och brister i de ramar som tillgodoser 
investerarskyddet. 
• För det andra kan det begränsa marknadsintegratione n och utvecklingen av den inre 
marknaden  genom att förhindra en effektiv gräns överskridande distri bution av produkter 
som handhas av AIF-förvaltare. Detta kan le da till att AIF-förvaltare inte utnyttjar 
skalfördelar och att placerare inte diversif ierar sina portföljer på ett optimalt sätt. 
I rapporten konstateras att det nuv arande regelverket, sett ur EU-perspektiv, inte utgör en 
övergripande eller effektiv bas för tillsyn och för att ta itu med de risker som AIF-förvaltare 
utgör för sina motparter och finanssystemet. Den europeiska dimensionen av det allmännas 
bästa som ska skyddas genom lagstiftning oc h tillsyn beaktas inte tillräckligt.  
Det finns framför allt inte någon samlad syn när det gäller insamling av relevanta 
makroprudentiella uppgifter från AIF-förvaltare (till exempel i fråga om hävstångseffekter 
och riskkoncentrationer) och inga effektiva ve rktyg med vars hjälp myndigheter med ansvar 
för stabilitetstillsynen kan tillhandahålla dessa uppgifter på EU-nivå oc h globalt. Detta utgör 
ett väsentligt hinder för att kunn a skapa en effektiv makroprude ntiell överblick. Avsaknaden 
av en enhetlig standard för tillsyn och lagsti ftningsskydd inom hela EU skapar osäkerhet 
bland placerare och motparter. 
Mål: 
För att kunna lösa dessa problem föreslår man i rapporten att den överg ripande målsättningen 
ska vara inrättandet av ett öve rgripande och effektivt regelverk och tillsynsramar för AIF-
förvaltare inom EU.  
I rapporten fastställs även att vissa av de beskrivna riskerna inte  är specifika för AIF-
förvaltare och att dessa således bättre kan lö sas genom sektorsövergri pande initiativ. Dessa 
omfattar åtgärder som avser blankning och insyn i fråga om viss teknik vid tilldelning av rösträtter i börsnoterade företa g. I rapporten konstateras vidare  att även andra delar i det 
omfattande reformprogram som aviseras i kommissionens meddelande inför Europeiska 
rådets möte under våren kommer  att få återverkningar på AIF-förvaltarnas verksamhet.  
Många andra risker är emellertid direkt för knippade med AIF-förvaltarnas verksamhet och 
kräver därför att det uppställs må l. Dessa mål skulle vara följande: 
• Säkerställa att alla AIF-förval tare uppfyller lämpliga krav på  auktorisation och registering. 
• Skapa en ram för att på ett lämpligt sätt kunna övervaka makroprudentiella risker.  
SV 5   SV • Tillgodose en fullgod tillsyn och begränsn ing av de mikroprudentiella riskerna. 
• Ge en samstämd syn på skyddet av  professionella pl acerare i AIF. 
• Öka det offentliga ansvaret för AIF-förvaltare som har majoritetsintressen i företag. 
• Utveckla den inre marknaden för AIF. 
• Se till att de åtgärder som vidtas står i proportion till riskerna och är tillräckligt 
diversifierade för att ta hänsyn till skilln aderna i AIF-förvaltares affärsmodeller. 
Vilka åtgärder krävs för att uppfylla dessa mål? 
I samband med utvärderingen av det lämpligas te sättet att ta it u med de konstaterade 
problemen behandlas en rad nyc kelfrågor i konsekvensanalysen som gäller målsättningen för 
och omfattningen av dessa åtgärder före det at t man börjar fundera över på vilken nivå dessa 
åtgärder bör vidtas. 
Vilka delar av värdeskal an ska man inrikta sig på? 
I rapporten kommer man fram till att målen bä st kan uppnås genom att inrikta sig på AIF-
förvaltarnivå. AIF har knappt någon rättslig struktur för sammanläggning av tillgångar och 
inget eget ekonomiskt liv. AIF-förv altarna är emellertid  ansvariga för alla viktiga beslut som 
gäller fondförvaltning. Dessa gäller investerin gsbeslut, tillämpning av  hävstångseffekter, 
förvaltningsstrukturen, internsystemen för ri skhantering och undvikande av intressekonflikter 
samt hantering av förbindelser med placer are, motparter och lagstiftare, däribland 
tillhandahållande av informa tion, och därutöver organisering av administrativa uppgifter 
(däribland värdering), förvaring av tillgå ngar och revision, även om dessa uppgifter 
vidarebefordras till tredjeman. Ri skerna finns således nästan utes lutande på AIF-förvaltarnivå. 
I rapporten konstateras dock att en målinriktni ng på AIF-förvaltare bör kompletteras med 
lämpliga kontroller av tjänsteleverantörer som ut görs av tredjepart (som exempelvis värderare 
och förvaringsinstitut). En stabil motpartsrisk hantering av långivarna spelar dessutom en 
viktig roll för att minska de risker som AIF-förvaltare utgör för banksektorn. 
Hur omfattande bör åtgärderna vara: Bör ma n inrikta sig på specifika affärsmodeller för 
AIF-förvaltare eller vore en  horisontal modell att föredra?  
I rapporten diskuteras möjlighe terna att inrikta sig på speci fika affärsmodeller eller att 
utveckla en horisontell modell för AIF-förval tarbranschen. Man kommer fram till att en 
horisontell modell vore att föredra förutsatt at t den utformas proportionerligt och beaktar 
skillnaderna mellan olika affärsmodeller. De t skulle bli svårt att definiera enskilda 
affärsmodeller på ett exakt och rä ttsligt hållbart sätt. Vidare skulle alla sådana definitioner 
skapa möjligheter att kringgå lagstiftningen. Må nga av de risker som dessa åtgärder ska 
motverka är dessutom inte begränsade till ensk ilda affärsmodeller utan uppstår i större eller 
mindre omfattning inom hela AIF-förvaltarver ksamheten. En vidare modell garanterar att 
riskerna kontrolleras på ett mer övergripande sätt. 
Valet av en allomfattande åtgärd innebär inte att en pantentlösningsmetod vore lämplig. En 
åtgärdsmetod som är lämpligt utformad bör beakta skillnaderna mellan olika affärsmodeller och omfatta bestämmelser som inriktar sig på  de risker som viss verksamhet medför.  
SV 6   SV Hur mycket av AIF:s värdekedja bör finnas i EU  för att åtgärderna ska bli verkningsfulla? 
För att lagstiftningen och tillsynen av AIF-förva ltares verksamhet inom EU ska bli effektiv 
bör AIF-förvaltaren vara lokaliserad inom EU . I rapporten konstateras dock att viktiga delar 
av AIF:s värdekedja återfinns  i offshore-lagstiftning, däribl and själva AIF och viktiga 
tjänsteleverantörer som utgörs av tredjeman. 
I rapporten påpekas att riskerna återfinns näst an uteslutande på AIF-förvaltarnivå. Den 
alternativa investeringsfondens registreringsor t utgör inget hinder för att dessa mål ska kunna 
uppnås. Vissa tjänster som utförs av tredjeman, som till exempel värdering och förvaring, är viktiga för att kunna skydda investerarna men tillh andahålls ofta offshore när det gäller vissa 
typer av AIF-förvaltare. I dessa fall kräver effektiv riskhantering att effektiva kontroller 
inrättas för sådan verksamhet. 
Hur omfattande bör åtgärderna vara? 
I rapporten utvärderas fem alternativ: inga åtgärder, självreglerande system, 
lagstiftningsåtgärder på medlem sstats-, europeisk och interna tionell nivå. Man konstaterar att 
för att få till stånd effektiv tillsyn och mins kning av de risker som är förknippade med AIF-
förvaltare krävs det rättsligt bindande och verkstä llbara åtgärder för att kunna inrätta ett 
fullgott regelverk och tillsyn inom hela EU. Standarder som utvecklas inom branschen kan 
inkluderas i dessa bestämmelser och tjäna som riktlinjer för branschen.  
Medlemsstaterna skulle i princip kunna uppdatera  sin lagstiftning och sina tillsynsregler och 
vinnlägga sig om att förbättra samarbetet mella n olika jurisdiktioner. Det finns dock risk för 
att en okoordinerad metod inte kommer att beakta  dessa riskers gränsöverskridande karaktär 
och bindande samarbete och avtal om informa tionsutbyte kan bli svåra att uppnå. Vidare är 
det inte säkert att friheterna på den in re marknaden kommer att kunna garanteras. 
Lagstiftningsåtgärder på EU-niv å anses därför att medföra klar a fördelar både i fråga om 
riskövervakning och kontroll på  ett EU-övergripande plan  samt när det gäller att 
tillhandahålla ett säker ram för EU-övergripande spridning av alternativ a investeringsfonder. 
Eftersom det föreligger risk för internatione lla externa effekter bör  åtgärder inom EU 
lämpligen samordnas med internationella åtgärd er på detta område. Et t stabil ram i Europa 
skulle kunna utgöra en bra utgå ngspunkt för diskussioner på det internationella planet och i 
samband med informationsutbyte. 
Subsidiaritetsprincipen 
I rapporten framhålls att åtgärder på EU-n ivå inom detta område är förenliga med 
subsidiaritetsprincipen med hä nsyn till riskernas nationsöverskridande karaktär och behovet 
av en stor samstämmighet när det gäller de krav som ställs på AIF-förvaltare och den 
information som inhämtas från dem. I artikel  47.2 i EG-fördraget åt erfinns den rättsliga 
grunden för sådana åtgärder. 
När det gäller valet av rättsligt instrument skulle ett direktiv skapa en lämplig balans mellan 
harmoniseringen av kontrollåtgärderna för de främsta riskerna och samtidigt ge 
medlemsstaterna valfrihet när det gäller hur dessa bestämmelser införlivas i nationell 
lagstiftning. Ett europeiskt sy stem skulle också kunna ge medl emsstaterna ett visst spelrum 
när det gäller tillämpningen av ti lläggsbestämmelser som avser AIF-förvaltares verksamhet på 
en renodlad inhemsk marknad, oc h i förekommande fall införa ett regelverk för spridningen 
av vissa bestämda typer av AIF för små placerare.  
SV 7   SV Bestämmelser avseende ett eventuellt  förslag och förväntade effekter 
I det sista avsnittet diskuteras hur  man kan strukturera åtgärder på  detta område så att de blir 
proportionerliga i förhållande till de risker  de medför och hur onödig administration kan 
undvikas. 
Allmänna bestämmelser 
I rapporten beskrivs en  uppsättning allmänna bestämmelser som gäller för alla AIF-förvaltare. 
Dessa skulle omfatta krav på auktorisation som är utformade för att tillhandahålla den 
behöriga myndigheten tillräcklig försäkran om att AIF-förvaltaren är lämplig, har tillräckligt 
kapital, och har vidtagit erforderliga åtgärd er bland annat när de t gäller riskhantering, 
värdering, förvaring av tillgånga r, revision och hantering av in tressekonflikter. Ytterligare 
bestämmelser skulle syfta till att säkerställa at t AIF-förvaltare utan dröjsmål tillhandahåller 
placerare korrekt information om deras inve steringspolicy, avgifter och internsystem. 
Lagstiftarna skulle informeras om vilken slag s AIF det rör sig om och om dess viktigaste 
positioner och riskkoncentrationer. Enligt dessa be stämmelser skulle AIF-förvaltare ges rätt 
att tillhandahålla sina tjänster  i samtliga medlemsstater (som omfattas av anmälningsplikt) 
och att marknadsföra den AIF-fond de förvaltar till professionella placerare inom hela EU. 
För att dessa bestämmelser ska vara proportionerl iga ska de endast gälla för AIF-förvaltare 
som har samlade tillgångar på minst 250 miljone r euro. När det gäller mindre AIF-förvaltare 
skulle det administrativa merarbetet och till synen vara mer omfattande än de marginella 
fördelarna när det gäller att minska de risk er som är förknippade med denna verksamhet.  
Verksamhetsbaserade bestämmelser 
Utöver de allmänna bestämmelserna skulle ett antal andra bestämmelser vara tillämpliga om 
och enbart i de fall då AIF-förvaltaren ägnar sig åt speciell verksamhet. Dessa skulle ta större 
hänsyn till skillnaderna i olika affärsmodeller för AIF-förvaltare och vara anpassade till de risker som de medför. Detta gäller särskilt 
• AIF-förvaltare som systematisk använder sig av lånefinansiering och som i lämplig 
omfattning skulle bli skyldiga att tillhandahålla ytterligare information till placerare och 
vara tvungna att rapporte ra till behöriga myndighete r att de använder sig av 
lånefinansiering,  
• AIF-förvaltare som förvärvar ägarintressen i företag då det  krävs ytterligare 
information och öppenhet när en AIF innehar kontrollerande inne hav i ett företag (som inte 
är ett litet eller medelstort företag). Om en AIF-förvaltare avregistrerar ett företag från 
börsen kommer de rapporteringsskyldigheter som gäller för börsnoterade företag att 
fortsätta gälla under en  tidsbegränsad period. 
Administrativt merarbete 
De krav som ställs i den föreslagna åtgärder  kommer att skapa visst administrativt merarbete 
för AIF-förvaltarna. Ökningen av kostnaderna ko mmer i första hand att bero på de nationella 
bestämmelser som redan är i kraft i hemlandet. De ökade kostnaderna fö r AIF-förvaltare (och 
deras tillsynsmyndigheter) skulle motiveras av ök ad tillsyn och fördelar för AIF-förvaltare när 
det gäller gränsöverskridande bestämmelser för tjänster som tillhandahålls av AIF-förvaltare samt marknadsföring av AIF till professionella placerare efter ett enkelt anmälningsförfarande.  
SV 8   SV Eftersom det råder osäkerhet i fråga om de ökade kostnaderna är det i dagsläget inte möjligt 
att utvärdera eller exakt fastställa vilka effekter som förslage t kommer att få för 
konkurrensförhållandena för AIF-förval tare som är registrerade i EU.