Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 – Ge naturen större plats i våra liv

[COM(2020) 380 final]

(2020/C 429/33)

Föredragande: Antonello PEZZINI (IT–I) Medföredragande: Lutz RIBBE (DE–III)

Remiss Europeiska kommissionen, 17.6.2020 Rättslig grund Artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Presidiets beslut 21.1.2020 Ansvarig sektion Jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö Antagande av sektionen 31.8.2020 Antagande vid plenarsessionen 18.9.2020 Plenarsession nr 554 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 209/5/4

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) gläder sig över de ansträngningar som kommissionen gjort för att utarbeta en strategi för biologisk mångfald för 2030 som ett led i den europeiska gröna given och den globala ram för biologisk mångfald som föreslagits inom ramen för konventionen om biologisk mångfald (CBD).

1.1.1 Kommittén beklagar emellertid att Europeiska revisionsrättens fortsatta rekommendationer om en snabbare tillämpning av politiken för biologisk mångfald inte har beaktats.

1.2 EESK anser att strategin för biologisk mångfald är rätt sätt att ställa den biologiska mångfalden i Europa i centrum för återhämtningen efter covid-19, till förmån för mänskligheten, klimatet och planeten.

1.3 I EU bör man kraftigt öka ansträngningarna för att skydda de återstående naturresurserna genom fortlöpande informations- och kommunikationsinsatser gentemot samhället och i synnerhet ungdomarna, med framhävande av skyddsåtgärdernas positiva aspekter.

1.4 För att uppnå detta mål anser EESK liksom kommissionen att man måste utöka de skyddade och framför allt de strikt skyddade områdenas storlek, och i möjligaste mån begränsa effekterna på jordbruket och skogsbruket, även om detta inte alls är tillräckligt för att stoppa förlusten av biologisk mångfald.

1.5 Enligt EESK bör man därför kraftigt öka insatserna för att återställa livsmiljöer och motverka förlusten av arter, som framför allt beror på ett otillräckligt genomförande av den rättsliga ramen och på att det inte funnits tillräckliga finansiella medel för nödvändiga åtgärder.

1.6 EESK anser att man måste framhålla vikten av ekologisk konnektivitet och att man i detta sammanhang bör skapa ett transeuropeiskt nät för naturskydd för att på så sätt avhjälpa en metodologisk brist i habitatdirektivet.

1.7 EESK konstaterar att genomförandet av målen om återställande förutsätter nya och rättsligt bindande mål och tillräckliga och egna medel. Även de åtgärder som vidtas frivilligt måste dock uppmuntras.

1.8 EESK beklagar att det i den nya finansieringsplanen för 2021–2027 inte finns minsta tillstymmelse till åtgärder för en fullständig, verkningsfull och konsekvent integrering av biologisk mångfald och anser att detta är en oroväckande signal om att det fortfarande råder stor skillnad mellan ord och handling. Detta framgår också av de olika rapporter från Europeiska revisionsrätten som under de senaste två åren publicerats om den bristande förenligheten mellan strategierna på områdena jordbruk, klimat och biologisk mångfald.

1.9 EESK understryker att jordbrukarna och skogsägarna inte kan bära den ekonomiska kostnaden för skyddet av den biologiska mångfalden. Att tillhandahålla denna kollektiva nyttighet och detta kollektiva värde bör snarare kunna bli en intressant inkomstkälla för dem. Kommittén anser också att ett konkret fokus på denna fråga kan tas med i den nya planen för ekonomisk återhämtning genom investeringar som syftar till att genom personal och resurser skydda innehållet i strategin.

1.10 Enligt EESK är det mycket viktigt att vissa delar av de skyddade områdena omfattas av ett strikt skydd (med förvaltning utan ingrepp). Enbart på detta sätt kan rena (och inte ”förvaltade”) naturliga processer äga rum.

1.11 EESK noterar att målet om 10 % prioriterade områden inom jordbruket inte tas upp i det förslag till reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som för närvarande diskuteras, i vilket man nöjer sig med att nämna en ”minimiprocentsats” utan att ange någon konkret siffra. Kommittén rekommenderar att det eventuella mål som man beslutar om ska vara realistiskt och gemensamt.

1.12 EESK välkomnar varmt en förstärkning av den gröna infrastrukturen och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta och genomföra en konsekvent strategi för detta.

1.13 EU bör prioritera investeringar i de transeuropeiska nätverken för grön infrastruktur (TEN-G) och avsätta tillräckliga finansiella medel för detta, som medel för särskilda ändamål.

1.14 EESK uppmanar kommissionen att utarbeta en stark och övergripande strategi för skogarna och skogssektorn.

2. Bakgrund

2.1 Strategin för biologisk mångfald, i betydelsen mångfalden i livet på jorden – som omfattar ekosystem, bestånd, arter och genetiska resurser – är en förutsättning för ett hållbart välbefinnande och för människors välbefinnande. Den är en resurs i sig och erbjuder samhället en lång rad livsviktiga ekosystemtjänster, från livsmedels- och sötvattensförsörjning till pollinering och skydd mot översvämningar. Om man bortser från rent materiella överväganden finns det också etiska och moraliska skäl att skydda den biologiska mångfalden.

2.2 EU:s åtgärder på den biologiska mångfaldens område grundar sig på flera artiklar i EUF-fördraget: — Artikel 4.2 e, där det fastställs att EU och medlemsstaterna ska ha delade befogenheter i miljöfrågor. — Artikel 11, där miljöskyddskraven införs. — Artikel 191, där EU:s åtgärder på miljöområdet regleras. Dessutom är EU part i FN:s konvention om biologisk mångfald, som undertecknades i Rio de Janeiro 1992 (1).

2.3 När det gäller sekundärrätten har EU flera rättsakter som syftar till att skydda och på ett hållbart sätt förvalta naturliga livsmiljöer och hotade arter samt bidra till att integrera biologisk mångfald i EU:s politik och åtgärder.

2.5 Trots de rättsliga instrument som finns och de många politiska utfästelser som gjorts om att stoppa förlusten av biologisk mångfald är denna allvarligt hotad: — Redan 1998 lades det fram en EU-strategi för biologisk mångfald, och 2001 åtog sig EU:s stats- och regeringschefer att inom ramen för Göteborgsstrategin senast 2010 stoppa förlusten av biologisk mångfald, som redan då hade börjat ”accelerera dramatiskt” i Europa, och inom samma tidsfrist återställa livsmiljöerna och de naturliga systemen. — År 2006 lade kommissionen fram en handlingsplan om biologisk mångfald (6) med 160 åtgärder för att uppnå det mål som fastställts för 2010. Detta mål uppnåddes dock inte, vilket berodde – och beror – på att det uppstått tydliga skillnader mellan ambitioner och verklighet, något som EESK upprepade gånger har kritiserat i flera yttranden. — Efter konventionen om biologisk mångfald, i vilken (artikel 13) behovet framhålls av att alltmer öka allmänhetens medvetenhet om fördelarna med att respektera den biologiska mångfalden, lade EU i maj 2011 fram en ny strategi för biologisk mångfald som innehöll åtgärder som i hög grad liknade dem som ingått i de föregående strategierna och i EU:s olika miljöhandlingsprogram som antagits dittills. Syftet med denna strategi var att sätta stopp för förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster i EU inom den nya tidsfristen, fram till 2020. — År 2017 antog kommissionen en handlingsplan för att hjälpa medlemsstaterna att bevara arter och livsmiljöer: 15 insatser som skulle ha genomförts senast 2019 för att genomföra naturvårdsdirektiven.

2.6 Alla EU:s planer för biologisk mångfald har innehållit mycket ambitiösa mål som EESK alltid har ställt sig bakom. Resultaten har dock varit alltför blygsamma. Resultatet: nästan en fjärdedel av alla vilda djur- och växtarter i Europa är för närvarande utrotningshotade, vi ser en snabb minskning av antalet insekter och pollinatörer, och ekosystemens förutsättningar har i de flesta fall försämrats så till den grad att de inte längre till fullo kan tillhandahålla sina värdefulla tjänster. Dessa försämringar leder till enorma socioekonomiska förluster för EU-länderna.

2.7 De fem främsta orsakerna till förlusten av biologisk mångfald – förändringarna i användningen av mark och hav, överutnyttjandet av naturresurser, föroreningarna, klimatförändringarna och införandet och spridningen av invasiva främmande arter – har förvärrats ytterligare och tillintetgör i stor utsträckning de delvis positiva effekterna av de åtgärder som vidtagits för att komma till rätta med problemet.

2.8 EU har ett stort ansvar, särskilt genom sin jordbruks- och fiskeripolitik, i vilken unionen fastställer den strategiska ramen och tillhandahåller miljarder euro. Fastän det i mer än 20 år gång på gång har påpekats och erkänts att dessa sektorer måste reformeras har det hittills nästan inte hänt någonting. EESK vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på Europeiska revisionsrättens olika rapporter ( 7 ) , några av dem mycket färska, och noterar att dessa tyvärr nästan helt och hållet ignorerats i relevanta dokument från kommissionen, rådet och Europaparlamentet!

2.9 I en rapport från 2019 förklarade den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster att antalet arter håller på att minska allt fortare och att ekosystemens tillstånd globalt sett håller på att försämras. I rapporten klargörs dessutom med eftertryck att förlusten av biologisk mångfald varken kan minskas eller stoppas utan grundläggande och strukturella förändringar i samhället. Författarna till rapporten förväntar sig att den nödvändiga omställningen kommer att möta starkt motstånd från dem som vinner på status quo. Det är dock möjligt och nödvändigt att komma till rätta med denna situation, i allmänhetens intresse ( 8 ) . En Eurobarometerundersökning som genomfördes i EU:s medlemsstater i december 2018 (med över 27 000 tillfrågade) visade att det finns en allt större medvetenhet bland EU:s medborgare om betydelsen och vikten av biologisk mångfald.

2.10 EU:s territoriella agenda bör innehålla en tydlig hänvisning till skyddet av den biologiska mångfalden, såsom för övrigt tas upp i det tyska ordförandeskapets program ( 9 )

3. EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030

3.1 EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 innehåller i hög grad mål som också funnits med i de tidigare strategierna.

3.2 Den nya strategin kommer på rekommendation av rådet, som anser att EU och dess medlemsstater bör föregå med gott exempel och öka sina insatser för att motverka förlusten av biologisk mångfald och återställa ekosystemen. I december 2019 lade rådet fram strategiska riktlinjer för den biologiska mångfalden fram till 2030, i linje med den gröna given. Rådet underströk vikten av att snarast, på alla nivåer och i global skala, vidta åtgärder för att stoppa förlusten av biologisk mångfald och åtog sig att — integrera biologisk mångfald i all relevant EU-politik, framför allt i den nya gemensamma jordbrukspolitiken, — avskaffa subventioner som är skadliga för den biologiska mångfalden, — förbättra översynen av genomförandet av och ansvarigheten för politik, åtgärder och åtaganden för natur och biologisk mångfald, — uppnå en fullständig, verkningsfull och konsekvent integrering av biologisk mångfald i utformningen och genomförandet av EU:s fleråriga budgetram 2021–2027, — påskynda omställningen till en resurseffektiv, säker, cirkulär och klimatneutral ekonomi där man skyddar och återställer biologisk mångfald och ekosystemtjänster, — göra inhemska och internationella finansiella flöden – framför allt inom offentlig upphandling – förenliga med den globala ramen för biologisk mångfald.

3.3 EESK har vid ett flertal tillfällen uttalat sig om politiken för biologisk mångfald ( 10 ) och noterar återigen att det som saknas är den politiska viljan och inte de rättsliga grunderna. Det som rådet beslutade i december 2019 och som delvis återspeglas i strategin är nämligen inte något nytt, och det finns en risk för att detta återigen inte omsätts i praktiken.

3.4 EU:s nya strategi för biologisk mångfald syftar inte bara till att skydda och återställa naturen i Europa utan tar också mer beslutsamt än de tidigare strategierna itu med frågor som rör ekosystemtjänster. Den är också mycket tydligare i fråga om målen att återställa förlorade livsmiljöer och fastställer en linje för EU:s mål för biologisk mångfald för COP15, den avgörande partskonferensen för biologisk mångfald, som planeras äga rum under 2021.

3.5 I strategin för biologisk mångfald för 2030 fastställs tre mål för ett sammanhängande nätverk av skyddade områden: — Att rättsligt skydda minst 30 % av EU:s landyta och 30 % av havsområdet och integrera ekologiska korridorer som en del av ett verkligt transeuropeiskt naturnätverk. — Att låta en tredjedel av de ovannämnda områdena, dvs. 10 % av EU:s landyta och 10 % av havsområdet, omfattas av ett strikt skydd. — Att effektivt förvalta alla skyddade områden, genom att definiera tydliga bevarandemål och bevarandeåtgärder och övervaka dem på lämpligt sätt.

3.6 För att återställa förstörda och känsliga ekosystem (för vilka det ännu inte finns någon effektiv rättslig ram) och för att minska belastningen på den biologiska mångfalden planeras ett antal åtgärder som bland annat syftar till följande: — Ett förslag till en ny rättslig ram för återställande av naturen ska utarbetas. — Före 2030 ska betydelsefulla områden av skadade och kolrika ekosystem återställas, livsmiljöer och arter ska inte uppvisa någon försämring vad gäller bevarandetrender och bevarandestatus, och minst 30 % ska uppnå gynnsam bevarandestatus eller åtminstone uppvisa en positiv utveckling. — Tillbakagången av fåglar och insekter, särskilt pollinatörer, på jordbruksarealer ska stoppas och vändas. — Risken med och användningen av kemiska bekämpningsmedel ska minskas med 50 % och användningen av farligare bekämpningsmedel ska minskas med 50 %. — Minst 10 % av jordbruksarealen ska avsättas till ”områden med ekologiskt fokus” med landskapselement som gynnar en hög biologisk mångfald. — På minst 25 % av jordbruksarealen ska ekologiskt jordbruk bedrivas och användningen av agroekologiska metoder förbättras avsevärt. — Minst tre miljarder nya träd ska planteras, med full respekt för ekologiska principer, och återstående urskogar och naturskogar ska skyddas. — Betydande framsteg ska göras när det gäller att sanera förorenad mark. — Minst 25 000 km fritt strömmande vattendrag ska återställas. — Antalet rödlistade arter som hotas av invasiva främmande arter ska minskas med 50 %. Näringsläckaget från gödselmedel ska minskas med minst 50 % och användningen av gödselmedel med minst 20 %. — Städer med minst 20 000 invånare ska ha en ambitiös stadsförgröningsplan. — Inga kemiska bekämpningsmedel ska användas i känsliga områden, såsom grönområdena i EU:s städer. — Negativa effekter på känsliga arter och livsmiljöer, också på grund av fiske och utvinningsverksamhet på havsbottnen, ska minskas väsentligt för att uppnå god miljöstatus. — Bifångster av skyddade arter ska undvikas eller minskas till en nivå som möjliggör populationernas fulla återhämtning och inte skadar bevarandestatusen.

3.7 Dessa mål ska bland annat uppnås genom att — möjliggöra transformativa förändringar och sätta i gång en ny process i syfte att förbättra styrningen av den biologiska mångfalden och se till att medlemsstaterna i sin nationella politik integrerar de åtaganden som utstakas i strategin, — öka ansträngningarna för att genomföra och tillämpa EU:s miljölagstiftning, — frigöra 20 miljarder euro per år för biologisk mångfald genom olika källor, inbegripet EU-medel och nationella och privata medel och integrera hänsyn till naturkapital och biologisk mångfald i affärsmetoder, — placera EU på en framträdande plats i världen för att hantera den globala krisen för den biologiska mångfalden, mobilisera alla verktyg för yttre åtgärder och internationella partnerskap för en ny ambitiös global FN-ram för biologisk mångfald, — stärka civilskyddet genom att fastställa en EU-politik för att förbättra möjligheterna till omedelbar reaktion vid skogsbränder i hela Europa, — skapa regionala team av brandmän i enskilda medlemsstater för att öka flexibiliteten i samband med insatser mot skogsbränder, — främja utbildningsinsatser för det civila samhället i alla medlemsstater, med hjälp av regionala baser och genom att skapa små team som gör det möjligt att reagera snabbt.

3.8 För att möjliggöra denna nödvändiga och djupgående förändring vill kommissionen skapa en ny europeisk ram för styrning av den biologiska mångfalden. Därför kommer det att inrättas en övervaknings- och översynsmekanism som bygger på en uppsättning tydliga överenskomna indikatorer. En bedömning av behovet av en rättsligt bindande styrningsmodell kommer att göras 2023.

3.9 Kommissionen sätter genomförandet och tillämpningen av EU:s miljölagstiftning i centrum för sin strategi. Å ena sidan planerar man att öka samarbetet med medlemsstaterna och med europeiska nätverk, inspektörer, poliskårer och åklagarmyndigheter och å andra sidan att stärka det civila samhällets roll.

3.10 Det som läggs fram är en strategi för EU, men kommissionen betonar att man även på bilateral och multilateral nivå kommer att ägna större uppmärksamhet åt skydd av biologisk mångfald och tillägger att unionen är beredd att vid den 15:e partskonferensen för konventionen om biologisk mångfald ta på sig en ledande roll i en koalition som drivs av stora ambitioner i fråga om biologisk mångfald.

3.11 I handlingsplanen för den nya strategin för 2030 fastställs ett fyrtiotal åtgärder som ska vidtas under den närmaste fyraårsperioden, i enlighet med den preliminära tidsplan som bifogas förslaget till den nya strategin.

4. Allmänna kommentarer

4.1 EESK gläder sig över de ansträngningar som Europeiska kommissionen gjort för att utarbeta en strategi för biologisk mångfald för 2030 som ett led i den europeiska gröna given och den globala ram för biologisk mångfald som föreslagits inom ramen för konventionen om biologisk mångfald (CBD).

4.2 Den aldrig tidigare skådade förlusten av biologisk mångfald och spridningen av förödande pandemier sänder ett tydligt budskap: det är dags att se över vårt förhållande till naturen. EESK anser att strategin för biologisk mångfald är rätt sätt att ställa den biologiska mångfalden i Europa i centrum för återhämtningen efter covid-19, till förmån för mänskligheten, klimatet och planeten. Förlusten av biologisk mångfald och klimatkrisen hänger samman och påverkar varandra. Det är viktigt att på ett konsekvent sätt skydda – och återställa – skogar, mark och våtmarker och att skapa grönytor i städerna för att uppnå en begränsning av klimatförändringarna före 2030.

4.3 I strategin för biologisk mångfald erkänns följande samband: Man bör i EU kraftigt öka ansträngningarna för att skydda de återstående naturresurserna, och för detta ändamål måste man a) utvidga de skyddade och framför allt de strikt skyddade områdena. Detta är dock ingalunda tillräckligt om man vill stoppa förlusten av biologisk mångfald (inte bara i fråga om antalet arter utan framför allt när det gäller storleken på populationerna i fråga, där det konstaterats dramatiska minskningar, vilket framgår av dödligheten hos insekter över stora områden). Detta är orsaken till att det också krävs b) kraftfulla insatser för att återställa livsmiljöer. EESK ställer sig uttryckligen bakom båda målen.

4.4 EESK håller med kommissionen om att förlusten av skyddade arter och livsmiljöer främst beror på ett otillräckligt genomförande av den rättsliga ramen och på att det inte funnits tillräckliga finansiella medel. Den nuvarande rättsliga ramen (framför allt fågeldirektivet och habitatdirektivet) är inriktad på hotade arter och livsmiljöer, men skyddet av den biologiska mångfalden går mycket längre än så, och dessa direktiv omfattar inte insekter eller pollinatörer och inte heller ”ekosystemtjänster” eller ”grön infrastruktur”.

4.5 EESK stöder därför kommissionens förslag om att överväga ytterligare rättsliga instrument om inte medlemsstaterna snabbt genomför de nya målen under de kommande åren. EESK betonar också att kvaliteten på skyddet och god praxis på medlemsstatsnivå, såsom frivilliga skyddsåtgärder, bör erkännas och uppmuntras.

4.6 Utöver de faktorer som redan nämnts noterar EESK att det finns andra faktorer som bidrar till nedgången, bland annat människors beteende.

4.7 EESK instämmer i kommissionens slutsats om att den fortsatt dramatiska förlusten av biologisk mångfald gör det nödvändigt att kraftigt utvidga nätet av skyddade områden. Framför allt har man hittills aldrig ägnat skyddet av de naturliga processerna den uppmärksamhet som krävs. Det nya målet om 10 % strikt skyddade områden kommer att leda till en förändring av denna situation. Dessa åtgärder skulle ha en positiv inverkan på klimatet, på skyddet av pollinatörer och insekter samt på vattenupptagningen i området. Genom att begära att det skapas ett transeuropeiskt nätverk för naturskydd försöker kommissionen avhjälpa en metodologisk brist i habitatdirektivet och understryker med rätta vikten av ekologisk konnektivitet. Härigenom återkommer kommissionen också till frågan om grön infrastruktur, en fråga som sedan kommissionens meddelande COM(2013) 249 final inte har följts upp med den beslutsamhet som krävs.

4.8 EESK konstaterar att genomförandet av målen om återställande förutsätter nya och rättsligt bindande mål. I strategin för biologisk mångfald för 2020 fastställs målet att återställa 15 % av de skadade ekosystemen. Uppfyllelsen av detta mål har varit fullständigt otillräcklig, framför allt eftersom det inte varit rättsligt bindande.

4.9 EESK gläder sig över att man i strategin på ett tydligare sätt tar upp frågan om de finansiella behoven. Det har länge varit känt att inte finns tillräckliga finansiella medel: hittills har endast 20 % av behoven hos naturskyddsområdena, även dem som ingår i Natura 2000 ( 11 ) , täckts, och EESK:s finansiella beräkningar har alltid varit mycket högre än kommissionens.

4.10 Kommittén har dessutom, på samma sätt som Europeiska revisionsrätten, tydligt förespråkat en separat budgetpost, skild från jordbruksbudgeten.

4.11 I sitt yttrande påpekade revisionsrätten att det inte tydligt framgår hur stor del av utgifterna i den gemensamma jordbrukspolitiken som avser biologisk mångfald. Enligt kommissionen ska ungefär 8 % av EU:s budget ha använts till skydd för den biologiska mångfalden (86 miljarder euro under perioden 2014–2020). Revisionsrätten ställer sig kritisk till att det trots detta inte har kunnat uppmätas några positiva effekter.

4.12 Detta beror också på att programmen i den andra pelaren, som är särskilt effektiva när det gäller biologisk mångfald, inte bara tilldelas otillräckliga finansiella medel utan för det mesta också är utformade på ett sätt som är föga intressant för jordbrukarna i många medlemsstater. I åratal har EESK också stött lösningar som till exempel skulle göra det lättare för jordbrukarna att anta åtgärder för att främja biologisk mångfald, bland annat tillräckliga incitament. EESK understryker att man också av jordbrukarna och skogsägarna måste kräva att de skyddar den biologiska mångfalden men att de inte kan bära den ekonomiska kostnaden för detta. Att tillhandahålla denna ”kollektiva nyttighet” bör snarare kunna bli en intressant inkomstkälla för dem.

4.13 Kommissionen nämner ett behov på 20 miljarder euro per år. Det faktum att man inte specificerar a) hur detta belopp på 20 miljarder euro har beräknats eller b) hur detta behov ska täckas, är en av de stora svagheterna i strategin för biologisk mångfald.

4.14 Denna summa återfinns inte i den nya fleråriga budgetramen, vilket är förvånande eftersom rådet i december 2019 efterlyste ”en fullständig, effektiv och konsekvent integration av biologisk mångfald […] i utformningen och genomförandet av den nya fleråriga budgetramen 2021–2027” (jämför punkt 3.2). EESK finner under alla omständigheter inga spår av detta och anser att detta är en oroväckande signal om att det än en gång är stor skillnad mellan ord och handling.

4.15 Kommittén ställer sig kritisk till att kommissionen i denna strategi för biologisk mångfald än en gång inte genomför rådets rekommendationer från december 2019 om ekonomiskt stöd till åtgärder för skydd av den biologiska mångfalden och inte föreslår några verksamma åtgärder för att avskaffa alla subventioner som är skadliga för den biologiska mångfalden. Inte heller när det gäller rådets begäran om en förbättrad översyn av genomförandet av och ansvarigheten för politiken, åtgärderna och åtagandena för naturskydd och bevarande av biologisk mångfald har kommissionen ännu föreslagit några lämpliga verktyg.

4.16 EESK ställer sig bakom kommissionens bedömning att metoderna för hållbar förvaltning, när det gäller en stor del av de skyddade områdena, är ett lämpligt sätt att bevara eller främja höga värden i fråga om biologisk mångfald. Enligt EESK är det dock mycket viktigt att en del av de skyddade områdena omfattas av ett strikt skydd, vilket är liktydigt med en förvaltning utan ingrepp. Detta är det enda sättet att effektivt skydda de naturliga processerna.

4.17 EESK gläder sig därför över att andelen strikt skyddade områden ska utökas markant och understryker att skyddet av de naturliga processerna är grundläggande för skyddet av den biologiska mångfalden, framför allt i en tid av dramatiska klimatförändringar. Det röner vår stora uppskattning att särskild tonvikt läggs vid ett strikt skydd (med förvaltning utan ingrepp) av urskogar och naturskogar. EESK understryker dock att det utan betydande ekonomisk kompensation kommer att bli svårt att på ett effektivt sätt skydda framför allt privat ägda urskogar och naturskogar. EESK betonar i detta sammanhang de lovvärda insatser som görs av icke-statliga miljöorganisationer, som vakar över miljön, och de kontinuerliga insatser som görs av brandmän som hjälper till att skydda områden som ofta kännetecknas av stor biologisk mångfald. För statligt ägda urskogar och naturskogar skulle EESK ha välkomnat en rekommendation om avverkningsstopp från kommissionens sida. De pågående tvisterna om skyddet av skogarna i olika EU-medlemsstater visar att också statligt ägda områden står under stor ekonomisk press.

4.18 EESK understryker att den gemensamma jordbrukspolitiken måste anpassas till de strategiska målen i fråga om biologisk mångfald ( 12 ) , till den europeiska klimatlagen, till från jord till bord-strategin och till målen för den europeiska gröna given.

4.19 Kommittén är mycket kritisk till att varken det senaste förslaget till flerårig budgetram eller den europeiska återhämtningsplanen innehåller några ytterligare finansiella medel till skydd av den biologiska mångfalden.

4.20 EESK anser att det är viktigt att ha en stark och övergripande strategi för skogarna och skogssektorn. Detta är framför allt nödvändigt eftersom EU inte har någon gemensam skogspolitik som grundar sig i lagstiftning.

4.21 EESK noterar att målet om 10 % prioriterade områden inom jordbruket inte tas upp i det förslag till reform av den gemensamma jordbrukspolitikens andra pelare som för närvarande diskuteras, i vilket man nöjer sig med att nämna en ”minimiprocentsats” utan att ange någon konkret siffra. Det är en ytterst negativ signal med tanke på att detta krav å ena sidan erkänns av kommissionen men å andra sidan inte beaktas i den samtidigt pågående reformprocessen.

4.22 EESK välkomnar varmt en förstärkning av den gröna infrastrukturen och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att utarbeta och genomföra en konsekvent strategi för detta. EU bör prioritera investeringar i de transeuropeiska nätverken för grön infrastruktur (TEN-G) och avsätta tillräckliga finansiella medel för detta, som medel för särskilda ändamål.

4.23 Utöver de rättsligt bindande målen om återställande har man aviserat ett nytt lagstiftningsinitiativ om att de skyddade områdena ska utvidgas om inte medlemsstaterna följer kommissionens föreskrifter och rekommendationer. EESK anser att sådana regleringsåtgärder är mycket viktiga i de fall där medlemsstaterna inte gör en radikal helomvändning i fråga om skyddet av den biologiska mångfalden. Det lagstiftningsinitiativ som aviserats för 2024 bör alltså leda till att det utarbetas ett omfattande direktiv om biologisk mångfald, där också de andra brister som nämns i detta yttrande tas upp. Det bör också åtföljas av en konsekvensbedömning som gör det möjligt att bättre bedöma de kommersiella aspekterna.

Bryssel den 18 september 2020. Luca JAHIER Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Konventionen om biologisk mångfald.

(2) Rådets direktiv 92/43/EG (EUT L 206, 22.7.1992, s. 7).

(3) Rådets direktiv 79/409/EEG (”fågeldirektivet”) (EUT L 103, 25.4.1979, s. 1) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7).

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (EUT L 164, 25.6.2008, s. 19).

(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 (EUT L 317, 4.11.2014, s. 35).

(6) COM(2006) 216 final.

(7) Se till exempel yttrande nr 7/2018 över kommissionens förslag till förordningar om den gemensamma jordbrukspolitiken för perioden efter 2020 (EUT C 41, 1.2.2019, s. 1) och Särskild rapport 13/2020: Biologisk mångfald i odlingslandskapet: GJP:s bidrag har inte hejdat minskningen.

(8) IPBES, ”Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services”, 2018.

(9) ”Leipzig Charter and the Urban Agenda for the EU”.

(10) EUT C 195, 18.8.2006, s. 96; EUT C 97, 28.4.2007, s. 6; EUT C 161, 13.7.2007, s. 48; EUT C 317, 23.12.2009, s. 75; EUT C 306, 16.12.2009, s. 42; EUT C 48, 15.2.2011, s. 150; EUT C 24, 28.1.2012, s. 111; EUT C 67, 6.3.2014, s. 153; EUT C 487, 28.12.2016, s. 14; EUT C 129, 11.4.2018, s. 90; EUT C 62, 15.2.2019, s. 226, och EUT C 47, 11.2.2020, s. 87.

(11) Se COM(2010) 548 final, s. 13.

(12) I november 2018 kritiserade Europeiska revisionsrätten starkt kommissionsledamot Phil Hogans förslag för jordbruksreformen efter 2020 och förklarade att de inte överensstämde med miljömålen.