Antalet översyner som inleddes ökade jämfört med 2019. Under 2020 inledde kommissionen 21 översyner vid giltighetstidens utgång och 2 interimsöversyner, vilket resulterade i 54 aktiva översyner under perioden. 7 översyner vid giltighetstidens utgång avslutades med en bekräftelse av tullen under 2020. 4 interimsöversyner avslutades, och endast 1 ledde till ändringar av tullarna.

Kommissionen fortsatte att hjälpa små och medelstora företag genom sin webbplats för små och medelstora företag , hjälpcentral och vägledning om handelspolitiska skyddsinstrument, men Europeiska revisionsrätten rekommenderade att kommissionen skulle öka medvetenheten om instrumenten bland industrier och särskilt små och medelstora företag. Under 2020 inledde kommissionen arbetet med ett informationspaket som är skräddarsytt för små och medelstora företag och förklarar instrumenten, hur man får tillgång till dem och vad som är inblandat i förfarandena. Informationen kommer att förmedlas via befintliga kanaler såsom rådgivande kommittén för marknadstillträde, nätverk för små och medelstora företag i medlemsstaterna samt genom branschorganisationer. I enlighet med den tidsram som föreslagits av Europeiska revisionsrätten kommer detta att genomföras under 2021.

1.6Verksamhet inom ramen för WTO

På grund av covid-19 ställde WTO in mötena i kommittéerna för subventioner och utjämningsåtgärder, antidumpning och skyddsåtgärder i april och höll virtuella möten i oktober 2020. Den informella arbetsgruppen för antidumpningsåtgärder och arbetsgruppen för antidumpningsåtgärder sammanträdde inte under 2020.

I antidumpningskommittén tog EU upp ett antal tredjeländers utredningar som gav anledning till oro för EU:s exportörer. Dessa inbegrep en översyn av importen av frysta pommes frites från Belgien och Nederländerna av Sydafrikas tullunion (Sacu), en översyn av Kanadas åtgärder beträffande raffinerat socker från Danmark, Nederländerna, Förenade kungariket och Belgien och Förenta staternas preliminära antidumpningstullar på import av vanlig legerad aluminiumplåt med ursprung i sju EU-medlemsstater.

Inom ramen för kommittén för subventioner och utjämningsåtgärder var EU, USA och Japan medförslagsställare till en punkt på dagordningen om subventionernas roll som bidragande till överkapacitet inom olika ekonomiska sektorer. Detta är ett pågående arbete för att förstå den roll som subventioner spelar när det gäller att bidra till överkapacitet inom olika sektorer. Under 2020 inriktades diskussionen på OECD:s rapport ”Measuring distortions in international markets: The semiconductor value chain” och det pågående arbetet i det globala forumet för överkapacitet i stålsektorn. När det gäller det senare upprepade EU, tillsammans med andra WTO-medlemmar, sin uppmaning till Kina att återuppta sitt deltagande i forumet för att ta itu med problemet med överkapacitet inom stålsektorn.

Under mötet i kommittén för skyddsåtgärder tog EU upp ett antal farhågor rörande följande utredningar: Indonesien: Kläder och tillbehör till kläder. Marocko: Svetsade rör av järn eller stål. Sydafrika: Vissa valsade platta stålprodukter. Turkiet: Tandborstar. Ukraina: Polymermaterial samt ledningar och kablar. EU försvarade också sin ståndpunkt om skyddsåtgärderna för vissa stålprodukter, som kritiserades av Indien, Kina, Ryssland, Japan, Schweiz och Korea.

I de fall där omotiverade handelspolitiska skyddsåtgärder införs, trots kommissionens ingripanden, kan kommissionen använda sig av WTO:s tvistlösningsmekanism, särskilt när betydande systemrelaterade problem har identifierats. För närvarande pågår två tvistlösningsförfaranden som inletts av EU, ett om colombianska antidumpningstullar på frysta pommes frites från Belgien, Tyskland och Nederländerna och det andra om antidumpnings- och antisubventionsavgifter som införts av Förenta staterna på import av spanska mogna oliver.

I januari 2020 utfärdade EU, USA och Japan ett ministeruttalande om hur WTO:s regler om industrisubventioner bör stärkas i framtiden. Detta initiativ är viktigt för att stärka WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder för att hantera utvecklingen av subventionspraxis bland medlemmarna. De föreslagna ändringarna rör exempelvis öppenhet, identifiering av skadliga subventioner och definitioner av offentliga organ. EU fortsätter att delta i processen.

1.7Förhörsombudens verksamhet

Under 2020 mottog förhörsombudet sammanlagt 24 begäranden om ingripande och genomförde 12 höranden. När parterna lämnade in en begäran om ingripande samtidigt med en begäran om att bli hörda av kommissionens avdelningar med ansvar för undersökningen vidhöll förhörsombudet sin inställning att de berörda parterna först bör vända sig till kommissionens avdelningar. Förhörsombudet skulle då endast ingripa när en lösning inte nåtts. Denna metod ledde till att de berörda parterna i hälften av fallen lyckades komma fram till en lösning direkt med undersökningsteamen.

Vid två tillfällen förlängde förhörsombudet tidsfristen för synpunkter. De frågor som togs upp vid utfrågningarna gällde begäran om ytterligare utlämnande, anonymitet och konfidentialitet. En EU-tillverkare tog också upp frågan om effekterna av covid-19-relaterade åtgärder på handelspolitiska skyddsförfaranden. I samtliga fall nåddes en överenskommelse med avdelningarna om att granska de aktuella frågorna eller tillhandahålla förtydliganden eller ytterligare upplysningar.

År 2020 låg antalet ärenden på ungefär samma nivå som 2019. Tidpunkten för begäranden var avvikande på grund av covid-19, men logistiken för att anordna utfrågningar var enklare i och med att resorna försvann.

2Fokus på användning av subventioner

2.1Utvecklingstendenser för subventionering

Under den senaste tioårsperioden har antalet inledda antisubventionsärenden ökat markant jämfört med de föregående tio åren, från 24 till 32 inledda undersökningar. Detta åtföljs av en dramatisk förändring av de länder som främst berörs av sådana åtgärder. Under perioden 2001–2010 stod Indien, Indonesien och USA för de flesta av EU:s inledande antisubventionsundersökningar, och Indien var traditionellt föregångare med 10 (över 40 %) av de totalt 24 inledningarna. Under perioden 2011–2020 stod Kina för 14 (44 %) av de 32 inledda ärendena, och Indien, Indonesien och Turkiet stod för endast omkring 10 % av de inledda ärendena. Detta antal för Kina, som står för de flesta inledda antisubventionsförfaranden, är ännu mer talande på WTO-nivå, där 55 % av de inledda antisubventionsförfarandena under den senaste 10-årsperioden gällt Kina. Detta återspeglar den snedvridning av handeln som Kinas omfattande och komplexa system för subventionering av den egna industrin har. Under 2020 gällde två av EU:s tre antisubventionsundersökningar Kina och de tre slutgiltiga antisubventionsåtgärderna gällde alla subventioner som beviljats av Kina, antingen i landet självt eller i Egypten. Med tanke på att den största delen av antisubventionsverksamheten under 2020 avsåg subventioner där Kina i själva verket var ursprungsland, är resten av detta avsnitt inriktat på det landet.

1

2

2.1

2.2Bakgrund till det ekonomiska stödet från Kina

Kinas regering subventionerar sina företag på en mängd olika sätt, och bristen på öppenhet gör att det är svårt att analysera dem. Kina införde 2006 begreppet ”inhemsk innovation” i syfte att öka den inhemska innovationskapaciteten och betrakta detta som ett avgörande sätt att anpassa de ekonomiska strukturerna, omvandla tillväxtmodellen och förbättra Kinas konkurrenskraft. I kombination med Kinas ”Go Out”-strategi från 1999, som syftade till att främja kinesiska investeringar utomlands, ger detta bakgrunden till ett stort antal typer av Kinas industristöd. Strategin och färdplanen för ”Made in China 2025” (MIC2025), som utfärdades 2015, är en utvidgning av Kinas mål för ”inhemsk innovation” och omfattar nya och framväxande industrier samt traditionella tillverkningsindustrier. Nya sidenväg-initiativet, som lanserades 2013, bygger på Kinas ”Go Out”-politik genom att utveckla handelsvägar och investera i infrastruktur- och industriprojekt runt om i världen.

Dessa regeringsstrategier är nära sammanflätade med en mängd femårsplaner, som styr den kinesiska ekonomins inriktning genom att fastställa prioriteringar och mål för centrala och lokala myndigheter. Den 13:e femårsplanen omfattade perioden 2015–2020. Ekonomiskt stöd till industrin är ett sätt att uppnå målen i femårsplanerna. detta bekräftades när People’s Bank of China tillsammans med ministerier lade fram Several Opinions as to how to ensure a more efficient financial support to growth and structural adjustment (2016) och Guiding Opinion on Financial Support to Build a Strong Manufacturing Country (2017). Stödet kan ges i form av kostnadsfria lån eller lån till låg kostnad, artificiellt billiga råvaror, komponenter, energi och mark, skattebefrielse och stöd för FoU och teknikförvärv. Dessa subventioner har bidragit till en enorm överkapacitet på global nivå inom sektorer som stål- och aluminiumsektorn. Detta har lett till en ökning av den illojala exporten från Kina, pressat ner priserna globalt och skadat många industrier i importländerna, även i EU:s medlemsstater. EU:s svar under 2020, liksom tidigare år, har varit att ta itu med problemet genom att vid behov införa utjämningsåtgärder, bland annat genom att anta en ny strategi för nya problem i enlighet med nästa avsnitt.