EUROPAPARLAMENTETS RESOLUTION  
av den 17 april 2013  
om revisionsrättens särskilda rapporter i samband med ansvarsfriheten för kommissionen för 2011  
EUROPAPARLAMENTET UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION  
— med beaktande av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2011 (  1 ), 
— med beaktande av Europeiska gemenskapernas slutliga årsredovisning för budgetåret 2011 (COM(2012) 
436 – C7-0224/2012) (  2 ), 
— med beaktande av revisionsrättens årsrapport om genomförandet av budgeten för budgetåret 2011 och 
institutionernas svar (  3 ), samt revisionsrättens särskilda rapporter,  
— med beaktande av revisionsförklaringen (  4 ) om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande trans ­
aktionernas laglighet och korrekthet som avges av revisionsrätten för budgetåret 2011 i enlighet med 
artikel 287 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
— med beaktande av sitt beslut av den 17 april 2013 om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska 
unionens allmänna budget för budgetåret 2011, avsnitt III – kommissionen (  5 ) och sin resolution med 
de iakttagelser som utgör en del av det beslutet,  
— med beaktande av revisionsrättens särskilda rapporter i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,  
— med beaktande av rådets rekommendation av den 12 februari 2013 om beviljande av ansvarsfrihet för 
genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2011 (05752/2013 – C7- 
0038/2013),  
— med beaktande av artiklarna 317, 318 och 319 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och 
artikel 106a i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,  
— med beaktande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetför ­
ordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (  6 ), särskilt artiklarna 55, 145, 146 och 147,  
— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 
25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets 
förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (  7 ), särskilt artiklarna 62, 164, 165 och 166,  
— med beaktande av artikel 76 och bilaga VI i arbetsordningen,  
— med beaktande av budgetkontrollutskottets rapport (A7-0096/2013) och av följande skäl:  
A. Enligt artikel 17.1 i fördraget om Europeiska unionen ska kommissionen genomföra budgeten och 
förvalta program, och den ska i enlighet med artikel 317 i fördraget om Europeiska unionens funk ­
tionssätt göra detta under eget ansvar, i samarbete med medlemsstaterna och i överensstämmelse med 
principen om sund ekonomisk förvaltning.  
B. I revisionsrättens särskilda rapporter finns information om frågor som rör förvaltningen av medel, och 
därför är dessa rapporter viktiga för att parlamentet ska kunna utöva sin roll som ansvarsfrihets ­
beviljande myndighet.SV L 308/68 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) EUT L 68, 15.3.2011.  
( 2 ) EUT C 348, 14.11.2012, s. 1.  
( 3 ) EUT C 344, 12.11.2012, s. 1.  
( 4 ) EUT C 348, 14.11.2012, s. 130.  
( 5 ) Antagna texter, P7_TA(2013)0122. (Se sidan 25 i detta nummer av EUT.)  
( 6 ) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.  
( 7 ) EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.
C. Europaparlamentets slutsatser om revisionsrättens särskilda rapporter ingår i ovannämnda beslut av den 
17 april 2013 om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för 
budgetåret 2011, avsnitt III – kommissionen.  
Del I Revisionsrättens särskilda rapport nr 12/2011: ”Har EU:s åtgärder bidragit till att fiske ­
flottkapaciteten har anpassats till fiskemöjligheterna?”  
1. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens rapport och noterar dess mycket negativa bedömning 
av de åtgärder som vidtagits av både kommissionen och medlemsstaterna.  
2. Europaparlamentet betonar att syftet med den gemensamma fiskeripolitiken är att främja ett hållbart 
fiske, vilket innebär en långsiktig bärkraftighet för fiskesektorn och en balans mellan fiskeresurserna 
och fiskeflottans kapacitet för att förhindra att fiskbestånden överexploateras.  
3. Europaparlamentet noterar att även om en minskning av överkapaciteten inom fisket har varit ett 
återkommande tema i tidigare reformer av den gemensamma fiskeripolitiken och behandlats i revi ­
sionsrättens särskilda rapporter nr 3/1993 och nr 7/2007, har de dyrbara åtgärder som hittills 
vidtagits för att minska överkapaciteten inom fisket genom en anpassning av fiskeflottan till fis ­
keresurserna misslyckats.  
4. Europaparlamentet erkänner att det från 1995 varit en nedåtgående trend för EU:s fiskefångster, och 
enligt kommissionens grönbok om reform av den gemensamma fiskeripolitiken av den 22 april 2009 
(COM(2009) 163) beror denna nedgång till stor del på överfiske och bildar en del av den onda cirkel 
som omfattar överkapacitet inom fisket och fiskeflottornas svaga ekonomiska resultat.  
5. Europaparlamentet är oroat över att sedan den senaste reformen av den gemensamma fiskeripolitiken 
2002 har fiskefångsterna minskat med 1 000 000 ton och arbetstillfällena inom fiskesektorn gått ned 
från 421 000 till 351 000.  
6. Europaparlamentet noterar att även om det inte finns någon officiell definition av överkapacitet visar 
minskade fångster och förlorade arbetstillfällen till följd av överfiskade fiskebestånd att det i praktiken 
finns en överkapacitet. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att definiera överkapacitet och att 
överväga relevantare och gedignare åtgärder för att underlätta insatser för att hitta en balans mellan 
fiskekapacitet och fiskemöjligheter.  
7. Europaparlamentet anser att det är absolut nödvändigt att kommissionen utan dröjsmål utarbetar en 
rapport med uppgifter om dagens överkapacitet i unionen, uppdelad per fisketyp och land.  
8. Europaparlamentet är dessutom bekymrat över att kapacitetstaken för flottan, som en åtgärd för att 
begränsa storleken på fiskeflottan, blivit irrelevanta, eftersom den aktuella flottstorleken ligger klart 
under taken och till och med skulle kunna vara 200 000 ton större och ändå vara förenlig med 
reglerna. Parlamentet betonar samtidigt att fiskeflottornas kapacitet till följd av de tekniska framstegen 
ökade med i genomsnitt 3 procent per år under det senaste årtiondet.  
9. Europaparlamentet noterar att i den gemensamma fiskeripolitiken mäts fartygskapaciteten i form av 
fartygets maskinstyrka (kilowatt) och storlek (bruttotonnage), men att dessa mätningar inte beaktar 
tekniska framsteg i fiskemetoderna, vilket komplicerar uppgiften att sätta lämpliga mål för minsk ­
ningen av kapaciteten. Kommissionen önskar dock behålla dessa statiska parametrar fram till slutet av 
2015.  
10. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till medlemsstaternas förpliktelser att korrekt upp ­
datera sina flottregister efterlevs och att införa ett krav på att de rapporterar om sina ansträngningar 
att finna en balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter.  
11. Europaparlamentet noterar att kommissionens nya förslag för den gemensamma fiskeripolitiken i syfte 
att minska fiskeöverkapaciteten grundas på en ny marknadsinriktning (program med överlåtbara 
fiskerättigheter), då kommissionen kommit till slutsatsen att dessa program spelar en positiv roll 
för att minska fiskeöverkapaciteten.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/69
12. Europaparlamentet är oroat över befintliga brister i regleringen av hur fiskerättigheter ska hanteras när 
fiskefartyg skrotas med hjälp av offentligt stöd liksom över avsaknaden av en definition av och 
ändamålsenliga urvalskriterier för fiskefartygen. Parlamentet anser att skrotningsprogrammen delvis 
genomförts bristfälligt, med exempel på att skattebetalarnas pengar använts för att skrota redan 
inaktiva fartyg och till och med indirekt använts för att bygga nya fartyg. Vissa medlemsstater har 
dock haft skrotningsprogram som har tjänat sitt rätta syfte. Parlamentet betonar därför behovet av 
strikta säkerhetsåtgärder när skrotningsprogram utnyttjas som ett sätt att minska överkapaciteten så 
att missbruk undviks.  
13. Europaparlamentet beklagar att investeringar ombord på fiskefartyg som finansieras av Europeiska 
fiskerifonden (EFF) kan öka enskilda fartygs förmåga att fånga fisk. Parlamentet anser att den tolk ­
ningsskrivelse som kommissionen utarbetat och skickat till medlemsstaterna efter revisionsrättens 
särskilda rapport om fartygens förmåga att fånga fisk, där revisionsrätten uppmanade de nationella 
myndigheterna att genomföra striktare kontroller innan man beslutade om finansieringen av projekt 
om investeringar ombord, är otillräcklig.  
14. Europaparlamentet noterar att det i punkt 36 i den särskilda rapporten nr 12/2011 sägs att vid 
utgången av 2010 uppgick genomförandet av EFF i fråga om utgifter som attesterats av medlems ­
staterna till 645 miljoner EUR eller 15 % av det tillgängliga beloppet från 2007 till 2013. Det mesta 
av detta belopp redovisades år 2010, och den 31 december 2010 hade kommissionen fortfarande inte 
betalat ut 292 miljoner EUR på grund av att rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 
2006 om Europeiska fiskerifonden (  1 ) antagits så sent av rådet och med tanke på hur komplext det är 
för medlemsstaterna att för första gången införa förvaltnings- och kontrollsystem. Parlamentet kon ­
staterar att attesterade mellanliggande betalningar som inskickats av medlemsstaterna i slutet av 
december 2011 uppgick till 28 procent (1 188 miljoner EUR) av det totala EFF-anslaget och gläder 
sig åt att utnyttjandetakten för EFF för närvarande ökar.  
15. Europaparlamentet rekommenderar att medlemsstaterna vidtar åtgärder för att  
— anpassa sina fiskeflottor till fiskemöjligheterna,  
— se till att urvalskriterierna för avvecklingssystem för fiskefartyg är utformade på ett sådant sätt att 
de har en positiv effekt på de berörda fiskbeståndens hållbarhet och undvika att ge offentligt stöd 
till avveckling av overksamma fiskefartyg.  
16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fastställa ändamålsenliga tak för fiskeflottornas ka ­
pacitet.  
17. Europaparlamentet anser att den gemensamma fiskeripolitiken måste reformeras så att genomförandet 
av den och förvaltningen av dess program och åtgärder regionaliseras.  
18. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer om att  
— åtgärder bör vidtas som på ett ändamålsenligt sätt minskar överkapaciteten inom fiskeflottan, och 
att fiskekapacitet och överkapacitet inom fisket ska definieras och mätas bättre, samtidigt som man 
inte ska bortse från att de återstående arbetstillfällena inom fiskerisektorn bör bibehållas,  
— stödsystemet för att modernisera fartyg bör ses över och rollen för systemen för överföring av 
fiskerättigheter klarläggas,  
— man bör fastställa klara urvalskriterier för programmen för skrotning av fartyg,  
— medlemsstaterna bör genomföra EFF i tid och att offentligt finansierade investeringar ombord inte 
bör leda till ökad fiskeförmåga,  
— flottregistret bör uppdateras korrekt och medlemsstaternas rapporter bör innehålla nödvändig och 
relevant information.  
19. Europaparlamentet anser dessutom att det mot bakgrund av revisionsrättens kritik står klart att EFF 
och den gemensamma fiskeripolitiken i dag är ett ineffektivt nyttjande av våra gemensamma resurser 
och välkomnar därför att systemet inom en snar framtid ska ses över i sin helhet. Viktigt vid denna 
omarbetning av systemen är att fokusera på de områden inom fiskeripolitiken som bäst löses på 
unionsnivå, såsom de miljömässiga aspekterna i stället för olika typer av ineffektiva stödsystem.SV L 308/70 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) EUT L 223, 15.8.2006, s. 1.
Del II Revisionsrättens särskilda rapport nr 13/2011 ”Bidrar kontrollen av tullförfarande 42 
till att förebygga och uppdaga undandragande av mervärdesskatt?”  
20. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 13/2011.  
21. Europaparlamentet erinrar om att den korrekta uppbörden av mervärdesskatt (moms) direkt påverkar 
både medlemsstaternas ekonomier och EU:s budget, eftersom skattebedrägerier, särskilt momsbedrä ­
gerier, leder till oerhörda förluster för EU:s budget och medlemsstaternas ekonomier och således 
förvärrar skuldkrisen. Parlamentet påpekar att momsbedrägerierna beräknas uppgå till ungefär 
1 400 miljoner EUR per år.  
22. Europaparlamentet anser att man, särskilt i det rådande ekonomiska klimatet, bör lägga tonvikten på 
mer effektiva och rättvisa system för skatteuppbörd. Parlamentet understryker att en förbättring av 
dessa system bör vara den viktigaste prioriteringen för EU och alla medlemsstater, särskilt de som har 
de största ekonomiska svårigheterna.  
23. Europaparlamentet erinrar om en studie som har utförts på uppdrag av kommissionen, enligt vilken 
det beräknade genomsnittliga mervärdesskattegapet i EU uppgår till 12 procent. Parlamentet vill 
särskilt framhålla att detta mervärdesskattegap har nått en alarmerande hög nivå på 30 procent 
respektive 22 procent i Grekland och Italien, vilka är de medlemsstater som genomgår den värsta 
skuldkrisen.  
24. Europaparlamentet betonar att utöver undandragande av skatt och förluster på grund av obestånd 
beror mervärdesskattegapet också på bedrägerier, otydliga regler och inkonsekventa kontrollsystem 
samt på att unionslagstiftningen inte alls eller endast delvis har genomförts i medlemsstaterna. Moms ­
förlusterna, som uppgår till flera miljarder euro, kompenseras till största delen av åtstramningsåtgär ­
der, vilka drabbar unionsmedborgarna, och bärs av medborgare vars inkomster är väldokumenterade 
och spårbara.  
25. Europaparlamentet finner revisionsrättens granskningsresultat mycket oroande, särskilt det faktum att 
de extrapolerade förlusterna enbart av tillämpningen av tullförfarande 42 (  1 ) uppgick till cirka 2 200 
miljoner EUR i de sju medlemsstater som granskades av revisionsrätten under 2009, vilket motsvarar 
29 procent av den mervärdesskatt som teoretiskt hade kunnat tas ut på det beskattningsbara värdet av 
all import som utfördes enligt tullförfarande 42 under 2009 i dessa medlemsstater.  
26. Europaparlamentet konstaterar med oro att revisionsrätten funnit att EU:s regelverk inte garanterar att 
medlemsstaternas tullmyndigheter hanterar denna momsbefrielse på ett enhetligt och korrekt sätt, och 
att det inte heller garanterar att informationen om dessa transaktioner alltid görs tillgänglig för 
skattemyndigheterna i destinationsmedlemsstaten. Detta gör att den organiserade brottsligheten och 
enskilda bedragare lätt kan missbruka systemet i mycket stor skala, vilket leder till stora konkurrens ­
nackdelar för näringsidkare som följer regelverket.  
27. Europaparlamentet framhåller revisionsrättens iakttagelse att tullmyndigheterna i de granskade med ­
lemsstaterna inte försäkrar sig om att uppgifterna är giltiga och fullständiga eller att andra villkor för 
momsbefrielse är uppfyllda.  
28. Europaparlamentet anser det oroande att revisionsrätten fann allvarliga brister i kontrollen av för ­
enklade tullförfaranden, vilka utgör 70 procent av alla tullförfaranden, särskilt att kontrollerna var av 
undermålig kvalitet och dåligt dokumenterade samt att den automatiserade databehandling som 
används för kontroller under genomförandet av förenklade förfaranden inte medför någon större 
nytta. Parlamentet påpekar att dessa brister har lett till obefogade förluster för unionens budget 
och att ett korrekt genomfört tullförfarande har direkt inverkan på momsberäkningen. Parlamentet 
beklagar att kommissionen under de senaste tio åren inte har vidtagit några lämpliga åtgärder för att 
avhjälpa detta förhållande, utan i stället har gömt sig bakom reglerna, som på papperet sett ut att vara 
fullt tillräckliga.  
29. Europaparlamentet finner det beklagligt att metoden för uppbörd av mervärdesskatt inte har ändrats 
sedan den infördes. Parlamentet anser att metoden är föråldrad med tanke på de många tekniska och 
ekonomiska förändringar som har ägt rum.  
30. Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen och medlemsstaterna att övervaka och 
effektivt reagera på både befintliga och nya bedrägeritendenser och begär att kommissionen senast 
september 2013 informerar budgetkontrollutskottet om vilka tillfälliga och permanenta åtgärder somSV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/71  
( 1 ) System som en importör utnyttjar för att erhålla momsbefrielse när de importerade varorna ska transporteras till en 
annan medlemsstat och mervärdesskatten erläggas i destinationsmedlemsstaten.
vidtagits på grundval av tullförfarande 42, inte bara av unionen utan även på nationell nivå, och dessa 
åtgärders effekt på antalet bedrägerifall. Parlamentet noterar kommissionens grönbok om mervärdes ­
skattens framtid  Ett enklare, stabilare och mera effektivt mervärdesskattesystem  (COM(2010) 695), och 
efterlyser konkreta förslag till en momsreform.  
31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att enträget driva på medlemsstater att förenkla sina 
mervärdesskattelagstiftningar, införa en standardiserad blankett för anmälan av mervärdesskatt till 
skattemyndigheterna och hos medlemsstaternas tullmyndigheter införa en enhetlig och ordentlig för ­
valtning av fall med momsbefrielse samt se till att förbättra tillgängligheten till dessa lagtexter, över ­
satta till engelska, franska och tyska som ett minimikrav.  
32. Europaparlamentet beklagar att ikraftträdandet av den uppdaterade tullkodexen enligt kommissionens 
förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av en tullkodex för unionen 
(COM(2012) 64) har skjutits upp, och anser att det föreslagna nya datumet, den 31 december 2020, 
är oacceptabelt. Parlamentet påminner om att den uppdaterade tullkodexen enligt Europaparlamentets 
och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för 
gemenskapen (Moderniserad tullkodex) (  1 ) ska träda i kraft senast den 24 juni 2013, och uppmanar 
kommissionen och medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att påskynda förberedelse ­
processen.  
33. Europaparlamentet rekommenderar med eftertryck alla medlemsstater att delta i Eurofiscs verksam ­
hetsområde 3 om bedrägeritransaktioner genom användning av tullförfarande 4200.  
34. Europaparlamentet stöder kommissionens förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 
2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt när det gäller skatteundandragande vid 
import och andra gränsöverskridande transaktioner (COM(2008) 805), vilket syftar till att införa ett 
solidariskt betalningsansvar för ekonomiska aktörer vid unionsinterna förvärv, där importörer blir 
solidariskt betalningsansvariga i fall då felaktig, sen eller ofullständig rapportering av förvärvet till 
mervärdesskattemyndigheten har lett till ett bortfall av mervärdesskatteinkomster, och föreläggs lämp ­
liga påföljder.  
35. Europaparlamentet betonar hur viktigt det är med ett intensivare och snabbare samarbete mellan 
medlemsstaterna, bättre övervakning av informationsutbytet och mer direkta kontakter mellan lokala 
skatte- och tullkontor, även inom ramen för online-systemet för utbyte av information om mervär ­
desskatt (VIES), så att medlemsstaterna effektivt kan stödja varandra.  
36. Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att snarast ge tullmyndigheterna online-tillgång 
till momsregistreringsnumren i VIES, så att myndigheterna kan uppfylla sina skyldigheter att verifiera 
de momsregistreringsnummer som anges i tulldeklarationer. Parlamentet uppmanar kommissionen att 
varje månad informera parlamentets behöriga utskott och revisionsrätten om arbetet i samtliga med ­
lemsstater med att bekämpa bedrägerier enligt tullförfarande 42.  
37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skapa ett system som kombinerar stöd inom tull ­
området med administrativt samarbete inom mervärdesskatteområdet för att garantera effektiva infor ­
mationsflöden, så att de berörda myndigheterna på det ena området rutinmässigt informeras om vad 
som sker på det andra området. Detta skulle göra samarbetet mellan de behöriga myndigheterna och 
uttaget av mervärdesskatt i destinationsmedlemsstaten effektivare och snabbare.  
38. Europaparlamentet framhåller e-förvaltningens möjligheter att tillföra en större öppenhet och insyn 
och bekämpa bedrägerier och korruption och därmed skydda offentliga medel. Parlamentet betonar att 
unionen släpar efter sina industriella partner, bland annat på grund av att systemen inte är kom ­
patibla (  2 ). Parlamentet framhåller att unionen måste öka sina insatser för att få till stånd en ny 
generation av e-förvaltning.  
39. Europaparlamentet påpekar att dokumenterade, elektroniska, icke-kontanta transaktioner försvårar ett 
deltagande i den svarta ekonomin, och att det verkar finnas en stark korrelation mellan andelen 
elektroniska betalningar i ett land och dess svarta ekonomi (  3 ). Parlamentet uppmanar medlemsstaterna 
att sänka beloppsgränserna för obligatoriska icke-kontanta betalningar.SV L 308/72 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) EUT L 145, 4.6.2008, s. 1.  
( 2 ) Kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Region ­
kommittén av den 19 maj 2010:  En digital agenda för Europa  (COM(2010) 245).  
( 3 ) The Shadow Economy in Europe, 2010: Using Electronic Payment Systems to Combat the Shadow Economy  / Friedrich 
Schneider, A.T. Kearney, 2010.
40. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer, framför allt  
— rekommendationen om att ändra tullkodexens tillämpningsföreskrifter så att det blir obligatoriskt 
att meddela relevanta momsregistreringsnummer,  
— rekommendationen om att ändra momsdirektivet så att importörer blir solidariskt betalnings ­
ansvarig för momsförluster,  
— rekommendationen till kommissionen om att förse medlemsstaterna med riktlinjer för bistånd och 
administrativt samarbete,  
— rekommendationen om att föreskriva automatisk kontroll av momsregistreringsnummer och skapa 
en EU-riskprofil för tillämpning av tullförfarande 42,  
— rekommendationen om att ändra momsdirektivet så att det blir möjligt att göra avstämningar 
mellan tull- och skatteuppgifter,  
— rekommendationen om att föreskriva det informationsutbyte som krävs för korrekt momsdebite ­
ring,  
— rekommendationen om att inrätta ett direkt automatiskt informationsutbyte om riskutsatta trans ­
aktioner enligt tullförfarande 42.  
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att var sjätte månad rapportera om hur och när kom ­
missionen kommer att genomföra dessa rekommendationer.  
Del III Revisionsrättens särskilda rapport nr 14/2011 ”Har EU-stödet förbättrat Kroatiens 
kapacitet att förvalta stöd efter anslutningen?”  
41. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 14/2011 och stöder dess slutsatser, 
särskilt bedömningen att ”[g]enerellt sett bidrar EU:s föranslutningsstöd till Kroatien i hög grad till 
Kroatiens framsteg för att bygga upp landets administrativa kapacitet inför förvaltningen av den ökade 
EU-finansieringen efter anslutningen”. Parlamentet berömmer Kroatiens framsteg med att förstärka sin 
institutionella och administrativa kapacitet och att konsolidera förvaltningen av föranslutningsstödet.  
42. Europaparlamentet beklagar att revisionsrättens rapport inte innehåller tillräcklig information om vare 
sig fel- och bedrägerinivåer, uppföljning (inbegripet rättslig sådan där så behövs) eller prestations ­
värdering.  
43. Europaparlamentet betonar dock att revisionsrätten drar slutsatsen att ”[s]tödet […] dock så här långt 
[har] varit endast delvis framgångsrikt när det gäller måluppfyllelse, och för att kapacitetsuppbygg ­
naden ska gå vidare krävs det stöd till ett antal nyckelområden både före och efter anslutningen.” 
Parlamentet noterar revisionsrättens konstaterande att ”[p]å de flesta områden med föranslutningsstöd 
bedömer kommissionen att Kroatiens kapacitet ännu inte räcker till för att den ska godkänna att 
landet genomför stöd utan att kommissionen gör förhandskontroller” och att ”[t]rots de senaste 
framstegen är upphandlingskapacitet och korruptionsbekämpning två områden där det finns ett sär ­
skilt behov av att förstärka stödet till de kroatiska myndigheterna”.  
44. Med tanke på tidigare fall av bristfällig beredskap hos myndigheter och institutioner, samt de problem 
vid övergången från anslutningsstöd till strukturfondsfinansiering som iakttagits då andra medlems ­
länder anslutit sig till unionen, är Europaparlamentet angeläget att undvika liknande risker för Kroa ­
tien.  
45. Europaparlamentet är bekymrat över att det utöver revisionsrättens betydande fokus på att lagstift ­
ningen ska anpassas kommer att behövas kontinuerlig övervakning och åtgärder för att hantera 
följande frågor:  
— Otillräckliga utnyttjandenivåer för ett antal program på senare tid.  
— Tillräcklig kapacitet för extern revision och intern kontroll.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/73
— Stabila förfaranden för finansieringsprogrammen.  
— Insynsfrågor och behovet av att öka berörda parters och allmänhetens kunskaper.  
— Frågor om effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet i användandet av medel, genom presta ­
tionsvärderingar.  
46. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer, och uppmanar särskilt kommissionen 
och de kroatiska myndigheterna till ett nära samarbete för att höja prioriteten för uppbyggandet av 
upphandlingskapacitet genom att genomföra planer för utbildning och praktik, vidta mer omfattande 
åtgärder för att tillgodose kapacitetsuppbyggnadsbehoven på regional och lokal nivå, fördjupa bedöm ­
ningen av projektens ändamålsenlighet, bygga upp en portfölj av färdigutvecklade projekt för att fullt 
ut kunna utnyttja den ökade finansiering som kommer att vara tillgänglig efter anslutningen, vidta 
åtgärder när det gäller programmen för landsbygdsutveckling samt stärka åtgärderna för korruptions ­
bekämpning.  
47. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation till kommissionen att när det är lämpligt 
ta hänsyn till erfarenheterna från föranslutningsstödet till Kroatien vid föranslutningsstöd till andra 
länder.  
48. Europaparlamentet välkomnar kommissionens utvärdering i övervakningsrapporten om Kroatiens för ­
beredelser inför anslutningen av den 24 april 2012, där det står att ”Kroatien är på det hela taget på 
rätt väg i sina förberedelser för EU-medlemskap. Landet har uppnått en avsevärd grad av anpassning 
till unionens regelverk och har sedan lägesrapporten 2011 och uppdateringen av övervakningstabel ­
lerna under hösten det året gjort ytterligare framsteg. Kommissionen har emellertid identifierat ett 
begränsat antal frågor där ytterligare ansträngningar erfordras.” (  1 ) 
49. Europaparlamentet konstaterar att det återstår ett antal frågor att lösa i flera av regelverkets kapitel. 
Uppmärksamhet måste i synnerhet ägnas åt anpassning av sekundärrätten om offentlig upphandling 
(särskilt om upphandling av försvarsmateriel) och åt det korrekta genomförandet (särskilt på lokal 
nivå) av den nyligen antagna lagstiftningen, även med tanke på den framtida förvaltningen av struk ­
turfonderna.  
50. Europaparlamentet noterar också att fortsätta ansträngningar behövs på det finansiella kontrollområ ­
det för att få den offentliga interna finansiella kontrollen och den externa revisionen på central och 
lokal nivå att fungera bättre. Detsamma gäller finansiella bestämmelser och budgetbestämmelser, där 
man måste fortsätta att bygga upp sin kapacitet att på ett effektivt sätt samordna systemet för EU:s 
egna medel efter anslutningen. Moderniseringen av strategin för tullkontroller (större tonvikt vid 
kontroller efter klarering) måste påskyndas.  
51. Europaparlamentet betonar att ökade ansträngningar krävs på vissa områden, särskilt vad gäller jord ­
bruk och landsbygdsutveckling, där uppmärksamhet måste ägnas åt fortsatt anpassning av lagstift ­
ningen och uppbyggnad av den administrativa kapaciteten på områdena direktstöd och landsbygds ­
utveckling.  
52. Europaparlamentet oroar sig över det låga utnyttjandet av medel från det särskilda föranslutnings ­
programmet för jordbruket och landsbygdens utveckling och från instrumentet för föranslutningsstöd 
för landsbygdsutveckling. Några sektorer var särskilt underrepresenterade vid genomförandet av åtgärd 
1 (investeringar i lantbruksföretag), såsom mjölksektorn, växthussektorn och frukt- och grönsaks ­
sektorn. Parlamentet anser att detta tyder på allvarliga brister i dessa sektorers kapacitet och beredskap 
att utnyttja framtida unionsmedel.  
53. Europaparlamentet noterar förseningarna med att genomföra föranslutningsstödet. Parlamentet väl ­
komnar de framsteg som gjorts för att komma till rätta med frågan och uppmanar kommissionen och 
de kroatiska myndigheterna att fortsätta att skynda på genomförandet av stödet, särskilt genom att 
förbättra kapacitetsuppbyggandet. Parlamentet betonar att kapacitetsuppbyggnad inom ramen för för ­
anslutningsstödet bör inriktas på centrala institutioner samt regionala och lokala strukturer. Parlamen ­
tet är oroligt för att otillräcklig uppmärksamhet på de sistnämnda i Kroatiens fall kan leda till att de 
saknar adekvat administrativ kapacitet och erfarenhet för att genomföra EU:s stöd.SV L 308/74 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Meddelande från kommissionen till parlamentet och rådet av den 24 april 2012:  Övervakningsrapport om Kroatiens 
förberedelser inför anslutningen , s. 12.
54. Europaparlamentet upprepar att syftet med föranslutningsstödet bl.a. är att öka kandidatländernas 
förmåga att utnyttja EU-finansiering på ett effektivt och transparent sätt. Därför välkomnar parlamen ­
tet kommissionens nya angreppssätt vid planeringen av föranslutningsstödet till Kroatien, t.ex. kopp ­
lingen av specifika kapacitetsuppbyggnadsprojekt till anslutningsförhandlingarna, vilket gör det möjligt 
med fleråriga operativa program.  
55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att maximera potentialen för institutionellt lärande och 
kapacitetsuppbyggnad i kandidatländerna och i potentiella kandidatländer, särskilt genom att ytterli ­
gare samordna förfarandena för föranslutningsstödet med förfarandena inom strukturfonden, Europe ­
iska socialfonden och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling.  
56. Europaparlamentet konstaterar även att ytterligare oförminskade ansträngningar vad gäller regional ­
politik och samordning av strukturinstrument bör inriktas på ett effektivt genomförande av planerna 
för att bygga upp den administrativa kapaciteten för det framtida genomförandet av sammanhåll ­
ningspolitiken och för att ta fram en fullt utvecklad ”projektpipeline”.  
57. Europaparlamentet uppmanar de kroatiska myndigheterna att vidta åtgärder för att lösa de ovan 
nämnda problemen, och uppmanar kommissionen att rapportera om Kroatiens framsteg med att 
hantera dessa problem och lösa andra kvarstående frågor.  
58. Europaparlamentet berömmer Kroatiens framsteg med att förstärka sin institutionella och administ ­
rativa kapacitet och att konsolidera förvaltningen av föranslutningsstödet.  
59. Europaparlamentet välkomnar att det kroatiska ministeriet för regional utveckling och EU-medel 
inrättades i december 2011 och att dess ansvarige minister blivit utnämnd till vice premiärminister, 
vilket visar den nya regeringens engagemang för frågor om regional utveckling och användning av EU- 
medlen.  
60. Europaparlamentet konstaterar att Kroatien lagt ned stor möda på att inrätta ett system för sund 
ekonomisk förvaltning och kontroll, vilket borde leda till att landet som förväntat befrias från för ­
handskontroller under andra halvåret 2012. Dock behöver åtgärderna fortsätta på samma nivå, med 
tanke på att kommissionen inom de flesta områden ännu inte har gett Kroatien tillstånd att genom ­
föra föranslutningsstödet utan förhandskontroller.  
61. Europaparlamentet välkomnar att den nya lagen om offentlig upphandling, med garantier för ökad 
insyn, trädde i kraft i januari 2012 och att man under 2011 förverkligade IPA 2008-projektet för 
småskalig partnersamverkan för att stärka kapaciteten att åtgärda oegentligheter i offentliga upphand ­
lingsförfaranden, vilket bland annat omfattade insatser för medvetandegörande.  
62. Europaparlamentet uppmanar enträget kommissionen och de kroatiska myndigheterna att prioritera 
uppbyggandet av en pålitlig kapacitet för offentlig upphandling. I detta sammanhang betonar parla ­
mentet att kampen mot korruption spelar en central roll i hela anslutningsprocessen, och att under ­
låtenhet att införa förebyggande åtgärder mot korruption kommer att försämra det framtida utnytt ­
jandet av EU-stöd.  
Del IV Revisionsrättens särskilda rapport nr 16/2011 ”EU:s ekonomiska stöd till avvecklingen 
av kärnkraftverk i Bulgarien, Litauen och Slovakien: uppnådda resultat och framtida 
utmaningar i samband med ansvarsfriheten för kommissionen för 2011”  
63. Europaparlamentet betonar att avveckling kommer att bli en allt viktigare fråga under de kommande 
åren eftersom en tredjedel av de 133 reaktorer som är i drift i 14 medlemsstater måste avvecklas till år 
2025 (  1 ). 
64. Europaparlamentet uppmanar sitt budgetutskott och utskottet för industrifrågor, forskning och energi 
att ta hänsyn till budgetkontrollutskottets slutsatser inför förhandlingarna om den fleråriga budget ­
planen (2014–2020).SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/75  
( 1 ) Se meddelandet från kommissionen till parlamentet och rådet av den 12 december 2007: Andra rapporten om 
användningen av de ekonomiska resurserna för rivning och dekontaminering av kärnenergianläggningar och hantering 
av använt kärnbränsle och annat radioaktivt avfall (COM(2007) 794, s. 10).
Revisionsrättens slutsatser  
65. Europaparlamentet anser att revisionsrättens slutsatser kan sammanfattas på följande sätt:  
”a) Eftersom policyramarna är relativt lösa innehåller inte programmen en samlad behovsbedömning, 
prioriteringar eller specifika mål och resultat som ska uppnås. Ansvaret är spritt på många aktörer, 
särskilt när det gäller övervakning och uppnående av programmålen som helhet. Kommissionens 
övervakning är inriktad på budgetgenomförandet och projektgenomförandet.  
b) Det förekommer ingen samlad bedömning av framstegen i avvecklingsprocessen och processen för 
att lindra effekterna av den förtida stängningen. Förseningar och kostnadsöverskridanden kon ­
staterades i viktiga infrastrukturprojekt.  
c) Trots att reaktorerna stängdes mellan 2002 och 2009 har programmen ännu inte lett till nöd ­
vändiga organisatoriska förändringar som gör att verksamhetsutövarna kan bli effektiva avveck ­
lingsorganisationer.  
d) De ekonomiska resurser som för närvarande finns tillgängliga (bland annat ett EU-bidrag fram till 
2013 på 2,85 miljarder EUR) kommer att vara otillräckliga, och bristen på finansiering är bety ­
dande (cirka 2,5 miljarder EUR). (  1 )”. 
66. Europaparlamentet konstaterar dessutom att det finansieringssystem som kommissionen har presen ­
terat inte har varit föremål för någon omfattande förhandsutvärdering.  
Parlamentets slutsatser  
67. Europaparlamentet bekräftar att den situation som beskrivs i revisionsrättens rapport gäller perioden 
fram till slutet av 2010 och att kommissionen sedan dess har genomfört flera initiativ.  
68. Europaparlamentet konstaterar att unionens övergripande mål i fråga om kärnkraft är att maximera 
kärnsäkerheten.  
69. Europaparlamentet noterar att kommissionen uppger att den har inrättat ramar för arbetet där sär ­
skilda mål ställs upp, roller och ansvarsområden definieras och kraven för rapportering och över ­
vakning tydligt beskrivs (  2 ). 
70. Europaparlamentet noterar kommissionens svar där den förklarar att bedömningen av behoven var en 
del av den konsekvensbedömning (SEC(2011) 1387) som genomfördes 2011. Parlamentet noterar att 
konsekvensbedömningen omfattar hittills uppnådda resultat och återstående utmaningar, och att den 
även innehåller en översikt över finansieringssituationen.  
71. Europaparlamentet erinrar om att det i Bulgariens och Slovakiens anslutningsfördrag fastställs begräns ­
ningar för tillhandahållandet av ekonomiskt stöd från unionen till 2009 respektive 2006.  
72. Europaparlamentet välkomnar förslaget till rådets förordning om unionsstöd för stödprogrammen för 
kärnkraftsavveckling i Bulgarien, Litauen och Slovakien (COM(2011) 783) som bygger på omfattande 
samråd med berörda parter, de berörda medlemsstaterna – Bulgarien, Litauen och Slovakien – och 
expertgrupper inom avveckling. Parlamentet välkomnar också att slutsatserna i parlamentets resolution 
av den 5 april 2011 (  3 ) och slutsatsen och rekommendationerna från revisionsrättens granskning av 
avvecklingsagerandet 2011 användes som underlag.  
73. Europaparlamentet uppmärksammar det faktum att experter har efterlyst en stabil, fullständig och 
detaljerad avvecklingsplan som underlag för genomförandet av ytterligare unionsstöd, vilket omfattar 
fullständiga kostnadsberäkningar fram till det datum då avvecklingen ska vara slutförd. Parlamentet 
anser att det behövs en tydlig indikering av den nationella samfinansieringen och vägen mot att 
säkerställa denna nationella finansiering på lång sikt.SV L 308/76 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Särskild rapport nr 16/2011, s. 7.  
( 2 ) Meddelande från kommissionen till parlamentet och rådet av den 13 juli 2011: om användningen av finansiella 
resurser som under perioden 2004–2009 tillhandahållits Litauen, Slovakien och Bulgarien för att stödja avvecklingen 
av i förtid stängda kärnkraftverk i enlighet med anslutningsakterna (COM(2011) 432).  
( 3 ) Europaparlamentets resolution av den 5 april 2011 om EU-finansieringens effektivitet och ändamålsenlighet vid 
avveckling av kärnkraftverk i de nya medlemsstaterna (EUT C 296 E, 2.10.2012, s. 19).
74. Europaparlamentet konstaterar med tillfredsställelse att avgörande delmål, som definieras i kommis ­
sionens ovannämnda konsekvensbedömning (  1 ), liksom en inriktning av unionens stöd för att uppfylla 
konkreta delmål med högsta möjliga delvärde för unionen uttryckligen understöddes av de berörda 
parterna. Parlamentet noterar att förfaranden för efterlevnad av regler och noggrann kostnadsöver ­
vakning bör övervägas från början.  
75. Europaparlamentet upprepar och betonar de ömsesidiga åtaganden som gjorts av EU och Bulgarien, 
Slovakien och Litauen i fråga om avvecklingen av fyra reaktorenheter vid kärnkraftverket Kozloduy, 
reaktorenheterna 1 och 2 vid kärnkraftverket Bohunice V1 och reaktorenheterna 1 och 2 vid kärn ­
kraftverket Ignalina.  
76. Europaparlamentet beklagar att när det gäller kärnkraftverket Ignalina har högst relevanta projekt 
såsom B1 och B234 drabbats av allvarliga förseningar på grund av tekniska och handelsrättsliga 
tvister, vilket har medfört omfattande ekonomisk skada och inneburit avbrott i avvecklingsprocessen.  
77. Europaparlamentet anser att den färdplan med överenskomna tekniska lösningar som beslutades i juli 
2012 av kärnkraftverket Ignalina och NUKEM/GNS är ett viktigt steg framåt i processen att komma ur 
den låsta situationen när det gäller mellanlagret för använt kärnbränsle från B1.  
78. Europaparlamentet beklagar att tidsfristen inte har iakttagits för den detaljerade framstegsrapport om 
genomförandet av färdplanen som skulle ha lagts fram den 5 oktober 2012.  
79. Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts när det gäller en del av de frågor som omfattas 
av färdplanen, såsom validering av behållarna och förbättringsåtgärder när det gäller kranarna.  
80. Europaparlamentet är emellertid fortfarande bekymrat över att man ännu inte enats om kvarstående 
frågor såsom problemen med stötdämparna och hanteringen av läckande och skadat bränsle vilket 
hindrar ett snabbt genomförande av ovannämnda färdplan.  
81. Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen båda berörda parter att snabbt och inom rimlig tid nå en 
överenskommelse om samtliga kvarstående frågor.  
82. Europaparlamentet stöder de resultat som budgetkontrollutskottets undersökningsuppdrag till Litauen 
den 10-12 juli 2012 kom fram till, och anser i detta avseende att unionens ekonomiska stöd bör 
upphöra tills en överenskommelse har nåtts när det gäller B1- och B234-projekten.  
83. Europaparlamentet stöder kommissionens förslag att tilldela kärnkraftverket Ignalina ytterligare 230 
miljoner EUR för perioden 2014-2017. Parlamentet upprepar att medel endast bör tilldelas om 
förhandsvillkoren enligt ovannämnda förslag till förordning från rådet har uppfyllts och anser att 
unionens ekonomiska stöd bör upphöra efter detta datum.  
84. Europaparlamentet insisterar på att avvecklingsarbetet bör planeras på ett säkert och effektivt sätt för 
att möjliggöra ett snabbt utfärdande av avvecklingslicensen i enlighet med de tidsplaner som fastställts 
i avvecklingsplanerna.  
85. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att översända en beräkning till parlamentet av de medel 
som krävs för en oåterkallelig och fullständig avveckling av de tre kärnkraftverken.  
86. Europaparlamentet erinrar om att endast nationella tillsynsmyndigheter för kärnsäkerhet kan utfärda 
avvecklingslicenser till juridiska personer i strikt överensstämmelse med nationell lagstiftning på 
området.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/77  
( 1 ) SEC(2011) 1387, s. 34, se bilaga 1.
87. Europaparlamentet uppmanar Litauens regering att inrätta en oberoende projektförvaltningsgrupp för 
projekten B1 och B234. Parlamentet noterar att en oberoende förvaltning av projekt som genomförts 
av kärnkraftverket Ignalina även bör inrättas såsom föreslagits av Litauens revisionsverk.  
88. Europarlamentet begär att en tydlig tidsfrist för erhållande av avvecklingslicens fastställs, om detta inte 
redan gjorts.  
89. Europaparlamentet konstaterar med oro att uppförandet och slutförandet av mellanlager för använt 
kärnbränsle har fördröjts och påpekar att om sådana mellanlager inte finns tillgängliga kan kärnbräns ­
lestavarna inte avlägsnas. Parlamentet noterar att när det gäller kärnkraftverket Ignalina måste bort ­
skaffandet och en säker lagring av kärnbränslestavarna i reaktor 2 prioriteras.  
90. Europaparlamentet begär att ett tvistlösningsförfarande ska inrättas för tvister angående olika tolk ­
ningar av avtal, kontraktstilldelningar och de pågående tekniska och handelsrättsliga tvisterna mellan 
kärnkraftverket Ignalina och den främsta kontraktsparten för de två projekten. Parlamentet konstaterar 
att ytterligare ekonomiskt stöd från unionen ska avbrytas tills tvisten har bilagts. Parlamentet upp ­
manar kommissionen att genom en årlig rapport informera parlamentet om det aktuella läget.  
91. Europaparlamentet är djupt oroat över att det enligt revisionsrättens beräkningar saknas 2 500 mil ­
joner EUR för slutförandet av avvecklingsprojekten, vilket utgör ett avsevärt underskott i finansie ­
ringen.  
92. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med Bulgariens, Litauens och Slovakiens 
regeringar och genom att ställa tillräckliga medel till förfogande senast 2017 respektive 2020 se till att 
så stora framsteg som möjligt görs när det gäller avvecklingen av kärnkraftverken. Parlamentet upp ­
manar dessutom kommissionen att ha en hög ambitionsnivå när det gäller genomförandemålen och 
att övervaka de framsteg som görs. Parlamentet anser att om dessa mål inte uppfylls måste påföljder 
tillämpas. Parlamentet uppmanar också kommissionen att årligen informera parlamentet om de fram ­
steg som gjorts.  
93. Europaparlamentet noterar att sedan avvecklingen av kärnkraftverken i Litauen, Slovakien och Bul ­
garien inleddes har ansvaret och skyldigheterna för de medlemsstater som deltar i avvecklingspro ­
cessen inte definierats tydligt och att den börda som följer av ansvaret för hela avvecklingsprocessen 
och som faller på de medlemsstater som stänger ned sina kärnkraftverk varit oproportionerlig.  
94. Europaparlamentet gläder sig över att det i ovannämnda förslag till rådets förordning (COM(2011) 
783) inte bara ställs upp allmänna mål, utan även specifika, mätbara, realistiska och tidsbundna mål 
för de tre medlemsstaterna. Parlamentet konstaterar att ytterligare mål och resultatindikatorer kommer 
att definieras på projektnivå, i genomförandebestämmelserna och de årliga arbetsprogrammen.  
95. Europaparlamentet anser att i förslaget till förordning från rådet ska den rättsliga grunden för bevil ­
jandet av ytterligare medel till Ignalinaprogrammet vara protokoll 4 i anslutningsakten och inte 
artikel 203 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.  
96. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen senast vid slutet av 2015 ska ha utarbetat en utvär ­
deringsrapport om hur väl målen för alla åtgärder har uppnåtts (resultat och effekter), hur effektivt 
resurserna har utnyttjats och vilket mervärde för unionen som har åstadkommits, som underlag för ett 
beslut om huruvida åtgärderna ska förändras eller avbrytas. Parlamentet ber kommissionen att till ­
handahålla en kopia av utvärderingsrapporten.  
97. Europaparlamentet uppmanar Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) att se till 
att dess rapporter om projektgenomförandet i Bulgarien, Litauen och Slovakien görs tillgängliga för 
parlamentet.  
98. Europaparlamentet ber kommissionen och revisionsrätten att bedöma vilket mervärde samarbetet med 
EBRD innebär och dess förmåga att förvalta medlen, med tanke på att unionen tillhandahåller 96 
procent av finansieringen.SV L 308/78 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
99. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att upprätta en rapport om avvecklingsprocesserna i de 
tre länderna och även en rapport om erfarenheterna av avvecklingen av kärnkraftverket i Greifswald, i 
syfte att upprätta bästa tekniska och organisatoriska praxis och därigenom skapa en referensbas för 
framtida avvecklingsprojekt.  
Del V Revisionsrättens särskilda rapport nr 1/2012 ”Ändamålsenligheten i Europeiska unio ­
nens utvecklingsbistånd till en tryggad livsmedelsförsörjning i Afrika söder om Sahara”  
100. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens rapport och den allmänna slutsatsen att unionens 
utvecklingsbistånd till livsmedelsförsörjningen i Afrika söder om Sahara oftast är ändamålsenligt 
och på ett betydande sätt bidrar till en tryggad livsmedelsförsörjning i de partnerländer som ännu 
inte har en hållbar och säker jordbrukssektor. Parlamentet noterar emellertid att det enligt revisions ­
rätten finns utrymme för stora förbättringar på flera områden.  
101. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens slutsats att i länder där livsmedelsförsörjning är en del 
av Europeiska utvecklingsfondens (EUF) samarbetsstrategi är unionens utvecklingsbistånd högst rele ­
vant med hänsyn till behov och prioriteringar i Afrika söder om Sahara och att kommissionen riktade 
in unionens utvecklingsbistånd på länder med störst antal undernärda människor.  
102. Europaparlamentet håller med revisionsrätten om att det är nödvändigt att fokusera mer på en tryggad 
livsmedelsförsörjning i unionens utvecklingsstöd.  
103. Europaparlamentet beklagar att livsmedelssäkerhet, jordbruk och landsbygdsutveckling inom den 
tionde EUF har valts till målsektor för färre partnerländer än inom den nionde EUF, och att flera 
länder där livsmedelssituationen är osäker fick inget eller lite EU-utvecklingsbistånd på detta område. 
Parlamentet håller med revisionsrätten om att detta är inkonsekvent med tanke på den kritiska 
situationen för millennieutvecklingsmål 1: ”Utrota extrem fattigdom och svält”, och den starkare 
prioritering av livsmedelstrygghet som EUF förväntades leda till. Parlamentet uppmanar kommissionen 
och medlemsstaterna att uppmärksamma detta område i högre grad när de utarbetar EUF:s lands ­
strategidokument och att anslå ökade medel för detta ändamål.  
104. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation om en strukturerad bedömning av livs ­
medelsförsörjningen i varje land och en systematisk bedömning av det potentiella utrymmet för 
relevant EU-stöd via Europeiska utrikestjänsten och kommissionens programplanering av unionens 
utvecklingsbistånd. Parlamentet uppmanar kommissionens generaldirektorat för utveckling och sam ­
arbete – EuropeAid – att se till att uppgifter och analyser införlivas från kontoren på fältet vid 
generaldirektoratet för humanitärt bistånd och civilskydd och från andra källor samt att bidra till 
att sörja för att det finns effektiva system för tidig varning för osäker livsmedelsförsörjning. Parla ­
mentet uppmanar även Europeiska utrikestjänsten att hjälpa till att sörja för att nödvändig förvalt ­
ningskapacitet byggs upp för att driva dessa system på ett hållbart sätt, och att förebyggande strategier 
genomförs för att främja de mest utsatta gruppernas motståndskraft.  
105. Europaparlamentet noterar att efter livsmedelskrisen 2008, som allvarligt drabbade många länder i 
Afrika söder om Sahara, har livsmedelspriserna gradvis återvänt till tidigare nivåer och att volatilitet 
och spekulationer sannolikt kommer att fortsätta. Parlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta 
strategier för att bemöta olika oförutsedda utgifter och lägga fram lämpliga förslag. Parlamentet 
uppmanar kommissionen att även ta hänsyn till att de stegvis stigande livsmedelspriserna är en del 
av en tydlig, varaktig uppåtgående trend, snarare än ett tillfälligt fenomen, och följaktligen kräver en 
långsiktig övergripande strategi som är direkt kopplad till de vidare utvecklingsmålen. Parlamentet 
efterlyser ett införlivande i den fleråriga budgetramen för 2014–2020 av en ny livsmedelsmekanism 
eller en jämförbar mekanism som tryggar unionens förmåga att snabbt reagera på nya livsmedelskriser 
genom att utnyttja liknande medel, mot bakgrund av svårigheterna att förutse nya livsmedelskriser och 
den ökande volatiliteten i livsmedelspriserna. Parlamentet anser att finansiell spekulation förvärrar 
livsmedelsprisernas volatilitet, och att det därför också är nödvändigt att vidta ändamålsenliga åtgärder 
mot sådan spekulation, inbegripet reglering och kontroll av derivatmarknader.  
106. Europaparlamentet beklagar att en fjärdedel av befolkningen i Afrika söder om Sahara – trots en stark 
ekonomisk tillväxt – fortfarande lider av undernäring. Parlamentet påpekar att regionen har den 
teknik, kunskap och de naturresurser som behövs för att ändra detta. Parlamentet betonar att fred, 
demokrati och politisk stabilitet är av grundläggande betydelse, eftersom tillgång till land och mark ­
nader, äganderätt och utbildning kommer att bidra till ökat inflytande och säkra regeringarnas och de 
offentliga myndigheternas ansvars- och redovisningsskyldighet.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/79
107. Europaparlamentet noterar de brister som revisionsrätten konstaterat i kopplingen mellan de medel 
som tilldelats EUF och budgetposten för livsmedelsförsörjning för perioden 1996–2006. Parlamentet 
uppmanar kommissionen att integrera målen för de två instrumenten så att de kompletterar varandra 
och så att fonderna utnyttjas så effektivt som möjligt.  
108. Europaparlamentet anser att kommissionen systematiskt bör ta hänsyn till livsmedelsförsörjningssitua ­
tionen och särskilt till den kroniskt osäkra livsmedelsförsörjningen vid genomförandet av unionens 
utvecklingspolitik.  
109. Europaparlamentet betonar betydelsen av att stärka kopplingen mellan katastrof-, återanpassnings- och 
utvecklingsbistånd för att garantera effektivitet i biståndet. Parlamentet upprepar dessutom att det är 
viktigt att anslå en lämplig andel av unionens offentliga utvecklingsbistånd (ODA) till jordbrukssek ­
torn. Parlamentet beklagar att andelen utvecklingsbistånd som anslås för jordbruk har minskat dra ­
matiskt sedan 1980-talet och uppmanar kommissionen att prioritera jordbruk i sitt utvecklingsbistånd, 
inklusive stöd till jordbrukare för att få tillträde till marknader. Parlamentet påpekar att utvecklings ­
biståndet ingår i ett större system där handel, penningförsändelser från utvandrare och andra inkomst ­
källor i dag är mycket viktigare för flertalet utvecklingsländer än samtliga utbetalningar från det 
offentliga utvecklingsbiståndet, samt att den gemensamma jordbrukspolitiken hindrar en fri och rättvis 
handel med tillväxtmarknaderna.  
110. Europaparlamentet understryker att man måste ta itu med hela livsmedelskedjan från jord till bord i 
syfte att stärka jordbrukssektorns återhämtningsförmåga. Parlamentet anser att det behövs långsiktiga 
politiska åtaganden från regeringarnas sida i Afrika söder om Sahara för att minska jordbrukssektorns 
sårbarhet. Parlamentet påpekar att tillfälliga stöd i form av utsäde som tål extrema väderförhållanden 
kan fungera som ett viktigt säkerhetsnät för småskaliga jordbrukare och familjer som annars skulle 
drabbas allvarligt. Parlamentet understryker vikten av tidiga varningar och förebyggande arbete när det 
gäller sanitära frågor, utsäde och djurfoder. Parlamentet beklagar att våld och osäkerhet utgör hinder 
för en framtida försörjningstrygghet.  
111. Europaparlamentet betonar behovet av att rikta om livsmedelspolitiken så att den omfattar mer än 
livsmedelbistånd och samarbete mellan givare och mellan givare och mottagare, med stärkta lokala 
partnerskap på såväl europeisk som global nivå. Parlamentet lyfter även fram partnerländernas centrala 
roll, eftersom det är de som måste skapa de grundläggande villkoren för betydande framsteg inom 
sektorn, såsom intern fred och investeringar i infrastruktur på landsbygden. Parlamentet betonar vidare 
att långsiktig social och ekonomisk utveckling kräver andra varaktiga inkomstkällor än bistånd. 
Parlamentet anser att fria och rättvisa handelsförbindelser mellan Europa och utvecklingsländerna i 
linje med Världshandelsorganisationens principer är avgörande för att förbättra försörjningstryggheten 
och snabba på den mänskliga utvecklingen i Afrika söder om Sahara.  
112. Europaparlamentet håller med revisionsrätten om att en längre genomförandeperiod för livsmedels ­
mekanismen (2008–2010) skulle ha varit lämpligare med hänsyn till livsmedelsmekanismens mål och 
det befintliga glappet i finansieringen mellan slutet av den löpande programperioden och nästa 
programperiod för EUF (från 2014). Parlamentet betonar betydelsen av att säkra kontinuiteten i 
biståndet med tanke på de fortsatt volatila och höga råvarupriserna. Parlamentet betonar vikten av 
att man i nära samordning med Världslivsmedelsprogrammet, FN:s livsmedels- och jordbruksorgani ­
sation och Internationella jordbruksutvecklingsfonden försöker åstadkomma komplementaritet och 
synergier mellan unionens livsmedelsförsörjningsprogram å ena sidan och ovannämnda organs samt 
andra internationella givares program å andra sidan.  
113. Europaparlamentet är djupt bekymrat över revisionsrättens slutsats att nutrition har försummats och 
anser att detta är oroande eftersom undernäring har oerhört skadliga effekter, särskilt under graviditet 
eller under de två första levnadsåren, och kan orsaka oåterkallelig skada. Parlamentet påpekar att 
undernäring är ett hinder för mänsklig utveckling som orsakar oåterkalleliga skador för individer samt 
omfattande ekonomiska och sociala förluster för länder. Parlamentet välkomnar att kommissionen i 
sitt meddelande om EU:s policyram för att hjälpa utvecklingsländer att stärka livsmedelsförsörjningen 
(COM(2010) 127) uppger att den har för avsikt att integrera nutritionsdimensionen i unionens 
program. Parlamentet uppmanar återigen kommissionen att utarbeta ett särskilt meddelandeSV L 308/80 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
om denna dimension och integrera sunda och sektorsöverskridande nutritionsstrategier i sin utveck ­
lingspolitik. Parlamentet påpekar att en av de viktigaste och mest kostnadseffektiva insatserna är att 
stärka kvinnornas roll, vilket ger stora möjligheter att hjälpa hushållen på prioriterade områden såsom 
hälsovård och näring för barn.  
114. Europaparlamentet noterar revisionsrättens slutsats att unionens insatser generellt sett är välutformade 
och uppnår de flesta av de planerade resultaten, men beklagar att kvaliteten på de mål som fastställdes 
när insatserna utformades ofta varierade och var svåra att mäta på grund av att det saknas resultat ­
indikatorer. Utsikterna för att resultaten skulle bli hållbara var även diskutabla för hälften av insat ­
serna. Parlamentet uppmanar kommissionen att fastställa mer realistiska och mätbara insatsmål och 
att även förbättra måldefinitionerna i programmen för allmänt budgetstöd, varvid särskild tonvikt bör 
läggas vid insatser som främjar företagaranda bland de växande yngre befolkningsgrupperna och 
insatser för att hantera diskriminering av kvinnor inom jordbrukssektorn.  
115. Europaparlamentet är fortfarande övertygat om betydelsen av att trappa upp nutritionsdimensionen i 
utvecklingsbiståndet för tryggad livsmedelsförsörjning och uppmanar kommissionen att lägga fram en 
skriftlig rapport om sina framsteg på detta område senast våren 2013.  
116. Europaparlamentet noterar att de övergripande konsekvenserna av unionens åtgärder för en tryggad 
livsmedelsförsörjning även avgörs av unionens politik för jordbruk, fiske, energi och handel. Parla ­
mentet betonar behovet att garantera konsekvens i utvecklingspolitiken, i enlighet med artikel 208 i 
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och att denna politik bör omfatta och vara förenlig 
med principen om att inte vålla skada.  
117. Europaparlamentet instämmer i revisionsrättens slutsats att kommissionen bör sträva efter att bättre 
stödja den ekonomiska hållbarheten i programmen för jordbruk och social transferering.  
Del VI Revisionsrättens särskilda rapport nr 2/2012 ”Finansieringsinstrument för små och 
medelstora företag som medfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden”  
118. Europaparlamentet välkomnar den särskilda rapporten nr 2/2012 som är inriktad på de finansierings ­
tekniska åtgärder som medfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) under pro ­
gramperioderna 2000–2006 och 2007–2013. Parlamentet konstaterar att den särskilda rapporten nr 
2/2012 informerar om ändamålsenligheten och effektiviteten när det gäller de finansieringstekniska 
åtgärder som medfinansieras av Eruf och baseras på en granskning av ett urval projekt i Storbritan ­
nien, Tyskland, Slovakien, Ungern och Portugal.  
119. Europaparlamentet anser att en sådan revisionsrapport skulle vara av stort värde även i slutet av 
programplaneringsperioden 2007–2013 och möjliggöra fler slutsatser om resultatet för finansierings ­
instrument för små och medelstora företag som medfinansieras av Eruf. Parlamentet anser samtidigt 
att upprättandet av en liknande rapport i slutet av denna period gör det möjligt att undvika tidigare 
fel, vilket implicit leder till att de framtida finansieringstekniska åtgärder som medfinansieras av Eruf 
blir verkningsfullare och effektivare.  
120. Europaparlamentet betonar att små och medelstora företag är ryggraden i unionens ekonomi och 
genererar sysselsättning, innovation och välstånd. De kan dock ha finansieringsunderskott, vilket 
betyder att de inte har tillgång till den typ av och den mängd finansiering som de behöver vid ett 
givet tillfälle.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/81
121. Europaparlamentet inser att små och medelstora företag och framför allt mikroföretag är de som 
påverkats mest av finanspolitiska åtstramningar och minskad utlåning från den privata sektorn, och att 
de därför bör erhålla ett ökat stöd från unionen för att kunna fortsätta att skapa sysselsättning, 
innovationer och tillväxt. Parlamentet konstaterar att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt små 
och medelstora företag som skapar en hållbar och lokal utveckling och att sammanhållningspolitiken, 
som det viktigaste instrumentet för konvergens och hållbar utveckling i hela unionen, är en av de två 
viktigaste kanalerna för EU-stöd till små och medelstora företag. Parlamentet betonar därför att 
användningen av finansieringsinstrument inom sammanhållningspolitiken när det gäller små och 
medelstora företag bör ökas framöver, eftersom den kan garantera roterande fonder, främja offent ­
lig-privata partnerskap och åstadkomma en multiplikatoreffekt med EU-budgeten.  
122. Europaparlamentet påminner om att unionen genomför sin näringslivs- och sammanhållningspolitik 
för att främja företagsamhet, huvudsakligen genom bidrag, men stegvis allt mer genom finansierings ­
instrument inom ramen för Eruf. Finansieringsinstrument är återbetalningspliktiga och roterande 
instrument som garanterar att på varandra följande grupper av små och medelstora företag kan 
utnyttja dem.  
123. Europaparlamentet medger att genomförandet av program som ger tillgång till finansiering kräver ett 
aktivt deltagande av finansiella mellanhänder som omvandlar offentliga medel till finansieringsinstru ­
ment för små och medelstora företag. Ytterligare medel som tillhandahålls av den privata sektorn får 
läggas till den offentliga finansieringen, vilket ökar det totala belopp som finns tillgängligt för inve ­
steringar i små och medelstora företag. Detta kallas i allmänhet hävstångseffekt eller multiplikator ­
effekt.  
124. Europaparlamentet understryker att begränsningen av finansieringstillgången har lett till en minskning 
av nystartade företag, vilket innebär att den roll som de av Eruf medfinansierade finansieringsinstru ­
menten spelar för att stimulera företagarandan blir allt viktigare.  
125. Europaparlamentet påminner om att revisionsrättens granskning inriktades på de finansieringstekniska 
åtgärder som medfinansieras av Eruf under programperioderna 2000–2006 och 2007–2013 och att 
granskningsresultaten grundas på en direkt granskning av ett urval projekt och på en genomgång av 
kommissionens och medlemsstaternas förvaltnings-, övervaknings- och informationssystem.  
126. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten inriktade sin granskning på tre olika huvudtyper av 
finansieringsinstrument: kapital-, låne- och garantiinstrument. Alla tre är instrument som berättigar 
till medfinansiering från Eruf, men de måste uppfylla unionens regler och nationella regler för stödbe ­
rättigande. Huvudsyftet med revisionen var att bedöma huruvida Erufs utgifter till finansieringstekniska 
åtgärder för små och medelstora företag hade varit ändamålsenliga och effektiva.  
127. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens slutsatser och rekommendationer avseende bedömning 
av finansieringsunderskott. Parlamentet noterar att sådana bedömningar, i lagstiftningsförslagen (  1 ) för 
nästa programperiod, görs obligatoriska i form av en förhandsbedömning. Parlamentet uppmanar 
kommissionen att införa relevanta krav, inbegripet kvantifierade riktmärken, för förhandsbedömning ­
ens roll och tillämpning i den relevanta förordningen som en del av den grundläggande rättsakten. 
Parlamentet anser att frågan om löpande bestämmelser också bör tas upp i lagstiftningsförslaget för 
nästa programperiod.  
128. Europaparlamentet konstaterar att strukturfondsförordningarna tillåter förmånsbehandling av den pri ­
vata sektorn framför den offentliga sektorn. Kommissionen uppmanas att finna ett rättfärdigande av 
denna förmånsbehandling, eftersom denna behandling skulle kunna begränsa möjligheten att återta 
överskottsmedel och fördela dem till andra små och medelstora företag.SV L 308/82 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utveck ­
lingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling 
och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestäm ­
melser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om 
upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (COM(2011) 615/2).
129. Europaparlamentet är oroat över att revisionsrätten konstaterade att åtgärdernas ändamålsenlighet och 
effektivitet begränsades av följande stora brister:  
— Bedömningarna av små och medelstora företags finansieringsunderskott hade, om de över huvud 
taget var tillgängliga, stora brister, och sådana bedömningar av underskott offentliggjordes inte 
systematiskt.  
— Strukturfondsförordningarna, som ursprungligen utformades för bidrag, har stora brister eftersom 
de inte behandlar finansieringsinstrumentens särdrag.  
— Innan medlen nådde små och medelstora företag var förseningarna betydande, och jämfört med 
andra unionsprogram för små och medelstora företag var Erufs förmåga att dra maximal nytta av 
privata investeringar begränsad.  
130. Europaparlamentet erinrar även om att parlamentets utskott för regional utveckling i sitt yttrande om 
innovativa finansiella instrument inom ramen för nästa fleråriga budgetram (  1 ) efterlyste att man 
omedelbart skulle garantera tydlighet, enkelhet och öppenhet när det gäller den rättsliga ramen för 
finansieringsinstrument och en följdriktig rättslig hänvisning till definitioner av finansieringsinstru ­
ment.  
131. Europaparlamentet noterar med oro att i de tidigare årliga genomföranderapporterna har övervak ­
ningskommittéerna och indikatorerna för de operativa programmen ansetts otillräckliga eller olämp ­
liga i förhållande till finansieringsinstrumentens mål och syften. Parlamentet välkomnar utvecklingen i 
den rapporterings- och övervakningsverksamhet som registrerats med Jeremie.  
132. Europaparlamentet beklagar att inom holdingfonderna påträffade revisionsrätten ingen betydande 
hävstångseffekt med hjälp av finansiering från den privata sektorn varken under programperioden 
2000–2006 eller programperioden 2007-2013. Det finns överraskande nog inte heller några uttalade 
krav på hävstångseffekter i finansieringsöverenskommelserna mellan förvaltningsmyndigheterna och 
de finansiella mellanhänderna, med undantag av några kapitalfonder, som har bindande hävstångskrav 
för privata medinvesterare.  
133. Europaparlamentet stöder revisionsrättens efterlysning av en tydligare definition av begreppet häv ­
stångseffekt i samband med finansieringsinstrument. Parlamentet betonar ändå att det, mot bakgrund 
av påtryckningarna för att skapa större hävstångseffekt, är viktigt att komma ihåg att finansierings ­
instrument inom sammanhållningspolitiken i allmänhet är finansieringsprojekt i mindre utvecklade 
regioner och i regioner med ekonomiska svårigheter, i syfte att förbättra läget när det gäller mark ­
nadsstörningar och investeringar som inte når upp till optimal nivå, vilket innebär att finansierings ­
instrument inom sammanhållningspolitiken inte bara inriktas på kortsiktig lönsamhet utan även på en 
hög socioekonomisk nytta, särskilt på regional och lokal nivå. Parlamentet pekar på flernivåstyrning 
och delad förvaltning i utformningen och genomförandet av programmen som de grundläggande 
idéerna bakom sammanhållningspolitiken som gör det möjligt för regionala och nationella myndig ­
heter att delta i planeringen och fullgörandet av programmen. Parlamentet betonar därför att lagstift ­
ningsramen måste ha en viss flexibilitet även när det handlar om definitioner och krav på hävstångs ­
effekt.  
134. Europaparlamentet anser att innovativa finansieringsinstrument erbjuder möjligheter att bygga upp 
kapital och stärka investeringar, i motsats till bidrag som ständigt upplevs som alltför svårhanterliga 
och byråkratiska för mottagarna. Parlamentet betonar att finansieringsinstrument skulle kunna spela 
en viktig roll för att uppnå målen i Europa 2020-strategin genom att locka till sig finansiering från 
andra investerare på områden där unionen har stora intressen.  
135. Europaparlamentet noterar vidare att när det gällde kapital- och låneinstrument upptäckte revisions ­
rätten att den hävstångseffekt som uppnåtts inte var särskilt betydande och lägre än jämförbara 
riktmärken. Parlamentet noterar med tillfredsställelse att när det gällde garantiinstrument var däremot 
hävstångseffekten högre.  
136. Europaparlamentet kräver att kommissionen omedelbart vidtar åtgärder till följd av revisionsrättens 
iakttagelser. Parlamentet anser det vara av särskild vikt att Erufs förmåga att dra maximal nytta av 
privata investeringar som matchar offentliga bidrag ökar i framtiden.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/83  
( 1 ) Yttrande bifogat till betänkandet A7-0270/2012.
137. Europaparlamentet oroas av de utbredda förseningarna i medlemsstaterna när det gäller de små och 
medelstora företagens tillgång till finansiering. Parlamentet uppmanar kommissionen och förvaltnings ­
myndigheterna att undvika förseningar när det gäller att ge små och medelstora företag tillträde till 
finansiering som huvudsakligen har sitt ursprung i administrativa, rättsliga, organisatoriska eller stra ­
tegiska orsaker. Parlamentet beklagar att ur förvaltningsmyndighetens synvinkel medför detta att 
alternativet att använda bidrag till små och medelstora företag blir mer lockande.  
138. Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen att utan dröjsmål lägga fram ett över ­
gripande och klargörande förslag om de problem som orsakas av de många olika definitioner av små 
och medelstora företag som för närvarande existerar när det gäller EU:s olika förslag eller mål, samt 
möjliga förslag till en lösning.  
139. Europaparlamentet beklagar att det i vissa fall saknades uppgifter om de små och medelstora företa ­
gens förvaltningskostnader eller också var de inte tillförlitliga. Parlamentet uppmanar de behöriga 
myndigheterna att förbättra den nuvarande situationen och att i framtiden tillhandahålla all relevant 
information. Parlamentet anser att man bör göra en åtskillnad mellan kostnaderna för finansierings ­
instrument (förvaltningskostnader för holdingfonden inom ramen för Jeremie och förvaltningskost ­
naderna för finansiella mellanhänder) och kostnaderna för små och medelstora företag.  
140. Europaparlamentet beklagar djupt att i ett antal fall debiterade de finansiella mellanhänder som utsetts 
av respektive förvaltningsmyndighet enskilda små och medelstora företag kostnader för refinansiering 
och handläggning. Refinansierings- och handläggningskostnader bör vara poster som ingår i de 
finansiella mellanhändernas normala driftsutgifter.  
141. Europaparlamentet betonar att det är viktigt att förenkla de administrativa förfarandena för att få 
tillgång till finansiering samt att sänka kraven på medfinansiering.  
142. Europaparlamentet är oroat över att det i kommissionens vägledning inte fastställs villkor som skulle 
kunna förhindra att små och medelstora företag debiteras avgifter som inte bygger på den faktiska risk 
i samband med små och medelstora företag som de finansiella mellanhänderna har tagit på sig eller 
någon tjänst som de har tillhandahållit.  
143. Mot bakgrund av den kombinerade komplexiteten av finansieringsinstrument, delad förvaltning och 
statligt stöd samt strukturfondsregler, rekommenderar Europaparlamentet att kommissionen bör för ­
bättra kommunikations- och övervakningssystemen mellan kommissionen, förvaltningsmyndigheterna 
och stödmottagarna (de finansiella mellanhänderna) och, med tanke på de nya bestämmelserna i 
regelverket för perioden 2007–2013, sörja för bättre vägledning och rådgivning.  
144. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendation att kommissionen bör tillhandahålla ett 
pålitligt och tekniskt solitt övervaknings- och bedömningssystem särskilt för finansieringsinstrument. 
Parlamentet uppmanar kommissionen att också följa revisionsrättens rekommendation avseende över ­
enskommelse med medlemsstaterna om ett litet antal mätbara, relevanta, specifika och enhetliga 
resultatindikatorer för finansieringsinstrument, vilka skulle stärka både övervaknings- och revisions ­
processerna.  
145. Europaparlamentet konstaterar att den territoriella uppsplittringen och otillräcklig kritisk massa har 
påverkat finansieringsinstrumentens attraktionskraft och medför vissa finansiella villkor och förmod ­
ligen relativt höga förvaltningskostnader. Dessa Erufs särdrag har varit ett hinder för en sund ekono ­
misk förvaltning av finansieringsinstrumenten under de olika programperioder som ligger till grund 
för Eruf-stödet till de små och medelstora företagen.  
146. Europaparlamentet beklagar att när medel fördelas inom det operativa programmet brukar de offent ­
liga myndigheter som inte är förtrogna med finansiering för små och medelstora företag fördela 
offentliga bidrag till fonder på ett sådant sätt att deras storlek ofta ligger under den kritiska massan. 
Parlamentet insisterar på att olika tematiska operativa program och många olika ekonomiska, miljö ­
mässiga, sociala och territoriella mål var ursprunget till denna situation.SV L 308/84 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
147. Europaparlamentet anser att när förvaltningsmyndigheterna föreslår finansieringstekniska åtgärder bör 
de se till att deras förslag underbyggs i vederbörlig ordning av en bedömning av små och medelstora 
företags finansieringsunderskott som håller hög kvalitet och baseras på standardiserade och allmänt 
accepterade metoder. Innan kommissionen godkänner de operativa program som omfattar finansie ­
ringstekniska åtgärder, bör den kontrollera att de stämmer överens med bedömningen av små och 
medelstora företags finansieringsunderskott och se till att bedömningen håller tillräckligt god kvalitet.  
148. Europaparlamentet oroas av att det råder brist på information i medlemsstaterna om små och medel ­
stora företags tillgång till finansieringskällor. Parlamentet stöder revisionsrättens rekommendation om 
att aktörernas medvetenhet om de små och medelstora företagens specifika finansieringsbehov måste 
ökas för att man ska kunna optimera storleken på den finansiering som små och medelstora företag 
har tillgång till.  
149. Europaparlamentet anser att multiplikatoreffekten bör illustrera i vilken omfattning den privata finan ­
sieringen attraherats av både unionens och medlemsstaternas inledande finansiella bidrag. Parlamentet 
anser att medlemsstaternas medfinansiering av finansieringsinstrument, tillsammans med unionens 
bidrag, bör betraktas som en del av den offentliga finansieringen.  
150. Europaparlamentet anser att frågor som kommer att behandlas i delegerade akter, som är tänkta att 
omfatta icke väsentliga delar av EU-lagstiftningen, i praktiken gäller centrala delar av det framtida 
systemet för sammanhållning (  1 ). 
151. Europaparlamentet rekommenderar med eftertryck att rådet och kommissionen, när de utformar 
förslag till strukturfondsförordningar, tar fram ett lämpligare regelverk så att utformningen och 
genomförandet av finansieringstekniska åtgärder inte drabbas av bristerna i strukturfondernas regel ­
verk, geografiska begränsningar och splittringseffekter. Parlamentet begär att de lärdomar som dragits 
från den nuvarande programplaneringsperioden ska beaktas vid utarbetandet av förslagen till struk ­
turfondsförordning. Parlamentet anser särskilt att förslagen bör riktas in på prestationer och resultat, 
snarare än endast på efterlevnad.  
152. Europaparlamentet tycker det är riktigt att kommissionen bör tillhandahålla ett tillförlitligt och tek ­
niskt pålitligt övervaknings- och utvärderingssystem som specifikt gäller finansieringsinstrument. Bland 
annat bör finansieringsinstrumenten särskiljas från rena bidrag i kommissionens övervaknings-, rap ­
porterings- och revisionsprocesser, och det bör tydligt framgå vilket penningbelopp som faktiskt 
betalas till små och medelstora företag. Framför allt bör kommissionen och medlemsstaterna enas 
om ett litet antal mätbara, relevanta, specifika och enhetliga resultatindikatorer för finansieringsinstru ­
ment.  
153. Europaparlamentet delar uppfattningen att kommissionen bör utforska möjligheten att ge medlems ­
staterna färdiga finansieringstekniska strukturer och instrument för små och medelstora företag (t.ex. 
bidrag mot royalty och särskilt avsedda investeringsverktyg) bara då dessa skulle påskynda genom ­
förandet och minska förvaltningskostnaderna, samtidigt som man dock ser till att detta villkor inte får 
oskälig negativ inverkan på de små och medelstora företagens möjligheter att utnyttja dessa finan ­
sieringsarrangemang. Parlamentet betonar betydelsen av att man ser till att finansieringstekniken 
fortsätter att vara flexibel för att anpassas till både regionala skillnader och marknadsförändringar.  
154. Europaparlamentet noterar att medlemsstaterna, med kommissionens stöd, bör sträva efter att samla 
alla Eruf-medfinansierade finansieringsinstrument för små och medelstora företag i ett enda operativt 
program per medlemsstat eller i en enda prioriterad del i det nationella operativa programmet i en 
medlemsstat, i syfte att effektivisera planeringsprocessen och undanröja en av huvudorsakerna till 
förseningarna.  
155. Europaparlamentet anser att kommissionen bör föreslå en gemensam definition av multiplikatoreffek ­
ten och standardbegreppen för återvinning i strukturfondsförordningarna, beroende på vilken typ av 
holdingfond eller fond det är frågan om, samt kräva rättsligt bindande minimihävstångseffekter,SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/85  
( 1 ) Såsom antagande av en gemensam strategisk ram, antagande av detaljerade bestämmelser om finansiella instrument, 
medlemsstaternas ansvar när det gäller förfarandet för rapportering av oegentligheter och återkrav av felaktigt ut ­
betalda belopp, villkor för nationella revisioner samt ackrediteringskriterier för förvaltningsmyndigheterna och de 
attesterande myndigheterna.
minimiperioder för rotation och uppgifter för beräkningen av hävstångsindikatorer. Parlamentet anser 
att begreppet mervärde bör betraktas som en relevant komponent i beräkningen av hävstångseffekter i 
syfte att uppnå relevanta mål för politiken samt beakta marknadsförutsättningarna. Parlamentet anser 
att det i detta hänseende skulle vara lämpligt att formulera begreppet europeiskt mervärde i den 
rättsliga ramen för perioden 2014–2020.  
156. Europaparlamentet ber rådet och kommissionen att överväga alternativa vägar för att fortsätta ge stöd 
till små och medelstora företag via finansieringsinstrument om sammanhållningspolitiksramen skulle 
anses olämplig. I sådana fall bör dessa instrument antingen få stöd av program som förvaltas centralt 
av kommissionen, särskilt avsedda investeringsverktyg i samarbete med kommissionen och medlems ­
staterna eller av medlemsstaterna direkt.  
157. Europaparlamentet erinrar om att utskottet för regional utveckling i ovannämnda yttrande om inno ­
vativa finansiella instrument inom ramen för nästa fleråriga budgetram välkomnade att tillämpningen 
av finansieringsinstrument utvidgades enligt sammanhållningspolitiken till alla tematiska mål och alla 
gemensamma strategiska ramfonder under nästa programperiod.  
Del VII Revisionsrättens särskilda rapport nr 3/2012 ”Strukturfonder: Lyckades kommissio ­
nen åtgärda de brister som identifierats i medlemsstaternas förvaltnings- och kontroll ­
system?”  
158. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 3/2012. Parlamentet stöder revi ­
sionsrättens alla rekommendationer och uppmanar kommissionen att genomföra dem på ett effektivt 
sätt och så snart som möjligt.  
159. Europaparlamentet ser positivt på att kommissionen systematiskt initierade korrigerande åtgärder och 
att åtgärderna som begärts var ett lämpligt svar på bristerna i 90 procent av fallen (punkt 27).  
160. Europaparlamentet noterar att ungefär 75 procent av de begäranden som grundats på årliga rapporter 
enligt artikel 13 i kommissionens förordning (EG) nr 438/2001 (  1 ) inte följdes upp med finansiella 
korrigeringar. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att tillhandahålla information om anled ­
ningarna till bristen på finansiella korrigeringar i detta sammanhang.  
161. Europaparlamentet är oroat över kommissionens olika krav under programperioden 2000–2006 för 
genomförandet av kontroller på primär nivå eftersom det är möjligt att oriktiga utgifter inte upptäcks 
på grund av detta. Parlamentet ber kommissionen att använda ett samstämmigt tillvägagångssätt för 
krav på kontroller på primär nivå, och att tillhandahålla information för programperioderna efter 
2000–2006. Parlamentet noterar att det i den rättsliga grunden för perioden 2007–2013 krävs att 
förvaltningsmyndigheterna administrativt kontrollerar varje ansökan om återbetalning som lämnas in 
av stödmottagarna, i enlighet med artikel 13.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1828/2006 (  2 ). 
162. Europaparlamentet ber kommissionen att i ännu högre grad sprida detaljerade checklistor och hand ­
ledningar om bästa praxis (med särskild inriktning på regler för stödberättigande) som ska följas av 
medlemsstaterna, och att förstärka sin tillsyn av hur dessa beaktas.SV L 308/86 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Kommissionens förordning (EG) nr 438/2001 av den 2 mars 2001 om genomförandebestämmelser till rådets för ­
ordning (EG) nr 1260/1999 beträffande förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd som beviljas inom ramen för 
strukturfonderna (EGT L 63, 3.3.2001, s. 21).  
( 2 ) Kommissionens förordning (EG) nr 1828/2006 av den 8 december 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets 
förordning (EG) nr 1083/2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska 
socialfonden och Sammanhållningsfonden och för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1080/2006 om 
Europeiska regionala utvecklingsfonden (EUT L 371, 27.12.2006, s. 1).
163. Europaparlamentet anser att kontrollerna på primär nivå är av yttersta betydelse när det gäller att 
åstadkomma tillförlitliga felprocent från början av genomförandeprocessen. Parlamentet anser därför 
att förvaltningsmyndigheten antingen bör ackrediteras av kommissionen eller också bör kommissio ­
nen bistå och övervaka förvaltningsmyndigheten när denna utför de ovannämnda kontrollerna på 
primär nivå.  
164. Europaparlamentet är dock särskilt oroat över följande iakttagelser:  
— Korrigeringar tog i genomsnitt runt 30 månader (punkt 32) och förseningar berodde framför allt 
på de inblandade medlemsstaterna, även om kommissionen delvis var skyldig i 39 procent av 
fallen och helt skyldig i 5 procent av fallen (punkt 35).  
— I endast 67 procent av fallen fick kommissionen en höggradig garanti för att de finansiella 
korrigeringarna var korrekta (punkt 55).  
— I endast 28 procent av fallen fick kommissionen en höggradig garanti för att medlemsstaternas 
förvaltnings- och kontrollsystem hade förbättrats efter korrigeringar (punkt 64), vilket innebär att 
det behövs betydande ansträngningar i avslutningsförfarandet.  
165. Europaparlamentet är dessutom oroat över revisionsrättens iakttagelse att kommissionens uppfölj ­
ningsrevisioner med målet att granska tillförlitligheten i medlemsstaternas uttalanden behövde ytter ­
ligare korrigeringar hos medlemsstaterna i 78 procent av fallen (punkt 45). Parlamentet oroas därför 
av att kommissionen ibland förlitade sig på information som kan ha varit opålitlig genom att inte 
ifrågasätta medlemsstaternas information tillräckligt (t.ex. punkt 57, fält 9 och 12) och att kommis ­
sionen inte granskade tillförlitligheten i uppgifterna tillräckligt. Parlamentet framhåller att bristen på 
tillförlitlighet i medlemsstaternas uttalanden innebär att kommissionen behöver tillsätta ytterligare 
revisionsresurser. Parlamentet erkänner även behovet av att rättvist balansera kostnader och förmåner 
av sådana uppföljningsrevisioner (punkt 46).  
166. Europaparlamentet anser att en väsentligt högre grad av effektivitet kan uppnås genom att kommis ­
sionens roll stärks i kontrollerna på förhand snarare än i kontrollerna i efterhand.  
167. Europaparlamentet påminner kommissionen om att felkvoten i sammanhållningspolitiken har ökat 
enligt revisionsrättens årsrapport för 2010, vilket vänder den positiva trend som iakttagits under de 
senaste åren och strider mot den snabbare minskning av felfrekvensen som parlamentet begärt i 
samband med ansvarsfrihetsförfarandet för 2008 (  1 ). 
168. Europaparlamentet framhåller att kommissionens tillsynsfunktion är viktig för att den ska kunna bära 
det yttersta ansvaret för att genomföra budgeten, t.ex. områdena för gemensam förvaltning. Parla ­
mentet erinrar om den handlingsplan för att stärka kommissionens tillsynsfunktion vid gemensam 
förvaltning av strukturåtgärder (COM(2008) 97) och den förbättrade rättsliga ramen för programpe ­
rioden 2007–2013 som hade till syfte att minska felnivån i strukturåtgärder och därmed skydda 
unionsbudgeten. Parlamentet konstaterar dock att handlingsplanen för 2008 trädde i kraft först vid 
slutet av programperioden 2000–2006 och därför bara kunde täcka avslutningsprocessen för denna 
period. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att fullständigt genomföra de åtgärder som anges 
i handlingsplanen för programperioden 2007–2013 och därefter. Parlamentet förväntar sig att kom ­
missionen märkbart och stadigt minskar felfrekvensen, särskilt för program som förväntas ha de 
högsta felfrekvenserna. Parlamentet föreslår att revisionsrätten regelbundet genomför en bedömning 
av de nationella revisionsorganens tekniska och etiska kvalitet, särskilt när det gäller oberoende, och 
att den rapporterar till Europaparlamentet och rådet om sina konstateranden och slutsatser.  
169. Europaparlamentet betonar att snabbhet är det väsentliga i kontrollprocessen för att se till att unio ­
nens skattebetalares ekonomiska intressen är skyddade. Kommissionen uppmanas att prioritera en så 
tidig granskning, bedömning och uppföljning som möjligt i sin kommande förvaltningstillsyn av dessa 
fonder.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/87  
( 1 ) Se punkt 4 i Europaparlamentets resolution av den 5 maj 2010 med de iakttagelser som utgör en del av beslutet om 
ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2008, avsnitt III – kom ­
missionen och genomförandeorgan (EUT L 252, 25.9.2010, s. 39).
170. Europaparlamentet anser att förbättringar av kommissionens tillsynsfunktion är en pågående process. 
Parlamentet understryker här revisionsrättens anmärkning att trots att förvaltnings- och kontrollsystem 
var effektiva vid en viss tidpunkt betyder inte detta nödvändigtvis att de fortsätter att vara effektiva, 
eftersom system, personal och enheter med ansvar för förvaltning av strukturåtgärder kan ändras. 
Parlamentet uppmanar kommissionen att fullt ut godkänna revisionsrättens rekommendationer. Par ­
lamentet anser att handlingsplanen behöver förstärkas om förväntningarna på förbättringen av kom ­
missionens ekonomiska förvaltning inte uppfylls.  
171. Europaparlamentet ber kommissionen att anstränga sig för att se till att medlemsstaterna inte inverkar 
negativt på programmens kontinuitet genom att byta ut enheter, system och personal som är an ­
svariga för kontroller av strukturfonder, vilka redan förklarats effektiva av kommissionen.  
172. Europaparlamentet noterar med tillfredsställelse den höga siffran för förebyggande åtgärder, t.ex. 
finansiella korrigeringar av kommissionen, efter att handlingsplanen antogs 2008. Parlamentet upp ­
manar därför kommissionen att tillhandahålla information om hur dessa korrigeringar påverkar den 
totala felprocenten för programperioden 2000–2006.  
173. Europaparlamentet upprepar behovet av ”samordnad granskning” som revisionsrätten meddelade i sitt 
yttrande nr 2/2004. Parlamentet anser att gemensamma principer och standarder bör utgöra grunden 
för administrationen på alla nivåer (  1 ) i ett effektivt och ändamålsenligt system för intern kontroll.  
174. Europaparlamentet är övertygat om att kommissionen bör fortsätta att sträva efter att genomföra 
principen om samordnad granskning. Parlamentet understryker att det är av största vikt att säkra 
kvaliteten på det arbete som utförs av revisionsmyndigheterna under nuvarande och kommande 
perioder och att deras oberoende garanteras. För att uppnå detta syfte är det av avgörande betydelse 
att det upprättas tydliga och transparenta gemensamma standarder för dessa granskningar. Parlamentet 
noterar att EU-budgeten, under förutsättning att revisionsmyndigheterna åstadkommer tillförlitliga 
resultat, skulle kunna vara tillräckligt skyddad även om andelen felaktigheter är hög, eftersom kom ­
missionen skulle kunna göra finansiella korrigeringar för att bekämpa felaktigheterna. Parlamentet 
upprepar dock att i sådana fall måste de nationella skattebetalarna betala dubbelt så mycket, vilket 
är anledningen till att det alltid är mer effektivt att förhindra misstag än att rätta till dem senare, både 
för kommissionen och för de berörda medlemsstaterna. Parlamentet understryker i detta sammanhang 
särskilt strecksats 2 i revisionsrättens rekommendation 1, och uppmanar kommissionen att genomföra 
denna rekommendation.  
175. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att slutföra programperioden 2000–2006 med hänsyn 
till revisionsrättens iakttagelser och att rapportera till parlamentet hur kommissionen kommer att 
kontrollera lagligheten och korrektheten i processen.  
176. Europaparlamentet uppmanar vidare kommissionen att beakta lärdomarna från revisionsrättens rap ­
port och att bevaka genomförandet av strukturåtgärder för perioden 2007–2013 samt att tänka på 
revisionsrättens iakttagelser i diskussionerna om de framtida strukturåtgärderna för perioden 
2014–2020.  
177. Europaparlamentet anser verkligen att kommissionen intensivare bör medverka i strukturfondernas 
granskningsprocess genom att ytterligare bistå och övervaka medlemsstaternas förvaltningsmyndighe ­
ter och attesterande myndigheter samt även avvecklingsorganen, under alla genomförande- och kon ­
trollfaser, i syfte att garantera en ännu effektivare och mindre tids- och resurskrävande process.  
Del VIII Revisionsrättens särskilda rapport nr 4/2012 ”Att använda struktur- och sammanhåll ­
ningsfonderna till medfinansiering av transportinfrastruktur i kusthamnar – en ända ­
målsenlig investering?”  
Inledning  
178. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens rapport och noterar dess skarpa kritik av både kom ­
missionens och medlemsstaternas prestationer i fråga om ändamålsenligheten och kostnadseffektivi ­
teten i utgifterna för medfinansiering av hamnprojekt.SV L 308/88 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Se punkt 61 i Europaparlamentets resolution av den 10 maj 2011 med de iakttagelser som utgör en del av besluten 
om ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2009, avsnitt III – 
kommissionen och genomförandeorgan (EUT L 250, 27.9.2011, s. 33).
179. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen stöder de flesta av revisionsrättens rekommen ­
dationer.  
180. Europaparlamentet anser att de flesta av de åtgärder som kommissionen vidtar för att förhindra 
framtida brister av det slag som avslöjas i rapporten kommer att göra det möjligt att uppnå målet 
om en mer ändamålsenlig och kostnadseffektiv användning av medlen.  
181. Europaparlamentet anser dock att kommissionen måste vidta ytterligare åtgärder.  
Iakttagelser  
182. Europaparlamentet är bekymrat över att  
— fyra av de 27 granskade projekten inte var avslutade då rapporten slutfördes och att två projekt 
fortfarande inte hade avslutats i januari 2012,  
— de administrativa förfarandena för att utfärda byggnadstillstånd ofta var långa och betungande och 
i vissa fall orsakade förseningar och extra utgifter,  
— två projekt hade mål som inte överensstämde med vare sig transportpolitiken eller beskrivningen i 
det operativa program som det finansierades genom.  
183. Europaparlamentet konstaterar att  
— när rapporten slutfördes hade fyra projekt inte tagits i bruk trots att de var färdiga, men att de nu 
har tagits i bruk,  
— ingen av regionerna hade en långsiktig hamnutvecklingsplan, men att sådana planer inte var ett 
villkor för finansieringen.  
184. Europaparlamentet håller med kommissionen om att resultat och effekter av investeringar i transport ­
infrastruktur inte alltid är påtagliga omedelbart efter att byggnadsarbetet är klart utan ibland tar tid att 
visa sig.  
185. Europaparlamentet drar följande slutsatser:  
— Kommissionen får inte tillräckligt med information om genomförandet av projekten, eftersom den 
tillgängliga informationen inte ledde till åtgärder för att rätta till projektens svagheter.  
— De riktlinjer och de utbildningsseminarier som kommissionen tillhandahåller var inte i sig nog för 
att i tillräcklig grad öka kännedomen om principerna om sund ekonomisk förvaltning.  
— De rättsliga bestämmelser som reglerar kommissionens rådgivande roll i övervakningskommitté ­
erna kan vara för begränsande, och dess andra verktyg för att påverka i riktning mot mer ända ­
målsenliga utgifter, kan vara ineffektiva, eftersom revisionsrätten fann få bevis för att kommis ­
sionen hade ingripit i övervakningskommittéernas arbete för att se till att utgifterna var ändamåls ­
enliga eller för att fastställa resultat- och effektindikatorer.  
— Eftersom endast en minoritet av befolkningen har tillgång till marinor kan dessa inte anses vara en 
förbättring av tillgängligheten till öar, och därför överensstämmer uppförandet av dem inte med 
transportpolitiken, med undantag för fall där små fartyg allmänt används som ett reguljärt trans ­
portmedel mellan öar och när anläggandet av en marina skulle skapa förbättrade anslutningar för 
hela befolkningen.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/89
— Torrdockor för särskilda konstruktioner överensstämmer inte med målen i riktlinjerna för trans ­
europeiska transportnät, även om de kan användas för underhållsarbeten, eftersom de inte upp ­
fyller någon av specifikationerna för projekt av gemensamt intresse avseende kusthamnsnätet i 
avsnitt 5.2 III i bilaga II till Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG (  1 ), ändrat genom 
Europaparlamentets och rådets beslut nr 1346/2001/EG (  2 ). 
Revisionsrättens rekommendationer  
186. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer om att kommissionen bör  
— arbeta för att det ska bli ett villkor att ha en heltäckande långsiktig hamnutvecklingsstrategi för att 
få stöd till hamninfrastruktur från sammanhållningspolitiken,  
— genomföra besök på plats inriktade på ändamålsenligheten under uppförandet,  
— utföra efterhandskontroller på grundval av ett riskbaserat urval av hur den medfinansierade infra ­
strukturen används och vilka resultat den får,  
— förbättra bedömningsförfarandena för större projekt och projekt inom Sammanhållningsfonden så 
att allvarliga brister kan upptäckas och åtgärdas genom lämpliga insatser,  
— arbeta för att införa principen om att finansiering från unionen bör beviljas på villkor att de 
planerade resultaten uppnås,  
— uppmana förvaltningsmyndigheterna att använda resultat- och effektindikatorer.  
187. Europaparlamentet välkomnar att kommissionen har  
— föreslagit införandet av förhandsvillkor för att försäkra sig om att det finns en långsiktig strategisk 
planering innan några beslut om finansiering fattas för sammanhållningspolitiken under perioden 
2014–2020,  
— infört besök på plats i projekt och anordnat tekniska möten med de berörda myndigheterna,  
— börjat genomföra slutrevisioner av projekt som medfinansierats av Eruf och Sammanhållnings ­
fonden under programperioden 2000–2006, vilka valts ut på riskbasis,  
— förbättrat processen för beslutsfattande under perioden 2007–2012 genom att standardisera be ­
slutsprocessen för större projekt, standardisera ansökningsformulären och införa obligatoriskt 
samråd med relevanta avdelningar inom kommissionen samt genom att inrätta initiativet Jaspers 
(gemensamt stöd till projekt i de europeiska regionerna), vilket bör göra det möjligt för medlems ­
staterna att lämna in bättre förberedda ansökningar,  
— utvecklat en ram för resultatrevisioner, som ska bilda grunden för en första uppsättning riktade 
revisioner som ska börja genomföras 2012, och efterlyst en resultatram i sitt förslag till en ram för 
sammanhållningspolitiken 2014–2020, som ska omfatta kommissionens rätt att ställa in betal ­
ningar om det finns betydande brister i uppnåendet av fastställda milstolpar eller mål.  
Ytterligare rekommendationer  
188. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att  
— fullt ut stödja revisionsrättens rekommendationer om att använda resultat- och effektindikatorer 
inte bara på prioritetsnivå, utan – i en omfattning som motsvarar varje enskilt projekts möjliga 
effekter – även på projektnivå,SV L 308/90 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) EGT L 228, 9.9.1996, s. 1.  
( 2 ) EGT L 185, 6.7.2001, s. 1.
— införa en ordning varigenom en bedömning av resultaten och effekterna av investeringar i trans ­
portinfrastruktur genomförs efter det att byggnadsarbetet har slutförts, vid en tidpunkt då resul ­
taten och effekterna förväntas vara tydliga,  
— genomföra en analys där man jämför den genomsnittliga slutförandetiden och kvaliteten på de 
administrativa förfarandena i medlemsstaterna, när det handlar om jämförbara medfinansierade 
projekt, för att rekommendera att bästa praxis införs,  
— beakta att bristerna i uppnåendet av fastställda milstolpar inte alltid beror på dålig förvaltning, och 
i sitt förslag till resultatram utesluta avslag på medelsansökningar i de fall då man inte på förhand 
hade kunnat förhindra och/eller förutse att investeringarna inte kunde ge önskade resultat,  
— öka tillgången på information om projektens genomförande och kräva att åtgärder vidtas för att 
avhjälpa upptäckta brister som en förutsättning för ytterligare finansiering; parlamentet konstaterar 
att det är oacceptabelt att det inte finns någon information om projektets genomförande,  
— undersöka ändamålsenligheten i de utbildningsseminarier och riktlinjer som är avsedda att öka 
kännedomen om principerna om sund ekonomisk förvaltning,  
— föreslå ändringar av de rättsliga bestämmelserna för att möjliggöra en mer effektiv rådgivande roll i 
övervakningskommittéerna, och genomföra en analys för att undersöka effektiviteten av ovan ­
nämnda ”andra verktyg”, som ska bidra till ett effektivt utnyttjande av medlen.  
Del IX Revisionsrättens särskilda rapport nr 5/2012 ”Det gemensamma informationssystemet 
för yttre förbindelser (CRIS)”  
189. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 5/2012, vilken förser parlamentet, 
i dess egenskap av kontrollorgan och ansvarsfrihetsbeviljande myndighet, med information om ge ­
nomförandet av budgeten.  
190. Europaparlamentet är tillfreds med revisionsrättens allmänna åsikt att ”CRIS överlag är ändamålsenligt 
när det gäller att tillgodose kommissionens informationsbehov på området för externa åtgärder” 
(punkt 75). Parlamentet är dock bekymrat över vissa allvarliga brister som påpekas i rapporten.  
191. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att definiera CRIS roll och mål, eftersom de inte har 
uppdaterats sedan systemet togs i bruk 2002 trots de många ändringarna av systemets innehåll.  
192. Europaparlamentet stöder alla revisionsrättens rekommendationer. Parlamentet uppmanar kommissio ­
nen att genomföra dem så snart som möjligt för att åtgärda de kvarstående svagheterna.  
193. Europaparlamentet betonar att en ändring av CRIS bör avspegla de nya utmaningar för unionens yttre 
politik som infördes genom fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, så att kvaliteten och 
samstämdheten när det gäller data kan bli bättre.  
194. Europaparlamentet understryker behovet av att anpassa CRIS rapporteringsfunktioner till parlamentets 
befogenheter på området för yttre politik och budgetkontroll.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/91
195. Europaparlamentet anser att rekommendation nr 1 är av största vikt, enligt vilken det finns skäl att 
definiera CRIS roll som informationssystem, särskilt i förhållande till kommissionens system för 
periodiserad redovisning (ABAC).  
196. Europaparlamentet anser att en förbättring av dataintegriteten mellan CRIS och ABAC är nödvändig 
för att man ska kunna rapportera om unionens yttre åtgärder på ett konsekvent, transparent, upp ­
daterat och tillförlitligt sätt. Parlamentet betonar att man bör undvika funktioner i CRIS som redan 
finns i ABAC.  
197. Europaparlamentet oroas över revisionsrättens följande iakttagelser avseende CRIS ändamålsenlighet 
och effektivitet:  
— CRIS roll i förhållande till ABAC fastställdes inte korrekt, vilket orsakat överlappning av funktioner 
(punkterna 34 och 35), och gör att man kan ifrågasätta mervärdet med att generellt koda 
finansiella transaktioner i CRIS (punkt 35).  
— Uppgifter som härrör från CRIS kan vara otillförlitliga (punkterna 39–41, 49–52 och 54–56) och 
kräver ibland ytterligare manuella justeringar (kommissionens svar på punkt 52) på grund av 
brister i datakodningen (punkterna 38–41) eller på grund av att dataposter saknas eller är felaktiga 
(punkterna 49–51, 54 och 55).  
— Det förekom betydande förseningar i registreringen av uppgifter i CRIS (fakturor och revisions ­
rapporter) (punkt 57).  
— CRIS användarvänlighet är fortfarande den allvarligaste bristen (punkt 43 och illustration 3).  
198. Europaparlamentet oroas över att dessa svagheter riskerar att göra de uppgifter som parlamentet 
tillhandahålls, i dess egenskap av ansvarsfrihetsbeviljande organ, otillförlitliga (t.ex. punkt 39 angående 
utgifter uppdelade enligt länder). Parlamentet uppskattar de insatser som kommissionen hittills gjort 
(särskilt kommissionens svar på punkterna 35, 52 och 54). Parlamentet uppmanar emellertid kom ­
missionen att så snart som möjligt åtgärda dessa svagheter för att trygga en sund finansiell förvaltning 
av CRIS. Parlamentet föreslår att särskild uppmärksamhet ska fästas vid att undvika överlappande 
funktioner, eftersom detta är ineffektivt och riskerar att skapa felaktiga dataposter.  
199. Europaparlamentet noterar vidare att CRIS funktion bör uppdateras så att systemet kan tillhandahålla 
aggregerade uppgifter per mottagarland, politikområde och finansiellt instrument, vilket för närvarande 
är svårt eller till och med omöjligt. Parlamentet understryker behovet av att förbättra systemets 
effektivitet och ändamålsenlighet för operatörerna genom rationalisering och konsolidering av data ­
kodningen.  
200. Europaparlamentet noterar revisionsrättens förklaringar om att inga kostnadsanalyser av CRIS gjorts, 
eftersom det i detta fall var frågan om en revision för att analysera CRIS förmåga att förse kom ­
missionen med den information som behövs och inte att studera dess administrativa utgifter. Parla ­
mentet beklagar dock bristen på uppgifter om CRIS kostnadseffektivitet.  
201. Europaparlamentet beklagar att det vid inrättandet av CRIS saknades en tydlig långsiktig strategi för att 
fastställa systemets mål och sätt att fungera, vilket i slutändandan har lett till en stor spridning av 
funktioner utan någon sammanhängande vision.  
202. Europaparlamentet betonar att CRIS bör utrustas med en standardmekanism för att dela upp använ ­
darnas åtkomsträttigheter i förhållande till uppgifternas sekretessnivå. Parlamentet anser att en sådan 
mekanism bör inrättas för att trygga tillräcklig tillförlitlighet och dataintegritet.SV L 308/92 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
203. Europaparlamentet är bekymrat över den bristande säkerheten i systemet. Parlamentet noterar vidare 
att ansvarsfördelningen på säkerhetsområdet fortfarande är oklar, vilket skapar en allvarlig risk för 
datasäkerheten. Parlamentet betonar att data fullt ut måste överensstämma med de kriterier som 
används av kommittén för utvecklingsbistånd (DAC).  
204. Europaparlamentet påminner kommissionen om vikten av att efterleva bestämmelserna om skydd av 
personuppgifter. Parlamentet riktar kritik mot att anmälningarna till uppgiftsskyddsombudet inte 
explicit omfattade meritförteckningar som hade bifogats CRIS-poster (punkt 74).  
205. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utan ytterligare dröjsmål åtgärda alla brister och följa 
parlamentets och revisionsrättens rekommendationer.  
Del X Revisionsrättens särskilda rapport nr 6/2012 ”Europeiska unionens stöd till den turk ­
cypriotiska befolkningsgruppen”  
206. Europaparlamentet erinrar om att man vid revisionen tog upp den övergripande frågan ”Förvaltar 
kommissionen unionens stödordning för den turkcypriotiska befolkningsgruppen på ett ändamåls ­
enligt sätt?”  
207. Europaparlamentet uppmanar budgetutskottet och budgetkontrollutskottet att beakta slutsatserna i 
denna resolution vid förhandlingarna om den nya fleråriga budgetramen (2014-2020), utan att detta 
påverkar slutresultatet, så att hänsyn tas till revisionsrättens rekommendation om bättre planering, 
genomförande och hållbarhet i linje med rådets förordning (EG) nr 389/2006 (  1 ), på ett sätt som inte 
påverkar ett externt territorium.  
208. Europaparlamentet instämmer med slutsatserna i revisionsrättens särskilda rapport att ”programmet 
har redan gett en del positiva resultat men resultatens hållbarhet är ofta hotad, särskilt mot bakgrund 
av osäkerheten om EU:s framtida finansiering”, och att kommissionen har ”utarbetat ett program som 
omfattar och på ett lämpligt sätt prioriterar alla sektorer som nämns i förordningens mål” och också 
lyckades ”trots stora begränsningar snabbt inrätta ett programförvaltningskontor i norra delen av 
Cypern och använda genomförandemetoder och riskreducerande åtgärder som till stor del var lämp ­
liga. De största bristerna i programförvaltningen berodde på att det lokala stödkontoret inte arbetar 
med samma delegering som unionsdelegationerna och på att anställningskontrakten är för korta för 
att de anställda ska kunna förvalta de finansierade projekten från det att de inleds till dess att de 
avslutas. Dessutom var övervakningen vid gemensam förvaltning med FN otillräcklig”.  
209. Europaparlamentet noterar att programmet har hjälpt många stödmottagare i hela den turkcypriotiska 
befolkningsgruppen. Parlamentet beklagar dock att det inte har varit möjligt att genomföra program ­
mets största projekt, dvs. byggandet av en anläggning för avsaltning av havsvatten (27,5 miljoner 
EUR) på grund av den turkiska arméns begränsningar. Parlamentet noterar att detta är ett stort bakslag 
för programmet.  
210. Europaparlamentet betonar hur viktigt det är att fortsätta att ge stöd till den turkcypriotiska befolk ­
ningsgruppen, i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 389/2006, vilket även kommis ­
sionen nämner i sitt svar på revisionsrättens särskilda rapport. Parlamentet betonar hur viktigt det är 
att föra den turkcypriotiska befolkningsgruppen närmare unionen för att underlätta återföreningspro ­
cessen. I framtiden bör man därför öka de medel som anslås till i) främjande av social och ekonomisk 
utveckling, ii) utveckling och omstrukturering av infrastrukturen, iii) försoning, förtroendeskapande 
åtgärder och stöd till det civila samhället, iv) närmande av den turkcypriotiska befolkningsgruppen till 
unionen, v) utarbetande av rättsakter som är anpassade till gemenskapens regelverk, vi) förberedelse 
för genomförande av gemenskapens regelverk samt, som en prioriterad åtgärd, främjande av ekono ­
misk integration, och intensifiera därtill hörande program som omfattar båda befolkningsgrupperna.  
211. Europaparlamentet framhåller särskilt den mycket viktiga roll program som omfattar båda befolk ­
ningsgrupperna spelar, t.ex. kommittén för saknade personer, för att ta reda på vad som hänt saknade 
personer, och bidra till försoning mellan befolkningsgrupperna. Parlamentet framhåller hur viktigt det 
är att garantera tillräckliga medel för den verksamhet som kommittén för saknadeSV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/93  
( 1 ) Rådets förordning (EG) nr 389/2006 av den 27 februari 2006 om införande av en stödordning för att stimulera den 
ekonomiska utvecklingen inom den turkcypriotiska befolkningsgruppen och om ändring av förordning (EG) nr 
2667/2000 om Europeiska byrån för återuppbyggnad (EUT L 65, 7.3.2006, s. 5).
personer bedriver, och ber kommissionen att stödja kommittén för saknade personer genom att 
uppmana den turkiska militären att underlätta tillträdet till militära områden. Parlamentet understryker 
hur viktigt det är att finansiera infrastrukturprojekt som omfattar båda befolkningsgrupperna och 
samarbeta effektivare med FN:s byråer och program.  
212. Europaparlamentet påpekar också hur viktigt det är att fortsätta arbetet inom den tekniska kommittén 
för kulturarvet, i syfte att garantera restaurering och bevarande av historiska och religiösa platser som 
utgör en integrerad dela av Cyperns kulturarv och en oupplöslig del av hela världskulturarvet.  
213. Europaparlamentet noterar att mer generellt hotas ofta projektens hållbarhet på grund av att motta ­
garna har en begränsad administrativ kapacitet, att de har antagit relevanta texter för sent och att det 
råder osäkerhet om den framtida finansieringen.  
214. Europaparlamentet anser också att man bör komma ihåg att när granskningen genomfördes var det 
fortfarande oklart om ytterligare omfattande anslag till unionens stödprogram skulle ställas till för ­
fogande. Parlamentet noterar att denna osäkerhet försvårar programförvaltningen och inverkar nega ­
tivt på ändamålsenligheten och hållbarheten.  
215. Europaparlamentet noterar revisionsrättens rekommendationer, som innefattar olika scenarier utifrån 
återföreningsprocessens utveckling och storleken på unionens framtida stöd.  
216. Europaparlamentet instämmer med kommissionen om att stödet till den turkcypriotiska befolknings ­
gruppen bör fortsätta att baseras på förordning (EG) nr 389/2006 tills man når en överenskommelse 
om problemet med Cypern.  
217. Europaparlamentet välkomnar att insatserna återspeglar programmets mål trots att många olika sek ­
torer ska omfattas, att antagandet av förordning (EG) nr 389/2006 försenades och att det inte fanns 
någon flerårig plan.  
218. Europaparlamentet uttrycker dock oro över att kommissionen har stora svårigheter när det gäller 
programmets inrättande och genomförande, att flera olika faktorer har gjort kommissionens lokala 
stödkontor mindre ändamålsenligt, att metoderna för genomförande av programmet inte alltid är 
ändamålsenliga och att projektens hållbarhet hotas trots att vissa resultat har uppnåtts.  
219. Europaparlamentet bekräftar den situation som beskrivs i revisionsrättens särskilda rapport. Parlamen ­
tet noterar att kommissionen har tagit flera initiativ och att ändamålsenligheten har förbättrats 
ytterligare sedan revisionen.  
220. Europaparlamentet gläder sig också över att insatser kunnat genomföras genom gemensam förvaltning 
med Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP).  
221. Europaparlamentet beklagar att projektet för avsaltningsanläggningen för havsvatten har misslyckats, 
vilket var ett olyckligt bakslag. Parlamentet påminner om att detta projekt inte bara var det största 
projektet i vattensektorn utan också det största projekt (motsvarande ca 10 procent av de totala anslag 
för vilka kontrakt hade ingåtts) som finansieras inom instrumentet och att anläggningen skulle ge 
23 000 m  3 rent dricksvatten per dag och täcka uppskattningsvis 100 000 personers behov, och 
påminner om att vattenförsörjning blir ett allt större problem sedan den genomsnittliga nederbörden 
per år på ön har minskat med 40 procent de senaste 30 åren. Parlamentet är mycket oroat över att 
det inställda projektet, som är ett resultat av begränsningar som införts för den grekcypriotiska 
kontraktsparten av den turkiska armén – och när dessa begränsningar väl hävdes i mars 2010 var 
kontraktsparten ovillig att fortsätta med hänvisning till ogynnsamma villkor – vilket innebär att detta 
allvarliga miljöproblem inte åtgärdas. Parlamentet uppmanar kommissionen att överväga en förnyelse 
av projektet.  
222. Europaparlamentet insisterar dock på att kommissionens ekonomiska intressen har skyddats i och 
med att projektet för avsaltningsanläggningen lades ner. Parlamentet noterar att inga betalningar har 
gjorts inom ramen för byggnadskontraktet.SV L 308/94 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
223. Europaparlamentet beklagar djupt att förseningarna har påverkat de flesta åtgärder för lokal och urban 
infrastruktur, men oftast har förseningarna berott på politiska svårigheter och kontroller av ägandet av 
mark, som i stor utsträckning ligger utanför kommissionens och UNDP:s kontroll.  
224. Europaparlamentet instämmer med revisionsrättens slutsatser att programmet redan har gett en del 
positiva resultat och stöd till många stödmottagare i den turkcypriotiska befolkningsgruppen, inbegri ­
pet jordbrukare, studenter och de som använder sig av de nya gränsövergångsställena. Parlamentet 
noterar att resultatens hållbarhet ofta är hotad, särskilt mot bakgrund av osäkerheten om unionens 
framtida finansiering.  
225. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens slutsats att kommissionen, trots det svåra politiska läget 
och en snäv tidsplan, lyckades inrätta ett program som återspeglade målen i förordning (EG) nr 
389/2006 och klarade av att snabbt inrätta ett programförvaltningskontor och införa lämpliga system 
för genomförandet.  
226. Europaparlamentet betonar att unionens stöd till den turkcypriotiska befolkningsgruppen är en över ­
gångsåtgärd av exceptionell karaktär, i väntan på Cyperns återförening. Parlamentet noterar att kom ­
missionen stöder ett fortsatt stöd till den turkcypriotiska befolkningsgruppen, fram till dess att en 
övergripande lösning av Cypernproblemet nås, inom ramen för förordning (EG) nr 389/2006.  
227. Europaparlamentet noterar revisionsrättens slutsatser och rekommendationer i den särskilda rapporten 
nr 6/2012. Parlamentet rekommenderar kommissionen att beakta de samlade erfarenheterna av ge ­
nomförandet av programmet och vid behov föreslå åtgärder för att ytterligare förbättra detta program 
och informera parlamentet i enlighet därmed. Parlamentet föreslår att man i samband med unionens 
ekonomiska stöd till den ekonomiska utvecklingen hos den turkcypriotiska befolkningsgruppen be ­
aktar inte bara nya projekt, utan även behovet av att bidra till pågående projekts hållbarhet när beslut 
fattas om eventuella framtida anslag, på basis av den befintliga rättsliga ramen och i linje med målen i 
förordning (EG) nr 389/2006.  
228. Europaparlamentet anser att unionens stöd bör fortsätta att stödja återföreningsprocessen i Cypern. 
Parlamentet rekommenderar i detta avseende kommissionen att fortsätta att försöka uppnå de fem 
målen i förordning (EG) nr 389/2006, och att bland annat främja åtgärder som omfattar båda 
befolkningsgrupperna, förtroendeskapande projekt, verksamhet som avser saknade personer, civilsam ­
hället (som omfattar de armeniska och maronitiska minoriteterna), bevarandet och restaureringen av 
historiska platser, miljöskydd samt ekonomisk och social utveckling och genomförandet av gemen ­
skapens regelverk.  
229. Europaparlamentet ber kommissionen att maximera spridningen av information om upphandling av 
program för försoning samt förstärkning av civilsamhället. Parlamentet framhåller särskilt att det 
behövs stöd till program för socio-ekonomisk integration och medinflytande för kvinnor i den turk ­
cypriotiska befolkningsgruppen.  
Del XI Revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2012 ”Reformen av den gemensamma organi ­
sationen av marknaden för vin: framsteg som gjorts hittills”  
230. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2012 ”Reformen av den gemen ­
samma organisationen av marknaden för vin: framsteg som gjorts hittills”, som fokuserar på de 
framsteg som gjorts genom den reform av den gemensamma organisationen av marknaden för vin 
som inleddes av rådet 2008. Parlamentet vet att det centrala syftet med granskningen var att bedöma 
framstegen avseende ett av huvudmålen med reformen, dvs. att förbättra balansen mellan utbud och 
efterfrågan.  
231. Europaparlamentet påminner om att reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för 
vin syftade till att skapa balans mellan utbud och efterfrågan, och att det viktigaste instrumentet för 
denna reform innefattade ett tillfälligt röjningssystem och inrättandet av ett nationellt stödprogramSV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/95
som gav medlemsstaterna möjlighet att välja vilka åtgärder (av 11 möjliga) som var bäst anpassade till 
deras specifika situation.  
232. Europaparlamentet understryker att granskningen koncentrerades på de två åtgärder som representerar 
de största utgiftsområdena, nämligen röjning samt omstrukturering och omställning av vingårdar, där 
1 074 miljoner EUR avsattes för röjningsåtgärder under den treåriga tillämpningsperioden 
2008/2009–2010/2011 och 4,2 miljarder EUR för omstrukturerings- och omställningsåtgärder för 
den tioåriga perioden 2001–2010.  
233. Europaparlamentet konstaterar att unionen är världens största vinproducent med 3,5 miljoner hektar 
vinstockar. Parlamentet påminner om att unionen producerade ca 160 miljoner hektoliter vin under 
vinåret 2007/2008, vilket motsvarar ungefär 60 procent av världens vinproduktion. Parlamentet 
konstaterar dessutom att vinpriserna pressades ned på producentnivå till följd av den minskade vin ­
konsumtionen överlag inom unionen under de närmaste 20 åren före 2009.  
234. Europaparlamentet noterar att det av den särskilda rapporten nr 7/2012 framgår att trots att efter ­
frågan på röjning var större än 350 000 hektar begränsades dess effekt av det fastställda målet på 
175 000 hektar, och till sist röjdes endast 160 550 hektar med EU-stöd. Revisionsrätten uppskattar att 
röjningssystemet slutligen minskade arealen i vinodlingsregistret med omkring 5 procent, vilket mot ­
svarar cirka 10,2 miljoner hektoliter vin som tagits ur produktion eller 6 procent av den användbara 
produktionen. Den sammantagna röjningen i unionen sedan början av reformen fram till i dag är 
emellertid betydligt större och uppgår till omkring 300 000 hektar. Av dessa har runt 140 000 hektar 
inte fått något EU-stöd, en uppgift som inte tas upp i den särskilda rapporten nr 7/2012.  
235. Europaparlamentet noterar att när det gäller röjningsåtgärden drar revisionsrätten slutsatsen att sy ­
stemet skulle ha kunnat vara mer effektivt och mindre kostsamt, eftersom stödsatserna ökades för 
mycket under det första och andra året samtidigt som efterfrågan på åtgärden var större än målet, till 
och med då satserna bibehölls på sina tidigare nivåer under systemets tredje och sista år.  
236. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten anser att röjningen inte alltid inriktades på de mindre 
konkurrenskraftiga eller mindre lönsamma vinodlingarna, och att man via systemet finansierade röj ­
ningar av vissa vinodlingar som redan hade omstrukturerats och i princip var konkurrenskraftiga. 
Parlamentet noterar att sådana fall dessvärre inte är i linje med reformens policymål.  
237. Europaparlamentet noterar att det i den särskilda rapporten nr 7/2012 betonas att den förväntade 
produktionsminskningen uteblev på grund av otillräcklig användning av vissa instrument för den 
gemensamma organisationen av marknaden, såsom grön skörd och säljfrämjande åtgärder, och på 
grund av att rådet förkastade kommissionens förslag om att förbjuda berikning med sackaros.  
238. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten i den särskilda rapporten nr 7/2012 erkänner att om ­
struktureringsåtgärderna har bidragit till att förbättra sektorns konkurrenskraft, men att de även har 
lett till ökad avkastning i vissa medlemsstater, något som motverkat insatserna för att minska mark ­
nadsutbudet.  
239. Europaparlamentet noterar att revisionsrätten konstaterar att kommissionen inte har gjort en ingående 
bedömning av de potentiella följderna av avregleringen av det system med planteringsrätter som 
planeras införas senast 2018, och anser att en sådan bedömning är nödvändig för att göra en upp ­
skattning av balansen mellan utbud och efterfrågan i vinsektorn.  
240. Europaparlamentet noterar revisionsrättens oro över att unionen finansierat röjningsåtgärden för att 
minska det överskott av vin som produceras, samtidigt som omstrukturerings- och omställnings ­
åtgärden i vissa fall ledde till ökningar i vinodlingarnas avkastning. Parlamentet anser emellertid att 
en ökning i avkastningen kan ske parallellt med en förbättring av vinernas konkurrenskraft, även om 
det med kraft uppmanar kommissionen att garantera en lämplig strategi för att undvika obalanser.SV L 308/96 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
241. Europaparlamentet håller till fullo med om att man borde ha undvikit att röja vissa moderniserade 
vinodlingar genom att klargöra de gällande bestämmelserna, för att undvika vidsträckta tolknings ­
möjligheter och genom att fastställa ytterligare stödkriterier knutna till själva vinodlingen och inte bara 
till jordbrukaren.  
242. Europaparlamentet anser att kommissionen bör se över omstruktureringsåtgärderna för att öka deras 
effektivitet och bibehålla de som har varit framgångsrika i det föregående programmet för att på detta 
sätt förbättra konkurrenskraften inom sektorn. Parlamentet förväntar sig att kommissionen ser till att 
medlemsstaternas nationella program samt och omstrukturerings- och omvandlingsåtgärderna ligger i 
linje med reformens mål, särskilt avseende systemet med samlat gårdsstöd. Parlamentet uppmanar 
vidare kommissionen att förbättra de gällande bestämmelserna för att jordbrukarna lättare ska kunna 
anpassa sig till marknadssignaler och bättre anpassa utbudet till de efterfrågade produkterna.  
243. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att främja åtgärder som syftar till att skydda de bästa 
vinodlingstraditionerna i unionen, vilket i första hand innebär att trygga den socioekonomiska sam ­
manhållningen och skydda miljön och landskapet i många av de landsbygdsområden där dessa 
traditioner tillämpas.  
244. Europaparlamentet anser att kommissionen bör göra en regelbundet uppdaterad uppskattning av 
balansen mellan utbud och efterfrågan i vinsektorn på grundval av statistiska analyser av sektorns 
variabler som tar hänsyn till positiva resultat av omstrukturerings- och omvandlingsåtgärderna. Par ­
lamentet anser att kommissionen utifrån den uppskattningen borde ha fastställt de områden där 
röjningsåtgärder ska sättas in, och menar att kommissionen i framtiden utifrån den uppskattningen 
bör bedöma huruvida andra åtgärder behöver förbättras för att man ska kunna komma till rätta med 
eventuella obalanser.  
245. Europaparlamentet betonar att det måste göras en ingående konsekvensbedömning av liberaliseringen 
av systemet med planteringsrätter, i enlighet med revisionsrättens rekommendationer. Parlamentet 
uppmanar kommissionen att bedöma de potentiella följderna av att detta system avskaffas i syfte 
att fatta de mest lämpliga besluten för att garantera balans på vinmarknaden. Parlamentet konstaterar 
att majoriteten av medlemsstaterna motsätter sig beslutet att avskaffa detta system, och att parlamentet 
uttryckte samma uppfattning i sin resolution av den 23 juni 2011 om den gemensamma jordbruks ­
politiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och terri ­
toriell balans (  1 ). 
246. Europaparlamentet understryker att även om efterfrågan på vin inom unionen sjunkit under de senaste 
decennierna har exporten till tredjeland avsevärt förbättrats under de senaste åren, något som inte togs 
upp i den särskilda rapporten nr 7/2012. Parlamentet anser att införandet av marknadsföringsåtgärder 
för att främja export av kvalitetsviner kommer att bidra till att produktionsöverskotten minskar.  
247. Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att se till 
att medlemsstater som använder schablonbelopp per hektar för att beräkna betalningar upprättar 
lämpliga kontrollmekanismer för de utbetalande organen i syfte att se till att jordbrukarna inte över ­
kompenseras.  
248. Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att åstad ­
komma jämförbarhet och upprätta en acceptabel standardiseringsnivå för åtgärder baserade på arti ­
kel 103q i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en 
gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruks ­
produkter (förordningen om en samlad marknadsordning) (  2 ). 
249. Europaparlamentet är övertygat om att även större stöd till konsumtionen av europeiska viner inom 
EU, utöver exporten av kvalitetsviner till tredjeländer, skulle bidra till att minska produktionsöver ­
skotten.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/97  
( 1 ) EUT C 390 E, 18.12.2012, s. 49.  
( 2 ) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
250. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på nytt lansera en säljfrämjande politik för att stödja 
vinsektorn och förbättra dess konkurrenskraft på den inre marknaden, tillsammans med informations ­
kampanjer riktade till den vuxna befolkningen om en ansvarsfull vinkonsumtion och om vinets 
kvalitativa egenskaper och särdrag, och betona de europeiska vinernas kulturella rötter. Parlamentet 
uppmanar också kommissionen att utarbeta en europeisk strategi för att öka exporten till tredjeland.  
Del XII Revisionsrättens särskilda rapport nr 9/2012 ”Revision av det kontrollsystem som 
reglerar produktionen, bearbetningen, distributionen och importen av ekologiska pro ­
dukter”  
251. Europaparlamentet välkomnar revisionsrättens särskilda rapport nr 9/2012, och instämmer i revisions ­
rättens slutsatser. Parlamentet beklagar dock att granskningsbesök endast har gjorts i sex medlems ­
stater, även om det är dessa stater som är mest berörda.  
252. Europaparlamentet stöder revisionsrättens rekommendationer, särskilt de som avser spårbarhet av och 
gränsöverskrivande handel med ekologiska produkter.  
253. Europaparlamentet noterar att konsumtionen av ekologiska livsmedel utgör mindre än 2 procent av 
den totala livsmedelsmarknaden, men att andelen förväntas öka.  
254. Europaparlamentet understryker betydelsen av att ekologisk produktion sträcker sig längre än hälso ­
sam föda. Ekologiskt jordbruk innebär ett innovativt, kunskapsbaserat angreppssätt vad avser jord ­
brukets produktion, med effektiv resursanvändning, vilket kan bli en motor för landsbygdsutveckling 
och sysselsättning på landsbygden. Utvidgad användning av bioteknik och ekologisk produktion skulle 
kunna ge jordbruket ett ”europeiskt mervärde”, vilket skulle kunna ge EU en starkare roll i den globala 
konkurrensen. Parlamentet noterar dessutom att det bidrar till långsiktig miljömässig, ekonomisk och 
social hållbarhet, t.ex. minskning av och anpassning till klimatförändringen, långsammare minskning 
av den biologiska mångfalden, och skärpta standarder för djurs välbefinnande.  
255. Europaparlamentet påminner om att det alltid har stött det ekologiska jordbruket och kommer att 
fortsätta att göra det, och att det dessutom aktivt har deltagit i arbetet med att utforma lagstiftning för 
produktion av och märkningsbestämmelser för ekologiska livsmedel.  
256. Europaparlamentet anser att man inom nästa fleråriga budgetram bör ägna större uppmärksamhet och 
ge utökat stöd åt produktion av ekologiska produkter.  
257. Europaparlamentet uttrycker sin oro över att många ekologiska produkter är dyrare än icke-ekologiska 
produkter. Därför har priskänsliga konsumenter och personer med lägre inkomster inte råd, eller har 
råd i mindre utsträckning, med dessa hälsosammare produkter.  
258. Europaparlamentet inser att ett effektivt kontrollsystem för ekologisk produktion innebär ett antal 
hinder för aktörerna (inklusive producenter, importörer och bearbetare) som de måste ta sig över, men 
det validerar deras kvalitet och ger aktörerna trovärdighet samtidigt som konsumenterna får förtroende 
för de produkter som är märkta som ekologiska.  
259. Europaparlamentet uppmärksammar att marknaden för ekologiska livsmedel ökar, med både EU- 
odlade och importerade ekologiska varor, vilket också kan skapa en potential för illojal handelspraxis, 
och framhåller att detta kräver ett striktare kontrollsystem på unions- och medlemsstatsnivå. Parla ­
mentet understryker att man genom kontroller bör kunna garantera att produkter som är märkta som 
ekologiska verkligen också är det.SV L 308/98 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013
260. Europaparlamentet påminner om att kommissionen är ansvarig för övervakningen av kontrollsyste ­
men, och uppmanar kommissionen att utvärdera revisionsrättens viktigaste iakttagelser tillsammans 
med medlemsstaterna, som har det viktiga ansvaret för tillämpningen av kontrollsystemen.  
261. Europaparlamentet betonar hur viktigt det är att kunna ge tillräckliga garantier för att systemet 
fungerar effektivt och att det garanterar att konsumenternas tilltro inte undergrävs.  
262. Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att lägga fram initiativ och lagstiftningsförslag 
som syftar till att garantera att samtliga brister som påpekas i den särskilda rapporten nr 9/2012 
är avhjälpta vid slutet av 2013.  
263. Europaparlamentet välkomnar kommissionens kommande översyn av kontrollagstiftningen och den 
förberedelse av riktlinjer för ackreditering som pågår hos Europeiska samarbetet för ackreditering, som 
ett värdefullt bidrag till ett bättre genomförande i framtiden.  
264. Europaparlamentet betonar att det är grundläggande att förfarandena för att godkänna och idka tillsyn 
av kontrollorgan tillämpas på samma sätt överallt. Parlamentet konstaterar att om detta misslyckas 
kommer det att uppstå skillnader vid kontrollen av märkningen av ekologiska produkter, vilket ökar 
risken för bedrägerier eller att producenter söker sig dit där det är enklast att bli godkänd, vilket 
sålunda inverkar negativt på konsumenternas förtroende för märkningen av ekologiska produkter.  
265. Europaparlamentet uttrycker sin förvåning och oro över revisionsrättens slutsats att de behöriga 
myndigheterna i medlemsstaterna saknar eller har otillräckligt dokumenterade förfaranden för god ­
kännande och övervakning av kontrollorgan för att kunna garantera att de lagstadgade kraven upp ­
fylls. Parlamentet begär att de nationella parlamenten, som har i uppgift att kontrollera medlems ­
staternas regeringar, informeras om denna slutsats.  
266. Europaparlamentet betonar att kontrollorganens oberoende, även då dessa är offentliga myndigheter, 
är avgörande för att upprätthålla den ekologiska märkningens goda rykte.  
267. Europaparlamentet välkomnar den förbättring av it-systemen som redan har ägt rum, och ser dessa 
som viktiga delar av effektiva kontroller i framtiden.  
268. Europaparlamentet framhåller medlemsstaternas ansvar inom detta område, liksom inom andra om ­
råden, och ser de regelbundna mötena med den ständiga kommittén för ekologiskt jordbruk som 
mycket värdefulla för utbyte av bästa praxis och information mellan medlemsstaterna, kommissionen 
och den personal från tredjeländer som är involverad i kontrollsystemen. Parlamentet noterar dock 
revisionsrättens kommentar (punkt 75) att detta organ behöver förbättra sin förmåga att utbyta 
information om hur importtillståndssystemet fungerar.  
269. Europaparlamentet framhåller hur viktigt det är att utbyta information inom medlemsstaterna och 
mellan medlemsstaterna och kommissionen. Kommissionen uppmanas därför att införa lämpliga 
åtgärder för att garantera att informationen är relevant, tillförlitlig och ges i rätt tid. Kommissionen 
ombeds särskilt att vidta lämpliga åtgärder för att snabbare tillhandahålla de meddelanden som rör 
certifiering av ekologiska produkter och förbättra deras tillförlitlighet, t.ex. de som sprids genom 
informationssystemet för ekologiskt jordbruk.  
270. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att redan nu upphöra att utfärda importtillstånd som 
fastställts genom rådets förordning (EEG) nr 2083/92 (  1 ) och som gäller under en övergångsperiod.SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/99  
( 1 ) Rådets förordning (EEG) nr 2083/92 av den 14 juli 1992 om ändring av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk 
produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (EGT L 208, 24.7.1992, 
s. 15).
Möjligheten att bevilja importtillstånd har flera gånger förlängts samtidigt som det enligt den nuva ­
rande förordningen från kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1267/2011 (  1 ) av den 
6 december 2011 inte längre ska vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja den här typen av 
tillstånd efter den 1 juli 2014.  
271. Europaparlamentet noterar kommentaren i den årliga verksamhetsrapporten för 2011 från kommis ­
sionens GD för jordbruk och landsbygdsutveckling, där det anges att ekologiska produkter felaktigt 
hade föreslagits vara källan till E.coli-utbrottet, vilket väckte visst tvivel på tillsynen av det ekologiska 
jordbruket, och att året präglades av en massiv mediebevakning av tillsynen och brister i kontrollen 
inom den ekologiska sektorn (  2 ), särskilt efter att ett fall av bedrägeri hade upptäckts i slutet av året, 
med förfalskade uppgifter och produkter som vilseledande hade märkts som ekologiska.  
272. Europaparlamentet noterar reservationen i den årliga verksamhetsrapporten för 2011 om den even ­
tuella risken för att kontrollsystemet för organiska produkter kan få sämre rykte om det inte tillämpas 
korrekt i hela EU och vid unionens yttre gränser.  
273. Europaparlamentet inväntar revisionsrättens uppföljning om tre år för att kunna bilda sig en uppfatt ­
ning om de korrigerande åtgärder som satts in och deras resultat.  
Del XIII Revisionsrättens särskilda rapport nr 12/2012 ”Har kommissionen och Eurostat för ­
bättrat processen för att framställa tillförlitlig och trovärdig europeisk statistik?”  
274. Europaparlamentet påpekar att  
a) det europeiska statistiksystemet består av ett partnerskap mellan unionens statistikmyndighet, 
Eurostat, och de nationella statistikbyråerna som ansvarar för samordningen av all verksamhet 
på nationell nivå när det gäller utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik, 
och att det kan få bidrag från EU:s budget utan någon ansökningsomgång,  
b) kommittén för det europeiska statistiksystemet ger professionell vägledning åt det europeiska sta ­
tistiksystemet.  
275. Europaparlamentet noterar att  
a) revisionens övergripande mål var att bedöma huruvida kommissionen och Eurostat har förbättrat 
processen för att framställa tillförlitlig och trovärdig europeisk statistik,  
b) revisionsrätten i detta syfte ställde två frågor, nämligen genomförandet av uppförandekoden för 
europeisk statistik och Eurostats förvaltning av det fleråriga statistiska programmet,  
c) revisionen omfattade också bidragen från Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (ES ­
GAB) och från Europeiska rådgivande kommittén för statistik (ESAC).  
276. Europaparlamentet stöder i stort revisionsrättens följande tre huvudsakliga rekommendationer:  
a) Unionens och medlemsstaternas statistikmyndigheter är gemensamt ansvariga för att förtroendet 
för Europas demokratiska process bevaras. De bör därför stärka systemet för europeisk statistik och 
garantera yrkesmässigt oberoende, tillräckligt med resurser och ändamålsenlig övervakning, med 
sanktioner och snabba förbättringsåtgärder i de fall då kvalitetskraven inte följs.  
b) För att uppförandekoden avseende europeisk statistik ska tillämpas fullt ut bör kommissionen  
— föreslå ändringar av regelverket för framställning av europeisk statistik som skapar en god 
grund för granskning, efterlevnadsåtgärder och, i förekommande fall, kontroll och inspektion 
som omfattar den institutionella miljön för statistikframställning, de statistiska processerna och 
de statistiska produkterna på såväl unionsnivå som medlemsstatsnivå,SV L 308/100 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1267/2011 av den 6 december 2011 om ändring av förordning 
(EG) nr 1235/2008 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för genomförande av rådets förordning (EG) nr 
834/2007 vad gäller ordningen för import av ekologiska produkter från tredjeländer (EUT L 324, 7.12.2011, s. 9).  
( 2 ) Se den årliga verksamhetsrapporten för 2011 från kommissionens generaldirektorat för jordbruk och landsbygds ­
utveckling, s. 25.
— vidta de åtgärder som krävs för att garantera rättslig säkerhet när det gäller skyldigheten att 
följa uppförandekoden,  
— utveckla en tillsynsfunktion som ska övervaka granskningar, kontroller och inspektioner, till 
exempel genom att de befogenheter som ESGAB för närvarande har utvidgas,  
— öka EU:s chefsstatistikers yrkesmässiga oberoende,  
— harmonisera sitt interna beslut om Eurostats roll med kraven i uppförandekoden, göra det 
möjligt för Eurostat att tillämpa sitt protokoll om opartisk tillgång till Eurostats uppgifter utan 
restriktioner (och avveckla mekanismen för vidaredelegerade driftsanslag för statistikproduktion, 
som gör Eurostat delvis ekonomiskt beroende av andra kommissionsavdelningar),  
— starta en ny omgång inbördes granskningar, vilket enligt kommissionens planer ska ske 2013, 
avseende efterlevnad av alla principer i uppförandekoden med ett starkt externt inslag, så att det 
blir möjligt med oberoende bedömningar och jämförbara resultat,  
— överväga att införa rullande inbördes granskningar för de viktigaste statistikområdena som 
täcker hela produktionskedjan, bland annat tillhandahållare av administrativa uppgifter.  
c) Eurostat bör fullt ut utnyttja potentialen hos det kommande programmet för europeisk statistik 
2013–2017 och i synnerhet  
— fastställa exakta mål och etappmål varje år i de årliga statistiska programmen och genomföra 
lämplig uppföljning,  
— överväga att se över programmet om detta är nödvändigt när det har börjat genomföras och att 
synkronisera det med den fleråriga budgetramen,  
— systematiskt gå igenom statistiska prioriteringar och beakta hur relevanta statistiska produkter 
är och hur relevanta kostnaderna och bördorna för det europeiska statistiksystemet, dess 
medlemmar och uppgiftslämnare är, och i samband med omprioriteringar uppmuntra statistisk 
innovation,  
— förbättra sitt stöd till ESAC:s funktion genom mer och bättre anpassad information om de 
budgetmässiga och ekonomiska följderna av statistiska planeringsalternativ och om genom ­
förandet av statistiska program,  
— förenkla och förbättra effektiviteten i den ekonomiska förvaltningen av bidrag genom att 
använda standardiserade enhetsbelopp för personal och enhetsbelopp för datauppsättningar 
som levererats genom enkäter,  
— undersöka möjligheten att införa ett resultatbaserat system för bidragsförvaltning, som bygger 
på överenskomna indikatorer och mål,  
— öka konkurrensen vid upphandlingsförfaranden, särskilt genom att vikta priskriteriet högre i 
samband med förfaranden där kontrakt tilldelas den vars bud ekonomiskt sett är mest fördel ­
aktigt och genom att undvika minimigränser som försvagar priskonkurrensen.  
277. Europaparlamentet välkomnar kommissionens generellt sett konstruktiva svar och noterar framför allt 
att kommissionen instämmer i revisionsrättens slutsats att unionen, dess medlemsstater och deras 
statistikmyndigheter är gemensamt ansvariga för att förtroendet för Europas demokratiska process 
bevaras.  
278. Europaparlamentet påpekar att kommissionen i enlighet med revisionsrättens begäran  
a) lade fram ett förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009 (COM(2012) 
167),SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/101
b) antog ett nytt internt beslut om Eurostat den 17 september 2012, och  
c) godkände en översyn av uppförandekoden i september 2011.  
279. Europaparlamentet påpekar att de nationella statistikbyråernas och Eurostats samordnande roll i sam ­
band med framställningen av europeisk statistik måste stärkas och stödjas med nya lagstiftningsänd ­
ringar när detta är nödvändigt. Parlamentet vill att ESGAB omvandlas till ett oberoende övervaknings ­
organ, som ska övervaka granskningar, kontroller och inspektioner av det europeiska statistiksystemet. 
Parlamentet uppmanar i detta syfte kommissionen att utarbeta ett förslag till förordning som ska 
ersätta Europaparlamentets och rådets nu gällande beslut nr 235/2008/EG av den 11 mars 2008 om 
inrättande av Europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (  1 ). 
280. Europaparlamentet betonar att det europeiska statistiksystemet självt måste driva på systemförbätt ­
ringar för att anpassa sina strukturer och resurser till de nya utmaningarna. Parlamentet konstaterar att 
det krävs en förändring av produktionsmetoderna för statistik för att ytterligare öka effektiviteten 
eftersom efterfrågan på statistik ökar samtidigt som resurserna minskar. Parlamentet betonar att 
förverkligandet av visionen för det kommande årtiondet och den dithörande gemensamma strategin 
för det europeiska statistiksystemet inte längre kan skjutas upp.  
281. Europaparlamentet understryker att styrningen av det europeiska statistiksystemet ytterligare måste 
stärkas och betonar att man snabbt måste slutföra den pågående revisionen av det europeiska sta ­
tistiksystemets styrningsstruktur för att förenkla beslutsprocessen och överföra befogenheterna när det 
gäller kommittéförfarandet till kommittén för det europeiska statistiksystemet. Parlamentet uppmanar 
kommissionen att klargöra ESGAB:s ställning i det europeiska statistiksystemets styrningsstruktur.  
282. Europaparlamentet välkomnar kommissionens åtagande att fullt ut tillämpa uppförandekoden avse ­
ende europeisk statistik. Parlamentet konstaterar dock att uppförandekoden fortfarande utgör en 
utmaning för det europeiska statistiksystemet som helhet och att Eurostats och de nationella sta ­
tistikbyråernas insatser för att fullt ut tillämpa uppförandekoden måste stödjas.  
283. Europaparlamentet beklagar att endast 71 procent av de 677 förbättringsåtgärder som ursprungligen 
fastställdes för det europeiska statistiksystemet i samband med de inbördes granskningar som utfördes 
2006–2008 hade genomförts 2012. Parlamentet noterar att en del av de återstående förbättrings ­
åtgärderna redan är föråldrade och att genomförandet av dem sackar efter. Parlamentet välkomnar 
därför planerna på att inleda en ny omgång av inbördes granskningar 2013 och att offentliggöra en 
komplett förteckning över de återstående åtgärderna tillsammans med tidsplanen för deras genom ­
förande. Parlamentet betonar vikten av att inkludera externa kontrollprocesser i samband med genom ­
förandet av den nya omgången av inbördes granskningar.  
284. Europaparlamentet gläder sig över att kommissionen i princip accepterar rekommendationerna i fråga 
om inbördes granskning, fastställande av exakta mål och etappmål i de årliga statistikprogrammen, 
omprioritering och översyn av programmet för 2013–2017, främjande av innovation, ökat deltagande 
av ESAC samt förenkling och förbättring av effektiviteten i den ekonomiska förvaltningen av bidrag. 
Parlamentet noterar att kommissionen också vill undvika en försvagning av priskonkurrensen inom 
upphandlingsförfaranden och anpassa den befintliga minimigränsen och kvoten för att välja det anbud 
som ekonomiskt sett är det mest fördelaktiga. Parlamentet gläder sig över att bestämmelserna i 
förslaget till förordning om ändring av förordning (EG) nr 223/2009, såsom det lagts fram av kom ­
missionen, inkluderar användningen av enhetsbelopp och standardiserade enhetsbelopp.  
285. Europaparlamentet noterar att en bestämmelse i kommissionens förslag till förordning om ändring av 
förordning (EG) nr 223/2009 stärker principen om oberoende för EU:s chefsstatistiker, men samma 
mekanismer föreskrivs inte för utnämningen av chefsstatistikern vilket revisionsrättensSV L 308/102 Europeiska unionens officiella tidning 16.11.2013  
( 1 ) EUT L 73, 15.3.2008, s. 17.
rekommenderade. Parlamentet påpekar att den ändrade förordningen måste definiera ESGAB:s roll i 
samband med kommissionens förfarande för utnämningen av chefsstatistikern och att tydliga och 
offentliga regler för utnämning och avsked av chefsstatistikern bör garanteras genom en allmän 
urvalsprocess och en fast mandatperiod i enlighet med uppförandekoden.  
286. Europaparlamentet noterar kommissionens ståndpunkt beträffande avvecklingen av mekanismen för 
vidaredelegerade driftsanslag för statistikproduktion.  
287. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, 
Europeiska unionens domstol och revisionsrätten samt att se till att den offentliggörs i  Europeiska 
unionens officiella tidning  (L-serien).SV 16.11.2013 Europeiska unionens officiella tidning L 308/103