EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
KOM(95) 73 slutliga 
Bryssel, den 08.03.1995 
Kommissionens meddelande till rådet 
EUROPA OCH JAPAN: DE NÄRMASTE ÅTGÄRDERNA 

1 
Innehållsförteckning 
1. INLEDNING 
2. DET ÄNDRANDE SAMMANHANGET 
3. BEDÖMNING AV NUVARANDE RELATIONER 
4. JÄMFÖRELSE AV EFFEKTIVITETEN I USA.s OCH EU:s POLITIK GENTEMOT 
5. POLITISKA RELATIONER 
5.1 Förslag 
6. EKONOMISKA RELATIONER 
6.1 Handels-och investeringsflöden 
6.2 Tillträde till marknaden - sektorella frågor 
6.3 Tillträde till marknaden - strukturella frågor 
6.4 Trade Assessment Mechanism (TAM) - ett program för 
6.5 Regleringsdialogen 
6.6 Investering 
6.7 Handel med tjänster 
6.8 Exportfrämjande åtgärder 
6.9 Industriellt samarbete 
6.10 Forskning och utveckling 
6.11 Medlemsstaternas och den europeiska affärsvärldens 
6.12 Kunskapsobalansen 
6.13 Makroekonom iska frågor 
6.14 Informationssamhället 
6.15 Förslag 
7. SAMARBETE PÅ ANDRA OMRÅDEN 
8. SLUTSATSER 
Bilaga 1 Statistik 
Bilaga 2 Framsteg i försöken att komma in på den japanska marknaden 1993/1994 
Bilaga 3 Befintliga ramar i samarbetet mellan kommissionen och Japan 
2 
Kommissionens meddelande till rådet 
Europa och Japan - de närmaste åtgärderna 
1. INLEDNING 
Japan förändras. En ny generation träder fram och ifrågasätter landets roll i världen sedan 
det kalla kriget upphört. Kulturella förändringar gör sig gällande i Japan efter hand som 
teknik och resor ökar de externa faktorernas inverkan. Det partipolitiska systemet 
omformas, det finns en märkbar växling mot konsumentinflytande och en önskan att 
förändra det byråkratiska systemet, så att det bättre svarar mot den demokratiska viljan. 
Det finns ett nytt intresse för avreglering för att möta behovet av ökad konkurrensförmåga 
så att det japanska näringslivet kan fortleva trots den dyra japanska valutan. 
Även Europeiska unionen förändras. Ikraftträdandet av Maastrichtfördraget gör det möjligt 
att utveckla en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Unionen har fullbordat den interna 
marknaden och har just utvidgats genom anslutningen av tre nya medlemsstater. Den 
förbereder EMU och en framtida utvidgning till länderna i Central- och Östeuropa. 
Vi har mycket gemensamt. EU och Japan är industrialiserade demokratier som står inför 
de utmaningar som följer av det ömsesidiga beroendet inom världsekonomin. Vi delar ett 
nyckelintresse i att ha ett stabilt, multilateralt ekonomiskt system och i att upprätthålla en 
global säkerhet. Båda utvecklar nya grepp inom utrikes- och säkerhetspolitiken, där 
banden med USA kommer att vara fortsatt starka men inte allestädes närvarande. De 
strävar var för sig efter konstruktiva relationer med Ryssland och Kina och med olika delar 
av Asien. Båda står inför utmaningen att förbli konkurrensdugliga på internationella 
marknader med många nya medtävlare. Slutligen kämpar båda parter för att utveckla en 
politisk roll som står i rimlig proportion till deras ekonomiska betydelse. 
Interna och internationella förändringar förenas för att ge EU tillfälle att ytterligare utveckla 
sina relationer med Japan. Dessa grundas på deklarationen 1991 /Declaration 1991/ och 
på slutsatser som antogs av rådet i juni 1992. Politiken gentemot Japan har också 
formulerats i samband med unionens Asien-strategi från 1994. Den kombinerar ett 
stärkande av dialogen och samarbetet med en ihärdig press för en öppning av 
marknaden, vilket redan börjar ge resultat. Förutom att granska de ekonomiska och 
handelsmässiga relationerna och föreslå ökad effektivitet i EU-politiken, och då även på 
samarbetets område, visar detta meddelande på sådana vägar som unionen kan använda 
för att utveckla sina politiska relationer med Japan. Därvid kan unionen aktivt stödja och 
delta i Japans ökade politiska medverkan i en global utrikes- och säkerhetspolitik. 
2. SAMMANHANGET I FÖRÄNDRING 
De politiska omvälvningarna i Japan under de senaste två åren är en återspegling av 
väljarnas missnöje med det befintliga systemet, av förändringar i konsumentperspektivet 
och av ett allmänt ifrågasättande av landets plats och roll i världen efter det kalla kriget. 
Som ett resultat håller partisystemet på att omvandlas i den allmänna förväntningen att en 
regeringsmakt i nya former kommer att vara mer känsliga för det normala trycket från 
väljarna. Det finns en ökad beredvillighet att ta på sig internationella åtaganden, en 
starkare känsla av oberoende och en beslutsamhet att få valuta för pengarna. Dessa 
förändringar sker mot en bakgrund av snabb förändring i Asien som har långtgående 
konsekvenser för Japan. 
Japan söker en större roll på världsscenen, i proportion till dess status som ekonomisk 
stormakt. Det finns i Japan ett nytt intresse för möjligheten att spela en större roll i Asien. 
Japan deltar aktivt i regionala förtroendeskapande åtgärder som ASEAN Regional Forum, 
där även unionen är medlem. Japan har nu klart och tydligt gett till känna sin önskan att bli 
permanent medlem av FN:s säkerhetsråd. Detta, tillsammans med förbittring mot den 
taktik USA använder i sin strävan efter sina bilaterala ekonomiska mål, leder till en viss 
omvärdering av relationerna med USA. 
På ekonomisidan har den ekonomiska bubblan som brast och recessionen som helt 
nyligen nått sitt slut, lett till en ny syn hos såväl konsumentens som industrin. Valuta för 
pengarna, snarare än iögonfallande konsumtion av lyxvaror, har blivit dagens lösen. 
Prisjämförelser, särskilt med prisnivåerna i andra länder, ställs samman och publiceras allt 
oftare. Från konsumenternas sida märks ett ökat intresse för billigare varor från utlandet. 
Även om japansk industri, särskilt inom de mest konkurrensstarka sektorerna, genom 
tekniska innovationer och arbetsutjämning /job-shedding/ ihärdigt försöker behålla sin 
konkurrenskraft till en kurs av 100 yen per dollar eller ännu mindre, råder det inget tvivel 
om att den höga yenkursen har tvingat industrin att se över områden där merparten av 
den japanska produktionen äger rum. En reaktion är att investera i anläggningar för 
offshoreproduktion. Japansk industri accepterar i ökad omfattning världsekonomins 
globalisering och är investerar nu kraftigt i den asiatiska regionen där kostnaderna är låga 
och tillväxten hög. Japansk industri blir nu också mer öppen för möjligheten att diversifiera 
sitt utbud av komponenter genom att inkludera importvaror. Denna attitydförändring hör till 
de faktorer som gynnat det ökade industriella samarbetet mellan EU och Japan under de 
senaste 12 månaderna. 
Ovannämnda tendenser har lett till en allmänt spridd övertygelse bland både konsumenter 
och industri att det täta nätverk av regleringar som finns i Japan håller kvar både 
konsumentpriser och kostnadsläget inom industrin på en nivå som är mycket högre än 
den behöver vara. Detta har förmått industri och industrivänliga delar av förvaltningen att 
ge starkt stöd åt regeringens avregleringsprogram och allmänheten märker att 
framgångsrik avreglering är ett sätt att åstadkomma lägre konsumentpriser. Detta breda 
stöd är det bästa tecknet på att det femåriga avregleringsprogram som regeringen lägger 
fram i slutet av mars 1995 kan genomföras med framgång, trots den väl förskansade 
oppositionen inom delar av förvaltningen och från vissa kapitalintressen. Detta kommer 
emellertid att kräva ett fortsatt starkt engagemang från den japanska regeringens sida. 
<4 
3. BEDÖMNING AV NUVARANDE RELATIONER 
Hittills har relationerna mellan EU och Japan huvudsakligen fokuserats på det 
ekonomiska. Relationerna har i synnerhet av EU:s synpunkt att onödiga och oacceptabla 
hinder hämmar tillträdet till den japanska marknaden. Samtidigt uppfattas överskottet i den 
japanska bytesbalansen som överdrivet högt. Detta har skapat spänningar i 
förbindelserna. 
Det finns en obestridlig obalans i den nuvarande ekonomiska förbindelsen. Sedan 
förverkligandet av den inre marknaden möter japansk export nästan inga strukturella 
hinder på världens största ofragmenterade marknad, där kraftfulla regler tvingar fram 
konkurrens, Japans inåtriktade investeringar välkomnas och subventioneras till och med 
ibland, och japanska företag som är verksamma inom EU behandlas fullt ut som nationella 
företag. I kontrast mot detta, vilket är väl dokumenterat, ställs EU-företag och andra icke­
japanska företag inför en rad administrativa och strukturella hinder vid export till Japan 
och stöter även på hinder om de försöker investera direkt i Japan. 
På senare år har EU sett över sin attityd till dessa problem med hänsyn till 
medlemsstaternas och andras erfarenheter. Den har också gjort en ingående 
undersökning av hur USA gått till väga och vad resultatet har blivit för att se om det finns 
några element däri som skulle kunna ingå i EU:s taktik. Stora förändringar har gjorts i 
fråga om det sätt på vilket EU formulerar och tacklar hinder för konkurrens med och i 
Japan. Detta nya och relativt fokuserade synsätt ger nu påtagliga resultat och beskrivs i 
kapitlet om ekonomiska förbindelser i detta meddelande. 
4. EN JÄMFÖRELSE MELLAN EFFEKTIVITETEN I USA:s OCH EU:s POLITIK 
GENTEMOT JAPAN 
Ända sedan slutet av andra världskriget har USA utvecklat politiska och säkerhetsmässiga 
förbindelser med Japan. Det har sörjt för Japans säkerhetsgarantier och det kan göras 
gällande att Japan har gjort mycket för att tillmötesgå USA:s ekonomiska krav för att inte 
skada deras relation som helhet, inklusive säkerhetsalliansen. På senare år har USA:s 
förvaltning fört en allmänt aggressiv politik för att uppnå särskilda importmål som den 
betraktar som utfästelser och som USA, om de inte uppfylls, hotar att tvinga igenom med 
hjälp av sina unilaterala 301- och super 301-bestämmelser. 
Man hör ofta den uppfattningen, att EU skulle kommit längre i sina ansträngningar att öka 
exporten till Japan om den varit mera energisk och tagit USA:s taktik som mönster. 
Giltigheten i denna uppfattning måste bemötas, alldeles bortsett från det faktum att EU 
inte har samma allomfattande relation till Japan och att unionen dessutom motsätter sig 
unilaterala handelssanktioner som den anser vara en destabiliserande faktor i 
världshandeln. 
f 
Internationellt (även i USA) ökar uppfattningen, att även om den aggressiva målsättningen 
kan ha gett resultat i fråga om vissa enskilda produkter i det förgångna, så är det inte 
troligt att den kommer att göra det i framtiden. Detta beror huvudsakligen på de 
förändringar som nu sker i Japan. Japan blir mer och mer ovilligt till sådana avtal med 
USA vilka nu betraktas som diskriminerade och som ett hinder för en fungerande 
marknadsekonomi och som främjar den typ av statliga ingripanden på marknaden som 
progressiva krafter i Japan försöker minska. Sådana amerikanska krav ses mer och mer 
som försök att konservera ett ojämlikt, ensidigt förhållande. Slutligen förkastas sådana 
unilaterala åtgärder alltmer till förmån för mera opartiska marknadsöppnande metoder 
som GATT/WTO. Trots vissa framgångar är det därför inte troligt att detta grepp kan bli 
fruktbärande i framtiden och det finns tecken som tyder på att den amerikanska 
förvaltningen håller på med en översyn i syfte att åstadkomma en förändring. 
Kommissionen har ingående bevakat alla avtal mellan USA och Japan. Den har begärt 
och fått ett system för parallell bevakning för att säkerställa att alla marknadsöppnande 
åtgärder inom det amerikansk-japanska ramavtalet vidtas på mest gynnad nation-grund 
och är öppna för företagen i EU såväl som i USA. Det finns en samsyn mellan EU och 
USA i strävan efter att öppna ytterligare marknader i Japan och det finns utrymme för 
samarbete på vissa områden. Olika uppfattningar om hur resultat skall uppnås har 
emellertid lett till att parterna har valt att gå var sin väg. 
EU-strategin med ständiga, konsekventa och globala påtryckningar för att åstadkomma 
ändring är en faktor som har lett till resultat på vissa områden. Genom att precisera hinder 
och ständigt återkomma i tvistefrågor och genom att inleda en parallell, konstruktiv dialog 
har resultat uppnåtts på flera viktiga områden som allmänna regler för offentlig 
upphandling, godtagande av europeiska intyg t.ex. om textiliers eldfarlighet, normer för 
elektriska apparater (se bilaga 2 för närmare uppgifter). Förhandlingar har inletts om avtal 
för ömsesidigt erkännande (MRA - mutual recognition agreements) och avtal har uppnåtts 
om förbättringar i fråga om distribution och livsmedelsmärkning. Dessutom har japanerna 
accepterat målet att minska överskottet i sin bytesbalans avsevärt i proportion till BNP. 
Detta meddelande argumenterar till förmån för en ökad betoning av den ekonomiska 
aspekten i fråga om ekonomiska relationer, vilket redan har visat sig kunna leda till 
resultat. 
Unionens agerande skulle emellertid bli betydligt mera effektivt om medlemsstaternas 
kontakter, på utskotts- eller ministernivå /working or Ministerial level/, på ett fungerande 
sätt kunde samordnas med kommissionens. Det ökar inte trovärdigheten av EU:s 
aktiviteter i Tokyo om gemenskapen och dess medlemsstater gör parallella demarscher i 
ämnen med anknytning till marknadstäckning som exempelvis det japanska 
avregleringsprogrammet. En bättre metod är att mobilisera både kommissionens och 
medlemsstaternas resurser genom att följa en klart definierad målsättning genom en 
samordnad insats. Det faktum att medlemsstaternas företag konkurrerar med varandra om 
kontrakt och beställningar i Japan bör inte förringa värdet av en samordnad, uppåtriktad 
insats. En fragmenterad, nationell aktion ger Japan möjlighet att spela ut den ena 
medlemsstaten mot den andra och allvarligt försvaga unionens anseende och på så sätt 
minska dess förmåga att åstadkomma de resultat som alla strävar efter. Medlemsstaterna 
bör fortsätta sina nationella ansträngningar, men dessa bör utvecklas i sammanhang med 
EU:s vidare ramverk och alla framstötar på minister- eller förvaltningsnivå bör ha en EU-
såväl som en nationell komponent. Medlemsstaternas ambassader i Tokyo har samlat 
avsevärd sakkunskap i handelsfrågor. Kommissionen vill tillsammans med 
medlemsstaterna söka vägar för att exploatera denna kunskapspool till fördel för alla. 
Of 
5. POLITISKA RELATIONER 
Deklarationen av 1991 anger principerna för en integrerad dialog med Japan. Den 
förpliktar parterna att "med fasthet sträva efter att informera och rådfråga varandra i viktiga 
ekonomiska frågor av gemensamt intresse för parterna, oavsett om de är av politisk, 
ekonomisk, vetenskaplig, kulturell eller av annan natur". Hittills har den politiska 
dimensionen av förbindelsen dock varit underutvecklad. Detta minskar båda parternas 
förmåga att uppnå sina mål. I praktiken är det inte fritt fram att koncentrera sig på enbart 
ett område och åsidosätta de övriga. EU kommer inte att förbättra sin profil i Japan förrän 
man där märker att EU har en politisk tyngd som står i proportion till dess ställning som 
ekonomisk och teknisk makt. 
Det står klart genom deras gemensamma intresse för en stabil och multilateral 
världsordning att en stärkt japansk världsroll skulle vara i EU:s intresse, eftersom de vid 
många tillfällen skulle kunna stödja varandra i internationella forum. Även om de politiska 
slutsatserna är olika, hjälper dialogen till att öka förståelsen och kanske minska 
skillnaderna. 
Även om möten på utrikesministernivå och mellan politiska ledare har ägt rum, så har 
bilaterala toppmöten avhållits under olämpliga förhållanden eller inte alls, och det har varit 
långa dröjsmål med att organisera ministermöten med kommissionen. I fråga om substans 
så har dialogen knappast passerat det stadium där man utbyter synpunkter och 
information och det finns inte många exempel på konkret samarbete. 
Japan visar nu ökad vilja att ta på sig internationellt, politiskt ansvar i nivå med dess 
ekonomiska makt. Japan har t.ex. tillmötesgått FN:s begäran att sända militär och civil 
personal till Kambodja och Mozambique. Japan har också skickat en kontingent till 
Ruanda och agerat i regionala frågor av globalt intresse som Nordkoreas status i fråga om 
kärnvapen. Japan har observatörsplats i OSCE och deltar i G24. Japan svara nu för det 
största internationella bidraget i humanitär hjälp efter EU och dess medlemsstater. 
I ett vidgat politiskt förhållande kan unionen uppmuntra Japan att fortsätta vidga sin 
växande roll i internationella affärer. Det finns många områden där unionen och Japan 
skulle kunna samarbeta i större omfattning: nedrustning och icke-spridning, 
konfliktprevention och gemensamma uttalanden, utveckling och humanitär hjälp, hjälp till 
länderna i Central- och Östeuropa såväl som NIS. Hittills har unionen och Japan tagit ett 
politiskt initiativ tillsammans i FN för att upprätta ett register över konventionella vapen i 
syfte att vinna ökad klarhet om vapenrörelser. 
5.1 Förslag 
Den betydande potential i strukturer som deklarationen 1991 ger bör nu utnyttjas i full 
utsträckning. Detta kräver en politisk vilja från båda sidor så väl som en förstärkning av 
nuvarande procedurregler. 
1-
1) Europeiska unionen bör förplikta sig att föra en politisk dialog med Japan och dra full 
nytta av Japans ökade vilja att delta i internationella engagemang. I det syftet bör 
unionen ta upp diskussioner med Japan för att 
a) klarlägga konkreta områden för samarbete på det politiska området, 
b) utbyta regelbundna och förtroliga informationer om unionens och Japans 
politiska samtal, 
c) upprätta regelbundna kontakter på utskottsnivå /working-level/ mellan 
officiella representanter för att bereda möten mellan politiska ledare eller 
ministrar, 
d) klargöra principen för årliga toppmöten mellan EU och Japan omväxlande 
i Japan och i Europa (och på så sätt avlägsna en oklarhet som hittills gjort det 
svårt att enas om datum och platser för toppmöten) och komma överens om 
att datum för varje toppmöte skall ha bestämts vid föregående möte. 
2) I samband med ett avtal om den framtida omstruktureringen av FN-systemet 
inklusive en utvidgning av säkerhetsrådet, anser kommissionen att Japans begäran 
om en plats i säkerhetsrådet skall få stöd av EU. 
6. EKONOMISKA RELATIONER 
ÊJ Handel och investeringar 
Japan är världens tredje största ekonomi efter EU och USA och är därmed unionens näst 
största potentiella marknad. 
Genom att hindra importen från att nå en tillräckligt hög nivå, ökar skyddet av den 
japanska marknaden på ett konstlat sätt skillnaden mellan nationellt sparande och 
investeringar. Detta leder till ett fortsatt högt överskott i den japanska bytesbalansen. Åren 
1984-1994 nådde överskottet toppar med 4,2% av BNP 1986 och 3,2% 1992. Det 
beräknas sedan dess ha fallit till 2,7% 1994 (se statistiken i bilaga 1) och kommer för 1995 
troligen att sjunka till 2,5%. 
Detta har i sin tur bidragit till att yen-kursen steg mycket kraftigt under den första hälften 
av 90-talet, vilket har minskat Japans konkurrenskraft på exportmarknaderna. Följden har 
blivit en nedgång i handeln till nackdel för Japan och dess handelspartner. Europeiska 
unionens politik bör inriktas på att lösa problemet med överskottet genom att 
handelshindren avlägsnas så att handeln kan öka. 
EU:s underskott i bytesbalansen med Japan återspeglar Japans ställning totalt mot resten 
av världen och förblir oacceptabelt stort. Dock finns det, eller har nyligen utvecklats, vissa 
positiva inslag som kan tyda på att en mera positiv trend nu kan skönjas: 
EU:s överskott i handeln med tjänster (inklusive inkomster av investeringar) ökar 
stadigt. Senast tillgängliga siffror, offentliggjorda av EUROSTAT, avser 1992 och 
visar ett överskott på 10,5 miljarder ecu. 
s 
EU:s underskott i handeln med varor minskade med 15,6% 1993 och beräknas ha 
minskat med ytterligare 18% i 1994 till ett värde av 18,5 miljarder ecu. Även om 
denna minskning 1993 till stor del berodde på en nedgång i den japanska exporten, 
så beror förbättringen 1994 på en 15% ökning av exporten från EU. Av särskilt 
intresse är att denna ökning har uppnåtts över en lång rad exportartiklar och är inte 
koncentrerad till traditionella lyxvaror. Siffrorna bekräftar den japanska affärsvärldens 
växande intresse för att köpa halvfabrikat och kapitalvaror från Europa (och bekräftar 
för övrigt det riktiga i att betona dessa sektorer i det exportfrämjande programmet 
Porten till Japan /Gateway to Japan/. 
Slutligen visar de senaste siffrorna ingen ändring i den mycket stora obalansen mellan 
EU-investeringar i Japan och japanska investeringar i Europa (se bilaga 1), även om de 
japanska investeringarna i Europa på sistone har planat ut. 
6.2 Tillträde till marknaden - sektorella frågor 
Stadiga framsteg, om än inte särskilt iögonfallande, har gjorts när det gäller att avlägsna 
särskilda hinder för tillträdet till den japanska marknaden (se bilaga 2). Dessa framsteg är 
ett resultat av de gemensamma påtryckningarna från EU och USA och andra 
handelspartner från tredje land samt krafter inom Japan som vill ha förändring, i synnerhet 
avreglering. 
Beroende på problemets natur kan gemenskapen välja mellan olika tillvägagångssätt: 
Biläggande av tvister inom WTO. Hittills har mycket få frågor bedömts kunna väntas 
ge upphov till en framgångsrik panel, där skattediskriminering av spritdrycker utgör 
ett undantag som är värt att notera. Kommissionen vill icke desto mindre fortsätta att 
bekämpa kränkningar av WTO-bestämmelser överallt där detta sker. För närvarande 
övervägs t.ex. en eventuell diskriminerande effekt av avtalet om mobiltelefoner 
(Motorola) mellan USA och Japan. 
Multilaterala förhandlingar inom WTO. Denna väg har endast varit måttligt 
framgångsrik, men genomförandet av Uruguayrundans resultat kan väntas klarlägga 
vissa regler (t.ex. om kvotlicenser) och avlägsna hinder särskilt inom sådana 
områden som offentlig upphandling, normer (t.ex. sanitära och fytosanitära) samt 
vissa tjänster. 
Dialog om regleringar (se nedan). 
Bilaterala påtryckningar. EU stöder det multilaterala handelssystemets regler och 
försöker därför inte att sätta press på Japan genom hot mot illegala 
handelssanktioner. EU försöker att på ett övertygande sätt förklara varför åtgärder 
som förenklar tillträdet till den japanska marknaden också är ett direkt ekonomiskt 
intresse för Japan. Ökad import kan komma konsumenten till godo och sänka 
kostnaderna för halvfabrikat och tjänster till köpare inom industrin. EU betonar också 
att om man låter bilaterala problem ligga och gro, kommer detta oundvikligen att 
påverka relationen i andra avseenden. 
1 
Kommissionen har nu i fullt samarbete med såväl medlemsstaterna och deras 
representanter i Tokyo som med de europeiska handels- och industriförbunden utarbetat 
ett omfattande arbetsdokument med vars hjälp man skall kunna definiera och följa upp 
alla hinder för exporten från EU. Denna ger i varje enskilt fall en beskrivning av problemet 
och identifierar vilka åtgärder man ska begära från den japanska regeringen. 
6.3 Tillträde till marknaden - strukturella frågor 
Tillträde till den japanska marknaden hämmas inte bara av sektorella 
hinder som är relativt enkla att känna igen, utan också av mera djupliggande strukturella 
hinder, t.ex. keiretsufenomenet. 
Dessa är besläktade med de speciella dragen i den japanska ekonomin och det japanska 
samhället. I vissa fall kan det bästa europeiska svaret vara att förstå dessa skillnader och 
försöka ta hänsyn till dem i affärerna med Japan. I andra fall, där ifrågavarande metoder 
är till skada för en fungerande öppen, internationell ekonomi, måste EU insistera på att 
dessa metoder ändras. 
Ett exempel är konkurrenspolitiken. Detta är ett område inom vilket de japanska 
attityderna håller på att ändras och där dialogen mellan kommissionens policyexperter, 
som har många års erfarenhet av att främja konkurrens, och deras japanska motparter 
inom JFTC /Japan Fair Trade Commission/ kan hjälpa till att kanalisera förändringen i rätt 
riktning. Ett särskilt betonat område är de konkurrensfientliga metoderna inom 
distributionssektorn som gör det mycket svårt för importerade produkter att ta sig in på 
marknaden. I enlighet med rådets slutsatser 1992 har kommissionen nu fått igång en 
verklig dialog med JFTC (se bilaga 3), vars ställning i det japanska systemet också har 
stärkts. Detta kan utgöra en god grund för ytterligare framstötar om öppnare konkurrens 
på den japanska marknaden. 
Europeiska företag har av tradition beskrivit agerandet hos keiretsu, en finmaskig 
horisontell och vertikal sammanslutning av japanska företag, som ett hinder för öppen 
konkurrens i Japan, men EU har aldrig formulerat en klar målsättning i att ta upp denna 
fråga. Det är sant att den japanska affärsvärlden i mycket avsevärd utsträckning 
domineras av företagsgrupperingar som hålls samman av långsiktiga affärsrelationer som 
ofta, men ingalunda alltid, förstärkt genom korsvist aktieägande. Dessa grupperingar är 
effektiva när det gäller att låta ny verksamhet utvecklas på ett nyskapande sätt bland 
medlemmarna. De är emellertid konkurrensfientliga på så sätt att de dominerar särskilda 
marknader och utestänger nykomlingar, oavsett om de är japanska eller utländska. De 
ekonomiska omständigheterna i Japan ändras nu och medför också en ändring i keiretsu, 
särskilt i det vertikala förhållandet till leverantörer. Europeisk industri bör ha ögonen öppna 
för nya affärsmöjligheter, särskilt genom industriellt samarbete. Kommissionen kommer att 
fortsätta att arbeta för ökad konkurrens och för att få bort hemliga metoder i Japan. Om 
dessa ansträngningar inte ger resultat snabbt nog, kommer kommissionen att pröva andra 
vägar som kan göra det lättare för europeiska företag att ta sig in i befintliga nätverk, 
inklusive Keiretsu. 
lo 
6.4 TAM (Trade Assessment Mechanism) - ett program för bedömning av handelsfrågor 
TAM finns numera som reguljärt forum för analys med Japan av handelsfrågor i enlighet 
med rådets ställningstagande i juni 1992. Det har visat sig nyttigt vid analys av 
handelsfrågor i termer av deras relativa ekonomiska betydelse för unionen, har flyttat 
diskussionen av dessa frågor till ett objektivt plan och berett mark för politiska beslut i 
andra forum, t.ex. utbyggnaden av det industriella samarbetsprogrammet mellan EU och 
Japan 1994, starten av MRA-förhandlingarna i november 1994, samordningen av 
EXPROM/IMPROM-programmen samt avskaffandet av vissa specifika hinder för tillträde 
till marknaden (se bilaga 2). 
6.5 Regleringsdialogen 
Den japanska regeringen förefaller nu allvarlig i sin önskan att verkligen komma någon 
vart i fråga om avregleringarna, trots den opposition den säkerligen kommer att möta från 
parter med motsatta intressen. Industrin trycker på för betydande förändringar och en 
kampanj har startats för att göra konsumenterna medvetna om att framgångsrik 
avreglering betyder lägre priser för dem. 
Gemenskapen lyckades 1994 att få igång en fortlöpande dialog med Japan i frågor som 
rör avreglering. Detta bör göra det möjlig att i det japanska programmet mata in den 
sakkunskap på regleringsområdet som EU har förvärvat i synnerhet genom sitt arbete 
med att skapa den inre marknaden. Till den japanska regeringen har kommissionen redan 
skickat en önskelista som skall vara till hjälp vid beredningen av det 5-årsprogramm som 
kommer att tillkännages i slutet av mars 1995. De kommer att bevaka 5-årsprogrammet 
noga och de årliga översynerna av det under perioden 1995-2000. Den kommer att kräva 
att dessa innehåller klara och entydiga åtaganden, tidtabeller för genomförandet och tidigt 
och snabbt genomförande av viktiga åtgärder (frontlastning). 
Det kommer att bli viktigt för gemenskapen att dra full nytta av detta nya tillfälle till en 
dialog genom hela avregleringsprogrammet som enligt den japanska regeringens 
intentioner kommer att bli föremål för fortlöpande anpassning. 
Det kommer också att vara lämpligt att bygga på det klimat av ömsesidigt förtroende som 
har skapats för att utveckla ett samarbetsprogram på regleringsområdet baserat på de 
dialogstrukturer som redan finns (samråd på minister- och högnivå) för att säkerställa att 
framtida förslag till regleringar från de två parterna inte leder till nya handelshinder. 
6.6 Investering 
Det faktum att det finns betydligt mer japanska investeringar i EU än tvärtom förklaras 
delvis av de hinder som Japan reser mot utländska investeringar. Det japanska systemets 
motstånd mot investeringar utifrån, särskilt genom sammanslagningar och förvärv, hindrar 
EU-företag från att ta sig in på den japanska marknaden. Det kan också innebära att EU-
företag inte åtnjuter fördelen av att kunna positionera sig på marknaderna i Asien och på 
Stilla havet på samma sätt som en stabil närvaro i Japan skulle ge dem möjlighet till. 
// 
Denna fråga kan tacklas både bilateralt och multilateralt. Unionen kommer att fortsätta att 
vara öppen mot och uppmuntra investeringar utifrån och kommer att försöka integrera 
dessa helt i den lokala ekonomin. Den kommer att försöka samarbeta med Japan för att 
säkerställa en motsvarande öppenhet och integration för EU-investeringar i Japan. Som 
en del av sitt erbjudande om avreglering har kommissionen begärt framsteg på områden 
som konkurrenslagstiftning (t.ex. lindring, ökad klarhet och rationalisering av förordningar 
och lagstiftning om sammanslagningar och förvärv), redovisning (anpassning av japanska 
redovisningsnormer till internationella normer, förbättring av förordningar som rör 
aktieägares status). Dessa områden kommer att bevakas som en del av en bredare 
uppföljning av avregleringen. 
Direkta utländska investeringar är en integrerad del av en världsomfattande trend mot 
skapandet av ett verkligt globalt system av marknader och produktion. Kommissionen tror 
att ett världsomfattande regelverk för sådana investeringar nu behöver upprättas. 
Införandet av klara, sammanhängande och liberala multilaterala regler kommer också att 
möjliggöra framsteg med avseende på hindren för utländska investeringar i Japan. 
6.7 Handel med tjänster 
Statistik om EU:s betalningsbalans med Japan visar att underskottet i handeln med 
tillverkningsvaror delvis har uppvägts av ett överskott på tjänster (inklusive inkomster av 
investeringar). (Se bilaga 1). 
Tjänsterna är ett av de områden där EU inte bara är världsledande utan också förblir 
högst konkurrenskraftig gentemot Japan. Trots detta ägnas tjänster mycket liten 
uppmärksamhet i den allmänna diskussionen om relationerna mellan EU och Japan. Detta 
återspeglar inte någon brist på uppmärksamhet vad gäller frågor som har med tillträde till 
marknader att göra i gemenskapens kontakter med den japanska regeringen, ty där har 
ekonomiska och juridiska tjänster hört till de mest framträdande sektorerna på senare tid. 
Det återspeglar snarare bristerna i den bilaterala statistiken mellan EU och Japan på detta 
område. Det är inte bara så, att statistiken över hela betalningsbalansen är tillgänglig först 
drygt ett år i efterhand. Vad Japan beträffar visas statistiken inte heller uppdelad i enskilda 
sektorer utom för de två (när man talar om betalningsbalans) klassiska sektorerna turism 
och transport (även om mer detaljerade beräkningar finns tillgängliga från EU-håll). 
Dessutom skiljer sig de japanska siffrorna kraftigt från EU:s siffror för samma strömningar, 
särskilt i fråga om inkomster av investeringar där de antyder ett japanskt överskott. 
Om EU skall kunna ägna denna sektor den uppmärksamhet den förtjänar i sina relationer 
med Japan måste den därför börja med att göra statistiken mera lättåtkomlig. Ett specifikt 
program för EU och Japan kommer troligen att bli långt och besvärligt och kräva ett nära 
samarbete från japansk sida. Kommissionen kommer att undersöka hur man på bästa sätt 
skall kunna få en förbättring till stånd i syfte att föreslå rådet lämpliga åtgärder. 
Under tiden avser kommissionen att på bred bas samråda med servicesektorer i Europa i 
syfte att föreslå ett nytt stimulansprogram för exporten som skall hjälpa sådana sektorer, 
som är konkurrenskraftiga i andra industriländer men som inte har lyckats så bra i Japan, 
att på bästa sätt utnyttja möjligheterna på den japanska marknaden. I princip är man 
också överens om att utsträcka TAM-programmet till tjänster, vilket kommer att stödja 
denna taktik. 
/2 
6.8 Exportstimulans 
Vid stimulans av exporten till Japan står EU inför tre allvarliga problem inom Europa. 
Det första är att europeiska företag inte är tillräckligt medvetna om den japanska 
marknadens betydelse, varken i fråga om storleken eller de fördelar det innebär för ett 
företag att med framgång ha etablerat sig där. Stor uppmärksamhet koncentreras på de 
möjligheter den nuvarande snabba tillväxten i andra asiatiska länder som exempelvis Kina 
kan leda till på den framtida marknaden. Faktum kvarstår att Japans BNP för närvarande 
är omkring tio gånger större än Kinas och att den japanska marknaden kanske utgör den 
största samlade homogena marknaden för EU-varor (USA-marknaden är mycket mer 
splittrad och heterogen). Dessutom opererar europeiska företag med fotfäste i Japan i ett 
klimat av kreativitet och produktinnovation som kan skärpa deras konkurrensförmåga på 
övriga världsmarknader. Utvecklingen av förbindelser med japanska företag ger i sig själv 
också en effektiv väg till många asiatiska marknader där de för närvarande är på väg in. 
Alltför få europeiska företag är medvetna om dessa möjligheter, vilket behöver förklaras 
för dem. 
För det andra är egenarten hos den japanska marknaden sådan att ett specifikt program 
ägnat att hjälpa exportörer att bli bekanta med den och lära sig hur man agerar med 
framgång i en japansk affärsmiljö utgör en väsentlig beståndsdel i den kommersiella 
politiken gentemot Japan. 
För det tredje är kostnaden för ett inträde på den japanska marknaden hög och fördelarna 
som europeiska företag kan vinna genom förenade ansträngningar är således avsevärda. 
Detta leder till avsevärda .... för många sektorer, om en EU-omfattande ansträngning för 
marknadspenetration företas. 
Av alla dessa skäl har en betydande EU-budget reserverats för stimulans av exporten, 
särskilt från små och medelstora företag, till Japan i många år. Mycket av den går till det 
långsiktiga och framgångsrika ETP-programmet. På senare år har kommissionen i nära 
samarbete med företrädare för medlemsstaternas exportfrämjande myndigheter utvecklat 
lönsamma, fokuserade förfaranden för att introducera europeiska företag på den japanska 
marknaden inom programmet "Porten till Japan". Det är nu dags att bekräfta riktigheten i 
denna taktik. Kommissionen avser att, parallellt med detta meddelande, föreslå en 
rådsförordning som ger de program som skall stimulera exporten till Japan en fast, laglig 
grund. 
Budgeten för stimulans av export till den japanska marknaden har 1995 för första gången 
sedan den kraftigt skars ned 1993 på nytt nått samma nominella nivå som 1992. Inom 
denna period har yen/ecu-kursen gått från 162,01 i januari 1992 till 1125,62 i januari 1995. 
Den stora andelen EXPROM-aktivitet som äger rum i Japan, inklusive ETP-programmets 
arbetskostnader, kostar nu motsvarande mer i ecu. Med andra ord, vid en tidpunkt då 
unionen försöker stärka sin politik gentemot Japan är den verkliga nivån för dess 
exportfrämjande aktiviteter lägre än på många år. Kommissionen kommer att undersöka 
möjligheten att begära en uttryckt i ecu väsentlig ökning av Japan-EXPROM-budgeten för 
1996 med hänsyn till de totala restriktionerna i budgetens externa del. 
13 
Effektiviteten i kommissionens EXPROM-aktiviteter, särskilt programmet "Porten till 
Japan", har förstärkts ytterligare genom ett administrativt avtal med MITI, Japans 
departement för internationell handel och industri, som har skapat en struktur för att 
säkerställa att det japanska programmet för att stimulera importen stöder och förstärker 
EU:s EXPROM-aktiviteter på ett verksamt sätt. 
6.9 Industriellt samarbete 
Samma syfte att förbättra den europeiska industrins kunskap om och förmåga att gripa de 
japanska marknadsmöjligheterna fullföljs genom det industriella samarbetsprogrammet 
som drivs gemensamt av kommissionen och MITI och som har utökats avsevärt under 
1995. 
Ett av de första tyngre exemplen på industriellt samarbete mellan EU och japanska 
industrier är Centrum för industriellt samarbete mellan EU och Japan i Tokyo som 
upprättades 1987. Dess målsättning är att främja framgångsrika affärsförbindelser mellan 
europeiska och japanska företag genom att göra utvalda högre europeiska chefer 
lämpade att inleda industriellt samarbete med japanska företag inom och utom Japan. 
Centret förser också europeiska verksamheter med detaljerad information om japanska 
marknadsvillkor och bidrar med hjälp och kontakter i Japan. Sedan det fått självständig 
status och sin egen budget 1994/95, är möjligheterna till ytterligare aktiviteter från centrets 
sida i fråga om det industriella samarbetet mellan EU och Japan för närvarande föremål 
för studium. Deras framgångsrika genomförande kommer att bero på den politiska 
flexibiliteten på båda sidor såväl som tillgången på ekonomiska resurser. 
En rad industriella samarbetsprogram inom särskilda områden har utvecklats och fått stöd 
av kommissionen och MITI sedan 1992. Dessa aktiviteter har omfattat delar och 
komponenter till bilar, hushållselektronik och kontorsmaskiner. Resultaten av dessa 
program har varit mycket positiva och inom ramen för industripolitiken och 
samarbetsdialogen mellan EU och Japan har kommissionen och MITI enats om att 
utvidga dessa aktiviteter till andra sektorer. 
Andra aktiviteter som Utbildningsprogrammet för utveckling av mänskliga resurser /Human 
Resources Training Programme/ och stipendiatprogram som syftar till utbildning av 
europeiska industriidkare och vetenskapsmän, bidrar till att minska de kulturella 
skillnaderna och hjälper till att höja européernas kunskap om Japan till den mycket höga 
nivå av förståelse som japanska industriidkare och vetenskapsmän har för Europa. 
6.10 Forskning och utveckling 
Samarbete inom FoU har visat sig vara en kraftfull katalysator för ytterligare industriellt 
samarbete. Japan gör en medveten insats för att spela en viktig roll inom internationell 
naturvetenskap och teknik. Särskilda åtgärder har vidtagits för att främja denna politik 
genom att finansiera samarbete och öppna den inhemska forskningen /domestic science 
base/ för utlänningar. Betydande hinder kvarstår dock. Samarbetet med EU har försiggått 
på relativt låg nivå. 
Hinder för samarbete har ofta sin rot i oro för industriell konkurrensförmåga som också 
innefattar frågor som rör upphovsrätter. Närbesläktade är hinder som uppstår genom 
restriktioner som rör FoU-politik. Bredare politiska frågor som icke-spridning, 
handelsfriktioner och regleringar har också betydelse. Det kan finnas misstro mot den 
M 
andra partens motiv. Kulturella och språkliga hinder måste övervinnas. 
Det internationella samarbetsprogrammet ("Activity 2") i det fjärde ramprogrammet bidrar 
med stipendier för naturvetenskapliga och tekniska studier till unga europeiska forskare 
som studerar i Japan för att skapa en grund för utveckling av samarbetet inom 
naturvetenskap och teknik. Vidare får japanska partner nu delta i vissa särskilda program 
inom det fjärde ramprogrammet på projekt-för-projekt-bas. 
De diskussioner som nyligen ägt rum i samband med Det globala informationssamhället 
/Global Information Society/ har visat att både EU och Japan ser möjligheter att förbättra 
sin relationer genom ökat samarbete inom FoU och närmare bestämt FoU inom 
teknologier för information och teknik. 
6.11 Medlemsstaternas och det europeiska affärslivets medverkan 
Det har blivit mer än uppenbart sedan rådets förra debatt om Japan att de resurser som 
står till EU:s och medlemsstaternas förfogande i förbindelserna med Japan kunde vara 
bättre samordnade och genomförandet av unionens politik gentemot Japan mer effektiv 
och resultatbringande. 
Med tanke på detta behöver kommissionen ha ett nära samarbete med medlemsstaternas 
företrädare. I handelspolitiska frågor kommer 113-kommittén att behålla den roll den fått 
genom Romfördraget, och kommissionen uttrycker en önskan om att tillräckligt med tid 
ska finnas för regelbunden diskussion av frågor som har med Japan att göra. 
Kommissionen värdesätter dessutom möjligheten till dagslånga djupare samtal om 
politiken gentemot Japan i dess expertgrupp för Japan. För att göra detta mera produktivt 
avser kommissionen att hålla möten med denna grupp med ökad regelbundenhet (minst 
tre gånger om året) och att finansiera deltagandet av två ledande experter /two experts 
from the capitals/ för att i full utsträckning dra nytta av medlemsstaternas sakkunskap och 
deras erfarenhet av kontakter med Japan, även om denna är fördelad över mer än ett 
departement. Slutligen finner kommissionen det viktigt att dra nytta av uppgifter från 
medlemsstaternas ambassader i Tokyo, som bör hålla sig väl informerade om hur 
resonemangen utvecklas i gemenskapens institutioner. 
Kommissionen avser också att behålla en nära kontakt med det europeiska affärslivet, 
både direkt och genom de organisationer som är dess företrädare. Den kommer att 
fortsätta välkomna information från det europeiska affärslivet om alla specifika problem 
som möter i fråga om varors och tjänsters möjligheter att ta sig in på den japanska 
marknaden. 
6.12 Kunskap i obalans 
Många fler japanska affärsmän har skaffat sig kunskap och erfarenhet av Europa än 
omvänt. Denna obalans i kunskap utgör en fördel för japanska företag som arbetar i 
Europa i jämförelse med de europeiska företag som arbetar i Japan. Kommissionen 
kommer därför, så långt möjligt i samarbete med den japanska regeringen, att fortsätta 
uppmuntra och stimulera dagens och morgondagens europeiska affärsmän att periodvis 
vistas i Japan. Följande program finns redan: 
Kommissionens utbildningsprogram för företagsledare. 
IÇ 
Kommissionens stipendiatprogram för naturvetenskap och teknik. 
Japanska statens stipendiatprogram för tillverkningsteknik (Manufacturing Technology 
Fellowship Programme). 
JETRO:s studieprogram om export till Japan 
Program för Centrum för industriellt samarbete mellan EU och Japan 
Dessa befintliga program skulle kunna kompletteras med initiativ i syfte att ytterligare 
främja undervisning i japanska och förståelsen av japansk kultur, lagstiftning och 
affärsmetoder i EU. Institutioner som erbjuder sådana kurser skulle kunna sammanföras i 
ett nätverk. Den nuvarande nivån på utbytesbesök av européer i Japan bör höjas till 
samma nivå som det nuvarande utbytet har mellan USA och Japan. På så sätt kan en 
början göras för att bota bristen på ömsesidig förståelse mellan Japan och Europa, som i 
avhandlingen om Asien-strategin betecknades som ett allmänt problem i EU-relationerna 
med Asien. 
6.13 Makroekonomiska frågor 
Den bilaterala dialogen mellan EU och Japan i makroekonomiska frågor behöver öka i 
intensitet och systematik, särskilt i samband med utvecklingen mot EMU. Särskilda frågor, 
exempelvis de makroekonomiska verkningarna på Japan och dess olika partner i ämnen 
som avreglering och effekterna av en åldrande befolkning bör följas och dialogen vidgas 
till andra områden. 
Slutligen måste ansträngningar göras i multilaterala forum för ett samarbete med Japan 
för att uppnå gemensamma mål som exempelvis att dela på bördorna i det 
makrofinansiella biståndet och minska det amerikanska budgetunderskottet. Detta 
kommer att kräva effektiv samordning av medlemsstaternas ståndpunkter i några av 
dessa forum. 
6.14 Informationssamhället 
Förverkligandet av det globala informationssamhället är föremål för viktiga debatter och 
projekt på regeringsnivå i både Japan och Europa. Genom den dialog som har kommit 
igång om frågor som rör kommunikation och närliggande ämnen har de första utbytena 
ägt rum mellan japanska och europeiska aktörer (privata och från den offentliga sektorn) 
för att jämföra ståndpunkter i viktiga närliggande frågor (exempelvis avreglering, nya 
regleringsaspekter, problem i samband med tillträde till marknader, utveckling av globala 
tillämpningar, standardisering av de globala nätverkens arbetssätt etc). Både Japan och 
EU har signalerat intresse för de globala pilotprojekt som rekommenderades av G7-
konferensen i Bryssel den 25-26 februari. 
IG 
6.15 Förslag 
De allmänna politiska framstötarna om de ekonomiska relationerna bör fortsätta, men de 
måste genomföras med ökad styrka. Kommissionen kommer att fortsätta att använda alla 
kontakter med Japan till systematiska påtryckningar för en fortsatt öppning av marknaden 
och en handel helt utan hinder. Samarbetet mellan EU och Japan måste också utvidgas 
och förstärkas. Det finns ett allmänt behov av att synliggöra den specifika karaktären och 
intensiteten i EU:s relationer med Japan för den japanska allmänheten men också för 
politikerna och förvaltningen. Som anges i meddelandet om en ny strategi för Asien, 
utarbetar kommissionen nu en informationsstrategi för Japan. 
Kommissionen avser också att 
när så är lämpligt utnyttja WTO i full utsträckning, 
nära bevaka på vilket sätt Japan garanterar medverkan i anbudsgivning i enlighet 
med det japanska erbjudandet i GATT-avtalet om offentlig upphandling, 
fortsätta diskussionerna under TAM i syfte att öka dess medverkan för en lösning på 
problemen för tillträde till marknaden och för att skapa handel, 
utveckla dialogen om avreglering till ett effektivt instrument för fortsatt utbyte av 
synpunkter med Japan i frågor som rör regleringar i allmänhet och det japanska 
avregleringsprogrammet i synnerhet, 
i nära samarbete med Europeiska affärsgemenskapen /EBC, European Business 
Community/ i Tokyo försöka upprätta en förteckning över de viktigaste åtgärderna 
som krävs för att skapa ett bättre klimat för utländska investeringar i Japan och att 
försöka uppnå detta genom befintliga dialogmekanismer, 
använda den befintliga dialogen om konkurrenspolitik för att trycka på för öppnare 
konkurrens på den japanska marknaden, 
uppmuntra utvecklingen av relationer mellan europeisk industri och japansk industri, 
inklusive keiretsu, 
för att utveckla de möjligheter som erbjuds genom tjänstesektorn kommer 
kommissionen att undersöka den potential som finns för att öka den europeiska 
exporten av tjänster till Japan, för att förbättra tillgängliga data om denna export och 
med detta som grund föreslå ett program för att främja exporten på detta område, 
fortsätta och konsolidera befintliga exportfrämjande program (ETP och Porten till 
Japan) och undersöka möjligheterna för att inom gällande budgetramar begära en 
väsentlig ökning av den budget som står till deras förfogande från och med 1996, 
upprätthålla, förstärka och utvidga befintliga program för industriellt samarbete, 
använda fjärde ramprogrammet /Fourth Framework Programme/ för en ökning av det 
teknologiska samarbetet med japanska företag och universitet, exempelvis på 
området antiseismisk forskning eller teknik samt utbildning i samband med 
upprättandet av det globala informationssamhället, 
/? 
inom särskilda delar av agendan för marknadstillträde föreslå medlemsstaterna och 
industrin integrerade kampanjer som samordnas i förväg så att sammanhållningen 
inom gemenskapen ger maximal effektivitet, 
dra största möjliga nytta av den sakkunskap som finns inom Europeiska 
affärsgemenskapen i Tokyo, 
utveckla bättre kontakter med affärslivet i Europa, 
samordna medlemsstaternas och kommissionens resurser i Tokyo för att stärka det 
europeiska samarbetet med Japan och bevaka förändringar i Japan, exempelvis i 
fråga om avreglering, 
främja skapandet av ett nätverk av akademiska institutioner i Europa med kurser 
som tillåter studenter att ta examina i civil- eller företagsekonomi med 
förstahandskunskap om Japan, 
uppmana medlemsstaterna att upprätta en förteckning över sina aktiviteter i syfte att 
uppmuntra intellektuellt och kulturellt utbyte mellan européer och japaner och med 
denna som grund välja ut områden där ett europeiskt program skulle kunna vara ett 
nyttigt komplement till medlemsstaternas aktiviteter, 
tillsammans med den japanska regeringen undersöka hur det nuvarande antalet 
européer på utbytesbesök i Japan kan höjas till nivåer som närmare motsvarar 
japaners besök i Europa eller amerikaners besök i Japan, 
undersöka huruvida ett gemensamt program skulle kunna utvecklas för att 
komplettera och öka effektiviteten av undervisningen i japanska språket inom hela 
unionen, 
föreslå lämplig finansiering för utveckling av ovannämnda aktiviteter inom ramen för 
tillgängliga resurser. 
Därutöver bör presidiet och kommissionen föreslå de japanska myndigheterna att 
organisera en storkonferens i Tokyo om samarbetet mellan EU och Japan och 
sammanföra företrädare för regering, akademiker och den privata sektorn och 
förhoppningen är att medlemsstaterna skall vara starkt representerade av ledande 
personer. En sådan konferens skulle belysa medlemsstaternas nuvarande bilaterala 
program och fastställa områden inom vilka EU-aktiviteter skulle kunna stärkas eller 
påbörjas. 
7. SAMARBETE PÅ ANDRA OMRÅDEN 
Sedan deklarationen antogs 1991 har det mellan Europakommissionen och den japanska 
regeringen hållits en lång rad möten som utgör ramen för en dialog om politiken och som 
nu bör byggas på ytterligare för att utveckla ett konkret samarbete i särskilda projekt (se 
bilaga 3 som innehåller en beskrivning av befintliga ramar för dialog). Sådana projekt bör 
fastställas inom bland annat följande områden: 
WTO-aktiviteter: 
// 
utvecklingshjälp och humanitära biståndsprojekt, 
miljö, inklusive miljöteknologi, 
samhällets anpassning till arbetsmarknaden, demografiska och teknologiska 
utvecklingar, 
forskning och utveckling 
affärssamarbete i Asien- och Stillahavsregionen, 
informationssamhället, 
utbildning, 
kultur. 
8. SLUTSATSER 
Utvecklingen i EU och Japan ger anledning till en översyn av förbindelsen. Detta 
meddelande pläderar för att de politiska förbindelserna mellan EU och Japan ökad 
betydelse, både för dess inneboende roll i internationella affärer - EU kan antingen 
välkomna och stödja denna process och därigenom försöka att utöva ett visst inflytande 
över den, eller vara passiv och iaktta vad som händer utan att försöka forma den. 
Kommissionen förespråkar den förra möjligheten och tror att unionen har mycket att tjäna 
på att stödja framväxten av ett nytt Japan som kommer att bli en partner som arbetar 
vidare mot egna mål för global fred och säkerhet och en öppen, multilateral handelsmiljö. 
En starkare politisk förbindelse kommer också att ha sin betydelse för den bilaterala 
ekonomiska förbindelsen. Den kommer att hjälpa till att minska de nuvarande 
spänningarna i handeln och fastställa vägar där samarbete kan ersätta konflikt. 
Mot bakgrund av ovanstående inbjuds rådet nu att 
anta den taktik som framgår av detta meddelande, 
besluta om att fördjupa den politiska dialogen med Japan enligt förslagen i avsnitt 5, 
förstärka sin taktik i ekonomiska frågor enligt förslag i avsnitt 6.11 och särskilt lyfta 
fram TAM för att utveckla dialogen i fråga om avreglering och industriellt samarbete, 
att undersöka vägar till en förbättring av klimatet för investeringar i Japan och 
relationerna mellan industrierna i EU och Japan samt att utveckla sätt som kan 
minska obalansen i kunskaper, 
inbjuda kommissionen att följa den skisserade taktiken och i lämpliga fall framlägga 
nya förslag, inklusive sådana som har med 1996 års budget att göra, inom ramen för 
tillgängliga resurser. 
BILAGA 1 
EU - JAPAN: VIKTIGA EKONOMISKA INDIKATORER 
BRUTTONATIONALPRODIKT 
{Miljarder 1993 wo « xoo 
ecu) 
«japan 3617,5 67,4 
EU 5365,8 100,0 
U$A 5417,3 1 100,9 
Kalla: Europakommisionens tjänster 
BRUTTONATIONALPRODUKTENS TILLVÄXT 
1985 1986 1987 1988 1989 iiii 1991 1992 1993 1994 1995* 1996* 
crap&B 
su 
USA 5,0 2,6 4,1 6,2 4,7 4,8 4,0 1,3 0,1 0,7 2,2 2,7 
2,4 2,8 2,9 4,2 3,5 3,0 1,5 1,1 -0,4 2,6 2,9 3,2 
5,0 2,6 3,1 3,9 2,7 0,8 -1,1 2,6 3,0 3,9 2,7 2,3 
Kalla: Europakommissionens tjänster 
-^S* 
EU-EXPORTEN 1993 
{Miljarder ecu) 
EU-export till 
<japa& 
EU*export till 
USA värde 
22,7 
85,1 % av ro? s tola 
export 
4,66 % 
17,48 % 
Källa: Eurostat 
EU-IMPORTEN 1933 
{Miljarder ecua) 
BU*import ftàn 
BU-import USA Varde 
47,2 
83,7 % av ffliä hela 
export 
9,74 % 
17,27 % 
Källa: Eurostat 
JAPANS ÖVERSKOTT I BYTESBALANSEN I % AV JAPANS BNP 
1985 1986 198? 1988 19Ô9 1990 1991 1992 1993 1994 1995* 199£* 
3,6 4,2 3,6 2,7 2,0 1,2 2,2 3,2 3,1 2,9 2,5 2,5 
Källa: Europakommissionens tjänster 
& 
EU - JAPAN: VIKTIGA EKONOMISKA INDIKATORER 
JAPANS HANDEL MED EU 
{Miljarder ecua) 1985 19°6 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Export till EU 
årlig 6kni&g % 
import från EU 
årlig Ökning % 26,23 31,171 32,66 39,66 43,47 42,04 47,75 
3,10% 8,83 3,21% 21,43 9,61% -3,29% 13,58 
16,19 18,41 15,39 20,39 25,54 27,52 25,66 
5,00% 13,71 -16,40 32,49 25,26% 7,75% -6,76 48,12 48,22 
0,77% 0,20% 
24,06 25,74 
-6,24 6,98% 48,31 
0,18% 
29,82 
15,85% 
Japans 
handelsbalans 10,04 12,76 17,27 19,27 17,93 14,52 22,09 24,06 22,48 18,49 
årlig 6knirxg % 2,03% 27,09% 35,34% 11,58% -22,28% -19,02% 52,13% 8,92% -6,57% -17,75% 
Källa: Japans finansdepartement; siffrorna anges i USD och har omräknats efter årets 
genomsnittliga växelkursen mellan USD och ecu 
EU - JAPAN HANDEL MED TJÄNSTER (miljarder ecu) 
Tj ànster 19:8:Sïxï§:*-:S!9&0 iiii: 1988 mm H 1991 1992 1993 1994 
BU-export 
EU-import 4,94 4,85 5,41 6,46 7,76 7,81 7,58 9,37 uppgift uppgift 
3,10 3,05 3,13 3,96 4,37 4,52 4,71 5,72 saknas saknas 
EU-aaldö 1,84 1,80 2,28 2,50 3,39 3,29 2,87 3,65 uppgift 
saknas uppgift 
saknas 
^ 
inkomst av 
inves t eri&ger liillliillllill 1987 1988 1989 199Ö 1991 1993 1993 Wm 
EU-export 
ÉU* import 9,40 9,99 
6,08 6,97 11,34 16,34 24,47 25,14 
8,23 11,10 16,26 16,80 29,01 22,45 uppgift uppgift 
19,72 15,57 saknas saknas 
EU-saldo 3,32 3,02 3,11 5,24 8,21 8,34 9,29 6,88 uppgift uppgift 
saknas saknas 
Källa: Eurostat 
Växelkurs yen/ecu 
Källa: Eurostat 
Anmärkningar : (*) EG: s beräkning 
(* *) EG: s prognos 
EU - JAPAN: VIKTIGA EKONOMISKA INDIKATORER 
DIREKTA JAPANSKA INVESTERINGAR I UTLANDET 
(miloner USD) 
Anmärkning: EU (11) omfattar Belgien, FK, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, 
Nederländerna, Portugal, Spanien, Tyskland. 
Källa: Japans finansdepartement 
DIREKTA UTLÄNDSKA INVESTERINGAR I JAPAN 
(miloner USD) 
'Wm&ÊÊÈ ¥3Ï^W?=S5?S?W33TÎ¥S*=Î?^ÏSW?W?¥=SW=3?= 
Ackumilerat 
till 94 03 ål 
Ett (9) 
iiilll 539 
930 5 635 
12 174 
Anmärkning: EU (9) omfattar Belgien, Danmark, FK, Frankrike, Irland, Italien, Luxemburg, 
Nederländerna, Tyskland. 
Källa: Japans finansdepartement 
to 
Bilaga 2 o?7 
Svårigheter att komma in på den japanska marknaden 
Utvecklingen sedan 1993 
Den konsekventa och globala taktik som följts vad gäller Japan (ständiga framstötar i 
tvistefrågor, parallellt med en konstruktiv och realistisk dialog på flera viktiga områden) i 
kombination med en inre press i Japan efter reformer och bättre integration i 
världsekonomin har sedan januari 1993 lett till följande resultat: 
Offentlig upphandling.På området offentlig upphandling har den japanska regeringen 
i januari tillkännagivit sin handlingsplan för upphandling som skall börja gälla från och 
med den 1 april. Denna plan garanterar klarläggande av förfaranden, tillhandahåller 
regler mot anbudsfusk och garanterar också rätt att överklaga hos en oberoende 
prövningsnämnd om något anbud skulle verka diskrimerat. Det praktiska 
genomförandet, särskilt på lokal nivå, är dock oklart. 
Lagen om administrativa förfaranden trädde i kraft den 1 oktober och syftar till att 
förenkla och belysa administrativa förfaranden och formulera sådana skyldigheter 
som nödvändigheten av att ange tidsramar för behandling av ansökningar, eller 
formulera skriftliga administrativa regler. Den följer huvudlinjen i det planerade 
avregleringspaketet, som till större delen går ut på att rationalisera och förbättra den 
administrativa handläggningen. Om lagen genomförs helt kommer den att tillgodose 
våra sedan länge framförda klagomål över att departementens administrativa ledning 
är dunkel och hindrande. Lagen verkar emellertid att ha några kryphål. 
EU har sedan länge begärt en förstärkning av kompetensen och ingreppen från 
Kommissionen för sund handel /Fair Trade Commission/. Personalresurserna hos 
kommissionen har ökat med 8% sedan förra året och med sammanlagt 60% sedan 
1989. Ändringar i kommissionens politik på senare tid rör administrativa regler för en 
striktare tolkning av antimonopollagama och striktare riktlinjer för sista anbudsdag 
vid offentliga upphandlingar. På kommissionens begäran har FTC också utfört två 
undersökningar om konkurrensfientliga metoder. 
På området utländska advokater har långvariga krav från EU:s sida om en 
liberalisering av det nuvarande rättsliga läget nu burit frukt. Utländska juridiska 
konsulter i Japan får numera använda sitt firmanamn hemifrån (låt vara med ett 
japanskt tillägg som talar om att det är en "utländsk juridisk konsult", och kraven på 
tidigare erfarenhet har lindrats. Andra åtgärder, som exempelvis möjligheten att 
samarbeta med japanska advokater i ett gemensamt företag, har också tagits in i 
den lag som det japanska parlamentet antog i maj. 
I ekonomiska tjänster finns det förslag på en rad av reformer som en del av 
avregleringspaketet som antogs den 5 juli. Detta skulle omfatta bland annat 
införandet av ett mäklarsystem på försäkringsområdet, planer att övergå från 
licenssystem för försäkringsprodukter till ett "file-and-use"-system, och en hel rad av 
andra liberaliseringar, procedurmässiga förbättringar och reformeringar av befintliga 
bestämmelser. Tyvärr kan de planerade åtgärderna inte betraktas som ett adekvat 
svar på de europeiska kraven, och önskelistan på avregleringar som överlämnades 
till japanerna den 28 oktober i ger fortfarande uttryck för EU:s farhågor. 
*?r 
Senare tiders problem om import av mineralvatten löste japanerna med att 
komplettera sina bestämmelser enligt förslag vid samråden på hög nivå i juli detta 
året. 
De japanska myndigheterna har slutligen godtagit att citroner från Spanien 
kyltransporteras ombord i behållare med fyra känselkroppar (de hade tidigare 
insisterat på sex känselkroppar).Även om detta löser ett problem på det fytosanitära 
området för en medlemsstat, så återstår mycket att göra för att ge 
jordbruksprodukter och livsmedel från EU som helhet tillträde till den japanska 
marknaden. 
Även om borttagandet av skillnaden i alkoholskatt förblir en av EU:s nyckelfrågor, 
skall dock nämnas att de japanska myndigheterna har gjort framsteg genom att 
minska skillnaden i två budgetar, 1989 och 1994. 
Stormarknadslagen: de japanska myndigheterna har villfarit en begäran från EU, 
nämligen att upphäva ett moratorium som rör försäljning av alkoholdrycker i butiker 
med över 10 000m2 yta. Detta förblir en viktig eftergift, även om en liknande 
liberalisering bör införas för mindre butiker. 
Kravet på samråd med närliggande affärsidkare har upphävts. Sedan det senaste 
ministermötet i januari 1993 har bestämmelserna om stängningstider och vilka dagar 
butikerna ovillkorligen skall vara stängda mildrats för stormarknader (lag antogs 1 
maj 1994). Antalet bestämmelser som begränsar verksamheten för stormarknader är 
emellertid stort och ytterligare framsteg måste göras. 
Från april 1995 kommer ett datum som anger en färskhetsgräns ("används före" eller 
"bäst före") att ersätta användningen av "tillverkningsdag". Detta nya system är i linje 
med Kodex alimentarius och välkomnas av kommissionen. 
Följande frågor ligger emellertid kvar på bordet: MAFF bör i) utfärda en förordning 
som anger att det inte är nödvändigt att ange tillverkningsdagen utöver "används 
före" eller "bäst före", och ii) avstå från att offentligen kungöra att den japanska 
regeringen inte kan förbjuda uppgiften om "tillverkningsdag". 
Kommissionen har välkomnat MITI:s initiativ till ett konstruktivt förslag för att tona ner den 
gamla frågan om textil av "linne" och "ramifiber" som båda märks med ordet "asa". Även 
om EU fortfarande begär att det skall finnas en obligatoriskt och klart markerad skillnad 
mellan "asa-linne" och "asa-rami", så är kommissionen villig att tillsammans med industrin, 
MITI och JETRO delta i främjande åtgärder som baseras på frivillig ytterligare märkning, 
åtminstone under en lämplig testperiod. 
Kommissionen har välkomnat MITI:s avsikt att ändra samtliga 500 elektriska apparater 
(med begränsade undantag) från kategori A (statlig certifiering) till kategori B (egen 
certifiering) under de närmaste fem åren. Kommissionen håller emellertid fast vid sin 
begäran att det inte skall vara strikt nödvändigt med någon övergångsperiod, under vilken 
elektriska apparater baseras antingen på mångåriga japanska JlS-normer eller på nya 
IEC-baserade normer. 
Bilaga 3 
Nuvarande ramar i samarbetet mellan kommissionen och Japan 
1. INDUSTRIPOLITIK OCH-SAMARBETE 
Att stärka det industriella samarbetet mellan EU och Japan utgör en viktig del av EU-
politiken. Det började med ett visst antal enskilda initiativ som jämnade vägen för ett mer 
systematiskt närmande. Ett gemensamt pilotprogram på området hushållselektronik 
initierades 1991 och gick igång 1993. Med hänsyn till framgången med detta program, har 
liknande projekt startats på andra områden som exempelvis bildelar (det första seminariet 
"Att sälja europeiska bildelar till japanska biltillverkare" anordnades av JAMA-CLEPA i 
Paris den 6 och 7 mars 1995), datorer och kontorsutrustning (Japanese European 
Information Technologies Subcontract Programme), och kan utsträckas till andra sektorer. 
Vid ministermötet i januari 1993 togs initiativ till upprättandet av en regelbunden dialog på 
ministernivå för industripolitik och industriellt samarbete. Möten äger rum årligen nära 
halvårsskiftet på generaldirektörsnivå och en årlig översyn efter halva tiden sker fram mot 
årsskiftet på direktörsnivå. Syftet med dialogen är att skapa ett forum för granskning av 
enskilda samarbetsprogram, bygga vidare på erfarenheterna från dessa samt mångfaldiga 
sådana initiativ. Den första dialogen ägde rum i Bryssel den 26-27 maj 1993 och ägnades 
huvudsakligen åt att diskutera olika sätt att stimulera kontakter mellan respektive industrier 
på bilateral nivå. 
Den andra dialogen ägde rum den 14 juni 1994. Man kom då överens om att utsträcka det 
industriella samarbetet till bildelar och kontorsutrustning, att skapa en ny arbetsgrupp om 
informationspolitik (IPWG) och att upprätta en rundabordskonferens med deltagande av 
industriidkare från båda parter. Den första rundabordskonferensen för industriidkare ägde 
rum den 9 februari 1995. Industriidkarna beslöt att utbyta information särskilt i 
normaliseringsfrågor och att bilda arbetsgrupper inom olika områden som exempelvis 
avreglering, privatisering, miljö, standardisering, skydd av upphovsrätter, skapande av en 
global infrastruktur på informationsområdet, riskprojekt, strategier gentemot länder i tredje 
världen och arbetsmarknaden. 
IPWG:s område är att utbyta information om utvecklingen av en världsomspännande 
infrastruktur på informationsområdet, främja strategisk samstämmighet mellan EU och 
Japan och utveckla gemensamma projekt och informationstekniska tillämpningar. 
Arbetsgruppen diskuterar särskilt de rättsliga och institutionella ramarna, interoperabilitet, 
FoU, mänskliga resurser, utnyttjande och värdering av marknadspotential. 
Utöver de utbildningskurser som erbjuds av Centrum för industriellt samarbete mellan EU 
och Japan, utser kommissionen unga europeiska ingenjörer och ger dem ekonomiskt stöd 
för att medverka i det japanska stipendiatprogrammet för tillverkningsteknik. Detta ger 
dem möjlighet att arbeta i japanska fabriker i 6 till 11 månader. 
Uppdraget för samarbetsprogrammet för "intelligenta tillverkningssystem" /Intelligent 
Manufacturing System/ med deltagande av EU, Japan, EFTA-länderna, USA, Kanada och 
Australien diskuteras för närvarande i rådet. Detta program omfattar europeiska företag 
från bilindustrin, rymdindustrin, kemiska industrin, informationstekniker samt tillverkare av 
verktygsmaskiner och har en betydande potential. 
2. KONKURRENSPOUTISKT SAMARBETE 
Dialogen på det konkurrenspolitiska området förs i form av årliga samråd på 
generaldirektörsnivå mellan den japanska kommissionen för sund handel (FTC) och 
Europakommissionen. Dessa samråd flankeras som regel av ett möte mellan ordföranden 
i kommissionen för sund handel och den kommissionär som ansvarar för 
konkurrenspolitiken (hr Van Miert). Dessutom hålls regelbundna seminarier om 
konkurrenspolitik omväxlande i Tokyo och Bryssel. 
På begäran av Europakommissionen har FTC utfört två undersökningar på specifika 
områden (agrokemisk distribution och syntetgummiindustrin) där en eventuell kränkning 
av konkurrensreglerna är till nackdel för europeiska exportörer. Båda sidor håller nu på att 
bedöma resultaten av dessa rapporter. 
Två seminarier om konkurrenspolitiken mellan EU och Japan med deltagande av 
konkurrensmyndigheter, industri- och konsumentförbund, medlemmar av 
Europaparlamentet och akademiska kretsar har hållits i Tokyo (november 1993) och i 
Bryssel (september 1994). 
Slutligen, i december 1994, har FTC på kommissionens begäran påbörjat en 
undersökning om eventuell kränkning av konkurrensreglerna på området 
entreprenadmaskiner. 
3. SAMARBETE INOM VETENSKAP OCH TEKNIK 
Vid ministermötet i januari 1993 kom man överens om att upprätta ett forum för vetenskap 
och teknik där strategi kan diskuteras och samordnas och där pågående bilaterala projekt 
kan ses över. Denna idé bekräftades sommaren 1993 genom en officiell skriftväxling 
mellan kommissionärerna Sir Leon Brittan, Bangemann och Ruberti på ena sidan och 
Japans utrikesminister Muto på den andra. 
Det första mötet på ministernivå i detta forum för vetenskap och teknik ägde rum i juni 
1994. Dessutom har kommissionär Rubertis besök i Japan vid detta tillfälle gett nya 
impulser till dialogen mellan olika japanska institutioner och kommissionen. Dessa möten 
har lagt grunden till ett möjligt akademiskt utbytesprogram mellan Japan och EU. De har 
också gett tillfälle till en översyn av det pågående bilaterala samarbetet såväl som till det 
multilaterala. I centrum stod frågor om mänskliga resurser inklusive kommissionens 
stipendiatprogram för naturvetenskap och teknik i Japan vilket är knutet till det japanska 
stipendiet för naturvetenskap och teknik och sedan december 1994 också till Japanska 
sällskapet för naturvetenskapernas främjande /the Japanese Society for Promotion of 
Science/. 
Il 
4. SAMARBETE INOM TELEKOMMUNIKA TION OCH NÄRLIGGANDE SEKTORER 
En nära arbetsgemenskap har upprättats med japanska ministeriet för post och 
telekommunikationer (MPT) sedan begynnelsen av gemenskapens 
politik för telekommunikationer 1986. 
Ärliga utbyten av kommunikationspolitik mellan MPT och kommissionen sker på 
generaldirektörsnivå. Dessa plenarmöten kompletteras genom årliga möten mellan 
administrativa experter i den så kallade nätverksarbetsgruppen (NWWG) för närmare 
diskussion av aktuella frågor av ömsesidigt intresse. NWWG startar för närvarande också 
praktiskt samarbete, exempelvis pröva den ömsesidiga användbarheten hos ISDN 
terminalutrustning som både japanska och europeiska företag är knutna till. En separat 
trilateral grupp (USA-Japan-EU) diskuterar årligen frågor som har med framtida 
markrörliga telekommunikationssystem att göra med utgångspunkt i standardisering och 
frekvensutnyttjande. 
För att utveckla en dialog mellan industrins representanter har kommissionen tagit initiativ 
till att organisera ett forum för kommunikationer (Paris, juni 1994) som samlade omkring 
150 industriidkare från Japan och Europa som diskuterade regleringsaspekter, 
marknadstillträde och tekniska trender. MPT kommer att organisera ett andra möte av 
detta slag i september 1955 i Kyoto. 
Dessa kontakter på olika nivåer har en flerfaldig målsättning: att samla information om 
politiska trender i Japan vad gäller telekommunikationer, radio- och TV-sändning och 
multimediasektorn (även som ett komplement i motsvarande multilaterala program som 
exempelvis GATS/NGTB, ITU, UPU etc), följa upp avregleringsprocessen i Japan som är 
av särskild betydelse inom telekommunikationssektorn med tanke på globaliseringen av 
multimedia och kommunikationsindustrin, tydliggöra europeiska ståndpunkter när det 
gäller olika aspekter på frågor som rör tillträde till marknaden (inklusive sektorn för 
telekommunikationstjänster) samt samarbete i fråga om standardisering. Uppkomsten av 
en global diskussion om informationssamhället har dominerat många av de senaste 
utbytena. G7-konferensen om det globala informationssamhället (Bryssel, februari 1995) 
kommer att rekommendera 12 pilotprojekt i vilka japanska och europeiska aktörer har 
uttalade intressen. 
5. SOCIALPOLITISKT SAMARBETE 
Samarbetet på socialpolitikens område initierades när kommissionär Papandreou besökte 
Japan 1990. Aktiviteterna startade 1991 med en trepartskonferens (med representanter 
från regering, arbetsgivare och fackföreningar) om förhållandet mellan arbetsmarknadens 
parter i Bryssel. Under mötet mellan kommissionär Papandreou och den japanske 
arbetsmarknadsministern Okabe i oktober 1991 kom man överens om att samarbete 
genom att organisera följande årligen återkommande arrangemang: 
Trepartskonferens/seminarium för diskussion av aktuella frågor. Seminariet eller 
konferensen förutsätts bli flankerad av ett möte på hög nivå. 
Årligt utbytesprogram för sakkunniga i arbetsmarknadsfrågor. 
Gemensamt studieprogram 
2°l 
Symposiet 1994 i Tokyo med deltagande av EG och Japan ägnades åt "Anställning och 
arbetsmiljö i förändring - flexiblare anställningsförhållanden". På högnivåmötet betonade 
kommissionär Flynn och Japans arbetsmarknadsminister Hamamoto betydelsen av 
nuvarande samarbete mellan EU och Japan på det socialpolitiska området som bidrar till 
en bättre ömsesidig förståelse av varandras problem, system och strategier. 
6. SAMARBETE FÖR UTVECKLINGSBISTÅND 
Beslutet att börja samarbeta och föra en bilateral dialog om bistånd till utvecklingsländer 
togs när president Delors och kommissionär Andriessen besökte Japan 1991. Sedan dess 
har det hållits fyra bilaterala möten på generaldirektörsnivå - oktober 1991, juli 1992, 
oktober 1993 och juli 1994. Dialogen har hittills inriktats på strategiska frågor snarare än 
på konkreta projekt, även om syftet är att komma fram till ett konkret samarbete. 
7. SAMARBETE I MILJÖSKYDDSFRÅGOR 
Dialogen mellan EU och Japan på detta område har pågått i över ett decennium. Dialog 
och samarbete i miljöfrågor initierades officiellt 1977 genom brevväxling, och samråd på 
hög nivå (generaldirektörsnivå) har ägt rum regelbundet sedan 1990. Detta är ett område 
som fortsätter att vinna intresse från båda håll. Ämnen i dialogen på senare tid täcker en 
lång rad frågor, inte minst genomförandet av globala miljökonventioner som uppföljning av 
FN-konferensen 1992 om miljö och utveckling, avfallshantering samt skärpning av 
ramlagstiftningen för miljöskydd, samtliga frågor av intresse för Japan, och för EU. 
Bredden hos de aktuella frågor som diskuteras understryker den betydelse som både 
Japan och EU fäster vid att komma fram till gemensamma lösningar på globala 
miljöproblem. Dessutom betonar Maastrichtfördraget behovet av miljöhänsyn även inom 
andra politiska områden. I detta sammanhang har handel och miljö blivit en av de mest 
aktuella frågorna i miljödialogen mellan EU och Japan. 
8. SAMARBETE PÅ DET KULTURELLA OMRÅDET 
Det förekommer också ett bilateralt samarbete inom den kulturella sfären på europeisk 
nivå. Den gemensamma deklarationen 1991 anger kultur som ett av de områden där 
samarbetet bör stärkas och utvecklas. Innan Maastrichtfördraget ratificerades var 
framstegen i form av samarbete begränsade. 
Det har endast varit möjligt att organisera ett fåtal aktiviteter som exempelvis 
orkesterturnéer (Yomiuri symfoniorkester i Antwerpen, Europas kulturhuvudstad 1993) och 
Europeiska ungdomsbarockorkesterns turné i Japan hösten 1993) samt ett antal 
seminarier i jämförande studier som utvecklats mellan universitetet i Sofia och European 
University Institute i Florens med stöd av Japan Foundation. 
På grundval av Maastrichtfördraget (artikel 28) och rådets slutsatser av den 10 november 
1994 bör Europeiska gemenskapen till stöd för kulturellt utbyte respektera 
subsidiaritetsprincipen och kravet att komplettera medlemsstaternas åtgärder. 
3ô 
SAMARBETE INOM UTBILDNING 
I meddelandet om undervisning till rådet 1992 har kommissionen angett att samarbetet 
med USA på den högre utbildningens område skulle kunna tjäna som en modell för ett 
eventuellt samarbete med Japan. Den 10 juni bekräftade professor Ruberti vid ett möte 
med den japanska utbildningsministern, fru Akamatsu, den ömsesidiga önskan att utbyta 
synpunkter på alla nivåer i ämnen av intresse på utbildningsområdet samt akademiska 
utbyten. Frågor som exempelvis universitetens kvalitet och sätt för att öka antalet 
universitetsutbyten har nämnts. 
Det har föreslagits att ansträngningar skall göras på båda sidor för att undersöka 
möjligheterna för ett avvägt samarbete på den högre utbildningens och på 
yrkesutbildningens område som exempelvis att utarbeta gemensam läroplan samt, i 
förening därmed, utbyte av personal och studenter, ömsesidigt erkännande av 
akademiska meriter och samarbete mellan universitet och näringsliv. Dessa aktiviteter bör 
baseras på den erfarenhet man redan vunnit i det transnationella samarbetet på 
utbildningens område. 
10. DIALOG I FRÅGOR SOM RÖR MAKROEKONOMISKA OCH FINANSIELLA 
TJÄNSTER 
En institutionaliserad dialog upprättades 1991 på generaldirektörsnivå mellan 
kommissionen och finansdepartementet om makroekonomiska frågor och finansiella 
tjänster. Senaste mötet ägde rum i Tokyo den 22 juli 1994. 
Denna dialog bör leda till att båda sidor bättre förstår det ekonomiska läget på respektive 
område. Dessutom ger den möjlighet att lösa problem som rör tillträdet till marknaden, 
särskilt på området finansiella tjänster. Slutligen ger dialogen utrymme för diskussioner 
som har med makrofinansiell hjälp till ekonomier i omvandling och till utvecklingsländer. 
Samråd på hög nivå äger rum årligen mellan den japanska byrån för ekonomisk planering 
och Generaldirektoratet för ekonomi och finanser. Dessa samråd ger möjlighet att 
analysera utvecklingen av det världsekonomiska läget med särskild betoning på Japan 
och EU. En dialog har nyligen börjat om särskilda frågor, nämligen de makroekonomiska 
effekterna av förbud mot handelshinder (inre marknad, avreglering) samt de 
budgetmässiga följderna av en åldrande befolkning. 
11. DIALOG OM TRANSPORTFRÅGOR 
1992 bestämdes att årliga samtal skulle äga rum mellan kommissionen och 
transportdepartementet på generaldirektörsnivå. Dessa har ägt rum i april varje år, 
omväxlande i Tokyo och Bryssel. 
Denna dialog bör göra det möjligt för båda sidor att bättre förstå utvecklingen av 
transportpolitiken inom och mellan Europeiska unionen och Japan. Genom att öppna en 
kanal för kommunikation som tillåter tidiga diskussioner av nya utvecklingar bör den också 
kunna tjäna till att öka förståelsen och därmed minska riskerna för konflikter. Den rymmer 
också en potential för samarbete i transportfrågor som berör den större Asien- och 
Stillahavsregionen. 
3/ 
12 NYA PROJEKT 
Idén att skapa ett "Europahus" i Tokyo har framlagts av Europaparlamentet. Det rör 
upprättandet av ett centrum för EU-relaterade aktiviteter i Tokyo som skulle ha fördelen att 
erbjuda /economies of scale/ för flera områden i vilka EU och dess medlemsstater redan 
är aktiva (t.ex. industriellt samarbete, exportfrämjande åtgärder) och utgöra en grund för 
nya aktiviteter, exempelvis upprättandet av en europeisk kulturell närvaro i den japanska 
huvudstaden. 
Detta projekt skulle organiseras och finansieras gemensamt av EU och Japan. En 
undersökning om möjligheterna att förverkliga ett sådant Europahus har igångsatts med 
de japanska myndigheterna och projektet håller nu på att genomföras av Europeiska 
affärsgemenskapen i Tokyo. 
~THr'i"iiimtiMniivHiiiMiiiii 
'51 
ISSN 1024-4506 
KOM(95) 73 slutlig 
DOKUMENT 
sv u 
Katalognummer : CB-CO-95-094-SV-C 
ISBN 92-77-86691-8 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikatioaer 
L-2985 Luxemburg