Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen - Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006"

(KOM(2002) 118 slutlig)

(2002/C 241/19)

Den 11 mars 2002 beslöt kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 20 juni 2002. Föredragande var Thomas Etty.

Vid sin 392:a plenarsession (sammanträdet den 17-18 juli 2002) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 123 röster för, 0 röster emot och 5 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Kommissionens meddelande kommer efter en period på flera år utan särskilt mycket strategiskt tänkande i fråga om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Under den perioden har arbetslivet förändrats i stor utsträckning och nya problem som behöver lösas snabbt har dykt upp inom EU.

1.2. Dessutom innebär den kommande utvidgningen av EU en mängd utmaningar på arbetsmiljöområdet som måste hanteras systematiskt och med tanke på framtiden.

1.3. Kommissionen har utarbetat meddelandet i nära samråd med alla berörda parter. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén har deltagit i processen genom sitt förberedande yttrande från juli 2001, utarbetat efter en förfrågan från kommissionsledamot Anna Diamantopoulou i december 2000(1).

1.4. I föreliggande yttrande avser inte kommittén upprepa vad som sades i yttrandet från juli 2001 eftersom kommissionen redan har tagit hänsyn till de ståndpunkterna.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Meddelandet är ett mycket intressant och lovande dokument som innebär en positiv reaktion på många av de synpunkter och förslag som kommittén förde fram i sitt förberedande yttrande. Rent allmänt ger analysdelen en ordentlig grund för förslagen till strategi för 2002-2006. De stora problemen inom arbetsmiljöområdet tas upp. Även om det inte klart framstår hur kommissionen vill hantera de enskilda frågorna ger dokumentet tillräckliga indikationer om vilken typ av åtgärder som planeras.

2.2. Trots dessa positiva drag måste man notera att det som saknas i förslaget till strategi är en handlingsplan.

2.3. Denna brist är oroande. Kommittén sätter den i samband med något som EESK upprepade gånger har uttryckt oro för i sina yttranden de senaste åren, nämligen bristen på resurser (både när det gäller personal och ekonomiska medel i kommissionens avdelningar). Kommittén beklagar att dess oro åter har lämnats helt utan avseende och fruktar att kommissionens tystnad i frågan kommer att underminera trovärdigheten när det gäller meddelandets operativa delar.

2.4. För tio år sedan hade direktoratet för folkhälsa och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen fyra enheter som arbetade med arbetsmiljöfrågor och en som arbetade med folkhälsa. I samband med de förändringar som genomfördes 1993-1994 ändrades balansen inom direktoratet så att det fanns tre enheter för folkhälsa och endast två för arbetsmiljöfrågorna. År 1998 skedde ytterligare en bantning på bekostnad av arbetsmiljöfrågorna när verksamheten för folkhälsa respektive arbetsmiljöfrågor officiellt delades. Fyra enheter flyttades till GD Hälsa och konsumentskydd och endast en enhet för arbetsmiljöfrågor blev kvar inom GD Sysselsättning och socialpolitik.

År 1992 arbetade 150 EG-tjänstemän inom direktoratet för folkhälsa och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Den överväldigande majoriteten av dem (130) arbetade med arbetsmiljöfrågor. I dag består personalen i enheten för arbetsmiljöfrågor inom GD Sysselsättning och socialpolitik av 24 personer: 12 tjänstemän i grad A, 3 tjänstemän i grad B, 6 sekreterare och 3 nationella experter.

Kommittén anser att dessa siffror, som ESK så ofta har uttryckt oro för, talar för sig själva. EESK anmodar kommissionen att granska sakernas tillstånd mot bakgrund av det egna strategidokumentet och kommitténs förberedande yttrande från juli 2001 och dra sådana slutsatser och utarbeta en sådan politik att kommissionens mål för perioden 2002-2006 kan göras rättvisa.

2.5. Kommittén anmodar kommissionen att så snart som möjligt presentera en handlingsplan för hur strategin skall genomföras. Den bör läggas fram inför Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor. Handlingsplanen bör innehålla detaljerad information om finansiering av alla de olika åtgärder som nämns i meddelandet. Parlamentet anmodas att särskilt uppmärksamma denna fråga.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommittén har med stort intresse tagit del av avsnitten om kön och ålder i meddelandets analyserande del. Med ett eller ett par undantag återspeglas emellertid inte dessa centrala punkter i dokumentets åtgärdsinriktade del. De frågor som tas upp kanske inte är så lätta att lagstifta om, men kommissionen bör ta initiativ för att exempelvis höja medvetandegraden eller redovisa välfungerande lösningar (via Arbetsmiljöbyrån i Bilbao). Kommissionen kan också granska och ta initiativ när det gäller ergonomi i förhållande till kön.

3.2. Det siffermaterial som analysen av genusfrågorna bygger på är inte övertygande. I vissa fall verkar de problem som behandlas vara funktionsspecifika snarare än genusspecifika. Detta bör få konsekvenser för de åtgärder som skall vidtas.

3.3. Ytterligare en kritisk kommentar med avseende på analysdelen bör göras i fråga om konsekvenserna av arbetets "kvalitetsbrist" (som tas upp i inledningen till kommissionens text). De siffror som kommissionen anger för följdverkningarna i form av förlust av produktionskapacitet samt kompensationsbetalningar och förmåner förefaller vara alldeles för låga.

3.4. Viktiga inslag i meddelandets åtgärdsinriktade del behandlar de planerade lagstiftningsinsatserna i ergonomiska frågor, särskilt repetitiv stress, och strävan att arbetstagarna och arbetsgivarna skall delta i kampen mot stress.

3.4.1. Direktivet om bildskärmsarbete (90/270/EEG) är inget lämpligt instrument för kompletterande åtgärder mot skador av repetitiv stress, eftersom det finns många fler sådana riskfaktorer som inte är kopplade till arbete vid en bildskärm. Kommittén anser att huvudproblemet med bildskärmsdirektivet ligger i hur det tillämpas i praktiken, särskilt vad gäller artikel 3 om "arbetsplatsanalyser" och artikel 7 om pauser och minskad belastning i det dagliga bildskärmsarbetet. Kommittén förordar också ändringar i direktivet om manuell hantering av laster (90/269/EEG), särskilt när det gäller repetitiv hantering av mindre laster. Generellt återkommer kommittén till det som tidigare sagts i yttrandet från juli 2001 om vad som skall göras innan beslut fattas om ändringar av gällande lagstiftning (nationella rapporter som väger in synpunkter från arbetsgivarorganisationer och fackförbund; en sammanfattande kommissionsrapport på grundval av dessa rapporter; samt samråd med ACSHH, Advisory Committee on Safety, Hygiene and Health Protection at Work, om denna rapport).

3.5. Förslaget avseende stress är värdefullt. Man måste sätta en klar tidsgräns för slutsatserna från samråden med arbetsmarknadens parter, som inleds senare i år. Kommittén hänvisar också till sina kommentarer om psykosociala riskfaktorer i yttrandet från juli 2001.

3.6. Det är intressant att se hur kommissionen tänker sig att främja välbefinnande på arbetsplatsen. Det handlar verkligen om att låta detta genomsyra alla politikområden. Samma sak kan sägas beträffande trakasserier och mobbning på arbetsplatsen, där åtgärderna inte bör begränsas till området för hälsa och säkerhet, utan vidgas till sysselsättnings- och diskrimineringspolitiken. Olika former av våld som anställda allt oftare möter i arbetet bör också beaktas (det kan gälla våld från patienters, klienters och kunders sida, inom både den offentliga och den privata sektorn).

3.7. Kommissionen bör göra mer i fråga om åtgärder för att anpassa arbetsmiljön till att (åter)integrera (fysiskt och mentalt) funktionshindrade personer i arbetsmarknaden. Företagen bör få incitament och stöd att göra "skäliga anpassningar" av arbetsplatser och utrustning i linje med direktivet om lika möjligheter från 2000. Härvid får de mentalt funktionshindrade icke glömmas bort. Med tanke på att 2003 är handikappåret bör EU bidra genom att utbilda specialister från frivilligorganisationer som företräder de funktionshindrades intressen. Dessa skulle tillsammans med arbetsgivare och fackföreningar bidra i avsevärd grad till utbytet av välfungerande modeller inom EU.

3.8. Ett viktigt inslag i kommitténs förberedande yttrande var förslag om öppen samordning som ett sätt att utveckla en ny modell för att i praktiken förbättra hälsa och säkerhet på arbetplatsen(2). Det är välkommet att kommissionen erkänner betydelsen av det föreslagna, nyskapande synsättet. Vi hade gärna sett ännu starkare stöd för detta. Medlemsstaterna skall inte bara uppmuntras utan förväntas komma fram till gemensamma preciserade mål för minskning av arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar. Utöver kommitténs tidigare förslag vill kommissionen kanske studera insatserna för att ställa upp målsättningar per sektor (vilket gjorts i exempelvis Nederländerna och Storbritannien) och regionala mål (t.ex. i Italien och Spanien). Det sistnämnda skulle kunna vara en intressant fråga att rådfråga Regionkommittén om.

3.9. Det är en besvikelse att iaktta den relativt bristande uppmärksamhet som ägnas de små och medelstora företagen. I detta sammanhang upprepar vi våra förslag i anslutning till "mjuk" lagstiftning och andra åtgärder i kommitténs förberedande yttrande(3). I detta sammanhang bör kommissionen också ta upp förnyat studium av tillämpningen av arbetstagarnas ansvar för hälso- och säkerhetsförhållanden i småföretag, och det exempel som ges med en ambulerande eller regional hälso- och säkerhetsföreträdare (i Sverige och Finland).

3.10. Det sägs ingenting i meddelandet om erkännande av arbetsrelaterade sjukdomar. Här finns det stort behov av förbättringar. Kommittén erinrar om diskussionen vid Internationella arbetskonferensen i juni 2002 om registrering och rapportering av arbetsplatsolyckor och yrkessjukdomar, och vi hoppas att samarbetet med ILO inspirerar kommissionen till att ta nya initiativ i fråga om att uppmärksamma arbetsrelaterade sjukdomar inom EU.

3.11. Utöver det som kommittén har sagt om Eurostat i yttrandet från juli 2001 understryker detta vikten av att harmonisera statistiken om arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar. Dagens skillnader i uppläggning leder till en helt förvrängd bild av verkligheten i de olika medlemsstaterna.

3.12. Beträffande Arbetsmiljöbyrån i Bilbao skulle kommittén vilja stödja kommissionens idé om att inrätta ett "riskobservatorium". Det är emellertid viktigt att man i denna nya funktion inom byrån särskilt uppmärksammar bedömningen av nya risker. Kommissionen måste klargöra vad som exakt menas med begreppet "riskobservatorium". Kommittén anser att seriöst arbete med nya risker och bedömning av nya risker kan bli en uppgift som byrån inte kan åta sig utan extra anslag.

3.13. Det är synd att det sägs mycket lite i meddelandet om Dublinstiftelsen. I anslutning till det som sagts om betydelsen av att uppmärksamma nya risker (till exempel för att främja en förebyggandekultur) vill kommittén framhålla stiftelsens viktiga enkät om arbetsvillkor (sedan 1990). Kommittén räknar med att samförståndsavtalet och de regelbundna kontakterna mellan Bilbaobyrån och Dublinstiftelsen kommer att bidra till att undvika dubbelarbete och till att stimulera "korsbefruktning".

3.14. En sista aspekt som inte tas upp i kommitténs förberedande yttrande, men som verkligen är betydelsefull, är den offentliga upphandlingen. Kommittén rekommenderar starkt att kommissionen ser till att den egna upphandlingspolitiken innefattar en hälso- och säkerhetsklausul. Detta bör ske utan att de byråkratiska bördorna för små och medelstora företag blir alltför stora, med tanke på att det inte finns några skäl att undanta små och medelstora företag från lagstiftning i hälso- och säkerhetsfrågor utan att allt måste göras för att hjälpa dem att följa lagstiftningen och främja hälsa och säkerhet på arbetsplatsen(4). Kontrakt bör bara tilldelas entreprenörer som har och följer en skälig säkerhets- och hälsopolicy.

Bryssel den 17 juli 2002.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) Förberedande yttrande, utarbetat på kommissionens begäran, i avvaktan på kommissionens meddelande om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, EGT C 260, 17.9.2001.

(2) EGT C 260, 17.9.2001, punkt 3.3.2.

(3) EGT C 260, 17.9.2001, punkt 3.2.

(4) EGT C 260, 17.9.2001, punkt 3.2.2.