Särskild rapport Vattenkvaliteten i Donaus 
avrinningsområde: framsteg 
har gjorts i genomförandet 
av ramdirektivet för vatten 
men det återstår fortfarande 
en hel del att göraSV 2015  nr 23
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN

EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tfn. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet  
via Europa-servern (http://europa.eu).
Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2016
Print ISBN 978-92-872-3757-6 ISSN 1831-0990 doi:10.2865/011488 QJ-AB-15-023-SV-C
PDF ISBN 978-92-872-3775-0 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/681984 QJ-AB-15-023-SV-N
EPUB ISBN 978-92-872-3720-0 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/44084 QJ-AB-15-023-SV-E
© Europeiska unionen, 2016
Kopiering tillåten med angivande av källan.
För all användning eller återgivning av kartan på s. 65 måste tillstånd begäras direkt från upphovsrättsinnehavaren.
Printed in Luxembourg
Vattenkvaliteten i Donaus 
avrinningsområde: framsteg 
har gjorts i genomförandet 
av ramdirektivet för vatten 
men det återstår fortfarande 
en hel del att göra
(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget)Särskild rapportSV 2015  nr 23
02
 Granskningsteam
I våra särskilda rapporter redovisar vi resultatet av våra effektivitets- och regelefterlevnadsrevisioner av särskilda budget -
områden eller förvaltningsteman. Vi väljer ut och utformar granskningsuppgifterna så att de ska få största möjliga effekt 
och bedömer riskerna när det gäller resultat eller regelefterlevnad, storleken på de aktuella inkomsterna eller utgifterna, 
framtida utveckling och politiskt intresse och allmänintresse.
Denna effektivitetsrevision utfördes av revisionsavdelning II – under ledning av revisionsrättens ledamot Henri Grethen – 
som är specialiserad på utgiftsområdena strukturpolitik, transporter och energi. Revisionen leddes av ledamoten George 
Pufan, som fick stöd av Patrick Weldon (kanslichef), Mircea Radulescu (attaché), Alain Vansilliette (enhetschef), Marion 
Colonerus (granskningsledare), Zuzana Gullova (revisor), Daniela Jinaru (revisor), Maria del Carmen Jimenez (revisor), Attila 
Horvay-Kovacs (revisor), Dana Moraru (revisor), Radka Papouskova (revisor) och Ildiko Preiss (revisor).
Från vänster till höger : A. Vansilliette, M. Radulescu, M. d. C. Jimenez, G. Pufan,  
Z. Gullova, P . Weldon och A. Horvay-Kovacs.
03
 Innehåll
Punkt
 Ordlista
I–X Sammanfattning
1–15 Inledning
16–21 Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod
22–165 Iakttagelser
22–50 Förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt som verktyg för att uppnå god vattenkvalitet till 2015
26–27 Vattenförekomsternas ekologiska och kemiska status har knappast förbättrats
28–32 Identifieringen av föroreningskällorna på vattenförekomstnivå försvårades av att uttömmande uppgifter 
saknades
33–44 De åtgärder som identifierades i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt är inte tillräckliga för att man 
på ett adekvat sätt ska angripa föroreningskällorna
45–46 Många vattenförekomster var undantagna från tidsfristerna 2015 och 2021
47–50 Noggrann uppföljning av kommissionen men förbättringar hänger på att medlemsstaterna är villiga att 
agera
51–98 Åtgärder och instrument som medlemsstaterna har genomfört för att minska de föroreningar som 
orsakas av avloppsvatten
52–82 Förorening från tätorter: framsteg i reningen av avloppsvatten, men tillgängliga instrument skulle kunna 
användas bättre
83–98 Förorening från industrianläggningar: svårigheter att fastställa utsläppsgränsvärden och brister i 
upprätthållandet av dem
99–165 Åtgärder och instrument som medlemsstaterna har genomfört för att försöka komma till rätta 
med diffusa föroreningar från jordbruket
101–122 Medlemsstaterna utnyttjar inte alla möjligheter som nitratdirektivet erbjuder
123–132 Brister i handlingsplanerna mot bekämpningsmedel
133–144 Systemet med tvärvillkor har effekt men utnyttjas inte fullt ut
145–157 Landsbygdsutvecklingsåtgärdernas potential att komma till rätta med vattenkvalitetsproblem utnyttjas 
inte fullt ut
158–165  Principen att förorenaren betalar tillämpas endast i begränsad utsträckning på diffusa föroreningar från 
jordbruket
04 Innehåll
166 –191 Slutsatser och rekommendationer
 Bilaga I  — Översikt över Donaus avrinningsdistrikt
 Bilaga II  — Förorening av ytvattenförekomster
 Bilaga III —  Utsläppsgränsvärden enligt direktivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse
 Bilaga IV  — Vattenföroreningsavgift: belopp per förorenande ämne (euro per ton)
 Bilaga V  — Utsläppsgränsvärden enligt nationell lagstiftning
 Kommissionens svar
05
 Ordlista
Anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse : infrastruktur som tillhandahåller en serie 
reningsprocesser som syftar till att sänka föroreningsnivån i utsläpp av avloppsvatten från tätbebyggelse till  
en godtagbar nivå innan det släpps ut i vattenrecipienten.
Avloppsnät : fysisk infrastruktur, inklusive rör, pumpar, filter, kanaler osv. som används för att transportera 
avloppsvatten från den punkt där det uppkommer till den punkt där det slutgiltigt renas eller bortskaffas.
Avloppsvatten : allt vatten vars kvalitet har påverkats negativt. Det forslas vanligtvis i ett avloppsnät och renas i 
ett reningsverk. Renat avloppsvatten släpps ut i vattenrecipienten via ett utflöde. Avloppsvatten som genereras 
i områden utan tillgång till ett offentligt avloppsnät använder individuella system, t.ex. septiktankar.
Avrinningsområde : landområde från vilket all ytvattenavrinning strömmar genom en sekvens av åar, floder och, 
möjligen, sjöar till havet vid ett enda flodutlopp, en enda flodmynning eller ett enda delta.
Biokemisk syreförbrukning (BOD5): mängd syre som förbrukas av mikroorganismer för att avlägsna de bio-
logiskt nedbrytbara organiska och minerala ämnen som finns i vattnet. BOD5 används vanligtvis för att mäta 
syreförbrukningen uttryckt i milligram syre per liter efter fem dagar. Ju högre BOD-värdet är, desto större är 
mikroorganismernas syreförbrukning och miljöförstöringen.
Direktstöd : ekonomiskt stöd som beviljas direkt till jordbrukare inom ramen för ett system för inkomststöd. 
Exempel är systemet med samlat gårdsstöd och systemet för enhetlig arealersättning.
Egenkontroller : i denna rapport i) kontroller som utförs regelbundet av en operatör inom ramen för den dagliga 
driften av en anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse för att övervaka kvaliteten på utsläppt 
avloppsvatten och avloppsslammets innehåll och ii) de kontroller som utförs av industrier för att övervaka 
kvaliteten på avloppsvatten som släpps ut i ett offentligt avloppsnät.
Ekologisk status/ytvattenpotential : mått på kvaliteten på akvatiska ekosystems struktur och funktion. Statusen 
bedöms utifrån följande kvalitetsfaktorer: biologiska faktorer (fauna och flora), hydromorfologiska faktorer, 
kemiska och fysikalisk-kemiska faktorer, särskilda förorenande ämnen och vissa allmänna faktorer (salthalt, 
näringsförhållanden etc.). Potentialen snarare än statusen bedöms för vattenförekomster som har modifierats 
kraftigt i sin fysiska struktur för olika ändamål som sjöfart, skydd mot översvämningar, vattenkraft och jordbruk. 
Detta beror på det faktum att det i många fall varken är praktiskt eller önskvärt ur ekonomisk synvinkel att upphöra 
med sådana användningar och att avlägsna de fysiska modifieringarna.
Europeiska regionala utvecklingsfonden : syftar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen 
inom EU genom att avhjälpa de viktigaste regionala obalanserna via ekonomiskt stöd till infrastruktursatsningar och 
produktiva jobbskapande investeringar, främst för företag.
Eutrofiering : ökning av halten av näringsämnen i vatten, särskilt kväve- eller fosforföreningar, som leder till ökad 
tillväxt av alger, något som i sin tur leder till att syrehalten i vattnet minskar och till att inhemska vattenväxter, fiskar 
och andra vattenlevande djur försvinner.
Föreskrivna verksamhetskrav : EU-lagstiftningsnormer på området miljö, livsmedelssäkerhet, djur- och växthälsa 
och djurskydd.
06 Ordlista
Förhandsvillkor : i samband med utarbetandet av landsbygdsutvecklingsprogram och operativa program 
som medfinansieras av de europeiska struktur- och investeringsfonderna under programperioden 2014–2020 
ska medlemsstaterna bedöma om i förväg fastställda förhandsvillkor uppfylls. Om de inte uppfylls måste 
handlingsplaner utarbetas för att se till att de är uppfyllda senast den 31 december 2016.
Förorening från diffusa källor : förorening orsakad av en mängd olika aktiviteter där det inte finns en specifik 
utsläppspunkt (se punktutsläpp). Till exempel är jordbruket en stor diffus föroreningskälla.
Jordbruksmark : ett lands landareal består av jordbruksmark, skogsmark och övrig mark. Jordbruksmarken kan 
delas in i åkermark, mark med kontinuerliga skördar, vall- och ängsmark och andra områden, t.ex. köksträdgårdar.
Kemisk syreförbrukning (COD) : mängd syre som förbrukas för att på kemisk väg oxidera organiska och minerala 
ämnen i vattnet. COD omfattar därför både biologiskt nedbrytbara ämnen som karaktäriseras av BOD5 och icke 
biologiskt nedbrytbara ämnen som kan oxidera.
Kemisk ytvattenstatus : mått på kvaliteten på vattnet som återspeglar halterna av förorenande ämnen som inte 
bör överstiga de miljökvalitetsnormer som fastställts i ramdirektivet för vatten (bilaga X). I direktivet identifieras för 
närvarande 45 förorenande ämnen (t.ex. bly, nickel, kadmium, kvicksilver och bensen).
Känsligt område : medlemsstaterna ska beteckna en vattenförekomst som känslig om den tillhör någon av följande 
grupper: i) Vattenförekomst eller del av vattenförekomst där eutrofieringsrisk föreligger. ii) Vattenförekomst avsedd 
för framställning av dricksvatten som kan innehålla en alltför stor koncentration av nitrat. iii) Områden där mer 
långtgående rening är nödvändig för att uppfylla rådsdirektiven. Känsliga områden måste utses korrekt eftersom 
detta styr vilken typ av avloppsrening man bör använda för att reducera de eutrofieringsframkallande ämnena.
Mer långtgående rening/tertiär rening av avloppsvatten : den biologiska/kemiska fas som i enlighet med 
direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse tillämpas vid behov för att minska halterna av närings-
ämnen (kväve och fosfor) i renat avloppsvatten innan det släpps ut i recipienter som riskerar att eutrofieras.
Normer för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden : skyldigheten att hålla marken i god jordbrukshävd 
och bevara miljön avser ett antal normer som gäller markskydd, underhåll av markens innehåll och struktur av 
organiskt material, undvikande av att livsmiljöer förstörs och vattenförvaltning.
Operativt program : anger en medlemsstats prioriteringar och särskilda mål och hur finansieringen 
(EU-finansiering och nationell offentlig och privat medfinansiering) kommer att användas under en viss period 
(vanligtvis sju år) för att finansiera projekt. Projekten måste bidra till att ett antal mål som anges för det prioriterade 
området i det operativa programmet uppfylls. Program kan medfinansieras av var och en av fonderna på 
sammanhållningsområdet (dvs. Europeiska regionala utvecklingsfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska 
socialfonden). Ett operativt program utarbetas av medlemsstaten och måste godkännas av kommissionen innan 
några betalningar kan göras från EU:s budget. Det kan bara ändras under den aktuella perioden om båda parterna 
samtycker till det.
07 Ordlista
Personekvivalent (pe) : kvantitativt mått på mängden föroreningar i avloppsvattnet uttryckt i motsvarande antal 
personer som skulle producera avfall i samma storleksordning. En pe motsvarar föroreningsbelastningen hos det 
avlopp som genereras av en invånare och motsvarar den mängd biologiskt nedbrytbart organiskt material som har 
en biokemisk syreförbrukning på 60 g löst syre per dygn under fem dygn.
Principen att förorenaren betalar:  princip som anges i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt 
(artikel 191.2). När det t.ex. gäller avloppsvatten innebär detta att utsläppare av avloppsvatten ska betala för de 
föroreningar som uppstår (dvs. hushåll betalar för reningstjänsten via avloppsvattenavgiften och reningsverk 
betalar en föroreningsavgift etc.).
Programperiod : den fleråriga ram inom vilken strukturfonderna och Sammanhållningsfonden planeras och 
genomförs.
Punktkällor till utsläpp : förorening orsakad av en mängd olika aktiviteter för vilka det finns en specifik 
utsläppspunkt (t.ex. utsläpp från en anläggning för rening av avloppsvatten från industrier eller tätbebyggelse).
Sammanhållningsfonden : syftar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom EU genom att 
finansiera miljö- och transportprojekt i medlemsstater vars bruttonationalinkomst per capita som är lägre än 90 % 
av genomsnittet för unionen.
Sekundär rening av avloppsvatten : biologisk fas som innebär rening av avloppsvatten för att avlägsna biologiskt 
nedbrytbara organiska föroreningar.
Spillvatten : i denna rapport renat avloppsvatten som släpps ut i vattenförekomster.
Sårbart område : landområden från vilka avrinning sker till vatten som påverkas – eller som skulle kunna påverkas – 
av föroreningar som orsakas eller framkallas av nitrater från jordbruket. Dessa områden bidrar till föroreningen. 
Medlemsstaterna måste upprätta åtgärdsprogram för dessa områden.
Tillstånd att släppa ut avloppsvatten : i denna rapport tillstånd som utfärdas till utsläppare av avloppsvatten 
i enlighet med nationell lagstiftning. Tillstånden innehåller bland annat de utsläppsgränsvärden som ska följas för 
ett antal parametrar och föroreningar.
Total mängd suspenderade ämnen (TSS) : mängd minerala och organiska partiklar suspenderade i vattnet som 
kan samlas in med hjälp av ett filter med viss porositet.
Tvärvillkor : ett system inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik som innebär att direktstöd till jordbrukare och 
ett antal landsbygdsutvecklingsstöd beviljas på villkor att jordbrukaren följer ett antal regler som gäller miljö, 
livsmedelssäkerhet, djur- och växthälsa och djurskydd och håller jordbruksmarken i god jordbrukshävd och 
bevarar miljön. Tvärvillkorsreglerna under programperioden 2007–2013 gällde 18 föreskrivna verksamhetskrav och 
15 normer för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden. Om dessa normer och krav inte följs kan det leda till 
minskat stöd till jordbrukaren inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.
08 Ordlista
Tätort : ett område där befolkningen eller de ekonomiska aktiviteterna är så koncentrerade att spillvatten från 
tätbebyggelse kan insamlas och ledas till ett avloppsreningsverk eller en slutlig utsläppspunkt.
Utsläppsgränsvärden : den koncentration av och/eller nivå på ett utsläpp som inte får överskridas under en eller 
flera tidsperioder. Ett utsläpp är ett direkt eller indirekt utsläpp från en anläggning till vatten.
Vattenförekomst : ytvattenförekomst: en avgränsad och betydande ytvattenförekomst som t.ex. en sjö, ett 
magasin, en å, flod eller kanal, ett vatten i övergångszon eller en kustvattensträcka. Grundvattenförekomst: en 
avgränsad volym grundvatten i en eller flera akviferer.
Växtskyddsmedel : produkter som används för att skydda växter eller grödor från skadliga influenser som ogräs, 
sjukdomar eller insekter.
Åtgärdsprogram : del av förvaltningsplanen för avrinningsdistrikt som anger vilka åtgärder som är nödvändiga 
för att vattenförekomster ska uppnå god ekologisk och kemisk vattenstatus med hänsyn till avrinningsdistriktets 
kännetecken.
09
 Sammanfattning
I
Europas vatten påverkas av organiska föroreningar 
och föroreningar orsakade av näringsämnen samt av 
föroreningar från kemiska ämnen. Vattenföroreningar 
härrör från olika källor, t.ex. hushåll, industrianlägg -
ningar och jordbruket. Ramdirektivet för vatten från år 
2000 harmoniserade EU:s lagstiftning på vattenpoliti -
kens område. Genom direktivet infördes förvaltnings -
planer för avrinningsdistrikt som ett viktigt genomför -
andeverktyg. De första planerna skulle ha upprättats 
till 2009, och till december 2015 krävs uppdateringar.
II
Planerna måste innehålla information om vattenkva -
liteten på de olika vattenförekomsterna, skälen till 
att man inte har uppnått god ekologisk och kemisk 
status och nödvändiga korrigeringsåtgärder. Dessa 
åtgärder klassificeras som ”grundläggande åtgärder”, 
”andra grundläggande åtgärder” och ”kompletterande 
åtgärder”.
III
EU tillhandahåller omfattande finansiering för att 
uppnå vattenpolitikmålen, särskilt för investeringar 
när det gäller avloppsvatten (6,35  miljarder  euro från 
Europeiska regionala utvecklingsfonden/Sammanhåll -
ningsfonden under programperioden 2007–2013 till 
nio medlemsstater1 i Donaus avrinningsdistrikt) och 
för att kompensera jordbrukare som ingår åtaganden 
om att driva ett miljövänligt jordbruk (6,39  miljar -
der euro från Europeiska jordbruksfonden för lands -
bygdsutveckling under programperioden 2007–2013 
till samma nio medlemsstater).
IV
Revisionsrätten inriktade revisionen på fyra med -
lemsstater i Donaus avrinningsområde (Tjeckien, 
Ungern, Rumänien och Slovakien) och föresatte sig 
att besvara följande fråga: ledde medlemsstaternas 
genomförande av ramdirektivet för vatten till bättre 
vattenkvalitet?
1 Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Kroatien, Ungern, Österrike, Rumänien, 
Slovenien och Slovakien.V
Revisionsrätten drar slutsatsen att genomförandet 
av åtgärderna knappast har förbättrat vattenkvalite -
ten. Medlemsstaterna undantog ett betydande antal 
vattenförekomster från kravet på att uppnå god status 
senast 2015 och 2021. Det kan dock hända att framsteg 
för enskilda faktorer där vattenkvaliteten har bedömts 
inte syns på grund av vår bedömningsmetod. Revi -
sionsrätten rekommenderar att kommissionen tillhan -
dahåller riktlinjer för differentierad rapportering om 
framsteg och att medlemsstaterna lämnar tydliga och 
giltiga motiveringar när de beviljar undantag.
VI
Brister i övervakningssystem resulterade i att det 
saknades uppgifter om både typer av och källor till 
föroreningar som gjorde att en vattenförekomst 
inte uppnådde god status. Förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt från 2009 gav begränsat mervärde 
eftersom medlemsstaterna inte hade några ambi -
tioner när det gällde att identifiera åtgärder för att 
bekämpa föroreningar. Åtgärderna var inriktade på 
genomförande av de befintliga EU-direktiven (en 
del av de ”grundläggande åtgärderna”). I så måtto 
förekommer det antingen förseningar (direktivet om 
rening av avloppsvatten från tätbebyggelse) eller så 
utnyttjas inte de möjligheter som direktiven erbjuder 
fullt ut (nitratdirektivet, där de krav som syftar till att 
minska kväveutsläppen kan bli ännu bättre).
VII
”Andra grundläggande” och ”kompletterande åtgär -
der” täcker inte på ett tillfredsställande sätt alla 
föroreningsproblem. Det saknas riktade åtgärder för 
vattenförekomster med otillfredsställande vattenkvali -
tetsstatus. När det gäller avloppsvatten saknas framför 
allt uppgifter om vilka anläggningar för rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse eller industrianlägg -
ningar som behöver särskilda utsläppsgränsvärden. 
På jordbruksområdet kan medlemsstaterna skärpa 
vissa tvärvillkorsbestämmelser. Vidare har man ännu 
inte övervägt att begränsa spridningen av fosfor på 
jordbruksmark. Jordbruksåtgärderna är dessutom 
främst av frivillig karaktär och alla leder inte till direkta 
förbättringar av vattenkvaliteten.
Sammanfattning 10
VIII
Revisionsrätten rekommenderar att medlemsstaterna 
förbättrar sina övervakningssystem och sin diagnos 
av problem med vattenföroreningar. Då bör man 
bättre kunna rikta in åtgärderna på vattenförekom -
ster med otillfredsställande vattenkvalitet och beakta 
föroreningsproblem som ännu inte har åtgärdats 
på ett lämpligt sätt. Bättre målinriktning bör också 
resultera i ändamålsenligare åtgärder och minskade 
genomförandekostnader.
IX
De efterlevnadsmekanismer som har införts är endast 
delvis ändamålsenliga, vilket antingen beror på låg 
täckning eller på påföljdernas begränsade avskräck -
ande effekt. Revisionsrätten rekommenderar att 
kommissionen bedömer hur man bäst fastställer 
bindande kriterier för medlemsstaternas inspektio -
ner av anläggningar för rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse och industrianläggningar. Vi rekom -
menderar dessutom att kommissionen och medlems -
staterna i samverkan bedömer ändamålsenligheten 
i de efterlevnadsmekanismer som har införts på 
jordbruksområdet.
X
Principen att förorenaren betalar tillämpas endast 
delvis på diffusa föroreningar från jordbruket. Anlägg -
ningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse 
och industrianläggningar betalar vattenförorenings-  
avgift för sina utsläpp men endast för ett begrän -
sat antal förorenande ämnen. Avgiftens storlek (per 
utsläpp i mg/l) varierar kraftigt mellan medlemssta -
terna, och inte i någon av förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt hänvisar man till en bedömning av 
avgiftens avskräckande effekt. Revisionsrätten rekom -
menderar att kommissionen utarbetar riktlinjer om 
möjliga metoder för att täcka kostnaderna för miljö -
skador när det gäller diffusa föroreningar. Vi rekom -
menderar också att medlemsstaterna bedömer vilken 
potential ekonomiska instrument (avgifter och skat -
ter) har när det gäller att avskräcka från förorenande 
utsläpp.
11
 Inledning
Ramdirektivet för vatten 
och förvaltningsplaner 
för avrinningsdistrikt
01 
Målet för EU:s vattenpolitik är främst 
att se till att det finns tillräckligt med 
vatten av god kvalitet för människor -
nas behov och för miljön i hela EU.
02 
År 2000 antog Europaparlamentet och 
rådet ramdirektivet för vatten2 vars 
främsta mål är att god vattenkvalitet3 
ska uppnås till 2015. Direktivet medger 
också förlängningar (till 2021 och 2027) 
och mindre stränga krav när det gäller 
vattenkvaliteten på vissa villkor.
03 
Direktivet är den överordnade lag -
stiftning som harmoniserade lagstift -
ningen på vattenpolitikens område. 
Direktivets syn på vattenförvaltning 
bygger på att avrinningsområdet be -
traktas som en ekologisk och hydrolo -
gisk enhet.04 
Det viktigaste verktyget för att genom -
föra direktivet är förvaltningsplanen 
för avrinningsdistrikt. Senast i decem -
ber 2009 skulle varje medlemsstat ha 
antagit sådana planer och ett åtgärds -
program för varje avrinningsdistrikt 
inom sitt territorium4. Uppdateringar 
av förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt måste antas senast i december 
2015. Totalt sett finns det 42 internatio -
nella avrinningsområden (t.ex. Rhens 
och Donaus avrinningsområden) i EU 
och 172 nationella förvaltningspla -
ner för avrinningsdistrikt. Förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt 
lämnas inte in till kommissionen för 
godkännande.
05 
I åtgärdsprogrammet ska de åtgärder 
ingå som är nödvändiga för att uppnå 
målen i ramdirektivet för vatten för de 
enskilda vattenförekomster som har 
identifierats. I ramdirektivet för vatten 
betraktas genomförandet av elva di -
rektiv som ett minimikrav (se tabell 1  
när det gäller de direktiv som är rele -
vanta för denna rapport). Åtgärderna 
för att genomföra dem betraktas som 
”grundläggande åtgärder” i program -
met tillsammans med andra obligato -
riska åtgärder i direktivet (se punkt 33). 
Rapporteringen inom ramen för ram -
direktivet för vatten (uppdateringar av 
förvaltningsplanerna för avrinningsdi -
strikt och rapportering om framsteg) 
har inte ersatt den rapportering som 
krävs enligt de enskilda direktiven.2 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2000/60/EG av 
den 23 oktober 2000 om 
upprättande av en ram för 
gemenskapens åtgärder på 
vattenpolitikens område 
(EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).
3 Den gäller ytvattenföre-
komster, grundvattenföre-
komster och skyddade 
områden. Vattenkvaliteten 
uttrycks i vattenföre-
komsternas ekologiska och 
kemiska status.
4 När en medlemsstat har delar 
av olika avrinningsområden 
inom sitt territorium (t.ex. har 
Tjeckien vissa delar av sitt 
territorium i Donaus av-  
rinningsområde och andra 
delar i Oders respektive Elbes 
avrinningsområden) måste 
förvaltningsplaner fastställas 
för varje del (avrinnings-  
distrikt).
12 Inledning
06 
Sedan 2001 har 34 vägledningsdo -
kument om flera aspekter av direk -
tivets genomförande sammanställts 
av kommissionen i samarbete med 
medlemsstaterna.
07 
Det finns ytterligare EU-lagstiftning 
som har betydelse för vattenkvaliteten 
(se tabell 2 ) som inte nämns i ramdi -
rektivet för vatten. Tabell 1EU-direktiv vars genomförande anses vara ett minimikrav
Rättslig grund Betydelse för vattenkvaliteten
Direktivet om rening av avloppsvatten 
från tätbebyggelse1Alla tätorter med ≥ 2 000 personekvivalenter (pe) måste ha ledningsnät eller använda individuella system eller 
andra lämpliga system under förutsättning att de medför motsvarande skydd för miljön.
Tätorter med ≥ 2 000 pe måste respektera utsläppsgränsvärdena för biokemisk syreförbrukning (BOD5) och 
kemisk syreförbrukning (COD).
Tätorter med över 10 000 pe i känsliga områden måste också respektera utsläppsgränsvärdena för totalkväve 
(Ntot) och/eller totalfosfor (Ptot), utom om en minimireducering av Ntot och Ptot uppnås i det känsliga området 
som helhet.
I tätorter med mindre än 2 000 pe där det finns ledningsnät måste lämplig rening garanteras vid utsläpp 
i sötvatten eller flodmynningar.
Nitratdirektivet2Medlemsstaterna ska övervaka yt- och grundvatten och utse nitratkänsliga områden. För att minska den 
vattenförorening som orsakas av nitrater måste medlemsstaterna anta åtgärdsprogram som är obligatoriska 
i nitratkänsliga områden. Medlemsstaterna måste dessutom utarbeta riktlinjer för god jordbrukssed som ska 
tillämpas på hela territoriet på frivillig basis.
Direktivet om samordnade åtgärder för 
att förebygga och begränsa föroreningar, 
ersatt av direktivet om industriutsläpp3De utsläppsgränsvärden som anges i industrianläggningars tillstånd ska fastställas på grundval av att bästa 
tillgängliga teknik används som är den effektivaste tekniken för att uppnå hög skyddsnivå för miljön.
1  Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 30.5.1991, s. 1).
2  Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (EGT L 375, 31.12.1991, s. 1).
3  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG av den 15 januari 2008 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa förore -
ningar (EUT L 24, 29.1.2008, s. 8), ersatt av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp 
(EUT L 334, 17.12.2010, s. 17).
13 Inledning
Samarbete i Donaus 
avrinningsområde
08 
Donaus avrinningsområde omfattar 
19 olika länders territorium av vilka 
elva är medlemsstater (se kartan i  bi-
laga I ). Med sin area på 807 827 km2 
är det det största avrinningsdistriktet 
i EU.
09 
Samarbetet i Donaus avrinningsom -
råde inleddes 1985, och 1998 trädde 
konventionen om skydd för och håll -
bart utnyttjande av Donau5 i kraft. Ett 
mål var att uppnå ”målen för hållbar 
och rättvis vattenförsörjning, bland 
annat genom att så långt som möj -
ligt bevara, förbättra och rationellt 
utnyttja ytvattnet och grundvattnet 
i avrinningsområdet”.10 
Internationella kommissionen för skyd -
det av Donau inrättades 1998 och ska 
genomföra konventionen om skydd 
för och hållbart utnyttjande av Donau. 
Sedan ramdirektivet för vatten trädde 
i kraft fungerar den också som platt -
form för genomförandet av alla gräns -
överskridande aspekter av direktivet.
11 
År 2011 godkände rådet Europeiska 
unionens strategi för Donauregionen, 
som hade lagts fram av kommissionen 
på rådets begäran. Den behandlar 
bland annat frågan om vattenkvalitet.5 Fjorton länder har av-
rinningsområden som är 
större än 2 000 km2 (nio  
medlemsstater och fem länder 
utanför EU). Dessa länder och 
Europeiska unionen är 
avtalsslutande parter till 
konventionen.Tabell 2Andra EU-direktiv och EU-förordningar som har betydelse för vattenkvaliteten
Rättslig grund Betydelse för vattenkvaliteten
Förordningen om tvätt- och rengöringsmedel1Tvätt- och rengöringsmedel innehåller ett viktigt förorenande ämne: fosfor.  
Tvättmedel och maskindiskmedel för konsumentbruk som innehåller mer än en viss mängd fosfor får inte 
släppas ut på marknaden från den 30 juni 2013 respektive 1 juli 2017.
Direktivet om bekämpningsmedel2Medlemsstaterna måste anta och överlämna handlingsplaner till kommissionen senast den 26 november 
2012, inbegripet åtgärder för att minska riskerna med och konsekvenserna av användningen av bekämp -
ningsmedel för människors hälsa och miljön.
1  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 259/2012 av den 14 mars 2012 om ändring av förordning (EG) nr 648/2004 vad gäller an -
vändningen av fosfater och andra fosforföreningar i tvättmedel och maskindiskmedel för konsumentbruk (EUT L 94, 30.3.2012, s. 16).
2  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att 
uppnå hållbar användning av bekämpningsmedel (EUT L 309, 24.11.2009, s. 71).
14 Inledning
De viktigaste typerna  
av och källorna till 
föroreningar i Donaus 
avrinningsdistrikt
12 
Vid sidan av de nationella förvaltnings-  
planer för avrinningsdistrikt som antas 
av medlemsstaterna publicerade Inter -
nationella kommissionen för skyddet 
av Donau en förvaltningsplan för hela  
Donaus avrinningsdistrikt6 2009. 
I denna plan och 2013 års uppdate -
ring av analysrapporten om Donaus 
avrinningsdistrikt7 identifierades olika 
typer av föroreningar av internationell 
betydelse som påverkar vattenkvalite -
ten (se tabell 3 ).6 Förvaltningsplan för Donaus 
avrinningsdistrikt, slutlig 
version av den 14 december 
2009.
7 2013 års uppdatering av 
analysrapporten om Donaus 
avrinningsdistrikt, slutlig 
version av den 18 oktober 
2014.Tabell 3Typer av och källor till föroreningar i Donaus avrinningsdistrikt
Typer av föroreningar Föroreningskällor
Organisk förorening  
(icke toxiska organiska ämnen)Den viktigaste källan till organisk förorening är punktkällor: avloppsvatten från tätbebyggelse (hushåll) och 
från industrianläggningar och framför allt insamlat men orenat avloppsvatten och avloppsvatten som inte 
renats ordentligt.
Förorening orsakad av näringsämnen  
(kväve och fosfor)Merparten av utsläppen av näringsämnen kommer från diffusa källor (89 % av de totala utsläppen av nä -
ringsämnen och 78 % av de totala fosforutsläppen2), såsom utsläpp från åkermark (på grund av användning 
av gödselmedel eller gödsel3 och deposition från atmosfären), jorderosion och ytavrinning.
Förorening genom farliga ämnen1Dessa toxiska ämnen kan härröra både från punktkällor (avloppsvatten från tätbebyggelse och industriellt 
avloppsvatten) och från diffusa källor (t.ex. ytavrinning, användning av bekämpningsmedel inom jordbruket 
och förorenade områden och gruvfält).
Hydromorfologiska förändringarDessa förändringar leder till avbrott i floders och livsmiljöers kontinuitet, avskiljning av intilliggande våtmar -
ker eller flodslätter och ändrad flödesmängd och ändrade flödesvillkor. De orsakas främst av vattenkraftverk, 
sjöfartsrelaterade bygg- och anläggningsarbeten och infrastruktur som skyddar mot översvämningar.
1  Ramdirektivet för vatten innehåller en lista över så kallade prioriterade ämnen och andra förorenande ämnen (ursprungligen 33, senare 
ökades antalet till 45, ämnen eller grupper av ämnen), varav vissa anses vara prioriterade farliga ämnen. Bland de farliga ämnena ingår t.ex. 
bekämpningsmedel, metaller och läkemedel.
2  Baserat på en uppskattning av de genomsnittliga långfristiga (2000–2008) hydrologiska villkoren i Donaus avrinningsområde.
3  Förorenande ämnen (såsom gödselmedel) läcker ut i yt- eller grundvattnet till följd av regn, markinfiltration och ytavrinning.
Källa : 2013 års uppdatering av analysrapporten om Donaus avrinningsdistrikt.
15 Inledning
EU:s instrument för  
att genomföra EU:s 
vattenpolitik
13 
EU stöder sin vattenpolitik genom att 
tillhandahålla ekonomiska medel och 
fastställa lagar och bestämmelser. De 
viktigaste finansieringskällorna från 
EU-budgeten är följande:
— Europeiska regionala utvecklings -
fonden och Sammanhållnings -
fonden: huvuddelen av anslagen 
under programperioden 2007–
2013 gick till infrastrukturprojekt 
på avloppsvattenområdet. Andra 
insatsområden med möjliga posi -
tiva effekter på vattenkvaliteten 
är följande: samordnade åtgärder 
för att förebygga och begränsa 
föroreningar och återställande av 
industriområden och förorenade 
områden.
— Europeiska jordbruksfonden för 
landsbygdsutveckling: ett antal 
åtgärder i landsbygdsutvecklings -
programmen kan ha antingen 
direkt eller indirekt effekt på 
vattenkvaliteten. Stöd för miljö -
vänligt jordbruk är ett exempel på 
en åtgärd som kan ha direkt effekt. Det beviljas jordbrukare som frivil -
ligt ingår åtaganden om att driva 
ett miljövänligt jordbruk som är 
mer långtgående än den bindande 
lagstiftningen.
14 
Tabell 4  visar hur EU:s bidrag fördelas 
till de medlemsstater som har en del 
av eller hela sitt territorium i Donaus 
avrinningsområde.
15 
Det viktigaste rättsliga instrument 
som används förutom de direktiv och 
förordningar som nämns i  tabellerna 1  
och  2 är systemet med tvärvillkor. Det 
innebär att jordbrukare som beviljas 
direktstöd inom ramen för den gemen -
samma jordbrukspolitiken och ett an -
tal stöd inom landsbygdsutvecklings -
program måste följa i) ett antal regler 
avseende miljö, livsmedelssäkerhet, 
djur- och växthälsa och djurskydd, de 
så kallade föreskrivna verksamhetskra -
ven, och ii) de så kallade normerna för 
god jordbrukshävd och goda miljöför -
hållanden8. Bristande efterlevnad av 
dessa normer och krav kan leda till att 
jordbrukaren får minskat stödbelopp.8 Under programperioden 
2007–2013 fanns det 18 
föreskrivna verksamhetskrav 
och 15 normer för god jord-  
brukshävd och goda miljö-  
förhållanden.Tabell 4Fördelning av EU:s bidrag under programperioden 2007–2013  
(per den 31 december 2014)1
Finansieringskälla Insatsområde Belopp i  miljarder euro
Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden Avloppsvatten 6,35
Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling Stöd för miljövänligt jordbruk 6,392
1  Beloppen avser de nio medlemsstater som har mer än 2 000 km2 av sitt territorium i Donaus avrinningsdistrikt.
2  När det gäller Tyskland avser det aktuella beloppet de två regioner som är belägna i Donaus avrinningsområde (Baden-Württemberg och 
Bayern).
Källa : När det gäller Europeiska regionala utvecklingsfonden/Sammanhållningsfonden: kommissionens databas Infoview; när det gäller Europe -
iska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling: 2014 års rapporter om det ekonomiska genomförandet.
16
 Revisionens inriktning 
och omfattning samt 
revisionsmetod
16 
Genom revisionen bedömde vi huru-  
vida medlemsstaternas genomförande 
av ramdirektivet för vatten ledde till 
bättre vattenkvalitet.
17 
Revisionen inriktades på ytvattenkva -
liteten i fyra medlemsstater i Donaus 
avrinningsområde som täcker in den 
övre, mellersta och nedre delen av 
avrinningsområdet: Tjeckien, Ungern, 
Rumänien och Slovakien9. Den täckte 
in tre huvudaspekter: föroreningar från 
tätbebyggelse, industrianläggningar 
och jordbruket.
18 
Revisionsrätten ställde följande tre 
frågor:
a) Var åtgärderna i förvaltningspla -
nerna för avrinningsdistrikt från 
2009 väl riktade och av den typ 
och omfattning som krävdes för 
att god vattenkvalitet ska uppnås 
2015?
b) Är de åtgärder och instrument 
som medlemsstaterna har ge -
nomfört lämpliga i så måtto att 
de minskar föroreningarna från 
avloppsvatten?
c) Är de åtgärder och instrument som 
medlemsstaterna har genomfört 
lämpliga i så måtto att de minskar 
de diffusa föroreningarna från 
jordbruket?19 
Vi besökte medlemsstaterna mellan 
mars 2013 och januari 2014. I de olika 
avsnitten i rapporten anger vi vilken 
period de olika insamlade bevisen 
gäller. Granskningen och analysen av 
dokument fortsatte efter januari 2014, 
särskilt för att ta hänsyn till uppdate -
ringarna av förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt (publicerade för 
samråd10 med början i december 2014) 
och de nya landsbygdsutvecklingspro -
grammen (programperioden 2014–
2020), som godkändes 2015.
20 
Vattenförekomster kan också påverkas 
av hydrologiska och/eller morfologis -
ka förändringar och andra typer av 
föroreningar som hindrar dem från att 
uppnå god vattenkvalitetsstatus. De 
ingick inte i revisionens inriktning och 
omfattning.
21 
Revisionsrätten har tidigare offentlig -
gjort andra särskilda rapporter11 på 
närliggande områden.9 En del av Tjeckien, en stor del 
av Slovakien och hela Rumä-  
nien och Ungern ligger i Do-  
naus avrinningsområde. Dessa 
medlemsstaters totala areal 
(uttryckt i km2) motsvarar cirka 
hälften (49,4 %) av Donaus 
avrinningsområde.
10 Senast i december 2015 måste 
medlemsstaterna anta de 
andra förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt. Enligt ram-  
direktivet för vatten är utkas-  
ten till förvaltningsplaner för 
avrinningsdistrikt föremål för 
ett samrådsförfarande med 
berörda parter i genom-
förandet av direktivet.
11 Särskild rapport nr 8/2008 Är 
tvärvillkoren ändamålsenliga? , 
särskild rapport nr 7/2011 
Utformas och förvaltas stödet 
för miljövänligt jordbruk väl? , 
särskild rapport nr 5/2011 
Systemet med samlat gårdsstöd –  
vad måste göras för att den 
ekonomiska förvaltningen ska 
bli bättre? , särskild rapport 
nr 4/2014 Integrering av EU:s 
vattenpolitikmål i den gemen-  
samma jordbrukspolitiken: 
delvis en framgång  samt 
särskild rapport nr 2/2015 EU:s 
anslag till anläggningar för 
rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse i Donaus av-  
rinningsområde: mer måste 
göras för att hjälpa medlems-
staterna att uppfylla EU:s 
politiska mål när det gäller 
avloppsvatten  (http://eca.
europa.eu ).
17
 Iakttagelser
Förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt som 
verktyg för att uppnå god 
vattenkvalitet till 2015
22 
Enligt ramdirektivet för vatten ska 
medlemsstaterna bedöma vattenkvali -
teten med hjälp av resultaten från sina 
nationella nät för vattenövervakning. 
Bedömningen görs på vattenföre-  
komstnivå12 på grundval av de system 
och metoder som medlemsstaterna 
har fastställt i enlighet med bestäm -
melserna i ramdirektivet för vatten. 
Bedömningen av vattenkvaliteten 
består av följande två delar:
— Den ekologiska statusen/poten -
tialen13: medlemsstaterna måste 
vid bedömningen beakta olika 
faktorer kallade ”kvalitetsfakto -
rer”: biologiska faktorer (såsom 
vattenväxter och fiskfauna), 
hydromorfologiska faktorer samt 
kemiska och fysikalisk-kemiska 
faktorer14. De sistnämnda inbegri -
per organiska föroreningar (som 
mäts med parametrarna biokemisk 
syreförbrukning (BOD5) och kemisk 
syreförbrukning (COD)), närings -
förhållanden och utvalda kemiska 
ämnen15. Klassificeringen görs 
i fem kategorier: hög, god, måttlig, 
otillfredsställande och dålig.
— Den kemiska statusen: medlems -
staterna måste bedöma huruvi -
da miljökvalitetsnormerna16 för 
de ämnen som fastställts i EU:s 
lagstiftning har uppfyllts eller inte 
(dvs. 41 prioriterade ämnen eller 
grupper av ämnen skulle bedömas 
i förvaltningsplanerna för avrin -
ningsdistrikt från 2009). Klassifice -
ringen resulterar i omdömet ”god” 
eller ”uppnår inte god” status.23 
Den övergripande klassificeringen av 
den ekologiska statusen bestäms av 
den lägsta observerade enskilda kva -
litetsfaktorn. På samma sätt kan den 
kemiska statusen endast klassas som 
”god” om normerna för alla ämnen 
uppfylls. Denna regel brukar kallas 
”one out all out” (ett undermåligt re -
sultat i ett hänseende leder till att hela 
bedömningen utfaller med under -
måligt resultat). Tillämpningen av en 
sådan regel kan dölja framsteg när det 
gäller enskilda kvalitetsfaktorer.
24 
En förvaltningsplan för avrinnings-  
distrikt måste innehålla information 
om vilka föroreningskällor som påver -
kar vattenförekomsterna, om statusbe -
dömningen och om de åtgärder som 
ska vidtas för att uppnå god vatten -
kvalitet samt de totala kostnaderna för 
dem. Planerna måste också innehålla 
en motivering till att en vattenföre-  
komst beviljas undantag från tids-  
fristerna för att uppnå god vatten -
kvalitet (första tidsfristen är 2015, se 
punkt 2).12 Enligt bilaga II till ramdirek-
tivet för vatten måste med-  
lemsstaterna identifiera 
ytvattenförekomster och 
grundvattenförekomster.
13 När det gäller vattenföre-
komster som har modifierats 
kraftigt i sin fysiska struktur för 
olika ändamål som sjöfart, 
skydd mot översvämningar, 
vattenkraft och jordbruk är 
det i många fall varken prak-  
tiskt eller önskvärt ur ekono-  
misk synvinkel att upphöra 
med sådana användningar 
och att avlägsna de fysiska 
modifieringarna. Därför ska 
inte de kraftigt modifierade 
vattenförekomsternas status 
utan potential mätas enligt 
direktivet.
14 Vad beträffar de prioriterade 
ämnen som anges i bilaga X till 
ramdirektivet för vatten 
fastställs miljökvalitets-
normerna på EU-nivå. När det 
gäller andra ämnen är det upp 
till medlemsstaterna att fast-  
ställa miljökvalitetsnormer.
15 Medlemsstaterna var tvungna 
att välja ut de förorenande 
ämnen som ansågs särskilt 
viktiga för det berörda 
avrinningsområdet.
16 Koncentrationen av ett visst 
förorenande ämne eller en viss 
grupp av förorenande ämnen 
i vatten, sediment eller biota, 
som, för att skydda män-
niskors hälsa och miljön, inte 
bör överskridas.
18 Iakttagelser
25 
Vi granskade huruvida
— ytvattenkvaliteten förbättrades till 
följd av de åtgärder som medlems -
staterna vidtog,
— föroreningskällorna för varje vat-  
tenförekomst hade identifierats 
i förvaltningsplanerna för avrin -
ningsdistrikt från 2009,
— de åtgärder som hade fastställts 
i förvaltningsplanerna för av -
rinningsdistrikt från 2009 på ett 
tillfredsställande sätt angriper de 
identifierade föroreningskällorna,
— medlemsstaterna försökte nå tids -
fristen 2015 när det gällde merpar -
ten av deras vattenförekomster,
— kommissionen hade vidtagit åtgär -
der om den ansåg att förvaltnings -
planen för avrinningsdistrikt från 
2009 var bristfällig.Vattenförekomsternas 
ekologiska och kemiska 
status har knappast 
förbättrats
26 
Diagrammen 1  och  2 visar förändring -
arna mellan förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt från 200917 och ut -
kasten till planer för 2015 när det gäller 
den ekologiska och kemiska statusen 
hos ytvattenförekomsterna i de fyra 
besökta medlemsstaterna.17 Vad beträffar Tjeckien som 
endast har delar av sitt terri-  
torium i Donaus avrinnings-
område avses förvaltnings-
planen för avrinningsdistriktet 
för Donau (och planerna för 
delavrinningsområdena Dyje 
och Morava).Diagram 1Ekologisk status/potential presenterad i förvaltningsplanerna för avrinnings-  
distrikt från 2009 och utkasten till planer för 2015 (uttryckt i % av det totala  
antalet ytvattenförekomster)
Källa : Information från medlemsstaterna via WISE och i utkasten till förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt från 2015.
1  WISE (vatteninformation för Europa, Water Information for Europe ) tillhandahåller en stor mängd uppgifter och information om vattenfrågor 
som sammanställts av EU:s institutioner.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Tjeckien
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungern Rumänien
2009 2015SlovakienOklassiﬁcerad
Otillfredsställande och dålig
Måttlig
God och hög2 %
12 %62 %
24 %2 %
26 %32 %
40 %39 %
9 %22 %
30 %22 %
13 %26 %
38 %2 %1 % 2 %
59 %39 % 33 %
64 % 63 %55 %34 %
36 %3 %9 %
19 Iakttagelser
27 
Utifrån uppgifterna i förvaltningspla -
nerna för avrinningsdistrikt förefaller 
inte förändringarna av vattenkvali -
tetsstatusen vara särskilt stora, och 
tidsfristen för att uppnå god status till 
2015 hölls inte. Vattenförekomster med 
”god” eller ”hög” ekologisk status/po-  
tential ökade med endast en liten 
procentsats, där Tjeckien stod för den 
största ökningen. När det gäller den 
kemiska statusen försämrades situa-  
tionen i Tjeckien. Ungern lyckades 
minska antalet vattenförekomster med 
okänd status betydligt, vilket förklarar 
det ökade antalet vattenförekomster 
med en kemisk status som klassas som 
”god” eller ”uppnår ej god” status.Identifieringen av 
föroreningskällorna på 
vattenförekomstnivå 
försvårades av att 
uttömmande uppgifter 
saknades
28 
Eftersom övervakningsuppgifter 
saknades baserade medlemsstater -
na sin statusbedömning delvis på 
indirekta metoder, såsom riskanalys 
och riskuppskattning, vilket påverkar 
statusklassificeringens tillförlitlighet. 
Rumänien och Slovakien har ett stort 
antal vattenförekomster vars status 
klassas som ”god” och ”hög” i planerna 
från 2009 (se diagrammen 1  och 2), 
men klassificeringens tillförlitlighet 
var låg för ett betydande antal vat -
tenförekomster. Ju lägre tillförlitlighe -
ten är i en statusklassificering, desto 
svårare är det att identifiera lämpliga 
åtgärder för att komma till rätta med 
situationen.Diagram 2Kemisk status/potential presenterad i förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt 
från 2009 och utkasten till planer för 2015 (uttryckt i % av det totala antalet 
ytvattenförekomster)
Källa : Information från medlemsstaterna via WISE och i utkasten till förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt från 2015.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Okänd status
Uppnår ej god status
God status
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungern Rumänien
2009 2015Slovakien Tjeckien67 %2 %
31 %
94 %49 %
51 %
3 %3 %25 %29 %46 %7 %
93 %6 %2 %
95 % 92 %97 %5 % 3 %
20 Iakttagelser
29 
Dessutom varierade det antal speci -
fika fysikalisk-kemiska faktorer som 
bedömdes med avseende på ekologisk 
status (se punkt 22) kraftigt mellan 
medlemsstaterna (från fyra i Ungern 
till över 80 i Tjeckien), vilket ibland 
berodde på att man inte hade gjort en 
ordentlig identifiering. Det kan leda 
till överoptimistisk klassificering av 
vattenförekomster.
30 
I bilaga II  presenteras den andel 
vattenförekomster som påverkades 
av föroreningar från punktkällor och 
diffusa källor samt den andel vatten-  
förekomster som påverkades av tillför -
sel av organiska ämnen, övergödning 
och kontaminering av prioriterade 
ämnen eller andra specifika förorenan -
de ämnen.
31 
Vår analys visade att det fanns brister 
i den information per vattenförekomst 
som presenteras i förvaltningsplaner -
na för avrinningsdistrikt från 200918: 
de anger inte alltid huruvida organisk 
förorening (BOD5 och COD), närings -
ämnen (kväve och fosfor), fysikalisk-ke -
miska och prioriterade faktorer och 
bekämpningsmedel utgör ett problem 
för vattenkvaliteten i den aktuella 
vattenförekomsten.32 
Likaså finns det brister och problem 
i förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt vad beträffar den tillgängliga 
informationen per föroreningskälla:
— När det gäller föroreningar från 
punktkällor (såsom anläggningar 
för rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse och industrianlägg -
ningar) saknades uppgifter framför 
allt om utsläppen av fysikalisk-ke -
miska och prioriterade ämnen. 
Den mesta informationen fanns 
tillgänglig för organiska utsläpp 
och utsläpp av näringsämnen från 
anläggningar för rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse.
— När det gäller föroreningar från dif -
fusa källor är det svårt att beräkna 
de olika källornas (användning av 
gödselmedel, erosion, deposition 
från atmosfären etc.) andelar, och 
därför grundades uppskattningar -
na främst på statistiska modeller.
— När det gäller förorenade områden 
och avfallsdeponier fanns ingen 
kvantifierad information om käl -
lans betydelse tillgänglig.
De åtgärder som identifiera -
des i förvaltningsplanerna 
för avrinningsdistrikt är inte 
tillräckliga för att man på 
ett adekvat sätt ska angripa 
föroreningskällorna
33 
Enligt vägledning nr 21 från 2009 för 
rapportering inom ramen för ramdi -
rektivet för vatten var medlemsstater -
na tvungna att presentera åtgärderna 
i sin förvaltningsplan för avrinningsdi -
striktet i enlighet med tre kategorier: 
”grundläggande åtgärder” (åtgärder 
som krävs för att genomföra EU-direk -
tiv), ”andra grundläggande åtgärder” 
(andra åtgärder som införts genom 
ramdirektivet för vatten19) och ”kom -
pletterande åtgärder”.18 Detta utesluter inte att det på 
medlemsstatsnivå finns annan 
information tillgänglig som 
inte presenteras i förvaltnings-
planerna för avrinningsdistrikt.
19 De inbegriper i) när det gäller 
utsläpp från punktkällor: krav 
på förhandsreglering eller krav 
på förhandsprövning eller 
registrering som baseras på 
allmänna bindande regler,  
ii) när det gäller diffusa källor: 
åtgärder för att hindra eller 
reglera utsläpp av förorenan-
de ämnen och iii) åtgärder 
som anses lämpliga för att 
täcka kostnaderna för vatten-  
tjänster.
21 Iakttagelser
34 
De fyra medlemsstaternas förvalt -
ningsplaner för avrinningsdistrikt från 
2009 saknade i allmänhet information 
om de förväntade resultaten av att de 
grundläggande åtgärderna genom -
fördes och om de ytterligare åtgärder 
som behövde vidtas för att man skulle 
uppnå god status.
Utsläpp från tätbebyggelse: 
åtgärder utöver direktivet om 
rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse missar en del 
viktiga aspekter
35 
Den ”grundläggande åtgärden” för att 
komma till rätta med förorening från 
tätbebyggelse är att genomföra direk -
tivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse (se tabell 1 ).
36 
Vad beträffar ”andra grundläggan -
de” och ”kompletterande åtgärder” 
konstaterade revisionsrätten följande 
brister i de fyra medlemsstaternas för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt 
från 2009:
— När det gäller tätorter med mindre 
än 2 000 pe angav inte Tjeckiens, 
Ungerns och Slovakiens förvalt -
ningsplaner för avrinningsdistrikt 
hur många av dessa tätorter som 
påverkar vattenkvaliteten och 
därmed skulle kräva specifika 
åtgärder.— Situationen när det gäller vatten -
kvaliteten i vattenförekomster 
kan göra att utsläppsgränsvärden 
som går utöver kraven i direkti -
vet om rening av avloppsvatten 
från tätbebyggelse (se bilaga III ) 
måste fastställas. I fråga om 
Ungern och Rumänien nämndes 
att man skulle undersöka om de 
utsläppsgränsvärden som angavs 
i den nationella lagstiftningen var 
lämpliga. Tjeckien hade inte tagit 
med en sådan åtgärd eftersom de 
gränsvärden som fastställts i lag -
stiftningen hade uppdaterats 2007, 
dvs. kort innan förvaltningsplanen 
för avrinningsdistrikt godkändes. 
I Ungerns fall angavs inte åtgär -
dens omfattning. I Rumäniens 
fall angav planen att strängare 
gränsvärden krävs i ett begränsat 
antal tätorter, men det är inte klart 
huruvida detta är tillräckligt för att 
täcka alla vattenförekomster som 
påverkas av betydande organisk 
förorening och förorening orsakad 
av näringsämnen.
— Frågan om hantering av regn -
vatten behandlade medlemsstater -
na endast delvis. Både bräddning -
ar – som inträffar vid kraftigt regn 
när kapaciteten hos ett avloppsnät 
och/eller en reningsanläggning 
inte räcker till – och urban avrin -
ning20 kan leda till vattenförore -
ning. Ungern hade med en spe -
cifik åtgärd som främst bestod av 
upprättandet av en nationell plan 
för hantering av regnvatten, och 
Rumänien identifierade tätorter 
som behövde ledningsnät för 
regnvatten. Ingen av planerna 
innehöll specifika åtgärder för att 
hantera översvämningar21.20 På grund av att det i stads-
områden finns många 
ogenomträngliga ytor kan 
dagvatten inte tränga ner i 
jorden, och det vatten som 
rinner av innehåller därför alla 
möjliga förorenande ämnen.
21 I särskild rapport nr 2/2015 
(punkterna 53–55) konsta-
terade revisionsrätten att det 
i fråga om bräddningar råder 
allmän brist på information 
om deras volym och förorenings-  
parametrar. I Tjeckien, Ungern 
och Rumänien finns det dess-  
utom inga lagstadgade krav 
på vare sig ett godtagbart 
antal eller en godtagbar volym 
när det gäller bräddningar 
eller på en utspädningsgrad. 
Sådana krav finns i Slovakien 
och avgör vilken storlek 
bräddningstankarna ska ha. 
Emellertid måste varken 
bräddningens volym eller 
utspädningsgrad övervakas.
22 Iakttagelser
— Sedan slutet på 1990-talet betrak -
tas förekomsten av mikroförore -
ningar i allt högre grad som ett 
problem när det gäller vattenkva -
litet. Mikroföroreningar påträffas 
vanligtvis i läkemedel, kropps -
vårdsprodukter och livsmedels -
tillsatser. Trots att problemet med 
mikroföroreningar blir allt större 
tog de fyra medlemsstaterna inte 
upp det i sina förvaltningsplaner 
för avrinningsdistrikt från 2009. 
Åtgärder som man kan vidta för 
att komma till rätta med detta 
problem är följande: i) förebygga/
minska föroreningarna där de 
uppstår (vid källan) och ii) rena det 
förorenade vattnet (på avstånd 
från utsläppskällan).
Förorening från industrianlägg-
ningar: brist på riktade åtgärder
37 
En ”grundläggande åtgärd” för att 
komma till rätta med förorening från 
industrianläggningar är att genom -
föra direktivet om industriutsläpp (se 
tabell 1 ).
38 
Vad beträffar ”andra grundläggan -
de” och ”kompletterande åtgärder” 
konstaterade revisionsrätten följande 
brister i de fyra medlemsstaternas för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt 
från 2009:
— För att minska föroreningarna från 
farliga ämnen krävs åtgärder som 
är inriktade på de ämnen som gör 
att vattenförekomster inte uppnår 
god ekologisk och kemisk status. 
Men ingen av de fyra medlemssta -
terna hade med åtgärder som är 
inriktade på specifika ämnen.— Alla fyra medlemsstater hade med 
åtgärder för återställande av föro -
renade områden och/eller avfalls -
deponier, men endast i Tjeckiens 
och Slovakiens planer identifiera -
des områden som ansågs utgöra 
en risk för vattenkvaliteten. Trots 
det konstaterade revisionsrätten 
att de utvalda områdena inte 
nödvändigtvis motsvarade de om -
råden som de nationella organen 
med ansvar för saneringsstrategin 
hade prioriterat för sanering22.
Förorening från jordbruket: 
åtgärder utöver nitratdirektivet 
är frivilliga
39 
Den ”grundläggande åtgärden” för att 
komma till rätta med förorening från 
jordbruket är att genomföra nitratdi -
rektivet (se tabell 1 ).
40 
Vad beträffar ”andra grundläggan -
de” och ”kompletterande åtgärder” 
hänvisade de fyra medlemsstaternas 
förvaltningsplaner för avrinnings -
distrikt främst till åtgärderna inom 
landsbygdsutvecklingsprogrammen 
där jordbrukarna kan gå utöver den 
bindande lagstiftningen (t.ex. tillämpa 
strängare regler för användningen 
av gödselmedel än de som anges 
i nitratdirektivet). De åtgärderna är 
dock frivilliga och täcker eventuellt 
inte de områden där vattenföro -
reningen är som störst (se även 
punkterna 145–157)23.22 I särskild rapport nr 23/2012 
Har EU:s strukturåtgärder till 
stöd för återställande av för-  
fallna industri- och militär-
områden varit framgångsrika?  
pekade revisionsrätten på ett 
antal hinder för att fastställa 
prioriteringar när det gäller 
återställande av områden 
(t.ex. att det saknas fullstän-
diga och lämpliga register 
över förorenade områden) (se 
punkterna 37–44) ( http://eca.
europa.eu ).
23 I detta sammanhang sägs 
i OECD-dokumentet Water 
Quality and Agriculture: 
Meeting the Policy Challenge  
(vattenkvalitet och jordbruk: 
hur den politiska utmaningen 
ska mötas) som publicerades 
2012 att det krävs starkt 
politiskt engagemang för att 
möta de utmaningar som 
följer av hållbar förvaltning av 
vattenkvaliteten inom jord-  
bruket.
23 Iakttagelser
41 
Revisionsrätten konstaterade också 
följande brister i de fyra medlemssta -
ternas förvaltningsplaner för avrin -
ningsdistrikt från 2009:
— Trots att fosfor från diffus förore -
ning spelar en betydande roll i den 
förorening av vattenförekomster 
som orsakas av näringsämnen, 
innehöll inte något program 
uppgifter om åtgärder som var 
direkt inriktade på att begränsa 
den mängd fosfor som sprids på 
jordbruksmark (kg/ha)24.
— Åtgärder för att minska erosio -
nen – som på ett betydande sätt 
bidrar till fosforföroreningar – 
angavs i Tjeckiens, Ungerns och 
Rumäniens åtgärdsprogram. Men 
i Ungern avser åtgärden tillämp -
ningen av den berörda normen för 
god jordbrukshävd och goda mil -
jöförhållanden (se ruta 3 ), medan 
det i Tjeckiens och Rumäniens pro -
gram saknas närmare uppgifter om 
hur åtgärderna ska genomföras.
— Åtgärder för minskad användning 
av bekämpningsmedel nämndes 
i alla fyra medlemsstaters åtgärds -
program. Åtgärderna var dock 
vaga eller hänvisade till de hand -
lingsplaner för bekämpningsmedel 
som skulle antas och överlämnas 
till kommissionen senast den 
26 november 2012 enligt direk -
tivet om bekämpningsmedel (se 
tabell 2 ).Viktig information om finan-
sieringen av åtgärderna saknas
42 
Revisionsrätten konstaterade att det 
saknades uppskattning av kostnader -
na för alla de åtgärder som angavs i 
förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt från 2009. Informationen om 
källorna till och tillgången på medel 
var ofullständig när det gällde alla fyra 
medlemsstaterna.
43 
Eftersom information om kostnader 
och om de förväntade resultaten av 
åtgärderna saknas (se punkt 34) går 
det inte att identifiera de kostnads-  
effektivaste åtgärderna.
44 
Finansiering tillhandahålls sällan utan-  
för EU:s program. De viktigaste finan -
sieringskällorna är de program som 
medfinansieras av EU via Europeiska 
regionala utvecklingsfonden/Sam -
manhållningsfonden och Europeiska 
jordbruksfonden för landsbygds-  
utveckling. De prioriteringar och 
den anslagsfördelning som fastställs 
i dessa program påverkar därför de 
framsteg som görs när det gäller 
vattenkvaliteten. Man har dock inte 
alltid lyckats samordna de organ som 
godkänner prioriteringar och projekt 
med de organ som godkänner åtgärds -
programmet i förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt (se även punkt 38).24 Som verksamma ämnen i göd-  
selmedel ingår särskilt ett eller 
flera av följande ämnen: kväve, 
fosfat och kaliumklorid.
24 Iakttagelser
Noggrann uppföljning 
av kommissionen men 
förbättringar hänger på  
att medlemsstaterna är 
villiga att agera
47 
Kommissionen ansvarar inte för att 
godkänna de förvaltningsplaner för av -
rinningsdistrikt som medlemsstaterna antar. Om en medlemsstat inte följer 
EU-lagstiftningen har kommissionen 
trots det befogenhet att inleda ett 
överträdelseförfarande och i sista 
hand hänskjuta ärendet till Europeiska 
unionens domstol. År 2008 införde 
kommissionen det så kallade pilot-  
förfarandet som används som ett för -
sta steg för att försöka lösa problem, 
så att formella överträdelseförfaran -
den om möjligt kan undvikas.Många vattenförekomster 
var undantagna från tids-
fristerna 2015 och 2021
45 
Enligt förvaltningsplanerna för avrin -
ningsdistrikt från 2009 undantog de 
fyra medlemsstaterna ett betydande 
antal vattenförekomster från tids -
fristen 2015 (se tabell 5 ) utan att ge 
någon tydlig motivering till det.46 
Antalet undantag i utkasten till 2015 
års förvaltningsplaner för avrinnings -
distrikt är fortsatt högt, med undantag 
av Rumänien och, när det gäller kemisk 
status, Slovakien. Det innebär att man 
inte kan räkna med att uppnå god 
vattenkvalitet i de undantagna vatten -
förekomsterna förrän under perioden 
2021–2027.Tabell 5Undantagna ytvattenförekomster (i % av det totala antalet ytvattenförekomster)
MedlemsstatFörvaltningsplaner för av -
rinningsdistrikt från 2009Utkast till 2015 års 
förvaltningsplaner för 
avrinningsdistriktFörvaltningsplaner för av -
rinningsdistrikt från 2009Utkast till 2015 års 
förvaltningsplaner för 
avrinningsdistrikt
Ekologisk status Kemisk status
Tjeckien 90 % 63 % 31 % 36 %
Ungern 88 % 84 % 44 %275 %
Rumänien 36 % 14 % 6 % 2 %
Slovakien147 %11 %
1  Slovakien lämnade en uppgift (37 %) som gäller såväl ekologisk som kemisk status.
2  Procentsatsen beräknades utifrån antalet förekomster med känd status.
Källa : Information från medlemsstaterna via WISE eller från förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt.
25 Iakttagelser
48 
Kommissionen granskade alla med -
lemsstaters förvaltningsplaner för 
avrinningsdistrikt från 2009 och pre -
senterade specifika iakttagelser och 
rekommendationer för varje medlems -
stat i två rapporter25 som åtföljde två 
kommissionsmeddelanden. Kommis -
sionen höll också bilatera möten 2013 
och 2014 med alla fyra medlemssta -
terna där den tog upp sina viktigaste 
frågor.
49 
I samband med godkännandet av 
partnerskapsavtalen26 och de operati -
va programmen om miljön för pro -
gramperioden 2014–2020 bedömde 
kommissionen antagandet av förvalt -
ningsplaner för avrinningsdistrikt som 
ett kriterium för att ett förhandsvillkor 
skulle vara uppfyllt27. I Tjeckien, Ung -
ern och Slovakien ansågs inte detta 
kriterium ha uppfyllts. De operativa 
programmen innehåller åtgärder som 
ska vidtas som en konsekvens av det, 
men de omfattar inte alla de brister 
som identifierades under de bilaterala 
mötena med Ungern och Slovakien (se 
punkt 48). I stället betraktar kommis -
sionen de åtgärder som anges i proto -
kollen från dessa bilaterala möten som 
åtgärder som medlemsstaterna ska 
vidta. Men protokollen har inte samma 
bindande verkan som operativa pro -
gram. Endast när det gällde Tjeckien 
hänvisade man särskilt i det operativa 
programmet28 till de krav som kommis -
sionen framförde under det bilaterala 
mötet. Generellt sett försvagar detta 
sätt att agera förhandsvillkorets effekt.50 
Utkasten till 2015 års förvaltningspla -
ner för avrinningsdistrikt innehåller 
fortfarande flera av de brister som 
revisionsrätten och kommissionen 
konstaterade i planerna från 2009 när 
det gäller identifiering av lämpliga 
åtgärder.
Åtgärder och instrument 
som medlemsstaterna har 
genomfört för att minska 
de föroreningar som 
orsakas av avloppsvatten
51 
Revisionsrätten granskade huruvida 
de åtgärder och instrument som har 
genomförts i de fyra medlemsstater -
na är lämpliga för att komma till rätta 
med föroreningar från avloppsvatten 
som tätorter och industrianläggningar 
släpper ut.
Förorening från tätorter: 
framsteg i reningen av  
avloppsvatten, men till-
gängliga instrument skulle 
kunna användas bättre
52 
Ett viktigt sätt att minska föroreningen 
från tätorter i de fyra medlemsstater -
na var att öka andelen avloppsvatten 
som renas ordentligt. Revisionsrätten 
granskade därför huruvida de fyra 
medlemsstaterna
— hade gjort framsteg i fråga om den 
kvantitet avfallsvatten som renas 
ordentligt,25 SWD(2012) 379 final, 
14.11.2012, rapporter per 
medlemsstat som åtföljer 
rapporten från kommissionen 
till Europaparlamentet och 
rådet om genomförandet av 
ramdirektivet för vatten 
(2000/60/EG) Förvaltnings-
planer för avrinningsdistrik-  
ten och SWD(2015) 50 final,  
9.3.2015: rapport om fram-  
stegen i genomförandet av 
ramdirektivet för vatten och 
åtgärdsprogrammen, som 
åtföljer kommissionens 
meddelande till Europa-
parlamentet och rådet 
Ramdirektivet för vatten och 
översvämningsdirektivet: 
åtgärder för att nå ”god status” 
för EU:s vatten och minska 
översvämningsriskerna .
26 Ett partnerskapsavtal är en 
strategisk plan som förhandlas 
fram av kommissionen och de 
nationella myndigheterna 
med investeringsprioriteringar 
som omfattar de europeiska 
struktur- och investerings-  
fonderna.
27 Om de förhandsvillkor som 
fastställs i EU:s bestämmelser 
inte uppfylls måste handlings-
planer utarbetas för att se till 
att de är uppfyllda senast den 
31 december 2016.
28 Det operativa programmet 
godkändes i april 2015.
26 Iakttagelser
— hade ett inspektionssystem som 
såg till att de utsläppsgränsvärden 
som fastställts i utsläppstillstånden 
följs,
— använde den vattenförorenings-  
avgift som anläggningar för rening 
av avloppsvatten från tätbebyggel -
se ska betala som ett instrument 
för att avskräcka från förorenande 
utsläpp.
Framsteg har gjorts i fråga om 
den kvantitet avloppsvatten som 
renas
53 
De fyra medlemsstaterna måste upp-  
fylla de mål som fastställts i direktivet 
om rening av avloppsvatten från tätbe -
byggelse (se tabell 1 ) enligt tidsfrister -
na29 i anslutningsfördragen.
54 
Enligt artikel 5 i direktivet om rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse 
var medlemsstaterna tvungna att ange 
känsliga områden, särskilt områden 
där det finns risk för eutrofiering. 
Tjeckien, Rumänien och Slovakien 
klassificerade hela sitt territorium som 
känsligt område. Ur vattenkvalitets -
perspektiv är det positivt eftersom det 
i dessa områden krävs mer långtgåen -
de rening/tertiär rening av avloppsvat -
ten för tätorter med mer än 10 000 pe, 
dvs. minskning av näringsämnen som 
leder till eutrofiering (se bilaga III ). 
När det gäller Ungern, se punkt 64.55 
För att kunna göra framsteg var med-  
lemsstaterna tvungna att öka den 
andel av befolkningen som är ansluten 
till ett reningsverk och förbättra re -
ningstekniken, dvs. se till att utsläpps -
gränsvärdena följdes med avseende 
på organisk förorening (BOD5 och COD) 
genom sekundär rening och förore -
ning som orsakas av näringsämnen 
(Ntot och Ptot) genom mer långtgående 
rening/tertiär rening. De utsläpps -
gränsvärden som fastställdes per re -
ningsverk skulle dessutom återspegla 
vattenkvaliteten i den vattenförekomst 
som tar emot avloppsvattnet.
Fler hushåll är anslutna till avlopps-
nät och reningsverk, men särskilt i 
två medlemsstater finns det fort-
farande brister
56 
Diagram 3  visar att en större andel av 
den totala befolkningen nu är anslu -
ten till både offentliga avloppsnät och 
reningsverk. I samtliga fyra medlems -
stater ökade den anslutna befolknings -
andelen mellan 2008 och 2012. I Rumä -
nien, som anslöt sig till EU tre år senare 
än de andra tre medlemsstaterna, var 
den anslutna befolkningsandelen lägst 
totalt sett.
57 
Skillnaden mellan den andel av den to -
tala befolkningen som är ansluten till 
offentliga avloppsnät och den andel 
som är ansluten till en anläggning för 
rening av avloppsvatten från tätbebyg -
gelse visar att inte allt avloppsvatten 
från den anslutna befolkningen renas 
i ett reningsverk. Denna skillnad är 
störst i Ungern och minst i Slovakien.29 Slutgiltiga tidsfrister för att 
genomföra direktivet om 
rening av avloppsvatten  
från tätbebyggelse: Tjeckien 
31.12.2010, Ungern 31.12.2015, 
Rumänien 31.12.2018 och Slo-  
vakien 31.12.2015.
27 Iakttagelser
58 
Den totala befolkning som ännu inte är 
ansluten till ett offentligt avloppsnät 
kan delas in på följande sätt:
— Befolkningen i tätorter med minst 
2 000 pe för vilken det ännu inte 
finns någon insamling. Detta är 
fallet i Rumänien där 39,8 % av 
belastningen30 inte hade samlats 
in i slutet av 2012. Rumänien har 
tid på sig fram till 2018 att fullgöra 
sina skyldigheter enligt direktivet 
om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse.— Befolkningen i tätorter med minst 
2 000 pe för vilken belastningen 
samlas in genom individuella sys -
tem (t.ex. septiktankar)31. Den be -
lastning som samlades in genom 
individuella system i de fyra med -
lemsstaterna var följande: Tjeckien: 
7 %, Ungern: 14 %, Rumänien: 1 % 
och Slovakien: 13 %.
— Befolkningen i tätorter med under 
2 000 pe för vilken det inte finns 
någon insamling.30 Belastningen är det organiskt 
nedbrytbara materialet från 
en tätort uttryckt i pe. En pe 
motsvarar föroreningsbelast-
ningen hos det avlopp som 
genereras av en invånare och 
motsvarar den mängd bio-  
logiskt nedbrytbart organiskt 
material som har en biokemisk 
syreförbrukning på 60 g löst 
syre per dygn under fem dygn.
31 Se punkterna 21 och 22 i sär-  
skild rapport nr 2/2015.Diagram 3Andel av den totala befolkningen som är ansluten till offentliga avloppsnät och till 
en anläggning för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse: framsteg mellan 
2008 och 2012
Källa : Andel som är ansluten till offentliga avloppsnät: statistikkontoren i Tjeckien, Ungern och Slovakien och Rumäniens rapport om genomför -
andet av direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse från den 30 juni 2013 när det gäller uppgifter för 2008 och från statistikkonto -
ret när det gäller uppgifter för 2012.  
Andel som är ansluten till anläggningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse: statistikkontoren i Tjeckien, Rumänien och Slovakien 
och Eurostat (uppgifter för 2011) när det gäller Ungern.Tjeckien100
9083 %
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078 %85 %
73 %
44 %
41 %62 %
61 %
Ungern Rumänien Slovakien
% ansluten till oﬀentliga avloppsnät
% ansluten till anläggningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse
28 Iakttagelser
59 
Enligt direktivet om rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse ska de 
individuella systemen ge motsvarande 
skydd för miljön som när det gäller 
avloppsvatten från tätbebyggelse som 
släpps ut i ledningsnät. Revisionsrätten 
konstaterar att på grundval av den 
information som medlemsstaterna har 
lämnat till kommissionen går det inte 
att bedöma huruvida dessa system 
är förenliga med direktivet. Förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt 
från 2009 innehåller inte heller någon 
information om detta. Under det andra 
halvåret 2014 bad kommissionen med -
lemsstaterna förklara hur direktivet 
hade följts.60 
När det gäller tätorter med mindre än 
2 000 pe föreskriver direktivet att där 
det finns ledningsnät måste lämplig 
rening garanteras vid utsläpp i sötvat -
ten eller flodmynningar. Tjeckiens och 
Ungerns förvaltningsplaner för avrin -
ningsdistrikt från 2009 innehöll dock 
ingen information om antalet tätorter 
som hade ledningsnät men saknade 
reningsverk. Utöver kraven i direkti -
vet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse måste medlemsstaterna 
enligt ramdirektivet för vatten faststäl -
la åtgärder för de tätorter där utsläp -
pet av avloppsvatten har negativa 
konsekvenser för vattenkvaliteten. 
Åtgärderna i förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt från 2009 är dock 
vaga (se punkt 36).
Foto  1 – Reningsverk i  Ungern.
Källa : Europeiska revisionsrätten.
29 Iakttagelser
Betydande framsteg i fråga om 
sekundär och tertiär rening av  
avloppsvatten i tre av medlems-
staterna, men alla ligger fortfa-
rande efter
61 
Det gjordes betydande framsteg i 
fråga om sekundär rening av avlopps -
vatten från tätbebyggelse i tätorter 
med minst 2 000 pe under perioden 
2007/2008 till 2011/201232 (se dia -
gram 4 ). I tre av de fyra medlemssta -
terna uppfyllde över 90 % av avlopps -
vattnet från tätorter i slutet av 2012 
direktivets utsläppsgränsvärden för 
BOD5 och COD.62 
Den lägre procentsatsen för sekun -
där rening för Rumänien (39 %) beror 
delvis på att landet anslöt sig till EU 
tre år senare än de andra medlems -
staterna. År 2012 låg Rumänien också 
efter i tidsschemat när det gällde den 
mellanliggande tidsfristen i direktivet 
om rening av avloppsvatten från tät -
bebyggelse i fråga om sekundär rening 
(senast 2010 skulle 51 % av belastning -
en renas ordentligt).32 Uppgifter som medlems-
staterna lämnade till kom-  
missionen 2010 avseende 
perioden 2007/2008 och 
i mitten av 2014 avseende 
perioden 2011/2012.Diagram 4Framsteg under perioden 2007/2008 till 2011/20121 i fråga om sekundär rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse för tätorter med ≥ 2 000 pe (uttryckt i % av 
den totala belastningen i dessa tätorter, exklusive den belastning som tillförs 
individuella system)
1  Uppgifterna för Ungern gäller 2007 och 2011, för Rumänien 2007 och 2012 och för Tjeckien och Slovakien 2008 och 2012.
2  Uppgifterna för Tjeckien gäller hela territoriet och inte bara delen i Donaus avrinningsdistrikt.
Källa : Revisionsrättens analys av uppgifter som medlemsstaterna lämnat till kommissionen.Tjeckien2Ungern Rumänien Slovakien2007/2008
2011/2012
26 %56 %
13 %44 %99 %92 % 97 %
39 %
30 Iakttagelser
63 
De framsteg som gjordes i fråga 
om tertiär rening av avloppsvatten 
från tätbebyggelse under perioden 
2007/2008 till 2011/2012 var lika stora. 
Diagram 5  visar belastningssituatio -
nen i alla tätorter med över 10 000 pe. 
Den visar procentsatsen för den totala 
belastning (exklusive den belastning 
som tillförs individuella system) som 
uppfyller utsläppsgränvärdena för Ntot 
och Ptot enligt direktivet om rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse.64 
Ungern förklarade inte hela sitt ter -
ritorium som känsligt område utan 
tillämpar artikel 5.4. i direktivet om 
rening av avloppsvatten från tätbe -
byggelse. Det betyder att det inte är 
de enskilda reningsverken som måste 
tillämpa gränsvärdena för Ntot och Ptot 
så länge som man kan visa att den 
sammanlagda belastning som tillförs 
samtliga reningsverk (minst 2000 pe) 
reduceras med åtminstone 75 % såvitt 
avser både Ntot och Ptot. Ungerns totala 
andel renat avloppsvatten var betyd -
ligt lägre än Tjeckiens och Slovakiens33 
men uppfyllde nästan kravet på 75 % 
i slutet av 201234.33 Enligt uppgifter från 2012 som 
medlemsstaterna lämnat till 
kommissionen är den belast-  
ning från tätorter med minst 
2 000 pe som uppfyllde gräns-  
värdena i direktivet följande: i) 
vad avser Ntot: Tjeckien: 83 %, 
Ungern: 33 %, Slovakien: 60 % 
och ii) vad avser Ptot: Tjeckien: 
77 %, Ungern: 39 %, Slovakien: 
86 %.
34 Enligt uppgifter som de ungers-  
ka myndigheterna lämnat till 
kommissionen hade halterna 
i den belastning som tillförs 
reningsverk minskat med 
73,1 % för Ntot och 74,4 % för 
Ptot.Diagram 5Framsteg under perioden 2007/2008 till 2011/20121 i fråga om tertiär rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse för tätorter med över 10 000 pe (uttryckt i % 
av den totala belastningen i dessa tätorter, exklusive den belastning som tillförs 
individuella system)
1  Se fotnot 1 till figur 4  för referensdatum.
2  I Tjeckien uppfyllde inte reningsverket i Prag, som renar 15 % av den totala belastningen i tätorter med minst 2 000 pe, kraven i direktivet 
2012. Man räknar med att Prags avloppsvatten kommer att renas på ett tillfredsställande sätt senast 2018.
3  För Slovakien fanns inte separata uppgifter om Ntot och Ptot tillgängliga. De uppgifter som använts motsvarar den belastning som uppfyller 
utsläppsgränsvärdena för en av eller båda parametrarna.
Källa : Revisionsrättens analys av uppgifter som medlemsstaterna lämnat till kommissionen.Tjeckien2Ungern Rumänien Slovakien3Tjeckien Ungern Rumänien Slovakien31 %78 %
32 %
10 %20 %
3 %20 %32 %67 %NtotPtot
96 %
34 %96 %
2007/2008
2011/2012Se punkt 64
Se punkt 64
31 Iakttagelser
65 
Trots de framsteg som gjorts främst 
tack vare resurser från Europeiska 
regionala utvecklingsfonden och 
Sammanhållningsfonden35 konstaterar 
revisionsrätten att alla fyra medlems -
staterna är försenade och att de inte 
kommer att kunna hålla de mellanlig -
gande och/eller slutgiltiga tidsfrister -
na för att genomföra direktivet36. Vi 
konstaterar också att den finansiella 
hållbarheten37 för den nybyggda eller 
sanerade infrastrukturen inte kan ga-  
ranteras, vilket utgör en risk för vatten -
kvaliteten på lång sikt.
Utsläppsgränsvärden som går 
längre än kraven i direktivet i  
25 % av de fall som granskades  
av revisionsrätten
66 
Situationen när det gäller vattenkva -
liteten i en vattenförekomst kan vara 
sådan att gränsvärden som är sträng -
are än de som anges i direktivet om 
rening av avloppsvatten från tätbebyg -
gelse måste fastställas för en anlägg -
ning för rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse. I det urval på 28 an -
läggningar för rening av avloppsvatten 
från tätbebyggelse som vi granskade 
innehöll utsläppstillstånden för sju an -
läggningar (25 %) gränsvärden som var 
strängare än de som anges i nationell38 
lagstiftning: tre av fyra granskade fall 
i Tjeckien39 (alla gäller näringsämnen) 
och fyra av sju granskade fall i Ungern 
(varav två gäller näringsämnet Ptot).
67 
I Ungern, å andra sidan, hade tre av de 
sju granskade anläggningarna teknisk 
kapacitet att avlägsna näringsämnen 
(Ntot och Ptot) och därmed förbätt -
ra kvaliteten på spillvattnet men 
var inte skyldiga att göra det enligt 
utsläppstillståndet.68 
Enligt uppgifter som medlemsstaterna 
lämnat till kommissionen följde om -
kring 20 %40 av det avloppsvatten som 
renats från tätorter på mellan 2 000 
och 10 000 pe gränsvärdena i direkti -
vet för Ntot och Ptot 2012. Detta är inte 
ett krav i direktivet men positivt för 
vattenkvaliteten.
69 
Den nationella lagstiftningen i de 
fyra medlemsstaterna innehåller inga 
utsläppsgränsvärden för mikroförore -
ningar. Det skulle krävas stora förbätt -
ringar av de nuvarande reningsproces -
serna för att avlägsna sådana ämnen 
(se punkt 36).
70 
Ett initiativ togs på EU-nivå när ram -
direktivet för vatten ändrades 201341 
av Europaparlamentet och rådet som 
bland annat begärde att kommissio-  
nen senast till september 2015 skulle 
utarbeta en strategi mot förorening av 
vatten genom läkemedel och senast 
till september 2017 föreslå åtgärder 
som skulle vidtas på unionsnivå och/el -
ler medlemsstatsnivå för att genomfö -
ra en sådan strategi. Genom ändringen 
infördes också en bevakningslista över 
ämnen för vilka unionsomfattande 
övervakningsdata ska samlas. Den 
första bevakningslistan över tio ämnen 
upprättades i mars 2015 och innehåller 
läkemedel och bekämpningsmedel.35 Den 31 december 2014 upp-  
gick EU:s bidrag till avlopps-
vatten i budgeten för de 
operativa programmen i de 
fyra besökta medlemsstaterna 
till 5,07  miljarder  euro.
36 Se punkterna 24–26 i särskild 
rapport nr 2/2015.
37 Se punkterna 89–105 i särskild 
rapport nr 2/2015.
38 För vissa parametrar föreskri-  
ver den nationella lagstift-
ningen i alla fyra medlems-
staterna gränsvärden som är 
strängare än gränsvärdena 
i direktivet om rening av av-  
loppsvatten från tätbebyg-  
gelse.
39 År 2011 infördes i Tjeckiens 
lagstiftning en uppsättning 
utsläppsgränsvärden som är 
resultatet av att man har 
använt bästa tillgängliga 
teknik. Det är dessa gräns-
värden som de myndigheter 
som utfärdar tillstånd ska ta 
hänsyn till när de vill införa 
gränsvärden som är strängare 
än de krav som anges i lag-  
stiftningen. I praktiken 
betyder det att dessa gräns-  
värden har blivit de maximi-
värden som myndigheterna 
kan föreskriva. Merparten av 
utsläppsgränsvärdena för de 
fyra anläggningar för rening 
av avloppsvatten som gran-  
skades var strängare än de 
som anges i direktivet, och de 
krav som hade fastställts i na-  
tionell lagstiftning motsvarar 
dessa maximigränser.
40 I Tjeckien är den belastning 
som följer gränsvärdena för 
Ptot ännu högre, nämligen 
97 %.
41 Europaparlamentets och 
rådets direktiv 2013/39/EU  
av den 12 augusti 2013  
om ändring av direktiven 
2000/60/EG och 2008/105/EG 
vad gäller prioriterade ämnen 
på vattenpolitikens område 
(EUT L 226, 24.8.2013, s. 1).
32 Iakttagelser
Tillsynssystemets avskräckande 
effekt är begränsad
71 
Korrekt fastställda utsläppsgränsvär -
den får effekt på vattenkvaliteten bara 
om de följs. Därför är det viktigt med 
ett ändamålsenligt tillsynssystem42 så 
att man kan se till att de gränsvärden 
som anges i utsläppstillstånden för an -
läggningar för rening av avloppsvatten 
från tätbebyggelse följs.
72 
Efterlevnaden ska garanteras genom 
följande två typer av kontroller:
— De som utförs av anläggningsope -
ratörerna utifrån de vattenprover 
som de själva tar (nedan kallade 
egenkontroller ).
— De som utförs av offentliga 
tillsynsorgan43.
73 
Vad beträffar egenkontrollerna kon-  
staterar revisionsrätten att i det urval 
på 28 anläggningar för rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse 
som granskades uppfyllde alla utom 
en kraven i direktivet om rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse när 
det gällde antalet kontroller. År 2012 
respekterade dessutom 25 av de 28 
anläggningarna de gränsvärden som 
angavs i deras tillstånd44.74 
Inte i någon av de fyra medlemsstater -
na föreskrivs det antal kontroller som 
de offentliga tillsynsmyndigheterna 
ska utföra45. Det bestämmer därför 
myndigheten själv med hänsyn till 
sina tillgängliga resurser. Det faktiska 
antalet kontroller som genomförts 
varierar mellan medlemsstaterna (se 
tabell 6 ). Bland de länder som läm -
nade uppgifter till revisionsrätten 
genomförde Slovakien kontroller mest 
sällan. Från Ungern fick vi inga uppgif -
ter om kontrollfrekvensen. I Slovakien 
tar tillsynsorganet sällan egna prover 
på spillvattnet utan förlitar sig i stället 
på operatörernas egenkontroller som 
utförs av ackrediterade laboratorier.
75 
När utsläppsgränsvärden överskrids 
och det konstateras av de offentliga 
tillsynsorganen utgår böter46 enligt 
den nationella lagstiftningen i alla fyra 
medlemsstaterna.
76 
I Ungern och Rumänien tillämpas bö -
terna per förorenande ämne för vilket 
gränsvärdet överskridits. Beloppen 
per kilo förorening som överskrider 
gränsvärdet varierar mellan de förore -
nande ämnena47. I Rumänien bedöms 
också hur allvarlig överträdelsen är 
så att tillsynsorganet kan välja att 
utfärda en varning i stället för böter. 
Rumäniens statistik över resultaten 
av 2012 års kontroller visar att fem 
gånger så många varningar som böter 
utfärdades.42 På EU-nivå finns Europa-
parlamentets och rådets 
rekommendation 2001/331/EG 
av den 4 april 2001 om infö-  
rande av minimikriterier för 
miljötillsyn i medlemsstaterna 
(EGT L 118, 27.4.2001, s. 41). 
Den innehåller riktlinjer för att 
organisera (upprättande av 
miljötillsynsplaner) och utföra 
kontroller (inspektion på plats 
och rapportering).
43 Dessa organ är följande: 
i Tjeckien: Tjeckiens miljö-  
inspektion (CZIP); i Ungern: 
det nationella general-  
direktoratet för katastrof-
hantering vid inrikes-
ministeriet (sedan april 2014); 
i Rumänien: Rumäniens 
nationella vattenförvaltning 
(ANAR); i Slovakien: Slovakiens 
miljötillsynsmyndighet (SZIP). 
Andra organ kan också utföra 
kontroller på anläggningarna 
för rening av avloppsvatten, 
t.ex. de myndigheter som 
utfärdar tillståndet. Dessa 
kontroller ingick inte i revi-  
sionsrättens bedömning.
44 Se punkterna 48 och 50 
i särskild rapport nr 2/2015.
45 I rådets slutsatser av den 
11 juni 2012 pekade man på 
behovet av bättre tillsyn, och 
i ett yttrande från Region-
kommittén betonades att en 
EU-ram för nationell tillsyn kan 
säkra lika villkor vid rättsliga 
åtgärder. Vidare påpekades 
värdet av att kommissionen 
tillsynsroll är väldefinierad.
46 Straffrättsliga påföljder (t.ex. 
fängelsestraff) behandlas inte 
i denna rapport.
47 Till exempel i Ungern är 
beloppet per kilo förorening 
(omvandlat från forint till 
växelkursen den 31 decem-
ber 2014: 315,54) 1,11 euro för 
Ntot och 7,29 euro för Ptot. 
I Rumänien är beloppet per 
kilo förorening (omvandlat 
från rumänska leu till växel-  
kursen den 31 december 2014: 
4,4828) 1,71 euro för Ntot och 
Ptot.
33 Iakttagelser
77 
I Tjeckien och Slovakien är bötesbe -
loppet inte avhängigt av det aktuella 
förorenande ämnet eller den mängd 
föroreningar som överskrider gränsvär -
det. I stället fastställs beloppet med 
utgångspunkt i hur allvarlig den 
offentliga tillsynsmyndigheten anser 
att den bristande efterlevnaden av 
tillståndsvillkoren är (maxbeloppet48 
anges i den nationella lagstiftningen).
78 
Ingen av förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt från 2009 innehöll 
en åtgärd för att bedöma tillsynssyste -
mets ändamålsenlighet och avskräck -
ande effekt.Vattenföroreningsavgiften 
användes delvis som ett in-
strument för att avskräcka från 
utsläpp av förorenande ämnen
79 
Lagstiftningen i alla fyra medlemssta -
terna föreskriver att vattenförorenings -
avgift kan tas ut av dem som släpper 
ut förorenat vatten. Den grundas på de 
utsläppta föroreningarnas mängd och/
eller koncentration (mg/l). En sådan 
avgift överensstämmer med principen 
att förorenaren betalar49, enligt vilken 
förorenare måste stå för kostnaderna 
för att minska de föroreningar som de 
har orsakat. En vattenföroreningsavgift 
kan tjäna tre syften: i) samla in pengar, 
ii) vara ett incitament att följa de ut -
släppsgränsvärden som fastställts i de 
tillstånd som utfärdas till utsläppare 
av avloppsvatten och/eller iii) fungera 
som incitament att minska förorening -
arna ytterligare genom att gå längre 
än de gränsvärden som fastställts.48 I Tjeckien kan bötesbeloppet 
för bristande efterlevnad av 
tillståndsvillkoren uppgå till 
180 278 euro (omvandlat från 
tjeckiska kronor till växelkur -
sen den 31 december 2014: 
27,735). I Slovakien kan böter-  
na för bristande efterlevnad av 
tillståndsvillkoren uppgå till 
mellan 1 000 euro och tre 
gånger den årliga vattenföro -
reningsavgiften eller en euro 
per m3 som släppts ut under 
en period på högst ett år.
49 Artikel 191.2 i fördraget om 
Europeiska unionens funk-  
tionssätt (konsoliderad 
version).Tabell 6Kontroller som utförs av offentliga tillsynsorgan
Medlemsstat Faktiskt antal kontroller av anläggningar för rening av avloppsvatten från tätbebyggelse
TjeckienAnläggningar med en kapacitet över 10 000 pe: en gång om året.
Anläggningar med en kapacitet mellan 2 000 och 10 000 pe: vart tredje år.
Övriga anläggningar: vart femte år.
UngernInga uppgifter.
Utifrån den frekvens som vi observerade för ett urval av sju anläggningar för rening av avloppsvatten drar vi 
slutsatsen att anläggningarna inte nödvändigtvis kontrolleras varje år.
Rumänien År 2013 kontrollerades alla anläggningar med en kapacitet ≥ 2 000 pe.
SlovakienAnläggningar med en kapacitet över 10 000 pe: mindre än 10 % av dem kontrollerades 2013.
Alla anläggningar sammantagna: mindre än 12 % av dem kontrollerades 2013.
Källa : Revisionsrättens analys av nationell lagstiftning och uppgifter från tillsynsorgan.
34 Iakttagelser
80 
Den avgift som ska betalas för utsläpp 
av avloppsvatten i ytvatten är begrän -
sad till ett antal förorenande ämnen 
(se bilaga IV ). När det gäller organisk 
förorening tar tre av de fyra medlems -
staterna inte ut någon avgift för BOD5. 
När det gäller förorening som orsakas 
av näringsämnen har det i Tjeckien och 
Ungern inte fastställts någon avgift för 
Ntot men däremot för Ninorg (som är en 
del av Ntot). Avgiften uttryckt i euro/ton 
per förorenande ämne varierar kraftigt 
mellan de fyra medlemsstaterna.
81 
I regel är alla anläggningar för rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse 
skyldiga att betala vattenförorenings -
avgift med undantag av mindre ut -
släppare50 i Slovakien (som släpper ut 
mindre än 10 000 m3/år eller 1 000 m3/
månad). Trots det
— tar man i Tjeckien51 och Slova -
kien inte ut någon avgift per 
förorenande ämne under vissa 
tröskelvärden52 som fastställts 
i lagstiftningen,
— tar man i Rumänien inte ut någon 
avgift per förorenande ämne när 
avloppsvattnet är mindre förore -
nat än den ytvattenförekomst som 
är recipient53. Det gynnar t.ex. dem 
som släpper ut avloppsvatten i vat -
tenförekomster med höga halter 
av föroreningar.
82 
Förvaltningsplanerna för avrinningsdi -
strikt från 200954 innehöll inga åtgär -
der för att bedöma avgiftsbeloppens 
ändamålsenlighet55.Förorening från industri-  
anläggningar: svårigheter  
att fastställa utsläpps-  
gränsvärden och brister i  
upprätthållandet av dem
83 
Medlemsstaterna har två viktiga verk -
tyg till sitt förfogande för att påverka 
utsläppen av förorenande ämnen 
från industrianläggningar: gränsvär -
dena i de tillstånd som utfärdas56 och 
vattenföroreningsavgiften.
84 
Industrianläggningar kan släppa ut sitt 
avloppsvatten direkt i vattendrag eller 
indirekt via ett offentligt avloppsnät  
så att det renas vid en anläggning för  
rening av avloppsvatten från tätbe-  
byggelse.
85 
Enligt direktivet om industriutsläpp (se 
tabell 1 ) måste industrianläggningar 
som bedriver angivna aktiviteter57 
ha tillstånd att driva anläggningen. 
Tillståndet ska omfatta gränsvärden 
för utsläpp av förorenande ämnen och 
krav på kontroll. Tillstånden ska inte 
överskrida de utsläppsgränser som 
motsvarar bästa tillgängliga teknik, 
i enlighet med vad kommissionen, 
biträdd av en expertkommitté, antagit. 
I november 2015 hade sju sådana ”slut -
satser om bästa tillgängliga teknik” 
antagits. Anläggningar för rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse om -
fattas i princip inte av detta direktiv.50 I praktiken innebär det att endast 
omkring 30 % av utsläpparna i 
Slovakien är skyldiga att betala 
en avgift.
51 I Tjeckien tas också en avgift ut 
för den volym avloppsvatten 
som släpps ut om den överstiger 
100 000 m3/år. Avgiften är 
oberoende av avloppsvattnets 
föroreningsgrad.
52 Tröskelvärdena gäller i) förore -
ningsvolymen (i kg/år) och 
ii) föroreningshalten i det 
utsläppta vattnet (i mg/l). 
Tröskelvärdena är sådana att det 
i Tjeckien är osannolikt att 
anläggningar med en kapacitet 
över 10 000 pe betalar en avgift 
för Ptot och Ninorg, medan det 
i Slovakien är osannolikt att 
anläggningar med minst 2 000 
pe betalar en avgift för den totala 
mängden suspenderade ämnen 
(TSS) och att anläggningar över 
10 000 pe betalar en avgift för Ntot 
och Ptot.
53 En avgift ska alltid betalas vid 
utsläpp i grundvattnet.
54 I Tjeckiens förvaltningsplaner för 
avrinningsdistrikt anges att det 
vore tillrådligt att utvärdera 
avgiftssystemets ändamåls-  
enlighet.
55 I studien Water Legislation: Cost of 
Non-Europe Report  (rapport om 
kostnaderna om EU inte fort-  
sätter att vidta åtgärder på 
vattenlagstiftningsområdet) från 
Europaparlamentets utrednings -
tjänst sägs bland annat att 
ekonomiska instrument inte 
används tillräckligt därför att 
man inte har tillräckliga kun-  
skaper om hur de används. 
Dokument PE 536.369 som 
offentliggjordes i maj 2015.
56 I studien Water Legislation: Cost of 
Non-Europe Report  (rapport om 
kostnaderna om EU inte fort-  
sätter att vidta åtgärder på 
vattenlagstiftningsområdet) från 
Europaparlamentets utrednings -
tjänst sägs bland annat att den 
utsläppsreglering som föreskrivs 
i ramdirektivet för vatten skulle 
behöva tillämpas för att förbättra 
regleringen av industrikemikalier 
i vatten. Dokument PE 536.369 
som offentliggjordes i maj 2015.
57 Direktivet omfattar bland annat 
industrier inom energisektorn, 
produktion och omvandling av 
metaller och mineralindustrin, 
den kemiska industrin och 
avfallshanteringsindustrin.
35 Iakttagelser
86 
Revisionsrätten granskade huruvida de 
fyra medlemsstaterna
— hade en process för att fastställa 
utsläppsgränsvärden,
— hade infört ett tillsynssystem för 
att se till att gränsvärdena inte 
överskreds,
— använde den vattenföroreningsav -
gift som industrianläggningar ska 
betala som ett instrument för att 
avskräcka från utsläpp av förore -
nande ämnen.
De myndigheter som fastställer 
utsläppsgränsvärden är ofta 
beroende av information som 
utsläpparna själva lämnar
87 
Om avloppsvatten släpps ut direkt 
krävs utsläppstillstånd i alla fyra 
medlemsstaterna. Tillståndet gäller 
mellan fyra och tio år beroende på 
medlemsstat. Lagstiftningen i alla fyra 
medlemsstaterna anger att de behö -
riga myndigheterna när som helst kan 
återkalla eller ändra tillstånden om 
så krävs av skäl som rör vattenkvali -
teten i de vattenförekomster som är 
recipienter.
88 
Vad beträffar direkta utsläpp faststäl -
ler den nationella lagstiftningen i de 
fyra medlemsstaterna gränsvärden för 
ett antal ämnen som ofta anges per 
industrisektor. De myndigheter som 
utfärdar tillstånden kan också faststäl -
la gränsvärden för ämnen som inte 
anges i lagstiftningen.89 
Men på grund av komplexiteten hos 
vissa processer och den ständiga 
tekniska utvecklingen är den utfär -
dande myndigheten beroende av den 
information som anläggningarna själva 
lämnar, både när det gäller typ av 
förorenande ämnen och de utsläpps -
gränsvärden som rimligen går att upp -
nå. Detta ger industrianläggningarna 
utrymme att påverka, särskilt de som 
inte tillämpar bästa tillgängliga teknik.
90 
Tillstånden för industrianläggningar 
som släpper ut avloppsvatten direkt 
i vattenförekomster innehåller i re -
gel gränsvärden för kemiska ämnen, 
medan sådana gränsvärden sällan 
föreskrivs för anläggningar för rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse, 
trots att de ofta tar emot avloppsvat -
ten från industrianläggningar. Det var 
huvudsakligen i tillstånden för de tolv 
granskade rumänska anläggningarna 
för rening av avloppsvatten från tätbe -
byggelse som revisionsrätten fann fler 
ämnen än vad som fastställs i direkti -
vet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse (se bilaga III ).
91 
När det gäller avloppsvatten som 
släpps ut indirekt fastställs det i kon -
traktet58 mellan den operatör som 
driver avloppsnätet eller reningsver -
ket och industrianläggningen vilka 
gränsvärden som industrianläggning -
en ska respektera. För de ämnen där 
den nationella lagstiftningen antingen 
endast anger vägledande gränsvär -
den (Tjeckien och Slovakien) eller inte 
fastställer några gränsvärden alls (se 
exempel i  bilaga V ) avgörs de ut -
släppsgränsvärden som man kommer 
överens om av de berörda parternas 
förhandlingsstyrka.58 Om en industrianläggning 
som omfattas av direktivet  
om industriutsläpp gör sina 
utsläpp direkt till ett offentligt 
avloppsnät ska gränsvärdena 
fastställas i enlighet med det 
tillstånd som getts som resul-  
tat av att detta direktiv tilläm-  
pas.
36 Iakttagelser
92 
Ungern och Slovakien tog med över-  
syn av gällande tillstånd eller av för-  
farandet för utfärdande av tillstånd 
som åtgärder i sina förvaltningsplaner 
för avrinningsdistrikt. Tjeckien hade 
en åtgärd som endast hänvisade till 
användningen av bästa tillgängli -
ga teknik. I Ungerns fall angavs inte 
åtgärdens omfattning. I Ungern finns 
det dessutom ingen databas över 
utsläppstillstånd som utfärdats till 
industriföretag som inte omfattas av 
direktivet om industriutsläpp, vilket 
försvårar en omfattande översyn. I Slo -
vakien konstaterade revisionsrätten 
brister i översynen av tillstånden för 
två granskade anläggningar.
Brister i tillsynssystemet
93 
Efterlevnad av utsläppsgränsvärden 
säkerställs på två sätt: genom egen -
kontroller som utsläpparna av avlopps -
vatten gör och genom kontroller som 
offentliga tillsynsorgan gör.
94 
I de fyra medlemsstater som vi besökte 
är industrianläggningar som släpper ut 
avloppsvatten direkt i ytvatten skyldi -
ga enligt lag att göra egenkontroller av 
sina utsläpp59. Hur ofta dessa egenkon -
troller ska utföras anges i regel i ut -
släppstillståndet. I Ungern, Rumänien 
och Slovakien fastställs i lagstiftningen 
hur många kontroller som minst ska 
göras varje år.95 
Inte i någon av de fyra medlemsstater -
na föreskrivs antalet kontroller som de 
offentliga tillsynsmyndigheterna ska 
utföra; enda undantag är kontroller av 
industrianläggningar som omfattas av 
direktivet om industriutsläpp. I direk -
tivet anges hur ofta sådana kontroller 
minst ska genomföras. På grundval av 
medlemsstaternas statistik för perio -
den 2012–2013 konstaterar revisions -
rätten att
— kontrollernas omfattning när det 
gäller de anläggningar som om -
fattas av direktivet om industriut -
släpp uppfyllde kraven,
— när det gäller direkta utsläpp från 
anläggningar som inte omfattas av 
direktivet om industriutsläpp är si -
tuationen i fråga om den offentliga 
tillsynens frekvens mycket lik den 
som beskrivs i  tabell 6 : den var 
lägst i Slovakien, och från Ungern 
fick vi inga uppgifter som gör att vi 
kan bedöma den,
— när det gäller indirekta utsläpp gör 
offentliga tillsynsorgan få kontrol -
ler vid de berörda industrianlägg -
ningarna eftersom ansvaret för att 
se till att de utsläppsgränsvärden 
som fastställts i kontrakt respekte-  
ras främst vilar på operatören av  
anläggningen för rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse. 
Vid 22 av de 26 anläggningar som 
vi analyserade (85 %) gjorde ope -
ratörerna kontroller på plats60. Vid 
tre av de fyra återstående anlägg -
ningarna förlitade sig operatörerna 
på resultaten av de egenkontroller 
som utförts av de industrier som 
stod för utsläppen.59 Se punkt 60 i särskild rapport 
nr 2/2015 när det gäller egen-  
kontroller vid indirekta ut-  
släpp.
60 Operatörerna av de avlopps-
nät eller anläggningar för 
rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse som tar emot 
avloppsvattnet är skyldiga 
enligt lag att göra kontroller 
på plats i Tjeckien, Rumänien 
och Slovakien.
37 Iakttagelser
96 
En åtgärd i Slovakiens förvaltningsplan 
för avrinningsdistrikt från 2009 var att 
skärpa tillsynssystemet. Men det fanns 
inga uppgifter om hur och när åtgär -
den skulle genomföras, och brist på fi -
nansiering för att genomföra systemet 
uppgavs vara det största problemet.
97 
Enligt lagstiftningen i alla fyra med -
lemsstaterna utgår böter om utsläpps -
gränsvärden överskrids:
— Vid direkta utsläpp är det offentli -
ga inspektionsorganet som utdö -
mer böter. Förfarandet är detsam -
ma som tillämpas för anläggningar 
för rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse (se punkterna 76 
och 77).
— Vid indirekta utsläpp är det opera -
törerna av anläggningar för rening 
av avloppsvatten från tätbebyg -
gelse som utdömer böter. I Ungern 
och Rumänien är bötesbeloppet 
kopplat till den mängd förore -
ningar61 som släpps ut mellan två 
mätningar (under ett år), med -
an det i Tjeckien och Slovakien 
i allmänhet beräknas utifrån den 
mängd föroreningar som släpps ut 
på mätdagen62. Vi anser att belop -
pet i sådana fall riskerar att bli lågt 
och den avskräckande effekten 
därmed begränsad.Vattenföroreningsavgiften 
användes delvis som ett in-
strument för att avskräcka från 
utsläpp av förorenande ämnen
98 
Antalet avgiftsbelagda förorenande 
ämnen är särskilt begränsat i Tjeckien, 
Ungern och Slovakien (se bilaga IV ). 
Avgiften fungerar därför sällan som ett 
incitament att respektera eller gå läng -
re än de gränsvärden som fastställts 
i tillståndet.
Åtgärder och instrument 
som medlemsstaterna har 
genomfört för att försöka 
komma till rätta med 
diffusa föroreningar från 
jordbruket
99 
Ett viktigt sätt att minska utsläppen 
från jordbruket är att reglera jord -
bruksmetoderna (t.ex. regler för göd -
selmedelanvändning, gödsellagring, 
användning av bekämpningsmedel 
och växelbruk). Flera instrument finns 
tillgängliga (se punkt 15) för att påbju -
da eller uppmuntra god lantbruksprax -
is och verka för att jordbruksverksam -
het följer miljölagstiftningen.61 Det handlar om den mängd 
som släpps ut utöver den 
godkända kvantiteten (vo-  
lymen multiplicerad med en 
koncentration uttryckt i t.ex. 
mg/l).
62 Kontrakten anger i regel en 
standardperiod (vanligtvis 
mellan fem och 30 dagar) om 
den exakta tidsperiod under 
vilken utsläppsgränsvärdena 
överskreds inte kan anges.
38 Iakttagelser
100  
Revisionsrätten granskade därför 
huruvida
— nitratdirektivet används på 
bästa sätt som ett instrument 
för att komma till rätta med 
nitratförorening,
— de nationella handlingsplanerna 
mot bekämpningsmedel innehåller 
ett tydligt åtagande att minska de 
risker och effekter som använd -
ningen av bekämpningsmedel 
medför,
— tvärvillkoren på ett ändamålsenligt 
sätt kräver god lantbrukspraxis och 
säkerställer att denna praxis följs,
— landsbygdsutvecklingsåtgärdernas 
potential att komma till rätta med 
vattenkvalitetsproblem utnyttjas 
på lämpligt sätt,
— principen att förorenaren betalar 
tillämpas på diffusa föroreningar 
från jordbruket.
Medlemsstaterna utnyttjar 
inte alla möjligheter som 
nitratdirektivet erbjuder
101  
Enligt nitratdirektivet (se tabell 1 ) ska 
medlemsstaterna ange nitratkänsliga 
områden och minst vart fjärde år se 
över dem. Ett av kriterierna när områ -
den ska utses är vattenförekomsternas 
eutrofieringsstatus63. Nitratdirektivet 
från 1991 överlät åt medlemsstaterna 
att fastställa klassificeringskriterier för 
eutrofieringsbegreppet. En vägledning 
om bedömning av eutrofiering inom 
ramen för europeisk vattenpolitik 
godkändes först i maj 2009 av vatten -
direktörerna i medlemsstaterna (och 
i Norge).102  
Medlemsstaterna var tvungna att anta 
åtgärdsprogram som specificerade de 
krav som jordbrukare måste uppfylla 
i nitratkänsliga områden. Åtgärds -
programmen ska ses över vart fjärde 
år och om nödvändigt ändras. Med -
lemsstaterna måste också utarbeta 
riktlinjer för god jordbrukssed som kan 
tillämpas på frivillig basis av dem som 
bedriver jordbruk utanför nitratkäns -
liga områden. Åtgärdsprogrammen 
och riktlinjerna godkänns inte formellt 
av kommissionen. Om kommissionen 
bedömer att kvaliteten på dem är 
otillräcklig är den hänvisad till rättsliga 
åtgärder (se punkt 47).
De flesta medlemsstaterna har  
gradvis skärpt de krav som 
jordbrukare ska uppfylla i ni-
tratkänsliga områden, men det 
finns utrymme för ytterligare 
förbättringar
103  
Sedan Tjeckien, Ungern och Rumänien 
anslöt sig till EU 2004 och 2007 har 
de successivt ökat de områden som 
anges som nitratkänsliga, medan det 
i Slovakien har skett en minskning 
med 5 %. Tabell 7  visar den andel 
jordbruksmark som för närvarande 
har angetts som nitratkänslig i de fyra 
medlemsstaterna.63 Andra kriterier: i) grundvatt -
nets nitrathalt överstiger 
50 mg/l eller kan komma att 
göra det om inga åtgärder 
vidtas och ii) sött ytvatten som 
används eller ska användas för 
utvinning av dricksvatten har 
eller kan ha en högre nitrathalt 
än 25 eller 50 mg/l, i enlighet 
med direktiv 75/440/EEG av 
den 16 juni 1975 om den 
kvalitet som krävs på det 
ytvatten som är avsett för 
framställning av dricksvatten 
i medlemsstaterna (EGT L 194, 
25.7.1975, s. 26).
39 Iakttagelser
104  
Rumäniens beslut att tillämpa åtgärds -
programmet på hela landet är i princip 
positivt från vattenkvalitetssynpunkt, 
särskilt med tanke på att Rumänien 
har minst antal vattenförekomster som 
påverkas av övergödning (se bila -
ga II ). Men det räcker inte att utvidga 
området för att minska nitrathalten 
i vattnet. I det tidigare angivna om -
rådet (som bestod av endast 58 % av 
jordbruksmarken) gjordes endast små 
framsteg med att få till stånd lämp -
lig lagring av gödsel, som är ett av 
kraven i åtgärdsprogrammet (se även 
punkt 122).105  
Revisionsrätten konstaterade att 
kraven efter varje översyn av åtgärds -
programmen i Tjeckien, Ungern och 
Rumänien antingen ökade i antal 
eller skärptes, medan man i Slovakien 
lättade på vissa krav. Skärpningen av 
kraven beror delvis på kommissionens 
åtgärder (se exempel i  ruta 1 ). Det 
faktum att ett antal krav också preci -
serades bidrar till att de tillämpas och 
uppfylls.Tabell 7Andel jordbruksmark som angavs som nitratkänslig per 
den 31 december 2014
MedlemsstatAndel jordbruksmark i  
nitratkänsliga områdenFörändring sedan de  
första områdena angavs
Tjeckien 49 % + 15 %
Ungern 63 % + 42 %
Rumänien58 % + 625 %
År 2013 beslutade den rumänska regeringen att åtgärdsprogrammet ska gälla 
Rumäniens hela territorium1.
Slovakien 57 % - 5 %
1  Enligt artikel 3.5 i nitratdirektivet behöver inte medlemsstaterna ange särskilda, känsliga områ -
den om de upprättar och tillämpar åtgärdsprogram för hela sitt nationella territorium.
Källa : Revisionsrättens analys av nationell lagstiftning.
40 Iakttagelser Ruta 1Exempel på effekterna av kommissionens krav på Tjeckien och Ungern
Medlemsstaterna var tvungna att ange kapaciteten hos lagringsutrymmen för stallgödsel. Kapaciteten ska 
vara av ett sådant slag att det i utrymmet går att lagra det gödsel som producerats under en period som är 
minst lika lång som den period då gödsel inte får användas på marken. Kapaciteten uttrycks således i må -
nader. I Tjeckien ökade kapaciteten till följd av kommissionens åtgärd. De jordbrukare som omfattades av 
skyldigheten sedan 2012, då de nitratkänsliga områdena utökades, behövde inte uppfylla kravet omedelbart. 
I stället kunde de dra nytta av en övergångsperiod (tidsfrist till utgången av 2015). Denna period avskaffades 
till följd av kommissionens åtgärd med verkan från och med mitten av 2014.
I Ungern diskuterade kommissionen lagringsskyldigheter och övergångsperioder med de behöriga myndighe -
terna. För vissa jordbrukare förlängdes de ursprungliga tidsfristerna till den 31 december 2014. Dessa jordbru -
kare hade därför tio år på sig efter landets anslutning till EU att uppfylla kraven. För jordbrukare i områden 
som angavs vara nitratkänsliga 2013 var tidsfristen den 31 december 2014 när det gällde flytgödsel och den 
22 december 2015 när det gällde gödsellagring. Dessa mellanliggande tidsfrister som de ungerska myndighe -
terna hade fastställt ifrågasattes dock inte av kommissionen.
Foto 2 – Utrymme för lagring av flytgödsel.
Källa : Europeiska revisionsrätten.

41 Iakttagelser
106  
Även om kraven har skärpts är de fort-  
farande inte lika stränga som de som 
angavs i en studie från 201165 som 
gjordes för kommissionens räkning 
och som användes av kommissionen 
när den bedömde handlingsplanerna. 
Exempel finns i  ruta 2 .
107  
Medlemsstaterna hade fastställt eller 
kunde fastställa krav enligt nitratdirek -
tivet när det gällde flera faktorer66 för 
vilka de också måste fastställa nor -
mer för god jordbrukshävd och goda 
miljöförhållanden67. Revisionsrätten 
konstaterade att de normer för god 
jordbrukshävd och goda miljöförhål -
landen som avser markanvändning 
och bibehållande av ett minimikrav för 
marktäckning antingen är identiska 
med eller till och med strängare än 
vad som ingår i de fyra medlemssta -
ternas åtgärdsprogram. Normerna 
kan dessutom skärpas ytterligare (se 
punkt 135).65 Se den slutrapport som 
presenterades för kommis -
sionen i december 2011 
Recommendations for 
establishing Action Program -
mes under Directive 91/676/EEC 
concerning the protection of 
waters against pollution caused 
by nitrates from agricultural 
sources  (rekommendationer 
om upprättande av åtgärds -
program i enlighet med di-  
rektiv 91/676/EEG om skydd 
mot att vatten förorenas av 
nitrater från jordbruket) av ett 
konsortium (DLO-Alterra Wa-  
geningen UR, DLO-Plant re-  
search International Wage-  
ningen UR, NEIKER Tecnalia, 
Derio, Spanien, Institute of 
Technology and Life Sciences 
(ITP), Warszawa, Polen och 
Institutet för jordbruks- och 
miljöteknik (JTI), Uppsala). 
Dessa rekommendationer per 
klimatzon utfärdades alltså 
först 2011, dvs. 20 år efter det 
att nitratdirektivet antogs.
66 Dessa faktorer är följande: 
villkor för spridning av gödsel-  
medel i närheten av vatten-  
drag, planer för markutnytt-
jandet (inbegripet system för 
växelbruk) och bibehållande 
under nederbördsperioder av 
ett minimum av växtlighet. De 
två sistnämnda är frivilliga.
67 De generella jordbruks- och 
miljöförhållanden som berörs 
är följande: markerosion Ruta 2Exempel på krav i Ungern och Rumänien som inte är lika stränga som 
rekommendationerna i den studie som genomfördes för kommissionens räkning
I Ungern löper den period då det är förbjudet att sprida vissa typer av gödselmedel på jordbruksmark från 
den 31 oktober till den 15 februari (tre och en halv månad). I rekommendationerna föreslogs en period från 
den 1 augusti till den 1 februari (sex månader) för åkermark med en marginal på plus minus en månad.
I Rumänien är den generella regeln att spridning av gödselmedel inte är tillåten inom en meter från ett vat -
tendrag på ett skifte med en genomsnittlig lutning på upp till 12 % och inom tre meter på ett skifte med en 
lutning på mer än 12 %. Det finns andra specifika regler för olika typer av vattenskyddsområden.
I rekommendationerna föreslogs buffertzoner64 med en bredd på minst 25 meter, och på sluttande mark (över 
8 %) skulle de vara dubbelt eller till och med tre gånger så stora. I sin brevväxling med Rumänien angav kom -
missionen också att buffertzonerna inte var tillräckligt breda men den drev aldrig frågan vidare.
64 Landremsa längs ett vattendrag för vilken odlingsrestriktioner gäller, t.ex. gödslingsbegränsningar.
42 Iakttagelser
108  
Vad beträffar gödselmedel angav 
medlemsstaterna gränsvärden för den 
mängd kväve som kan spridas (kg/ha). 
Men de utnyttjade inte tillfället till att 
fastställa liknande begränsningar för 
fosfor68.
Brister i Slovakiens och Tjecki-
ens åtgärdsprogram har lett 
till ytterligare åtgärder från 
kommissionens sida
109  
I november 2012 inledde kommis -
sionen ett överträdelseförfarande mot 
Slovakien om det andra åtgärdspro -
gammet, som hade godkänts 2011. Ett 
pilotförfarande inleddes med Tjeckien 
i januari 2013 om det tredje åtgärds -
programmet, som godkändes 2012.
110  
I november 2015 hade kommissionen 
ännu inte kommit fram till en slutlig 
ståndpunkt till följd av den informa -
tion som de två berörda medlemssta -
terna69 hade lämnat och de åtgärder 
som de vidtagit.Åtgärdsprogrammen har ännu 
ingen effekt på förbrukningen 
av gödselmedel, och effekten på 
eutrofiering är svår att bedöma
111 
En bra indikator på om de krav som 
ålagts jordbrukarna är lämpliga är 
utvecklingen av förbrukningen av 
kvävegödselmedel. Förbrukningen 
av mineralgödselmedel70 ökade i alla 
fyra medlemsstaterna under perioden 
2004–201271, medan arealen åkermark 
inte ökade nämnvärt. Samtidigt finns 
det inte någon klar trend vare sig 
uppåt eller nedåt när det gäller för -
brukningen av organiska gödselmedel 
(såsom gödsel).
112  
En annan användbar indikator för att 
bedöma åtgärdsprogrammens ända -
målsenlighet är utvecklingen av den 
eutrofa statusen hos vatten, även om 
den är ett resultat av påverkan från 
alla föroreningskällor och inte bara 
jordbruket.
113  
Medlemsstaterna var tvungna att upp -
rätta övervakningsprogram för vatten 
för att mäta nitrathalterna i sötvatten 
och se över den eutrofa statusen hos 
sina vatten minst vart fjärde år. De se -
naste genomföranderapporterna pre -
senterades av medlemsstaterna 2012 
och gäller perioden 2008–2011. Nästa 
rapport ska publiceras i juni 2016 och 
gäller perioden 2012–2015. Rapporte -
ringsperioden enligt nitratdirektivet 
har inte harmoniserats med tidtabellen 
för antagande av förvaltningsplanerna 
för avrinningsdistrikt72.(inbegripet minimikrav för 
markanvändning som av-  
speglar lokala förhållanden 
och bibehållande av ett mini-  
mikrav för marktäckning) och 
buffertzoner längs vattendrag. 
Normen om erosion gäller se-  
dan den 1 januari 2005 (eller 
sedan den 1 januari 2007 i Ru-  
mäniens fall) och den om buf-  
fertzoner sedan den 1 janua-  
ri 2012 i de fyra besökta med-  
lemsstaterna.
68 I Rumäniens fall noterade 
revisionsrätten utifrån ett 
urval av planer för gödsel-
hantering som var obliga-
toriska för vissa jordbruks-
företag att rekommenda-  
tionerna i agrokemiska stu-  
dier gällde såväl kväve- som 
fosforhalten i gödselmedlen.
69 Den senaste skrivelsen från 
Tjeckien är daterad novem-
ber 2014, och den senaste 
skrivelsen från Slovakien 
februari 2015. Tjeckien har 
redan godkänt ändringar av 
den befintliga rättsliga grun-  
den för att beakta kommis-
sionens kommentarer.
70 Gödselmedel kan delas in i två 
kategorier: mineralgödsel-
medel (även kallade handels-  
gödsel eller oorganiskt göd-  
selmedel) och organiska göd-  
selmedel (såsom stallgödsel).
71 Enligt uppgifter från Eurostat 
om utvecklingen av förbruk-  
ningen av kvävegödselmedel 
inom jordbruket är öknings-
takten följande: 15 % i Tjeck-  
ien, 7 % i Ungern, 7 % i Ru-  
mänien och 32 % i Slovakien.
72 Den analys av vattenföre-
komsters status som ligger till 
grund för planerna måste 
uppdateras 2013 (uppda-
teringen skulle inkluderas i 
2015 års förvaltningsplan för 
avrinningsdistrikt), och nästa 
uppdatering ska göras 2019 
(som inkluderas i 2021 års 
plan).
43 Iakttagelser
114  
Att dra slutsatser om utvecklingen 
av den eutrofa statusen hos vatten -
förekomster är svårt eftersom data -
seten för perioderna 2004–2007 och 
2008–2011 inte är jämförbara73. Dessa 
uppgifter från 2012 års rapporter om 
genomförandet av nitratdirektivet 
var inte heller direkt jämförbara med 
uppgifterna i förvaltningsplanerna 
för avrinningsdistrikt eftersom olika 
bedömningskriterier användes (se 
punkt 101).
115  
På grundval av de uppgifter som rap-  
porterades för 2008–2011 var mel -
lan 31 och 65 % av ytvattnet eutroft 
i Tjeckien, Ungern och Slovakien. I Ru -
mänien var mindre än 15 % av floderna 
eutrofa, medan situationen i fråga om 
andra vatten (såsom sjöar och kustvat -
ten) inte bedömdes vara lika bra.
Mekanismen för att se till att 
nitratdirektivet efterlevs har 
ingen avskräckande effekt
116  
Nitratdirektivet innehöll inte några  
specifika bestämmelser om efter-  
levnadsmekanismen.117  
I och med införandet av tvärvillkor (se 
punkt 133) måste medlemsstaterna 
kontrollera att vissa normer tillämpas 
och minska stödbetalningarna när bris -
tande efterlevnad konstateras. Enligt 
det föreskrivna verksamhetskravet 474 
måste medlemsstaterna kontrollera  
att jordbrukarna tillämpar nitrat-  
åtgärdsprogrammen. Jordbrukare som 
inte får stöd (direktstöd) inom den 
gemensamma jordbrukspolitiken och/
eller stöd inom vissa åtgärder i lands -
bygdsutvecklingsprogrammen omfat -
tas inte av kontroller inom ramen för 
verksamhetskrav 4.
118  
Utöver kontrollerna inom ramen för 
verksamhetskrav 4 genomför alla fyra 
medlemsstaterna kontroller av hur ni -
tratdirektivet tillämpas, nedan kallade 
nationella kontroller . Lagstadgade krav 
på de nationella kontrollernas omfatt -
ning (andel av den totala populationen 
som ska kontrolleras) och på urvalet 
fanns inte i någon av de fyra besökta 
medlemsstaterna. Den faktiska andel 
av populationen jordbrukare som om -
fattades av dessa nationella kontroller 
201275 var mycket liten (mindre än 3 %).73 Detta beror t.ex. på olika 
bedömningsmetoder eller  
på stora skillnader i antalet 
övervakningsstationer.
74 Gäller i Tjeckien, Ungern och 
Slovakien sedan 2009 och 
i Rumänien sedan 2012. Till 
programperioden 2014–2020 
har numret ändrats till verk-  
samhetskrav 1.
75 I Rumäniens fall gäller 
uppgifterna perioden 
2008–2011.
44 Iakttagelser
119  
I Tjeckien och Slovakien genomförs de 
nationella kontrollerna och kontroller -
na inom ramen för verksamhetskrav 4 
av samma myndighet men av olika 
myndigheter i de båda andra länderna. 
När det gäller de krav som de natio -
nella kontrollerna faktiskt omfattar 
varierar situationen i medlemsstaterna:
— Nästan alla krav i åtgärdsprogram -
men ingår i de nationella kontrol -
lerna i Ungern76 och Slovakien.
— I Tjeckien kontrolleras en del 
av kraven i åtgärdsprogrammet 
i samband med de nationella 
kontrollerna och andra i samband 
med kontrollerna inom ramen för 
verksamhetskrav 4. Eftersom urva -
let är detsamma för båda kontrol -
lerna kontrolleras nästan alla krav 
i praktiken, men de påföljder som 
tillämpas skiljer sig åt (se punkter -
na 120 och 144).
— I Rumänien ingår inte ett antal krav 
i de anvisningar som ska följas av 
inspektörerna när det gäller jord -
bruksföretag som har mellan åtta 
och 100 djurenheter77.
120  
Revisionsrätten konstaterade att när 
det vid de nationella kontrollerna 
upptäcks att krav inte har uppfyllts 
tillämpas inte nödvändigtvis påföljder 
eller så är bötesbeloppen låga, vilket 
begränsar den avskräckande effekten:
— När det gäller de kontroller i Ru -
mänien som omfattar jordbruks -
företag med mellan åtta och 100 
djurenheter tillämpas i regel inga 
påföljder utan i stället krävs korri -
gerande åtgärder.— I Slovakien föreskriver inte lagen 
några påföljder för flera aspekter 
(såsom bristande efterlevnad av 
lagringskrav eller av förbudsperio -
der för gödselspridning).
— I Ungern innehåller lagstiftning -
en bestämmelser om påföljder 
om inte tillräckligt med uppgifter 
lämnas eller om det förkommer 
nitratförorening. Det högsta 
bötesbeloppet i båda fallen är 
dock relativt lågt. Dessutom är 
påföljden för nitratförorening svår 
att tillämpa eftersom det krävs i) 
bevis för att det var den bristan -
de efterlevnaden av reglerna för 
gödselspridning som ledde till 
föroreningen och ii) en bedömning 
av hur omfattande föroreningen är.
— I Tjeckien tillämpas påföljder för 
bristande efterlevnad av villko -
ren för spridning och lagring av 
gödsel, men de genomsnittliga 
böter som utdömdes per typ av 
överträdelse mellan 2010 och 2013 
var relativt låga.
121  
Generellt konstaterade revisions -
rätten att informationen i 2012 års 
genomföranderapport som skickades 
till kommissionen om de kontroller 
som genomförts och fall av bristande 
efterlevnad som upptäckts var mycket 
allmän och ibland ofullständig. Det 
visade sig dessutom att uppgifter inte 
alltid var tillförlitliga. Det gör det avse -
värt svårare för kommissionen att få en 
helhetsbild av situationen.76 I Ungerns fall gäller detta de 
kontroller som genomförs av 
icke-djuruppfödare.
77 Jordbruksföretag med fler än 
100 djurenheter kontrolleras 
av en annan myndighet. Enligt 
informationen i den genom-  
föranderapport som presen-  
terades för kommissionen 
2012 gäller kontrollerna vad 
beträffar nitratdirektivet 
främst frågan om lagrings-
kapacitet. Revisionsrätten fick 
ingen information om huru-  
vida jordbrukare som inte har 
boskap kontrolleras, och det 
finns ingen sådan information 
i den genomföranderapport 
som presenterades för kommis-  
sionen 2012.
45 Iakttagelser
122  
Bristande efterlevnad av kravet på 
lagringskapacitet för stallgödsel 
konstaterades ofta vid kontrollerna. 
Ett av de rapporterade skälen till det 
var bristen på ekonomiska resurser 
för att finansiera ändamålsenliga 
lagringsutrymmen.
Brister i handlingsplanerna 
mot bekämpningsmedel
123  
Medlemsstaterna var tvungna att 
anta nationella handlingsplaner med 
kvantitativa mål, riktmärken, åtgärder 
och tidtabeller för att minska de risker 
och konsekvenser som användningen 
av bekämpningsmedel innebär (se 
tabell 2 ). Handlingsplanerna skulle ha 
antagits och överlämnats till kommis -
sionen senast den 26 november 2012.
Handlingsplanerna saknar 
kvantitativa mål och tids-  
frister för genomförandet  
av åtgärderna
124  
Revisionsrätten konstaterade att de 
nationella handlingsplanerna saknade 
följande:
— En tidtabell för genomförandet av 
åtgärderna i Ungern och Slovakien.
— De ekonomiska belopp som kräv -
des för att genomföra de föreslag -
na åtgärderna i Ungern, Slovakien 
och Rumänien.
— Övergripande kvantitativa riktmär -
ken, såsom i vilken takt använd -
ningen av bekämpningsmedel 
ska minskas eller minskning av 
indexet för behandlingsfrekvens 
(intensiteten i användningen av 
bekämpningsmedel).125  
Till det positiva hör att man kan kon -
statera att Tjeckiens, Rumäniens och 
Slovakiens handlingsplaner innehåller 
åtgärder för att skapa buffertzoner av 
lämplig storlek där bekämpningsme -
del inte får användas. När det gäller 
Rumänien, se även punkt 135. Ungern 
har en åtgärd avseende buffertzoner 
i sin förvaltningsplan för avrinningsdi -
strikt från 2009.
126  
Kommissionens rapport om utvärde -
ringen av handlingsplanerna skulle 
offentliggöras i december 2014 men 
det hade ännu inte skett i mitten av 
2015. Kommissionen har inte inlett 
några överträdelseförfaranden för bris -
tande innehåll i de åtgärder som ingår 
i handlingsplanerna.
Integrerat växtskydd kommer 
endast att tillämpas gradvis
127  
Enligt direktivet om bekämpningsme -
del skulle medlemsstaterna från och 
med den 1 januari 2014 säkerställa att 
de allmänna principerna för integre -
rat växtskydd78 tillämpas. Det främsta 
målet är att se till att användningen av 
växtskyddsmedel79 begränsas till vad 
som är absolut nödvändigt.78 Integrerat växtskydd innebär 
noga övervägande av alla 
tillgängliga växtskyddsmeto -
der och därpå följande inte-  
grering av lämpliga åtgärder. 
Dessa åtgärder ska motverka 
utvecklingen av populationer 
av skadliga organismer och 
hålla användningen av växt-  
skyddsmedel och andra 
former av ingrepp på nivåer 
som är ekonomiskt och 
ekologiskt försvarbara och 
minska eller minimera riskerna 
för människors hälsa och 
miljön. Integrerat växtskydd 
betonar odlingen av sunda 
grödor med minsta möjliga 
ingrepp i jordbruksekosyste -
men och uppmuntrar natur-  
liga mekanismer för bekämp-  
ning av skadegörare och 
ogräs.
79 Termen bekämpningsmedel 
(inbegripet bland annat växt-  
bekämpningsmedel, svamp-  
bekämpningsmedel och 
insektsbekämpningsmedel) 
används ofta omväxlande 
med växtskyddsmedel. 
Bekämpningsmedel är dock 
en bredare term som också 
omfattar andra användnings -
områden än växter/grödor, 
t.ex. biocider.
46 Iakttagelser
128  
För att principerna om integrerat 
växtskydd ska tillämpas korrekt måste 
riktlinjer finnas tillgängliga. När denna 
rapport upprättades höll medlems -
staterna på att fastställa grödspeci -
fika riktlinjer. Tillämpningen av de 
allmänna principerna för integrerat 
växtskydd ska ingå som ett baskrav 
i landsbygdsutvecklingsprogrammen 
2014–2020, där endast kostnader 
för åtaganden som går utöver detta 
baskrav kan finansieras.
129  
Hur framgångsrik tillämpningen av 
integrerat växtskydd blir beror på rikt -
linjernas lämplighet och faktorer som 
vilka ekonomiska resurser som finns 
tillgängliga för rådgivningstjänster till 
jordbruksföretag och kvaliteten på 
utbildningsåtgärder för användarna av 
växtskyddsmedel samt hur lätt det är 
att kontrollera att kraven uppfylls.
Mekanismen för att se till att  
direktivet om bekämpnings-
medel efterlevs behöver för-  
stärkas
130  
Medlemsstaterna skulle enligt direkti -
vet fastställa sanktioner för överträdel -
ser av de nationella bestämmelser som 
antas i enlighet med direktivet. Revi -
sionsrätten konstaterade att de sank -
tioner som fastställts i den nationella 
lagstiftningen inte täcker alla typer av 
överträdelser. Till exempel i Ungern, 
Rumänien och Slovakien hade man i 
den lagstiftning som var i kraft i mitten 
av 2015 ännu inte fastställt sanktioner 
som skulle tillämpas om integrerat 
växtskydd inte tillämpades. Dessutom 
hade böter inte fastställts i alla fall vid 
användning av växtskyddsmedel som 
inte uppfyllde de villkor som angavs 
på produktetiketten.131  
Det finns inga särskilda EU-krav när 
det gäller kontrollernas omfattning80. 
Inte i någon av de fyra medlemsstater -
nas nationella lagstiftning föreskrevs 
en minsta andel av populationen som 
skulle kontrolleras. Ett begränsat antal 
aspekter av användningen av växt -
skyddsmedel ingår dock i tvärvillkoren:
— Kontroller inom ramen för det 
föreskrivna verksamhetskravet 981 
syftar främst till att verifiera att en -
dast godkända produkter används 
och att användningen överens -
stämmer med de villkor som anges 
på produktetiketten. Verksam -
hetskrav 9 har kontrollerats sedan 
2011 i tre av medlemsstaterna och 
i Rumänien sedan 2014.
— Hållbar användning av bekämp -
ningsmedel, särskilt i form av 
efterlevnad av principerna om 
integrerat växtskydd, var ur -
sprungligen tänkt att ingå i tvär -
villkoren från och med 2014. Men 
enligt förordning 1306/201382 är 
tidsplanen för denna inkludering 
nu osäker eftersom den är avhäng -
ig av medlemsstaternas framsteg 
med att genomföra direktivet om 
bekämpningsmedel.80 Med undantag av de kon-  
troller som ska genomföras 
i enlighet med artikel 8 i di-  
rektiv 2009/128/EG som anger 
att all utrustning för spridning 
av bekämpningsmedel ska 
kontrolleras senast den 26 no-  
vember 2016.
81 Till programperioden 2014–  
2020 har numret ändrats till 
verksamhetskrav 10.
82 Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU) nr 
1306/2013 av den 17 decem-
ber 2013 om finansiering, för-  
valtning och övervakning av 
den gemensamma jordbruks-
politiken och om upphävande 
av rådets förordningar 
(EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, 
(EG) nr 2799/98, 
(EG) nr 814/2000, 
(EG) nr 1290/2005 och 
(EG) nr 485/2008 (EUT L 347, 
20.12.2013, s. 549).
47 Iakttagelser
132  
Med tanke på det begränsade antal 
aspekter som tvärvillkoren omfattar 
måste alla andra aspekter (t.ex. för-  
bud mot flygbesprutning, spridnings -
utrustningens lämplighet och integre -
rat växtskydd) täckas in av nationella 
kontroller. I alla medlemsstaternas 
handlingsplaner, utom Slovakiens, 
pekade man också på behovet av att 
förstärka kontrollerna på området för 
växtskyddsmedel.
Systemet med tvärvillkor  
har effekt men utnyttjas  
inte fullt ut
133  
Tvärvillkor som kopplar direktstöd 
inom den gemensamma jordbrukspo -
litiken till uppfyllelse av ett antal krav 
infördes 2005 (se punkt 15). I vilken 
utsträckning miljömål, i det här fallet 
bättre vattenkvalitet, uppnås med en 
sådan mekanism beror i första hand på 
hur stränga medlemsstaternas krav är 
och på hur ändamålsenlig den efter -
levnadsmekanism som finns är.134  
Medlemsstaterna ansvarar för att 
genomföra tvärvillkor. När det gäller 
föreskrivna verksamhetskrav83 innebär 
det att de ska införa tillämpliga delar 
av den särskilda lagstiftningen i tvär -
villkorens tillämpningsområde. När det 
gäller normer för god jordbrukshävd 
och goda miljöförhållanden innebär 
det att de ska införa tillämpliga normer 
i nationell eller regional lagstiftning 
och fastställa de praktiska krav och 
normer som jordbrukarna förväntas 
uppfylla. Medlemsstaterna var också 
tvungna att fastställa minimikrav för 
användningen av gödselmedel84 och 
växtskyddsmedel85 som gäller för vissa 
åtgärder inom landsbygdsutveck -
lingsprogrammen (t.ex. miljöåtgärden 
i jordbruket).
De krav som jordbrukarna 
ska uppfylla skulle kunna 
skärpas i syfte att förbättra 
vattenkvaliteten
135  
Det finns två normer för god jord -
brukshävd och goda miljöförhållan -
den som är särskilt viktiga för bättre 
vattenkvalitet: i) normen om införande 
av buffertzoner längs vattendrag och 
ii) normen om markerosion. Ingen av 
de fyra medlemsstaterna har emeller -
tid infört buffertzoner av den storlek 
som rekommenderas i en studie som 
gjorts för kommissionens räkning (se 
punkt 106 och ruta 2 ). Utöver kraven 
i nitratdirektivet har Rumänien också 
förbjudit användning av bekämpnings -
medel i dessa buffertzoner. De krav 
som medlemsstaterna har infört med 
anledning av normen om markerosion 
hade kunnat vara strängare, såsom 
framgår av exemplen i  ruta 3 .83 Revisionen omfattade följande 
vattenkvalitetsrelaterade före-  
skrivna verksamhetskrav: 
verksamhetskrav 3 om 
spridning av avloppsslam på 
jordbruksmark, verksamhets-
krav 4 om tillämpning av nitrat-  
direktivet och verksamhets-
krav 9 om utsläppande av växt-  
skyddsmedel på marknaden.
84 Minimikraven för gödnings-
medel måste bland annat 
omfatta de riktlinjer för god 
jordbrukssed som infördes 
genom nitratdirektivet (se 
punkt 102) för jordbruks-
företag utanför nitratkänsliga 
områden och krav avseende 
fosforföroreningar.
85 Minimikraven för växtskydds-
medel måste bland annat 
omfatta krav på tillstånd att 
använda produkterna och 
uppfyllande av utbildnings-
skyldigheten, krav på säker 
förvaring, kontroll av tillämp-  
ningssätt samt bestämmelser 
om användning av bekämp-
ningsmedel i närheten av 
vatten och andra känsliga 
områden i enlighet med 
nationell lagstiftning.
48 Iakttagelser
136  
Vad beträffar minimikraven för lands -
bygdsutvecklingsstöd under program -
perioden 2007–2013 (se punkt 134)
— fastställde ingen av de fyra med -
lemsstaterna några krav när det 
gällde fosforförorening från göd -
selmedel, trots att de var skyldiga 
att göra det enligt den tillämpliga 
EU-förordningen,
— fastställde inte Ungern några me-  
ningsfulla minimikrav för göd -
selmedel för jordbrukare utanför 
känsliga områden, och de mini -
mikrav som hade fastställts för 
jordbrukare i känsliga områden var 
ofullständiga,
— fastställde de fyra medlemssta -
terna när det gällde regler om an -
vändning av bekämpningsmedel 
nära vatten huvudsakligen regler 
för särskilda skyddsområden, t.ex. 
dem som fastställts för uttag av 
vatten som är avsett att använ -
das som dricksvatten. Se även 
punkt 135 om buffertzoner.137  
I samband med godkännandet av 
landsbygdsutvecklingsprogrammen 
för programperioden 2014–2020 
bedömde kommissionen följande 
förhandsvillkor: i) huruvida normer för 
god jordbrukshävd och goda miljö -
förhållanden hade fastställts och ii) 
huruvida minimikrav för gödselmedel 
och växtskyddsmedel avseende vissa 
åtgärder inom landsbygdsutvecklings -
programmen hade uppfyllts. Kommis -
sionen ifrågasatte inte om kraven som 
införts var lämpliga och ändamålsen -
liga för att uppfylla EU:s vattenpolitik -
mål trots de brister som anges ovan (se 
punkterna 135 och 136)87.
Efterlevnadsmekanismen av-
seende tvärvillkoren är inte 
tillräckligt avskräckande
138  
Jordbrukare som inte får stöd inom 
den gemensamma jordbrukspolitiken 
och/eller landsbygdsutvecklingspro -
grammen omfattas inte av kontroller 
av tvärvillkoren. I själva verket är 
jordbruksföretag med en areal på 
mindre än en hektar inte berättigade 
till direktstöd inom den gemensamma 
jordbrukspolitiken. Med undantag av 
Rumänien88 står jordbruksföretag med 
en areal på mindre än en hektar för en 
försumbar del av jordbruksmarken.87 Revisionsrätten gjorde en 
liknande iakttagelse i särskild 
rapport nr 4/2014 (punkt 46).
88 Enligt uppgifter som Rumä-  
niens statistikkontor har 
offentliggjort har 54 % av 
jordbruksföretagen en areal 
på mindre än en hektar och 
står för nästan 10 % av 
jordbruksmarken.Ruta 3Exempel på erosionsrelaterade krav som skulle kunna skärpas i alla fyra 
medlemsstaterna
Typen av gröda86 som odlas är en faktor som påverkar erosionens omfattning. I Rumänien och Slovakien är 
inga grödor förbjudna på erosionskänslig mark.
I Tjeckien och Ungern är vissa grödor förbjudna på specifika jordbruksskiften. Men den markareal som omfat -
tas av dessa regler är mindre än den faktiska markareal som lätt eroderas.
86 Radodling av t.ex. majs, solrosor och sockerbetor är känd för att orsaka erosion.
49 Iakttagelser
139  
Revisionsrätten konstaterar att när 
det gäller urvalsstorlek överträffades 
EU-kravet89 att kontrollera 1 % av 
de jordbrukare som måste uppfylla 
tvärvillkoren något av alla fyra med -
lemsstaterna mellan 2011 och 2013. En 
andel på 1 % innebär att sannolikhe -
ten för att en jordbrukare blir kon -
trollerad i genomsnitt är en gång vart 
hundrade år.
140  
Alla de fyra besökta medlemsstaterna 
uppfyllde också EU-kravet på uppdel -
ning av stickprovet i ett riskbaserat90 
och ett slumpmässigt stickprov. Men 
riskanalysen förlorar delvis sin bety -
delse eftersom det faktiska urval som 
kontrolleras inte nödvändigtvis enbart 
består av de jordbrukare som anses 
ligga högst i riskrankningen. Detta be -
ror på att man i det slutgiltiga urvalet 
också tar hänsyn till de personalre -
surser som finns tillgängliga vid den 
nationella eller regionala myndighet 
som genomför kontrollerna.
141  
Vad beträffar innehållet i kontrollerna 
konstaterade revisionsrätten följande:
— När det gäller det föreskrivna 
verksamhetskravet 4 om tillämp -
ning av nitratdirektivet omfattar 
kontrollerna i Ungern, Rumänien 
och Slovakien merparten av de 
krav som fastställts i nitratåtgärds -
programmen. I Tjeckien täcks vissa 
krav i nitratåtgärdsprogrammen 
av tvärvillkorskontrollerna, medan 
andra täcks av de nationella kon -
trollerna (se punkt 119).— I fråga om de minimikrav som 
gäller vissa åtgärder inom lands -
bygdsutvecklingsprogrammen 
var kontrollerna i Ungern otill -
räckliga (se punkt 136). I Tjeckien 
och Rumänien omfattade inte 
kontrollerna kravet på kapacitet 
för gödsellagring. I Rumänien hade 
inte alla aspekter av minimikraven 
för användning av växtskyddsme -
del fastställts, och kontrollerna 
begränsades därför till verifiering 
av att endast godkända produkter 
användes.
142  
En inneboende begränsning i systemet 
för kontroller av tvärvillkor är att en 
del krav till sin natur är mycket svåra 
att kontrollera. Till exempel kan vissa 
krav endast kontrolleras under en 
bestämd period av året eller när de 
meteorologiska förhållandena tillå -
ter det (t.ex. då det inte förekommer 
stark blåst eller frost), något som inte 
nödvändigtvis sammanfaller med 
tidpunkten för besöket på plats. I de 
fyra besökta medlemsstaterna var 
kontrollerna starkt koncentrerade till 
det andra halvåret. Inga kontroller alls 
(Ungern och Rumänien) eller endast en 
mycket liten del av kontrollerna ägde 
rum under vintermånaderna eller un -
der den huvudsakliga vegetationsperi -
oden. Detta strider inte bara mot vissa 
lagbestämmelser utan innebär också 
att ett antal vattenrelaterade krav inte 
kan kontrolleras visuellt på fältet.89 Kommissionens förordning 
(EG) nr 1122/2009 av den 30 
november 2009 om tillämp-  
ningsföreskrifter för rådets 
förordning (EG) nr 73/2009 
vad gäller tvärvillkor, modu-  
lering och det integrerade 
administrations- och kontroll-  
system inom de system för 
direktstöd till jordbrukare som 
införs genom den förord-
ningen och om tillämpnings-
föreskrifter för rådets förord-  
ning (EG) nr 1234/2007 när det 
gäller tvärvillkoren för stöd 
inom vinsektorn (EUT L 316, 
2.12.2009, s. 65).
90 I alla fyra medlemsstaterna 
ändrades de riskfaktorer som 
användes vid urvalet under 
årens lopp, vilket visar att man 
hade vissa svårigheter att 
fastställa lämpliga faktorer.
50 Iakttagelser
143  
Kontrollernas ändamålsenlighet 
påverkas också av det faktum att 
viktiga bevis utgörs av deklarationer 
som jordbrukarna själva gör, särskilt i 
form av gödselregister (som innehåller 
uppgifter om gödslingsperiod och 
de kvantiteter som sprids). Ju oftare 
registret uppdateras, desto exaktare är 
informationen. Registret ska antingen 
föras fortlöpande (Ungern, Rumänien 
och Slovakien) eller uppdateras i slutet 
av varje månad (Tjeckien).
144  
När det gäller många krav, slutligen, är 
jordbrukarens kostnader för efterlev -
nad (t.ex. i form av produktions- och 
inkomstbortfall) högre än de böter 
som kan utdömas, dvs. minskningen 
på högst 5 %91 av det stödbelopp 
som jordbrukaren har erhållit. Sådana 
minskningar har därför ingen avskräck -
ande effekt92.
Landsbygdsutvecklings -
åtgärdernas potential att 
komma till rätta med vatten -
kvalitetsproblem utnyttjas 
inte fullt ut
145  
De åtgärder som kompletterade 
den befintliga lagstiftningen (såsom 
nitratdirektivet) och som angavs i 
förvaltningsplanerna för avrinningsdi -
strikt var huvudsakligen kopplade till 
landsbygdsutvecklingprogrammen93.146  
Programmen innehåller uppsättningar 
av åtgärder som målpopulationerna 
(t.ex. jordbrukare) frivilligt kan åta sig 
att vidta. Mottagare av landsbygdsut -
vecklingsstöd förbinder sig att upp -
fylla särskilda villkor som fastställs av 
medlemsstaten.
Mindre än 30 % av jordbruks-
marken omfattas av program för 
miljövänligt jordbruk som kan 
leda till bättre vattenkvalitet
147  
Revisionsrätten konstaterade att jord -
brukets föroreningstryck på vatten be -
skrevs i mycket allmänna ordalag i de 
fyra medlemsstaternas landsbygdsut -
vecklingsprogram för 2007–2013 och 
att det inte nödvändigtvis överens -
stämde94 med informationen i förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt95.
148  
I kommissionens förordning (EG) nr 
1974/200696 angavs de åtgärder som 
skulle kunna ingå i ett landsbygds -
utvecklingsprogram. De viktigaste 
åtgärderna med direkt positiv effekt 
på vattenkvaliteten som används i de 
fyra medlemsstaterna är följande:
— Åtgärd 121 ”modernisering av  
jordbruksföretag”: de fyra med  
lemsstaterna97 använde denna  
åtgärd till att finansiera lagrings-  
utrymmen för stallgödsel. De år-  
liga genomföranderapporterna 
som beskriver framstegen med 
åtgärderna innehåller ingen infor -
mation om antalet lagringsanlägg -
ningar eller den medfinansierade 
investeringskostnaden.91 I kommissionens förordning 
anges att minskningen i all-  
mänhet ska vara 3 % av det 
beviljade beloppet. Medlems-
staterna kan besluta att inte 
tillämpa någon minskning 
eller att minska procentsatsen 
till 1 % eller öka den till högst 
5 %. De högre procentsatserna 
gäller upprepade fall av bris-  
tande efterlevnad och fall av 
bristande efterlevnad som 
medlemsstaterna bedömer 
som avsiktliga.
92 Se punkt 69 i särskild rapport 
nr 8/2008.
93 Var och en av de fyra besökta 
medlemsstaterna har ett 
landsbygdsutvecklingspro -
gram.
94 Revisionsrätten gjorde en 
liknande iakttagelse i särskild 
rapport nr 4/2014 (punkt 52).
95 Medan miljöbedömningarna 
till landsbygdsutvecklingspro -
grammen utarbetades 2006 
skulle de miljöanalyser som 
gjordes inom ramen för förvalt-  
ningsplanerna för avrinnings -
distrikt vara avslutade senast 
den 22 december 2004 (arti-  
kel 5 i ramdirektivet för vat-  
ten).
96 Kommissionens förordning 
(EG) nr 1974/2006 av den 15 
december 2006 om tillämp-  
ningsföreskrifter för rådets 
förordning (EG) nr 1698/2005 
om stöd för landsbygds-
utveckling från Europeiska 
jordbruksfonden för lands-  
bygdsutveckling (EJFLU) 
(EUT L 368, 23.12.2006, s. 15).
97 I Rumänien tillhandahålls 
lagringsbehållarna i regel av 
de lokala myndigheterna. 
Dessa myndigheter var inte 
berättigade till bidrag från 
landsbygdsutvecklingspro -
grammet.
51 Iakttagelser
— Åtgärd 214 ”stöd för miljövänligt 
jordbruk” (se punkt 13): åtgärdens 
betydelse uttryckt i de ekonomiska 
resurser som anslagits till den un -
der programperioden 2007–201398 
varierar i medlemsstaterna (se 
tabell 8 ).
— Åtgärd 221 ”En första beskogning99 
av jordbruksmark”: denna åtgärd 
prioriterades inte i de fyra med -
lemsstaterna eftersom mycket små 
ekonomiska resurser hade ansla -
gits till den.149  
Tjeckien och Ungern rapporterade 
också100 att åtgärderna 211 ”stöd 
för naturbetingade svårigheter för 
jordbrukare i bergsområden” och/eller 
212 ”stöd för jordbrukare i områden 
som inte är bergsområden men där 
det finns andra svårigheter” bidrog till 
vattenkvaliteten. De två andra med -
lemsstaterna rapporterade inte några 
områden trots att de också avsatte 
medel till dessa åtgärder. Revisionsrät -
ten anser att dessa ågärder endast har 
indirekt effekt eftersom huvudsyftet 
med dem är att säkerställa fortsatt 
användning av jordbruksmark. Beva -
rande förbättrar inte situationen för 
miljön, men utan skydd skulle den 
förvärras101. I Tjeckien får jordbrukarna 
endast bidrag för bevarande av gräs -
marker. Gräsmarker har gynnsammare 
inverkan102 på vattenkvaliteten än 
mark som det odlas grödor på. Ändå 
görs utbetalningarna i samtliga fall 
i syfte att bevara/skydda det befintliga 
landskapet.98 De fyra medlemsstaterna har 
anslagit mindre ekonomiska 
resurser till motsvarande 
åtgärd under program-
perioden 2014–2020. Detta 
gäller särskilt Slovakien (63 % 
mindre) och Ungern (43 % 
mindre).
99 Enligt en uppsats om vatten-  
kvalitetsförbättringar genom 
beskogning i ett avrinnings-
område i ett jordbruksområde 
i Danmark illustrerat av INCA-  
modellen av A. Bastrup-Birk 
och P. Gundersen, som pub-  
licerats i  Hydrology and Earth 
System Sciences  (volym 8, nr 4, 
s. 764–777), minskar ändrad 
markanvändning från inten-  
sivt jordbruk till skog betydligt 
läckaget av kväve till grund-  
och ytvatten, vilket till stor del 
beror på att tillförseln av kväve-  
haltigt gödselmedel och stall-  
gödsel upphör.
100 Rapportering till kommissio-
nen om den på förhand fast-  
ställda indikatorn R6 – område 
med god förvaltning som bi-  
drar till vattenkvaliteten: 
Tjeckien: 844 717 hektar (eller 
20 % av den totala jordbruks-
marken) och Ungern 59 959 
hektar (eller 1 % av den totala 
jordbruksmarken).
101 Slovakien rapporterade också 
348 860 hektar inom åtgärd 
226 ”restaurering av skogstill-  
ståndet och införande av före-  
byggande åtgärder”. Eftersom 
huvudsyftet är att återställa 
skogar som skadats av natur-  
katastrofer och bränder är 
effekten på vattenkvaliteten 
inte alltid direkt då åtgärden 
inte ökar skogsmarken.
102 Gräsmarker kan minska mark-  
erosionen. Markkvaliteten är 
också vanligtvis bättre än när 
det gäller åkermark och med-  
ger bättre och/eller mer infil-  
tration av regnvatten, vilket 
minskar avrinningen (som 
innehåller näringsämnen som 
finns i eller på marken).Tabell 8Ekonomiska resurser till åtgärd 214 ”stöd för miljövänligt 
jordbruk” per den 31 december 2014 (i miljoner euro)
MedlemsstatBudget  
(och andel av de totala offentliga 
medel som finns tillgängliga inom 
landsbygdsutvecklingsprogrammet)Genomförande av budgeten  
(och andel av budgeten för åtgärden)
Tjeckien 1 101,2 (30 %) 1 085,7 (99 %)
Ungern 1 137 ,3 (22 %) 1 169,6 (103  %)
Rumänien 1 270,6 (14 %) 1 340,9 (106  %)
Slovakien 390,2 (15 %) 35 7, 3 (92 %)
Källa : 2014 års genomföranderapporter för landsbygdsutvecklingsprogrammen.
52 Iakttagelser
150  
Inom åtgärd 214 ”stöd för miljövänligt 
jordbruk” tog medlemsstaterna med 
ett stort antal olika program. Olika 
skyldigheter gäller i olika program 
och kan innebära begränsning av eller 
förbud mot gödselanvändning och 
användning av växtskyddsmedel och/
eller regler för växelbruk103. De skyl -
digheter som jordbrukaren går med 
på att fullgöra måste gå längre än den 
befintliga tillämpliga lagstiftningen, 
inbegripet föreskrivna verksamhets -
krav och god jordbrukshävd och goda 
miljöförhållanden (t.ex. måste kraven 
avseende gödselanvändning vara 
strängare än kraven i åtgärdsprogram -
men enligt nitratdirektivet).151  
De program där jordbrukarna frivil -
ligt kan göra åtaganden är inte alla 
lika populära. Tabell 9  visar de mest 
framgångsrika programmen per med -
lemsstat där den totala stödarealen (i 
hektar) inom de programmen under 
programperioden 2007–2013 utgjor -
de mer än 10 % av medlemsstatens 
jordbruksmark vid utgången av 2014. 
Tabellen visar också de skyldigheter 
som jordbrukaren ska fullgöra när det 
gäller gödselanvändning, användning 
av växtskyddsmedel och regler för 
växelbruk.103 Om man byter grödor kan 
markerosionen minskas eller 
förhindras.Tabell 9Andel jordbruksmark som fått stöd och skyldigheter som ska fullgöras inom de mest 
framgångsrika programmen för miljövänligt jordbruk per den 31 december 2014
MedlemsstatProgram  
(och areal som fått stöd i ha1 i % av den 
totala jordbruksmarken)Skyldigheter som ska fullgöras  
(listan är inte uttömmande)
TjeckienBevarande av gräsmarker (16,5  %)När det gäller de två viktigaste delprogrammen: begränsning av kvävetillförseln 
i det ena och eliminering av mineralgödsel i det andra.
Ekologiskt jordbruk (10,7  %)Endast godkända gödselmedel och växtskyddsmedel får användas.
Sedan 2009 ska rådets förordning (EG) nr 834/20072 tillämpas.
UngernProgram för integrerad odling av 
jordbruksgrödor(11 %)En förvaltningsplan för näringsämnen3 krävs.
Regler för växelbruk tillämpas.
Endast miljövänliga växtskyddsmedel får användas.
RumänienGräsmarker och traditionellt jord -
bruk med högt naturvärde(22,2  %)Det är inte tillåtet att använda bekämpningsmedel.
Det är inte tillåtet att använda mineralgödsel, och kvävetillförseln från organiska 
gödselmedel är begränsad.
SlovakienMiljövänligt jordbruk  – grundläg -
gande program(18,4  %)Endast vissa växtskyddsmedel får användas. Beroende på delprogram: mineralgöd -
sel är inte tillåtet eller begränsning av kvävetillförseln.
1  Den areal som avses är den totala areal som omfattas av åtaganden att bedriva miljövänligt jordbruk. Samma areal kan räknas flera gånger 
om flera skyldigheter gäller för samma mark. Det finns inga uppgifter tillgängliga per program som exkluderar dubbelräkning.
2  Rådets förordning (EG) nr 834/2007 av den 28 juni 2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande 
av förordning (EEG) nr 2092/91 (EUT L 189, 20.7.2007, s. 1), som trädde i kraft den 1 januari 2009.
3  Huvudsyftet med förvaltningsplanen för näringsämnen är att fastställa den mängd gödselmedel som krävs vid specifika tidpunkter med hän -
syn till jordbeskaffenhet, grödornas behov, klimat etc. för att uppnå optimal användning av gödselmedel och därmed undvika övergödning.
Källa : 2014 års genomföranderapporter för landsbygdsutvecklingsprogrammen.
53 Iakttagelser
152  
Utifrån den tillgängliga informationen 
uppskattar revisionsrätten att mellan 
15 och 30 % av jordbruksmarken i de 
fyra medlemsstaterna omfattades av 
olika för vattenkvaliteten gynnsamma 
åtaganden om miljövänligt jordbruk 
under programperioden 2007–2013. 
I Tjeckien, Ungern och Rumänien 
inbegrep några av de viktigaste 
programmen gräsmarker (se tabell 9 ). 
Dessa program gäller i första hand de 
befintliga gräsmarkerna, och även om 
bevarande inte förbättrar miljösitu -
ationen skulle den förvärras om den 
befintliga statusen inte upprätthölls.
153  
Enligt bestämmelserna i artikel 39 
i förordning (EG) nr 1698/2005104 ska 
jordbrukarna fullgöra åtagandena 
inom ett program för miljövänligt 
jordbruk under en period på fem till 
sju år. Huruvida jordbrukarna fort -
sätter med liknande åtaganden efter 
perioden på fem till sju år beror på 
ett antal faktorer, såsom tillgång på 
ekonomiskt stöd i form av bidrag och 
lönsamhetsöverväganden.
154  
Revisionsrättens analys av de olika 
skyldigheter som ska fullgöras visar  
på följande brister:
— Trots buffertzonernas betydelse 
för vattenskyddet föreskrev inte 
något av programmen för mil -
jövänligt jordbruk en större zon 
än den som jordbrukarna måste 
respektera inom ramen för god 
jordbrukshävd och goda miljö -
förhållanden (se punkt 135 och 
ruta 2 ).— De begränsningar i fråga om göd -
selmedel (mängd kväve per hektar) 
som föreskrevs i de viktigaste pro-  
grammen i Rumänien och Slova -
kien (se tabell 9  (grundläggande 
programmet i Slovakien)) låg 
antingen mycket nära (Rumänien) 
eller över (Slovakien) den genom -
snittliga mängd kväve som använ -
des i landet, vilket gör att de extra 
fördelar för vattenkvaliteten som 
dessa program leder till förväntas 
bli små.
— De viktigaste program som bidrar 
till att bekämpa erosion är de som 
gäller befintliga gräsmarker (se 
punkt 152).
Efterlevnadsmekanismen inom 
landsbygdsutvecklingsprogram -
men har ingen avskräckande 
effekt
155  
Programmen inom åtgärden för mil -
jövänligt jordbruk innehåller ett antal 
bestämmelser med gynnsam inverkan 
på vattenkvaliteten men de är inte 
ändamålsenliga om de inte tillämpas 
korrekt. Enligt kommissionens förord -
ning (EU) nr 65/2011105 ska medlems -
staterna göra administrativa kontroller 
av alla stödansökningar och kontroller 
på plats av, beroende på stödordning, 
minst 5 % av alla stödmottagare eller 
av utgifterna.
156  
I sin årliga verksamhetsrapport för 
2014 reserverar sig kommissionen 
(generaldirektoratet för jordbruk och 
landsbygdsutveckling) när det gäller 
den säkerhet106 som kontrollsystemen 
för landsbygdsutvecklingsutgifter 
i Rumänien och Ungern ger.104 Rådets förordning (EG) nr 
1698/2005 av den 20 septem-
ber 2005 om stöd för lands-  
bygdsutveckling från Euro-  
peiska jordbruksfonden för 
landsbygdsutveckling (EJFLU) 
(EUT L 277, 21.10.2005, s. 1).
105 Artiklarna 11, 12 och 25 i 
kommissionens förordning 
(EU) nr 65/2011 av den 27 ja-  
nuari 2011 om tillämpnings-
föreskrifter för rådets förord-  
ning (EG) nr 1698/2005 vad 
gäller kontroller och tvärvill-  
kor i samband med stöd för 
landsbygdsutveckling 
(EUT L 25, 28.1.2011, s. 8).
106 Säkerhet om att de kontroll-
system som införts ger nöd-  
vändiga garantier för att de 
underliggande transaktio-
nerna är lagliga och korrekta.
54 Iakttagelser
157  
Revisionsrätten anser att EU:s kontroll-  
system för stödet för miljövänligt jord-  
bruk inte är tillräckligt ändamålsen -
ligt107. Huvudskälen till det är att i) 
jordbrukarna har små incitament att 
fullgöra åtagandena eftersom de inte 
får någon belöning för sina ansträng -
ningar i form av omedelbara positiva 
effekter på jordbruksföretaget, att ii) 
frekvensen för kontroller på plats är 
låg108 och att iii) systemet med sanktio -
ner och minskningar av stödbeloppet 
inte är tillräckligt avskräckande109.
Principen att förorenaren 
betalar tillämpas endast 
i begränsad utsträckning  
på diffusa föroreningar  
från jordbruket
Principen att förorenaren betalar 
är svår att tillämpa
158  
Enligt direktivet om miljöansvar110 bör 
miljöskador förebyggas och avhjälpas 
genom främjandet av principen att 
förorenaren ska betala: verksamhetsut -
övare vars verksamhet har orsakat en 
miljöskada ska ha ekonomiskt ersätt -
ningsansvar. I direktivet sägs också att 
en ordning med ersättningsansvar inte 
är något lämpligt instrument för att 
hantera föroreningar av mer omfattan -
de, diffus karaktär där det är omöjligt 
att hänföra de negativa miljöeffekter -
na till vissa enskilda aktörers handling -
ar eller underlåtelse att handla.159  
Tillämpningen av principen att förore -
naren betalar på diffusa föroreningar 
orsakade av jordbruket medför meto -
dologiska problem: dels är det svårt 
att identifiera förorenaren, dels är det 
svårt att fastställa orsakssambandet 
mellan en viss metod som jordbruka -
ren använt och omfattningen av den 
förorening eller skada som orsakats.
160  
På jordbruksområdet anser man att 
principen att förorenaren betalar til l-
lämpas genom att restriktioner införs 
för jordbrukare (t.ex. de krav som före -
skrivs i nitratåtgärdsprogrammen) utan 
ekonomisk kompensation. När jord -
brukare å andra sidan ersätts för att 
de frivilligt vidtar miljöåtgärder, t.ex. 
inom åtgärd 214 ”stöd för miljövänligt 
jordbruk”, handlar det snarare om prin -
cipen att den som deltar ersätts än om 
principen att förorenaren betalar.
161  
Ett sätt att täcka de miljökostnader 
som föroreningar ger upphov till (”mil -
jöskadekostnader”) är att tillämpa ett 
lämpligt påföljdssystem om de restrik -
tioner som fastställts för jordbrukare 
inte följs. Revisionsrätten identifie -
rade ett antal brister i det avseendet 
(se punkterna 120, 130, 144 och 157). 
Systemet med tvärvillkor kan vara till 
nytta men endast delvis när det gäller 
principen att förorenaren betalar, 
eftersom påföljderna inte beräknas 
på grundval av kostnaden för den 
skada som orsakats och därför kanske 
bara utgör en del av denna kostnad. I 
många fall står de inte i proportion till 
allvaret i jordbrukarens överträdelse av 
tvärvillkoren.107 Se punkterna 59, 62, 64 och 65 
i särskild rapport nr 23/2014 
Fel i landsbygdsutvecklingsut -
gifter: Vad beror de på och hur 
åtgärdas de?  (http://eca.
europa.eu ).
108 Andelen på 5 % (se punkt 155) 
innebär att sannolikheten för 
att en jordbrukare blir kon-  
trollerad i genomsnitt är en 
gång vart tjugonde år.
109 I extrema fall när jordbrukare 
inte har fullgjort några av sina 
skyldigheter och hela stödet 
återkrävs skulle de kunna 
befinna sig i samma situation 
som om de inte hade ingått 
några åtaganden.
110 Skäl 2 i Europaparlamentets 
och rådets direktiv 2004/35/
EG av den 21 april 2004 om 
miljöansvar för att förebygga 
och avhjälpa miljöskador 
(EUT L 143, 30.4.2004, s. 56), 
ändrat genom direktiv 
2006/21/EG (EUT L 102, 
11.4.2006, s. 15) och direk-
tiv 2009/31/EG (EUT L 140, 
5.6.2009, s. 114).
55 Iakttagelser
162  
Ett annat sätt att tillämpa principen att 
förorenaren betalar och att återvinna 
kostnader är genom att använda eko -
nomiska instrument (såsom miljöskat -
ter på gödselmedel eller växtskydds -
medel). Både Slovakien och Tjeckien 
planerade att analysera användning av 
ekonomiska instrument för sådana syf -
ten, medan eventuell användning av 
ekonomiska instrument inte nämndes 
i vare sig Ungerns eller Rumäniens för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt.
Kommissionen kräver inte 
att medlemsstaterna ska se 
till att kostnaderna för diffus 
förorening täcks
163  
Enligt ramdirektivet för vatten (arti -
kel 9) ska medlemsstaterna se till att 
de olika vattenanvändningsverksam -
heterna111 adekvat bidrar till kost -
nadstäckningen112 för vattentjänster. 
Efterlevnad av artikel 9 i direktivet är 
ett av kriterierna för att bedöma om 
ett specifikt förhandskrav har uppfyllts 
för programperioden 2014–2020.164  
Kommissionen bedömde hur artikel 9 
hade uppfyllts i samband med god -
kännandet av partnerskapsavtalen 
och, när det mer specifikt gällde jord -
bruket, i samband med att den god -
kände landsbygdsutvecklingsprogram -
men för programperioden 2014–2020. 
För alla fyra medlemsstaterna påpe -
kade kommissionen att de kostnader 
för diffus förorening som orsakats av 
jordbruket borde beräknas och tas 
med i den ekonomiska analysen av 
kostnader och täckningen av dem, 
men den krävde inte någon handlings -
plan av medlemsstater som inte eller 
endast delvis täcker kostnaderna för 
diffus förorening.
165  
I ett meddelande113 från 2015 förkla -
rade kommissionen att de åtgärder 
som ingår i förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt för att säkerställa 
täckning av miljö- och resurskostna -
der är begränsade. Kommissionen har 
ännu inte utfärdat några riktlinjer om 
vilka metoder som kan användas när 
det gäller kostnadstäckning och bästa 
praxis på området.111 Det inbegriper all verksamhet 
med betydande effekt på vat-  
tenstatusen.
112 Kostnaderna för vattentjänster 
inkluderar miljö- och resurs-  
kostnader. Miljökostnader 
utgörs av kostnaderna för den 
skada som vattenförbruk-
ningen vållar miljön och 
ekosystemen, samt dem som 
använder miljön (t.ex. skada 
i form av minskad ekologisk 
kvalitet på vattenekosystem 
eller saltinträngning och för-  
sämring av produktiv mark). 
Resurskostnader utgörs av 
kostnaderna för uteblivna 
möjligheter för andra an-  
vändare på grund av att 
vattenresurserna förbrukas 
snabbare än sin naturliga 
återfyllnadstakt (t.ex. i sam-  
band med överuttag av 
grundvatten).
113 COM(2015) 0120 final, 9.3.2015, 
Ramdirektivet för vatten och 
översvämningsdirektivet: 
åtgärder för att nå ”god status” 
för EU:s vatten och minska 
översvämningsriskerna .
56
 Slutsatser och 
rekommendationer
166  
För de fyra medlemsstaterna återstår 
en hel del att göra om de ska uppnå 
god ytvattenkvalitet, som är huvud -
syftet med ramdirektivet för vatten. 
De måste öka sina ansträngningar för 
att påskynda framstegen när det gäller 
vattenkvalitet.
Användning av förvaltnings-  
planerna för avrinnings-
distrikt som ett verktyg 
för att uppnå bättre 
vattenkvalitet
167  
Införandet av förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistriktet som ett instru -
ment för integrerad vattenförvaltning 
var en av de starka sidorna hos ramdi -
rektivet för vatten från år 2000, men i 
praktiken har planerna brister när det 
gäller att identifiera föroreningstryck 
och fastställa korrigeringsåtgärder.
168  
Vid en jämförelse av de fyra medlems -
staternas förvaltningsplaner för avrin -
ningsdistrikt från 2009 och 2015 års 
utkast till uppdateringar visade det sig 
att förbättringarna i vattenförekom -
sternas ekologiska och kemiska status 
var små. Revisionsrätten noterar dock 
att framsteg när det gäller enskilda 
faktorer som bidrar till statusen kanske 
inte syns på grund av att ”one out all 
out”-regeln114 tillämpas. Att förbätt -
ringarna skulle bli små var förväntat 
med tanke på det stora antal vatten -
förekomster som undantogs från 2015 
års tidfrist för att uppnå god status (se 
punkterna 26–27 och 45–46).169  
Brister i de fyra medlemsstaternas 
övervakningssystem resulterade i att 
det saknades uppgifter om både vilken 
typ av förorening som gjorde att en 
vattenförekomst inte nådde upp till 
god status och om de olika förore -
ningskällornas relativa betydelse. 
Uppgifternas jämförbarhet påverkades 
också av att det var stora skillnader 
mellan de fyra medlemsstaterna när 
det gällde antalet specifika fysika -
lisk-kemiska förorenande ämnen som 
bedömdes. Avsaknaden av uttömman -
de uppgifter gör att man inte kan iden -
tifiera riktade och kostnadseffektiva 
åtgärder (se punkterna 28–32).
170  
Medlemsstaternas ambitioner var be -
gränsade när det gällde att identifiera 
åtgärder för att komma till rätta med 
situationen, vilket gjorde att förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt 
gav begränsat mervärde i det avseen -
det (se punkterna 33–41) eftersom
— de är inriktade på ”grundläggande 
åtgärder”, dvs. på genomförande 
av den befintliga lagstiftningen 
(EU-direktiv),
— ”andra grundläggande” och ”kom -
pletterande åtgärder” antingen 
inte täcker alla föroreningspro -
blem, inte inbegriper bedöm -
ning av den möjlighet som vissa 
instrument erbjuder eller har oklar 
räckvidd.114 En vattenförekomsts slut-  
giltiga status avgörs av den 
sämsta faktor som konsta-
terats i bedömningsprocessen.
57 Slutsatser och rekommendationer
171  
De förväntade effekterna av de olika 
åtgärderna anges dessutom på sin 
höjd endast delvis i förvaltningspla -
nerna för avrinningsdistrikt. Informa -
tionen om vilka belopp som krävs för 
att genomföra åtgärderna och om hur 
sannolikt det är att de finns tillgängli -
ga är ofullständig. Samordning har inte 
alltid säkerställts mellan dem som upp -
rättar förvaltningsplanerna för avrin -
ningsdistrikt och dem som beviljar och 
fördelar medel (se punkterna 42–44).
172  
Kommissionen tog i samarbete med 
medlemsstaterna fram riktlinjer för 
tillämpningen av ramdirektivet för 
vatten. Vidare presenterade kom -
missionen medlemsstatsspecifika 
rekommendationer i fråga om förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt 
från 2009 i flera av sina meddelanden. 
Kommissionen inledde inga överträ -
delseförfaranden om de brister som 
konstaterats i planerna från 2009 mot 
de fyra medlemsstaterna. De åtgärder 
som nämndes i de operativa program -
men för 2014–2020 till följd av att det 
tillämpliga förhandsvillkoret inte hade 
uppfyllts omfattade inte alla dessa 
brister. I stället förlitar sig kommis -
sionen på medlemsstaternas goda 
vilja och åtagande att öka ansträng -
ningarna genom de krav som noterats 
i protokollen från bilaterala möten. 
Utkasten till 2015 års förvaltningspla -
ner för avrinningsdistrikt innehåller 
fortfarande många undantag från 
tidsfristen för när god status ska ha 
uppnåtts, och många av de brister som 
revisionsrätten och kommissionen har 
konstaterat när det gäller identifiering 
av lämpliga åtgärder är fortfarande 
aktuella (se punkterna 47–50).Rekommendation 1
Kommissionen bör
a) tillhandahålla riktlinjer för mer dif-  
ferentierad rapportering om de 
framsteg när det gäller vattenkva -
liteten som nu inte syns på grund 
av att man tillämpar ”one out all 
out”-regeln,
b) främja jämförbarhet mellan upp-  
gifter, t.ex. genom att minska skill -
naderna i fråga om antalet fysika -
lisk-kemiska ämnen som bedöms 
när den ekologiska statusen ska 
fastställas,
c) fortsätta sin uppföljning av med -
lemsstaternas framsteg med att 
uppnå målet med ramdirektivet för 
vatten, dvs. god vattenkvalitet.
Medlemsstaterna bör
d) säkerställa vattenövervakning av 
god kvalitet för att få tillgång till 
exakt information om förorenings -
situationen och föroreningarnas 
ursprung per vattenförekomst så 
att korrigeringsåtgärderna kan 
riktas bättre och kostnadseffektivi -
teten ökas; för exempelvis jord -
bruket kan det innebära att man 
hittar en ändamålsenlig kombina -
tion av obligatoriska och frivilliga 
åtgärder,
e) i sina förvaltningsplaner för av -
rinningsdistrikt lämna i) tydliga 
motiveringar till undantag från 
tidsfristerna i ramdirektivet för 
vatten, ii) information om hur ge -
nomförandet av åtgärder kommer 
att finansieras och iii) information 
om de förväntade effekterna av 
åtgärderna,
f) säkerställa samordning mellan 
de organ som fastställer åtgärder 
i förvaltningsplanerna för avrin -
ningsdistrikt och dem som god -
känner projekt för finansiering.
58 Slutsatser och rekommendationer
Åtgärder för att minska 
den förorening som 
orsakas av avloppsvatten 
från tätbebyggelse och 
industriellt avloppsvatten
173  
Medlemsstaterna gjorde framsteg när 
det gällde att avlägsna organiska för -
oreningar och föroreningar orsakade 
av näringsämnen i avloppsvatten som 
släppts ut av anläggningar för rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse. 
Men de instrument som finns tillgäng -
liga för att minska föroreningarna i av -
loppsvatten, t.ex. efterlevnadsmeka -
nismen och vattenföroreningsavgiften, 
användes inte på bästa möjliga sätt.
Tätbebyggelse
174  
Vad beträffar genomförandet av direk -
tivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse (se punkterna 53–65), 
som är den ”grundläggande åtgärden” 
mot förorening från tätbebyggelse, 
gjordes framsteg med insamlingen 
av avloppsvatten (dvs. antalet hushåll 
som var anslutna till ett avloppsnät 
och en reningsanläggning ökade) och 
när det gällde ändamålsenlig rening av 
det. Alla fyra medlemsstater var dock 
försenade i förhållande till sina mel -
lanliggande eller slutgiltiga tidsfrister 
för att genomföra direktivet (se även 
slutsatserna och rekommendationerna 
i särskild rapport nr 2/2015).175  
Förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt från 2009 saknade information 
om ”andra grundläggande” och ”kom -
pletterande åtgärder” som krävdes för 
vattenförekomster som inte uppnådde 
god status:
— För avloppsvatten som ännu inte 
hade anslutits till ett reningsverk 
fanns det inga uppgifter om hur 
belastningen skulle hanteras 
(belastning från tätorter med 
minst 2 000 pe som tillförs indivi -
duella system och belastning från 
tätorter med under 2 000 pe) (se 
punkterna 58–60).
— Det finns inga uppgifter om vilka 
anläggningar för rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse 
som behöver strängare utsläpps -
gränsvärden (utom i den rumänska 
planen) (se punkterna 66–68).
— Problemet med mikroföroreningar 
togs inte upp. I EU:s och de fyra 
medlemsstaternas nationella lag -
stiftning föreskrivs inga utsläpps -
gränsvärden (se punkterna 69–70).
176  
Vad beträffar efterlevnadsmekanis -
men konstaterar revisionsrätten att 
det system med egenkontroller som 
operatörer av anläggningar för rening 
av avloppsvatten ska genomföra av sitt 
spillvatten generellt sett var tillfreds -
ställande. Systemet med offentlig 
tillsyn uppvisar dock brister eftersom 
antalet kontroller inte föreskrevs, var 
lågt i vissa medlemsstater (Slovakien) 
eller inte kunde bedömas (Ungern). 
I Rumänien har kontrollerna dess-  
utom begränsad avskräckande effekt 
eftersom man hellre utfärdar varningar 
än böter när utsläppsvärden överskrids 
(se punkterna 71–78).
59 Slutsatser och rekommendationer
177  
Genom tillämpning av principen att 
förorenaren betalar ska utsläppare av 
avloppsvatten betala en vattenförore -
ningsavgift, dock med vissa undantag 
i Tjeckien, Rumänien och Slovakien. 
Avgiften gäller inte alla parametrar 
som speglar organiska föroreningar 
och föroreningar orsakade av nä -
ringsämnen, och avgiftsbeloppen per 
förorenande ämne (utsläpp i mg/l) va -
rierar kraftigt mellan de fyra medlems -
staterna. I Tjeckien och Slovakien kan 
avgiften fungera som ett incitament 
att respektera de utsläppsgränsvärden 
som fastställts i tillstånden för vissa pa -
rametrar (eftersom en avgift inte behö -
ver betalas om de respekteras), medan 
avgiften i Ungern och ibland i Rumä -
nien kan fungera som ett incitament 
att gå längre än utsläppsgränsvärdena 
i fråga om de parametrar för vilka en 
avgift tas ut. Huruvida den fungerar 
som ett incitament beror på hur stora 
belopp som ska betalas: inte i någon 
av förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt bedömdes den avskräckande 
effekten (se punkterna 79–82).
Industrianläggningar
178  
Vissa kategorier av industrianläggning -
ar omfattas av direktivet om industri -
utsläpp (”grundläggande åtgärd”). I de 
slutsatser om bästa tillgängliga teknik 
som kommissionen antar per industri -
sektor anges utsläppsgränsvärden. Vid 
utgången av 2015 hade endast sju så -
dana slutsatser antagits (se punkt 85).179  
Förvaltningsplanerna för avrinnings -
distrikt från 2009 saknade ”andra 
grundläggande” och ”kompletteran -
de åtgärder” för vattenförekomster 
som inte uppnådde god status: det 
fanns inga åtgärder som riktades mot 
specifika förorenande ämnen eller 
specifika utsläppare (t.ex. uppgifter 
om specifika ämnen och gränsvärden 
som utsläppstillstånden skulle omfat -
ta). Ungern och Slovakien tog dock 
med översynen av förfarandet för 
utfärdande av tillstånd eller av specifi -
ka tillstånd som åtgärder i sina för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt. 
Men revisionsrätten ansåg inte att 
översynen var ändamålsenlig på grund 
av olika brister och försummelser (se 
punkterna 87–92).
180  
Revisionsrätten konstaterar följande 
(se punkterna 89–91):
— När de behöriga myndigheterna 
ska fastställa utsläppsgränsvärden 
är de i viss mån beroende av den 
information som utsläpparna själva 
lämnar. Detta är särskilt fallet 
när den nationella lagstiftningen 
antingen endast anger vägledande 
gränsvärden eller inga gränsvär -
den alls.
— Endast vissa utsläppstillstånd för 
anläggningar för rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse 
som tar emot industriellt avlopps -
vatten innehåller gränsvärden för 
andra förorenande ämnen än orga -
niskt material och näringsämnen.
60 Slutsatser och rekommendationer
181  
När det gäller efterlevnadsmekanis -
men förekommer offentlig tillsyn 
sällan vid indirekta utsläpp, via ett 
offentligt avloppsnät, från anläggning -
ar som inte omfattas av direktivet om 
industriutsläpp. I de flesta fall (85 % av 
urvalet på 28 granskade reningsverk) 
genomförde operatörerna av renings -
verken i stället kontroller på plats vid 
industrianläggningarna. De böter som 
utdömdes i Tjeckien och Slovakien har 
dock sannolikt begränsad avskräck -
ande effekt. När det gäller tillsyn av 
direkta utsläppare liknar situationen 
den som beskrevs i punkt 176 (tillsyn 
av anläggningar för rening av av -
loppsvatten från tätbebyggelse) (se 
punkterna 93–97).
182  
Det är inte ofta som vattenförore-  
ningsavgiften fungerar som ett inci -
tament för reningsverken att anting -
en respektera eller gå längre än de 
utsläppsgränsvärden som fastställts 
i tillstånden, eftersom avgiften enbart 
gäller ett begränsat antal förorenande 
ämnen (organiskt material, närings -
ämnen och några tungmetaller) (se 
punkt 98).Rekommendation 2
Kommissionen bör
a) bedöma hur man bäst faststäl -
ler bindande kriterier som gör 
att medlemsstaternas tillsyn av 
anläggningar för rening av av -
loppsvatten som inte omfattas av 
direktivet för industriutsläpp blir 
ändamålsenlig.
Medlemsstaterna bör
b) ange för vilka vattenförkoms -
ter det med anledning av deras 
otillräckliga kvalitet krävs åt -
gärder för specifika utsläppare; 
vad beträffar anläggningar för 
rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse inbegriper detta 
att utsläppsgränsvärden fastställs 
i tillstånden som är strängare än de 
som fastställts i lagstiftningen när 
det gäller parametrar för organis -
ka föroreningar och föroreningar 
orsakade av näringsämnen och att 
gränsvärden fastställs för priori -
terade och andra kemiska ämnen 
eller mikroföroreningar,
c) bedöma och säkerställa efterlev -
nadsmekanismernas ändamålsen -
lighet, särskilt den täckning som 
man vill uppnå och de tillämpade 
påföljdernas avskräckande effekt,
d) bedöma potentialen för att använ -
da vattenföroreningsavgiften som 
ett ekonomiskt instrument och 
som ett sätt att tillämpa principen 
att förorenaren betalar åtminstone 
på de huvudsakliga ämnen som 
påverkar vattenkvaliteten negativt.
61 Slutsatser och rekommendationer
Genomförande av åtgär-
der för att komma till 
rätta med diffusa föro-
reningar från jordbruket
183  
Generellt sett utnyttjade medlems -
staterna nitratdirektivet bättre men 
de var ovilliga att fullt ut använda 
de tillgängliga instrumenten, t.ex. 
efterlevnadsmekanismerna, normer -
na för god jordbrukshävd och goda 
miljöförhållanden inom tvärvillkoren, 
landsbygdsutvecklingsåtgärderna och 
principen att förorenaren betalar.
184  
Vad beträffar genomförandet av 
nitratdirektivet, som är den viktigaste 
”grundläggande åtgärden” när det 
gäller föroreningar orsakade av jord -
bruket, skärpte Tjeckien, Ungern och 
Rumänien gradvis de krav som jord -
brukarna ska uppfylla i nitratkänsliga 
områden. Det berodde framför allt på 
kommissionens agerande. Slovakien 
följde inte kommissionens förslag 
tillräckligt, och kommissionen inledde 
därför 2012 ett överträdelseförfarande 
mot Slovakien (se punkterna 101–110).
185  
Men trots förbättringarna i tre med -
lemsstater kan kraven skärpas ytterli -
gare (se punkterna 111–115).186  
Trenden när det gäller eutrofiering kan 
inte bedömas på grund av att det inte 
går att jämföra dataset. Revisionsrät -
ten noterar att rapporteringsperioden 
enligt nitratdirektivet inte samman -
faller med rapporteringsperioden 
enligt ramdirektivet för vatten (se 
punkterna 113–114).
187  
När det gäller ”andra grundläggande” 
och ”kompletterande åtgärder” (se 
punkterna 123–129 och 135–137) kon -
staterar revisionsrätten följande:
— De åtgärder som gällde använd -
ning av bekämpningsmedel var an -
tingen vaga eller så hänvisade de 
till handlingsplanerna för bekämp -
ningsmedel. Dessa planer saknade 
emellertid delvis kvantifierade 
mål, tidsfrister för genomförandet 
och information om de medel som 
krävdes för att genomföra åtgär -
derna. Fram till mitten av 2015 
hade kommissionen inte inlett 
några överträdelseförfaranden 
med anledning av brister i dessa 
planer.
— Normerna för god jordbrukshävd 
och goda miljöförhållanden och 
”minimikraven” inom landsbygds -
utvecklingen kan bli strängare. 
Kommissionen bedömer inte sys -
tematiskt om kraven är lämpliga 
och tillräckligt ändamålsenliga för 
att uppfylla EU:s vattenpolitikmål 
och kontrollerar endast att de finns 
med och är relevanta.
62 Slutsatser och rekommendationer
— Medlemsstaterna fastställde inga 
gränsvärden för den mängd fos-  
for som sprids på jordbruksmark 
(kg/ha).
— Medlemsstaterna förlitar sig främst 
på frivilliga åtgärder för miljövän -
ligt jordbruk.
188  
Landsbygdsutvecklingsåtgärdernas 
potential att komma till rätta med vat -
tenkvalitetsproblem utnyttjas inte fullt 
ut (se punkterna 145–154):
— Mellan 15 och 30 % av jordbruks-  
marken omfattades av för vatten -
kvaliteten gynnsamma åtaganden 
om miljövänligt jordbruk under 
programperioden 2007–2013. Men 
detta gäller främst åtaganden 
som jordbrukare har ingått om att 
bevara befintliga gräsmarker. Be -
varande är positivt men leder inte 
till bättre vattenkvalitet. Eftersom 
skyldigheterna dessutom endast 
måste fullgöras under en period 
på mellan fem och sju år är det inte 
säkert att en långsiktig effekt på 
vattenkvaliteten garanteras.
— Begränsningarna av den mängd 
kvävegödselmedel som får spridas 
per hektar mark ligger nära eller 
över genomsnittet i Rumänien och 
Slovakien, vilket gör att de extra 
fördelarna för vattenkvaliteten 
torde bli små.189  
En jordbrukare kan omfattas av en 
mängd olika efterlevandemekanismer: 
EU-reglerade tvärvillkorskontroller 
och kontroller av landsbygdsstöd samt 
nationella kontroller enligt nitratdirek -
tivet och på området för växtskydds -
medel (se punkterna 116–122, 130–132, 
138–144 och 155–157). Alla dessa 
kontroller har inneboende begräns -
ningar, t.ex. att viktiga bevis utgörs 
av jordbrukarnas egna deklarationer. 
Dessutom
— är den avskräckande effekten be-  
gränsad när det gäller tvärvillkors-  
kontrollerna och de kontroller som 
görs inom landsbygdsutveckling -
en; det beror främst på hur de är 
utformade: låg täckning (1 respek -
tive 5 %) och påföljder (minskning -
ar av stödet) som är mindre än ef -
terlevnadskostnaden; de nationella 
kontrollerna enligt nitratdirektivet 
har liknande brister,
— alla medlemsstater som besök -
tes utom Slovakien pekade i sina 
handlingsplaner för bekämp -
ningsmedel på behovet av att öka 
efterlevnaden av bekämpnings -
medelsrelaterade skyldigheter; vid 
tidpunkten för revisionen hade de 
fyra medlemsstaterna inte närmare 
angett hur omfattande kontroller -
na skulle vara eller vilka böter som 
skulle tillämpas för alla typer av 
överträdelser.
63 Slutsatser och rekommendationer
190  
Vidare kommer principen om integre -
rat växtskydd inte att bli ett obliga -
toriskt krav inom tvärvilkoren förrän 
framsteg har gjorts när det gäller 
riktlinjer, yrkeskvalifikationer och kon -
trollerbara krav (se punkt 131).
191  
Tillämpningen av principen att förore -
naren betalar på diffusa föroreningar 
orsakade av jordbruket medför meto -
dologiska problem. Att införa skyldig -
heter för jordbrukare utan ekonomisk 
kompensation (såsom i fallet med 
nitratåtgärdsprogrammen) betraktas 
i allmänhet som ett sätt att genomfö -
ra principen att förorenaren betalar. 
Tillämpning av påföljder vid bristande 
efterlevnad kan kompensera för de 
kostnader som föroreningar orsakat. 
Revisionsrätten konstaterade dock ett 
antal brister i hur böterna används. Ett 
annat sätt att tillämpa principen på är 
att använda miljöskatter (t.ex. skatter 
på gödselmedel eller bekämpnings -
medel), och Tjeckien och Slovakien 
tänker undersöka den möjligheten. 
Kommissionen krävde inte att de fyra 
medlemsstaterna skulle vidta specifika 
åtgärder för att säkerställa kostnads -
täckning och utfärdade inte heller rikt -
linjer för möjliga kostnadstäcknings -
metoder (se punkterna 158–165).Rekommendation 3
Kommissionen bör
a) fortsätta sina ansträngningar för 
att se till att medlemsstaterna 
utnyttjar kraven i nitratåtgärdspro -
grammen på bästa sätt och att de 
genomför handlingsplanerna för 
bekämpningsmedel inom rimlig 
tid,
b) systematiskt bedöma att de nor -
mer för god jordbrukshävd och 
goda miljöförhållanden och de 
miniminormer som medlemssta -
terna har antagit finns med och är 
lämpliga,
c) överväga att införa en skyldighet 
att fastställa gränsvärden för den 
mängd fosfor som får spridas på 
jordbruksmark, såsom redan är 
fallet för kväve,
d) minska möjligheten för medlems -
staterna att dubbelrapportera 
eutrofieringsstatusen genom att 
harmonisera rapporteringen enligt 
nitratdirektivet och ramdirektivet 
för vatten och verka för att 2009 
års riktlinjer om bedömning av 
eutrofieringen används så att 
samma bedömningsparametrar 
används för båda direktiven,
e) ge vägledning om möjliga meto -
der för kostnadstäckning när det 
gäller diffusa föroreningar.
64 Slutsatser och rekommendationer
Medlemsstaterna bör
f) fastställa krav i nitratåtgärdspro -
grammen, i handlingsplanerna för 
bekämpningsmedel, när det gäller 
god jordbrukshävd och goda  
miljöförhållanden och stöd för 
miljövänligt jordbruk som är till -
räckligt ambitiösa för att minska 
tillförseln av gödselmedel och be -
kämpningsmedel och ge effektivt 
skydd mot erosion,
g) bedöma potentialen för att använ -
da ekonomiska instrument (såsom 
miljöskatter) som incitament till att 
minska föroreningarna och som 
ett sätt att tillämpa principen att 
förorenaren betalar.
Kommissionen och medlemsstaterna 
bör utifrån en inventering av efter -
levnadsmekanismer (på både EU- och 
medlemsstatsnivå) identifiera hur 
rutinerna för och genomförandet av 
kontroller kan förenklas och hur deras 
ändamålsenlighet kan säkerställas.
Denna rapport antogs av revisionsrättens avdelning II, med ledamoten Henri Gre-
then som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 9 december 2015.
 För revisionsrätten
 Vítor Manuel da Silva Caldeira
 ordförande

65
 Bilagor Bilaga I
Översikt över Donaus avrinningsdistrikt
© Internationella kommissionen för skyddet av Donau (ICPDR).
66 Bilagor Bilaga IIFörorening av ytvattenförekomster  
(Förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt från 2009)
1. Andel ytvattenförekomster som påverkas av olika föroreningskällor
Föroreningskällor Tjeckien Ungern Rumänien Slovakien
Punktkällor 46 % 19 % 8 % Inga uppgifter
Diffusa källor 61 % 25 % 32 % Inga uppgifter
Källa : Information från medlemsstaterna via WISE.
2. Andel ytvattenförekomster som påverkas av olika typer av föroreningskällor
Typ av förorening Tjeckien Ungern Rumänien Slovakien
Tillförsel av organiska ämnen 31 % 27 % 13 % Inga uppgifter
Tillförsel av näringsämnen 61 % 45 % 32 % Inga uppgifter
Kontaminering av prioriterade ämnen eller 
andra specifika förorenande ämnen31 % 2 % 4 % Inga uppgifter
Källa : Information från medlemsstaterna via WISE.
67 Bilagor Bilaga IIIUtsläppsgränsvärden enligt direktivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse
Parametrar Koncentration Minsta procentuell reduktion2
Sekundär rening
Biologisk syreförbrukning (BOD5) 25 mg/l 70–90
Kemisk syreförbrukning (COD) 125 mg/l 75
Totalt suspenderat material (TSS)35 mg/l
60 mg/l  
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)90
70 
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)
Mer långtgående rening
Totalfosfor (Ptot)2 mg/l  
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)
1 mg/l  
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)80
Totalkväve1 (Ntot)15 mg/l  
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)
10 mg/l  
(för tätorter med mellan 2 000 och 10 000 pe)70–80
1  Med totalkväve menas summan av totalt Kjeldahlkväve (organiskt N + NH3), nitratkväve (NO3) och nitritkväve (NO2).
2  Reduktion i förhållande till inflödets belastning.
68 Bilagor Bilaga IVVattenföroreningsavgift: belopp per förorenande ämne (euro1 per ton)
Förorenande ämnen Tjeckien Ungern Rumänien Slovakien
COD 576,9 285,2 10,4 199,2
BOD5— — 10,4 —
TSS 72,1 — 2,5 99,6
Ptot2 523,9 4 753,8 41,5 3 319,4
Ntot— — 41,5 497,9
Totalt oorganiskt kväve 1 081,7 570,5 — —
N-NH4 (ammoniumkväve) — — 41,5 497,9
Hg (kvicksilver) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Upplösta oorganiska salter 18,0 — — 16,6
Cd (kadmium) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX (adsorberbar organisk halogen) 10 816,7 — — 6 638,8
Cr (krom) — 27 888,7 2 596,0 —
Ni (nickel) — 27 888,7 2 596,0 —
Pb (bly) — 27 888,7 2 596,0 —
Cu (koppar) — 13 944,3 2 596,0 —
Zn (zink) — — 124,57 —
Fenoler — — 41,51 —
As (arsenik) — — 8 074,5 —
Co (kobolt) — — 124,6 —
— — med flera2—
1  Beloppen i tjeckiska kronor, forinter, och rumänska leu omvandlades till euro till den växelkurs som gällde den 31 december 2014.
2  I Rumänien betalas avgiften för följande grupper av förorenande ämnen: i) allmänna kemiska indikatorer (22), ii) specifika kemiska indikatorer 
(11), iii) toxiska och mycket toxiska kemiska indikatorer (9) och iv) bakteriologiska indikatorer (2). Alla nämns inte i tabellen.
Källa : Revisionsrättens analys av nationell lagstiftning.
69 Bilagor Bilaga VUtsläppsgränsvärden enligt nationell lagstiftning
Tabellen nedan ger en översikt över de utsläppsgränsvärden som ingår i nationell lagstiftning för ett utvalt antal ämnen.
(i mg/l)
Direkta utsläpp
Tjeckien  
(anges som ett intervall efter -
som gränsvärdena beror på typ 
av aktivitet)Ungern  
(minimi- och 
maximivärden)2RumänienSlovakien  
(anges som ett intervall efter -
som gränsvärdena beror på typ 
av aktivitet)
Arsenik och föreningar 0,5–1,5 0,1–1 0,1 0,1–1
Koppar och föreningar 0,5–1 0,1–4 0,1 0,5–1
Zink och föreningar 2–3 0,5–10 0,5 1,5–3
Krom och föreningar 0,1–1 0,2–2 1 0,5–2
Adsorberbara organiska halogener 0,5–5 0,1–7 — 0,1–2
Kadmium och kadmiumföreningar 0,2 0,005–0,3 0,2 0,05–0,2
Bly och blyföreningar 0,5–1 0,05–0,4 0,2 0,2–1,5
Kvicksilver och 
kvicksilverföreningar0,01–0,05 0,001–0,08 0,05 0,03–0,1
Nickel och nickelföreningar 0,5–0,8 0,1–2 0,5 0,5–0,8
Benso(g,h,i)perylen1Gränsvärde för PAH: 0,01 0,015– 0,03 — Gränsvärde för PAH: 0,01
Indirekta utsläpp
Tjeckien  
(föreslagna gränsvärden)Ungern  
(icke tillfälliga 
vattenflöden)RumänienSlovakien  
(föreslagna gränsvärden)
Arsenik och föreningar 0,2 0,2 — 0,2
Koppar och föreningar 1 2 0,2 1
Zink och föreningar 2 2 1 2
Krom och föreningar 0,3 1 1,5 0,8
Kadmium och kadmiumföreningar 0,1 0,1 0,3 0,1
Bly och blyföreningar 0,1 0,2 0,5 0,3
Kvicksilver och 
kvicksilverföreningar0,05 0,05 Ej tillåtna 0,05
Nickel och nickelföreningar 0,1 1 1 0,2
1  Benso(g,h,i)perylen är ett polycykliskt aromatiskt kolväte (PAH).
2  I Ungerns lagstiftning fastställs gränsvärden för varje typ av aktivitet (tekniska gränsvärden) och territoriella gränsvärden (beroende på vilken 
typ av vattenförekomst som tar emot avloppsvattnet). Den myndighet som utfärdar tillståndet får avvika från dessa gränsvärden men måste 
följa de minimi- och maximivärden för varje ämne som har fastställts i lagstiftningen.
70
Det finns vägledning om hur man beräknar miljö- 
och resurskostnader. Den senaste tidens försök 
att komplettera denna vägledning inom ramen 
för den gemensamma genomförandestrategin har 
misslyckats eftersom medlemsstaterna och kommis -
sionen har skilda uppfattningar. Den gemensamma 
strategins arbetsprogram 2016–2018 diskuteras för 
närvarande och kan omfatta ytterligare arbete med 
denna fråga.
Inledning
13 Andra strecksatsen
Miljöåtgärder inom jordbruket kan användas för 
att hantera en rad olika miljö- och klimatrelaterade 
frågor. Vattenkvalitet är bara en av dessa frågor.
En särskild aspekt av dessa åtgärder är den starka 
kopplingen mellan olika insatser och åtgärder för 
att skapa miljöfördelar. Detta innebär att en insats 
som främst inriktas på biologisk mångfald även kan 
gynna andra naturresurser såsom mark och vatten, 
men att detta sker på ett mer indirekt sätt.
Denna dubbla målsättning avspeglar ofta just att 
åtgärderna inriktas på primära (och sekundära) 
mål som i sin tur är kopplade till de huvudsakliga 
miljöbehov och miljöproblem som identifierats 
i swot-analysen. Dessa direkta och indirekta effekter 
måste därför beaktas i diskussionen om hur den 
totala budget som anslagits för miljöåtgärder inom 
jordbruket bidrar till de vattenpolitiska målen.
15
Sedan 2005 ingår viktiga rättsliga bestämmelser 
i tvärvillkoren, bland annat om miljöskydd, inklusive 
vattenkvalitet, inom ramen för den gemensamma 
jordbrukspolitiken (GFP). Förutom tvärvillkoren 
omfattar den gemensamma jordbrukspolitiken 
andra lika viktiga instrument för att främja hållbart 
jordbruk som gynnar klimatet och miljön, inbegri -
pet vattenkvalitet, bland annat den obligatoriska 
miljöanpassningskomponenten inom ramen för 
direktstödsmekanismen som gäller för budgetperi -
oden 2014–2020, systemet för jordbruksrådgivning, 
där ramdirektivet för vatten och direktivet om håll -
bar användning av bekämpningsmedel är obligato -
riska, samt stödet för miljövänligt jordbruk.Sammanfattning
V
Under 2015 utarbetade kommissionen och med -
lemsstaterna en vägledning om en gemensam 
genomförandestrategi ( Communicating progress 
towards good status in the second River Basin Mana -
gement Plan (RBMP) ) för att möjliggöra rapportering 
om partiella förbättringar av vattenkvaliteten1.
VI
Kommissionen anser att 2009 års planer ger avse -
värt mervärde. För första gången presenteras t.ex. 
en översikt av all relevant belastning och påverkan  
på avrinningsdistriktet (även på nationell nivå när 
det gäller den internationella förvaltningsplanen 
för Donau), där även typer av och källor till förore -
ningar kartläggs.
Kommissionen instämmer dock i att åtgärderna  inte är 
tillräckligt ambitiösa, eftersom de första förvaltnings -
planerna främst inriktades på grundläggande åtgärder.
VII
Viktig EU-lagstiftning om skydd av vatten mot 
föroreningar från jordbruket, såsom nitratdirekti -
vet eller förordningen om bekämpningsmedel, har 
ingått i systemet med tvärvillkor ända från början, 
dvs. från 2005. När det gäller fosfor och bekämp -
ningsmedel täcks dessa i vissa medlemsstater av de 
föreskrivna verksamhetskraven i förhållande till den 
EU-lagstiftning som är i kraft för närvarande. I vissa 
medlemsstater omfattas fosforkraven av handlings -
planerna inom ramen för nitratdirektivet, och detta 
direktiv ingår i tvärvillkoren.
X
Sedan 2001 har omfattande mekanismer till stöd 
för genomförandet tagits fram inom ramen för den 
gemensamma genomförandestrategin, en process 
som leds av kommissionen och medlemsstaterna. 
När det gäller denna aspekt av den gemensamma 
genomförandestrategin har kommissionen och 
medlemsstaterna arbetat intensivt med kostnads -
täckning under de senaste åren. 
1 ”Indikatorer för att informera om framsteg mot god status”. 
Gemensam strategi för genomförandet av ramdirektivet för 
vatten. Antagen av vattenförvaltningarna den 25 november 2015.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 71
De bedömningsramar för vattenstatus som använ -
des i 2009 års förvaltningsplaner hade i många fall 
stora brister. Metoder hade t.ex. inte tagits fram för 
alla biologiska kvalitetsfaktorer vid den tidpunkt då 
de första planerna offentliggjordes (t.ex. i Ungern, 
Rumänien och Slovakien). Brister påträffades även 
i övervakningen (t.ex. i Tjeckien). Närmare uppgifter 
om bristerna finns i kommissionens rapporter om 
genomförandet av ramdirektivet för vatten. Resul -
taten av denna analys måste därför behandlas med 
försiktighet.
29
Kommissionen anser att variationer i antalet be-  
dömda ämnen för ekologisk status i princip inte 
nödvändigtvis utgör dåligt genomförande. Endast 
relevanta ämnen behöver användas för klassifice -
ringen, dvs. om de utgör en risk för att god status 
inte uppnås i det berörda avrinningsområdet. Hur 
många ämnen som utgör risker beror i mycket 
stor utsträckning på befintliga belastningar. Skill -
nader i antalet ämnen kan därför vara mycket väl 
motiverade.
Kommissionen anser dock att vissa medlemsstater 
använde alltför få ämnen på grund av att de rele -
vanta ämnena inte kartlagts ordentligt och bris -
tande övervakning. Om direktivet hade genomförts 
korrekt skulle de relevanta ämnena ha beaktats och 
klassificeringen skulle vara korrekt. Kommissionen 
påtalade detta problem i genomföranderapporten 
och det har diskuterats med de berörda medlems -
staterna. Kommissionen förväntar sig att de för -
bättrade riskbedömningarna och den förbättrade 
övervakningen kommer att utgöra grunden för 
den andra versionen av förvaltningsplanerna för 
avrinningsdistrikt.
36 Tredje strecksatsen
Kommissionen håller på att samla in belägg från 
medlemsstaterna om den typ av åtgärder som 
de använder för att begränsa översvämningar 
(enligt kraven i bilaga IA till direktivet om rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse) samt om 
åtgärdernas effektivitet och praktiska tillämp -
ning. En undersökning om dessa frågor pågår för 
närvarande. Kommissionen kommer att använda 
undersökningen som underlag för att överväga 
möjligheterna att på ett systematiskt sätt hantera 
föroreningar i samband med översvämningar på 
EU-nivå.Revisionens omfattning och inrikt -ning samt revisionsmetod
20
På grund av det stora antal vattenförekomster som 
inte uppnådde god status till följd av hydromorfolo -
gisk påverkan är endast åtgärder för bekämpning av 
föroreningar inte tillräckliga för att uppnå god status.
Iakttagelser
23
Kommissionen instämmer i att regeln ”one out all 
out” (ett undermåligt resultat i ett hänseende leder 
till att hela bedömningen utfaller med undermå -
ligt resultat) kan dölja partiella förbättringar av 
vattenkvaliteten.
Regeln ”one out all out” avspeglar det integrerade 
synsättet på vattenförvaltning i ramdirektivet för 
vatten, där alla typer av belastningar och påverkan 
på vattenresurserna övervägs. Målet är att se till att 
vattenkvaliteten endast klassificeras som god när 
den verkligen är god, och inte när ett visst antal 
kvalitetsfaktorer/kvalitetsparametrar visar goda 
resultat. Om en vattenförekomst har ett allvarligt 
föroreningsproblem som orsakas av ett specifikt 
förorenande ämne utgör avlägsnandet av alla andra 
förorenande ämnen framsteg mot god status (kan -
ske till och med ett avsevärt framsteg) men vattnet 
kommer inte att bli rent förrän problemet med 
detta specifika förorenande ämne har lösts.
Under 2015 utarbetade kommissionen och med -
lemsstaterna en vägledning ( Communicating 
progress towards good status in the second River Basin 
Management Plan ) för att möjliggöra rapportering 
om partiella förbättringar av vattenkvaliteten2.
27
Kommissionen anser att statusbedömningarna 
mellan 2009 och 2015 års förvaltningsplaner för 
avrinningsdistrikt inte nödvändigtvis är direkt 
jämförbara. 
2 ”Indikatorer för att informera om framsteg mot god status”. 
Gemensam strategi för genomförandet av ramdirektivet för 
vatten. Antagen av vattenförvaltningarna den 25 november 
2015.
Kommissionens svar 72
Kommissionen vill också påpeka att i flera av de 
granskade medlemsstaterna användes nationella 
finansieringskällor även för investeringar i infra -
struktur för rening av avloppsvatten, och EU-finan -
sieringen i sig varken förväntas eller är av lämplig 
storlek för att uppnå efterlevnad.
Kommissionen har identifierat brister i fastställan -
det av lämpliga kostnadstäckningsbestämmelser. 
Om dessa brister åtgärdas möjliggörs regelbundna 
intäkter från användare/förorenare som kan använ -
das för att stödja åtgärderna och således öka finan -
sieringen från andra källor än EU.
48
Till följd av de bilaterala mötena 2013–2014 utar -
betades en förteckning med åtgärdspunkter för 
förbättringar för varje medlemsstat inför antagan -
det av den andra versionen av förvaltningsplaner 
för avrinningsdistrikt 2015. Dessa överenskomna 
åtgärdspunkter beaktades i rekommendationerna 
för varje medlemsstat i den genomföranderapport 
som offentliggjordes i maj 2015.
(Kommissionens arbetsdokument SWD(2015)50 
final, se fotnot 26 för fullständig hänvisning.)
49
I de fall där de relevanta förhandsvillkoren för Euro -
peiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och/eller 
Sammanhållningsfonden inte hade uppfyllts vid tid -
punkten för antagandet av de operativa program -
men har medlemsstaterna tagit fram handlingspla -
ner för att uppfylla förhandsvillkoren före årsslutet 
2016. Handlingsplanerna utgör en integrerad del av 
de operativa programmen, vilket innebär att deras 
bindande verkan är garanterad. Kommissionen 
övervakar slutförandet av handlingsplanerna och 
kan ställa in utbetalningarna om förhandsvillkoren 
inte är uppfyllda efter 2016. Åtgärderna rör dock 
endast de kriterier för uppfyllande av förhandsvill -
koren som fastställs i förordningen och kan därför 
inte användas som verktyg för att genomföra all 
EU-lagstiftning.41 Andra strecksatsen
Kommissionen instämmer i revisionsrättens åsikter 
och anser att åtgärderna för att minska erosion och 
förebygga föroreningar bör anges mer specifikt i 
förvaltningsplanerna, oavsett om de är kopplade till 
normerna för god jordbrukshävd och goda miljöför -
hållanden eller ej.
41 Tredje strecksatsen
Kommissionen instämmer i att åtgärder som är 
inriktade på minskad användning av bekämp -
ningsmedel enligt artikel 11.3 h bör vara specifika 
och ingå i förvaltningsplanernas åtgärdsprogram. 
Kommissionen påpekar att medlemsstaterna enligt 
direktiv 2009/128/EG om hållbar användning av 
bekämpningsmedel ges stor flexibilitet i utform -
ningen av åtgärdsplanerna.
44
Kommissionen är medveten om de samordnings -
problem som revisionsrätten uppmärksammat 
i medlemsstaterna. Samordningen mellan de 
myndigheter som utarbetar och genomför de 
operativa programmen och landsbygdsutveck -
lingsprogrammen och de myndigheter som 
ansvarar för åtgärderna inom ramen för förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt är fortfarande 
medlemsstaternas behörighet. Medlemsstaterna 
är skyldiga att inrätta partnerskap med behöriga 
myndigheter, partner och relevanta företrädare 
för det civila samhället under utarbetandet och 
genomförandet av de operativa programmen och 
landsbygdsutvecklingsprogrammen.
I vissa fall beslutades det ekonomiska anslaget för 
programperioden 2007–2013 innan 2009 års för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt antogs. Dessa 
samordningsproblem har åtgärdats inom ramen 
för utarbetandet av de operativa programmen för 
programperioden 2014–2020. Syftet med förhands -
villkoren är dessutom att anpassa investeringarna 
till förvaltningsplanerna.
Kommissionens svar 73
63
Kommissionen påpekar att den använder en sär-
skild metod för bedömningen av medlemsstaternas 
regelefterlevnad3 som baseras på tätorter i stället 
för den totala procentandel av föroreningsbe -
lastningen som uppfyller kraven. För att bättre 
avspegla förbättringarna och ge en mer realistisk 
bild av situationen i medlemsstaterna införde kom -
missionen begreppet ”avstånd till efterlevnad” i den 
åttonde rapporten om genomförandet av direktivet 
om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse.
64
Enligt anslutningsfördraget förklarades endast 
en liten del av Ungern som känsligt område. Efter 
Rumäniens anslutning åtog sig Ungern dessutom 
att uppnå målet att 75 % av näringsämnena ska 
avlägsnas för hela territoriet (nitrater respektive 
fosfor) senast den 31 december 2018 enligt den 
möjlighet som ges i artikel 9 i direktivet om rening 
av avloppsvatten från tätbebyggelse.
65
När det gäller Tjeckien, Slovakien och Ungern har 
kommissionen redan skickat preliminära skrivelser 
där den utreder de påstådda fallen av bristande 
efterlevnad av direktivet om rening av avloppsvat -
ten från tätbebyggelse (för Tjeckien) och med mel -
lanliggande tidsfrister (för Slovakien och Ungern). 
Kommissionen är dessutom i färd med att utarbeta 
en liknande preliminär skrivelse där den utreder 
Rumäniens efterlevnad av de mellanliggande 
tidsfristerna.
När det gäller finansiell hållbarhet hänvisar kom -
missionen till sina relevanta svar på revisionsrättens 
särskilda rapport 2/2015 av den 28 januari 2015 om 
avrinningsdistriktet Donau.
3 Evaluation of information reported in the frame of the Urban Waste 
Water Treatment Directive questionnaires. General methodology 
and working steps.  Framtagen av UBA i mars 2012, reviderad 
i oktober 2014.Uppföljningen av åtgärder till följd av de bilaterala 
mötena är en separat process, och alla dessa åtgär -
der kan inte beaktas i de operativa programmen.
Kommissionens gemensamma svar på 
punkterna 56 och 57
Kommissionen samlar inte in uppgifter om total 
befolkning i samband med direktivet om rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse, utan endast om 
”personekvivalenter” (pe) i tätorter med minst 2 000 
pe. Kommissionen konstaterar att procentandelarna 
i diagram 3 baseras på total befolkning. Kommis -
sionen anser inte att dessa procentandelar avspeg -
lar regelefterlevnaden för tätorter med minst 2 000 
pe i en viss medlemsstat.
58
Kommissionen konstaterar att de kategorier som  
analyseras av revisionsrätten i punkt 58 inte nöd-  
vändigtvis rör uppfyllandet av tvärvillkoren en-  
ligt direktivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse.
58 Andra strecksatsen
Ur efterlevnadssynpunkt är användningen av indi-  
viduella system som septiktankar förenlig med 
kraven i direktivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse, under förutsättning att samma mil -
jöskyddsnivå uppnås.
58 Tredje strecksatsen
Tätorter med under 2 000 pe omfattas endast av 
begränsade skyldigheter enligt direktivet. Det finns 
t.ex. inget krav på insamling av avloppsvatten från 
dessa tätorter.
Kommissionens svar 74
105
I fråga om Ungern konstaterar kommissionen att 
reglerna för gödsellagring redan var i kraft när 
kommissionen noterade de övergångsperioder som 
jordbrukare beviljats för att anlägga de lagringsut -
rymmen som krävs enligt det nya åtgärdsprogram -
met, och de nya nitratkänsliga områdena trädde 
i kraft 2012 respektive 2013.
108
Begränsningar av fosforhalten kan bidra till att 
uppnå nitratdirektivets mål, men kommissionen 
påpekar att medlemsstaterna inte är skyldiga att 
ange tillämpningsnormer för fosfor enligt nitratdi -
rektivet. Enligt ramdirektivet för vatten ska med -
lemsstaterna dock införa åtgärder för att kontrollera 
diffusa föroreningskällor och ange när fosfater från 
jordbruket måste åtgärdas för att uppnå god status. 
Detta kan antingen göras via åtgärdsprogrammet 
för nitrater eller via en annan mekanism.
109
Kommissionen påpekar att lämpligheten av Tjeck -
iens åtgärdsprogram för närvarande bedöms inom 
ramen för det pågående pilotförfarandet. Tjeck -
iens åtgärdsprogram ändrades för övrigt 2014 och 
diskussionerna i samband med pilotförfarandet har 
även omfattat ändringen, och inte bara 2012 års ver -
sion av åtgärdsprogrammet.
115
Kommissionen påpekar att siffrorna både avser eut -
rofa och hypertrofiska vatten, och inte bara eutrofa 
vatten.
Det är även viktigt att beakta de berörda avrin -
ningsområdena i bedömningen av eutrofiering. 
Höga nitratnivåer kanske inte påverkar floder i så 
stor utsträckning, men orsakar däremot eutrofie -
ring i nedströms kustområden, vilket är fallet med 
Donau och Svarta havet.69
Kommissionen anser att lösningar i slutet av kedjan 
kanske inte är det kostnadseffektivaste sättet att  
hantera problemen med mikroföroreningar. Åtgär -
der för att minska föroreningar vid källan bör 
övervägas.
Genomförandet bör inriktas på en lämplig bedöm -
ning av problemets omfattning (genom bra analy -
ser av påverkan och effekter och bra övervaknings -
nätverk) och därefter på en bedömning av de bästa 
(kombinerade) åtgärderna för att uppnå målen.
71
Kommissionen instämmer fullständigt i att det är 
viktigt att garantera efterlevnad och ha lämpliga 
system för att kontrollera detta. Denna iakttagelse 
rör alla föroreningstryck som revisionsrätten hänvi -
sar till i sin rapport. Kommissionen bekräftar också 
kopplingen mellan efterlevnadskontroller och de 
avskräckande påföljder som tillämpas vid påvisad 
bristande efterlevnad. Kommissionen siktar på att 
lägga fram ett allmänt initiativ 2016 om hur efter -
levnaden av miljölagstiftningen bör säkras inom EU.
84
Industrianläggningar som indirekt släpper ut sitt 
avloppsvatten omfattas av förhandsreglering och/
eller särskilda tillstånd från den behöriga myn -
digheten. Förbehandling måste tillämpas för att 
uppnå målen i bilaga IC till direktivet om rening av 
avloppsvatten från tätbebyggelse.
90
Se kommissionens svar på punkt 84.
Kommissionens svar 75
131
Kommissionen instämmer i iakttagelsen att det inte 
finns några särskilda EU-krav när det gäller kon -
trollernas omfattning, med undantag för artikel 8 
i direktiv 2009/128/EG, där det anges att all utrust -
ning för spridning av bekämpningsmedel ska ha 
kontrollerats senast den 26 november 2016.
134
Minimikraven baseras på nationella regler som går 
längre än EU-reglerna. Innehållet i dessa natio -
nella regler beror därför på varje medlemsstats 
beslut. Minimikraven ingår i baskraven för vissa 
landsbygdsutvecklingsåtgärder. Fram till den 1 
januari 2015 ingick de också i tvärvillkoren, men 
för enkelhetens skull och för att skapa lika villkor 
mellan jordbrukarna togs de bort från tvärvillko -
ren i samband med den senaste reformen av den 
gemensamma jordbrukspolitiken. De ingår dock 
fortfarande i baskraven för landsbygdsutveckling, 
och ska därför kontrolleras.
136
Se kommissionens svar på punkt 134.
136 Andra strecksatsen
Ungerns landsbygdsprogram 2007–2013 innehåller 
definitioner och specifikationer av minimikraven för 
gödselmedel (näringsämnen) och användning av 
växtskyddsprodukter.
137
Kommissionen kontrollerar om de relevanta för -
handsvillkoren är uppfyllda under godkännande -
förfarandet av landsbygdsutvecklingsprogrammen. 
När det gäller förhandsvillkoren avseende minimi-  
krav för gödselmedel och växtskyddsprodukter ska 
sådana krav anges i programmen enligt kriteriet för 
uppfyllande.
Förekomsten och relevansen av konkreta krav och 
normer för god jordbrukshävd och goda miljö -
förhållanden i förhållande till ett visst åtagande 
bedöms ytterligare inom ramen för analysen av 
åtgärdernas innehåll och typen av insatser i de 
fall där dessa två faktorer ingår i det relevanta 
baskravet.117
Kommissionen påpekar att systemet med tvärvill -
kor inte är en mekanism för att genomföra EU:s 
miljölagstiftning. Genom tvärvillkoren kopplas 
GFP-utbetalningarna till efterlevnaden av vissa 
regler. Överträdelser av dessa regler leder till 
minskade GFP-utbetalningar. Tvärvillkoren bör i 
princip tillämpas med hjälp av befintliga kontroll -
system. Det är dock även viktigt att säkerställa en 
lägsta kontrollfrekvens om sektorslagstiftningens 
kontrollsystem inte är tillräckligt effektiva. Böter 
kan endast utdömas för mottagarna av sådana 
utbetalningar, medan sektorslagstiftningen och 
dess verkställandemekanismer är tillämpliga på 
alla jordbrukare, oberoende av den gemensamma 
jordbrukspolitiken.
119
Följande anges i artikel 96.1 i förordning (EU) nr 
1306/2013: Medlemsstaterna får använda sina befint -
liga administrations- och kontrollsystem för att säker -
ställa att reglerna om tvärvillkor följs . Detta innebär 
att medlemsstaterna själva organiserar kontrollerna 
av tvärvillkor.
123
Enligt direktivet har medlemsstaterna stor flexibili -
tet att utforma sina nationella åtgärdsplaner.
124 Andra strecksatsen
Kommissionen konstaterar att denna detaljnivå 
inte krävs för de nationella åtgärdsplanerna enligt 
direktivet.
130
Kommissionen instämmer i att de allmänna princi -
per för integrerat växtskydd som fastställs i bilaga 
III till direktiv 2009/128/EG inte ger en tydlig rättslig 
grund för att identifiera eventuella överträdelser. 
Undantagen gäller både dokumentationskravet 
och kravet att insatser med bekämpningsmedel ska 
motiveras baserat på övervakning eller relaterade 
tekniska råd. På grund av subsidiaritetsprincipen 
och de många olika klimatförhållanden som måste 
beaktas har inga andra faktorer definierats tydligt 
i direktivet.
Kommissionens svar 76
142
Det är sant att de årliga kontrollerna av tvärvillkoren 
inte kan anpassas till alla typer av krav, men resultat 
från andra källor ska också följas upp inom ramen 
för tvärvillkoren (t.ex. dubbelrapportering). Enligt 
lagstiftningen ska varje bidragsmottagare som valts 
ut för en kontroll på plats kontrolleras vid ett tillfälle 
när så många av de krav och normer för vilka urva -
let gjorts kan kontrolleras4. Kontroller på plats ska 
dessutom generellt utföras inom ramen för ett enda 
kontrollbesök där man granskar efterlevnaden av de 
krav och normer som kan kontrolleras vid tidpunk -
ten för besöket5, beroende på säsong.
143
Kontrollen av register är utformade för flera nor -
mer. Minst en av de obligatoriska kontrollkompo -
nenterna ska ingå under en kontroll på plats av 
tvärvillkor. De ska emellertid kompletteras av andra 
kontrollpunkter, t.ex. lagringsförhållanden, fakturor 
och fältbesök enligt sektorslagstiftningen.
144
Administrativa påföljder enligt systemet med tvär-  
villkor tillämpas som en procentuell minskning av 
samtliga GFP-utbetalningar till stödmottagaren. 
Sådana påföljder tillämpas efter en bedömning av 
överträdelsernas allvar, omfattning och varaktighet 
och kan bli upp till 100 % även under kommande 
år6, vilket innebär att den avskräckande effekten 
säkerställs.
I fotnot 86 anges mycket riktigt att 5 % inte är den 
högsta minskningssatsen.
4 Artikel 71.1 i förordning (EU) nr 809/2014.
5 Artikel 71.3 i förordning (EU) nr 809/2014.
6 Artikel 75 i förordning (EU) nr 809/2014.Minimikraven för gödselmedel och bekämpnings -
medel ska minst omfatta bestämmelsen i punkt 8.9 
i bilaga I till förordning (EU) nr 808/2014.
138
Se kommissionens svar på punkterna 117 och 119.
Gemensamt svar på punkterna  
139 och 140
Lägsta kontrollfrekvens enligt lagstiftningen är 
mycket riktigt 1 %, men sannolikheten att vissa 
jordbrukare omfattas av kontroller av tvärvillkor 
kan vara högre än 1 % eftersom flera andra faktorer 
spelar in:
— Den urvalsmetod som används.
— Om en annan kontrollfrekvens fastställs i  
sektorslagstiftningen (t.ex. 3 % för djur-  
identifiering).
— Antalet stickprov ska ökas vid bristande efter -
levnad av betydande omfattning av en viss 
rättsakt eller norm.
— Fall där en överträdelse avslöjats via andra käl -
lor (t.ex. kontroller enligt sektorslagstiftningen) 
ska dubbelrapporteras och följas upp av den 
behöriga myndigheten.
— Jordbruksföretag som konstaterats bryta mot 
bestämmelserna ska ges särskild vägning i 
riskbedömningen.
141 Andra strecksatsen
Se kommissionens svar på punkt 134.
Kommissionens svar 77
Användning av bekämpningsmedel och mineral -
gödselmedel är inte tillåten i Rumänien, endast 
organiska gödselmedel på vissa villkor. Inget 
EU-stöd betalas ut för minskad användning av 
gödselmedel i detta fall, men villkoret är avsett att 
förebygga ytterligare intensifiering av jordbruks -
systemen i de områden som omfattas av åtagandet, 
som eventuellt kan ha negativ inverkan på vatten -
kvaliteten (se punkt 16).
157
Stödet inom miljöåtgärder inom jordbruket är 
avsett att kompensera för extrakostnader och 
inkomstbortfall till följd av frivilliga åtaganden som 
görs av stödmottagarna. Vid behov kan det också 
täcka transaktionskostnader. Stödet innehåller inte 
incitament och ger inga omedelbara ekonomiska 
fördelar för stödmottagarna (även om sådana förde -
lar inte utesluts på längre sikt).
I kombination med de långsiktiga fördelarna för 
jordbruksföretaget till följd av genomförandet av 
åtagandena (t.ex. förbättrad markkvalitet) anses 
ersättningen dock uppmuntra jordbrukarna att följa 
åtgärden.
160
Den gemensamma jordbrukspolitiken bygger på 
genomförandet av principen om att förorenaren 
betalar i och med att de obligatoriska kraven för 
systemet med tvärvillkor måste följas och den 
frivilliga aspekten, dvs. att ersättning utgår för till -
handahållande av allmännyttiga varor och tjänster, 
förutom de allmännyttiga varor och tjänster som 
levereras enligt dessa krav, t.ex. via stödet för miljö -
vänligt jordbruk.
161
Utöver tillämpningen av tvärvillkoren anser kom -
missionen att det är medlemsstaternas sak att välja 
instrument för att tillämpa principen om att förore -
naren betalar.146
Artikel 30-betalningarna kan även programmeras av 
medlemsstaterna för att kompensera för obligato -
riska åtgärder enligt ramdirektivet för vatten. Dessa 
åtgärder har ännu inte programmerats i de fyra 
länderna.
147
Medlemsstaterna är skyldiga att inbegripa en swot-  
analys i sina program för perioden 2014–2020, 
som innehåller en analys av deras miljösituation. 
Dessa analyser innehåller i sin tur information om 
tillståndet för miljötillgångar som vattenförekom -
ster och deras status. De problem som identifieras 
i swot-analysen bör lösas med hjälp av relevanta 
landsbygdsutvecklingsåtgärder eller andra instru -
ment. Programmen är även föremål för strategiska 
miljöbedömningar (SMB), som ingår i rapporterna 
om förhandsbedömningen.
Se även kommissionens svar på punkt 44.
153
Det är medlemsstaterna sak att besluta om miljö -
åtgärderna inom jordbruket från den föregående 
programperioden ska fortsätta under den nya pro -
gramperioden. Besluten kan påverkas av flera fak -
torer, t.ex. hur framgångsrika och ändamålsenliga 
åtgärderna har varit, hur de har bidragit till de poli -
tiska målen, deras relevans för den nya programpe -
riodens struktur, inklusive prioriteringar och mål, 
samt vilken typ av miljöbehov som har identifierats 
i swot-analysen för den nya programperioden.
154 Andra strecksatsen
Användningen av gödselmedel begränsas enligt 
det grundläggande program som genomförs inom 
ramen för Slovakiens program för landsbygdsut -
veckling 2007–2013. Programmet omfattar dess -
utom förbud mot användning av mineralgödsel-  
medel på gräsmarker, inklusive begränsad använd -
ning av bekämpningsmedel, vilket också påverkar 
vattenkvaliteten.
Kommissionens svar 78
Slutsatser och rekommendationer
168
Kommissionen och medlemsstaterna arbetar med 
indikatorer för att visa framsteg mot god status. 
Indikatorerna förväntas bli antagna till årsslutet 
2015.
Statusbedömningarna mellan 2009 och 2015 års 
förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt är inte nöd -
vändigtvis direkt jämförbara. De bedömningsramar 
för vattenstatus som användes i 2009 års förvalt -
ningsplaner hade i många fall stora brister. Metoder 
hade t.ex. inte tagits fram för alla biologiska kvali -
tetsfaktorer vid den tidpunkt då de första planerna 
offentliggjordes (t.ex. i Ungern, Rumänien och 
Slovakien). Brister påträffades även i övervakningen 
(t.ex. i Tjeckien). Närmare uppgifter om bristerna 
finns i kommissionens rapporter om genomföran -
det av ramdirektivet för vatten.
169
Kommissionen anser att variationer i antalet be-  
dömda ämnen för ekologisk status i princip inte 
nödvändigtvis utgör dåligt genomförande. Endast 
relevanta ämnen behöver användas för klassifice -
ringen, dvs. om de utgör en risk för att god status 
inte uppnås i det berörda avrinningsområdet. Hur 
många ämnen som utgör risker beror i mycket 
stor utsträckning på befintliga belastningar. Skill -
nader i antalet ämnen kan därför vara mycket väl 
motiverade.
Kommissionen anser dock att vissa medlemssta -
ter använde alltför få ämnen på grund av att de 
relevanta ämnena inte kartlagts ordentligt och 
att det brast i övervakningen. Om direktivet hade 
genomförts korrekt skulle de relevanta ämnena ha 
beaktats och klassificeringen skulle vara korrekt. 
Kommissionen påtalade detta problem i genom -
föranderapporten och det har diskuterats med de 
berörda medlemsstaterna. Kommissionen förväntar 
sig att de förbättrade riskbedömningarna och den 
förbättrade övervakningen kommer att utgöra 
grunden för den andra versionen av förvaltnings -
planerna för avrinningsdistrikt.Gemensamt svar på punkterna  
163–165 och 191
Kommissionen påpekar att den hittills inte har ut-  
färdat någon vägledning om genomförandet av 
ramdirektivet för vatten. Det omfattande stödet till 
genomförandet har utvecklats inom ramen för den 
gemensamma genomförandestrategin sedan 2001, 
en process som leds av kommissionen och med -
lemsstaterna. När det gäller denna aspekt av den 
gemensamma genomförandestrategin har kom -
missionen och medlemsstaterna arbetat intensivt 
med kostnadstäckning under de senaste åren. Det 
finns vägledning om hur man beräknar miljö- och 
resurskostnader.7 Den senaste tidens försök att 
komplettera denna vägledning inom ramen för 
den gemensamma genomförandestrategin har 
misslyckats eftersom medlemsstaterna och kommis -
sionen har skilda uppfattningar. Den gemensamma 
strategins arbetsprogram 2016–2018 diskuteras för 
närvarande och kan omfatta ytterligare arbete med 
denna fråga.
164
Förhandsvillkoren för Europeiska jordbruksfonden 
för landsbygdsutveckling (Ejflu) rör prissättning av 
vatten och gäller endast investeringar i vatteneffek -
tivitet. De åtgärdsplaner där förhandsvillkoren inte 
uppfylldes inriktades därför på att se till att jordbru -
karna betalar för de vattenmängder de förbrukar. 
När detta förhandsvillkor utvärderades informe -
rade kommissionen även medlemsstaterna om att 
kostnader för diffusa utsläpp måste täckas, men 
eftersom detta förhandsvillkor inte omfattades av 
Ejflu fanns det heller inget särskilt krav i handlings -
planerna om detta.
7 Assessment of Environmental and Resource Costs in the 
Water Framework Directive.  Informationsblad utarbetat av 
arbetsgruppen ECO2. Gemensam strategi för genomförandet 
av ramdirektivet för vatten. Juni 2004 (godkändes av 
vattenförvaltningarna den 3 december 2004).
Kommissionens svar 79
Slutligen vill kommissionen också påpeka att i 
flera av de granskade medlemsstaterna användes 
nationella finansieringskällor även för investeringar 
i infrastruktur för rening av avloppsvatten, och 
EU-finansieringen i sig varken förväntas eller är av 
lämplig storlek för att uppnå efterlevnad.
172
Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka 
medlemsstaternas ansträngningar och resultat. 
Med tanke på det knappa antalet avrinningsdistrikt 
och de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt och 
de åtgärdsprogram för vattenförekomster som ska 
bedömas av kommissionen var det oundvikligt att 
göra vissa val tidigare, som förblir nödvändiga även 
i framtiden.
Det valda tillvägagångssättet är avsett att främja 
efterlevnad bland medlemsstaternas behöriga 
myndigheter, så att det endast i undantagsfall är 
nödvändigt att tillgripa formella överträdelse -
förfaranden när det inte kan undvikas eller när 
omständigheterna motiverar denna åtgärd som 
sista utväg.
Det är inte bara kommissionen som ska kontrollera 
att medlemsstaternas myndigheter följer reglerna. 
De nationella rättsliga institutionerna spelar också 
en viktig roll i detta sammanhang.
I de fall där de relevanta förhandsvillkoren för Eruf 
och/eller Sammanhållningsfonden inte hade upp -
fyllts vid tidpunkten för antagandet av de operativa 
programmen har medlemsstaterna tagit fram hand -
lingsplaner för att uppfylla förhandsvillkoren före 
årsslutet 2016. Handlingsplanerna utgör en integre -
rad del av de operativa programmen, vilket innebär 
att deras bindande verkan är garanterad. Kommis -
sionen övervakar slutförandet av handlingsplanerna 
och kan ställa in utbetalningarna om förhandsvillko -
ren inte är uppfyllda efter 2016. Åtgärderna rör dock 
endast de kriterier för uppfyllande av förhandsvill -
koren som fastställs i förordningen och kan därför 
inte användas som verktyg för att genomföra all 
EU-lagstiftning.170
Kommissionen anser att 2009 års planer ger avse -
värt mervärde. För första gången presenteras t.ex. 
en översikt av all relevant belastning och påverkan  
på avrinningsdistriktet (även på nationell nivå när 
det gäller den internationella förvaltningsplanen för 
Donau), där även typer av och källor till föroreningar 
kartläggs. Detta är mycket viktigt och ger ett stort 
mervärde, även om översikten inte var fullständigt 
komplett.
Kommissionen instämmer dock i att åtgärderna  inte 
är tillräckligt ambitiösa, eftersom de första förvalt -
ningsplanerna främst inriktades på grundläggande 
åtgärder.
Förutom kravet att genomföra de grundläggande 
åtgärderna måste man också klargöra vilka kom -
pletterande, mer detaljerade åtgärder som måste 
finnas och hur de ska genomföras.
171
Kommissionen är medveten om att informationen 
om tillgången till medel i 2009 års förvaltnings -
planer för avrinningsdistrikt i vissa fall var ofull -
ständig. Kommissionen är även medveten om de 
samordningsproblem som revisionsrätten upp -
märksammat i medlemsstaterna. Samordningen 
mellan de myndigheter som utarbetar och genom -
för de operativa programmen och landsbygdsut -
vecklingsprogrammen och de myndigheter som 
ansvarar för åtgärderna inom ramen för förvalt -
ningsplanerna för avrinningsdistrikt är fortfarande 
medlemsstaternas behörighet. Medlemsstaterna 
är skyldiga att inrätta partnerskap med behöriga 
myndigheter, partner och relevanta företrädare 
för det civila samhället under utarbetandet och 
genomförandet av de operativa programmen och 
landsbygdsutvecklingsprogrammen.
I vissa fall beslutades det ekonomiska anslaget för 
programperioden 2007–2013 innan 2009 års för -
valtningsplaner för avrinningsdistrikt antogs. Dessa 
samordningsproblem har åtgärdats inom ramen 
för utarbetandet av de operativa programmen för 
programperioden 2014–2020. Syftet med förhands -
villkoren är dessutom att anpassa investeringarna 
till förvaltningsplanerna.
Kommissionens svar 80
180 Andra strecksatsen
Detaljerna i tillstånden, t.ex utsläppsgränsvärden, 
regleras inte av direktivet om rening av avloppsvat -
ten från tätbebyggelse, utan det innehåller endast 
en beskrivning av de viktigaste mål som ska uppnås 
med förbehandling av industriellt avloppsvatten 
innan det leds in i ledningsnäten.
181
Kommissionen instämmer fullständigt i att det är 
viktigt att garantera efterlevnad och ha lämpliga 
system för att kontrollera detta. Denna iakttagelse 
rör alla föroreningstryck som revisionsrätten hänvi -
sar till i sin rapport. Kommissionen bekräftar också 
kopplingen mellan efterlevnadskontroller och de 
avskräckande påföljder som tillämpas vid påvisad 
bristande efterlevnad. Kommissionen siktar på att 
lägga fram ett allmänt initiativ 2016 om hur efter -
levnaden av miljölagstiftningen bör säkras inom EU.
Rekommendation 2 a)
Kommissionen godtar rekommendationen och 
arbetar för närvarande med ett politiskt initiativ 
för att förbättra kontrollerna av överensstämmelse 
i medlemsstaterna, samtidigt som proportionali -
tets- och subsidiaritetsprinciperna respekteras.
Rekommendation 2 b)
Kommissionen stöder dessa rekommendationer till 
medlemsstaterna.
186
Kommissionen har redan arbetat med att rationa -
lisera övervakningen och rapporteringen enligt 
nitratdirektivet och ramdirektivet för vatten.Rekommendation 1 a)
Kommissionen godtar rekommendationen.
Tillsammans med medlemsstaterna arbetar kom -
missionen med indikatorer för att visa framsteg 
mot god status. Indikatorerna förväntas bli antagna 
till årsslutet 2015. Revisionsrättens iakttagelser om 
rapporteringen kommer även att integreras i en 
omfattande kontroll av miljörapporteringens ända -
målsenlighet som kommissionen genomför och 
kommer att avsluta 2017.
Rekommendation 1 b)
Kommissionen godtar denna rekommendation. 
Kommissionen kommer att fortsätta uppmana 
medlemsstaterna att förbättra konsekvensbedöm -
ningarna av påverkan och effekter och övervak -
ningsnätverken så att ämnen som orsakar risker på 
avrinningsdistriktsnivå kartläggs.
Kommissionen vill samtidigt påpeka att den har 
mycket begränsade möjligheter att visa att de rele -
vanta ämnena inte finns med i förvaltningsplanerna 
för avrinningsdistrikt.
Rekommendation 1 c)
Kommissionen godtar denna rekommendation 
och arbetar för närvarande med den omfattande 
bedömning av den andra versionen av förvaltnings -
planer, som medlemsstaterna ska rapportera om 
senast i mars 2016.
Rekommendation 1 d)
Kommissionen stöder dessa rekommendationer till 
medlemsstaterna.
174
När det gäller Tjeckien, Slovakien och Ungern har 
kommissionen redan skickat preliminära skrivelser 
där den utreder de påstådda fallen av bristande efter -
levnad av direktivet om rening av avloppsvatten från 
tätbebyggelse (för Tjeckien) och med mellanliggande 
tidsfrister (för Slovakien och Ungern). Kommissionen 
är dessutom i färd med att utarbeta en liknande pre -
liminär skrivelse där den utreder Rumäniens efterlev -
nad av de mellanliggande tidsfristerna.
Se även kommissionens svar på den särskilda rap -
porten nr 2/2015.
Kommissionens svar 81
188 Andra strecksatsen
Åtagandena inom ramen för miljöåtgärder inom 
jordbruket måste fastställas på en nivå som går 
utöver de obligatoriska kraven. Man måste även 
undvika att kompensera metoder som redan mot -
svarar normal praxis. Minskningar av kvävemängder 
som endast är något lägre än normal praxis kanske 
inte leder till några större miljöfördelar, men det går 
inte att utesluta att detta inte ger fördelar utöver de 
obligatoriska kraven och normal praxis.
När medlemsstaterna beslutar om vilken nivå de 
ska välja bör de överväga vilken minskning av 
belastningen av näringsämnen från jordbruket som 
behövs för att se till att näringsförhållanden som är 
förenliga med god status enligt ramdirektivet för 
vatten kan uppnås i alla vattenförekomster.
189 Första strecksatsen
Kommissionen konstaterar att administrativa påfölj -
der kan nå 100 % av den totala GFP-utbetalningen 
till stödmottagare även under de två följande 
kalenderåren.
191
EU:s vattenpolitik genomförs delvis med hjälp 
av EU-medel, men delvis utan (när det gäller 
uppfyllandet av principen om att förorenaren 
betalar). Icke-finansierade rättsliga krav spelar 
en mycket viktig roll i hela det paket av åtgärder 
som krävs för att hantera jordbrukets inverkan på 
vattenförekomster.
Rekommendation 3 a)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Rekommendation 3 b)
Kommissionen godtar inte denna rekommendation.
När det gäller minimikrav bedömer kommissionen 
om minimikrav har fastställts och hur relevanta de 
i så fall är för de åtgärder i baskraven som de ingår i. 
Med tanke på att minimikrav fastställs i många olika 
situationer förlitar sig kommissionen på medlems -
staternas bedömning av deras lämplighet.
Kommissionen kommer att uppmärksamma med -
lemsstaterna på att det är viktigt att de faststäl -
ler parametrarna för minimikrav på ett sätt som 187 Andra strecksatsen
Sedan den 1 januari 2015 omfattas minimikraven 
inte lägre av systemet med tvärvillkor, eftersom de 
för enkelhetens skull togs bort under den senaste 
reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. 
De ingår fortfarande i baskraven för landsbygds -
utveckling och ska därför kontrolleras. Medlems -
staterna måste genomföra EU:s normer för god 
jordbrukshävd och goda miljöförhållanden genom 
att fastställa nationella normer för god jordbruks -
hävd och goda miljöförhållanden. De nationella 
normerna för god jordbrukshävd och goda miljö -
förhållanden måste beakta nationella, regionala 
eller lokala behov. De kan därför skilja sig åt mellan 
medlemsstaterna. Kommissionen bedömer ända -
målsenligheten hos normer för god jordbrukshävd 
och goda miljöförhållanden inom ramen för den 
gemensamma jordbrukspolitiken. Om det står 
klart att en norm för god jordbrukshävd och goda 
miljöförhållanden inte överensstämmer med den 
gemensamma jordbrukspolitikens definition klas -
sificeras den som ”saknad” och bristen följs upp på 
lämpligt sätt tillsammans med medlemsstaterna.
188 Första strecksatsen
Flera åtaganden inom ramen för miljöåtgärder 
inom jordbruket kan mer eller mindre direkt och 
aktivt bidra till att lösa problem med vattenkvalitet. 
Utformningen och valet av åtaganden bör utgå 
från de särskilda behoven hos det territorium som 
berörs av programmet.
Det finns många andra åtgärder i landsbygdsut -
vecklingsprogrammen som kan användas för att 
uppnå vattenmålen – artikel 30, icke-produktiva 
investeringar osv.
Syftet med kravet att åtagandena inom denna 
åtgärd ska fullgöras under en period på mellan fem 
till sju år är att bidra till att uppnå målen för dessa 
åtaganden. Genomförandet av åtagandena kan 
fortsätta om detta är motiverat av ett behov av att 
skydda eller ytterligare förbättra vattenkvaliteten.
Kommissionens svar 82
avspeglar deras situation, och att de följer reglerna 
för hur minimikrav ska sättas.
När det gäller normer för god jordbrukshävd och 
goda miljöförhållanden bedömer kommissionen om 
sådana finns och i så fall hur relevanta de är. Kom -
missionen anser att denna metod är förenlig med 
den gemensamma jordbrukspolitikens rättsliga ram.
Rekommendation 3 c)
Kommissionen godtar denna rekommendation.
Medlemsstaterna omfattas av skyldigheter när det 
gäller fosforhalt i de fall detta är nödvändigt för att 
uppnå målen i ramdirektivet för vatten. De ska ta 
med åtgärder för att kontrollera diffusa utsläppskäl -
lor i sina åtgärdsprogram så att god status kan upp -
nås. Om utsläppen av fosfor från jordbruket anses 
vara betydande måste medlemsstaterna införa kon -
troller av fosforhalten. Detta är ett av de områden 
som kommissionen kommer att kontrollera inom 
ramen för bedömningen av den andra versionen av 
förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt.
Rekommendation 3 d)
Kommissionen godtar denna rekommendation och 
påpekar att den har arbetat för att rationalisera 
övervakningen och rapporteringen enligt nitrat-  
direktivet och ramdirektivet för vatten.
Rekommendation 3 e)
Kommissionen godtar denna rekommendation och 
anser att den är uppfylld eftersom vägledning om 
kostnadstäckning har tagits fram inom ramen för 
den gemensamma genomförandestrategin. Den 
senaste tidens försök att komplettera denna väg -
ledning inom ramen för den gemensamma genom -
förandestrategin misslyckades på grund av skilda 
uppfattningar bland medlemsstaterna. Den gemen -
samma strategins arbetsprogram 2016–2018 dis -
kuteras för närvarande och kan omfatta ytterligare 
arbete med denna fråga. Kommissionen påpekar att 
det står medlemsstaterna fritt att välja metod för 
beräkning av miljö- och resurskostnader.
Rekommendation 3 f)
Kommissionen stöder dessa rekommendationer till 
medlemsstaterna.
HUR HITTAR MAN EU:s PUBLIKATIONER?
Gratispublikationer
 Ett enskilt exemplar  
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
 Flera exemplar/aﬃscher/kartor  
hos Europeiska unionens representationer (http://ec.europa.eu/represent_sv.htm),  
hos delegationer i länder utanför EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm),  
genom att kontakta nätverket Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm)  
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).
(*) Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen). 
Avgiftsbelagda publikationer
 Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN
 
Vattenföroreningarna i  Donaus avrinningsdistrikt härrör 
från olika källor, t.ex. hushåll, industrianläggningar och 
jordbruket.
Enligt ramdirektivet för vatten från år 2000 ska medlems-  
staterna anta förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt 
med åtgärder för att bekämpa dessa föroreningar. 
Revisionsrätten granskade huruvida medlemsstaternas 
genomförande av åtgärderna i planerna från 2009 ledde 
till bättre vattenkvalitet.