EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 3.12.2015 COM(2015) 559 final/2 2015/0259(NLE) CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2015) 559 final of 10.11.2015.

Concerns all language versions.

Modification of Articles 2 and 10 to clarify their application to recreational fisheries.

The text shall read as follows: Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2016 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg, i vissa andra vatten



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget Syftet med alla förordningar om fiskemöjligheter är att begränsa nyttjandet av fiskbestånden till nivåer som är förenliga med den gemensamma fiskeripolitikens (GFP) allmänna mål. I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken (nedan kallad grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken) anges målen för de årliga förslagen till begränsningar av fångsterna och fiskeansträngningen, varmed syftet är att säkerställa att unionens fiske är ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart. Fiskemöjligheterna fastställs genom en årlig förvaltningscykel (tvåårig när det gäller de djuphavslevande bestånden). Detta utesluter dock inte att det också införs mer långsiktiga förvaltningsstrategier. Unionen har gjort stora framsteg på detta område och det finns nu fleråriga planer för förvaltningen av viktiga bestånd av kommersiellt intresse. De årliga totala tillåtna fångstmängderna (TAC) och taken för fiskeansträngningen måste överensstämma med dessa planer. Detta förslag omfattar de fiskemöjligheter som unionen fastställer autonomt. Förslaget omfattar emellertid också fiskemöjligheter som härrör från multi- eller bilaterala samråd. Resultaten från samråden genomförs genom intern fördelning av fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna på grundval av principen om relativ stabilitet. Utöver de autonoma unionsbestånden omfattar detta förslag således följande bestånd: Gemensamma bestånd, dvs. bestånd som samförvaltas med Norge i Nordsjön och Skagerrak eller förvaltas genom kuststatssamråd inom ramen för Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC). Fiskemöjligheter som följer av avtal inom ramen för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna (RFMO). För en del av fiskemöjligheterna i detta förslag har förkortningen ”pm” angetts (pro memoria, dvs. uppgift saknas). Detta beror på något av följande: –Utlåtandena för vissa bestånd finns inte tillgängliga vid den tidpunkt då förslaget antas. –Vissa fångstbegränsningar och andra rekommendationer från de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna finns ännu inte tillgängliga utan kommer att fastställas vid dessa organisationers årliga möten. –För vissa bestånd i Grönlands vatten samt för bestånd som samförvaltas med Norge och andra tredjeländer eller för vilka kvoter utbyts med de länderna finns ännu inga siffror tillgängliga, eftersom samråden med dessa länder inte avslutas förrän i november och december 2015. –Utlåtanden har avgetts för ett fåtal TAC:er, men utvärderingen pågår fortfarande. Översyn av bestånden Kommissionen har i gängse ordning gjort en översyn av den situation som råder och som fiskemöjligheterna måste svara mot, och har offentliggjort resultatet i form av ett årligt meddelande – meddelande från kommissionen om samråd om fiskemöjligheterna (COM(2015)239 final), nedan kallat meddelandet). I meddelandet ges en översikt av beståndens status som bygger på de vetenskapliga utlåtandena från 2015. På den positiva sidan rapporteras i meddelandet att det antal bestånd för vilka en fullständig analys är tillgänglig ökar, och mer än hälften av de bestånd för vilka utlåtanden om maximal hållbar avkastning finns, fiskas på en nivå som motsvarar eller understiger den som kan ge maximal hållbar avkastning. Den 30 juni 2015 avgav Ices, som svar på kommissionens begäran, sina årliga utlåtanden avseende de flesta bestånd som omfattas av detta förslag. Ices har beaktat de riktlinjer som kommissionen anger i sitt meddelande. Ices vetenskapliga utlåtanden är i allt väsentligt beroende av data. Det kan bara göras fullständiga bedömningar av bestånd om det finns tillräckliga och tillförlitliga data, så att man kan göra skattningar av beståndens storlek och prognoser för hur de kommer att reagera på de olika scenarierna för utnyttjande (tabeller över fångstalternativ). Om tillräckliga data finns tillgängliga kan de vetenskapliga organen ge uppskattningar av i vilken utsträckning fiskemöjligheterna behöver anpassas för att bestånden ska kunna ge maximal hållbar avkastning (MSY). I sådana fall betecknas utlåtandena som utlåtanden om MSY. I övriga fall tillämpar de vetenskapliga organen försiktighetsansatsen när de utfärdar sina rekommendationer om nivån för fiskemöjligheterna. Den metod som Ices tillämpar i detta sammanhang presenteras i det material som Ices offentliggör avseende genomförandet av utlåtanden för de bestånd för vilka det inte finns tillräckliga uppgifter. Bilaga IA innehåller den största gruppen av TAC:er som föreslås. Denna bilaga innehåller 153 TAC:er för bestånd som fiskas i Skagerrak, Kattegatt, Ices-delområdena I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII och XIV, EU-vatten i Cecaf och Franska Guyanas vatten. Av dessa har elva TAC:er fastställts på grundval av utlåtanden om MSY. I övrigt gäller följande:

Tre TAC:er följer de långsiktiga förvaltningsstrategierna, dvs. de förvaltningsplaner som bygger på gällande förordningar inom den gemensamma fiskeripolitiken, ännu inte antagna förslag från kommissionen om förvaltningsplaner eller förslag till förvaltningsstrategier som har presenterats av de rådgivande nämnderna och som bedömts som förenliga med försiktighetsansatsen av de rådgivande vetenskapliga organen. 51 TAC:er avser bestånd för vilka det inte finns tillräckliga uppgifter och för vilka man inte kunnat göra någon fullständig bedömning. Av dessa ligger 26 TAC:er på samma nivå som under 2015, i linje med ett gemensamt uttalande som gjorts av rådet och kommissionen om att fiskemöjligheterna bör ligga kvar på samma nivå så länge det inte finns några vetenskapliga utlåtanden som visar att beståndens tillstånd försämras. Orsaken till detta är att de flesta av de berörda bestånden utgör bifångster i blandade fisken och att deras status därför i praktiken inte påverkas av ändrade TAC:er, medan däremot återkommande TAC-minskningar skulle kunna innebära att fisk kastas över bord för att reglera fångstmängden. För övriga TAC:er anges än så länge bara ”pm” (pro memoria), vilket beror på att det ännu inte finns vetenskapliga utlåtanden om de aktuella bestånden, att det krävs ytterligare analyser av råden eller att internationella förhandlingar och avtal kommer att slutföras och ingås i slutet av året (som sammanträden i regionala fiskeriförvaltningsorganisationer). Förslaget kommer att behöva uppdateras med avseende på dessa bestånd, när utlåtandena och informationen blir tillgängliga. De fiskemöjligheter som föreslås här överensstämmer med vetenskapliga utlåtanden om beståndens status som har inkommit till kommissionen, och utlåtandena har använts i enlighet med kommissionens meddelande. Landningsskyldigheten som infördes genom förordning (EU) nr 1380/2013 Den landningsskyldighet som infördes genom grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken börjar tillämpas stegvis under perioden 2015–2019. År 2019 ska landningsskyldigheten gälla för alla bestånd som omfattas av en TAC. Från och med den 1 januari 2016 kommer vissa demersala fisken i Nordsjön och i Atlantens nordvästra och sydvästra vatten att börja omfattas av landningsskyldigheten. På grundval av den gemensamma rekommendationen från medlemsstaterna och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 har kommissionen antagit delegerade förordningar om fastställande av specifika utkastplaner. När landningsskyldigheten införs måste, i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1380/2013, de föreslagna fiskemöjligheterna återspegla ändringen från landad mängd till fångad mängd, med beaktande av att utkast inte längre är tillåtet. Detta görs på grundval av det vetenskapliga utlåtande som lämnas för fiskbestånden i sådana fisken som avses i artikel 15.1 i den nya grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken. Fiskemöjligheterna bör också fastställas i enlighet med andra relevanta bestämmelser, till exempel artikel 16.1 (principen om relativ stabilitet) och artikel 16.4 (som hänvisar till målen för den gemensamma fiskeripolitiken och de regler som anges i de fleråriga planerna). Som en följd av detta kommer kommissionen att föreslå TAC-ökningar för bestånd som kommer att börja omfattas av landningsskyldigheten under 2016. I de fall då fångster ur ett visst bestånd måste landas på grund av att fiskena i fråga började omfattas av landningsskyldigheten 2016, men vissa andra fångster ur samma bestånd fortfarande kan kastas överbord (dvs. fångster inom fisken som kommer att börja omfattas av landningsskyldigheten mellan 2017 och 2019), kommer kommissionen att, på grundval av bästa tillgängliga uppgifter, föreslå TAC-ökningar som svarar mot de mängder som kommer att behöva landas. Efter kommissionens begäran om att medlemsstaterna skulle skicka in detaljerade utkastuppgifter har den fått in sådana uppgifter för Nordsjön. För de nordvästra och sydvästra vattnen har medlemsstaterna skickat in uppgifter som är baserade på genomsnittliga utkastnivåer. Kommissionen har därför begärt vetenskapliga utlåtanden om i vilken utsträckning varje flottsegment, inom ramen för landningsskyldigheten, bidrar till de totala fångsterna och utkasten för de aktuella bestånden, samt om vilken ukastnivå som gäller för dessa flottsegment i förhållande till de bestånden. Kommissionen har samtidigt begärt vetenskapliga utlåtanden om lämpligheten i att låta genomsnittliga utkastnivåer ligga till grund för TAC-justeringar. I avvaktan på dessa utlåtanden har ”pm” angivits för de TAC:er som berörs av höjningar till följd av införandet av landningsskyldigheten. Slutligen måste kopplingarna mellan den nya grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken och rådets förordning (EG) nr 847/96 beaktas. I den senare fastställs ytterligare villkor för förvaltningen av TAC:er från år till år, däribland flexibilitetsbestämmelserna i artiklarna 3 och 4 för bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC respektive analytisk TAC. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när det fastställer TAC, bestämma för vilka bestånd artiklarna 3 och 4 inte ska gälla, framförallt på grundval av beståndens biologiska status. Nyligen infördes en annan flexibilitetsmekanism genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. För att undvika en alltför stor flexibilitet som skulle undergräva principen om rationellt och ansvarsfullt utnyttjande av levande marina biologiska resurser och hindra uppnåendet av den gemensamma fiskeripolitikens mål, bör det därför klargöras att artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 inte kan tillämpas vid sidan av den flexibilitet mellan år som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. Åtgärder rörande havsabborre Ices utlåtanden avseende havsabborre för 2016 visar på att beståndets tillstånd är hotande; lekbeståndets biomassa fortsätter att minska och rekryteringen är fortsatt låg. Eftersom fiskeridödligheten för havsabborre i Nordostatlanten för närvarande är fyra gånger högre än den nivå som skulle garantera ett maximalt hållbart uttag (MSY), gav Ices återigen rådet att fiskeridödligheten måste minskas väsentligt för beståndet. Havsabborren är en art som mognar sent och beståndsåterhämtningen kommer uppskattningsvis att ta 4–7 år. Därför krävs ett omfattande paket med åtgärder som måste vidtas utan vidare dröjsmål om beståndets snabba tillbakagång ska kunna åtgärdas. Mot bakgrund av allvaret i Ices utlåtanden för 2015 finns det ett klart behov av att fortsätta åtgärderna för att skydda detta bestånd och bygga vidare på de framsteg som gjorts under 2015 och ge ytterligare skydd för lekbeståndet, underlätta maximal rekrytering och minska fångsterna av havsabborre. Avsikten med de föreslagna åtgärderna är att se till att alla de som skulle tjäna på ett återuppbyggt bestånd också bidrar till återuppbyggnaden. Återigen görs bedömningen att de sociala och ekonomiska effekterna av att vidta åtgärder nu, i ett längre perspektiv blir mindre betungande än kostnaden för att inte agera och därmed förorsaka ytterligare utarmning av beståndet. Det krävs en konsekvent förvaltningsstrategi för att bygga upp beståndet av havsabborre och få upp det på hållbara nivåer på medellång sikt. Kommissionens avsikt är att föreslå åtgärder för förvaltning av havsabborre inom ramen för den kommande fleråriga förvaltningsplanen för bestånden i Nordsjön. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området De föreslagna åtgärderna har utformats i enlighet med målen och reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken och är förenliga med unionens politik för hållbar utveckling. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden De föreslagna åtgärderna är förenliga med unionens politik på andra områden, särskilt med miljöpolitiken. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

•Rättslig grund Den rättsliga grunden för detta förslag är artikel 43.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Unionens skyldigheter att garantera ett hållbart utnyttjande av levande akvatiska resurser härrör från de skyldigheter som fastställs i artikel 2 i den nya grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken. •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Förslaget avser ett område där unionen har exklusiv befogenhet i enlighet med artikel 3.1 d i fördraget. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. •Proportionalitetspricipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: Den gemensamma fiskeripolitiken är en gemensam politik. Enligt artikel 43.3 i fördraget är det rådet som ska anta åtgärder för att fastställa och fördela fiskemöjligheter. Genom föreliggande förslag till rådets förordning fördelas fiskemöjligheterna mellan medlemsstaterna. I enlighet med artiklarna 16 och 17 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska medlemsstaterna därefter på lämpligt sätt fördela möjligheterna mellan regioner eller aktörer. Medlemsstaterna har därmed stora möjligheter att själva besluta vilken social/ekonomisk modell de vill använda för att utnyttja de tilldelade fiskemöjligheterna. Förslaget får inga nya ekonomiska följder för medlemsstaterna. Rådet antar denna förordning varje år och de offentliga och privata medel som behövs för att genomföra den finns redan. •Val av instrument Föreslagen regleringsform: förordning. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning Förordningen om fiskemöjligheter revideras flera gånger per år för att införa nödvändiga ändringar som återspeglar de senaste vetenskapliga utlåtandena och annan utveckling. •Samråd med berörda parter a)Samrådsmetoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil Kommissionen har rådgjort med berörda aktörer, särskilt genom de rådgivande nämnderna, och medlemsstaterna om den strategi som kommissionen föreslår avseende förslagen om fiskemöjligheter som tagits fram på grundval av samrådet om fiskemöjligheter för 2015. Kommissionen har vidare följt de riktlinjer som anges i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet med titeln Förbättrade samråd om gemenskapens fiskeriförvaltning (KOM(2006) 246 slutlig), där principerna för den så kallade tidigareläggningsprocessen anges. Kommissionen anordnade dessutom ett möte med berörda aktörer den 14 juli 2015 och då presenterades och diskuterades vetenskapliga utlåtanden och dess viktigaste följder. b)Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats

De svar som inkommit under kommissionens samråd om fiskemöjligheterna visar hur de berörda parterna ser på den bedömning som kommissionen gjort av resursernas tillstånd och hur man ser till att resurserna förvaltas på rätt sätt. Kommissionen har beaktat svaren vid utarbetandet av förslaget. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Beträffande de metoder som har använts har kommissionen, som nämnts, rådfrågat Ices. Ices utlåtanden baserar sig på ett rekommendationssystem som tagits fram av expertgrupper och beslutsorgan inom Ices och som används i enlighet med det samförståndsavtal som slutits med kommissionen. Det yttersta målet är att se till att bestånden ligger på nivåer som möjliggör maximal hållbar avkastning (MSY). Detta mål har uttryckligen införts i den nya grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt i artikel 2.2, där det fastställs att detta mål där så är möjligt ska ”ha uppnåtts senast 2015 och [...] senast 2020 för alla arter”. Detta återspeglar unionens åtagande till följd av slutsatserna från världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 och den därmed sammanhängande genomförandeplanen. Såsom påpekats finns det redan information om nivåerna för maximal hållbar avkastning för vissa bestånd. Bland dessa finns mycket viktiga bestånd vad gäller fångstvolymer och kommersiellt värde, t.ex. kummel, torsk, marulk, tunga, glasvarar, kolja och havskräfta. För att få upp bestånden på MSY-nivå kan det i vissa fall vara nödvändigt att minska fiskedödlighetstalen och/eller att minska fångsterna. Därför bygger detta förslag på utlåtanden om MSY, om sådana finns. I enlighet med målen för den gemensamma fiskeripolitiken ligger de TAC:er som föreslås på grundval av utlåtanden om MSY på nivåer som enligt utlåtandena säkrar att målet för maximal hållbar avkastning uppnås 2015. Detta är i enlighet med de principer som anges i meddelandet om fiskemöjligheterna för 2015. För de bestånd för vilka det endast finns begränsade uppgifter utfärdar rådgivande vetenskapliga organ rekommendationer om huruvida fångsterna bör minska, stabiliseras eller tillåtas öka. Ices utlåtanden innehåller i många fall kvantitativa riktlinjer för sådana ökningar och minskningar, utifrån principen att fångstnivåerna högst får ändras med +/- 20 % från ett år till nästa och ska bygga på försiktighetsansatsen. De föreslagna TAC:erna bygger på dessa riktlinjer. Om inga vetenskapliga utlåtanden finns att tillgå har försiktighetsansatsen tillämpats, vilket innebär minskningar av försiktighets-TAC med 20 %. För vissa bestånd (huvudsakligen vanliga bestånd, hajar och rockor) kommer utlåtanden att lämnas till hösten. Förslaget kommer att behöva uppdateras så snart dessa utlåtanden finns tillgängliga. Som nämns ovan används slutligen utlåtandena för vissa bestånd i syfte att genomföra förvaltningsplaner. •Konsekvensbedömning Tillämpningsområdet för förordningen om fiskemöjligheter begränsas av artikel 43.3 i fördraget. Unionen har antagit ett antal fleråriga förvaltningsplaner för bestånd av central ekonomisk betydelse, däribland torsk, tunga och rödspätta. Innan sådana planer antas måste det göras en konsekvensbedömning. När planerna har trätt i kraft anger de vilka TAC- och ansträngningsnivåer som måste fastställas för ett visst år för att de långsiktiga målen ska kunna uppnås. Kommissionen måste basera sitt förslag till fiskemöjligheter på planerna så länge planerna är giltiga och i kraft. Därför är många avgörande fiskemöjligheter i förslaget resultatet av den särskilda konsekvensbedömning som gjorts för var och en av planerna. För övriga fiskemöjligheter strävar förslaget efter att undvika kortsiktiga lösningar till förmån för beslut inriktade på långsiktig hållbarhet, även om det inte alltid finns fleråriga planer, och förslaget tar således också hänsyn till initiativ från aktörerna och de rådgivande nämnderna i de fall sådana initiativ bemötts positivt av Ices och/eller STECF. Kommissionens förslag till reform av den gemensamma fiskeripolitiken bygger dessutom på en konsekvensbedömning (SEK(2011) 891), inom vilken MSY-målet bedömdes. I slutsatserna ses detta mål som ett nödvändigt villkor för att uppnå miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet. Vad gäller fiskemöjligheter inom ramen för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och avseende bestånd som delas med tredjeländer bygger bestämmelserna i detta förslag i princip på åtgärder som beslutats internationellt. Alla faktorer som är relevanta för bedömningen av fiskemöjligheternas eventuella konsekvenser behandlas i förberedelse- och genomförandefaserna för de internationella förhandlingar där unionens fiskemöjligheter fastställs i samförstånd med tredjeparter. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling Förslaget innebär en förenkling av de administrativa förfarandena för offentliga myndigheter (unionens eller nationella), särskilt när det gäller kraven avseende förvaltningen av fiskeansträngningen och fullt dokumenterade fisken. •Grundläggande rättigheter Ej tillämpligt 4.BUDGETKONSEKVENSER De förslagna åtgärderna påverkar inte budgeten. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

Bestämmelserna i förordningen kommer att genomföras och efterlevnaden kommer att kontrolleras i enlighet med den befintliga gemensamma fiskeripolitiken. •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget Detta förslag är begränsat till fastställande och fördelning av fiskemöjligheter och villkor som är funktionellt knutna till utnyttjandet av fiskemöjligheterna. När det gäller de trender som konstaterats i beståndens utveckling kan följande framhållas: Vattnen kring Iberiska halvön Beståndet av marulk har försämrats något och för glasvarar fortsätter den nedåtgående trenden från förra året. Flera funktionella enheter för havskräfta är fortfarande utfiskade. Vad gäller sydkummel håller biomassan på att stabiliseras, även om fisketrycket fortfarande är alltför högt. Biscayabukten Statusen för beståndet av tunga håller på att försämras ytterligare. Under de senaste åren har forskarna förordat TAC-minskningar. Ices övervägde under 2013 de långsiktiga förvaltningsåtgärder enligt försiktighetsansatsen som berörda parter lagt fram. TAC:erna för 2015 är baserade på de åtgärderna, vars syfte är att hålla TAC:erna konstanta och samtidigt gradvis minska fiskedödligheten till hållbara nivåer. Eftersom fiskedödligheten har ökat under de senaste åren och biomassan nu ligger under försiktighetsnivån, bör TAC minskas under 2016. Keltiska sjön och Engelska kanalen Trots de åtgärder som vidtagits, är utkasten fortfarande omfattande i detta område, inom både fisket efter vitfisk och plattfisk. Enligt de vetenskapliga utlåtandena krävs därför betydande TAC-minskningar, för till exempel torsk och kolja. Vad gäller tunga i Engelska kanalens östra del måste det prioriteras att genomföra brådskande åtgärder för att rädda detta bestånd; rekryteringen har varit låg de senaste två åren och fiskets överlevnad på lång sikt står på spel. Vattnen väster om Skottland Bestånden av torsk och vitling är fortfarande i dåligt skick och utkasten ligger kvar på omkring 70 % för båda arterna. Utlåtandena om havskräfta, som kommer att lämnas under hösten, kan komma att visa att situationen förvärrats. Utkasten av fisk som inte uppfyller storlekskraven och av fisk som fiskats över kvoten fortsätter att vara ett problem. Irländska sjön Bestånden av torsk och vitling är fortfarande i dåligt skick, även om selektivitet inom havskräftflottan verkar har gett vissa resultat för dessa två bestånd. I sina utlåtanden konstaterar dock Ices höga utkastnivåer. Vad gäller tunga ligger lekbeståndets biomassa på de lägsta nivåer som uppmätts någonsin. Däremot underutnyttjas rödspätta och kastas överbord i stor utsträckning, men beståndet är stabilt. Kattegatt Vad gäller torsk i Kattegatt visar utlåtandena för 2016 på en förbättrad situation. Lekbeståndets biomassa har ökat kraftigt sedan 2009, från en historiskt låg nivå. Dödligheten har visat en nedåtgående trend sedan 2008. Ices fortsätter att framhäva problemet med utkast och beståndet anses fortfarande vara i dåligt skick. Nordsjön Bestånden av torsk, kolja, vitling, gråsej, rödspätta, makrill och sill i Nordsjön förvaltas tillsammans med Norge, och TAC:er och kvoter kommer således att fastställas efter samråden mellan EU och Norge i november och december. Den allmänna situationen för Nordsjön är positiv. Bestånden av kolja, sill och rödspätta ökar. En viktig utveckling är torskens tydliga återhämtning, även om beståndet fortfarande fiskas över den fiskeridödlighetsnivå som ger ett maximalt hållbart uttag (Fmsy) och ännu inte har nått upp till försiktighetsnivån för biomassan. Däremot pekar de vetenskapliga utlåtandena för gråsej och havskräfta på att det kommer att krävas TAC-minskningar. 2015/0259 (NLE) Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING om fastställande för 2016 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg, i vissa andra vatten EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och av följande skäl: (1)Enligt artikel 43.3 i fördraget ska rådet på förslag av kommissionen besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter. (2)Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 ska bevarandeåtgärder antas med beaktande av tillgängliga vetenskapliga, tekniska och ekonomiska utlåtanden, inbegripet i förekommande fall de rapporter som utarbetats av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) och andra rådgivande organ, samt med beaktande av råd som lämnas av rådgivande nämnder. (3)Det åligger rådet att besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter, om lämpligt inbegripet vissa villkor som är funktionellt knutna till dessa. Enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 måste fiskemöjligheterna fastställas i enlighet med de mål för den gemensamma fiskeripolitiken som anges i artikel 2.2 i den förordningen. Enligt artikel 16.1 i den förordningen ska fiskemöjligheterna tilldelas medlemsstaterna på ett sätt som tillförsäkrar relativ stabilitet i fisket för var och en av medlemsstaterna och för vart och ett av bestånden eller fiskena. (4)Den totala tillåtna fångstmängden (TAC) bör därför fastställas, i linje med förordning (EU) nr 1380/2013, på grundval av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, med beaktande av biologiska och socioekonomiska aspekter samtidigt som de olika näringsgrenarna inom fisket garanteras en rättvis inbördes behandling, och mot bakgrund av de synpunkter som framförts under samråden med berörda parter, i synnerhet vid mötena i de rådgivande nämnderna. (5)Den landningsskyldighet som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 införs fiske för fiske. I den region som den här förordningen omfattar och när ett fiske omfattas av landningsskyldigheten bör alla arter i det fisket som är föremål för fångstbegränsningar landas. Från och med den 1 januari 2016 tillämpas landningsskyldigheten på de arter som definierar olika fisken. På grundval av de gemensamma rekommendationerna från medlemsstaterna och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 har kommissionen antagit ett antal delegerade förordningar om fastställande av specifika utkastplaner som tillämpas på tillfällig basis under en period på högst tre år, som förberedelse för att landningsskyldigheten genomförs fullt ut. I artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 föreskrivs att när landningsskyldigheten för ett fiskbestånd införs ska fiskemöjligheter fastställas med beaktande av ändringen från att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla landningar till att fiskemöjligheter fastställs för att återspegla fångster. (6)Enligt vetenskapliga utlåtanden är tillståndet för havsabborre ( Dicentrarchus labrax ) i Keltiska havet, Engelska kanalen, Irländska sjön och södra Nordsjön (Ices-sektionerna IVb,c och VIIa,d-h) hotande och fortsätter att försämras. De bevarandeåtgärder som förbjuder fiske efter havsabborre i Ices-sektionerna VIIb, VIIc, VIIj och VIIk bör fortsättas och bör även inbegripa Ices-sektionerna VIIa och VIIg, med undantag för de vatten under Förenade kungarikets suveränitet som ligger inom tolv nautiska mil från baslinjen. Lekansamlingar av havsabborre bör skyddas och fångster bör inte tillåtas någonstans i beståndets utbredningsområde under årets första sex månader. Mot bakgrund av att oförutsedda och oundvikliga bifångster av havsabborre görs av fartyg som använder bottentrål och not/vad, bör det införas en begränsning av dessa till 1 % av totalvikten för den samlade fångsten av marina organismer ombord. Utöver detta krävs det fångstrestriktioner för att skydda havsabborre utanför lekperioderna, och därför bör månatliga fångstbegränsningar tillämpas i Ices-sektionerna IVb och IVc samt i VIId, VIIe, VIIf och VIIh samt i Förenade kungarikets territorialvatten i Ices-sektionerna VIIa och VII. Fångster som görs av fritidsfiskare bör begränsas ytterligare. (7)Under några år har vissa TAC:er för bestånden av elasmobranchii (hajar och rockor) fastställts till noll med en därtill knuten bestämmelse som innebär en skyldighet att omedelbart frisläppa oförutsedda fångster. Skälet till denna specialbehandling är att de bestånden har dålig bevarandestatus och eftersom deras överlevnadsgrad är hög kommer utkast inte att öka fiskedödligheten för dem; utkast anses därför påverka bevarandet av dessa arter positivt. Sedan den 1 januari 2015 måste emellertid fångster av dessa arter i pelagiskt fiske landas, såvida de inte omfattas av något av de undantag från landningsskyldigheten som anges i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013. Enligt artikel 15.4 a i den förordningen tillåts sådana undantag för arter som det är förbjudet att fiska enligt en unionsrättsakt antagen inom området för den gemensamma fiskeripolitiken. Det är därför lämpligt att förbjuda fiske efter dessa arter i de berörda områdena. (8)Enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör TAC:er för bestånd som omfattas av särskilda fleråriga planer fastställas i enlighet med reglerna i de planerna. TAC:erna för bestånden av tunga i västra delen av Engelska kanalen, av rödspätta och tunga i Nordsjön, av torsk i Kattegatt, i vattnen väster om Skottland och i Irländska sjön, Nordsjön, Skagerrak och östra delen av Engelska kanalen och av blåfenad tonfisk i östra Atlanten och i Medelhavet bör därför fastställas i enlighet med reglerna i följande förordningar: rådets förordningar (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 (torskplanen) och (EG) nr 302/2009. (9)När det gäller sillbeståndet i vattnen väster om Skottland har Ices lämnat utlåtanden om sillbeståndet i sektionerna VIa och VIIb,c (vattnen väster om Skottland och väster om Irland) på grundval av nyligen fastställda riktmärken. Enligt Ices måste det tas fram en återuppbyggnadsplan för detta bestånd. Detta utlåtande avser två separata TAC:er (för VIaS och VIIb,c å ena sidan och för Vb, VIb och VIaN å andra sidan). Eftersom det inte finns någon överenskommen förvaltningsplan för de kombinerade bestånden, och förvaltningsplanen för det nordliga beståndet inte längre anses giltig för de kombinerade bestånden, måste TAC:erna baseras på utlåtandet om maximal hållbar avkastning. (10)När det gäller bestånd för vilka det saknas tillräckliga eller tillförlitliga data som kan ligga till grund för storleksuppskattningar bör förvaltningsåtgärderna och TAC-nivåerna fastställas i enlighet med den försiktighetsansats i fiskeriförvaltningen som definieras i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, med beaktande av beståndsspecifika faktorer, särskilt tillgänglig information om utvecklingstrender för bestånden och överväganden med hänsyn till blandade fisken. (11)Genom rådets förordning (EG) nr 847/96 införs ytterligare villkor för förvaltningen av totala tillåtna fångstmängder från år till år, däribland flexibilitetsbestämmelserna i artiklarna 3 och 4 för bestånd som omfattas av försiktighets-TAC respektive analytisk TAC. Enligt artikel 2 i den förordningen ska rådet, när det fastställer TAC, bestämma för vilka bestånd artiklarna 3 och 4 inte ska gälla, framförallt på grundval av beståndens biologiska status. Nyligen infördes genom artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 en flexibilitetsmekanism för alla fångster som omfattas av landningsskyldigheten. För att undvika en alltför stor flexibilitet som skulle undergräva den gemensamma fiskeripolitikens bevarandemål, och för att motverka negativ inverkan på beståndens biologiska status, bör artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 således gälla för TAC:er endast om medlemsstaterna inte använder den flexibilitet mellan år som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. (12)Om en TAC för ett visst bestånd tilldelas endast en medlemsstat bör den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 2.1 i fördraget bemyndigas att fastställa nivån på denna TAC. Det bör säkerställas att den berörda medlemsstaten vid fastställandet av TAC-nivån handlar helt i överensstämmelse med de principer och regler som ligger till grund för den gemensamma fiskeripolitiken. (13)Det är nödvändigt att fastställa taken för fiskeansträngningen för 2016 i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 2166/2005, artikel 5 i förordning (EG) nr 509/2007, artikel 9 i förordning (EG) nr 676/2007, artiklarna 11 och 12 i förordning (EG) nr 1342/2008 samt artiklarna 5 och 9 i förordning (EG) nr 302/2009, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 754/2009. (14)Mot bakgrund av Ices senaste vetenskapliga utlåtanden och i enlighet med internationella åtaganden inom ramen för NEAFC-konventionen måste fiskeansträngningen avseende vissa djuphavsarter begränsas.

(15)För vissa arter, t.ex. vissa hajarter, kan även en begränsad fiskeverksamhet innebära en allvarlig risk för deras bevarande. För sådana arter bör fiskemöjligheterna därför begränsas helt genom ett allmänt förbud mot att fiska efter dessa arter. (16)Vid den elfte partskonferensen för konventionen om skydd av flyttande vilda djur, som hölls i Quito den 3–9 november 2014, lades ett antal arter till i förteckningarna över skyddade arter i tilläggen I och II till konventionen, med verkan från och med den 8 februari 2015. Det är därför lämpligt att vidta åtgärder för skyddet av dessa arter när det gäller unionens fartyg som fiskar i alla vatten och fartyg från tredjeland som fiskar i unionens vatten. (17)Utnyttjandet av de fiskemöjligheter för unionsfartyg som fastställs i denna förordning omfattas av rådets förordning (EG) nr 1224/2009, särskilt artiklarna 33 och 34, vad gäller registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning och meddelande av uppgifter om uttömda fiskemöjligheter. Det är därför nödvändigt att specificera de koder som medlemsstaterna ska använda då de översänder uppgifter till kommissionen om landningar av bestånd som omfattas av den här förordningen. (18)I enlighet med Ices utlåtanden är det lämpligt att behålla ett särskilt system för förvaltning av tobisfiskar i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa och IIIa och Ices-delområde IV. Med tanke på att de vetenskapliga utlåtandena från Ices väntas bli tillgängliga först i februari 2016 är det lämpligt att preliminärt fastställa TAC:erna och kvoterna för detta bestånd till noll fram till dess att råden offentliggörs. (19)För att garantera ett fullt utnyttjande av fiskemöjligheterna är det lämpligt att man tillåter flexibilitet mellan vissa av de TAC-områden där samma biologiska bestånd berörs. (20)I enlighet med förfarandet i avtalen eller protokollen om fiskeförbindelser med Norge och Färöarna har unionen hållit samråd om fiskerättigheter med dessa parter. I enlighet med förfarandet i avtalet och protokollet om fiskeförbindelser med Grönland har gemensamma kommittén fastställt nivån för de fiskemöjligheter som är tillgängliga för unionen i grönländska vatten under 2015. Dessa fiskemöjligheter måste därför tas med i denna förordning. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits] (21)Vid sitt årsmöte 2014 antog NEAFC en bevarandeåtgärd för kungsfiskbeståndet i Irmingerhavet i vilken TAC:er och kvoter för 2015 fastställdes för de avtalsslutande parterna, däribland unionen. Vidare kommer samråden mellan NEAFC:s kuststater om fiskemöjligheter för atlantoskandisk sill för 2015 att fortsätta under 2015. Det är därför lämpligt att, i avvaktan på en översyn efter NEAFC:s kuststaters samråd, fastställa preliminära fångstbegränsningar för atlantoskandisk sill till en procentsats av unionskvoten för 2014. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (22)Vid sitt årsmöte 2014 antog NEAFC inte någon bevarandeåtgärd för kungsfiskbeståndet i internationella vatten i Ices-områdena I och II omfattande TAC:er och kvoter för de avtalsslutande parterna. Samråden om fiskemöjligheterna för detta kungsfiskbestånd kommer att fortsätta under 2015. Eftersom fisket bedrivs under den andra halvan av året kommer fångstbegränsningarna för detta bestånd att fastställas under 2015 utifrån resultatet av samråden mellan NEAFC:s kuststater. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter det att nya samråd hållits.] (23)Vid sitt årsmöte 2015 antog Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat) en ökning av TAC:erna och kvoterna för blåfenad tonfisk över en treårsperiod, och bekräftade TAC:erna och kvoterna för nordatlantisk svärdfisk, sydatlantisk svärdfisk, sydatlantisk långfenad tonfisk och nordatlantisk långfenad tonfisk på nuvarande nivå för perioden 2015–2016. Som redan är fallet med blåfenad tonfisk bör även fångster från fritids- och sportfiske av alla andra Iccat-bestånd som anges i bilaga ID omfattas av den organisationens fångstbegränsningar, för att garantera att unionen inte överskrider sina kvoter. Alla dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen.

[Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter att det nya årsmötet ägt rum.] (24)Vid sitt årsmöte 2014 antog parterna i Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR) fångstbegränsningar för både målarter och bifångstarter, inbegripet en bifångstkvot för 2015 och 2016 för vissa undersökande fisken i delområde 88.2. Utnyttjandet av denna kvot under 2015 bör beaktas när fiskemöjligheterna för 2016 fastställs. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter att det nya årsmötet ägt rum.] (25)Vid sitt årsmöte 2015 bekräftade Indiska oceanens tonfiskkommission (IOTC) gällande bevarande- och förvaltningsåtgärder avseende kapacitet. IOTC antog också en åtgärd om begränsning av anordningar som samlar fisk. Eftersom stödfartygs verksamhet och användningen av anordningar som samlar fisk är en integrerad del av notfartygsflottans fiskeansträngning bör åtgärden genomföras i unionens lagstiftning genom denna förordning. (26)Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet (SPRFMO) kommer att hålla sitt årsmöte den 25–29 januari 2016. Till dess att det årsmötet hållits är det lämpligt att provisoriskt behålla de nuvarande åtgärderna i SPRFMO:s konventionsområde. Beståndet av taggmakrill bör emellertid inte fiskas förrän en TAC har fastställts som ett resultat av det årsmötet. (27)Vid sitt 89:e årsmöte 2015 beslutade Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk (IATTC) att bibehålla sina bevarandeåtgärder för gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit. IATTC beslutade även att bibehålla sin resolution om bevarande av årfenhaj. Dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. (28)Vid sitt årsmöte 2015 antog Fiskeorganisationen för Sydostatlanten (Seafo) en bevarandeåtgärd för tvååriga TAC:er för tandnoting och djuphavsrödkrabba, medan de befintliga TAC:erna för beryxar, atlantisk soldatfisk och pelagic armourhead (Pentaceros richardsoni) bibehölls. De nu gällande åtgärder om fördelning av fiskemöjligheter som Seafo antagit bör genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter att det nya årsmötet ägt rum.] (29)Vid sitt tolfte årsmöte antog Kommissionen för bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet (WCPFC) bevarande- och förvaltningsåtgärder.

[Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter att det nya årsmötet ägt rum.] (30)Vid sitt årsmöte 2013 ändrade inte parterna i konventionen om bevarande och förvaltning av sejresurserna i centrala Berings hav sina åtgärder vad gäller fiskemöjligheterna. Dessa åtgärder bör genomföras i unionslagstiftningen. [Skälet liksom de bestämmelser det avser kommer att ändras efter att det nya årsmötet ägt rum.] (31)Vid sitt 37:e årsmöte 2015 antog Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (Nafo) ett antal fiskemöjligheter för 2016 rörande vissa bestånd i delområdena 1–4 i Nafos konventionsområde. (32) Vissa internationella bestämmelser, som skapar eller begränsar fiskemöjligheter för unionen, kommer att antas av de berörda regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna i slutet av året och bli tillämpliga innan denna förordning träder i kraft. De bestämmelser varigenom sådana åtgärder genomförs i unionslagstiftningen måste därför tillämpas med retroaktiv verkan. Eftersom fiskesäsongen i CCAMLR:s konventionsområde löper från och med den 1 december till och med den 30 november och vissa fiskemöjligheter och fiskeförbud i CCAMLR:s konventionsområde därför fastställs för en period som inleds den 1 december 2015, bör de relevanta bestämmelserna i denna förordning tillämpas från och med den dagen. En sådan tillämpning med retroaktiv verkan kommer inte att påverka principen om berättigade förväntningar, eftersom CCAMLR:s medlemmar inte får bedriva fiske i dess konventionsområde utan tillstånd. (33)I enlighet med unionens förklaring till Bolivarianska republiken Venezuela om beviljande av fiskemöjligheter i EU:s vatten för fiskefartyg som för Bolivarianska republiken Venezuelas flagg i den exklusiva ekonomiska zonen utanför Franska Guyanas kust, är det nödvändigt att fastställa Venezuelas fiskemöjligheter för snapperfiskar i unionens vatten. (34)För att säkerställa enhetliga villkor för att bevilja en enskild medlemsstat tillstånd att utnyttja systemet för förvaltning av dess tilldelning av fiskeansträngningar i enlighet med ett system med kilowattdagar, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.

(35)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på tilldelning av ytterligare dagar till sjöss för definitivt upphörande med fiske och för förbättrad vetenskaplig observatörstäckning samt med avseende på fastställande av kalkylarksformat för insamling och överföring av uppgifter om överföring av dagar till sjöss mellan fiskefartyg som för en medlemsstats flagg. (36)För att undvika avbrott i fiskeverksamheten och för att säkerställa utkomstmöjligheter för unionens yrkesfiskare bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2016, med undantag för bestämmelserna om begränsningar av fiskeansträngningen, vilka bör tillämpas från och med den 1 februari 2016, och för vissa bestämmelser i särskilda områden, för vilka ett specifikt tillämpningsdatum bör anges. Av brådskande skäl bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter att den har offentliggjorts. (37)Fiskemöjligheterna bör utnyttjas i full överensstämmelse med tillämplig unionslagstiftning. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1

Syfte 1.I denna förordning fastställs fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg, i vissa andra vatten än unionens vatten. 2.De fiskemöjligheter som avses i punkt 1 ska omfatta följande: a)Fångstbegränsningar för 2016 och, i de fall där så anges i denna förordning, för 2017. b)Begränsningar av fiskeansträngningen för perioden 1 februari 2016–31 januari 2017, utom i de fall då andra perioder fastställs för ansträngningsbegränsningar i artiklarna 9, 31 och 32 och bilaga IIE. c)Fiskemöjligheter för perioden 1 december 2015–30 november 2016 för vissa bestånd i CCAMLR:s konventionsområde. d)Fiskemöjligheter för vissa bestånd i IATTC:s konventionsområde enligt artikel 28 för de perioder under 2016 och 2017 som anges i den bestämmelsen. Artikel 2

Tillämpningsområde Denna förordning ska tillämpas på följande fartyg: a)Unionsfartyg. b)Fartyg från tredjeland i unionens vatten. Denna förordning ska också tillämpas på fritidsfiske när det uttryckligen hänvisas till sådant fiske i de relevanta bestämmelserna. Artikel 3

Definitioner I denna förordning avses med a)unionsfartyg: ett fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och som är registrerat i unionen,

b)fartyg från tredjeland: ett fiskefartyg som för ett tredjelands flagg och är registrerat i ett tredjeland, c)fritidsfiske: icke kommersiell fiskeverksamhet som utnyttjar levande marina akvatiska resurser exempelvis för rekreation, turism eller sport, d)unionens vatten: vatten som omfattas av medlemsstaternas överhöghet eller jurisdiktion, med undantag av vatten som gränsar till de territorier som anges i bilaga II till fördraget, e)internationella vatten: vatten som inte står under någon stats överhöghet eller jurisdiktion, f)bestånd: en marin biologisk resurs i ett visst förvaltningsområde, g)total tillåten fångstmängd (TAC): i)i fisken som omfattas av landningsskyldigheten enligt artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013, den kvantitet ur varje bestånd som får fångas varje år, ii)i alla övriga fisken, den kvantitet ur varje bestånd som får landas varje år, h)kvot: en andel av den totala tillåtna fångstmängden som tilldelas unionen, en medlemsstat eller ett tredjeland, i)analytisk bedömning: en kvantitativ bedömning av trenderna inom ett visst bestånd baserad på uppgifter om beståndets biologi och utnyttjandegrad, som efter vetenskaplig undersökning anses vara av tillräcklig kvalitet för att kunna ge vetenskaplig vägledning om framtida fångstalternativ, j)försiktighetsansats i fiskeriförvaltningen: en ansats som innebär att avsaknaden av tillförlitlig vetenskaplig information inte bör tas som intäkt för att skjuta upp eller avstå från att vidta förvaltningsåtgärder för att bevara målarter, associerade arter eller arter som är beroende av dessa, icke-målarter samt deras livsmiljö, k)maskstorlek: den maskstorlek för nätredskap som fastställts i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 517/2008, l)registret över unionens fiskeflotta: det register som kommissionen upprättat i enlighet med artikel 24.3 i förordning (EU) nr 1380/2013, m)fiskeloggbok: den loggbok som avses i artikel 14 i förordning (EG) nr 1224/2009. Artikel 4

Fiskezoner I denna förordning gäller följande områdesdefinitioner: a)Ices-områden: (Ices, Internationella havsforskningsrådet) de geografiska områden som definieras i bilaga III till förordning (EG) nr 218/2009. b)Skagerrak: det geografiska område som avgränsas i väst av en linje från Hanstholms fyr till Lindesnes fyr och i söder av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten. c)Kattegatt: det geografiska område som i norr avgränsas av en linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten och i söder av en linje från Hasenøre till Gnibens Spids, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen. d)Funktionell enhet 16 i Ices-delområde VII: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner:

–53° 30′ N 15° 00′ W, –53° 30′ N 11° 00′ W, –51° 30′ N 11° 00′ W, –51° 30′ N 13° 00′ W, –51° 00′ N 13° 00′ W, –51° 00′ N 15° 00′ W, –53° 30′ N 15° 00′ W. e)Funktionell enhet 26 i Ices-delområde IXa: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: –43° 00′ N 8° 00′ W, –43° 00′ N 10° 00′ W, –42° 00′ N 10° 00′ W, –42° 00′ N 8° 00′ W. f)Funktionell enhet 27 i Ices-delområde IXa: det geografiska område som avgränsas av de loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: –42° 00′ N 8° 00′ W, –42° 00′ N 10° 00′ W, –38° 30′ N 10° 00′ W, –38° 30′ N 9° 00′ W, –40° 00′ N 9° 00′ W, –40° 00′ N 8° 00′ W. g)Cádizbukten: det geografiska område i Ices-sektion IXa som ligger öster om longitud 7° 23′ 48″ W.

h)Cecaf-områden: (Cecaf, Fiskerikommittén för östra Centralatlanten) de geografiska områden som definieras i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2009. i)Nafo-områden: (Nafo, Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del) de geografiska områden som definieras i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 217/2009. j)Seafos konventionsområde: (Seafo, Fiskeorganisationen för Sydostatlanten) det geografiska område som definieras i konventionen om bevarande och förvaltning av fiskeresurser i Sydostatlanten. k)Iccats konventionsområde: (Iccat, Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten) det geografiska område som definieras i den internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten. l)CCAMLR:s konventionsområde: (CCAMLR, Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis) det geografiska område som definieras i artikel 2 a i förordning (EG) nr 601/2004. m)IATTC:s konventionsområde: (IATTC, Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk) det geografiska område som definieras i konventionen om förstärkning av den interamerikanska kommission för tropisk tonfisk som inrättades genom 1949 års konvention mellan Amerikas förenta stater och Republiken Costa Rica (nedan kallad Antiguakonventionen). n)IOTC:s konventionsområde: (IOTC, Indiska oceanens tonfiskkommission) det geografiska område som definieras i avtalet om inrättande av en tonfiskkommission för Indiska oceanen. o)SPRFMO:s konventionsområde: (SPFRMO, Regionala fiskeriförvaltningsorganisationen för södra Stilla havet) det fria geografiska havsområde som ligger söder om 10° N, norr om CCAMLR:s konventionsområde, öster om fiskeavtalet för södra Indiska oceanens (Siofa) konventionsområde enligt definitionen i fiskeavtalet för södra Indiska oceanen och väster om de fiskeområden som står under sydamerikanska staters jurisdiktion. p)WCPFC:s konventionsområde: (WCPFC, Kommissionen för bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet) det geografiska område som definieras i konventionen om bevarande och förvaltning av långvandrande fiskbestånd i västra och mellersta Stilla havet. q)den del av Berings hav som är fritt hav: det fria geografiska havsområde i Berings hav som ligger mer än 200 nautiska mil utanför de baslinjer från vilka bredden av Berings havs kuststaters territorialvatten mäts, r)överlappande område mellan IATTC och WCPFC: det geografiska område som avgränsas enligt följande: –longitud 150° W, –longitud 130° W, –latitud 4° S, –latitud 50° S. AVDELNING II

FISKEMÖJLIGHETER FÖR UNIONSFARTYG Kapitel I

Allmänna bestämmelser Artikel 5

TAC:er och fördelning 1.I bilaga I anges de TAC:er för unionsfartyg i unionens vatten eller i vissa andra vatten än unionens vatten och fördelningen av dessa TAC:er mellan medlemsstaterna samt, i förekommande fall, de villkor som är funktionellt knutna till dem. 2.Unionsfartyg får ta fångster, inom de TAC:er som anges i bilaga I, i vatten som lyder under Färöarnas, Grönlands, Islands och Norges fiskerijurisdiktion, samt i fiskezonen kring Jan Mayen, på de villkor som anges i artikel 15 och i bilaga III till denna förordning samt i förordning (EG) nr 1006/2008 och i tillämpningsföreskrifterna till denna.

Artikel 6

TAC:er som ska fastställas av medlemsstaterna 1.För vissa fiskbestånd ska TAC:erna fastställas av den berörda medlemsstaten. Dessa bestånd anges i bilaga I. 2.De TAC:er som fastställs av medlemsstaterna ska a)vara förenliga med den gemensamma fiskeripolitikens principer och regler, särskilt principen om hållbart utnyttjande av beståndet, och b)ge följande resultat: i)Ett utnyttjande av beståndet som med största möjliga sannolikhet är förenligt med en maximal hållbar avkastning från och med år 2016, om analytiska bedömningar finns att tillgå. ii)Ett utnyttjande av beståndet som är förenligt med försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen, om analytiska bedömningar inte finns att tillgå eller är ofullständiga. 3.Senast den 15 mars 2016 ska varje berörd medlemsstat lämna följande information till kommissionen: a)Antagna TAC:er. b)De data på vilka de TAC:er som antagits grundar sig och som samlats in och bedömts av den berörda medlemsstaten. c)Uppgifter om hur antagna TAC:er är förenliga med punkt 2. Artikel 7

Villkor för landning av fångster och bifångster 1.Fisk från bestånd för vilka TAC:er har fastställts och som inte omfattas av landningsskyldigheten ska behållas ombord eller landas endast (a)om fångsterna har gjorts av fartyg som för en medlemsstats flagg och den medlemsstaten har en kvot som inte är uttömd, eller (b)om fångsterna utgör en del av en unionskvot som inte har fördelats mellan medlemsstaterna med hjälp av kvoter och denna unionskvot inte är uttömd. 2.Bestånden av icke-målarter inom säkra biologiska gränser som avses i artikel 15.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 anges i bilaga I för tillämpningen av det undantag från skyldigheten att avräkna fångster från de berörda kvoterna som föreskrivs i den artikeln. Artikel 8

Begränsning av fiskeansträngningen Följande bestämmelser för fiskeansträngningen ska gälla för de perioder som avses i artikel 1.2 b: a)Bilaga IIA ska tillämpas på förvaltningen av vissa bestånd av torsk, tunga och rödspätta i Kattegatt, Skagerrak, den del av Ices-sektion IIIa som inte tillhör Skagerrak och Kattegatt, Ices-delområde IV och Ices-sektionerna VIa, VIIa och VIId samt i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa och Vb. b)Bilaga IIB ska tillämpas på åtgärder för kummel- och havskräftbeståndens återhämtning i Ices-sektionerna VIIIc och IXa, med undantag av Cádizbukten.

c)Bilaga IIC ska tillämpas på förvaltningen av beståndet av tunga i Ices-sektion VIIe. Artikel 9

Begränsning av fångster och fiskeansträngning för djuphavsfisken 1.Artikel 3.1 i förordning (EG) nr 2347/2002, som fastställer krav på innehav av djuphavsfisketillstånd, ska gälla för fiske efter liten hälleflundra. Villkoren i den artikeln ska gälla vid fångst, behållande ombord, omlastning och landning av liten hälleflundra. 2.Medlemsstaterna ska se till att fiskeansträngningen under 2016, mätt i kilowattdagar ute ur hamn, för fartyg som innehar djuphavsfisketillstånd enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 2347/2002 inte överstiger 65 % av den genomsnittliga årliga fiskeansträngningen för den berörda medlemsstatens fartyg år 2003 under fångstresor då djuphavsfisketillstånd innehades eller då djuphavsarter, enligt förteckningen i bilagorna I och II till den förordningen, fångades. Denna punkt ska enbart tillämpas på fångstresor då över 100 kg av andra djuphavsarter än guldlax fångas. Artikel 10

Åtgärder rörande havsabborre 1.Det ska vara förbjudet för unionsfartyg att fiska efter havsabborre i Ices-sektionerna VIIb, VIIc, VIIj och VIIk samt i de vatten i Ices-sektionerna VIIa och VIIg under Förenade kungarikets suveränitet som ligger mer än tolv nautiska mil från baslinjen. Det ska vara förbjudet för unionsfartyg att behålla ombord, omlasta, överföra eller landa havsabborre som fångats i det området. 2.Under perioden 1 januari 2016–30 juni 2016 ska det vara förbjudet för unionsfartyg att fiska efter havsabborre i Ices-sektionerna IVb, IVc, VIIa och i VIId–VIIh samt att behålla ombord, omlasta, överföra eller landa havsabborre som fångats i det området. Unionsfartyg som använder bottentrål och not/vad ska emellertid ha tillstånd att ombord behålla fångster av havsabborre på högst 1 % av totalvikten för den samlade fångsten av marina organismer ombord. 3.Under perioden 1 juli 2016–31 december 2016 ska det vara förbjudet för unionsfartyg att fiska kvantiteter av havsabborre överstigande 1 000 kg per fartyg och månad, i följande områden: a)Ices-sektionerna IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf och VIIh. b)Vatten under Förenade kungarikets suveränitet som ligger inom tolv nautiska mil från baslinjen i Ices-sektionerna VIIa och VIIg. Under den perioden ska det dessutom var förbjudet för unionsfartyg att behålla ombord, omlasta, överföra eller landa kvantiteter av havsabborre överstigande 1 000 kg, som fångats i dessa områden. De fångstbegränsningar som anges i denna punkt får inte överföras från en månad till en annan eller mellan fartyg. Medlemsstaterna ska rapportera fångster av havsabborre per redskapstyp till kommissionen senast 20 dagar efter varje månadsslut. 4.Under perioden 1 januari 2016–30 juni 2016 ska det vid fritidsfiske vara förbjudet att fiska efter havsabborre, även från land, i Ices-sektionerna IVb, IVc, VIIa och VIId–VIIh samt att behålla ombord, överföra, omlasta eller landa havsabborre som fångats i det området. 5.Vid fritidsfiske, även från land, får högst ett exemplar av havsabborre behållas per fiskare och dag under följande perioder och i följande områden: a)1 juli 2016–31 december 2016 i Ices-sektionerna IVb, IVc, VIIa och VIId–VIIh. b)1 januari 2016–31 december 2016 i Ices-sektionerna VIIj och VIIk. Artikel 11

Särskilda bestämmelser om fördelning av fiskemöjligheter 1.Fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheterna enligt denna förordning ska göras utan att det påverkar a)byten enligt artikel 16.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, b)reduceringar och omfördelningar enligt artikel 37 i förordning (EG) nr 1224/2009,

c)omfördelningar enligt artikel 10.4 i förordning (EG) nr 1006/2008, d)ytterligare landningar som är tillåtna i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 och artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013, e)kvantiteter som hålls inne i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96, f)avdrag enligt artiklarna 105, 106 och 107 i förordning (EG) nr 1224/2009, g)kvotöverföringar och kvotbyten enligt artikel 15 i den här förordningen. 2.Bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC eller analytisk TAC anges i bilaga I till denna förordning för förvaltning av TAC:er och kvoter med fördelning mellan åren enligt förordning (EG) nr 847/96. 3.Om inget annat anges i bilaga I till denna förordning ska artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 tillämpas på bestånd som omfattas av en försiktighets-TAC, och artiklarna 3.2, 3.3 och 4 i den förordningen ska tillämpas på bestånd som omfattas av en analytisk TAC. 4.Artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 847/96 ska inte tillämpas på TAC:er om en medlemsstat använder den flexibilitet mellan år som föreskrivs i artikel 15.9 i förordning (EU) nr 1380/2013. Artikel 12

Fredningstid 1.Det ska vara förbjudet att fiska efter eller att behålla ombord följande arter i Porcupine Bank under perioden 1 maj–31 maj 2016: torsk, glasvarar, marulk, kolja, vitling, kummel, havskräfta, rödspätta, bleka, gråsej, rockor, tunga, lubb, birkelånga, långa och pigghaj. Vid tillämpning av denna punkt ska Porcupine Bank anses omfatta det geografiska område som avgränsas av loxodromer som i angiven ordning förbinder följande positioner: Punkt Latitud Longitud 1 52° 27′ N 12° 19′ W 2 52° 40′ N 12° 30′ W 3 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4 52° 47′ N 12° 56′ W 5 52° 13,5′ N 13 ° 53,830′ W 6 51° 22′ N 14° 24′ W 7 51° 22′ N 14° 03′ W 8 52° 10′ N 13° 25′ W 9 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10 52° 43′ N 12° 55′ W 11 52° 43′ N 12° 43′ W 12 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13 52° 27′ N 12° 23′ W 14 52° 27′ N 12° 19′ W Genom undantag från första stycket ska det vara tillåtet att gå via Porcupine Bank med de arter ombord som avses i det stycket i enlighet med artikel 50.3, 50.4 och 50.5 i förordning (EG) nr 1224/2009. 2.Kommersiellt fiske efter tobisfiskar med bottentrål, not/vad eller liknande släpredskap med en maskstorlek på mindre än 16 mm ska vara förbjudet i Ices-sektionerna IIa och IIIa och Ices-delområde IV under perioden 1 januari–31 mars 2016 samt under perioden 1 augusti–31 december 2016. Förbudet i första stycket ska också gälla för fartyg från tredjeland som har tillstånd att fiska efter tobisfiskar i unionens vatten i Ices-delområde IV. Artikel 13

Förbud 1.Det ska vara förbjudet för unionsfartyg att fiska efter, att ombord behålla, att omlasta eller att landa följande arter: (1)Klorocka (Amblyraja radiata) i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa, IIIa och VIId och Ices-delområde IV. (2)Vithaj (Carcharodon carcharias) i alla vatten. (3)Brun pigghaj (Centrophorus squamosus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV.

(4)Pailonahaj (Centroscymnus coelolepis) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. (5)Brugd (Cetorhinus maximus) i alla vatten. (6)Chokladhaj (Dalatias licha) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. (7)Skednoshaj (Deania calcea) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. (8)Slätrocka (Dipturus batis, bestående av arterna Dipturus cf. flossada och Dipturus cf. intermedia) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena III, IV, VI, VII, VIII, IX och X. (9)Brunkäxa (Etmopterus princeps) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I och XIV. (10)Slätkäxa (Etmopterus pusillus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens vatten och internationella vatten i Ices-delområdena I, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. (11)Gråhaj (Galeorhinus galeus) fiskad med långrev i unionens vatten i Ices-sektion IIa och delområde IV samt i unionens och internationella vatten i Ices-delområdena I, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. (12)Håbrand (Lamna nasus) i alla vatten. (13)Manta av arten Manta alfredi i alla vatten. (14)Manta (Manta birostris) i alla vatten. (15)Följande arter av släktet Mobula i alla vatten: i)Mobula mobular. ii)Mobula rochebrunei. iii)Mobula japanica. iv)Mobula thurstoni. v)Mobula eregoodootenkee. vi)Mobula munkiana. vii)Mobula tarapacana. viii)Mobula kuhlii.

ix)Mobula hypostoma. (16)Följande sågfiskarter (Pristidae) i alla vatten: i)Knivtandad sågfisk (Anoxypristis cuspidata). ii)Dvärgsågfisk (Pristis clavata). iii)Småtandad sågfisk (Pristis pectinata). iv)Vanlig sågfisk (Pristis pristis). v)Jättesågfisk (Pristis zijsron). (17) Knaggrocka (Raja clavata) i unionens vatten i Ices-sektion IIIa. (18) Svartbuksrocka (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i unionens vatten i Ices-sektionerna VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh och VIIk. (19) Brokrocka (Raja undulata) i unionens vatten i Ices-delområdena VI och X. (20) Grårocka (Raja alba) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, VII, VIII, IX och X. (21) Hajrockor (Rhinobatidae) i unionens vatten i Ices-delområdena I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X och XII. (22) Havsängel (Squatina squatina) i unionens vatten. 2.Vid oförutsedd fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. Artikel 14

Dataöverföring När medlemsstaterna, i enlighet med artiklarna 33 och 34 i förordning (EG) nr 1224/2009, sänder data till kommissionen om de kvantiteter ur varje bestånd som landats, ska de använda de beståndskoder som anges i bilaga I till denna förordning. Kapitel II

Tillstånd att fiska i tredjeländers vatten Artikel 15

Fisketillstånd 1.Det högsta antalet fisketillstånd för unionsfartyg som fiskar i tredjeländers vatten fastställs i bilaga III. 2.Om en medlemsstat, på grundval av artikel 16.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, överför kvoter till en annan medlemsstat (byte) inom de fiskeområden som anges i bilaga III, ska överföringen inbegripa en motsvarande överföring av fisketillstånd och anmälas till kommissionen. Det sammanlagda antalet fisketillstånd för varje fiskeområde, enligt bilaga III, får dock inte överskridas.

Kapitel III

Fiskemöjligheter i regionala fiskeriförvaltningsorganisationers vatten

Artikel 16

Kvotöverföringar och kvotbyten 1.Om en regional fiskeriförvaltningsorganisations regler tillåter kvotöverföringar eller kvotbyten mellan de avtalsslutande parterna i organisationen, får en medlemsstat (nedan kallad den berörda medlemsstaten) diskutera planerade kvotöverföringar eller kvotbyten med en avtalsslutande part i organisationen och, om så är lämpligt, fastställa riktlinjer för dessa. 2.När den berörda medlemsstaten har underrättat kommissionen får kommissionen godkänna riktlinjerna för den planerade kvotöverföring eller det planerade kvotbyte som medlemsstaten har diskuterat med den berörda avtalsslutande parten i den regionala fiskeriförvaltningsorganisationen. Därefter ska kommissionen utan onödigt dröjsmål utväxla samtycke till att vara bunden av en sådan kvotöverföring eller ett sådant kvotbyte med den berörda avtalsslutande parten i organisationen. Kommissionen ska sedan anmäla den överenskomna kvotöverföringen eller det överenskomna kvotbytet till organisationens sekretariat i enlighet med organisationens regler. 3.Kommissionen ska informera medlemsstaterna om den överenskomna kvotöverföringen eller det överenskomna kvotbytet. 4.De fiskemöjligheter som erhålls från eller överförs till den berörda avtalsslutande parten i den regionala fiskeriförvaltningsorganisationen genom kvotöverföringen eller kvotbytet ska betraktas som kvoter som lagts till eller dragits av från den berörda medlemsstatens tilldelning, från och med att kvotöverföringen eller kvotbytet får verkan i enlighet med villkoren i den överenskommelse som gjorts med den berörda avtalsslutande parten i organisationen eller i enlighet med den berörda organisationens regler. En sådan tilldelning ska inte ändra den befintliga fördelningsnyckeln för fördelning av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna i enlighet med principen om relativ stabilitet i fiskeverksamheten. AVSNITT 1

ICCAT:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 17

Begränsningar av fiskekapacitet och odlings- och gödningskapacitet för blåfenad tonfisk 1.Antalet spöfiskefartyg och dörjfiskefartyg från unionen som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm i östra Atlanten ska begränsas i enlighet med punkt 1 i bilaga IV. 2.Antalet unionsfartyg för kustnära icke-industriellt fiske som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm i Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 2 i bilaga IV. 3.Antalet unionsfartyg som i odlingssyfte fiskar efter blåfenad tonfisk i Adriatiska havet och som får fiska aktivt efter blåfenad tonfisk på mellan 8 kg/75 cm och 30 kg/115 cm ska begränsas i enlighet med punkt 3 i bilaga IV. 4.Antalet fiskefartyg, och motsvarande totala kapacitet för fartygen, uttryckt i bruttodräktighet, som får fiska efter, ombord behålla, omlasta, transportera eller landa blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 4 i bilaga IV. 5.Antalet fällor som får användas inom fisket efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 5 i bilaga IV. 6.Kapaciteten för odling och gödning av blåfenad tonfisk samt den största mängd vildfångad blåfenad tonfisk som får avsättas för insättning i gödnings- eller odlingsanläggningar i östra Atlanten och Medelhavet ska begränsas i enlighet med punkt 6 i bilaga IV. Artikel 18

Fritids- och sportfiske Medlemsstaterna ska avsätta en särskild kvot blåfenad tonfisk för fritids- och sportfiske från de kvoter som de tilldelats i enlighet med bilaga ID. Artikel 19

Hajar 1.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av storögd rävhaj (Alopias superciliosus). 2.Det ska vara förbjudet att bedriva riktat fiske efter arter av rävhajar av släktet Alopias. 3.Det ska vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av hammarhajar av familjen Sphyrnidae (med undantag för Sphyrna tiburo) i samband med fiske i Iccats konventionsområde.

4.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att ombord behålla, omlasta eller landa delar eller hela kroppar av årfenhaj (Carcharhinus longimanus). 5.Det ska vid allt fiske vara förbjudet att behålla silkeshaj (Carcharhinus falciformis) ombord. AVSNITT 2

CCAMLR:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 20

Förbud och fångstbegränsningar 1.Riktat fiske efter arterna i del A i bilaga V ska vara förbjudet i de områden och under de perioder som där anges. 2.För undersökande fiske ska de TAC:er och bifångstbegränsningar som anges i del B i bilaga V gälla i de delområden som där anges. Artikel 21

Undersökande fiske 1.Endast de medlemsstater som är medlemmar i CCAMLR får under 2016 delta i undersökande långrevsfiske efter Dissostichus spp. i FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt i sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a utanför områden under nationell jurisdiktion. En sådan medlemsstat som avser att delta i sådant fiske ska anmäla detta till CCAMLR-sekretariatet i enlighet med artiklarna 7 och 7a i förordning (EG) nr 601/2004, och i alla händelser senast den 1 juni 2016. 2.När det gäller FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a ska TAC:erna och bifångstbegränsningarna per delområde och sektion, samt deras fördelning per småskalig forskningsenhet inom vart och ett av dessa områden, överensstämma med vad som anges i del B i bilaga V. Fisket i en småskalig forskningsenhet ska upphöra när de rapporterade fångsterna når angiven TAC och fiske i den enheten ska därefter vara förbjudet under resten av fiskesäsongen. 3.Fisket ska ske med så stor geografisk och batymetrisk spridning som möjligt så att man får de uppgifter som behövs för att avgöra fiskepotential och för att undvika en alltför stor koncentration av fångster och fiskeansträngning. I FAO:s delområden 88.1 och 88.2 samt sektionerna 58.4.1, 58.4.2 och 58.4.3a ska det dock vara förbjudet att fiska i vatten som är mindre än 550 meter djupa. Artikel 22

Fiske efter antarktisk krill under fiskesäsongen 2016/2017 1.Endast de medlemsstater som är medlemmar i CCAMLR får fiska efter antarktisk krill (Euphausia superba) i CCAMLR:s konventionsområde under fiskesäsongen 2016/2017. En sådan medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde ska senast den 1 juni 2016, i enlighet med artikel 5a i rådets förordning (EG) nr 601/2004 och på det sätt som anges i del C i bilaga V till den här förordningen, till CCAMLR:s sekretariat anmäla sin avsikt att fiska efter antarktisk krill. 2.Den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel ska innehålla de uppgifter som fastställs i artikel 3 i förordning (EG) nr 601/2004 för varje fartyg som av en medlemsstat ska tillåtas att delta i fiske efter antarktisk krill. 3.En medlemsstat som avser att fiska efter antarktisk krill i CCAMLR:s konventionsområde ska endast anmäla denna avsikt med avseende på fartyg med tillstånd som antingen för dess flagg vid tidpunkten för anmälan eller för flagg från någon annan CCAMLR-stat, men förväntas föra den medlemsstatens flagg vid den tidpunkt då fisket äger rum. 4.Medlemsstaterna ska ha rätt att ge andra fartyg än dem som anmälts till CCAMLR:s sekretariat i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel tillstånd att delta i fiske efter antarktisk krill, om ett fartyg med tillstånd är förhindrat att delta på grund av legitima operativa skäl eller force majeure. I ett sådant fall ska den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta CCAMLR:s sekretariat och kommissionen och lämna a)fullständiga uppgifter om det eller de berörda ersättningsfartygen, bland annat de uppgifter som föreskrivs i artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 601/2004, b)en heltäckande redovisning av skälen till bytet och alla relevanta styrkande bevis eller hänvisningar. 5.En medlemsstat får inte tillåta ett fartyg som är upptaget i någon av CCAMLR:s fartygsförteckningar över olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) att delta i fiske efter antarktisk krill. AVSNITT 3

IOTC:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 23

Begränsning av fiskekapaciteten för fartyg som fiskar i IOTC:s konventionsområde

1.Det högsta antal unionsfartyg som får fiska efter tropiska tonfiskar i IOTC:s konventionsområde och motsvarande kapacitet, uttryckt i bruttodräktighet, ska överensstämma med vad som anges i punkt 1 i bilaga VI. 2.Det högsta antal unionsfartyg som får fiska efter svärdfisk (Xiphias gladius) och långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) i IOTC:s konventionsområde och motsvarande kapacitet, uttryckt i bruttodräktighet, ska överensstämma med vad som anges i punkt 2 i bilaga VI. 3.Medlemsstaterna får omfördela fartyg som ingår i ett av de två fisken som avses i punkterna 1 och 2 till det andra fisket, under förutsättning att de för kommissionen kan visa att denna ändring inte leder till en ökning av fiskeansträngningen för de berörda fiskbestånden. 4.Medlemsstaterna ska i samband med en föreslagen överföring av kapacitet till deras flotta se till att de fartyg som ska överföras finns med i IOTC:s fartygsregister eller i fartygsregistret hos en annan regional fiskeriorganisation för tonfisk. Vidare får inga fartyg som förekommer i en regional fiskeriförvaltningsorganisations förteckning över fartyg som bedriver IUU-fiske (IUU-fartyg) överföras. 5.Medlemsstaterna får endast öka sin fiskekapacitet över de tak som avses i punkterna 1 och 2 inom de gränser som fastställs i de utvecklingsplaner som lämnats in till IOTC. Artikel 24

Anordningar som samlar fisk Ett notfartyg får inte använda mer än 550 aktiva anordningar som samlar fisk vid en och samma tidpunkt. Artikel 25

Hajar 1.Vid allt fiske ska det vara förbjudet att ombord behålla, att omlasta eller att landa delar av eller hela kroppar av rävhajar av alla arter av familjen Alopiidae. 2.Vid allt fiske ska det vara förbjudet att ombord behålla, att omlasta eller att landa delar eller hela kroppar av årfenhaj (Carcharhinus longimanus), utom för fartyg med en längd överallt av mindre än 24 meter som endast fiskar inom sin flaggmedlemsstats exklusiva ekonomiska zon, på villkor att fångsten endast är avsedd för lokal konsumtion. 3.Vid oförutsedd fångst av de arter som avses i punkterna 1 och 2 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. AVSNITT 4

SPRFMO:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 26

Pelagiskt fiske 1.Medlemsstater som under 2007, 2008 eller 2009 aktivt bedrivit pelagiskt fiske i SPRFMO:s konventionsområde ska begränsa den totala bruttodräktighetsnivån för fartyg som för deras flagg och som under 2016 fiskar efter pelagiska bestånd till unionens totala bruttodräktighetsnivå av 78 600 i det området. 2.Endast de medlemsstater som under 2007, 2008 eller 2009 aktivt bedrivit pelagiskt fiske i SPRFMO:s konventionsområde får fiska efter pelagiska bestånd i detta område i enlighet med de TAC:er som anges i bilaga IJ. 3.De fiskemöjligheter som anges i bilaga IJ får utnyttjas endast om medlemsstaterna senast den femte dagen i följande månad till kommissionen, för vidarebefordran till SPRFMO:s sekretariat, översänder förteckningen över fartyg som aktivt bedriver fiske eller deltar i omlastning i SPRFMO:s konventionsområde, register från kontrollsystem för fartyg (VMS), månatliga fångstrapporter och, om uppgifterna finns tillgängliga, hamnanlöp. Artikel 27

Bottenfiske 1.Medlemsstaterna ska under 2016 begränsa sina fångster eller sin fiskeansträngning inom bottenfiske i SPRFMO:s konventionsområde till de delar av konventionsområdet där bottenfiske förekom under perioden 1 januari 2002 – 31 december 2006 och till en nivå som inte överskrider de årliga genomsnittliga fångstmängderna eller ansträngningsparametrarna under den perioden. De får fiska utöver dokumenterade fångster endast om SPRFMO godkänner deras plan att fiska utöver dokumenterade fångster. 2.Medlemsstater utan dokumenterade fångster eller dokumenterad fiskeansträngning inom bottenfiske i SPRFMO:s konventionsområde under perioden 1 januari 2002–31 december 2006 får inte fiska, om inte SPRFMO godkänner deras plan att fiska utan dokumenterade fångster. AVSNITT 5

IATTC:s KONVENTIONSOMRÅDE

Artikel 28

Notfiske 1.Fiske med notfartyg efter gulfenad tonfisk (Thunnus albacares), storögd tonfisk (Thunnus obesus) och bonit (Katsuwonus pelamis) ska vara förbjudet a)under perioden 29 juli–28 september 2016 eller under perioden 18 november 2016–18 januari 2017 i det område som avgränsas av –Nord-, Mellan- och Sydamerikas kuster mot Stilla havet, –longitud 150° W, –latitud 40° N, –latitud 40° S, b)under perioden 29 september–29 oktober 2016 inom det område som avgränsas av –longitud 96° W, –longitud 110° W, –latitud 40° N, –latitud 50° S. 2.De berörda medlemsstaterna ska före den 1 april 2016 meddela kommissionen vilken fredningsperiod enligt punkt 1 som valts. Alla de berörda medlemsstaternas notfartyg ska upphöra med notfiske i de områden som anges i punkt 1 under den period som valts. 3.Notfartyg som fiskar efter tonfisk i IATTC:s konventionsområde ska ombord behålla och sedan landa eller omlasta all gulfenad tonfisk, storögd tonfisk och bonit som fångas. 4.Punkt 3 ska inte tillämpas a)om fisken anses otjänlig som människoföda av andra skäl än storleken, eller b)om det återstående utrymmet i lastrummet vid det sista kastet under en fångstresa är otillräckligt för att ta emot all den tonfisk som fångas vid detta kast. Artikel 29

Förbud mot fiske efter årfenhaj 1.Det ska vara förbjudet att fiska efter årfenhaj (Carcharhinus longimanus) i IATTC:s konventionsområde, och att ombord behålla, att omlasta, att lagra, att till försäljning bjuda ut, att sälja eller att landa delar eller hela kroppar av årfenhaj i det området. 2.Vid oförutsedd fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Fartygsoperatörerna ska omedelbart frisläppa exemplaren.

3.Fartygsoperatörerna ska a)registrera antalet släppta exemplar med uppgift om status (döda eller levande), b)rapportera den information som avses i led a till den medlemsstat där de är medborgare. Medlemsstaterna ska vidarebefordra den information som samlats in under det föregående året till kommissionen senast den 31 januari det år då denna förordning träder i kraft. Artikel 30

Förbud mot fiske efter vingrockor Det ska vara förbjudet för unionsfartyg att i IATTC:s konventionsområde fiska efter, att ombord behålla, att omlasta, att landa, att lagra, att till försäljning bjuda ut eller att sälja delar eller hela kroppar av vingrockor (vilket innefattar släktena Manta och Mobula). Så snart vingrockor påträffas ska unionsfartygen omedelbart frisläppa dem levande och oskadade, om möjligt. AVSNITT 6

SEAFO:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 31

Förbud mot fiske efter djuphavshajar Riktat fiske efter följande djuphavshajar i Seafos konventionsområde ska vara förbjudet: –Apristurus manis. –Etmopterus bigelowi. –Etmopterus brachyurus. –Brunkäxa (Etmopterus princeps). –Slätkäxa (Etmopterus pusillus). –Rockor (Rajidae). –Långnosad småpiggshaj (Scymnodon squamulosus). –Djuphavshajar av överordningen Selachimorpha. –Pigghaj (Squalus acanthias). AVSNITT 7

WCPFC:s KONVENTIONSOMRÅDE Artikel 32

Villkor för fisket efter storögd tonfisk, gulfenad tonfisk, bonit och långfenad tonfisk 1.Medlemsstaterna ska se till att det antal fiskedagar som tilldelas notfartyg som fiskar efter storögd tonfisk (Thunnus obesus), gulfenad tonfisk (Thunnus albacares) och bonit (Katsuwonus pelamis) i den del av WCPFC:s konventionsområde som är fritt hav och som ligger mellan 20° N och 20° S inte överstiger 403 dagar.

2.Unionsfartyg får inte fiska efter långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) i WCPFC:s konventionsområde söder om 20° S. 3.Medlemsstaterna ska se till att fångster av storögd tonfisk (Thunnus obesus) med långrevsfartyg inte överstiger 2 000 ton 2016. Artikel 33

Stängt område för fiske med anordningar som samlar fisk 1.I den del av WCPFC:s konventionsområde som ligger mellan 20° N och 20° S ska fiske med notfartyg som använder sig av anordningar som samlar fisk (nedan kallade FAD) vara förbjudet från och med kl. 00.00 den 1 juli 2016 till och med kl. 24.00 den 31 oktober 2016. Under denna period får ett notfartyg endast bedriva fiske i denna del av WCPFC:s konventionsområde om det finns en observatör ombord som övervakar att fartyget inte vid någon tidpunkt a)lägger ut eller använder FAD eller någon tillhörande elektronisk utrustning, b)fiskar efter hela stim med användning av FAD. 2.Alla de notfartyg som fiskar i den del av WCPFC:s konventionsområde som avses i punkt 1 ska ombord behålla och landa eller omlasta all storögd tonfisk, gulfenad tonfisk och bonit som fångats. 3.Punkt 2 ska inte tillämpas i följande fall: a)På det sista kastet under en fångstresa om fartyget inte har tillräckligt med utrymme i lastrummet för all fisk. b)Om fisken anses otjänlig som människoföda av andra skäl än storleken. c)Om frysutrustningen drabbas av ett allvarligt fel. Artikel 34

Begränsning av antalet unionsfartyg som får fiska efter svärdfisk Det högsta antal unionsfartyg som har tillstånd att fiska efter svärdfisk (Xiphias gladius) i områden söder om 20° S i WCPFC:s konventionsområde ska överensstämma med vad som anges i bilaga VII. Artikel 35

Silkeshaj och årfenhaj 1.Det ska vara förbjudet att ombord behålla, att omlasta, att lagra eller att landa delar eller hela kroppar av följande arter i WCPFC:s konventionsområde: a)Silkeshaj (Carcharhinus falciformis). b)Årfenhaj (Carcharhinus longimanus). 2.Vid oförutsedd fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exempelaren ska frisläppas omedelbart. Artikel 36

Överlappande område mellan IATTC och WCPFC 1.Fartyg som endast är förtecknade i WCPFC-registret ska tillämpa de åtgärder som anges i artiklarna 32–35 när de fiskar i det överlappande område mellan IATTC och WCPFC som definieras i artikel 4 r.

2.Fartyg som är förtecknade i både WCPFC-registret och IATTC-registret samt fartyg som endast är förtecknade i IATTC-registret ska tillämpa de åtgärder som anges i artikel 28.1 a och 28.2–28.4 samt artikel 29 när de fiskar i det överlappande område mellan IATTC och WCPFC som definieras i artikel 4 r. AVSNITT 8

BERINGS HAV Artikel 37

Förbud mot fiske i den del av Berings hav som är fritt hav Fiske efter alaska pollock (Theragra chalcogramma) i den del av Berings hav som är fritt hav ska vara förbjudet. AVDELNING III

FISKEMÖJLIGHETER

FÖR FARTYG FRÅN TREDJELAND I UNIONENS VATTEN Artikel 38

TAC:er Fiskefartyg som för norsk flagg och fiskefartyg som är registrerade på Färöarna får ta fångster i unionens vatten inom ramen för de TAC:er som anges i bilaga I till denna förordning och på de villkor som föreskrivs i denna förordning och i kapitel III i förordning (EG) nr 1006/2008. Artikel 39

Fisketillstånd Det högsta antalet fisketillstånd för fiskefartyg från tredjeland som fiskar i unionens vatten fastställs i bilaga VIII. Artikel 40

Villkor för landning av fångster och bifångster De villkor som anges i artikel 7 ska gälla för fångster och bifångster som tas av fartyg från tredjeland som fiskar enligt de tillstånd som anges i artikel 39. Artikel 41

Förbud 1.Det ska vara förbjudet för fartyg från tredjeland att fiska efter, att ombord behålla, att omlasta eller att landa följande arter om de påträffas i unionens vatten: (a)Klorocka (Amblyraja radiata) i unionens vatten i Ices-sektionerna IIa, IIIa och VIId och Ices-delområde IV. (b)Följande sågfiskarter i unionens vatten: –Knivtandad sågfisk (Anoxypristis cuspidata). –Dvärgsågfisk (Pristis clavata). –Småtandad sågfisk (Pristis pectinata). –Vanlig sågfisk (Pristis pristis). –Jättesågfisk (Pristis zijsron).

(c)Brugd (Cetorhinus maximus) och vithaj (Carcharodon carcharias) i unionens vatten. (d)Slätrocka (Dipturus batis, bestående av arterna Dipturus cf. flossada och Dipturus cf. intermedia) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena III, IV, VI, VII, VIII, IX och X. (e)Gråhaj (Galeorhinus galeus) fiskad med långrev i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. (f)Slätkäxa (Etmopterus pusillus) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV, V, VI, VII, VIII, XII och XIV. (g)Chokladhaj (Dalatias licha), skednoshaj (Deania calcea), brun pigghaj (Centrophorus squamosus), brunkäxa (Etmopterus princeps) och pailonahaj (Centroscymnus coelolepis) i unionens vatten i Ices-sektion IIa och Ices-delområdena I, IV och XIV. (h)Håbrand (Lamna nasus) i unionens vatten. (i)Manta av arten Manta alfredi i unionens vatten. (j)Manta (Manta birostris) i unionens vatten. (k)Följande arter av släktet Mobula i unionens vatten: i) Mobula mobular. ii) Mobula rochebrunei. iii) Mobula japanica. iv) Mobula thurstoni. v) Mobula eregoodootenkee. vi) Mobula munkiana. vii) Mobula tarapacana. viii) Mobula kuhlii. ix) Mobula hypostoma. (l)Knaggrocka (Raja clavata) i unionens vatten i Ices-sektion IIIa. (m)Svartbuksrocka (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i unionens vatten i Ices-sektionerna VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh och VIIk. (n)Brokrocka (Raja undulata) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, IX och X och grårocka (Raja alba) i unionens vatten i Ices-delområdena VI, VII, VIII, IX och X. (o)Hajrockor (Rhinobatidae) i unionens vatten i Ices-delområdena I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X och XII. (p)Havsängel (Squatina squatina) i unionens vatten. 2.Vid oförutsedd fångst av de arter som avses i punkt 1 får dessa inte komma till skada. Exemplaren ska frisläppas omedelbart. AVDELNING IV

SLUTBESTÄMMELSER Artikel 42

Kommittéförfarande 1.Kommissionen ska biträdas av den kommitté för fiske och vattenbruk som inrättats genom förordning (EU) nr 1380/2013. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.