Förslaget till förordning om gemensamma bestämmelser omfattar betalningar från kommissionen i form av förfinansiering, mellanliggande betalningar och slutbetalningar efter räkenskapsavslutning. Förfinansiering betalas ut årligen enligt de procentsatser som planerats i förordningen om gemensamma bestämmelser. Mellanliggande betalningar beräknas efter de överenskomna medfinansieringsnivåerna per överenskommen prioritering i det operativa programmet. Till skillnad från den nuvarande programperioden är antalet ansökningar om mellanliggande betalning begränsad till fyra per år lämnas in en gång per kvartal.

I förslaget till förordning om gemensamma bestämmelser föreskrivs olika former för offentliggörande av mellanliggande utbetalningar beroende på om genomförandet av programmet baseras antingen på de faktiska kostnader som deklarerats av medlemsstaten eller på ”förenklade kostnader” eller på uppfyllandet av villkor.

Förslaget till förordning om gemensamma bestämmelser (delad förvaltning) bygger på den för programperioden 2014–2020. Det finns dock vissa föreslagna åtgärder som syftar till att förenkla genomförandet och till att minska revisionsbördan på medlemsstaterna och deras stödmottagare. Dessa åtgärder är kopplade till förvaltningen av fonderna av förvaltningsmyndigheten som, såsom föreslagits, ska grunda förvaltningskontroller på en riskanalys. Under vissa villkor kan förvaltningsmyndigheten besluta att tillämpa skärpta kontrollåtgärder i enlighet med nationella förfaranden utan föregående tillstånd från kommissionen. Dessutom har utnämningsförfarandet strukits, något som bör påskynda genomförandet av programmen.

Förslaget till förordning om gemensamma bestämmelser föreskriver inte en attesterande myndighet, utan snarare en redovisningsfunktion. Tanken bakom detta är att det skulle leda till mindre administration på nationell nivå.

När det gäller revision av deklarerade utgifter innehåller förslaget till förordning om gemensamma bestämmelser vissa inslag som syftar till att undvika flera revisioner av samma verksamhet eller utgift.

Enligt förslaget till förordningen om gemensamma bestämmelser kommer mellanliggande betalningar att godkännas av kommissionen efter det att förvaltningskontroller – på ett riskbaserat urval av utgifter från stödmottagare – har gjorts, men ofta innan de grundligare förvaltningskontrollerna på plats eller efterföljande revisioner ägde rum.

För att minska risken för att ersätta icke stödberättigande utgifter till följd av detta föreskrivs ett antal åtgärder i förslagen.

1) Taket för kommissionens mellanliggande betalningar fortsätter att ligga på 90 % av det belopp som ska betalas ut till medlemsstaterna, eftersom bara vissa nationella kontroller har gjorts vid denna tidpunkt. Det återstående beloppet kommer att betalas ut efter den årliga räkenskapsavslutningen när väl bevis från revisionen och en rimlig säkerhet har getts av förvaltningsmyndigheten och revisionsmyndigheten. Eventuella oriktigheter som kommissionen eller revisionsrätten upptäcker efter det att förvaltningsmyndigheten/attesteringsmyndigheten har överlämnat den attesterade årsredovisningen kan leda till en nettokorrigering.

2) Fortsatt årlig räkenskapsavslutning och årligt avslutande av genomförda verksamheter eller utgifter som kommer att skapa ytterligare incitament för de nationella och regionala myndigheterna att i god tid utföra kvalitetskontroller inför den årliga attesteringen av räkenskaperna för kommissionen.

Delen för sysselsättning och social innovation kommer att genomföras inom ramen för direkt och indirekt förvaltning med hjälp av de genomförandemetoder som erbjuds i budgetförordningen, som i huvudsak är bidrag och upphandling. Direkt förvaltning gör det möjligt att etablera direkta kontakter med stödmottagare/entreprenörer som deltar i verksamheter som tjänar unionens politikområden. Kommissionen säkerställer direkt övervakning av resultaten av de finansierade åtgärderna. Betalningsvillkoren när det gäller de finansierade åtgärderna kommer att anpassas till de risker som är förknippade med de finansiella transaktionerna. I syfte att säkerställa ändamålsenlighet, effektivitet och ekonomi när det gäller kommissionens kontroller kommer strategin att inriktas på att skapa en balans mellan förhands- och efterhandskontroller.

När det gäller direkt och indirekt förvaltning kommer efterhandsrevisioner att göras på plats av externa revisorer för ett urval av transaktionerna. Vid urvalet av dessa transaktioner kommer man att kombinera riskbedömning och slumpmässigt urval.