SV Europeiska unionens officiella tidning C 325/7

Kommissionens tillkännagivande om reglerna för tillgång till kommissionens handlingar i ärenden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, enligt artiklarna 53, 54 och 57 i EES-avtalet och enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004

(2005/C 325/07)

(Text av betydelse för EES)

I. INLEDNING OCH FÖREMÅLET FÖR TILLKÄNNAGIVANDET

1. Tillgång till kommissionens handlingar är en av de rättssäkerhetsgarantier som är avsedda att ge uttryck för principen om att parterna skall vara likställda i processen och att skydda försvarets rättigheter. Tillgång till handlingar regleras genom artikel 27.1 och 27.2 i rådets förordning nr 1/2003 (1), artikel 15.1 i kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 (”tillämpningsförordningen”) (2), artikel 18.1 och 18.3 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (”koncentrationsförordningen”) (3) och artikel 17.1 i kommissionens förordning (EG) nr 802/2004 (”tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen”) (4). Enligt dessa bestämmelser skall kommissionen, innan den fattar beslut med stöd av artiklarna 7, 8, 23 och 24.2 i förordning nr 1/2003 och artiklarna 6.3, 7.3, 8.2–6, 14 och 15 i koncentrationsförordningen, i tillämpliga fall lämna de berörda personerna, företagen och företagssammanslutningarna tillfälle att yttra sig över de invändningar som framförs mot dem, och dessa skall ha rätt att få tillgång till kommissionens handlingar i ärendet, så att deras rätt till försvar iakttas fullt ut under förfarandet. Detta tillkännagivande ger en ram för utövandet av den rätt som fastställs i dessa artiklar. Det omfattar inte möjligheten att ta del av handlingar i samband med andra förfaranden. Det föregriper inte gemenskapsdomstolarnas tolkning av artiklarna. De principer som beskrivs i detta tillkännagivande gäller även när kommissionen tillämpar artiklarna 53, 54 och 57 i EES-avtalet (5).

2. Den specifika rätt som beskrivits ovan skall skiljas från den allmänna rätten till tillgång till handlingar enligt förordning nr 1049/2001 (6), för vilken olika kriterier och undantag gäller och vars syfte inte är identiskt.

3. Begreppet tillgång till handlingar i detta tillkännagivande innebär uteslutande den tillgång som beviljas de personer, företag och företagssammanslutningar till vilka kommissionen har riktat ett meddelande om invändningar. I detta tillkännagivande klargörs vem som har rätt att få tillgång till handlingar för detta ändamål.

4. Detta begrepp eller begreppet tillgång till akten används i den ovannämnda lagstiftningen även i fråga om klagande eller andra berörda parter. Det gäller dock då andra situationer än den som avser de mottagare till vilka kommissionen har riktat ett meddelande om invändningar, och dessa situationer omfattas därför inte av den definition av tillgång till handlingar som avses i detta tillkännagivande. Sådana situationer behandlas i ett separat avsnitt av tillkännagivandet.

5. I detta tillkännagivande förklaras också vilka uppgifter som det ges tillgång till, när tillgången till handlingar äger rum och vilka förfaranden som följs.

6. Detta tillkännagivande ersätter från och med offentliggörandet 1997 års meddelande om tillgång till handlingar (7). De nya reglerna beaktar lagstiftning som är tillämplig från och med den 1 maj 2004, nämligen de ovannämnda förordningarna, dvs. förordning nr 1/2003, koncentrationsförordningen, tillämpningsförordningen och tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen samt kommissionens beslut av den 23 maj 2001 om kompetensområdet för förhörsombudet i vissa konkurrensförfaranden (8). Tillkännagivandet beaktar också ny rättspraxis från EG-domstolen och förstainstansrätten (9) och den beslutspraxis som har utvecklats vid kommissionen sedan 1997 års meddelande antogs.

II. OMFATTNINGEN AV RÄTTEN TILL TILLGÅNG TILL HANDLINGAR

A. Vem har rätt till tillgång till handlingar?

7. Avsikten med att ge tillgång till handlingar i enlighet med de artiklar som nämnts i paragraf 1 är att möjliggöra ett effektivt utövande av rätten att försvara sig mot kommissionens invändningar. Både i ärenden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget och enligt koncentrationsförordningen beviljas för detta ändamål tillgång till handlingar på begäran till de i tillämpliga fall personer, företag eller företagssammanslutningar (10) till vilka kommissionen har riktat sina invändningar (11). Alla sådana företag eller företagssammanslutningar kommer i det följande att benämnas ”parterna”.

B. Till vilka handlingar beviljas tillgång?

1. Innehållet i kommissionens handlingar

8. Kommissionens ”handlingar i ärendet” (eller ”akt”) i en konkurrensundersökning avser alla handlingar (12) som har erhållits, framställts och/eller sammanställts av kommissionens generaldirektorat för konkurrens under undersökningen.

9. Under undersökningar enligt artiklarna 20 och 21 samt artikel 22.2 i förordning nr 1/2003 och enligt artiklarna 12 och 13 i koncentrationsförordningen kan kommissionen inhämta ett stort antal handlingar, varav vissa efter en närmare granskning kan visa sig inte ha något sakligt samband med ärendet. Sådana handlingar kan skickas tillbaka till det företag från vilka de har erhållits. När de har skickats tillbaka utgör de inte längre en del av akten.

2. Tillgängliga handlingar

10. Parterna måste kunna ta del av upplysningarna i kommissionens akt så att de på grundval av dessa upplysningar effektivt kan framföra sina synpunkter på de preliminära slutsatser som kommissionen nått i sina invändningar. För detta ändamål kommer de att beviljas tillgång till alla handlingar i ärendet, enligt definitionen i punkt 8, med undantag för interna handlingar, andra företags affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter (13).

11. Resultaten av en studie som beställts i samband med ett förfarande hålls tillgängliga tillsammans med uppdragsbeskrivning och metod för studien. Det kan dock vara nödvändigt att vidta åtgärder till skydd för immaterialrätter.

3. Icke tillgängliga handlingar

3.1. Interna handlingar

3.1.1 Allmänna principer

12. Interna handlingar kan varken vara fällande eller friande (14). De utgör inte del av den bevisning som kommissionen kan stödja sig på vid sin bedömning av ett ärende. Parterna kommer således inte att beviljas tillgång till interna handlingar i kommissionens akt (15). Eftersom de inte har något bevisvärde påverkar denna begränsning av tillgången till interna handlingar inte parternas rätt till försvar (16).

13. Kommissionens avdelningar har inte någon skyldighet att upprätta protokoll över möten (17) med någon person eller något företag. Om kommissionen väljer att föra protokoll vid sådana möten, utgör dessa protokoll kommissionens egen tolkning av vad som sagts vid mötena och betraktas därför som interna handlingar. Om emellertid personen eller företaget i fråga har godkänt protokollet, kommer det att hållas tillgängligt sedan eventuella affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter tagits bort. Ett sådant protokoll utgör en del av den bevisning som kommissionen kan stödja sig på vid sin bedömning av ett ärende (18).

14. I fråga om studier som beställs i samband med ett förfarande betraktas skriftväxling mellan kommissionen och uppdragstagaren avseende utvärdering av uppdragstagarens arbete eller ekonomiska aspekter av studien som interna handlingar som det alltså inte ges tillgång till.

3.1.2 Skriftväxling med andra offentliga myndigheter

15. Ett särfall av interna handlingar är kommissionens skriftväxling med andra offentliga myndigheter och interna handlingar som mottas från sådana myndigheter (i EU:s medlemsstater (”medlemsstaterna”) eller i tredje länder). Exempel på sådana icke tillgängliga handlingar är: — Skriftväxling mellan kommissionen och medlemsstaternas konkurrensmyndigheter eller mellan de senare (19). — Skriftväxling mellan kommissionen och andra offentliga myndigheter i medlemsstaterna (20). — Skriftväxling mellan kommissionen, Eftas övervakningsmyndighet och offentliga myndigheter i Eftastaterna (21). — Skriftväxling mellan kommissionen och offentliga myndigheter i tredje land, även konkurrensmyndigheter, särskilt när gemenskapen och ett tredje land har ingått ett avtal om konfidentiell behandling av den utväxlade informationen (22).

16. Under vissa exceptionella omständigheter beviljas tillgång till handlingar som härrör från medlemsstaterna, Eftas övervakningsmyndighet eller Eftastaterna, sedan eventuella affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter tagits bort. Kommissionen kommer att rådgöra med den enhet som har försett kommissionen med handlingen innan tillgång beviljas för att identifiera affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter. Detta är fallet när de handlingar som härrör från medlemsstaterna innehåller påståenden om parterna som kommissionen måste granska eller utgör del av bevisningen i undersökningen, på liknande sätt som handlingar som erhållits från enskilda parter. Det gäller särskilt i fråga om — handlingar och information som utbytts enligt artikel 12 i förordning nr 1/2003 och upplysningar som lämnats till kommissionen enligt artikel 18.6 i förordning nr 1/2003, och — klagomål som en medlemsstat har gett in enligt artikel 7.2 i förordning nr 1/2003. Tillgång kommer också att beviljas till handlingar som härrör från medlemsstaterna eller Eftas övervakningsmyndighet i den mån de har betydelse för parternas försvar avseende kommissionens utövande av sin behörighet (23).

3.2. Konfidentiella uppgifter

17. Kommissionens akt kan också innehålla handlingar som innehåller två kategorier av upplysningar, nämligen affärshemligheter och andra konfidentiella uppgifter, till vilka tillgången kan vara helt eller delvis begränsad (24). Tillgång kommer om möjligt att beviljas till icke-konfidentiella versioner av de ursprungliga upplysningarna. Om konfidentiell behandling endast kan garanteras genom att den relevanta informationen sammanfattas kommer tillgång att ges till en sammanfattning. Alla andra handlingar är tillgängliga i sin ursprungliga form.

3.2.1 Affärshemligheter

18. Om utlämnande av upplysningar om ett företags affärsverksamhet på ett allvarligt sätt skulle kunna skada detta företags intresse utgör sådana upplysningar affärshemligheter (25). Exempel på upplysningar som kan karaktäriseras som affärshemligheter är tekniska och/eller finansiella uppgifter om ett företags know-how, metoder för kostnadsbedömningar, produktions- och processhemligheter, leverantörskällor, producerade och sålda kvantiteter, marknadsandelar, kund- och leverantörsförteckningar, marknadsföringsplaner, kostnads- och prisstruktur samt försäljningsstrategier.

3.2.2 Andra konfidentiella uppgifter

19. Kategorin ”andra konfidentiella uppgifter” omfattar andra uppgifter än affärshemligheter som kan betraktas som konfidentiella i den mån ett utlämnande påtagligt skulle skada en person eller ett företag. Beroende på de särskilda omständigheterna i varje enskilt fall kan detta gälla uppgifter som givits av en tredje part om företag som är i stånd att utöva mycket starka ekonomiska eller kommersiella påtryckningar på sina konkurrenter eller på sina handelspartner, kunder eller leverantörer. Förstainstansrätten och EG-domstolen har anfört att det är berättigat att vägra att till sådana företag lämna ut vissa brev från dess kunder, eftersom ett utlämnande lätt skulle kunna utsätta avsändarna för en risk för hämndåtgärder (26). Därför kan begreppet andra konfidentiella uppgifter omfatta uppgifter som skulle ge parterna möjlighet att identifiera en klagande eller tredje man, om dessa har en berättigad önskan att förbli anonyma.

20. Kategorin andra konfidentiella uppgifter omfattar också militära hemligheter.

3.2.3 Kriterier för när en begäran om konfidentiell behandling godtas

21. Upplysningar kommer att klassas som konfidentiella om personen eller företaget i fråga har begärt detta och en sådan begäran har godkänts av kommissionen (27).

22. En begäran om konfidentiell behandling måste avse upplysningar som omfattas av de ovanstående beskrivningarna av affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter. Det måste motiveras varför upplysningar hävdas vara affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter (28). En begäran om konfidentiell behandling kan normalt endast avse upplysningar som kommissionen har erhållit från den person eller det företag som framställer begäran, inte upplysningar från någon annan källa.

23. Upplysningar som rör ett företag men som redan är kända utanför företaget (eller koncernen) eller utanför den organisation till vilken det företaget har lämnat upplysningarna, kommer normalt inte att betraktas som konfidentiella (29). Upplysningar som har förlorat sin kommersiella betydelse, till exempel för att en viss tid har förflutit, kan inte längre betraktas som konfidentiella. I regel presumerar kommissionen att upplysningar som avser parternas omsättning, försäljning, marknadsandelar och liknande som är mer än fem år gamla inte längre är konfidentiella (30).

24. I förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget hindrar det faktum att en viss uppgift har kvalificerats som konfidentiell inte att den lämnas ut om den är nödvändig för att bevisa en påstådd överträdelse (”fällande handling”) eller kan vara nödvändig för att fria en part (”friande handling”). I så fall kan behovet av att skydda parternas rätt till försvar genom att ge dem största möjliga tillgång till kommissionens handlingar väga tyngre än behovet att skydda konfidentiella upplysningar från andra parter (31). Det ankommer på kommissionen att bedöma om dessa omständigheter föreligger i någon enskild situation. Detta kräver att det görs en bedömning av alla relevanta omständigheter, bland annat — hur relevant uppgiften är för att avgöra om en överträdelse har begåtts eller inte och vilket bevisvärde den har, — om uppgiften är nödvändig, — vilken grad av känslighet det är fråga om (i vilken utsträckning utlämnandet av uppgiften skulle skada personens eller företagets intressen), och — hur allvarlig den påstådda överträdelsen preliminärt anses vara. Liknande överväganden gäller vid förfaranden enligt koncentrationsförordningen när kommissionen anser att det är nödvändigt för förfarandet att uppgifter lämnas ut (32).

25. När kommissionen avser att lämna ut uppgifter, skall den berörda personen eller det berörda företaget ges möjlighet att tillhandahålla en icke-konfidentiell version av de handlingar som innehåller dessa uppgifter, vilken har samma bevisvärde som den ursprungliga handlingen (33).

C. När beviljas tillgång till handlingar?

26. Före delgivningen av kommissionens meddelande om invändningar har parterna i enlighet med de artiklar som nämns i paragraf 1 inte någon rätt till tillgång till handlingar.

1. I förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget

27. Tillgång till handlingar i ärendet beviljas på begäran och normalt vid ett enda tillfälle, efter det att parterna har delgetts kommissionens invändningar, för att säkerställa att principen om att parterna skall vara likställda i processen iakttas och för att skydda parternas rätt till försvar. I regel beviljas därför inte tillgång till andra parters svar på kommissionens invändningar. En part kommer emellertid att få tillgång till handlingar som mottagits efter delgivningen av invändningarna i ett senare skede av det administrativa förfarandet, om sådana handlingar kan utgöra nya bevis – fällande eller friande – som rör de anklagelser som riktas mot den parten i kommissionens meddelande om invändningar. Detta gäller särskilt i sådana fall där kommissionen avser att stödja sig på ny bevisning.

2. I förfaranden enligt koncentrationsförordningen

28. I enlighet med artiklarna 18.1 och 18.3 i koncentrationsförordningen och artikel 17.1 i tillämpningsförordningen för denna kommer de anmälande parterna att ges tillgång till handlingarna i ärendet på begäran i varje skede av förfarandet efter delgivningen av meddelandet om invändningar fram till samrådet med den rådgivande kommittén. Tillkännagivandet tar däremot inte upp möjligheten att ta del av handlingar innan kommissionen framför sina invändningar till företagen enligt koncentrationsförordningen (34).

III. SÄRSKILDA FRÅGOR SOM RÖR KLAGANDE OCH ANDRA BERÖRDA PARTER

29. Detta avsnitt behandlar situationer där kommissionen får eller måste ge tillgång till vissa handlingar i sin akt till klagande i förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget och till andra berörda parter i koncentrationsförfaranden. Oberoende av vilken ordalydelse som används i de två tillämpningsförordningarna (35) måste man skilja mellan dessa två situationer och rätten till tillgång till handlingar såsom denna definieras i föregående avsnitt i detta tillkännagivande. Det gäller såväl räckvidd, tidsaspekter som rättigheter.

A. Utlämnande av handlingar till klagande i förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget

30. Förstainstansrätten har anfört (36) att klagande inte har samma rättigheter och garantier som de parter som är föremål för undersökningen. Därför kan klagande inte hävda samma rätt att få tillgång till handlingar i ärendet som parterna .

31. En klagande som har underrättats om kommissionens avsikt att avslå klagomålet (37) enligt artikel 7.1 i tillämpningsförordningen kan dock begära att få tillgång till de handlingar som ligger till grund för kommissionens preliminära bedömning (38). Klaganden kommer att ges tillgång till sådana handlingar vid ett enda tillfälle, efter utfärdandet av den skrivelse genom vilken kommissionen underrättar klaganden om sin avsikt att avslå klagomålet.

32. Klagande har inte rätt att få tillgång till affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter som kommissionen har inhämtat under undersökningen (39).

B. Utlämnande av handlingar till andra berörda parter i koncentrationsförfaranden

33. Enligt artikel 17.2 i förordningen om tillämpning av koncentrationsförordningen skall tillgång till handlingar i koncentrationsförfaranden på begäran också ges till andra berörda parter som har underrättats om invändningarna, i den mån det är nödvändigt för att de skall kunna förbereda sina kommentarer.

34. Med sådana andra berörda parter avses andra parter i den föreslagna koncentrationen än de anmälande parterna, såsom säljaren och det företag som förvärvas genom koncentrationen (40).

IV. FÖRFARANDE FÖR TILLGÅNG TILL HANDLINGAR

A. Förberedande förfarande

35. Varje person som lämnar upplysningar eller synpunkter i någon av följande situationer, eller som i ett senare skede av samma förfarande lämnar ytterligare upplysningar till kommissionen, skall tydligt ange varje handling som den anser vara konfidentiellt och skälen för detta samt tillhandahålla en separat icke-konfidentiell version inom den tidsfrist som fastställts av kommissionen för att framföra synpunkter (41): a) I förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget — Då en person till vilken kommissionen har riktat ett meddelande om invändningar meddelar sina synpunkter på invändningarna (42). — Då en klagande meddelar sina synpunkter på ett meddelande om invändningar från kommissionen (43). — Då någon annan fysisk eller juridisk person som kan påvisa ett tillräckligt intresse i saken och som har begärt att få yttra sig, eller som har uppmanats av kommissionen att framföra sina synpunkter, skriftligen eller muntligen meddelar sina synpunkter (44). — Då en klagande meddelar sina synpunkter på en skrivelse från kommissionen genom vilken den klagande underrättas om att kommissionen avser att avvisa klagomålet (45). b) I koncentrationsförfaranden — Då anmälande parter eller andra berörda parter meddelar sina synpunkter på invändningar som kommissionen antagit i syfte att fatta ett beslut som rör en begäran om dispens från krav på att genomförandet av en koncentration skall skjutas upp och som negativt påverkar en eller flera av dessa parter eller på ett preliminärt beslut som fattats i ärendet (46). — Då anmälande parter, till vilka kommissionen har riktat ett meddelande om invändningar, andra berörda parter som har underrättats om dessa invändningar eller parter, till vilka kommissionen har meddelat invändningar i syfte att ålägga böter eller vite, meddelar sina synpunkter på invändningarna (47). — Då tredje man som begär att få yttra sig, eller varje annan fysisk eller juridisk person som kommissionen har uppmanat att meddela sina synpunkter, skriftligen eller muntligen meddelar sina synpunkter (48). — Då någon person tillhandahåller upplysningar enligt artikel 11 i koncentrationsförordningen.

36. Kommissionen kan dessutom begära att företag (49) när de lägger fram eller har lagt fram handlingar anger vilka handlingar eller delar av handlingar som de anser innehåller affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter som tillhör dem och gentemot vilka företag dessa handlingar skall betraktas som konfidentiella (50).

37. För att kommissionen snabbt skall kunna handlägga framställningar om konfidentiell behandling som avses i punkt 36 får den fastställa en tidsfrist inom vilken företagen skall: (i) ange skälen för sin begäran om konfidentiell behandling för varje enskild handling eller del av en handling och (ii) tillhandahålla kommissionen en icke-konfidentiell version av handlingarna, där de konfidentiella avsnitten har tagits bort (51). I förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget skall företagen också, inom samma tidsfrist, tillhandahålla en kortfattad beskrivning av varje uppgift som har tagits bort (52).

38. De icke-konfidentiella versionerna och beskrivningarna av de borttagna uppgifterna måste vara utformade så att alla parter som får tillgång till handlingarna i ärendet kan avgöra om de uppgifter som tagits bort sannolikt har betydelse för deras försvar och det därmed föreligger tillräckliga skäl att begära att kommissionen beviljar tillgång till de uppgifter som hävdas vara konfidentiella.

B. Behandling av konfidentiella uppgifter

39. Om företag i förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget inte uppfyller de bestämmelser som avses i punkterna 35-37 får kommissionen anse att de berörda handlingarna eller yttrandena inte innehåller konfidentiell information (53). Kommissionen kan därför presumera att företaget inte har några invändningar mot att handlingarna eller yttrandena offentliggörs i sin helhet.

40. I såväl förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 som förfaranden enligt koncentrationsförordningen gäller att om företaget i fråga uppfyller villkoren i punkterna 35-37 i tillämplig utsträckning kommer kommissionen att antingen — preliminärt godta en begäran som förefaller välgrundad; eller — underrätta personen eller företaget i fråga om att kommissionen helt eller delvis inte godtar begäran om konfidentiell behandling, när det är uppenbart att begäran är ogrundad.

41. Kommissionen kan vid ett senare tillfälle helt eller delvis återkalla sitt preliminära godtagande av begäran om konfidentiell behandling.

42. Om Generaldirektoratet för konkurrens i inledningsskedet inte godtar begäran om konfidentiell behandling eller om det anser att ett preliminärt godtagande av begäran om konfidentiell behandling skall återkallas och därmed avser att lämna ut uppgifter, kommer den att ge företaget i fråga möjlighet att framföra sina synpunkter. I sådana fall underrättar Generaldirektoratet för konkurrens personen eller företaget skriftligen om sin avsikt att lämna ut uppgifter och skälen för detta. Den fastställer även en tidsfrist inom vilken personen eller företaget får framföra synpunkter skriftligen. Om det, efter det att dessa synpunkter meddelats, fortfarande råder oenighet om begäran om konfidentiell behandling, kommer saken att handläggas av förhörsombudet i enlighet med kommissionens gällande regler för kompetensområdet för förhörsombud (54).

43. Om det finns en risk för att ett företag, som är i stånd att utöva mycket starka ekonomiska eller kommersiella påtryckningar på sina konkurrenter eller på sina handelspartner, kunder eller leverantörer, kommer att vidta hämndåtgärder mot dessa på grund av att de har samarbetat med kommissionen under dess undersökning (55), kommer kommissionen att skydda avsändarnas anonymitet genom att bevilja tillgång till sådana svar i icke-konfidentiell version eller sammanfattning (56). Begäran om anonymitet i sådana situationer eller i enlighet med punkt 81 i kommissionens tillkännagivande om handläggningen av klagomål rörande artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (57) kommer att behandlas i enlighet med punkt 40-42.

C. Hur får man tillgång till handlingar?

44. Kommissionen får fastställa att tillgång till handlingar i ett ärende skall ges på något av följande sätt under vederbörligt hänsynstagande till parternas tekniska resurser: — Genom en eller flera cd-romskivor eller genom någon annan anordning för elektronisk datalagring som kan finnas tillgänglig i framtiden. — Genom att kopior av de tillgängliga handlingarna skickas i pappersform per post. — Genom en inbjudan att ta del av de tillgängliga handlingarna i kommissionens lokaler. Kommissionen får välja vilken kombination som helst av dessa metoder.

45. För att underlätta tillgången till handlingar i ärendet får parterna en förteckning över handlingarna i kommissionens akt, enligt definitionen i punkt 8 ovan.

46. Tillgång till bevis som finns i kommissionens akt ges i deras originalutformning. Kommissionen är inte skyldig att tillhandahålla en översättning av handlingar i akten (58).

47. Om en part efter att ha fått tillgång till handlingar i ärendet anser att den behöver kännedom om specifika icke tillgängliga upplysningar för sitt försvar, kan den ge in en motiverad begäran om detta till kommissionen. Om tjänstegrenen inom Generaldirektoratet för konkurrens inte anser sig kunna bevilja begäran och om parten är av en annan åsikt kan parten ge in en motiverad begäran till hörandeombudet, i enlighet med gällande regler om kompetensområdet för hörandeombud (59).

48. Tillgång till handlingar i enlighet med detta tillkännagivande beviljas på villkor att de upplysningar som därigenom erhålls endast används för rättsliga eller administrativa förfaranden som avser tillämpningen av de av gemenskapens konkurrensregler som det är fråga om i det aktuella administrativa förfarandet (60). Skulle upplysningarna användas i annat syfte, med biträde av ett externt rättsligt ombud, får kommissionen när som helst rapportera det inträffade till detta rättsliga ombuds branschorganisation för att denna skall vidta disciplinära åtgärder.

49. Med undantag för punkterna 45 och 47 gäller detta avsnitt C även beviljande av tillgång till handlingar till klagande (i förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i fördraget) och andra berörda parter (i förfaranden enligt koncentrationsförordningen).

(1) Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget, EGT L 1, 4.1.2003, s. 1.

(2) Kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, EUT L 123, 27.4.2004, s. 18.

(3) Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer, EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

(4) Kommissionens förordning (EG) nr 802/2004 av den 21 april 2004 om tillämpning av rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer, EUT L 133, 30.4.2004, s. 1. Rättelse i EUT L 172, 6.5.2004, s. 9.

(5) Hänvisningar i detta tillkännagivande till artiklarna 81 och 82 avser därför även artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet.

(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, EGT L 145, 31.5.2001, s. 43. Se till exempelvis mål T-2/03, Verein für Konsumenteninformation mot Europeiska kommissionen, dom av den 13 april 2005, ännu ej publicerad.

(7) Meddelande från kommissionen om interna förfaranderegler för behandling av förfrågningar om tillgång till handlingar enligt artiklarna 85 och 86 [nu 81 och 82] i EG-fördraget, av artiklarna 65 och 66 i EKSG-fördraget och av rådets förordning (EEG) nr 4064/89, EGT C 23, 23.1.1997, s. 3.

(8) EGT L 162, 19.6.2001, s. 21.

(9) Särskilt i de förenade målen T-25/95 m.fl., Cimenteries CBR m.fl. mot Europeiska kommissionen, REG 2000, s. II-491.

(10) I detta tillkännagivande täcker begreppet ”företag” hädanefter både företag och företagssammanslutningar. Med begreppet ”person” avses såväl fysiska som juridiska personer. Många enheter är både juridiska personer och företag. I så fall täcks de av båda begreppen. Detsamma gäller när en fysisk person är ett företag i den mening som avses i artiklarna 81 och 82. I koncentrationsförfaranden måste hänsyn tas till personer som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, även när de är fysiska personer. Om enheter som varken är juridiska personer eller företag blir inblandade i ett förfarande vid kommissionen i ett konkurrensärende, kommer kommissionen i lämpliga fall att tillämpa principerna i detta tillkännagivande i tillämpliga delar.

(11) Se artikel 15.1 i tillämpningsförordningen, artikel 18.3 i koncentrationsförordningen och artikel 17.1 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(12) I detta tillkännagivande används begreppet ”handling” för alla former av information, oavsett på vilket medium de har lagrats. Detta omfattar alla anordningar för elektronisk datalagring som finns eller kan komma att finnas tillgängliga.

(13) Se artikel 27.2 i förordning nr 1/2003, artikel 15.2 och 16.1 i tillämpningsförordningen samt artikel 17.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen. Dessa undantag nämns också i mål T-7/89, SA Hercules Chemicals NV mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1991, s. II-1711, svensk specialutgåva XI, s. II-83. Förstainstansrätten har konstaterat att kommissionen inte har rätten att ensam avgöra vilka handlingar i akten som kan vara till nytta för försvaret (se beslut i mål T-30/91, Solvay SA mot Europeiska kommissionen, REG 1995, s. II-1775, punkterna 81–86 och i mål T-36/91, Imperial Chemical Industries plc mot Europeiska kommissionen, REG 1995, s. II-1847, punkterna 91–96).

(14) Exempel på interna handlingar är utkast, yttranden, minnesanteckningar eller meddelanden från kommissionens avdelningar eller andra berörda offentliga myndigheter.

(15) Se artikel 27.2 i förordning nr 1/2003, artikel 15.2 i tillämpningsförordningen och artikel 17.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(16) Se punkt 1 ovan.

(17) Se förstainstansrättens dom av den 30 september 2003, förenade målen T-191/98 och T-212/98 till T-214/98, Atlantic Container Line AB m.fl. mot Europeiska kommissionen (TACA), REG 2003, s. II-3275, punkterna 349–359.

(18) Redogörelser som har inhämtats i enlighet med artikel 19 eller artikel 20.2 e i förordning nr 1/2003 eller artikel 13.2 e i koncentrationsförordningen tillhör också normalt de dokument som är tillgängliga (se punkt 10 ovan).

(19) Se artikel 27.2 i förordning nr 1/2003, artikel 15.2 i tillämpningsförordningen och artikel 17.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(20) Se förstainstansrättens beslut i förenade målen T-134/94 m.fl., NMH Stahlwerke m.fl. mot Europeiska kommissionen, REG 1997, s. II-2293, punkt 36, och i mål T-65/89, BPB Industries Plc och British Gypsum Ltd mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1993, s. II-389, svensk specialutgåva XIV, s. II-1, punkt 33.

(21) I detta tillkännagivande avses med begreppet ”Eftastaterna” de Eftastater som omfattas av EES-avtalet.

(22) Till exempel anges i artikel VIII.2 i avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Förenta staternas regering om tillämpning av deras konkurrensbestämmelser (EGT L 95, 27.4.1995, s. 47), att den information som den andra parten i förtroende tillhandahållit enligt detta avtal skall skyddas i största möjliga utsträckning. Den artikeln skapar en internationellrättslig skyldighet som är bindande för kommissionen.

(23) På området för koncentrationskontroll kan detta särskilt gälla handlingar som överlämnats av en medlemsstat i enlighet med artikel 9.1 i koncentrationsförordningen gällande hänskjutande av ett fall.

(24) Se artikel 16.1 i tillämpningsförordningen och artikel 17.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen; mål T-7/89, SA Hercules Chemicals NV mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1991, s. II-1711, punkt 54, svensk specialutgåva XI, s. II-83 och mål T-23/99, LR AF 1998 A/S, tidigare Løgstør Rør A/S mot Europeiska kommissionen, REG 2002, s. II-1705, punkt 170.

(25) Förstainstansrättens beslut av den 18 september 1996 i mål T-353/94, Postbank NV mot Europeiska kommissionen, REG 1996, s. II-921, punkt 87.

(26) Gemenskapsdomstolarna har uttalat sig i denna fråga både i ärenden som rör påstått missbruk av en dominerande ställning (artikel 82 i EG-fördraget) (se mål T-65/89, BPB Industries Plc och British Gypsum, Rec. 1993, s. II-389, svensk specialutgåva XIV, s. II-1, punkt 33, och mål C-310/93P, BPB Industries plc och British Gypsum, REG 1995, s. I-865) och i koncentrationsärenden (mål T-221/95, Endemol mot Europeiska kommissionen, REG 1999, s. II-1299, punkt 69 och mål T-5/02, Laval mot Europeiska kommissionen, REG 2002, s. II-4381, punkt 98 och följande).

(27) Se punkt 40 nedan.

(28) Se punkt 35 nedan.

(29) Affärshemligheter eller andra konfidentiella uppgifter som meddelats en bransch- eller yrkesorganisation genom dess medlemmar förlorar dock inte sin konfidentialitet i förhållande till tredje man och kan därför inte lämnas ut till klagande, jfr förenade målen 209-215/78 och 218/78, Fedetab, Rec. 1980, s. 3125, svensk specialutgåva V, s. 345, punkt 46.

(30) Se punkterna 35-38 nedan angående uppmaning till företagen att ange vilka upplysningar som är konfidentiella.

(31) Se artikel 27.2 i förordning nr 1/2003 och artikel 15.3 i tillämpningsförordningen.

(32) Artikel 18.1 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(33) Se punkt 42 nedan.

(34) Denna fråga behandlas i dokumentet från generaldirektoratet för konkurrens ”DG COMP Best Practices on the conduct of EC merger control proceedings”, som finns på GD Konkurrens hemsida: http://europa.eu.int/comm/competition/index_sv.html.

(35) Se artikel 8.1 i tillämpningsförordningen för förordning nr 1/2003, som talar om att klaganden ges tillgång till handlingar (”access to documents” på engelska), och artikel 17.2 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen, där det står att andra berörda parter kan få tillgång till handlingar i ärendet (”access to file” på engelska) ”i den mån det är nödvändigt för att de skall kunna förbereda sina kommentarer”.

(36) Se mål T-17/93, Matra Hachette SA mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1994, s. II-595, punkt 34 [finns ej i svensk översättning]. Förstainstansrätten anförde att rättigheterna för sådana tredje parter som avses i artikel 19 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962 (nu ersatt av artikel 27 i förordning nr 1/2003) var begränsade till rätten att delta i förfarandet.

(37) Genom en skrivelse som utfärdas i enlighet med artikel 7.1 i tillämpningsförordningen.

(38) Se artikel 8.1 i tillämpningsförordningen.

(39) Se artikel 8.1 i tillämpningsförordningen.

(40) Se artikel 11 b i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(41) Se artikel 16.2 i tillämpningsförordningen och artikel 18.2 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(42) Enligt artikel 10.2 i tillämpningsförordningen.

(43) Enligt artikel 6.1 i tillämpningsförordningen.

(44) Enligt artiklarna 13.1 och 13.3 i tillämpningsförordningen.

(45) Enligt artikel 7.1 i tillämpningsförordningen.

(46) Artikel 12 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(47) Artikel 13 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(48) Enligt artikel 16 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(49) I koncentrationsförfaranden gäller principerna i denna och följande punkter även sådana personer som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

(50) Se artikel 16.3 i tillämpningsförordningen och artikel 18.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen. Detsamma gäller handlingar som kommissionen har inhämtat vid en inspektion enligt artikel 13 i koncentrationsförordningen och artiklarna 20 och 21 i förordning nr 1/2003.

(51) Se artikel 16.3 i tillämpningsförordningen och artikel 18.3 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.

(52) Se artikel 16.3 i tillämpningsförordningen.

(53) Se artikel 16 i tillämpningsförordningen.

(54) Se artikel 9 i kommissionens beslut av den 23 maj 2001 om kompetensområdet för förhörsombudet i vissa konkurrensförfaranden, EGT L 162, 19.6.2001, s. 21.

(55) Se punkt 19.

(56) Se mål T-5/02, Tetra Laval BV mot Europeiska kommissionen, REG 2002, s. II-4381, punkterna 98 och 104–105.

(57) Tillkännagivande från kommissionen om handläggningen av klagomål rörande artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, EUT C 101, 27.4.2004, s. 65.

(58) Se förenade målen T-25/95 m.fl., Cimenteries, punkt 635.

(59) Se artikel 8 i kommissionens beslut av den 23 maj 2001 om kompetensområdet för förhörsombudet i vissa konkurrensförfaranden, EGT L 162, 19.6.2001, s. 21.

(60) Se artikel 15.4 och artikel 8.2 i tillämpningsförordningen och artikel 17.4 i tillämpningsförordningen för koncentrationsförordningen.