A4-0162/98

Resolution om meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemensam strategi för att motverka försurning (KOM(97)0088 - C4-0436/97)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 130r i EG-fördraget,

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemensam strategi för att motverka försurning (KOM(97)0088 - C4-0436/97),

- med beaktande av rådets slutsatser angående meddelandet om en gemensam strategi för att motverka försurning (punkt 7 på dagordningen för rådets 2 062:a möte, den 16 december 1997),

- med beaktande av kommissionens förslag till rådets direktiv om minskning av svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv 93/12/EEG (KOM(97)0088 - C4-0283/97),

- med beaktande av direktiv 88/609/EEG om utsläpp till luften av föroreningar från stora förbränningsanläggningar,

- med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemensam strategi för att motverka försurning (CES 979/97),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd och yttrandena från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi (A4-0162/98), och med beaktande av följande:

A. Välkomnar kommissionens strategi för att motverka försurningen utarbetad i enlighet med den långsiktiga målsättningen i femte miljöprogrammet att inte överskrida den kritiska belastningsgränsen i någon av EU:s regioner.

B. Konstaterar att kommissionen valt att fastställa ett delmål om att arealen där den kritiska belastningsgränsen för ekosystemen överskrids måste minskas med 50 procent till år 2010.

C. Konstaterar att den kritiska belastningsgränsen vad det gäller försurning överskreds referensåret 1990 på en yta motsvarande 24 procent av gemenskapens ekosystemsareal.

D. Konstaterar att kommissionen valt att basera strategin på den modell för samlad bedömning som tidigare använts inom ramen för konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar.

E. Konstaterar att det underlag som använts för beräkningar enligt strategins modell inte i alla delar varit komplett eller tagit hänsyn till den senaste tidens utveckling vad gäller målsättningen att minska CO2 inom gemenskapen varför resultaten bör ses som preliminära uppskattningar.

F. Konstaterar att kommissionen föreslår nationella utsläppstak som styrmedel för att nå det i strategin fastställda delmålet.

G. Konstaterar att strategin i enlighet med rådets uppdrag fokuserar på specifikt försurning och att strategin därför inte tar full hänsyn till samtliga negativa effekter som kan härledas till de försurande utsläppen.

H. Konstaterar att strategin vad gäller åtgärder utgår från befintlig lagstiftning och beslutade initiativ, det s.k. referensscenariot.

I. Konstaterar att analysen av möjliga ytterligare åtgärder begränsas till enbart tekniska åtgärder, vilket innebär att den fulla åtgärdspotentialen underskattas och att de beräknade kostnaderna för ytterligare åtgärder överskattas.

1. Parlamentet stödjer kommissionens förslag som fastställer målsättningen i relation till den kritiska belastningsgränsen samt strategins användande av delmål för år 2010, och uppmanar samtidigt kommissionen att ta fram en ny ambitiös målsättning för år 2015, där i princip all areal ligger under den kritiska belastningsgränsen; denna nya målsättning bör redovisas i samband med revideringen av programmet år 2004,

2. anser att metoden med nationella utsläppstak ger medlemsstaterna en önskad flexibiltet att vidta de mest lämpade åtgärderna för att nå det definierade delmålet,

3. uppmanar kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att i ökad utsträckning använda ekonomiska styrmedel, till exempel handel med utsläppsrätter, för att minska svavel- och kväveutsläppen,

4. stödjer kommissionen i dess val att basera försurningsstrategin på modellen för samlad bedömning som tidigare använts framgångsrikt inom ramen för konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar,

5. uppmanar dock kommissionen att uppdatera ingångsdata för modellen för samlad bedömning i syfte att, innan det planerade förslaget till direktiv om nationella utsläppstak slutförs, ta full hänsyn till nationella uppgifter från medlemsländerna, kommande lagstiftning och internationella överenskommelser som Auto-Oil paketet och Kyoto-konferensen,

6. anser det angeläget att EU:s försurningsstrategi är förenlig med protokollarbetet i FN:s ekonomiska kommission för Europa som samtidigt undersöker försurningen, ozonbildningen och eutrofieringen ur hela Europas synpunkt; en avgörande förbättring av försurningsstrategins effektivitet skulle kunna åstadkommas genom att granskningen utvidgades till att förutom medlemsstaterna också omfatta de övriga europeiska staterna,

7. uppmanar kommissionen att stödja parlamentets ståndpunkt i Auto-oil-förslaget med lägre svavelvärden i fordonsbränslen från år 2005,

8. hävdar att en uppdatering i enlighet med punkt 5 tillsammans med möjliga kompletterande icke-tekniska strukturella åtgärder för att minska utsläppen, väsentligt kan sänka de beräknade kostnaderna för att uppnå strategins delmål,

9. understryker att en minskning av försurningen medför stora positiva effekter, såsom att den biologiska mångfalden bevaras, att utarmningen av jordmånen fördröjs, människornas hälsa förbättras, livslängden för byggnader och byggnadsmaterial förlängs och kulturarvet bevaras,

10. anser att kommissionen bör ta hänsyn till övriga kostnader och icke ekonomiskt mätbara förluster som orsakas av försurande utsläpp; de viktigaste av dessa är hälsoskador, övergödning, skador orsakade av marknära ozon samt korrosion av byggnader och material, inklusive ovärderliga kulturminnesmärken,

11. uppmanar samtliga medlemsländer och EU att underteckna och ratificera 1994 års svavelprotokoll,

12. anser att principen om att förorenaren betalar skall tillämpas fullt ut av samtliga medlemsländer, inom samtliga näringsgrenar och i synnerhet inom samtliga transportsektorer,

13. uppmanar kommissionen att med utgångspunkt i beräkningarna för kostnadseffektivitet föreslå konkreta åtgärder för att minska försurande luftföroreningar från sjöfart samt understödja utsläppsminskningar i ansökarländerna,

14. uppmanar kommissionen att föreslå en högsta gräns för svavelinnehåll i flygbränsle,

15. uppmanar kommissionen att i syfte att begränsa utsläppen av kväveoxider (NOx) och svaveldioxid (SOx) från sjöfart föreslå och befrämja åtgärder som t.ex.:

- införande av miljödifferentierade hamn- och farledsavgifter i syfte att premiera fartyg som använder bunkerolja med låg svavelhalt och/eller katalysator,

- fastställande av utsläppsregler för sjöfart som trafikerar hamnar inom unionen,

- frivilliga avtal om utsläppsminskningar avseende exempelvis färjetrafik,

- ansökan till MARPOL-konventionen om att avsätta Nordsjön, Irländska sjön och Engelska kanalen som känsliga områden för svavelutsläpp, i syfte att här införa krav på lägre gränsvärden för svavel i bunkerolja,

- ökad användning av bunkerolja med låg svavelhalt genom exempelvis ekonomiska styrmedel som skatter eller avgifter på svavelutsläpp samt att eventuella inkomster till medlemsstaterna genom dessa ekonomiska styrmedel går till försurningsförhindrande åtgärder,

16. anser att kommissionen valt en alltför låg ambitionsnivå vad gäller föreslagna gränsvärden vid revideringen av direktiv 93/12/EEG om svavelhalten i vissa flytande bränslen,

17. noterar att stora förbränningsanläggningar år 1990 stod för drygt 60 procent av SOx-utsläppen och drygt 20 procent av NOx-utsläppen inom gemenskapen,

18. uppmanar därför kommissionen att snarast möjligt presentera den sedan länge utlovade revideringen av direktiv 88/609/EEG om utsläpp till luften av föroreningar från stora förbränningsanläggningar,

19. uppmanar kommissionen att lägga fram en samordnad strategi för att minska jordbrukets negativa miljöpåverkan avseende utsläpp till luft, mark och vatten av ammoniak, metan och nitrat, liksom också en strategi för främjande av hållbart och ekologiskt lantbruk,

20. anser att kommissionen bör presentera en handlingsplan för hur ansökarländerna ska integreras i arbetet för att nå försurningsstrategins mål; en sådan plan bör innefatta överföring av kunskap, stöd till miljöövervakning samt finansiering av investeringar i åtgärder som minskar utsläppen av försurande ämnen genom existerande program som Phare och Tacis; uppmanar även kommissionen att inkludera åtgärder i syfte att stimulera marknadsekonomin och inrättandet av ekonomiska styrmedel i denna handlingsplan,

21. uppmanar kommissionen att koppla subsidierna inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken till hårda krav på åtgärder mot ammoniakutsläpp från lantbruket,

22. uppmanar kommissionen att koppla biståndet till ansökarländerna till hårda miljökrav i syfte att minska de försurande utsläppen i dessa länder,

23. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen.