SV Europeiska unionens officiella tidning C 299/18

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2009/C 299/08

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006. Invändningar mot ansökan måste komma in till kommissionen inom sex månader räknat från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”PODKARPACKI MIÓD SPADZIOWY”

EG nr: PL-PDO-0005-0578-05.12.2006

SGB ( ) SUB ( X )

1. Beteckning (på SGB eller SUB):

”Podkarpacki miód spadziowy”

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Polen

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet:

3.1 Produkttyp (samma som i bilaga II):

Klass 1.4. Andra produkter av animaliskt ursprung, honung

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig:

”Podkarpacki miód spadziowy” är flytande eller kristalliserad honung som tillverkas av honungsdagg som bin samlar in från europeisk silvergran (Abies alba). Den kan också innehålla honungsdagg från gran (familj Pinaceae, släkte Picea) och från tall (familj Pinaceae, släkte Pinus, art huvudsakligen Pinus sylvestris). Honungsdagg från den europeiska silvergranen dominerar dock och utgör aldrig mindre än 70 %. ”Podkarpacki miód spadziowy” kan innehålla spår av pollen från nektarförande växter eller pollenkorn från anemofila växter. Förekomsten av pollen och övrigt innehåll i honungsdaggen får inte leda till någon förändring av honungens karaktäristiska smak eller lukt. I synnerhet får det inte leda till att något av de karaktäristiska värden som anges i denna beskrivning inte uppfylls.

Vid tillverkningen av ”podkarpacki miód spadziowy” används endast bin av följande raser: Apis mellifera mellifera (det mörka europiska honungsbiet), Apis mellifera carnica (Carnica-biet) och Apis mellifera caucasica (kaukasiskt honungsbi).

Organoleptiska egenskaper

Före kristallisering varierar honungens färg från mörkbrun med grönaktiga inslag till nästan svart, med en intensitet på minst 82 mm på Pfund-skalan. Den har en tjock, mycket trögflytande konsistens och efter kristalliseringen, som sker långsamt och som ger en finkornig konsistens, antar den en något ljusare färg. Den har en lätt söt smak med en typisk doft av kåda som påminner om barrträdens barr.

Fysikaliska och kemiska egenskaper

— Vattenhalt – högst 19 %.

— Halt av monosackarider (glukos och fruktos) – minst 50 %.

— Sackaroshalt – högst 4 %.

— Melezitoshalt – omkring 3,5 %.

— HMF-halt (5-hydroxymetylfurfural) – högst 30 mg/kg.

— Diastasaktivitet (Schade-skalan) – minst 10.

— Fri syra – 20–40 milliekvivalenter/kg.

— Elektrisk ledningsförmåga – minst 1,0 mS/cm.

— Halt av vattenolösligt material – högst 0,1 g/100 g.

— Även om honungen lagras under flera år jäser den inte och ett högt osmotiskt tryck hindrar utveckling av mikroorganismer.

— Eftersom den reducerande sockerarten fruktos överväger i förhållande till glukos kristalliseras honungen långsammare och smaken förbättras.

— Jämfört med nektarbaserad honung innehåller honungen dubbelt så mycket disackarider (maltos, trehalos, turanos), vilka har antioxiderande egenskaper.

3.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter):

—

3.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung):

Bina får bara utfodras före vintern, efter att honungen har producerats, och då endast med vitt betsocker eller färdig sirap (bifoder) som innehåller minst 73 % socker (glukos, fruktos, sackaros). Det vita betsockret och sockersirapen behöver inte komma från det område där ”podkarpacki miód spadziowy” produceras. Detta påverkar inte honungens kvalitet. Om bina på grund av oförutsedda yttre faktorer måste utfordras vid något annat tillfälle får detta göras bara efter att vojvodskapets biodlarförening i Rzeszów har meddelat kontrollorganet om detta. Om man tillämpar denna process, måste den slutföras minst 14 dagar före början på den period då honungsdagg insamlas, under vilken extra utfordring är förbjuden.

3.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området:

Alla produktionssteg – från utplaceringen av bikuporna till den slutliga förpackningen av honungen – måste äga rum inom det fastställda geografiska området.

”Podkarpacki miód spadziowy” får bara skördas under perioden från början av juni till slutet av september. Honungen kallslungas i en honungsslunga med hjälp av centrifugalkraft. Efter att ha silats i behållare tappas honungen upp i olika typer av förpackningar för försäljning. Förpackningarna består av behållare av glas eller stengods som inte rymmer mer än 1 400 g. Honungen bör skyddas från ljus och förvaras i en temperatur på 10–18 °C med en luftfuktighet som inte överstiger 65 %. Honungen får inte filtreras (för att ta bort pollen), skummas, pastöriseras eller upphettas på konstgjort väg. Honungens temperatur får inte överskrida 42 °C i något skede av produktionen. Under processen när honungen skördas är det förbjudet att använda kemikalier eller andra medel som stöter bort bina, vare sig i fast form, flytande form eller gasform. Användningen av farmaceutiska produkter är förbjuden under den period då honungsdaggen samlas in.

3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.:

”Podkarpacki miód spadziowy” måste förpackas inom det område som fastställs i punkt 4. Skälet är de traditionella metoder som syftar till att säkra att produkten har rätt kvalitet samt att övervaka och kontrollera dess ursprung. Därmed undviks all risk för förändringar i honungens fysiska, kemiska och organoleptiska egenskaper, vilka skulle kunna påverkas om den transporterades långa sträckor. Kravet att förpackningen ska ske inom området syftar också till att minimera risken för att ”podkarpacki miód spadziowy” blandas med andra typer av honung samt att andra typer av honung säljs under denna skyddade beteckning.

3.7 Särskilda regler för märkning:

Alla biodlare och enheter som köper in och ytterligare förädlar honungen under den skyddade beteckningen är skyldiga att använda en och samma typ av märkning. Varje etikett måste inkludera information om behållarens volym samt ange tillverkarens adress, veterinärkontrollnumret och etikettens serienummer. Etiketter ska också inkludera gemenskapssymbolen eller gemenskapssymbolen tillsammans med texten ”Chroniona Nazwa Pochodzenia” (skyddad ursprungsbeteckning). Etiketterna levereras av vojvodskapets biodlarförening i Rzeszów. Föreningen lämnar detaljerade regler till kontrollorganet när det gäller distributionen av etiketter. Dessa regler får inte på något sätt vara diskriminerande mot producenter som tillverkar ”podkarpacki miód spadziowy” enligt specifikationen men som inte tillhör vojvodskapets biodlarförening i Rzeszów.

4. Kort beskrivning av det geografiska området:

”Podkarpacki miód spadziowy” skördas i 17 skogsdistrikt i vojvodskapet (Nadleśnictwo Rymanów, Nadleśnictwo Komańcza, Nadleśnictwo Lesko, Nadleśnictwo Baligród, Nadleśnictwo Cisna, Nadleśnictwo Wetlina, Nadleśnictwo Stuposiany, Nadleśnictwo Lutowiska, Nadleśnictwo Brzegi Dolne, Nadleśnictwo Strzyżów, Nadleśnictwo Bircza, Nadleśnictwo Dukla, Nadleśnictwo Brzozów, Nadleśnictwo Dynów, Nadleśnictwo Kańczuga, Nadleśnictwo Radymno och Nadleśnictwo Krasiczyn) och i två nationalparker (Bieszczadzki Park Narodowy och Magurski Park Narodowy).

5. Samband med det geografiska området:

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området:

Naturliga faktorer

Området där ”podkarpacki miód spadziowy” framställs anges i punkt 4. Med få undantag har området en dålig jordmån som faller inom kategorierna IV och V. Det rör sig huvudsakligen om brunjord, mestadels urlakad, och podsoljord, både sand- och lerjord. Torvjord och alluvialjord påträffas i små mängder i den södra delen av det beskrivna området. Jordmånen och topografin (Karpaternas utlöpare uppgår till en höjd av 350–600 meter över havet och Nedre Beskiderna och Bieszczady-bergen uppgår till en höjd av 850 meter över havet) skapar ideala livsmiljöer för barrträd, särskilt den europeiska silvergranen (Abies alba).

Granen är en mycket känslig art och trivs därför bara i en mycket gynnsam och ren miljö. Den sort som växer här – den europeiska silvergranen (Abies alba) – har historiskt sett varit den mest spridda sorten i Nedre Karpaterna. En mycket hög andel av träden i områdets skogar är granar – uppskattningsvis 16,5 % – och granarna har en genomsnittlig ålder på 87 år. År 2006 upptog granarna omkring 67 784 hektar av skogsområdet Förutom två nationalparker rymmer det beskrivna området 15 naturreservat – Jedlina, Rebece, Wilcze, Minokąt, Nad Trzciańcem, Mójka, Góra Chełm, Jażwiana Góra, Turnica, Krępak, Na Opalonym, Dybek, Chwaniów, Polanki och Hulskie – där ett av de viktigaste bevarandemålen är att skydda granbeståndet. I skogsdistriktet Nadleśnictwo Stuposiany finns också den största granen, sett till omkretsen – 505 cm – i samtliga skogar i Polen.

Hög nederbörd (särskilt på vintern), åtföljande luftfuktighet och stabilt höga temperaturer under växtsäsongen skapar optimala förutsättningar för de insekter som producerar honungsdagg, närmare bestämt barrträdsbladlöss (familjen Lachnidae) och sköldlöss (familjen Margarodidae). Därmed förekommer det årligen honungsdagg i skogarna i Nedre Karpaterna, med varierande intensitet.

Historiska och mänskliga faktorer

Odlingen av vildbin i Nedre Karpaterna är en mycket gammal tradition som sträcker sig långt tillbaka i tiden. Goda naturliga villkor innebar att biodlingen utvecklades mycket snabbt inom detta område. De första källorna som behandlar odling av vildbin är från 1400-talet. År 1464 fanns en särskilt honungsskatt bland de olika skatter som betalades av invånarna i Dębowiec, en liten stad nära Jasło. Dekret om biodling, som är bland de äldsta i Polen, ger ytterligare belägg för att odlingen av vildbin var högt utvecklad i Nedre Karpaterna. I ett dekret från 1478 till biodlarna i Łańcut, Kańczuga och Tyczyn och i Biecz-dekretet om biodling från 1538 angavs detaljerade regler för odling av vildbin, och dessa har utvecklats under århundradena. Tillverkningen av honung och vax överskred vida den lokala marknadens behov och fick därför en viktig plats vid sidan om andra varor som från detta område exporterades norrut via Kraków. ”Podkarpacki miód spadziowy” kom att bli en exportvara i mitten av 1900-talet. Under 1950-talet var honung av honungsdagg från barrträd eftersökt i västeuropeiska länder och i USA och inbringade två till tre gånger mer än nektarhonung. År 1967 var ett viktigt år. Då skördades över 1 000 ton honungsdagg från skogen i Nedre Karpaterna. Intresset växte för skogen som en ”betesmark” för bin, som gav dem ett sött ämne som kallades honungsdagg. År 1970 inrättades en forskningstjänst för biodling vid den regionala försöksanläggningen för jordbruk i Boguchwała nära Rzeszów. En av dess uppgifter var att förutsäga tillgången på honungsdagg. Det var den första tjänsten i sitt slag i Polen och den inrättades till följd av ett dekret från vojvodskapets nationella råd i Rzeszów. Platsen valdes på grund av den stora mängden honungsdagg av högsta kvalitet i områdets skogar. Sedan 1980 har institutionen för biforskning vid Krakóws jordbruksuniversitet fortsatt forskningen under ledning av professor H. Gałuszkowa.

Utmärkande för biodlingen i Nedre Karpaterna är det stora antalet biodlare (över 3 000) som skördar honung i liten skala med hjälp av traditionella metoder. Biodlingens popularitet och biodlarnas stora engagemang för att upprätthålla honungens kvalitet i denna region tydliggörs av det faktum att vojvodskapets biodlarförening i Rzeszów, som sammanför 54 lokala biodlarföreningar, har varit verksam i över 40 år. Regionala biodlarkooperativ i Przemyśl, Jarosław och Jaśło är också aktiva inom de områden där ”podkarpacki miód spadziowy” framställs.

Det högt utvecklade kunnandet hos de lokala biodlarna gäller särskilt upprätthållandet av den traditionella metod för bikupehantering som är så nära knuten till detta område. Detta kunnande omfattar också placeringen av bikuporna, särskilt med tanke på den varierande mängden honungsdagg och topografin, skördemetoden för en så pass unik typ av honung som ”podkarpacki miód spadziowy”, kallslungningen av honungen samt reglerna för lagring och upptappning av honungen.

De strikta och karaktäristiska värden som anges för ”podkarpacki miód spadziowy”, särskilt i syfte att upprätthålla honungens sortrenhet och förhindra att den blandas med andra typer av honung, kan uppnås endast genom största möjliga omsorg i fråga om bikupehantering samt skörd och lagring av honungen.

5.2 Specifika uppgifter om produkten:

Följande särdrag kännetecknar egenskaperna hos ”podkarpacki miód spadziowy”:

— Glukos- och fruktoshalt – minst 50 %.

— Genomsnittlig halt av trisackarider (melezitos) – 3,5 %.

— Elektrisk ledningsförmåga – minst 1,0 mS/cm.

— Färg – minst 82 mm på Pfund-skalan.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB):

”Podkarpacki miód spadziowy” är en unik produkt som är nära knuten till sitt ursprungsområde. Dess särskilda egenskaper beror på det geografiska området, som har ett naturligt barrskogsbestånd som präglas av en mycket hög andel europeisk silvergran (Abies alba). Produktens kvalitet beror också på de optimala klimatvillkoren (långa perioder av stabilt höga temperaturer på 25–30 °C) och en mycket hög luftfuktighet, som skapar särskilt gynnsamma förutsättningar för massreproduktion av honungsdaggsproducerande insekter, närmare bestämt bladlöss av familjen Lachnidae och sköldlöss av familjen Margarodidae. Dessa villkor har också en positiv inverkan på dessa insekters produktion av honungsdagg.

Den elektriska ledningsförmågan hos ”podkarpacki miód spadziowy” är mycket högre än normalt och visar den höga halten av mikroelement som är viktiga för hälsan, såsom magnesium, mangan, järn, koppar, kobolt, kalcium, fosfor med flera. Denna karaktäristiska egenskap hos produkten är också en följd av dess ursprung eftersom den mark där granbestånden växter är rik på mineralsalter som tas upp av växterna tillsammans med vattnet och som sedan, efter att ha utsöndrats av honungsdaggsproducerande insekter, kommer att ingå i honungen. Den karaktäristiska mörka färgen hos ”Podkarpacki miód spadziowy” beror på gröna alger som är knutna till granbeståndet i det beskrivna området. Honungens höga innehåll av trisackariden melezitos vittnar om dess ursprung i skogsområden dominerade av gran.

”Podkarpacki miód spadziowy” har karaktäristiskt sett en halt av reducerande monosackarider som är högre än genomsnittet och som, i kombination med en medelhög surhetsgrad, förbättrar honungens smak och ger den en mindre intensivt söt smak.

Under mycket lång tid, och utan avbrott, har honung framställts från granträd i detta område. Metoden för att skörda ”podkarpacki miód spadziowy” är nära knuten till de lokala biodlarnas kunnande. Det omfattande kunnandet om biodling speglas bland annat i de många krav som ska uppfyllas vid skörden av honungen, vilka i kombination med områdets unika egenskaper gör det möjligt att framställa honung som har de särskilda kännetecken som anges i (5.2).

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen:

(Artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006)

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1326&LangId=0