EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 04.09.1996 
KOM(96) 407 slutlig 
KOMMISSIONENS ANPRA RAPPORT 
till rådet, Europaparlamentet, 
Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén 
om införandet av hälsoskyddskrav i gemenskapens politik 
(1995) 

Sammanfattning 
1. Detta är den andra rapporten om införandet av hälsoskyddskrav i gemenskapens 
politik. Dess syfte är att ge en överblick över verksamhet som gemenskapen 
bedrivit under 1995 och som fått återverkningar på hälsoskyddsområdet. Den 
första rapporten utgavs 1995 och granskade hälsofrågor inom alla områden av 
gemenskapens politik. Den här rapporten bygger på den första rapporten men 
koncentrerar sig på ett visst antal centrala områden, inom vilka utvecklingen vad 
gäller hälsa varit mest betydande, nämligen 
- socialpolitik, 
- den inre marknaden, 
-jordbruk, livsmedel och fiske, 
- forskning och utveckling, 
- miljö och energi, 
- transport, och 
- internationellt samarbete. 
Rapporten behandlar också arbete som utförts av institutioner och övriga externa 
organ som har anknytning till gemenskapen och som verkar på dessa områden. 
2. Denna årsrapport är ett av de medel som kommissionen har upprättat i syfte att 
övervaka hur gemenskapen uppfyller förpliktelsen i artikel 129 i Romfördraget, 
att hälsokrav skall utgöra en integrerande del av gemenskapens övriga politik. 
Som den första rapporten från 1995 i detalj beskriver, kompletteras denna 
förpliktelse i fördraget med flera andra hänvisningar till hälsoskydd inom den 
övriga gemenskapspolitiken. Det gemensamma målet är att garantera en hög 
hälsoskyddsnivå för människorna (artikel 3o i fördraget). 
Med tanke på detta mål har kommissionen också upprättat andra medel som bättre 
än en retrospektiv rapport kan påverka lagstiftningsarbetet och den övriga 
verksamheten i gemenskapen. Till dessa hör förfarandet med fullständig 
rådfrågning mellan olika institutioner vid förslag som läggs fram av kommissionen 
på andra områden som kunde påverka hälsofrågor. Dessutom ger kommissionens 
gemensamma arbetsgrupp för hälsofrågor tillfälle att föra en allmän diskussion om 
frågor som gäller hälsa inom kommissionens tjänster, medan tillfälliga grupper har 
bildats för att möjliggöra en mera ingående granskning av särskilda problem eller 
politikområden ur hälsosynpunkt. 
3. Vissa framsteg har nåtts när det gäller att öka medvetenheten både inom 
gemenskapens institutioner och i medlemsstaterna om att största delen av 
gemenskapspolitiken har talrika anknytningar till och effekter på hälsan och att 
det därför är av största vikt att hälsofrågor tidigt tas med då man förbereder 
riktlinjer och handlingsprogram. Att hälsofrågor brukar dra till sig stor 
mediauppmärksamhet och väcka oro bland befolkningen är en annan orsak till att 
man redan i ett tidigt skede måste ta hänsyn till dem då man utformar en viss 
politik. 
Det är inte alltid uppenbart hur man på bästa sätt integrerar hälsokraven inom den 
politik som förs på ett visst område, eller på vilket sätt och enligt vilka kriterier 
framgången eller misslyckandet skall bedömas. För att utveckla tankarna inom 
detta område måste arbetet fortsätta. Genom att ge ut denna rapport vill 
kommissionen stimulera till offentlig debatt om dessa frågor. Rapporten är därför 
ett medel att främja öppenheten och diskussionen om hälsofrågor inom 
gemenskapen. 
Innehållsförteckning 
1. Inledning 
2. Folkhälsoprogram och -verksamhet 
3. Införande av hälsokrav i gemenskapens politik 
3.1 Socialpolitik 
3.1.1 Social trygghet 
3.1.2 Europeiska socialfonden 
3.1.3 Gemensamt ansvar - social utslagning 
3.1.4 Fri rörlighet för arbetstagare 
3.1.5 Personer med funktionshinder 
3.1.6 Hälsa och säkerhet på arbetsplatsen 
3.2 Den inre marknaden - Fri rörlighet för personer och varor - Beskattning 
3.2.1 Läkemedel 
3.2.2 Medicintekniska produkter 
3.2.3 Konsumentskydd - Kosmetika 
3.2.4 Beskattning 
3.2.5 Rättspraxis i fråga om fri rörlighet för varor 
3.2.6 Fri rörlighet för personer - erkännande av examensbevis för yrken inom 
hälsovårdsområdet 
3.2.7 Dataskydd 
3.2.8 Utbildning och vidareutbildning - Karolus 
3.3 Jordbruks- och livsmedelspolitik, fiske 
3.3.1 Veteri nära sektorn 
3.3.2 Resthaltsnivåer för bekämpningsmedel 
3.3.3 Tobak 
3.3.4 Livsmedel 
3.3.5 Program för att främja konsumtionen av mjölk 
3.3.6 Fiske 
3.4 Forskning och utveckling 
3.4.1 Biomed 
3.4.2 Telematik 
3.4.3 G7:s projekt om det globala informationssamhället 
3.4.4 Målinriktad socio-ekonomisk forskning 
3.4.5 Forskning inom jordbruk, fiske och agroindustriell förädling 
3.4.6 Transportforskning 
3.4.7 Miljö och klimat 
3.4.8 Industriell teknik och materialteknik 
3.4.9 Standarder, mät- och provningsteknik 
3.5 Miljöpolitik, energi 
3.5.1 Luftföroreni ng 
3.5.2 Strålskydd 
iii 
3.5.3 Kemiprodukter 
3.5.4 Civilskydd 
3.5.5 Europeiska miljöbyrån 
3.5.6 Energipolitik 
3.6 Transport 
3.6.1 Fartyg 
3.6.2 Transport av farligt gods 
3.6.3 Vägtransport 
3.7 Internationellt samarbete, relationer med tredje länder och internationella 
organisationer 
3.7.1 Samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Förenta staterna 
3.7.2 Samarbete med länder i Centraleuropa och Oberoende staters samvälde -
Phare/Tacis 
3.7.3 Samarbete med internationella organisationer 
3.7.4 Samarbete med AVS-länderna inom hälsosektorn 
3.7.5 Samarbete med Syd- och Sydostasien, Latinamerika 
3.7.6 Narkotikabekämpning 
3.7.7 Humanitärt stöd 
3.7.8 Miljö och hälsa 
3.8 Införande av hälsokrav i den övriga gemenskapspolitiken 
3.8.1 Statistik 
3.8.2 Utbildning för ungdomar 
3.8.3 Information 
3.8.4 Regionalpolitik 
3.8.5 Narkotika 
4. Slutsatser 
IV 
1. Inledning 
1. Denna andra rapport om införande av hälsokrav i gemenskapspolitiken syftar till 
att ge en översikt av hur Europeiska gemenskapens politik har utvecklats på 
hälsoskyddsområdet. Som helhet betraktat påvisar den att flera områden av 
gemenskapspolitiken har betydande återverkningar på hälsan. 
2. Artikel 129 i Romfördraget föreskriver att hälsofrågor bör utgöra en integrerande 
del av gemenskapens övriga politik. Denna årsrapport som utges i enlighet med 
ett beslut av kommissionen att anta kommissionens meddelande om ramen för 
åtgärder på folkhälsans område1 har utformats så att den ger en översikt av hur 
förpliktelsen i Romfördraget beaktas inom de olika områdena av gemenskaps­
politiken. 
3. Denna rapport kompletteras med andra instrument för samråd och samförstånd 
inom kommissionens tjänster som syftar till att garantera att hälsokraven 
vederbörligen beaktas. En gemensam arbetsgrupp för hälsofrågor har bildats. I 
denna ingår representanter från berörda tjänster inom kommissionen och dessa 
samlas för plenarmöte flera gånger årligen. Flera undergrupper bevakar särskilda 
frågor. I enlighet med kommissionens normala interna förfarande måste 
kommissionens tjänster samråda med de tjänster som ansvarar för folkhälsa vid 
generaldirektoratet för sysselsättning, arbetsmarknad och socialpolitik vid alla 
förslag som kan tänkas ha betydelse för hälsan. 
4. Den första rapporten om införande av hälsoskyddskrav i gemenskapens övriga 
politik gällde verksamheten år 1994 och godkändes av kommissionen den 29 maj 
19952. Eftersom detta var den första rapporten i sitt slag var dess mål att ge en 
heltäckande översikt av gemenskapens verksamhet inom hälsoområdet. Denna 
andra rapport inriktar sig på verksamheten inom hälsoområdet under år 1995. 
Debatten om BSE och CJD nyligen, som inträffade år 1996, tas inte upp här utan 
kommer att behandlas i den tredje rapporten. För att fa en mera omfattande bild 
bör den här rapporten läsas parallellt med den första, särskilt dess inledning, där 
en historik över hälsorelaterad verksamhet på gemenskapsnivå ingår. 
5. Den första rapporten väckte stort intresse både bland gemenskapens övriga 
institutioner och bland allmänheten, samtidigt som man visade förståelse för 
svårigheterna med att lägga fram ett så brett ämnesurval på ett enhetligt sätt. Med 
rapporten från år 1994 som utgångspunkt antog rådet en resolution om införandet 
av hälsoskyddskrav i gemenskapspolitiken. 
Rådet har välkomnat kommissionens initiativ att lägga fram rapporter av detta slag 
och har uppmanat kommissionen att i kommande rapporter fästa särskild 
uppmärksamhet vid vissa områden av gemenskapens verksamhet, nämligen vid 
den ekonomiska politiken, i synnerhet skattepolitiken, vid socialpolitiken med 
frågor om sysselsättning, fri rörlighet för varor och personer, vid jordbruks- och 
KOM (93) 559 slutlig av den 24.1 i. 1993 
KOM (95) 196 slutlig. 
1 
livsmedelspolitiken, vid konsumentpolitiken, vid forskning och teknisk utveckling 
samt vid miljö och transporter3. Denna rapport syftar till att ge en översikt av all 
berörd verksamhet och samtidigt rikta särskild uppmärksamhet mot de 
ovannämnda områdena av politiken. 
6. I sin resolution om det medelfristiga sociala handlingsprogrammet uppmanande 
Europaparlamentet kommissionen att lägga fram riktlinjer för hur hälsoskyddskrav 
skall införas i gemenskapens övriga politik4. 
7. Årets rapport inleds med en översikt av gemenskapens program och verksamhet 
för folkhälsan, som har framskridit betydligt under 1995. Därefter följer en 
sammanfattning av verksamheten inom ett antal prioriterade områden, dvs. 
områden som är viktiga antingen på grund av den omfattande verksamhet som 
bedrevs förra året eller på grund av den stora betydelse den hade för hälsan i 
allmänhet. I det tredje avsnittet skisseras övriga hälsorelaterade aktiviteter inom 
ytterligare några områden av gemenskapspolitiken. Dessutom presenteras vissa 
ämnen (narkotika, aids och tobak) i särskilda "faktarutor". Lagstiftningsåtgärder 
som föreslogs eller antogs under 1995 sammanfattas i en bilaga. 
8. I likhet med den första rapporten, visar även denna att det finns en mångfald av 
verksamhetsområden med verkningar för hälsan i gemenskapen. På vissa områden 
har man uppnått en anmärkningsvärd enhetlighet mellan målen i sig och deras 
verkningar på folkhälsan. På andra områden behövs ännu framsteg. 
Denna rapport har utformats så att den ger en så mångsidig bild som möjligt av 
de politiska initiativ som innehåller ett hälsoperspektiv. Rapporten kan bidra till 
att öka medvetenheten om hälsofrågor och de verkningar de sannolikt har, samt 
till att stimulera strävanden som syftar till att säkerställa att hälsan blir ett grund­
läggande element vid utformandet och genomförandet av politiken inom 
gemenskapen. 
2. Folkhälsoprogram och -verksamhet 
9. I kommissionens meddelande om ramen för åtgärder på folkhälsans område5 
fastställdes åtta politiska områden som kräver särskild uppmärksamhet och 
utveckling av särskilda program. I enlighet med vad som anges i rapporten från 
år 1994, har förslag lagts fram när det gäller bekämpning av cancer (förslag till 
Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av en handlingsplan för 
perioden 1996-2000 om kampen mot cancer6), förebyggande av aids och andra 
smittsamma sjukdomar (förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om 
antagandet av ett åtgärdsprogram för förebyggande av aids och vissa andra 
Rådets resolution av den 20.12.1995, EGT nr C 350/2, 30.12.1995 
Rapport om medelfristigt socialt handlingsprogram (Hughes), dok. A4-0311/95, s. 12. 
KOM (93) 559 slutl. av den 24.11.1993 
EGT nr C 139, 21.5.1994, s. 12, beslut 646/96/EG av den 29 mars 1996, EGT L 95, 16.4.1996, 
s. 9. 
smittsamma sjukdomar7), förebyggande av narkotikaberoende (förslag till 
Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett åtgärdsprogram för 
förebyggande av narkotikaberoende8) och hälsofrämjande verksamhet, information 
och utbildning (förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av 
ett åtgärdsprogram för gemenskapen9). 
10. Beträffande programmen om cancer, aids och andra smittsamma sjukdomar samt 
häl sofrämj ande träffades en överenskommelse i förlikningskommittén mellan rådet 
och Europaparlamentet i december 1995, vilket ledde till att beslut i frågan kunde 
fattas år 1996. Rådet antog en gemensam ståndpunkt om gemenskapsåtgärden mot 
narkotikaberoende i december 199510. 
11. I oktober 1995 antog kommissionen ett meddelande om och ett förslag till ett 
program för gemenskapsåtgärder för hälsoövervakningusom syftar till att utveckla 
riktlinjer för upprättande av gemensamma hälsoindikatorer i medlemsstaterna och 
av en jämförbar grund för insamling och analys av hälsodata inom gemenskapen. 
12. Förutom rapporten från år 1994 om införandet av hälsoskyddskrav i gemenskapens 
politik antog kommissionen i juli 1995 den första rapporten om hälsotillståndet 
i Europeiska gemenskapen12 vilken ger en överblick av hälsosituationen i 
gemenskapen och en beskrivning av de huvudsakliga demografiska tendenserna 
och mönstren för dödlighet och sjuklighet, liksom av de viktigaste faktorerna som 
bestämmer hälsan. Kommissionen har för avsikt att årligen lägga fram rapporter 
om hälsosituationen, och i dessa inrikta sig på särskilda frågor och grupper av 
befolkningen. En allmän rapport över hälsosituationen kommer att framställas med 
jämna mellanrum. 
13. Inom ramen för den verksamhet som gäller förebyggande av cancer understödde 
kommissionen år 1995 Europaveckan mot cancer, vars särskilda syfte var att 
främja den europeiska kodexen mot cancer, som består av tio enkla men viktiga 
rekommendationer för att förebygga cancer. Rekommendationerna har utarbetats 
av Europas ledande cancerexperter. 
Under temaveckan genomfördes en kampanj vars mål var att ge kodexen så stor 
spridning som möjligt. Kampanjen genomfördes i samtliga medlemsstater i nära 
samarbete med de organisationer som verkar på detta område. Den grundade sig 
på en gemensam europeisk uppfattning och ett gemensamt stödmaterial i form av 
planscher, broschyrer, videoinslag och annonser. Sammanlagt delades 6,5 miljoner 
informationsbroschyrer om kodexen ut och över 250 miljoner personer nåddes 
8 
9 
10 
11 
12 EGT nr C 333, 29.11.1994, s. 34, beslut 647/96/EG av den 29 mars 1996, EGT L 95, 16.4.1996, 
s.16. 
EGT nr C 257, 14.9.1994, s. 4 
EGT nr C 252, 9.9.1994, s. 3, beslut 645/96/EG av den 29 mars 1996, EGT L 95, 16.4.1996, s. 1. 
Gemensam ståndpunkt (EG) nr 1/96 antagen av rådet den 20 december 1995, EGT C 37,9.2.1996, 
s. 1. 
KOM (95) 449 slutl. av den 16.10.1995 
KOM (95) 357 slutl. av den 19.7.1995 
genom artiklar i dagspressen och inslag i TV samt genom (avgiftsfria) 
annonsplatser. 
Samtidigt utarbetades en broschyr om kodexen anpassad till det informationsbehov 
som finns bland allmänpraktiserande läkare, vilka har en central roll då det gäller 
att öka patienternas medvetenhet om möjligheterna att förebygga cancer. Denna 
broschyr sändes till samtliga 325 000 allmänpraktiserande läkare i Europa och fick 
ett mycket gott mottagande. 
Mental hälsa 
14. Under 1995 avslutades den specifika gemenskapsåtgärd varmed Europeiska 
socialfonden beviljat särskilt ekonomiskt stöd till Grekland bl.a. inom området för 
mental hälsa. Detta var gemenskapens första insats på området för mental hälsa. 
Åtgärderna, som omfattade 60 miljoner ecu under en tidsperiod av 11 år, 
utformades för att ta itu med behovet av att reformera det grekiska systemet för 
psykiatrisk vård genom att i hela landet utveckla nya strukturer och tjänster för 
social och yrkesmässig rehabilitering av mentalt sjuka och mental handikappade 
personer, samt för förbättrade vårdförhållanden för patienter på offentliga 
psykiatriska sjukhus. Programmet har haft betydande verkningar. Det har lett till 
att en organisation för psykosocial rehabilitering har upprättats i Grekland, till att 
de stora psykiatriska centren och sjukhusen har minskat i storlek och till att 
förhållandena i dessa har förbättrats13. 
3. Införande av hälsokrav i gemenskapens politik 
3.1. Socialpolitik 
15. Socialpolitiken och hälsopolitiken är på många sätt förenade. Frågor som gäller 
sysselsättning och arbetslöshet, arbetsmarknadslagstiftning, det sociala trygghets­
systemet och socialförsäkringar, handlingsprogram för särskilda marginaliserade 
eller utsatta grupper samt bestämmelser om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen 
har alla omfattande återverkningar på hälsan. 
Det viktigaste riktgivande dokumentet för gemenskapens socialpolitik är Medel-
fristigt socialt handlingsprogram 1995-9714, enligt vilket skapandet av arbets­
tillfällen och kampen mot arbetslösheten lyfts fram som frågor som skall ges 
högsta prioritet i gemenskapens verksamhet. 
Det finns flera områden inom socialpolitiken som är av särskild betydelse för 
hälsan, bl.a. den sociala trygghetens framtid, frågor som gäller gemensamt ansvar 
och social utslagning, funktionshinder, frågor som gäller migration och arbets­
tagares rörlighet inom gemenskapen och även de mycket konkreta frågorna som 
rör hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. 
jfr slutrapport, KOM (95) 668 slutl. av den 15.12.1995 
KOM (95) 134 slutl. av den 12.4.1995 
3.1.1. Social trygghet 
16. I debatten om socialpolitikens inriktning i framtiden har den sociala tryggheten 
en central ställning. Den 31 oktober 1995 antog kommissionen meddelandet "Den 
sociala trygghetens framtid - en ram för en europeisk debatt"15, som fastställer att 
den sociala tryggheten är en grundläggande beståndsdel i och ett kännetecknande 
drag för de europeiska samhällena. Detta är ett bidrag till den europeiska debatten 
om den sociala trygghetens framtid både med hänsyn till demografiska 
förändringar och till de ekonomiska och sociala utmaningar som Europa står inför. 
En viktig faktor i denna debatt är hälsovårdsorganisationens framtid, där gemen­
skapen kan bistå med ett utbyte av erfarenheter om hur man förenar målet att 
erbjuda allmän tillgång till den hälsovård och förebyggande verksamhet som 
behövs med behovet av att hålla ner de ökande kostnaderna. 
Reformer inom hälsovården behandlas också som ett särskilt ämne i rapporten om 
social trygghet i Europa16, som redogör för utvecklingen på detta område i de 
olika medlemsstaterna. 
3.1.2. Europeiska socialfonden 
17. Som den förra rapporten beskriver, understöder Europeiska socialfonden projekt 
både för att uppmuntra till aktiva åtgärder på arbetsmarknaden och för att förbättra 
de allmänna förutsättningarna för en utveckling av arbetstagarnas fullständiga 
möjligheter på denna. Åtgärder som grundar sig på den ram för gemenskapsstöd 
som avtalats med kommissionen har inletts i medlemsstaterna. Resultaten av 
utvärderingen av dessa projekt kommer att presenteras i senare rapporter. 
18. De första projekten som skall ingå i gemenskapsprogrammet Employment valdes 
ut i december 1995 och kommer att genomföras under de närmaste åren. 
Employment-programmet omfattar initiativ som stöder integrering av personer 
med funktionshinder (Horizon) och av socialt utslagna personer (Inclusion) med 
arbetsmarknaden. Inom båda initiativen finns ett antal godkända projekt som har 
en hälsomässig dimension. 
19. En viss del av socialfondens allmänna anslag har reserverats för att stödja 
innovativa åtgärder som strävar efter att uppnå ett mera sysselsättningsintensivt 
tillväxtmönster, förbättra arbetsmarknadens funktion och underbygga utbildnings­
systemet. Hit hör särskilda åtgärder för grupper som löper risk att bli utestängda 
från arbetsmarknaden. Av de över sextio projekt som godkändes år 1995 har fyra 
särskild anknytning till hälsan. De behandlar integration av personer med fysiska 
funktionshinder, informationsteknik på hälsoområdet och anpassade arbetsplatser 
för personer med funktionshinder. 
3.1.3. Gemensamt ansvar - social utslagning 
KOM (95) 466 slutl. av den 31.10.1995 
Social trygghet i Europa, 1995 
20. Hälsa och social utslagning är oupplösligt sammankopplade. Dålig hälsa kan vara 
såväl en orsak till (t.ex. då kronisk sjukdom eller invaliditet leder till långvarig 
arbetslöshet eller då en kroniskt sjuk eller funktionshindrad person stämplas) som 
en följd av social utslagning (t.ex. depression, psykosomatisk sjukdom). Dålig 
hälsa kan vara en del av den sociala utslagningen (t.ex. ohälsosamma bostäder, 
brist på rinnande vatten eller tillgängliga toaletter, obalanserad diet samt dåliga 
möjligheter att fa kvalitativ hälsovård) och den kan även vara den faktor som 
förhindrar återintegrering (t.ex. depression, psykosomatisk sjukdom, brist på 
självförtroende om personens psykiska hälsa försvagas). Social utslagning kan leda 
till att det blir svårare att få hälsovård. 
21. Programmet för europeisk finansiering av projekt som strävar efter att bekämpa 
social utslagning fick år 1995 ta emot ca 2 000 ansökningar, av vilka många rörde 
olika hälsoaspekter. Till de vanligaste hörde narkotika- och alkoholmissbruk, 
mental hälsa och välbefinnande (särskilt hos invandrare och flyktingar), 
funktionshinder (såväl fysiska som mentala). Av de 86 projekt som slutligen 
godkändes i december 1995 gällde femton hälsa och behandlade följande 
områden: narkotika- eller alkoholberonde (8 projekt), integrering av sjuka och 
friska personer i bostadsområden (2), hjälp till kvinnor som blivit utsatta för våld 
(2), information om hälsovårdstjänster på invandrarnas egna språk (1), integrering 
av prostituerade (2), integrering av schizofrena personer och deras vårdare (1) 
samt förbättring av mental hälsa och välbefinnande (1). 
22. Det europeiska initiativet för förebyggande av urban brottslighet och social 
återintegrering av tidigare straffade (1995) innehöll flera hälsorelaterade projekt, 
särskilt sådana som gäller narkotikamissbruk. Narkotikamissbruk är ett hälso­
problem som måste lösas bland potentiella brottslingar och/eller interner eller 
tidigare straffade. Narkotikamissbruk är många gånger också ett brott i sig självt 
och är ofta en bidragande orsak till fortsatt brottslighet. 
3.1.4. Fri rörlighet för arbetstagare 
23. Kommissionen lade den 28 juni 1995 fram ett förslag till rådsförordning om 
ändring av förordning (EEG) 1408/7117. Detta förslag syftar framför allt till att 
utsträcka rätten till akut hälsovård för en person som är försäkrad i en 
medlemsstat och som tillfälligt befinner sig i en annan medlemsstat, till alla 
försäkrade personer, oavsett nationalitet. 
3.1.5. Personer med funktionshinder 
24. Liksom när det gäller hälsa, vänder sig den politik som rör personer med 
funktionshinder alltmer bort från det strikt medicinska området och närmar sig 
istället det sociala området. Även om det alltid är nödvändigt att uppehålla sig vid 
orsaksförloppen när det gäller svagheterna och förebyggandet av dessa, förefaller 
det ännu viktigare att bättre kunna förutse de sociala konsekvenserna av dessa. 
Därför börjar ett nytt angreppssätt att ta form, som inte bara tar hänsyn till 
17 Ändrat förslag till rådets förordning (EG) av den 28 juni 1995, EGT nr C 242, 19.09.1995. 
6 
behovet av åtgärder för den enskilde utan även beaktar den miljö som är 
avgörande för funktionshindret. 
Gemenskapens tredje handlingsprogram för att bistå personer med funktionshinder 
(Helios II )", som inrättats för perioden januari 1993 - december 1996, ingår i 
detta. Genom programmet upprättas utbytes- och informationsverksamhet på 
gemenskapsnivå för att främja lika möjligheter för personer med funktionshinder. 
De aktiviteter som bedrivits under 1995 inom ramen för programmet har 
huvudsakligen inriktats på lagstiftning mot diskriminerande åtgärder, information 
till allmänheten, självständigt liv, skapande av anpassade arbeten och de icke­
statliga organisationernas (NGO) roll. 
3.1.6. Hälsa och säkerhet på arbetsplatsen 
25. Kommissionens meddelande om ett gemenskapsprogram för säkerhet, hygien och 
hälsa på arbetsplatsen (1996-2000) antogs den 12 juli 199519 och innehöll ett 
förslag till beslut av rådet om att anta ett program bestående av icke-lagstiftande 
åtgärder för att förbättra hälsan och säkerheten på arbetsplatsen. 
Kommissionens avsikt med detta program är att det skall utgöra en tillräckligt 
flexibel, dynamisk och realistisk ram som ger gemenskapen möjlighet att anta de 
utmaningar som de pågående omvälvande ekonomiska, teknologiska och sociala 
förändringarna innebär. Programmet omfattar icke-lagstiftande åtgärder, ett 
lagstiftningsprogram och bestämmelser om hälsa och säkerhet inom övrig politik. 
Kommissionen har tagit med det europeiska handlingsprogrammet för säkerheten 
(Safe) i programmet, i syfte att förbättra säkerheten, hygienen och hälsan på 
arbetsplatsen i synnerhet i små och medelstora företag. 
Kommissionens förslag till beslut omfattar upprättande av icke-lagstiftande 
åtgärder som t.ex. anvisningar och material för information, utbildning och 
vidareutbildning samt programmet Safe. 
26. Vid fastställandet av yrkeshygieniska gränsvärden för kontroll av exponeringen för 
kemiska agenser är målet att fastställa en exponeringsnivå, vid vilken den utsatte 
arbetstagarens hälsa enligt den nyaste vetskapen inte borde påverkas. 
Till stöd för arbetet med att utveckla harmoniserade yrkeshygieniska gränsvärden 
fastställdes i kommissionens beslut att inrätta en vetenskaplig kommitté för 
yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser20 en formell grund för den 
vetenskapliga utvärderingen av risker med kemiska agenser på arbetsplatsen. 
Genom att ge kommittén en formell grund har Europeiska kommissionen både 
uttryckt sin erkänsla för det arbete som redan gjorts och märkbart stärkt sin roll 
i den europeiska process som bidrar till det globala målet att harmonisera 
18 
19 Rådets beslut av den 25 februari 1993 om ett tredje handlingsprogram för att bistå personer med 
funktionshinder (Helios II), 93/136/EEG, EGT nr C 56, 9.3.1993, s. 30. 
KOM (95) 282 slutlig av den 12.7.1995 
20 Kommissionens beslut 95/320/EG av den 12.7.1995 - EGT nr L 188, 9.8.1995 
arbetsmiljöförhållandena, såsom artikel 118 a i fördraget om upprättandet av 
Europeiska gemenskapen föreskriver. 
27. Kommissionen överlämnade i september 1995 ett förslag till ett rådsbeslut om 
ändring för första gången av direktiv 90/394/EEG om skydd av arbetstagare mot 
risker vid exponering för carcinoger i arbetet21. Huvudavsikten med detta förslag 
är att fastställa gränsvärden för yrkesmässig exponering för carcinoger, 
inledningsvis bensen. 
28. Rådet antog den 29 juni 199522 en förordning som ändrade förordningen om 
upprättandet av en europeisk arbetsmiljöbyrå. Byrån har sitt säte i Bilbao. Till 
dess huvudsakliga uppgifter hör att samla in och sprida teknisk, ekonomisk och 
vetenskaplig information om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt att främja 
och stödja utbyte av information och erfarenheter mellan medlemsstaterna. 
Byrån inledde sin verksamhet 1995. Dess styrelse höll två möten. Personal-
rekryteringen inleddes med att befattningen som direktör ledigförklarades23. 
29. I juli 1995 beslöt kommissionen att officiellt upprätta Kommittén för yrkes­
inspektörer24, som inofficiellt existerat sedan år 1982. Under 1995 behandlade 
kommittén bl.a. frågor som gäller fri rörlighet för arbetstagare, tjänster och företag 
som är verksamma på området hälsa och säkerhet samt informationstekniskt stöd 
till yrkesinspektörerna. Yrkesinspektörskommittén fastställde gemensamma prin­
ciper för yrkesinspektionen och utgående från dessa inleddes en utvärdering av de 
nationella inspektionssystemen. Observatörer från länder i Central- och Östeuropa 
samt de baltiska staterna deltog delvis i kommitténs möten. 
21 
22 
23 
24 EGT nr C 317,28.11.1995 
Rådets förordning nr 1643/95, EGT nr L 156, 7.7.1995, s.l 
EGT nr C 338, 16.12.1995 
Kommissionens beslut 95/319/EG av den 12.7.1995, EGT nr L 188/11, 9.8.1995 
8 
Narkotika 
Åtgärder för att bekämpa narkotikaberoende inriktas på att minska 
tillgången på narkotika (genom polissamarbete och gränskontroll och 
åtgärder som stimulerar producenter att odla alternativa grödor) och på att 
ta itu med de problem som narkomaner har (genom hälsomässiga och 
sociala stödåtgärder). Båda dessa strategier är framträdande i gemenskapens 
åtgärder på narkotikaområdet och i gemenskapens åtgärdsprogram för 
narkotikabekämpning (1995-99)25. 
Minskandet av narkotikaberoendet prioriteras i gemenskapens verksamhet 
på folkhälsans område och omnämns särskilt i artikel 129 i Romfördraget. 
Ett motsvarande åtgärdsprogram inom gemenskapen diskuteras för 
närvarande. Detta kompletteras med högprofilerade evenemang, som t.ex. 
de europeiska veckorna mot narkotikaberoende. 
Socialpolitiska åtgärder som riktar sig till marginal i ser ade grupper i 
samhället stödjer också förebyggande och stödjande åtgärder i fråga om 
potentiella och faktiska narkomaner. 
Dessa åtgärder kompletteras med annan verksamhet, t.ex. forskning, 
utbildning och vidareutbildning (som särskilt riktar sig till ungdomar). Ett 
annat viktigt område är läkemedel, kring vilka frågan om beroende har 
väckts. 
En minskning av tillgången på narkotika och åtgärder som förebygger 
handel med narkotika sträcker sig ofta utanför gemenskapen och sker därför 
i samarbete med tredje länder och internationella organisationer. Dessa 
frågor behandlas i flera program för samarbete med tredje länder, t.ex. 
Tacis/Phare- och Lomé-konventionerna. 
Inom unionen är en minskning av tillgången på narkotika en av de 
viktigaste frågorna i medlemsstaternas samarbete kring rätts- och 
inrikesfrågor, särskilt i fråga om polissamarbete. Förverkligandet av den 
första fasen av Europol omfattar även denna fråga. 
Gemenskapen stödjer den verksamhet som bedrivs på detta område av 
Förenta nationerna, dess organ och av andra internationella organisationer. 
Ytterligare uppgifter om verksamheten på dessa områden år 1995 återfinns i 
de berörda avsnitten av denna rapport. 
25 KOM (94) 234 slutlig, 23.06.1994 
3.2. Den inre marknaden - Fri rörlighet för personer och varor - Beskattning 
30. Gemenskapens verksamhet för att skapa en inre marknad har åtskilliga följder för 
hälsan. Till dessa hör både utarbetandet av gemensamma regler och bestämmelser 
för marknaden för särskilda produkter, tex. läkemedelsprodukter eller medicinsk 
utrustning, och reglerna för fri rörlighet för varor i sig. Ett särskilt verksamhets­
område som hör till konsumentskyddet är kosmetika. Indirekt beskattning av varor 
som tobak eller alkohol kan ti direkta följder för hälsan. En viktig förutsättning 
för att personer skall kunna röra sig fritt är godkännandet av examensbevis, t.ex. 
inom vårdyrken. Dataskydd är ett av gemenskapspolitikens områden där hälso-
relaterade frågor - både bland medborgare som vill skydda medicinska uppgifter 
eller andra uppgifter om sig själva och bland medicinska forskare - måste beaktas. 
3.2.1. Läkemedel 
31. Sedan det första direktivet fastställdes 1965 har gemenskapens 
läkemedelslagstiftning fortlöpande syftat till att gynna och skydda folkhälsan. 
Sedan 1993 har den rättsliga ramen för saluföringstillstånd harmoniserats. I denna 
lagstiftning fastställs att alla mediciner måste uppfylla strikta kriterier för kvalitet, 
säkerhet och effekt för att få tillstånd. Lagstiftningen omfattar alla industriellt 
tillverkade mediciner såsom vacciner, blodprodukter och radioaktiva läkemedel. 
Kriterierna ses över regelbundet med hänsyn till den vetenskapliga och tekniska 
utvecklingen. 
1995 infördes det nya europeiska systemet för läkemedelstillstånd och 
övervakning av läkemedel inom Europeiska gemenskapen. I enlighet med 
tillämpning av detta nya system har kommissionen redan godkänt att tre nya 
läkemedel släppts ut på marknaden. 
Detta nya system för registrering av läkemedel inom Europeiska gemenskapen 
är ett avgörande steg för inrättandet av den inre marknaden. Det bidrar till att 
gynna den fria rörligheten för läkemedel inom Europeiska gemenskapen samtidigt 
som ett optimalt skydd för folkhälsan garanteras. 
32. Den stora nyheten är inrättandet av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA) 
i London, ett organ för samarbete och samordning av resurser för nationella organ 
och förvaltningar med ansvar för registrering av läkemedel. 
Två förfaranden möjliggör numera utsläppande av läkemedel på marknaden. Dessa 
är, å ena sidan ett centraliserat förfarande, som är obligatoriskt för 
högteknologiska produkter och valfritt för nya läkemedel, å andra sidan ett 
decentraliserat förfarande som vilar på principen om ömsesidigt erkännande av 
nationella tillstånd. Inom ramen för detta förfarande ingriper myndigheten om det 
uppstår konflikt om vetenskapliga bedömningar mellan nationella myndigheter vid 
begäran om ömsesidigt erkännande av tillstånd. 
Enligt dessa vetenskapliga utvärderingsförfaranden, ankommer det på Europeiska 
kommissionen att göra de vetenskapliga yttrandena bindande (för humant och 
veterinärt bruk). 
10 
Genom inrättandet av detta nya system är det möjligt för alla patienter i 
gemenskapen att snabbare och samtidigt få tillgång till nya läkemedel. 
Yrkesverksamma inom hälsovården och konsumenter får tydlig och kvalitativ 
information via etiketter och förpackningstext när produkten släpps ut på 
marknaden. Vidare har övervakningen av läkemedel efter tillståndsgivningen 
förbättrats till följd av myndighetens samordning av nationell verksamhet för 
läkemedelskontroll. 
Till följd av samordningen av de nationella resurserna för registrering av 
läkemedel, ges möjligheter att garantera högsta kvalitet, säkerhet och effektivitet 
för de läkemedel som skall släppas ut på marknaden inom Europeiska 
gemenskapen eller exporteras till tredje länder. 
Detta system sammanfaller slutligen med Europeiska gemenskapen framträdande 
på den internationella arenan. Det erbjuder tredje länder en garanti för folkhälsan 
genom de utvärderingar som gemenskapen utfört och ger unionen en bättre 
position gentemot dessa länder. 
33. Under 1995 diskuterade institutionerna kommissionens meddelande till rådet och 
parlamentet om riktlinjer för en industriell politik inom läkemedelssektorn i 
gemenskapen26. Även om kommissionen annars förespråkar en helhetssyn på 
industripolitiken, ansågs det lämpligt att på detta område behålla en sektorsinriktad 
strategi med tanke på de särskilda frågor inom folkhälsan och socialpolitiken som 
berörs. 
I detta meddelande föreslår kommissionen en samling riktlinjer som förenar en 
effektiv kontroll av vårdkostnaderna med ett långsiktigt fullföljande av den 
europeiska läkemedelsindustrins insatser för medicinsk utveckling. Det är 
emellertid från rådet som de viktigaste signalerna måste komma, då de frågor som 
kommissionen tar upp i meddelandet huvudsakligen tillhör medlemsstaternas 
ansvarsområde. 
34. Kommissionen har inlett ett program om informationssamhället tillämpat på 
läkemedelsbranschen för att uppmuntra insyn och snabba informationsutbyten. 
Detta är särskilt viktigt när det gäller läkemedelskontrollen. De databaser som 
kommer att finnas tillgängliga på nätet är vetenskaplig och ekonomisk information 
om alla läkemedel som är tillgängliga på den gemensamma marknaden. 
26 KOM (93) 718 slutl. av den 2 mars 1994. 
11 
3.2.2. Medicintekniska produkter 
35. Gemenskapslagstiftningen om medicintekniska produkter undanröjer de tekniska 
hindren för handel och möjliggör därmed förverkligandet av den inre marknaden 
för denna industrisektor. Dess bestämmelser syftar även till att garantera en hög 
säkerhets- och hälsonivå inom gemenskapen och inför därför ett enhetligt 
tillvägagångssätt när det gäller inrättandet och tillämpningen av krav för 
utformning, tillverkning och utsläppande på marknaden av sådana produkter. 
Konsekvenserna för skyddet av folkhälsan är konkreta och betydande. 
36. Den 1 januari 1995, när övergångsperioden var slut, började bestämmelserna i 
rådets direktiv 90/385/EEG om aktiva medicintekniska produkter för implantation 
att tillämpas obligatoriskt. Från och med detta datum, när övergångsperioden 
inleddes, påbörjades också den valfria tillämpningen av bestämmelserna i rådets 
direktiv 93/42/EEG om övriga medicintekniska produkter (utom sådana som är 
avsedda för in vitro-diagnostik). Under 1995 har kommissionens åtgärder för att 
genomföra dessa båda direktiv haft en gynnsam inverkan på skyddet av 
folkhälsan, framför allt på följande sätt: 
Genom samråd med de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som 
ansvarar för genomförandet av de båda direktiven. 
Genom samordning och uppföljning av den verksamhet som bedrivs av de 
berörda certifieringsorganen (anmälda organ) för att säkerställa en enhetlig 
och sammanhängande strategi från deras sida27. 
Genom uppföljning av genomförandet av de uppdrag som anförtrotts 
standardiseringsorgan (CEN och CENELEC). För detta ändamål har 
hänvisningar till viktiga "horisontala" bestämmelser publicerats i EGT 
vilka därmed har fatt status som harmoniserade europeiska normer28. 
Genom stimulans och samordning för att inrätta ett övervakningssystem 
inom gemenskapen och därmed undvika att företeelser som är skadliga för 
folkhälsan uppstår eller återuppstår. Utfärdandet av varningar till 
allmänheten år 1995 om vissa kategorier av utrustning och vissa 
medlemsstaters användning av den skyddsklausul, som anges i direktiven, 
visade hur viktigt begreppet gemenskapsövervakning är inom ett område 
som är så känsligt som hälsan. 
37. Slutligen bör nämnas kommissionens förslag till ett direktiv om medicintekniska 
produkter för in vitro-diagnostik29 och som därmed kompletterar skalan av direktiv 
för att täcka alla medicintekniska produkter. Detta förslag har mottagits med ett 
fördelaktigt yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén och är för 
närvarande föremål för ett första samrådsförfarande i parlamentet och kommer att 
27 
28 
29 EGT nr C 280/12, 25.10.1995. 
EGT nr C 277/6, 4.10.1994, nr C 204/22, 9.8.1995, nr C 307/14, 18.11.1995. 
EGT nr C 172, 7.7.1995, s. 21. 
12 
tas upp till diskussion inom rådets arbetsgrupp för ekonomiska och sociala frågor 
i början av 1996. 
3.2.3. Konsumentskydd - kosmetika 
38. I juli 1995 antog kommissionen det artonde direktivet om tiUnärming av bilagorna 
till det grundläggande direktivet om kosmetiska produkter till tekniska framsteg30. 
Dessa bilagor innehåller förteckningar över ämnen som inte far ingå i kosmetiska 
produkters sammansättning, ämnen som får ingå i kosmetiska produkter endast 
under vissa begränsningar eller speciella villkor och ämnen som kosmetiska 
produkter får innehålla (UV-filter, konserveringsmedel och fårgämnen). Innan ett 
ämne upptas i en av dessa förteckningar bedöms dess säkerhet i förhållande till 
människors hälsa av Vetenskapliga kommittén för kosmetologi som sedan avger 
ett yttrande. Kommissionen tar detta yttrande i beaktande när den förbereder sitt 
utkast till förslag, som sedan överlämnas till Kommittén för tiUnärming till 
tekniska framsteg. I juli 1995 antog kommissionen ett sjätte direktiv om 
analysmetoder för kontroll av kosmetiska produkters sammansättning31. 
39. Kommissionen har antagit ett direktiv som fastställer de kriterier och villkor under 
vilka en tillverkare, på grund av affärshemligheter, får ansöka om befrielse från 
kravet att uppta en eller flera beståndsdelar på den förteckning över beståndsdelar 
som skall anges på förpackningen av kosmetiska produkter32. Dessa kriterier 
beaktar såväl konsumentens säkerhet som tillverkarens berättigat affärsmässiga 
intressen. 
40. Kommissionen håller för närvarande på att avsluta en inventarieförteckning över 
de beståndsdelar som används i kosmetiska produkter och en gemensam 
nomenklatur för dessa beståndsdelar. Detta beror på det krav på fullständig 
märkning av kemiska produkters beståndsdelar fr.o.m. januari 1997. Avsikten är 
att ge konsumenten möjlighet att urskilja ämnen som han/hon bör undvika vid 
inköp av kosmetiska produkter, exempelvis på grund av allergi. 
3.2.4. Beskattning 
41. Skattepolitiken om indirekt beskattning av varor far följder för priserna på varor 
som tobak, alkoholhaltiga drycker och bensin. Den 13 september 1995 godkände 
kommissionen en rapport om tillnärmning av punktskatter33. I denna rapport 
påvisar kommissionen tydligt hur skattepolitiken måste beakta de allmänna målen 
i Romfördraget, också hälsoskyddskrav och miljöfrågor. 
I rapporten betonas det att skatteåtgärder kan vara ett sätt att minska 
konsumtionen av tobaksprodukter. Den statsinkomst som uppstår skulle kunna 
bidra till att kompensera rökningens "sociala kostnader", dvs. kostnader för 
30 
31 
32 
33 Kommissionens direktiv 95/34/EG av den 10.7.1995, EGT nr L 167 av den 18.7.1995, s. 19. 
Direktiv 95/32/EG av den 7.7.1995, EGt nr L 178, 28.7.1995, s. 20 
Direktiv 95/17/EG av den 19.6.1995, EGT nr L 140, 23.6.1995, s. 26 
KOM (95) 285 slutl. av den 13.9.1995 
13 
hälsovård och vetenskaplig forskning. I fråga om alkohol och alkoholhaltiga 
drycker skulle beskattning ur en social- och hälsopolitisk synvinkel kunna vara ett 
sätt att motverka överkonsumtion. Detta skulle kunna bidra till att minska de 
problem som hör i hop med missbruk av alkohol. 
3.2.5. Praxis rörande fri rörlighet för varor 
42. Folkhälsoskyddet är ett av de legitima mål som i enlighet med Romfördraget kan 
vara berättiget till undantag från den inre marknadens grundläggande princip om 
fri rörlighet för varor, då detta är nödvändigt och rimligt. Det åberopas således 
ofta av medlemsstaterna för att motivera antagandet av nationella föreskrifter om 
tekniska specifikationer med konsekvenser för den fria rörligheten för varor på 
den inre marknaden. 
43. Under 1995 lämnade domstolen två utlåtanden om villkoren för tillämpning av 
bestämmelserna om fri rörlighet i förhållande till hälsoskyddskraven. 
I sitt beslut av den 23 februari 199534, erinrade domstolen om att rådets direktiv 
90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för 
bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inte 
utesluter att en nationell förordning, i detta fall italienska bestämmelser, fastställer 
de tillåtna gränsvärdena för rester av klorprofam och profam eller villkoren för 
kontroll av efterlevnaden av dessa gränsvärden. Domstolen klargjorde emellertid 
att bestämmelserna i artiklarna 30 och 36 i Romfördraget måste beaktas. 
I sitt beslut av den 28 mars 199535, ansåg domstolen att nationell praxis, i detta 
fall brittisk praxis, som förbjuder import av narkotiska preparat (här 
diacetylmorfm) omfattas av tillämpningsområdet för artikel 30 i Romfördraget. Ett 
importförbud skulle inte heller vara tillåtet enligt artikel 36 om det motiverades 
av nödvändigheten att säkerställa en verksamhets fortsatta existens. Däremot 
skulle det kunna omfattas av det undantag som anges i artikel 36 i Romfördraget 
när det gäller att skydda människors liv och hälsa och om detta mål inte kan 
uppnås lika effektivt genom mindre restriktiva bestämmelser för handeln inom 
gemenskapen. 
3.2.6. Fri rörlighet för personer 
Erkännande av examensbevis inom yrken på hälsovårdsområdet 
44. Hälsoskydd har alltid haft hög prioritet när det gäller ömsesidigt erkännande av 
examensbevis för vårdyrken, särskilt för läkare, sjuksköterskor, barnmorskor, 
apotekare, tandläkare och veterinärer. Direktiven om examensbevis baseras på 
fördragets artiklar om fri rörlighet (artiklarna 49, 54 och 63) och har som syfte att 
underlätta den fria rörligheten för yrkesutövande personer som utbildats inom 
gemenskapen i enlighet med jämförbara utbildningsstandarder. Dessa standarder 
harmoniseras genom upprättande av gemensamma minimistandarder. 
34 
35 Beslut av den 23 februari 1995, sammanslagna mål C-54/94 och C-74/94, (1995) ECR 1-391. 
Beslut av den 28 mars 1995, mål C-324/93, (1995) ECR 1-563. 
14 
De rådgivande kommittéer som har inrättats i enlighet med direktiven för 
utbildning av sådana yrkesutövande personer, bidrar till att säkerställa en 
jämförelsevis hög utbildningsnivå genom att avge yttranden och rekommendationer 
om utbildning. 
På detta sätt bidrar de även till utformningen av hälsopolitiken inom gemenskapen. 
45. Kommittén för höga tjänstemän inom folkhälsan, som består av höga tjänstemän 
från medlemsstaterna med ett direkt ansvar för folkhälsan, har framför allt till 
uppgift att sammanställa all viktig information om hur den medicinska vården och 
vården i allmänhet ombesörjs i medlemsstaterna och att avge yttranden som kan 
vägleda kommissionen i dess arbete vad gäller läkare, tandläkare, sjukskötare och 
barnmorskor. Vad gäller farmaceuter och veterinärer sköts denna uppgift på två 
olika håll. Ett förslag till direktiv som lades fram av kommissionen för 
Europaparlamentet och rådet den 16 december 1994 syftar till att göra det möjligt 
för denna kommitté att bistå kommissionen inom ramen för ett kommittéförfarande 
för att ändra förteckningarna över medicinska specialiseringar och längden på de 
utbildningsperioder som anges i direktiv 93/16/EEG och som syftar till att 
underlätta den fria rörligheten för läkare. Kommissionen har lagt fram ett 
ändringsförslag till direktivet efter att parlamentet avgett sina yttranden36. 
3.2.7. Dataskydd 
46. År 1995 antogs slutgiltigt Europaparlamentets och rådets direktiv om skydd för 
enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria 
flödet av sådana uppgifter3'. I detta fastställs de allmänna principerna för 
behandlingen av uppgifter som rör enskilda personer och det kommer att tillämpas 
allmänt på all uppgiftsbehandling som faller inom gemenskapsrättens 
tillämpningsområde, hälsovårdsområdet inbegripet. 
De behov som finns inom folkhälsan ägnas särskild uppmärksamhet på flera 
ställen i direktivet. Speciellt i en beaktandemening omnämns folkhälsa som ett 
område där avvikelse från förbudet att behandla vissa känsliga uppgifter av hänsyn 
till viktiga allmänna intressen kan gälla. 
Som helhet betraktat skall direktivet, som medlemsstaterna måste införliva i sin 
nationella lagstiftning inom tre år, leda till att dataskyddslagstiftningen harmoni­
seras så att personuppgifter kan flöda fritt inom Europeiska gemenskapen inom 
ramen för gemensamma regler. På folkhälsans område kommer detta att underlätta 
sådan uppgiftsbehandling som innebär att man samlar personuppgifter från ett 
antal olika medlemsstater. Detta kommer sannolikt att ha särskild inverkan på 
epidemiologi och kliniska tester. 
3.2.8. Utbildning - Karolus 
36 27.11.1995. EGT C 28, 1.2.1996. 
37 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24.10.1995 - EGT nr L 281 av den 
23.11.1995. 
15 
47. Karolus-programmet är ett program för utbildning av tjänstemän i 
medlemsstaterna genom utbyte av tjänstemän mellan medlemsstaternas 
förvaltningar. Dess syfte är att underlätta det administrativa samarbetet, att främja 
ett ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaternas förvaltningar och att säkerställa 
en enhetlig och korrekt tillämpning av den gemenskapslagstiftning som reglerar 
den inre marknaden. Av de sektorer som omfattas av utbytesprogrammet, har vissa 
ett direkt eller indirekt inflytande på hälsan, såsom läkemedel, livsmedel, 
produktsäkerhet mm. 
3.3. Jordbruks-och livsmedelspolitik, fiske 
48. Sambandet mellan livsmedelskvalitet och hälsa är otvetydigt. Därför är de olika 
aspekterna av jordbruks-, fiske- och livsmedelspolitiken centrala områden inom 
vilka hälsokrav måste införas i gemenskapspolitiken. Det är omöjligt att ge en 
fullständig bild av kommissionens dagliga verksamhet på detta område. Här 
beskrivs de viktigaste framsteg som har skett 1995 på områdena för veterinär­
medicin, bekämpningsmedel, tobak, vin och alkohol, livsmedel, mjölk och fiske. 
3.3.1. Veterinära sektorn 
49. Rådet och kommissionen fattade under 1995 ett antal beslut för att utveckla 
lagstiftningen om hälsa och hygien i fråga om djur och produkter av animaliskt 
ursprung. 
50. Rådet antog i juni ett direktiv om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygien-
problem som påverkar produktionen och utsläppandet på marknaden av färskt 
kött38. Rådet antog också flera beslut om salmonellaprov på vissa djur och 
produkter av animaliskt ursprung avsedda för Finland och Sverige39. 
Kommissionen antog ett antal förslag som skall läggas fram för rådet. Till dessa 
hör i synnerhet ett förslag som gäller saluföring av köttprodukter40 och ett förslag 
till rådets direktiv om ändring av direktiv 92/117/EEG om skyddsåtgärder mot 
specifika zoonoser (sjukdomar som kan överföras mellan djur och människor, 
exempelvis rabies)41. 
51. 
38 
39 
40 
41 Kommissionen fattade många beslut om allmänna hälso- och hygienbestämmelser 
som skall gälla vid import från tredje länder av djur och produkter av animaliskt 
ursprung. 
Det var dessutom nödvändigt att vidta flera akuta säkerhetsåtgärder för att 
begränsa importen av produkter från vissa tredje länder där hygienförhållandena 
ansågs vara otillfredsställande. Importen av fisk från Japan begränsades efter att 
Direktiv 95/23/EG, EGT nr L 243, 11.10.1995, s. 7. 
Direktiv 95/409 - 411/EG, EGT nr L 243, 11.10.1995, ss. 21, 25, 29. 
EGT nr C 269, 16.10.1995. 
KOM (95) 491 slutlig av den 23.10.1995. 
16 
en kontroll avslöjat allvarliga brister vid inspektioner och kontroller av produkter 
som skulle exporteras till Europeiska gemenskapen42. 
Genom ett kommissionsbeslut baserat på en rapport från Vetenskapliga 
veterinärmedicinska kommittén godkändes en särskild värmebehandling för 
dekontaminering av tvåskaliga mollusker som innehåller låga nivåer av giftet PSP 
i södra Spanien. Detta beslut gäller bara Spanien och och är begränsat till en art. 
Dess syfte är att garantera konsumenternas säkerhet gentemot denna typ av 
produkter. Efter uppträdandet av sjukdomen Ebola i Zaire, har kommissionen 
förbjudit import av apor direkt från, eller med ursprung i, Zaire43. Dessa beslut 
ingår i skyddet av människors och djurs hälsa inom gemenskapen. 
52. Kontoret för besiktning och kontroll på veterinär- och växtskyddsområdet har 
fortsatt kontrollerna inom gemenskapen och i tredje länder för att övervaka hur 
gemenskapens häl so- och hygienbestämmelser tillämpas och efterlevs inom den 
veterinära sektorn. Kontroller företogs inom sektorn för färskt kött och 
köttprodukter och inleddes även inom sektorn för fjäderfä-, fisk- och 
fiskeriprodukter. Dessutom gjordes särskilda besök i medlemsstaterna och i tredje 
länder i samband med att särskilda sjukdomar brutit ut, för att undersöka 
epidemiologin och inspektera de hygienkontroller som gjorts. 
53. Under perioden 30 november - 1 december 1995 arrangerade kommissionen en 
stor vetenskaplig konferens om främjandet av tillväxt inom köttproduktionen. På 
konferensen drogs slutsatsen, att de erfarenheter som gjorts och de uppgifter som 
publicerats om användningen av naturliga hormoner och könshormoner samt 
sammansättningar av dessa (zeranol och trenbolon) inte har visat att de innebär 
risker för människans hälsa om de används enligt föreskrifterna. Fortsatta under­
sökningar behövs för att utvärdera verkningarna på djurs hälsa. Däremot finns det 
fortfarande stora farhågor vad gäller eventuell användning av beta-2-antagonister 
för att främja tillväxt. Det konstaterades också under konferensen att den illegala 
användningen av en mängd olika tillväxtfrämjande ämnen har blivit ett stort 
problem. Det ansågs därför finnas ett behov av att samordna nationella 
övervakningssystem för att kunna målinrikta bevakningssystemen på ett effektivare 
sätt och förbättra systemens och metodernas effektivitet. 
3.3.2. Resthaltsnivåer för bekämpningsmedel 
54. Inom ramen för den pågående harmoniseringen av maximinivaer av resthalter från 
bekämpningsmedel i eller på vissa produkter av animaliskt eller vegetabiliskt 
ursprung antog rådet under 1995 tre direktiv som harmoniserar de maximala 
resthaltsnivåerna för nio bekämpningsaktiva medel och ändrar gällande maximala 
resthaltsnivåer för ungefär 20 bekämpningsaktiva medel44. 
42 
43 95/119/EG av den 7.4.1995. 
Beslut 95/171/EG av den 18 maj 1995, EGT nr L 112, 19.5.1995, s. 30, och 95/313/EG av den 
24 juli 1995, EGT nr L 187, 8.8.1995, s. 23. 
Rådets direktiv 95/38/EG, EGT nr L 197, 22.8.1995, s. 14; 95/39/EG, EGT nr L 197, 22.8.1995, 
s. 29; 95/61/EG, EGT nr L 292, 7.12.1995, s. 27. 
17 
3.3.3. Tobak 
55. Gemenskapens fond för forskning och information om tobak beslöt att finansiera 
ett flertal projekt. Projekten som inleds i mars 1996 omfattar såväl information till 
allmänheten om tobakens hälsoeffekter som agronomisk forskning vars mål är att 
minska tobakens skadlighet43. 
45 Jfr. anbudsinfoixlran offentliggjord i EGT nr C 179/8 av den 1.7.1994. 
18 
Tobak och alkohol 
1. Missbruk av tobak och alkohol är en av de största orsakerna till allvarliga 
sjukdomar som cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. Dessutom är över­
konsumtion av alkohol en bidragande orsak vid olyckor, såväl i trafiken som 
på arbetsplatsen eller i hemmet. Flera olika områden av gemenskapens 
politik är inriktade på tobak och alkohol. 
2. Inom folkhälsan arbetar man aktivt för behovet att stoppa rökningen och 
begränsa alkoholkonsumtionen inom ramen för åtgärder för att bekämpa 
cancer. Alkohol och tobak var centrala frågor under den europeiska 
cancerveckan i oktober 1995. 
Särskilda socialpolitiska åtgärder syftar till att förbättra förhållandena för 
uteslutna och missgynnade grupper i samhället. Offer för svårt alkoholmiss­
bruk kan höra till dessa. 
3. Gemenskapens jordbrukspolitik omfattar tobak, som är en viktig jordbruks­
produkt i de sydliga medlemsstaterna. Gemenskapen har vidtagit åtgärder för 
att uppmuntra produktion av mindre skadliga produkter, exempelvis tobak 
med lägre nikotinhalt. Gemenskapens medel för forskning och information 
kring tobak kommer att tas i bruk 1996 och kommer att användas till att 
stödja forskning och allmänna informationskampanjer på detta område. 
Framställning av alkoholhaltiga drycker inbegriper också jordbruksprodukter 
(druvor, humle, malt m.m.) och det finns gemensamma marknadsbestämmel­
ser för humle, vin och sprit. 
4. Skattepolitiken, särskilt den som gäller indirekt beskattning, har avgörande 
betydelse för prissättningen av tobaks- och alkoholprodukter och för 
konsumenternas val. Trots att nivån på indirekt beskattning ännu inte har 
harmoniserats på gemenskapsnivå, är man medveten om att den statsinkomst 
som fas från skatter på försäljning av alkohol och tobak skulle kunna bli ett 
viktigt medel i den förebyggande verksamheten. 
5. Alkohol i samband med körning är en viktig fråga inom transportpolitiken, 
särskilt när det gäller trafiksäkerhetskampanjer. 
/ berörda avsnitt av denna rapport återfinns ytterligare uppgifter om 
politiska framsteg på dessa områden under 1995. 
19 
3.3.4. Livsmedel 
56. På livsmedelslagstiftningens område antog kommissionen ett direktiv om ändring 
av direktiv 90/128/EEG om material och produkter av plast som är avsedda att 
komma i kontakt med livsmedel46. 
57. Kommissionen antog också en uppdaterad inventering av uppgifterna inom det 
vetenskapliga samarbetet vid granskningen av livsmedelsfrågor47. Samarbete på 
det vetenskapliga området ger medlemstaterna möjlighet att bistå kommissionen 
med vetenskaplig granskning av livsmedelsfrågor. Många av de uppdrag som har 
genomförts gäller ämnen som har direkt betydelse för folkhälsan. 
Vetenskapliga livsmedelskommittén avgav flera yttranden om livsmedels­
säkerheten, bl.a. om tillsatsämnen, smittämnen, material och föremål som kommer 
i kontakt med livsmedel samt om negativa reaktioner på livsmedel och 
livsmedelsingredienser. Deras yttranden och rapporter kommer att utgöra grunden 
för framtida lagstiftningsinitiativ från kommissionen. 
3.3.5. Kampanjer för att främja konsumtionen av mjölk 
58. Inom ramen för Europeiska gemenskapens program för mjölk i skolor beviljas 
understöd för att göra det möjligt att till lägre priser förse skolbarn med vissa 
mjölkprodukter. Även om det främsta målet med detta program är att främja 
konsumtionen av mjölkprodukter, har det visat sig vara lika viktigt att det bidragit 
till att skolbarn får en balanserad diet. Under de senaste åren har medlemsstaterna 
uppmuntrats att ge lämplig näringsinformation om mjölk och mjölkprodukter i 
skolorna i syfte att förbättra effektiviteten hos progammet. 
De mjölkprodukter som är berättigade till understöd är tillräckligt många för att 
tillfredsställa behovet av en balanserad och varierad diet under olika förhållanden. 
Inom ramen för detta finns en tydlig tendens mot sådana produkter som har lägre 
fetthalt. Under läsåret 1988/89 utgjorde hel mjölksprodukterna fortfarande ca 77 % 
av den sammanlagda utdelade mängden. Läsåret 1994/95 hade denna siffra 
minskat till under 65 %. 
3.3.6. Fiske 
59. Det anses allmänt att konsumtionen av fisk bidrar till att förebygga hjärt- och 
kärl sjukdomar. Med tanke på detta har kommissionen fortsatt att verka för att 
främja konsumtion av fiskeprodukter och för att höja kvaliteten på de produkter 
som säljs till allmänheten. 
46 Direktiv 95/3/EG av den 14.2.1995, EGT nr L 41, 23.2.1995, s. 44. 
47 Kommissionens beslut om ändring av beslut 94/652/EG om inventering och fördelning av 
uppgifterna inom ramen för medlemsstaternas samarbete vid den vetenskapliga granskningen av 
livsmedelsfrågor (95/492/EG av den 15.11.1995). 
20 
60. Efter sammanslagningen av de strukturella finansieringsinstrumenten (i slutet av 
1993) till ett enda finansiellt instrument för utveckling av fisket (FIUF), har 
kommissionens verksamhet för att stödja dessa åtgärder skett inom ramen för 
reformen av strukturfonderna, dvs. i form av integrerade, sammanhängande 
strukturutvecklingsplaner för perioden 1994-99 som skapats i samarbete mellan 
kommissionen och medlemsstaterna och som genomförts på det lokala planet. Det 
nya finansiella instrumentet innehåller särskilda bestämmelser för främjande av 
konsumtion, exempelvis åtgärder för kvalitetscertifiering, säljkampanjer som 
grundar sig på kvalitet samt undersökningar. Dessutom är alla fysiska 
investeringar i syfte att förbättra förhållandena i fråga om hygien eller människors 
eller djurs hälsa och i syfte att höja kvaliteten, berättigade till stöd inom områdena 
för vattenbruk och marknadsföring av fiskeprodukter. 
FIUF:s totala budget fördelad på nationella program för åren 1994-99 uppgår till 
2 671 miljoner ecu. Av detta belopp skall säljkampanjer tilldelas 84 miljoner och 
vattenbruk, förädling och marknadsföring 859 miljoner (i detta belopp ingår 
finansiering av åtgärder som inte direkt hör samman med hälsobestämmelser). 
FIUF understöder årligen också undersökningar. Åren 1994-95 beviljades under­
stöd till sex undersökningar som direkt handlade om kvalitet eller hälsa. 
Gemenskapen bidrog med över 530 000 ecu till deras finansiering. 
3.4. Forskning och utveckling 
61. Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning och utveckling sker 
inom ramen för ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration 
(FTD). Det fjärde ramprogrammet48 som för närvarande utgör grunden för FTD-
verksamheten, omfattar ett antal särskilda FTD-program som antingen direkt 
handlar om hälsovård eller som inbegriper projekt med en hälsovårdsdimension. 
3.4.1. Biomed 
62. Forskning och utveckling på hälsoområdet sker huvudsakligen inom ramen för 
programmet Biomed 2 för forskning inom biomedicin och hälsa (1994-1998) som 
ingår i det fjärde ramprogrammet49. Med en budget på sammanlagt 336 miljoner 
ecu omfattar programmet följande åtta målområden: 
48 
49 Område 1 
Område 2 
Område 3 
Område 4 Läkemedel 
Forskn 
Forskn 
Forskn ng i biomedicinsk teknik och teknologi 
ng om hjärnan 
ng om andra sjukdomar av stor socioekonomisk betydelse 
Beslut 94/1110/EG av den 26.4.1994, EGT nr L 126, 18.5.1994, s. 1, ändrat genom beslut 
96/616/EG av den 25 mars 1996, EGT L 86, 4.4.1996, 69. 
Rådets beslut 94/913/EG av den 15.12.1994 om godkännandet av ett särskilt program för forskning 
och teknisk utveckling inklusive demonstration inom området för biomedicin och hälsovård (1994-
1998), EGT 361, 31.12.1994, s.40. 
21 
Område 5 
Område 6 
Område 7 
Område 8 Genforskning 
Forskning om folkhälsan, inbegripet hälsovården 
Forskning i biomedicinsk etik 
Etiska, juridiska och sociala frågor. 
63. Den första ansökningsomgången inleddes i januari 1995 och gällde förslag till 
forskningsprojekt inom alla de temaområden som ingick i arbetsprogrammet. Efter 
det att oberoende experter utfört en vetenskaplig och teknisk bedömning valdes 
307 av 1709 förslag ut för finansiering med gemenskapsmedel. Sammanlagt 
uppgick de ekonomiska bidragen till 153,7 miljoner ecu. 
De utvalda förslagen, särskilt de som gäller forskning om aids, cancer, 
arbetshälsovård och särskilt folkhälsa, förväntas underbygga de folkhälsoinitiativ 
som föreskrivs i artikel 129 i fördraget. 
Biomed 2-programmet kommer likaså att stödja demonstrationsprojekt vars syfte 
är att bevisa nya medicinska metoders tekniska och ekonomiska genomförbarhet 
(exempelvis ex vivo behandling av aids, återställande av paraplegiska patienters 
rörelseförmåga med hjälp av elektrisk simulering) och att sprida kunskap om dessa 
metoder till användare, industrin, offentliga organ och övriga målinriktade 
intressegrupper. 
64. Vaccinering är allmänt känd som ett av de mest effektiva hjälpmedlen inom 
folkhälsopolitiken med tydliga kostnads-nyttofördelar för samtliga berörda 
målgrupper. 
Den mest omfattande kroniska virusinfektionen i Västeuropa är hepatit C, som 
mer än 5 miljoner patienter lider av. Det är oerhört svårt att utveckla ett vaccin 
mot hepatit C, eftersom man inte känner till dess immunologiska parametrar. Ett 
vaccin kan utvecklas endast genom tvärvetenskapligt samarbete mellan flera 
laboratorier. Biomed 2-programmet stödjer för närvarande ett projekt för att 
utveckla ett vaccin. I projektet deltar laboratorier från fem olika länder. 
Det verkar nu möjligt att utveckla cancervacciner som framkallar canceravstötande 
reaktioner och stimulerar immunförsvaret till att producera antikroppar mot 
cancerceller. Biomed 2-programmet stödjer ett transnationellt projekt som omfattar 
sju framstående laboratorier. Projektets huvudsakliga mål är att identifiera 
antigener som T-lymfocytér reagerar mot i tumörer hos människan. 
Flera forskargrupper satsar på att utveckla vacciner mot kroniska sjukdomar 
genom att utveckla rekombinant- och peptidvacciner som ger ett högt 
immunförsvar och genom att framställa nya adjuvantia. 
Den upprättade arbetsgruppen för vacciner och virussjukdomar har som mål att 
stärka det europeiska arbetet med att utveckla vacciner genom att gynna 
partnerskap och forskningssamarbete och genomföra de senaste vetenskapliga 
framstegen. 
22 
65. Forskningen om människans genom - det genetiska material som finns i varje cell 
i människokroppen - syftar till att fastställa DNA-strukturen hos människan och 
identifiera generna och deras funktion. Orsaken till samordningen av den 
europeiska verksamheten inom humangenetisk forskning, är möjligheten att öka 
förståelsen för de processer som ligger bakom människans sjukdomar, och därmed 
förbättra diagnostiken, behandlingen och så småningom också förebyggandet av 
sjukdomar. Detta mål nås genom att förbättra infrastrukturen på forskningens 
område, genom tillgången på resurser och genom samarbete mellan framstående 
forskningsgrupper i Europa, i syfte att göra Europa känt inom det internationella 
humangenetiska programmet. 
Särskilda framgångar har uppnåtts genom programmet Eurogem (European 
Genetic Mapping Programme) där 23 laboratorier deltar. Detta nätverk har gjort 
det möjligt för europeiska forskare från alla medlemsstater, särskilt de som saknar 
nationella program, att organisera den humangenetiska forskningen på europeisk 
nivå och att åstadkomma en europeisk genkarta som grundar sig på 
CEPH-referensfamiljer. På internationell nivå har arbetet med kromosomerna 11 
och 21 varit särskilt framgångsrikt. 
Tack vare ett europeiskt initiativ arrangeras seminarier om enskilda kromosomer 
(s.k. Single Chromosome Workshops) där man kan utbyta information och 
uppgifter och komma överens om nomenklatur vad gäller framsteg inom studiet 
av individuella kromosomer. Europeiska gemenskapen betalar för de europeiska 
arrangörerna och deltagarna och USA (miljödepartementet och det nationella 
hälsoinstitutet) har sedermera samtyckt till att följa denna ordning och betala för 
arrangörer och deltagare från USA. Seminarierna har visat sig vara ytterst 
värdefulla vad gäller utvecklingen av det vetenskapliga samarbetet och upprättan­
det av riktlinjer för forskningen på detta område. 
66. Sett ur ett vidare hälsoperspektiv, hölls ett möte år 1995 i Delft i Nederländerna 
med understöd från Biomed-programmet. Mötet handlade om den enskildes ansvar 
för sin hälsa och om moralfrågor som gäller livsstil och rättvis fördelning av 
medicinska resurser. Det samlade experter från olika medlemsstater inom 
områdena för folkhälsa, sociologi och etik. 
3.4.2 Telematik 
67. Telematik är ett annat verksamhetsområde inom forskning, teknisk utveckling och 
demonstration med en viktig hälsodimension. Av de 15 sektorer som ingår i 
telematiksystemprogrammet50 ingår framför allt telematik för hälsovård samt för 
funktionshindrade och äldre personer. Den totala budgeten var 843 miljoner ecu 
under 1994-1998. Telematiken för hälsovård hade en vägledande budget på 
135 miljoner ecu, medan sektorn för funktionshindrade och äldre personer hade 
en vägledande budget på 65 miljoner ecu. 
50 Rådets beslut 94/801/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk 
utveckling och demonstration inom telematiksystem av allmänt intresse, EGT nr L 334, 
22.11.1994, s. 1. 
68. De flesta av de 42 projekten om forskning, teknisk utveckling och demonstration 
inom hälsotelematiken, vilka inleddes under det tredje ramprogrammet, avslutades 
år 1995. År 1995 fördes förhandlingar om 70 nya projekt med ett totalt bidrag 
från gemenskapen på 77 miljoner ecu inom budgeten för fjärde ramprogrammet. 
Liksom i telematiksystemprogrammets andra sektorer, läggs tyngdpunkten nu på 
att med hjälp av "användargrupper" fastställa att systemen faktiskt fungerar, för 
att man effektivt skall kunna utnyttja och sprida resultaten när programmet har 
avslutats. 
Till programmets huvudområden hör utveckling och samköming av regionala 
nätverk för en bättre integrering och kontinuitet när det gäller hälsofrågor samt 
samarbete mellan personer som är verksamma på områden som är viktiga för 
folkhälsan, såsom cancer, hjärt- och kärlsjukdomar samt kroniska sjukdomar. 
Samverkan mellan telematiktjänster på europeisk nivå förekommer också till 
exempel vid krissituationer. Målet är att höja effektiviteten i den naturliga 
cirkulationen av information inom hälsosektorn, att förbättra tillgången medan 
säkerheten och en strikt sekretess bibehålls. Förvaltning av förstudier som stöder 
nationell politik och annan gemenskapspolitik utgör också en viktig del av 
verksamheten. 
3.4.3 G7:s initiativ till det globala informationssamhället 
69. I februari 1995 i Bryssel tog G7-gruppen, som består av de största 
industriländerna, initiativ till ett projekt om det globala informationssamhället. Av 
de 11 projekt som ingår i detta omfattar projektet för ett världsomfattande hälso­
vårdssystem följande sex delprojekt: 
1. Mot ett världsomfattande nätverk för folkhälsan. 
2. Förbättrade åtgärder för förebyggande, tidig upptäckt, diagnos och 
behandling av cancer. 
3. Förbättrade åtgärder för förebyggande, diagnos och behandling av 
hjärt- och kärl sjukdomar. 
4. En världsomfattande flerspråkig telemedicinbevakning och 
kristjänst dygnet runt. 
5. Mekanismer som möjliggör världsomfattande nätverk för hälso­
vård. 
6. Internationell harmonisering av användningen av datakort inom 
hälsovården. 
Vid ett möte i november 1995 i Ottawa/Kanada inom ramen för projektet för en 
världsomfattande hälsovård inleddes ett antal europeiska förstudier som ett led i 
förberedelserna för dessa projekt. 
3.4.4 Målinriktad soci oekonomi sk forskning 
70. Programmet om målinriktad soci oekonomi sk forskning är indelat i tre 
huvudområden: forskning om vetenskapliga och teknologiska alternativ i Europa, 
24 
forskning om utbildning och social integrering och utslagning i Europa51. Ett antal 
projekt som har erhållit finansiering enligt dessa - särskilt inom det tredje 
åtgärdsområdet - är inriktade på hälsofrågor. 
3.4.5 Forskning inom jordbruk, fiske och agroindustriell förädling 
71. FAIR:s (program för livsmedelsforskning och agroindustriell forskning) 
arbetsprogram för 1994-1998, som är det särskilda FTD-programmet inom 
jordbruk och fiske52, inbegriper hälsofrågor. I avsnittet om samspelet mellan 
jordbruk och miljö ingår också forskning med anknyming till hälsan, såsom 
minskad tillströmning av jordbrukskemikalier till grundvattnet och därifrån till 
dricksvattnet. En stor del av programmet är inriktat på livsmedlens betydelse för 
konsumenternas kost och deras välmående. 
Dessutom har fyra forskningsprojekt om kvalitetsförbättring av fiskeriprodukter 
med anknytning till hälsokrav finansierats år 1995. Gemenskapsbidraget för dessa 
projekt överskred två miljoner ecu. 
3.4.6 Forskning på transportområdet 
72. Det särskilda programmet för forskning och teknisk utveckling på 
transportområdet inom det fjärde ramprogrammet53 är fortfarande inriktat på 
säkerheten hos alla transportsätt. Med utgångspunkt i en utförliga lista över 
uppgifter är följande säkerhetsfrågor särskilt beaktansvärda: säkerhetsaspekter vid 
personalstyming (järnväg), överlevnadsmöjligheter för passagerare (flyget), 
säkerhet inom sjöfarten och trafikstyrnings- och fartygstrafiksystem (på 
vattenvägarna) samt förbättring av fordonens passiva säkerhet och förarnas 
uppträdande (landsväg). 
3.4.7 Miljö och klimat 
73. Programmet för miljö och klimat (1994-1998)54 har en total budget på 
532 miljoner ecu och inbegriper följande fyra teman: 
1. Forskning om naturmiljön, miljökvalitet och global förändring. 
2. Miljöteknik. 
3. Användning av rymdteknik inom miljöövervakning och miljöforskning. 
52 
53 
54 Rådets beslut 94/915/EG av den 15.12.1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk 
utveckling och demonstration inom området socioekonomisk forskning (1994-1998), EGT nr L 
361,31.12.1994,s.?7. 
Rådets beslut 94/805/EG av den 23.11.1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk 
utveckling och demonstration inom jordbruk och fiske... (1994-1998), EGT nr L 334,22.11.1994, 
s. 73. 
Rådets beslut 94/914/EG av den 15.12.1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk 
utveckling och demonstration på transportområdet (1994-1998), EGT nr L 361, 31.12.1994, s. 56. 
Rådets beslut 94/91Î/EG av den 15.12.1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk 
utveckling och demonstration inom miljö- och klimatområdet (1994-1998), EGT L 361, 
31.12.1994,s. 1. 
25 
4. Miljöförändringens mänskliga dimension. 
En första förslagsinfordran inleddes vad gäller tema 1, 2 och 4 i januari 1995, och 
efter att oberoende experter hade gjort en teknisk och vetenskaplig utvärdering 
valdes 315 förslag av 1601 för att finansieras med gemenskapsstöd som utgjorde 
totalt 216 miljoner ecu. 18 av 88 hälsorelaterade förslag antogs med ett 
gemenskapsstöd på 12 miljoner ecu. Dessa projekt kompletterade de 46 
hälsorelaterade projekt som finansierades under det föregående miljöprogrammet, 
som fortfarande pågick 1995. 
Den hälsorelaterade forskningen stödjer gemenskapens miljöinriktade hälsopolitik 
och överensstämmer med slutsatserna från den mellanstatliga regeringskonferensen 
om säkerhet inom området kemi (Stockholm, april 1994) och hälsovårds- och 
miljöministrarnas deklaration (Helsingfors, juni 1994). 
74. I forskningen prioriteras huvudsakligen bedömning av miljöfaktorernas effekter 
(t.ex. ozonförlust, föroreningar som försämrar luftkvaliteten) på befolkningens 
hälsotillstånd (neurologiska, immunologiska, genotoxiska och endokrinstörande 
effekter osv.) och förbättring av riskhanteringen av kemiska ämnen genom att 
utveckla effektivare testmetoder (med betoning på att minska antalet försöksdjur), 
att kritiskt bedöma själva riskbedömningsförfarandet, att utveckla nya metoder för 
faroidentifiering och exponeringsbedömning och genom att identifiera utsatta och 
känsliga befolkningsgrupper. Forskningen sker i nära samarbete med 
internationella organisationer på området. Mer än 200 europeiska laboratorier 
deltar för närvarande. 
3.4.8 Industriell teknik och materialteknik 
75. Vad gäller området produktionsteknik är programmet om industriell teknik och 
materialteknik55 inriktat på utveckling av ren produktionsteknik som betonar 
effektiv användning av materiella resurser och energiresurser samt minskning eller 
eliminering av förorenande avfall vid källan. Minskning av utsläpp är också av 
hög prioritet inom den forskning som gäller transportmedel. Arbetskraftens hälsa 
inom tillverkningsindustrin har uppmärksammats särskilt genom att säkra och 
tillförlitliga produktionssystem har upprättats och mänskliga och organisatoriska 
faktorer beaktats. 
76. Forskningen i material och teknik för produktutveckling bidrar på lång sikt till 
hälsan, eftersom den handlar om grundläggande materialforskning (t.ex. 
implantationsmaterials ytegenskaper, biokompatibilitet och styrka), utveckling av 
särskilda höljen (t.ex. för målinriktad läkemedelsverkan samt 
tandläkarvetenskapliga tillämpningar och ortopediska tillämpningar), forskning om 
medicintekniska produkter och instrument för diagnostisering. Resultatet kommer 
55 Rådets beslut 94/571/EG av den 24 juli 1994 om ett särskilt program för forskning och teknisk 
utveckling, inklusive demonstrationsprojekt, inom området industriell teknik och materialteknik 
(1994-1998), EGT L 222, 26.8.1994, s. 19. 
26 
att leda till nya tillämpningar och nya metoder (diagnos och behandling) inom 
läkarvetenskapen. 
77. Ett tredje programområde omfattar transportmedelsteknik och inbegriper alla 
aspekter vad gäller transportmedlets utformning, införlivande, produktion, 
effektivitet, miljö, säkerhet och drift vare sig det är ett flygplan eller något slag 
av fordon på marken. Målet för de projekt som har valts ut är att bidra till att 
minska produktionssystemens, produkternas och transportmedlens inverkan på 
miljön samt att förbättra produkt- och fordonssäkerheten. Detta inbegriper 
minskning av buller och förorenande utsläpp från motorer liksom primär teknik 
för fordonssäkerhet (förebyggande av olycksfall) och sekundär säkerhet (lindrande 
av följderna efter olyckor). Andra projekt strävar efter att förebygga förorening 
vid olyckor där varor som transporteras frigörs. 
3.4.9 Standarder, mät- och provningsteknik 
78. Programmet om standarder, mät- och provningsteknik56 har upprättat ett särskilt 
förvaltningshjälpmedel - "the Dedicated Call" - som ger möjlighet till målinriktad 
forskning om vissa särskilda ämnen till stöd för europeisk standardiseringspolitik. 
Är 1995 valdes 15 projekt med anknytning till hälsa, säkerhet och miljö 
motsvarande ett belopp på ungefär 13 miljoner ecu. 
3.5 Miljöpolitik, energi 
79. Inom ramen för gemenskapsprogrammet om miljö och en hållbar utveckling57 är 
syftet med gemenskapens miljöpolitik att integrera miljöaspekter i 
gemenskapspolitiken. Bland de milj obetingade utmaningarna och prioriteringarna 
i programmet nämns särskilt förbättring av folkhälsan samt hälsa och säkerhet 
(särskilt riskbedömningar inom industrin, kärnkraftsäkerhet och strålskydd). 
Miljöns direkta och indirekta inflytande på hälsan blir allt tydligare. Ett antal 
sinsemellan förbundna faktorer som påverkar hälsan har redan identifierats, 
nämligen 
klimatförändringar och global temperaturstegring, 
- uttunning av ozonskiktet, 
- luftförorening (koncentration av ozon i atmosfären, förhöjd svavel- och 
kvävedioxidhalt, partikelstoff), 
markföroreningar och försurning, 
förorening av y t- och grundvatten, 
- exponering för konstgjorda kemiska agenser och ämnen. 
I de flesta fall beaktas hälsofrågorna av lagstiftningen inom dessa områden. 
56 
57 Rådets beslut 94/803/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning och 
teknisk utveckling, inklusive demonstrationsprojekt, inom området standarder, mät- och 
provningsteknik (1994-1998), EGT L 334, 22.12.1994, s. 47. 
Femte ramprogrammet - EGT nr C 138, 17.5.1993. 
27 
3.5.1 Luftförorening 
80. Ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv har antagits om tiUnärmning 
av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder som skall vidtas mot utsläpp av gas-
och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som byggs in i mobila 
maskiner som inte är avsedda att användas på väg58. Institutionerna övervägde 
dessutom en rad förslag under år 1995: ett direktiv om kvaliteten på omgivande 
luft59, en revidering av direktivet om luftförorening på grund av utsläpp från 
motorfordon60 och ett direktiv om tunga motorfordons dieselutsläpp61. 
Frånsett lagstiftning offentliggjordes rapporter om genomförandet av direktiven 
om omgivande luft och om utveckligen på ozonområdet. 
3.5.2 Strålskydd 
81. Inom ramen för kapitel 3 (Hälsoskydd) i Euratomfördraget har revideringen av två 
viktiga direktiv med direkt anknytning till hälsoskydd fortsatt under 1995. 
För det första ändrades direktivet om grundläggande normer för befolkningens och 
arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande 
strålning (80/836/EURATOM) för att beakta de senaste vetenskapliga rönen. 
Genom denna ändring förstärks strålskyddet genom att dosgränserna för 
arbetstagarna och allmänheten sänks och genom att exponering för naturliga 
bestrålningskällor i arbetet inbegrips i direktivet. Kommissionens förslag 
godkändes av de ständiga representanterna den 21 december 1995 och antogs 
formellt i början av år 1996. 
82. För det andra har ändringen av direktivet om fastställande av grundläggande 
strålskyddsåtgärder för personer som genomgår medicinsk undersökning eller 
behandling (84/466/EURATOM) fortsatt. Ett formellt yttrande från den 
expertgrupp som anges i artikel 31 i Euratomfördraget erhölls på kommissionens 
förslag om ändring av direktivet. Detta förslag utvidgar i hög grad det befintliga 
direktivets räckvidd så att ny teknik som används inom läkarvetenskapen beaktas 
och så att strålskyddsaspekter på detta område klarläggs och specificeras. 
83. Kapitel 3 (Hälsoskydd) i Euratomfördraget tillämpades vid kärnvapenproven i 
Franska polynésien. Inom ramen för sina befogenheter bad kommissionen de 
franska myndigheterna om uppgifter om de strålskyddsåtgärder som vidtagits för 
att skydda arbetstagarna och allmänheten på platsen för kärnvapenprovet. 
Dessutom besökte den området. 
Kommissionen anmodade de franska myndigheterna att fortsätta övervaka 
radioaktiviteten i området under en längre tid och meddela resultaten till 
58 
59 
60 
61 KOM (95) 350 slutl. av den 6 september 1995. 
KOM (94) 109 slutl. av den 4 juli 1994. 
KOM (94) 558 slutl. av den 16 december 1994. 
KOM (94) 559 slutl. av den 16 december 1994. 
28 
kommissionen. Kommissionen bad även ett oberoende institut att göra en 
utvärdering av det värsta scenario som skulle kunna uppstå vad gäller geologiska 
olyckor, vilken bekräftade att de franska myndigheterna hade haft en realistisk 
utgångspunkt vid sina beräkningar. 
84. Förutom denna reglerande verksamhet deltar kommissionen i forskning om 
optimering av strålskydd för patienter inom medicinsk radiologi. Vetenskapligt 
grundade riktlinjer upprättas för att den diagnostiska information som ges i en 
lämplig mängd till patienten skall uppfylla kliniska och tekniska krav. 
Säkerhetskulturens princip främjas sålunda både i den kliniska miljön och vad 
gäller tillverkaren. 
3.5.3 Kemiska produkter 
85. Vad gäller kemiska produkter har kommissionen lagt fram ett ändringsförslag till 
ett rådsdirektiv om ett samordnat förhindrande och bekämpande av föroreningar62. 
En ändring av utkastet till ett direktiv om saluföring av biocidprodukter63 föreslogs 
också, vilket föreskriver tillstånd för alla biocidprodukter som släpps ut på 
marknaden och som grundar sig på en utvärdering av hälso- och miljöriskerna. 
3.5.4 Civilskydd 
86. Inom civilskyddet övervägs å ena sidan krisvård vid katastrofer (organisering vid 
tidpunkten för katastrofen, psykologisk uppföljning) och å andra sidan naturliga 
och tekniska katastrofers konsekvenser för miljön för att minska eller till och med 
undvika de allvarliga konsekvenser för folkhälsa och miljö som de medför. 
3.5.5 Europeiska mäljöbyrån 
87. Europeiska miljöbyrån, som har sitt säte i Köpenhamn, har nyligen inlett sin 
verksamhet. Den har publicerat en monografi som heter "Environment & Health 
(1): Overview and main European Issues" inom ramen för projektet om hot mot 
folkhälsan. 
3.5.6 Energipolitik 
88. Förhållandet mellan energi och hälsa grundar sig huvudsakligen på 
energiproduktionens och energianvändningens direkta följder för miljön, eftersom 
den enskilda individens hälsa påverkas direkt av föroreningar. I slutet av år 1995 
lade kommissionen fram vitboken om Europeiska gemenskapens energipolitik64. 
Av de allmänna målen som angivits kommer målet för miljöskydd att ha en 
positiv och direkt inverkan på folkhälsan. Dessutom kommer ett integrerat 
ramverk för energi/miljö att bidra till att en hållbar utveckling kan uppnås. 
62 
63 
64 KOM (95) 88 sluti. av den 15 maj 1995. 
KOM (95) 387 slut!, av den 20 juli 1995. 
KOM (95) 682 slutl. av den 13 december 1995. 
29 
I vitboken fastslås att alla problem som hänför sig till utsläpp, avfall, buller, 
skador som påverkar landskapets värde och luftförorening som förorsakas av 
lokala utsläpp eller av de ökade koldioxidutsläppen och andra växthusgaser i allt 
större utsträckning måste lösas på gemenskapsnivå, då deras negativa effekter på 
folkhälsan är uppenbara. Detta kommer att ske särskilt genom att utnyttja ny 
teknik. 
89. Kommissionens förslag till två nya program som diskuterades under år 1995, 
nämligen Thermie II för främjande och spridning av nya rena tekniker65 och 
Save n om ett flerårigt program för främjande av en effektiv energianvändning 
i gemenskapen66 kommer då de har antagits av rådet att i stor utsträckning lindra 
de globala miljöproblemen. 
3.6 Transport 
90. Vikten av transportsäkerhet framhävdes genom Fördraget om Europeiska unionen 
som ändrade artikel 75 så att gemenskapsåtgärder även omfattar "åtgärder för att 
förbättra transportsäkerheten". Alla åtgärder som höjer transportsäkerheten bidrar 
till uppnåendet av en hög nivå av hälsoskydd i gemenskapen. I juli 1995 antog 
kommissionen ett meddelande om ett handlingsprogram för den gemensamma 
transportpolitiken 1995-200067. Åtgärdsprogrammet som stödjer sig på vitboken 
om den framtida utvecklingen av den gemensamma transportpolitiken68 vidhåller 
att säkerheten är en väsentlig del av den gemensamma transportpolitiken. 
I åtgärdsprogrammet framförs detaljerade förslag och åtgärder för tidsperioden 
1995-1996 och fastställs de frågor som skall tas upp under tidsperioden 
1997-2000 och därefter. Säkerhet är en framträdande fråga i listan över dessa 
åtgärder. 
3.6.1 Fartyg 
91. Estonia-katastrofen i september 1994 där över 900 gick under i Östersjön, 
framhävde det omedelbara behovet av att förbättra sjösäkerheten på ro-ro-fartyg. 
Kommissionen utarbetade ett förslag till en rådsförordning om 
säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfartyg, som antogs av rådet den 
8 december 199569. I förordningen föreskrivs det att Internationella 
sjöfartsorganisationens (IMO) internationella säkerhetsorganisationskod (ISM-
koden) för reguljär ro-ro-passagerarfartygstrafik till och från hamnar inom 
gemenskapen skall tillämpas obligatoriskt från och med den 1 juli 1996. Dessutom 
innehåller den en bestämmelse om att medlemsstaterna strikt skall kontrollera att 
den efterföljs. En utveckling av säkerheten med hjälp av ett 
65 
66 
67 
68 
69 KOM (94) 654 slutl. av den 12 december 1994. 
KOM (95) 225 slutl. av den 31 maj 1995. 
KOM (95) 302 slutl. av den 12 juli 1995. 
KOM (92) 494 slutl. av den 2 december 1992. 
Rådets förordning 3051/95/EG av den 8.12.1995 - EGT nr L 320/14, 30.12.1995. 
30 
säkerhetsorganisationssystem som grundar sig på ISM-koden kan endast ha 
positiva följder för passagerarnas och sjömännens säkerhet. 
92. Även om det erkänns att ungefår 80 % av olyckorna till sjöss beror på mänskliga 
faktorer, kvarstår faktum att fartyg och utrustningen ombord på fartyg också kan 
vara bristfälliga. Å andra sidan kan säker och tillförlitlig utrustning ofta vara den 
faktor som förhindrar tragedier till sjöss. I juni antog kommissionen ett förslag till 
ett rådsdirektiv om marin utrustning70 som syftar till att lägga fram ett stort urval 
av utrustning som skall överensstämma med befintliga internationella 
provningsnormer, eller då sådana inte finns med framtida normer som skall 
överenskommas inom IMO. Överensstämmelse med normerna skall undersökas 
av anmälda organ som uppfyller gemensamma kvalitetskriterier. 
3.6.2 Transport av farligt gods 
93. Under år 1995 diskuterade Europaparlamentet och rådet kommissionens förslag 
om ett rådsdirektiv om tiUnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för 
järnvägstransport av farligt gods. I december 1995 antog rådet sin gemensamma 
ståndpunkt om förslaget71. De potentiella hälsoriskerna med järnvägstransport av 
sådana varor är betydande, särskilt mot bakgrund av att sådant gods ofta 
transporteras i stora mängder genom tättbebyggda områden. Dessutom innebär det 
gradvisa öppnandet av järnvägstransportmarknaden krav på att det utarbetas en 
säkerhetslagstiftning som omfattar transport av farligt gods med järnväg. 
94. I oktober 1995 antog rådet en gemensam ståndpunkt om ett gammalt förslag till 
ett rådsdirektiv om utnämning av och yrkeskompetens för en säkerhetsrådgivare 
vid transport av farligt gods72. Syftet med detta förslag är att säkerställa att företag 
som transporterar farligt gods och har verksamhet som är förenad med detta utser 
rådgivare för att skydda sig mot risker för folkhälsa, egendom och miljö och för 
att tillse att företagens verksamhet utförs på säkraste möjliga sätt. 
3.6.3 Vägtransporter 
95. Kommissionen lade fram ett förslag till ett rådsdirektiv om tiUnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande 
släpfordons trafiksäkerhet73. Ett av dess syften är att ändra det grundläggande 
direktivet 77/143/EEG74 så att det även omfattar effektiv och regelbunden 
provning av hastighetsbegränsande anordningar på vissa tunga lastbilar och bussar, 
och därmed bidrar till en allmän vägsäkerhet och till folkhälsan. Samtidigt 
konsoliderades texten i detta direktiv som garanterar att berörda fordon 
kontrolleras och underhålls så att trafiksäkerheten garanteras. 
70 
71 
72 
73 
74 KOM (95) 269 sluU. av den 21 juni 1995. 
KOM (94) 573 slutl. av den 9 december 1994. 
KOM (91) 4 slutl. 
KOM (95) 415 slutl. av den 8 september 1995. 
EGT nr L 47, 18.2.1977. 
31 
3.7 Internationellt samarbete, relationer med tredje länder och internationella 
organisationer 
96. Bestämmelser om samarbete på områdena för hälsa samt hälsa och säkerhet på 
arbetsplatsen ingår i samarbetsavtal mellan Europeiska gemenskapen och tredje 
länder. 
97. I samband med Europa-Medelhavskonferensen i Barcelona fastställdes i 
slutdeklarationen att hälsofrågor skall vara ett av områdena för det framtida 
samarbetet i regionen. I det arbetsprogram som antogs i Barcelona enades parterna 
om att samarbeta, särskilt i fråga om information och förebyggande åtgärder, 
utbyggnad av folkhälsan, personalutbildning samt om medicinskt samarbete vid 
naturkatastrofer75. 
98. I handelsförbindelserna mellan Europeiska gemenskapen och tredje länder ingår 
hälsoskydd i både bilaterala och regionala program, inklusive den transatlantiska 
dialogen och verksamhet inom ramen för gemenskapens särskilda förpliktelser 
enligt Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS). 
99. I samarbete inom forskning med tredje länder och internationella organisationer76, 
har det gjorts betydande framsteg avseende forskning om narkotika, 
diagnostisering och vacciner som syftar till att bistå med de hjälpmedel som 
behövs för att bekämpa de vanligaste sjukdomarna i många utvecklingsländer. 
Inom malariaforskningen har över 80 grupper från 33 olika länder deltagit i STD-
3-programmet. Malariaforskning och särskilt forskning om malariavaccin ingår 
också i det nya programmet INCO-DC, vilket återspeglar denna sjukdoms 
betydelse. För närvarande diskuteras ett eventuellt samarbete med Förenta staterna 
i fråga om utveckling av malariavaccin. 
3.7.1. Samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Förenta staterna 
100. Inom ramen för den gemensamma handlingsplan, som antogs vid toppmötet i 
Madrid den 9 december 1995 mellan Europeiska gemenskapen och Förenta 
staterna, förband sig de båda parterna att inrätta en insatsgrupp för att utveckla 
och genomföra ett effektivt världsomspännande förvarningssystem och nätverk för 
motåtgärder i samband med smittsamma sjukdomar. Vidare har de åtagit sig att 
samarbeta, bilateralt och inom ramen för WHO samt andra lika lämpliga 
internationella organisationer, när det gäller respektive program om hälsorelaterade 
frågor (aids och andra smittsamma sjukdomar, cancer och narkotikaberoende) och 
att identifiera särskilda samarbetsområden, framför allt inom forskningen. 
75 
76 Deklarationen i Barcelona antogs under Europa-Medelhavskonferensen (27-28.11.1995), slutlig 
version, Barcelona, 28.11.1995. 
Rådets beslut 94/807/EG av den 23.11.1994 om ett särskilt program för forskning och teknisk 
utveckling, inklusive demonstrationsprojekt, inom området samarbete med tredje länder och 
internationella organisationer, EGT L 334, 22.12.1994, s. 109. 
32 
101. De två parterna har även förbundit sig att undersöka möjligheterna till ett avtal för 
utbyte av information om frågor som påverkar hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, 
exempelvis standarder för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen, utvecklingen av 
föreskrifter, högriskverksamhet, cancerogena ämnen på arbetsplatsen, toxikologi, 
testprogram, utbildnings- och informationsprogram samt insamling av statisktik 
och data. Därutöver förväntas de undersöka olika metoder för att förstärka ett 
snabbt utbyte av information om allmän produktsäkerhet, inklusive 
tillbakadragande av produkter från marknaden. 
102. På miljöområdet - i direkt samband med hälsoskyddet - har Europeiska 
gemenskapen och Förenta staterna förbundit sig att stärka utbytet av information 
och rapporteringen om världsomspännade miljöproblem, exempelvis 
klimatförändringar, biologisk mångfald, förbrukningen av ozonlagret, beständiga 
organiska föroreningar, öknarnas utbredning och erosion, vattenkvalitet och -
kvantitet, landbaserade källor till marina föroreningar, riskavfall och förgiftade 
jordar samt skogsfrågor. Vidare har de åtagit sig att förbättra sin bilaterala dialog 
om regleringssamarbete, innefattande 
- utvidgat samarbete i kemikaliefrågor, 
fortsatt arbete med bioteknologiska frågor, exempelvis ömsesidigt 
godkännande av data för bedömning och frigörande av genetiskt 
modifierade organismer, och 
förbättrat arbete mot luftföroreningar. 
3.7.2 Samarbetet med länderna i Centraleuropa och Oberoende staters samvälde -
Phare/Tacis 
103. Phare har koncentrerat sitt stöd till nyckelområden för reform enligt riktlinjerna 
i hälsostrategidokumentet, som omarbetades 1994 (finansiering av 
hälsovårdssystemet, omorganisering av hälsovården med särskild tonvikt på 
primärvården, läkemedelspolitik, förvaltning av mänskliga resurser och utbildning 
samt förebyggande hälsovård), områden som togs upp redan i det första 
strategidokumentet. När det gäller utformning och anpassning av pågående 
program, i samband med fullföljandet av de särskilda målen för 
hälsosektorsreformen, har Phare ägnat särskilt intresse åt den övergripande 
målsättningen att integrera associerade länder. Ett belopp på totalt över 130 
miljoner ecu anvisades för omorganiseringen av hälsosektorn 1991 - 1995. 
Under 1995 fortsatte genomförandet av de pågående programmen i alla de central -
och östeuropeiska länder (CEEC) som är berättigade till Phare, utom Slovenien, 
medan fyra nya program godkändes för fyra andra central- och östeuropeiska 
länder. 
Inom ramen för Tacis-programmet inleddes 1995 i Ryssland verksamhet på fyra 
pilotområden för att stödja utvecklingen av hälsosystemen. Verksamheten hör 
samman med det program på 4,5 miljoner ecu som godkändes 1994. 
Under 1995 utformades nya program med hälsovårdsinslag för Ryssland och 
Moldavien. 
33 
104. a) Pågående Phare/Tacis-verksamhet under 1995 
I Albanien är den pågående verksamheten kopplad till två program (93 och 
94) och berör i) primärvårdens utveckling genom utformning av strategier 
och omskolning av 500 allmänläkare och 1800 sjuksköterskor, ii) 
sjukhusreform, med stöd till sjukhusförvaltningen genom samarbete med 
sjukhus i Europeiska gemenskapen och genom utbildning, till inrättande 
av en underhållstjänst för biomedicinsk utrustning, till förbättring av 
sjukhuslaboratoriernas kapacitet att ställa diagnoser och göra uppföljningar 
samt till omstrukturering av akutmottagningar, iii) lagstiftning, med 
tekniskt stöd att upprätta ett rättsligt ramverk för hälsosektorn, iv) 
omstrukturering av läkemedelssektorn, vilket innefattar skapande av en 
produktionslinje för infusionsvätska och hjälp att inrätta en 
läkemedelsinspektion) förebyggande åtgärder, genom omstrukturering av 
folkhälsolaboratoriernas nätverk. Större delen av verksamheten i samband 
med 1993 års program avslutades under 1995. 
I Bulgarien är verksamheten kopplad till två program (92 och 93) och 
berör i) finansiering av hälsovården, inklusive beräkning av kostnader för 
hälso- och sjukvårdstjänster och sjukförsäkringsfrågor, ii) utbildning, som 
innefattar utarbetande av en politik för utbildning av läkare och annan 
hälso- och sjukvårdspersonal, utbildning av vårdpersonal och tjänstemän 
som medverkar i decentraliseringsprocessen, inrättandet av en vårdfakultet 
vid universitetet i Sofia, förbättring av utbildningssystemet inom 
allmänmedicin (forskarutbildning och fortbildning), iii) läkemedelspolitik, 
med särskild uppmärksamhet på harmonisering av lagstiftning och praxis 
tiU Europeiska gemenskapens motsvarigheter, iv) ett regelverk för privat 
hälsovård, så att ett väl balanserat, delvis offentligt och delvis privat, 
hälsovårdssystem kan utvecklas och v) hälsa och säkerhet på arbetsplatsen 
som gemensamt genomförs av hälsovårdsministeriet och 
arbetsmarknadsministeriet. Merparten av verksamheten i samband med 
1992 års program fullbordades under 1995. 
I Ungern syftar 1993 års program till i) utveckling av ett modernt 
primärvårdssystem som täcker alla aspekter (lagstiftning, utformning av 
politik och strategier för genomförande, utbildning, praktisk forskning, 
kommunikationsstrategi osv.) och som inbegriper en innovationsfond som 
beviljar anslag till relevanta offentliga eller privata initiativ på 
primärvårdsområdet och ii) harmonisering till EU-lagstiftningen och den 
främsta EU-praxisen både när det gäller hälsa och säkerhet på 
arbetsplatsen och vårdutbildning. Verksamhet pågår fortfarande. 
I Rumänien fortgick begränsad verksamhet i fråga om 
vårdfinansieringsreformen i enlighet med hälsovårdsdelen i det sociala 
programmet. 
I f.d. jugoslaviska republiken Makedonien (FYROM) fortsattes stödet till 
utarbetandet av en läkemedelspolitik som en del av ett humanitärt bistånd 
som på ett tidigare stadium innefattade leverans av läkemedel. 
34 
Befintliga program avslutades i Tjeckien (finansiering av hälsovårdssystemet och 
administering av sjukförsäkringar, system för hälsoinformation) och Slovakien 
(utarbetande av metoder för bedömning och förvaltning av medicinteknisk 
utrustning, utarbetande av strategier för primärvården och 
hälsovårdsadministrationen samt därtill kopplad omedelbar fortbildning för 
befintlig personal) samt i Baltikum. 
- I Ryssland omfattar den verksamhet som påbörjades 1995, i samband med 
1994 års program, utveckling av primärvårdstjänsterna i form av 
verksamhet i testregioner, modernisering av sjukhusmetoder och -
förvaltning liksom ett demonstrationsprojekt om moders- och barnhälsa i 
ett testområde. 
105. b) Nya Phare/Taci s-program 1995 
Nya Phare-program har utarbetats för Slovakien och de tre baltiska republikerna, 
delvis som en fortsättning på tidigare stöd. 
I Slovakien är programmet inriktat på fyra områden: i) reform av 
hälsovårdssystemets finansiering, inriktad på frågor som tariff- och 
betalningssystem, redovisning och informationsflöde mellan dem som 
tillhandahåller hälsovård och dem som är ansvariga för finansieringen, 
kriterier för resursfördelning och utveckling av investeringsstrategier för 
hälsovårdens infrastrukturer och utrustning, ii) utarbetande av en ram för 
privat läkarvård för att få till stånd en välbalanserad blandning av ett 
delvis offentligt och delvis privat hälsovårdssystem, iii) genomförande av 
en strategi för primärvården och iv) genomförande av en 
förvaltningsstrategi för hälsovårdsförvaltningen. 
I Baltikum förblir inriktningen huvudsakligen på de tidigare prioriterade 
områdena: reform av hälsovårdssystemets finansiering för de tre baltiska 
staterna I Lettland och Litauen berör stödet även mänskliga resurser och 
utbildning, utvecklingen av primärvården samt läkemedelspolitik medan 
stödet till Estland även ges för informationssystem. 
Inom ramen för alla dessa nya program planeras utarbetande och genomförande 
av en kommunikationsstrategi om hälsovårdsreformen, riktad till personer som 
arbetar inom hälsovården och allmänheten. 
106. Utöver dessa nationella program lanserades 1995 ett av kommissionen initierat 
horisontalt program omfattande 10 miljoner ecu, kallat Consensus, politisk 
rådgivning och stöd till sociala trygghetsreformer i länder som är berättigade till 
Phare. Institutionsövergripande reformkommittéer har upprättats i de central- och 
östeuropeiska länderna och en rådgivande programnämnd sammansatt av 
Europeiska gemenskapens 15 medlemsstater och alla central- och östeuropeiska 
länder berättigade till Phare, ger råd om programinriktningen och urval av 
projektförslag. Programmet omfattar frågor om finansiering av hälsosektorn och 
hälsovårdsorganisationen. Genomförandet sker i nära samarbete med 
generaldirektorat V. 
35 
När det gäller Tacis utformades under 1995 nya program med hälsovårdsinslag i 
Ryssland och Moldavien: 
Ryssland: beslut om följande två åtgärder 
* Ett program omfattande 2,6 miljoner ecu fastställdes till förmån för 
Karelska republiken för att skapa förutsättningar för ett enhetligt 
genomförande av social- och hälsovårdsreformerna. Det är inriktat på 
förvaltningen av den sociala tryggheten som socialvårdsministeriet i 
samarbete med andra ministerier som arbetsmarknadsministeriet och 
hälsovårdsministeriet ansvarar för, liksom på förvaltningen av 
hälsovårdssystemen som står under hälsovårdsministeriets ansvar men som 
i realiteten är underställd den lokala regeringen. 
* Ett stod på 0,5 miljoner ecu har även ägnats politisk rådgivning till den 
ryska regeringen, inriktad både på efterfrågan och tillgången i fråga om 
läkemedel, för att förbättra distributionen och produktionen av dessa. 
- Moldavien: Inom ramen för programmet "Tekniskt stöd till utvecklingen 
av mänskliga resurser" godkändes ett stöd på 0,5 miljoner ecu för att täcka 
utvecklingen av primärhälsovården och stärka hälsovårdsförvaltningen. 
107. Vidare spelade hälsofrågor en viktig roll i de pågående kontakterna och det 
pågående samarbetet särskilt med central- och östeuropeiska länder, för att 
utvärdera situationen och de speciella behoven liksom möjligheterna till samarbete 
på social- och hälsovårdsområdet, inbegripet möjligheten att ge dessa länder 
tillåtelse att delta i gemenskapens program på hälsoområdet. 
108. Lien-programmet (Link Intern European NGOs) inleddes år 1994 och omfattar 
både Phare- och Tacis-länder och är inriktat på att stimulera icke-statliga 
organisationers verksamhet till eftersatta grupper. Inom hälsovården omfattar 
verksamheten 
hjälp åt kvinnor som har begränsad tillgång till hälsovård och socialvård, 
godtagbart socialt stöd och stöd till hälsovård för de mest missgynnade 
målgrupperna, såsom funktionshindrade, missbrukare, personer med 
hiv/aids, gatubarn, äldre m.m. 
Hälsovårdsprojekt för över 1 miljon ecu har godkänts i Bulgarien, Ungern, Litauen, Polen 
och Slovakien. Av dessa projekt kan följande nämnas: 
Inrättande av ett center för palliativ vård i hemmet nära Sofia (för personer som 
lider av obotliga sjukdomar såsom cancer och aids). 
Yrkesutbildning för ungdomar med narkotikaproblem och ett brottsligt förflutet. 
Förbättring av kvinnors hälsa i Slovakien genom upprättandet av 
mödravårdscentral er. 
Rehabilitering av barn med cerebral förlamning. 
Aidscenter: hjälp, utbildning, information och dokumentation. 
Kommunal hälsovård för äldre personer med vissa problem (psykiska sjukdomar 
och démens). 
36 
Dessa verksamheter samordnas med Europeiska gemenskapens program för folkhälsa, 
såsom cancer, aids, drogberoende och främjande av hälsan. 
3.7.3 Samarbete med internationella organisationer 
109. Europeiska gemenskapen har fortsatt att följa hälsorelaterade frågor i Europarådet 
och har varit representerad i flera viktiga kommittéer och grupper. De viktigaste 
frågor som behandlades 1995 var blod (säkert blod och självförsörjning inbegripet 
den föreslagna ändringen av det tekniska protokollet till avtal nr 26), förslaget till 
en konvention om bioetik och en rad andra frågor som inbegrep transplantation 
av organ, organiseringen av hälsovård för interner, rekommendationer för 
forskning inom sjukvård, hälsoinformation på sjukhus, hälsoproblem i familjer 
med ensamstående föräldrar samt hälsa, människovärde och social utslagning. 
110. Samarbetet med Världshälsoorganisationen (inklusive det europeiska 
regionalkontoret och internationella cancerforskningsinstitutet) har fortsatt på en 
tillfredställande nivå. Världshälsoorganisationens generaldirektör dr Nakajima 
besökte kommissionen i juni 1995. 
Kommissionen har deltagit i Världshälsokonferensen och i möten med 
Världshälsoorganisationens direktion och Europeiska regionalkommittén. I 
samband med Regionkommitténs möte i Jerusalem (september 1995) erkändes 
vikten av att sätta Europeiska kommissionens uttalanden om sin verksamhet på 
hälsovårdsområdet högt på dagordningen. 
3.7.4. Samarbete med AVS-länderna på hälsoområdet 
111. Under 1995 reviderades den fjärde Lomé-konventionen som sedan 1990 reglerar 
samarbetet mellan gemenskapen och länderna i Afrika, Västindien och Stilla 
havsområdet (AVS). Undertecknandet av detta nya avtal på Mauritius den 
4 november 1995 är inte en bekräftelse på ett nytt fördrag utan en konsolidering 
och delvis omstrukturering av en konvention som kommer att gälla till år 2000. 
Inom ramen för detta inleddes förarbetet till de förhandlingar som skall utmynna 
i antagandet av de vägledande programmen. Under 1995 bestod detta arbete i 
huvudsak av undersökningar om samarbetsstrategierna (de regionala och de 
enskilda ländernas). 
Frågorna om hälsa och aids har i högre grad tagits i beaktande vid reflektionerna 
kring samarbetsstrategierna. Även om det naturligtvis inte är möjligt att förutsäga 
några resultat av förhandlingarna om de vägledande programmen, finns det all 
anledning att tro att stöden till hälsosektorn kommer att fortsätta att öka under 
genomförandet av det åttonde ekonomiska protokollet till Lomé-konventionen. 
112. Insatserna för hälsa och aids under de senaste åren har fortsatt under 1995. 
Förutom uppföljningen av de utvecklingsprojekt som redan inletts enligt den 
sjunde Europeiska utvecklingsfonden (EUF), och de stöd som beviljats genom det 
förstärkta främjandet av strukturanpassningen (ESAF), har flera nya och viktiga 
beslut om finansiering tagits. Av dessa bör följande särskilt understrykas: 
37 
* Mozambique har tilldelats 22 miljoner ecu till förbättringar av 
hälsovårdssystemet på landsbygden. 
* Ett program för "familjehälsa" i Kenya som utarbetats i samarbete med 
"Overseas development administration - United Kingdom" (ODA - UK) 
har finansierats med 14,8 miljoner ecu av kommissionen. 
En rad andra åtgärder har även beslutats, bland annat till förmån för Burkina Faso 
(stöd till reformeringen av läkemedelssektorn, 1,6 miljoner ecu) och 
Centralafrikanska republiken (stöd till primärvården, 1,8 miljoner ecu). 
113. När det gäller de sexuellt överförbara sjukdomarna/hiv/aids har kommissionen 
fortsatt de viktiga strategierna genom att dels inrikta sig på förebyggande åtgärder 
och förbättrad hälsovård, dels genom att ta hänsyn till epidemins socio-
ekonomiska betydelse och vikten av vetenskaplig utbildning. 
Viktiga program har antagits under 1995 som bland annat syftar till integration 
av den strategi som rör sexuellt överförbara sjukdomar/hiv/aids i hälsosystemen 
(projekt som omfattar 5 miljoner ecu till Mozambique och fyra miljoner ecu till 
Tanzania). På området för operativ forskning har ett viktigt projekt påbörjats 
under 1995 i Mwanza i Tanzania som visar vilken betydelse behandlingen av 
sexuellt överförda sjukdomar har för att minska överföringen av hiv. Till sist har 
en rad kampanjer för allmän upplysning om hiv/aids förts på det regionala planet 
via olika medier, bland annat genom radiokampanjer i vissa asiatiska länder och 
via television (reklaminslag i samband med det afrikanska fotbollsmästerskapet). 
114. Vidare kan nämnas organiseringen av möten i Bryssel för tekniska assistenter och 
nationella experter från AVS-länderna angående "decentraliseringen av 
hälsosystemen". 
Det första av dessa möten, som hölls i november 1995 och ägnades åt situationen 
i de fransktalande länderna, samlade mer än trettio deltagare från Öst- och 
Central afrika. 
Mötet syftade till att fa en snabb sammanfattning av läget, att analysera behoven, 
begränsningarna och följderna av den decentraliseringsprocess som utgör en viktig 
del av de pågående reformerna på hälsoområdet. 
115. Den samordningsprocess som inletts med medlemsstaterna, och som i stora drag 
utformades av rådet under 1994, har fortsatt under 1995. 
Inom ramen för detta märks de ytterligare möten som hållits av expertgrupperna 
"hälsa och utveckling" och "sexuellt överförda sjukdomar/aids" samt den gradvisa 
förbättringen av den operativa samordningen mellan länderna. 
Initiativ för utökat samråd beträffande politik och strategier och en förbättring av 
den operativa samordningen har också tagits bland annat gentemot Amerikanska 
byrån för internationell utveckling (USAID) och Världsbanken. 
38 
116. I april 1995 organiserades även det "andra mötet med hälsoministrama från 
länderna i franc-området och associerade stater om läkemedelspolitiken". 
Detta möte är en del i en process initierad av Elfenbenskusten med stöd av 
Europeiska gemenskapen efter devalveringen av CF A-francen 1994 och som syftar 
till att främja en gemensam diskussion och gemensamma åtgärder i fråga om 
läkemedelspolitiken. 
Under detta möte antogs en handlingsplan som bland annat syftar till 
* att skapa ett informationsnät för läkemedel och produktpriser i Afrika, 
* att förstärka mekanismerna för kontroll av produktkvaliteten och att öka 
takten i införandet av generiska läkemedel i den privata sektorn, 
* att harmonisera lagstiftningar, och 
* att gynna utvecklingen av förfarandena för ordination och utdelning av 
läkemedel. 
39 
Aids 
1. Hiv/aids är i dag en viktig vetenskaplig och social utmaning. 
Problem orsakade av hiv/aids kräver en tvärvetenskaplig insats som 
kombinerar det bästa inom biologisk och medicinsk forskning, effektiva 
åtgärder för att ta itu med socioekonomiska orsaker och konsekvenser, 
särskilt vad gäller de mest missgynnade grupperna och de fattigaste 
länderna, åtgärder för att kontrollera och minska spridningen av hiv-
infektionen i synnerhet genom utbildning och information och stöd till dem 
som har hiv/aids och deras familjer. 
Europeiska gemenskapen har spelat och spelar alltjämt en viktig roll när det 
gäller den internationella satsningen mot hiv/aids. De åtgärder som 
Europeiska kommissionen har genomfört sträcker sig över alla 
gemenskapens ansvarsområden. De har emellertid koncentrerats till följande 
tre verksamhetsområden: forskning, utvecklingsbistånd och folkhälsa. 
2. Förebyggande av hiv/aids i Europa: Områden som prioriteras av Europeiska 
gemenskapen 
Fram till den 31 december 1995 hade totalt 159 343 fall av aids 
rapporterats i Europeiska gemenskapens 15 medlemsstater sedan epidemin 
bröt ut. Fallen verkar vara geografiskt koncentrerade men gradvis minska 
från länderna i sydväst till länderna i nordost. Mot bakgrund av den snabba 
ökningen av aidsfall råder en allmän enighet om att gemenskapen bör spela 
en viktig roll när det gäller att bemöta epidemin. 
Sedan 1988 har Europeiska gemenskapen behandlat aidsfrågan inom ramen 
för folkhälsan. Programmet "Europa mot aids" upprättades i juni 1991. 
Genom 1993-års fördrag om Europeiska gemenskapen erhöll Europeiska 
gemenskapen nya befogenheter på folkhälsoområdet, och det framhölls att 
gemenskapen skall vara inriktad på att förebygga sjukdomar, särskilt de 
svåraste sjukdomarna. Fram till år 1995 hade cirka 360 gränsöverskridande 
projekt med icke-statliga organisationer i olika länder erhållit bidrag på 
cirka 40 miljoner ecu. 
Ett nytt utkast för gemenskapåtgärder till förebyggande av aids och vissa 
andra smittsamma sjukdomar under perioden 1996-2000 diskuterades av 
institutionerna år 1995 för antagande år 199677. 
Detta nya program med en budget på 49,6 miljoner ecu kommer att vara 
inriktat på fyra prioriterade områden, dvs. 
77 Programmet antogs den 29 mars 1996 - beslut 645/96/EG -jfr. EGT L 95, 16.4.1996. 
40 
övervakning och kontroll av aids och vissa andra smittsamma sjukdomar, 
- bekämpning av överföring av hiv, 
information, utbildning, 
- stöd till personer med hiv/aids och förhindrande av diskriminering. 
Programmet kommer att genomföras genom 
stöd till gemenskapsövergripande projekt, 
- stöd tiU innovativa projekt, 
- stöd till icke-statliga organisationers verksamhet, inbegripet 
upprättande av förbindelser mellan länder, 
upprättande av nätverk. 
Detta program kommer att vara öppet för länder som associerat sig med 
Europeiska gemenskapen. Dessutom kommer samarbete med internationella 
organisationer som är verksamma på området att uppmuntras. 
3. Hiv/aids-programmet till förmån för utvecklingsländer 
Kommissionen inledde redan 1987 åtgärder på hiv/aids-området i 
utvecklingsländerna och har från starten bemödat sig om en nära 
samordning med WHO:s specialprogram som lanserades samma år. 
Under åren har programmen utvecklats från förebyggande åtgärder i 
katastrofsituationer mot strategier och politik som behandlar hiv/aids som 
ett strukturellt problem som kräver en långsiktig strategi och insatser på 
flera områden. 
Dessa insatser måste i första hand komma från de hälso- och sociala 
sektorer som har börjat reformeras i ett stort antal stater för att uppnå en 
större effektivitet i tillhandahållandet av tjänster, men som samtidigt måste 
möta en betydande ökning av vårdbehovet i samband med epidemin. 
Konsekvenserna av epidemin och de motåtgärder som måste sättas in 
sträcker sig dock långt utanför vårdssektorn. De berör även frågan om att 
respektera individens rättigheter och att inte diskriminera människor som 
lever med viruset. De berör också de sociala strukturer och 
familjestrukturer som påverkas av epidemin. 
Det är i detta helhetssammanhang som kommissionen för sin del har 
försökt att, i nära förbindelse med gemenskapens medlemsstater, anpassa 
politiken och strategierna för att bemöta hiv/aids-problematiken. Europeiska 
gemenskapen med de 15 medlemsstaterna är i själva verket, när man 
beaktar gemenskapsstödet och den bilaterala hjälpen, den viktigaste givaren 
när det gäller insatser på hiv/aids-området i utvecklingsländer. Insatserna 
för samorordning ledde under 1994 till att kommissionen lade fram ett 
meddelande till rådet och parlamentet om politik och strategier för hiv/aids 
i utvecklingsländer, vilket har lett till resolutioner i rådet 1994 
41 
och i parlamentet 1995. Fyra prioriterade områden fastställdes, nämligen att 
minimera epidemins utbredning genom förebyggande åtgärder, 
- förstärka hälsovårdssektorn så att den kan klara av de ökande 
behoven till följd av epidemin, 
hjälpa staterna att beräkna de socioekonomiska följderna av aids, 
och 
utveckla den vetenskapliga utbildningen. 
En nära samordning upprätthålls med såväl medlemsstaterna som med FN.s 
aids-program och de övriga internationella organisationer som är 
engagerade på detta område. 
Totalt sett uppgår gemenskapsinsatsen, om alla länder och finansiella medel 
läggs ihop (utom samfinansiering av de icke-staliga organisationerna och 
forskningen), sedan juli 1987 till mer än 160 miljoner ecu. 
4. Programmet för forskning inom biomedicin och hälsovård 
Europeiska kommissionens forskning inom biomedicin och hälsovård 
inleddes med det första programmet för forskning i medicin och hälsovård 
år 1978. Både programmets forskningsambitioner och dess budget till stöd 
för europeisk forskning inom högprioriterade områden har sedan dess 
stadigt ökat. 
Den medicinska forskningen inom Europeiska gemenskapen har följande 
målsättning: att sammanföra data, undvika dubbelarbete, standardisera 
metoder och reagenser, förbättra urvalet av kohorter för klinisk prövning, 
sammanföra kompletterande kunskaper i mångfasetterade projekt, förbättra 
utbildningsmöjligheterna för unga forskare på specialområden, bättre 
resultatutnyttjande inom folkhälsosektorn, skapa bättre möjligheter för alla 
parter i Europa att få tillgång till forskningsresultat, skapa gemensamma 
europeiska inrättningar för djurförsök för att minska antalet djur som 
används vid experiment och nå en höjd kostnadseffektivitet. 
Ända sedan 1983, endast två år efter det att det första aidsfallet 
diagnostiserades, har Europeiska kommissionen aktivt deltagit i kampen 
mot aidsepidemin. Finansiering av aidsforskning inleddes 1987 inom ramen 
för det fjärde programmet för forskning inom medicin och hälsovård. 
Programmets mål liksom dess budget har vuxit betydligt under årens lopp. 
För närvarande understöder programmet totalt 51 projekt som 
42 
inbegriper mer än 600 forskningsgrupper med en budget på 32 miljoner ecu 
inom ramen för Biomed 1- och Biomed 2-programmens arbete inom 
aidsforskning. Dessa siffror kommer snart att stiga, då kommissionen har 
valt vilka av de senast inlämnade förslagen till projekt som skall 
finansieras. 
Alla projekt har en nära anknytning till följande tre huvudprioriteringar i 
programmet: 
Utveckling av säkra och effektiva vaccin mot hiv. 
- Utveckling av läkemedel som hämmar sjukdomens förlopp hos 
infekterade personer. 
- Epidemiologisk forskning om viruset i Europa. 
Det internationellt vetenskapliga samarbetsprogrammet - Hälsoforskning för 
utveckling 
Detta program är inriktat på forskningssamarbete mellan europeiska grupper 
och forskare i utvecklingsländer och ägnar en betydande del åt forskning 
inom hälsovård av vilken en del gäller hiv. 
16 gemensamma forskningsprojekt med en budget på över 5 miljoner ecu 
har inletts med samarbetspartner i Afrika och Asien. 
Programmet finansierar epidemiologisk forskning inom hiv i 
utvecklingsländer, vertikal överföring av hiv, longitudinella undersökningar 
av hiv-infektionprofilen, biologi och epidemiologi i samband med samtidig 
smitta vid hiv/IBC, övriga sexullt överförbara sjukdomars roll inom hiv-
epidemiologin, internationell forskning om sexuellt överförbara sjukdomar 
och hiv med särskild hänsyn till bedömningen av förbättrade kliniska 
tjänster för vård av patienter med sexuellt överförbara sjukdomar. 
För ytterligare information om verksamheten inom dessa politiska områden 
år 1995 se de berörda avsnitten i denna rapport. 
3.7.5 Samarbete med Syd- och Sydostasien, Latinamerika 
117. Ett antal viktiga hälsoprogram har inletts i länder i Asien. De är dels inriktade 
på ett omfattande malariakontroUprogram (Kambodja, Laos och Vietnam, 29 
miljoner ecu) och dels på kvinnors hälsa och tryggt moderskap (Filippinerna, 17 
miljoner ecu). Två mindre projekt är inriktade på primär hälsovård (Bangladesh, 
9,95 miljoner ecu) och reproduktiv hälsa (Nepal, 0,9 miljoner ecu). 
118. Understödet till hälsosektorn stiger snabbt i Latinamerika. Är 1995 stod 
hälsosektorn för 6 % av totalbeloppet för alla pågående projekt under denna 
budgetpost, och det kommer att ske en betydande ökning i framtiden. Av de 
finansiella förslag som godkändes år 1995 utgjorde 30 % stöd till hälsosektorn. 
43 
Detta innebär att år 1996 kommer andelen att stiga till 9 % av alla projekt som 
genomförs. Dessutom inbegriper den största delen av de program som är inriktade 
på att utveckla landsbygden hälsorelaterade inslag, såsom vatten och sanering samt 
byggande av hälsovårdscentraler osv. 
År 1995 utgjorde totalbeloppet som betalades ut till hälsosektorn 54,5 miljoner 
ecu, och stödet riktades huvudsakligen till Centralamerika (27 miljoner ecu till 
hälsoprojekt i El Salvador och 21 miljoner ecu till regionala projekt). Av de 
regionala projekten bör projektet "Salud materno-infantil" (16 miljoner ecu), som 
är inriktat på särskilda problem med anknytning till reproduktiv hälsa, nämnas. 
3.7.6 Narkotikabekämpning 
119. I Phares fierstatiiga narkotikaprogram deltar alla länder i Central- och Östeuropa 
(11 länder). Programmet har varit verksamt sedan år 1993. Hälsoinformation, 
utbildning och andra förebyggande åtgärder liksom behandling och rehabilitering 
utgör en betydande del av programmet. Programmet är tvärvetenskapligt och 
främjar samarbete mellan partnerskapsländer vad gäller minskning av efterfrågan 
och tillgång på narkotika och utvecklingen av en global strategi för 
narkotikabekämpning. Programmet har hjälpt till att öka myndigheters 
medvetenhet om narkotikaproblemet och att ta initiativ till att skapa nationella 
strukturer för att samordna åtgärder och samla alla de som är verksamma på 
området. 
Regional yrkesutbildningsverksamhet har anordnats om följande teman: skolor, 
familjen, samhället och medierna. 
En andra regional rapport om minskning av efterfrågan på narkotika utarbetades 
år 1995. Den visar både en ökning av användningen av narkotika och en högre 
lokal medvetenhet om och större möjligheter att ta itu med problemet. Rapporten 
diskuterades vid ett gemensamt seminarium för central- och östeuropeiska länder 
och Europeiska gemenskapen i Luxemburg i september 1995. Följaktligen stärktes 
det samarbete som inleddes år 1994 mellan detta program och den 
narkotikarelaterade verksamhet som genomförs inom gemenskapen. 
Ungefär 2 miljoner ecu har hittills använts för denna verksamhet. 
120. Inom ramen för den nord-sydliga verksamheten har särskild tonvikt lagts på 
kampen mot narkotika och narkotikaberoende. Sammanlagt användes 8,7 miljoner 
ecu till understödjande verksamhet för att minska utbudet på narkotika (kontroll 
av handeln, alternativa lösningar) och efterfrågan (förebyggande, behandling och 
rehabilitering). 
44 
3.7.7 Humanitärt stöd 
121. Europei ska gemenskapens kontor för humanitärt bi stånd, ECHO, har verkat sedan 
1992. Dess uppgift är att förbereda, genomföra, finansiera, följa upp och utvärdera 
åtgärder och beslut i fråga om humanitärt bistånd. Vid tydliga brister i 
hälsovårdssystemen kan en förebyggande humanitär insats planeras för att undvika 
att epidemier utvecklas och för att hjälpa befolkningen. På grund av att ECHO.s 
medel är begränsade, är denna typ av stöd reserverad för allvarliga situationer. 
122. I år har katastrofer som framkallats av människan stått för 96 % av ECHO:s 
verksamhet. De övriga fyra procenten hör samman med naturliga epidemier och 
katastrofer samt förebyggandet av dessa. Under 1995 har ECHO följt samma linje 
som under 1994 när det gäller katastrofinsatser för skydd av hälsan, vilket innebär 
följande: 
Tillhandahållande av läkemedel och medicinsk utrustning (ECHO.s 
viktigaste insats på hälsoområdet). 
Vaccinationskampanjer. 
Kvalitetskontroll av distribuerade livsmedel. 
Infrastruktur för att förbättra den allmänna hälsonivån samt utbildning av 
den lokala medicinska personalen. 
123. De viktigaste humanitära insatserna som leddes av ECHO på hälsoområdet under 
1995 var i första hand inriktade på områdena runt de stora sjöarna (Rwanda och 
Burundi). TiU de viktigaste insatserna räknas också vaccinering och hjälp till 
koleraoffer i Liberia, Guinea, Nicaragua och Peru. Dessutom har ett viktigt stöd 
(15 miljoner ecu huvudsakligen i form av läkemedel och livsmedel) beviljats en 
global kampanj som startats av UNICEF för att bekämpa återfall av difteri och 
tuberkolos i Ryssland, Oberoende staters samvälde och i de baltiska staterna. 
3.7.8 Miljö och hälsa 
124. Gemenskapen spelar även en viktig internationell roll när det gäller miljö och 
hälsa. Den deltar i den verksamhet som bedrivs av Unceds kommission för en 
hållbar utveckling och är representerad i Europeiska kommittén för miljö och 
hälsa (ECEH) som har till uppgift att följa upp Andra europeiska konferensen om 
miljö och hälsa i Helsingfors år 1994. Det nästa mötet är planerat att äga rum i 
London år 1999. 
3.8 Införande av hälsokrav i den övriga gemenskapspolitiken 
3.8.1 Statistik 
125. Ett villkor för att gemenskapsåtgärder skall kunna genomföras på ett område är 
att det finns tillförlitliga, noggranna och lättillgängliga uppgifter. Ytterligare 
sektorsprogram för socialpolitisk statistik utvecklas inom ramprogrammet om 
45 
prioriterade åtgärder för statistik 1993-199778 och i nära samarbete med 
Statistikprogramkommittén79. 
126. I nära samarbete med medlemsstaterna, insamlar, analyserar och sprider EG:s 
statistikkontor Eurostat statistisk information om många frågor på det sociala och 
ekonomiska området såsom demografi, miljö, fattigdom och social utslagning, 
social trygghet, folkhälsa och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Ett antal 
publikationer som bland annat innehåller statistiska uppgifter om hälsa och 
säkerhet offentliggjordes 1995 (Eurostats årsbok, ett socialt porträtt av Europa, 
kvinnor och män i Europeiska gemenskapen, Funktionshindrade personer: 
Statistiska data - andra upplagan). 
127. Uppgifter om olycksfall i arbetet (ESAW) insamlas regelbundet och en databas 
har upprättats. En arbetsgrupp har satts upp för att diskutera metodfrågor såsom 
täckning och otillräcklig rapportering av uppgifter samt ändringar i vissa 
klassificeringssystem. Ett pilotprojekt för jämförbara undersökningar av 
yrkessjukdomar (EODS) har inletts för 31 ämnen och sjukdomar och en 
prototypdatabas har skapats. En teknisk underkommitté för att utveckla nya system 
för klassificering av de biologiska, fysiska och kemiska faktorerna för exponering 
har inrättats. De grundläggande variabler över vilka uppgifter samlas in kommer 
att göra det möjligt att upprätta den första tillförlitliga statistiken över 
arbetsförhållanden i hela gemenskapen. 
128. När det gäller den insamling som har genomförts på gemenskapsnivå av uppgifter 
om olyckor i hemmen och på fritiden (EHLASS), har Eurostat bistått med hjälp 
vid upprättandet av sammanfattande rapporter och revideringen av metoder. 
129. År 1995 genomfördes den andra omgången av Europeiska gemenskapens hushålls­
panel. För närvarande analyseras den första omgångens (1994) uppgifter från 
denna flerdimensionella panelundersökning, som ger information om en mängd 
socioekonomiska frågor, däribland hälsa och läkemedelskonsumtion. 
130. Denna hälsorelaterade verksamhet kommer att samordnas med det kommande 
programmet om hälsokontroll80. I nära samarbete med andra av kommissionens 
tjänster och med internationella organisationer som för hälsostatistik (WHO, 
OECD) kommer befintliga projekt om statistik om dödsorsaker, 
hälsointervjuundersökningar och hälsoresurser att ytterligare förbättras med detta 
kommande program. 
3.8.2 Utbildning för ungdomar 
131. Gemenskapens åtgärdsprogram Socrates (1995 - 1999) skall bidra till utvecklingen 
av en utbildning av god kvalitet. 
78 
79 
80 Rådets beslut 93/464/EEG, 22.7.1993, EGT nr L 219, 28.8.1993, s. 1. 
Inrättades genom rådets beslut 89/382/EEG, Euratom, EGT nr L 181, 28.6.1989, s. 47. 
KOM (95) 449 slutl. av den 16 oktober 1995 - se ovan, Folkhälsa. 
46 
I kapitel I "Högre utbildning (Erasmus)" fastställs åtgärder som gynnar rörligheten 
för studenter och lärare, inrättandet av tematiska nätverk och utvecklingen av 
utbildningsprogram på olika områden. Bland de senare finner man medicinska 
vetenskaper såsom medicin, psykiatri, tandvård, folkhälsa, farmaci, medicinsk 
teknologi, m.m. 
Den första åtgärden enligt kapitel II "Skolutbildning (Comenius)", "Partnerskap 
mellan skolor", syftar till att stödja partnerskap mellan ett flertal skolor i olika 
medlemsstater i unionen för samarbete om europeiska utbildningsprojekt (PEE). 
Dessa gör det möjligt att utveckla ämnen av europeiskt intresse (kulturellt arv, 
miljö, vetenskap och teknologi m.m.). Att främja hälsovården i skolan kan vara 
tema för ett projekt. 
132. Programmet Ungdom för Europa ger finansiellt stöd till projekt och utbyten som 
organiseras av ungdomsorganisationer och på initiativ av ungdomar. Genom 
särskilda åtgärder understöds perioder av frivillig tjänst och frivilligt utbyte 
utanför Europeiska gemenskapen, inbegripet de central- och östeuropeiska 
länderna, de nyligen oberoende staterna, Latinamerika och Medelhavsområdet. 
Fastän hälsa inte är ett särskilt programmål, hade ett antal projekt som fick 
finansiellt bidrag år 1995 en hälsodimension med anknytning till bland annat 
narkotikabekämpning och narkotikamissbruk, alkohol, förebyggande av aids och 
bestämmelser om vård av och stöd till människor med hiv/aids, hälsoinformation 
och unga funktionshindrade människor. Ett projekt har anknytning till hälsofrågor 
inom ramen för att alla unga människor skall ha rätt till de grundläggande 
rättigheterna för ungdomar81. 
3.8.3 Information 
133. Kampanjen "Medborgarna först", som är utformad för att hjälpa till att föra 
Europa närmare den enskilda medborgaren, antogs av kommissionen i oktober 
1995. Inför den mellanstatliga regeringskonferensen har kommissionen som syfte 
att med den här kampanjen visa medborgarna fördelarna med den inre marknaden. 
Denna allmänna målsättning kommer att utvecklas inom ramen för tio särskilda 
teman. När informationskampanjen om ett visst tema inleds, kommer 
kommissionen att publicera en handbok och ett faktablad. Två av temana 
behandlar särskilt hälsofrågor: hälsobestämmelser på den inre marknaden och 
hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. 
3.8.4 Regionpolitik 
134. Som rapporten 1994 framhöll, hör investeringar i utbildning och hälsa som sker 
i mål I-områden nu till Europeiska regionala utvecklingsfondens ansvarsområde. 
Även om det är för tidigt att ge några detaljerade utvärderingar om denna utgifts 
effekt på hälsan (kommissionen har ännu inte fatt en fullständig, ämnesuppdelad 
överblick över alla projekt som har inletts), är det klart att ur kvalitetssynpunkt 
Jfr. Youth for Europe statistics 1995, GD XXII, dok. YfE-D95-006E. 
47 
är betydelsefulla hälsofördelar att vänta av förbättringar i miljön och 
infrastrukturen som helhet i de berörda områdena. 
3.8.5 Narkotika 
135. Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk inledde sin 
verksamhet i Lissabon under den första hälften av 1995. Då centrumets lokaler var 
iordningställda först vid halvårsskiftet, koncentrerades verksamheten på att 
förbereda de arbetsuppgifter som tilldelats centrumet och på att inleda arbetet på 
områdena med huvudprioritet som fastställts i centrumets arbetsplan för 
1995-1997. 
136. Centrumet har inriktat sig på följande mål: 1. att fastställa en uppsättning principer 
för insamling av information, 2. att identifiera nyckelindikatorer och basuppgifter, 
3. att utarbeta metoder för att få fram på lämpligt sätt analyserade uppgifter, 4. att 
inleda effektivt samarbete med behöriga internationella institutioner och organ, 5. 
att inleda samarbete med de viktigaste forskningsgrupperna och -centren i 
medlemsstaterna och 6. att utarbeta rekommendationer för styrelsen avseende 
åtgärder som skall vidtas på dessa områden. Avslutandet av detta arbete är en 
förutsättning för att kunna förbereda årsrapporten om narkotikasituationen i 
Europa. 
137. Med beaktande av dessa mål inriktade centrumet sin verksamhet år 1995 på att 
sammanställa de olika undersökningar och initiativ som gemenskapen vidtagit 
innan centrumet grundades. Dessa omfattar följande tre områden: Minskad 
efterfrågan och epidemiologi, genomförande och samordning av nätverket Reitox 
och de nationella kontaktpunkterna och omstrukturering av relationerna med 
centrumets institutionella och vetenskapliga samarbetspartners. Nätverket Reitox 
arbete sågs över år 1995 med avsikt att förbättra detta framgångsrika samarbete 
mellan medlemsstater avseende narkotikafrågor. 
4. Sammanfattning 
138. Denna andra årsrapport om införande av hälsoskyddskrav i gemenskapens politik 
visar klart hur nästan alla huvudområden inom gemenskapspolitiken har 
återverkningar på hälsofrågor och beaktar hälsoaspekter. 
139. Den visar att en rad frågor tas upp inom olika politiska områden. Till exempel 
arbete med tobak sker inom ramen för förebyggande verksamhet i programmet 
Europa mot cancer. Dessutom behandlar jordbrukspolitiken odling av 
tobaksplantor. Man forskar i mindre skadliga tobakssorter och överväger indirekt 
beskattning av tobaksprodukter inom beskattningspolitiken. Situationen vad gäller 
narkotika är likadan. Bekämpning av narkotika sker inom folkhälsan (med ett 
programförslag som rådet diskuterar), inom samarbete vad gäller interna och 
juridiska angelägenheter samt i nord-sydligt arbete. Projekt med anknytning till 
narkotika finansieras också av program som är inriktade på att bekämpa social 
utslagning och av programmet Ungdom för Europa. De särskilda program som är 
inriktade på Central- och Östeuropa inbegriper alla hälsodimensionen. 
48 
140. Flera viktiga frågor med anknytning till hälsofrågor på EG-nivå förvaltas inte av 
gemenskapens institutioner utan av oberoende byråer. I denna rapport har det 
hänvisats till Europeiska arbetsmiljöbyrån i Bilbao/Spanien, Europeiska 
myndigheten för utvärdering av läkemedel (EMEA) i London/Förenade kungariket, 
Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (EMCDDA) 
i Lissabon/Portugal. Fastän dessa byråer är formellt oberoende, förutsätts det ändå 
att de skall följa bestämmelserna i artikel 129 i fördraget. 
141. Det behov av att låta olika verksamhetsgrenar stödja varandra som betonades i den 
första rapporten - folkhälsopolitiken bör komplettera övrig politik och den övriga 
gemenskapspolitiken kanske också kan ge impulser till folkhälsoåtgärderna -
kommer också i framtiden att vara en utmaning för gemenskapspolitiken82. Särskilt 
på områden där det finns en grundläggande lagstiftning är det viktigt att inse att 
lagstiftande eller andra åtgärder på det området också kan innebära viktiga 
hälsoaspekter som bör beaktas. 
142. På det hela taget blir hälsoskydd och förebyggande av sjukdomar hela tiden 
viktigare både som ett resultat av de samrådsförfaranden som inrättats inom 
kommissionen - inbegripet kommissionens gemensamma arbetsgrupp för 
hälsofrågor - och på grund av en allt större allmän medvetenhet om 
hälsofrågornas vikt för andra politikområden. 
143. Syftet med denna rapport är att bidra till att gemenskapen skall kunna fungera på 
ett genomblickbart sätt. Detta är emellertid en process i två riktningar. 
Kommissionen hoppas därför att offentliggörandet av denna rapport skall ge alla 
dem som är involverade i och intresserade av beslutsfattande på olika politiska 
områden viktiga tips för hur man skall kunna säkerställa att hälsobestämmelser 
införs på rätt sätt i de olika delarna av gemenskapens politik. 
Artikel 129 i fördraget föreskriver att alla institutioner som är involverade i 
utformningen och genomförandet av gemenskapspolitiken är skyldiga att införa 
hälsobestämmelser i denna. Vissa medlemsstater och regioner inom gemenskapen 
har tagit liknande initiativ. Kommissionen hoppas på att denna rapport skall 
stimulera övriga medlemsstater och regioner att följa efter. 
82 Rapport om införande av hälsoskyddskrav i gemenskapens politik (1994), KOM (95) 196 slutl. av 
den 29 maj 1995, s. 40 f. 
49 
BILAGA 
Viktiga rättsakter med anknytning till hälsa som föreslagits eller 
antagits under år 1995 
Lagstiftningstorslag år 1995 
Folkhälsa 
Meddelande om och förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om godkännande 
av ett program för gemenskapsåtgärder för hälsokontroll inom ramen för verksamhet på 
folkhälsoområdet, KOM (95) 449 slutl. av den 16 oktober 1995. 
Socialpolitik 
Ändrat förslag till förordning om ändring av rådets förordning (EEG) 1408/71, EGT nr 
C 242, 19.9.1995. 
Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 90/349/EEG om skydd för arbetstagare 
mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet, EGT nr C 317, 28.11.1995. 
Miljö 
Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tiUnärmning av medlemsstaternas 
lagar om de åtgärder som skall vidtas mot utsläpp av gas- och partikelformiga 
föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är 
avsedda att användas på väg, KOM (95) 350 slutl. av den 6 september 1995. 
Ändrat förslag till rådets direktiv om ett samordnat förhindrande och bekämpande av 
föroreningar, KOM (95) 88 slutl. av den 15 maj 1995. 
Ändrat förslag till rådets direktiv om saluföring av biocidprodukter, KOM (95) 387 slutl. 
av den 20 juli 1995 
Jordbruk 
Förslag till rådets direktiv om saluföring av köttprodukter, EGT nr C 269, 16.10.1995. 
Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 92/117/EEG om skyddsåtgärder mot 
specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att 
förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar, KOM (95) 491 slutl. 
av den 23 oktober 1995. 
Transport 
Förslag till rådets direktiv om marin utrusning, KOM (95) 269 slutl. av den 12 juni 1995. 
50 
Förslag till rådets direktiv om tiUnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning 
av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet, KOM (95) 415 slutl. av den 
8 september 1995. 
Energi 
Förslag till rådets beslut om ett flerårigt program för främjande av en effektiv 
energianvändning i Europeiska unionen - Save II, KOM (95) 225 slutl. av den 31 maj 
1995. 
Lagstiftning som antagits år 1995 
Socialpolitik 
Medelfristigt socialt handlingsprogram, KOM (95) 134 slutl. av den 12 april 1995. 
Den sociala trygghetens framtid - En ram för en europeisk debatt, KOM (95) 466 slutl. 
av den 31 oktober 1995. 
Kommissionens meddelande om ett gemenskapsprogram för arbetarskyddsfrågor 
(1996-2000), KOM (95) 282 slutl. av den 12 juli 1995. 
Kommissionens beslut 95/320/EG av den 12 juli 1995 om inrättande av en vetenskaplig 
kommitté för yrkeshygeniska gränsvärden för kemiska agenser - EGT nr L 188, 9.8.1995. 
Kommissionens beslut av den 12 juli 1995 om inrättande av en yrkesinspektörskommitté 
-EGT nr L 188,9.8.1995. 
Den inre marknaden 
Kommissionens artonde direktiv 95/34/EG av den 10 juli 1995 om anpassning av 
bilagorna II, III, VI och VII, till rådets direktiv 76/768/EEG om tiUnärmning av 
medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter till tekniska framsteg, EGT nr 
L 167, 18.7.1995. 
Kommissionens sjätte direktiv 95/32/EG av den 7 juli 1995 om analysmetoder för kontroll 
av kosmetiska produkters sammansättning, EGT nr L 178, 28.7.1995. 
Kommissionens direktiv 95/17/EG av den 19 juni 1995 om närmare 
tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 76/768/EEG i fråga om befrielse från kravet 
att uppta en eller flera beståndsdelar i den förteckning som föreskrivs för märkning av 
kosmetiska produkter, EGT nr L 140, 23.6.1995. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för 
enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet 
av sådana uppgifter, EGT nr L 281, 23.11.1995. 
51 
Jordbruk 
Rådets direktiv om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar 
handeln med färskt kött inom gemenskapen, 95/23/EG, EGT nr L 243, 11.10.1995. 
Rådets direktiv om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester för nio 
bekämpningsmedel och ändring av andra befintliga gränsvärden för 
bekämpningsmedelsrester, rådets direktiv 95/38/EG, EGT L 197, 22.8.1995; 95/39/EG, 
EGT nr L 197, 22.8.1995; 95/61/EG, EGT nr L 292, 7.12.1995. 
Kommissionens direktiv om ändring av direktiv 90/128/EEG om material och produkter 
av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, 95/3/EG av den 14 februari 
1995, EGT nr L 41, 23.2.1995. 
Kommissionens beslut om ändring av beslut 94/652/EG om inventering och fördelning 
av uppgifterna inom ramen för medlemsstaternas samarbete vid den vetenskapliga 
granskningen av livsmedelsfrågor, 95/492/EG av den 15 november 1995. 
Transport 
Kommissionens meddelande om handlingsprogram för den gemensamma 
transportpolitiken 1995-2000, KOM (95) 302 slutl. av den 12 juli 1995. 
Rådets förordning 3051/95/EG av den 8 december 1995 om säkerhetsorganisation för roll-
on/roll-off passagerarfartyg (ro-ro-fartyg), EGT nr L 320, 30.12.1995. 
52 

ISSN 1024-4506 
KOM(96) 407 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 
Katalognummer : CB-CO-96-406-SV-C 
ISBN 92-78-07772-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-298S Luxemburg 
*3