Särskild rapport Är finansiella instrument 
ett framgångsrikt 
                                             och lovande verktyg för 
landsbygdsutvecklings -
området?SV 2015  nr 05
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN

EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tfn. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet  
via Europa-servern ( http://europa.eu ).
Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2015
Print ISBN 978-92-872-2298-5 ISSN 1831-0990 doi:10.2865/97959 QJ-AB-15-004-SV-C
PDF ISBN 978-92-872-2272-5 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/25929 QJ-AB-15-004-SV-N
EPUB ISBN 978-92-872-2264-0 ISSN 1977-5830 doi:10.2865/9293 QJ-AB-15-004-SV-E
© Europeiska unionen, 2015
Kopiering tillåten med angivande av källan. För all användning eller återgivning av figur 1 måste tillstånd sökas direkt 
hos innehavaren av upphovsrätten.
Printed in Luxembourg
Är finansiella instrument  
ett framgångsrikt 
och  lovande  verktyg för 
landsbygdsutvecklings -
området?
(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF‑fördraget)Särskild rapportSV 2015  nr 05
02
 Granskningsteam
I våra särskilda rapporter redovisar vi resultatet av våra effektivitets ‑ och regelefterlevnadsrevisioner av särskilda budget ‑
områden eller förvaltningsteman. Vi väljer ut och utformar granskningsuppgifterna så att de ska få största möjliga effekt 
och bedömer riskerna när det gäller resultat eller regelefterlevnad, storleken på de aktuella inkomsterna eller utgifterna, 
framtida utveckling och politiskt intresse och allmänintresse.
Denna effektivitetsrevision utfördes av revisionsavdelning I – under ledning av revisionsrättens ledamot Rasa Budbergytė 
– som är specialiserad på utgiftsområdet bevarande och förvaltning av naturresurser. Granskningen leddes av ledamo ‑
ten Kersti Kaljulaid, med stöd av chefen för hennes kansli Peeter Lätti, enhetschef Helder Faria Viegas, granskningsledare 
Bertrand Tanguy, biträdande granskningsledare Jan Huth, revisorerna Christine Kleinsasser, Ioannis Papadakis, Roberto 
Resegotti och Jolanta Zemailaite.
Från vänster till höger: J. Zemailaite, I. Papadakis, B. Tanguy, R. Resegotti, K. Kaljulaid, 
H. Faria Viegas, J. Huth, C. Kleinsasser.
03
 Innehåll
Punkt
 Förkortningar och tekniska uttryck
I–IX  Sammanfattning
1–15  Inledning
4 Våra tidigare revisioner
5–7 Tanken bakom finansiella instrument
8 Den senaste utvecklingen
9–12  Finansiella instrument inom landsbygdsutveckling
13–15  Förvaltningen av de finansiella instrumenten inom landsbygdsutveckling
16–20  Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod
21–95  Iakttagelser
21–50  Inrättades och kapitaliserades de finansiella instrumenten på ett lämpligt sätt under 
programperioden 2007–2013?
22–29  Programplaneringsramen var inte tillräckligt förberedd
30–40  Utgiftsreglerna är dock fördelaktiga för medlemsstaterna
41–50  Stor överkapitalisering av finansiella instrument
51–71  Ledde de finansiella instrumenten till goda resultat under perioden 2007–2013?
53–61  De finansiella instrumentens resultat var dåligt när det gällde att revolvera pengar
62–68  Hävstångseffekter uppkommer sällan och några fonder inrättades för sent
69–71  Övervakningen av finansiella instrument under 2007–2013 gav inte tillräckligt mycket relevant information 
om uppnådda resultat
04 Innehåll
72–80  Var villkoren i avvecklings- och exitstrategierna lämpliga under perioden 2007–2013?
75–77  Avslutandet hade ännu inte förberetts väl och bestämmelserna tolkades olika av medlemsstaterna och 
kommissionen
78–80  Oklarhet om bestämmelserna för exitstrategier
81–95  Kan ramen för 2014–2020 tillhandahålla de nödvändiga förbättringarna av finansiella instrument?
82 Den nya rättsliga ramen är betydligt bättre i några avseenden
83–95  Vissa hinder kvarstår dock
96–103  Slutsatser och rekommendationer
 Bilaga I  —  Uppskattning av överkapitaliseringen av garantifonderna per den 31 december 
2013 enligt riskexponeringskvoten  
 Bilaga II  —  Översikt över de största bristerna som försämrar de granskade finansiella 
instrumentens resultat 
 Kommissionens svar
05
 Förkortningar och  
tekniska uttryck
Förkortningar
Ejflu : Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling.
Tekniska uttryck
Avveckling : Det förfarande som tillämpas för fonden i syfte att fastställa det belopp som är stödberättigat 
för medfinansiering från Ejflu i samband med avslutandet av landsbygdsutvecklingsprogrammen vid 
programperiodens slut.
Axel : En sammanhängande grupp åtgärder med specifika mål som är direkta resultat av att åtgärderna genomförs 
och som bidrar till ett eller flera av landsbygdsutvecklingspolitikens mål. Till exempel bidrar åtgärder inom axel 1 
till att förbättra konkurrenskraften inom jord ‑ och skogsbruk, medan åtgärder inom axel 3 syftar till att bidra till 
livskvaliteten i landsbygdsområden och diversifiering av landsbygdsekonomin.
Delad förvaltning : Ett av sätten att genomföra EU:s budget. Förvaltningen sägs vara ”delad” när EU‑finansierade 
projekt förvaltas av nationella eller regionala organ (här ”förvaltningsmyndigheter”). Kommissionen har 
tillsynsskyldighet.
Finansieringsavtal : Överenskommelse mellan en medlemsstat (eller en förvaltningsmyndighet) och en 
fondförvaltare om finansieringsvillkoren.
Fondförvaltare : Organ som ansvarar för att genomföra en investeringsstrategi och förvalta en investeringsportfölj 
som hör samman med ett finansiellt instrument.
Förvaltningsmyndighet : Ett nationellt eller regionalt organ som utses av en medlemsstat för att förvalta ett 
landsbygdsutvecklingsprogram.
Garanti : Ett åtagande av en tredje part (borgensman) om att betala en låntagares skulder. Om låntagaren inte själv 
kan betala sina skulder är borgensmannen skyldig att göra det.
Garantifonder : Garantifonder ger ekonomiska garantier för krediter till jordbruksföretag eller jordbruks ‑
organisationer, vilket gör det lättare för dem att få finansiering från banker. Man säger att dessa medel ”revolverar” 
eftersom garantierna frigörs när enskilda projekt betalar tillbaka sina lån och nya garantier då kan utfärdas. 
Garantifonder revolverar genom en multiplikator på fondkapitalet.
Hävstångseffekt : Beräknas här som hur många euro i (offentlig och/eller privat) finansiering som har garanterats 
eller betalats ut för landsbygdsåtgärder för varje euro i offentlig finansiering (EU och medlemsstaterna).
06 Förkortningar och tekniska uttryck 
Lånefonder : Fonder som tillhandahåller pengar för lån till utvecklingsprojekt för småföretag. Man säger att de 
”revolverar” eftersom pengarna blir tillgängliga för nya lån när enskilda projekt betalar tillbaka tidigare lån.
Output och resultat : Output är verksamhet som utförs direkt av de finansiella instrumenten. Till exempel är 
”antalet utfärdade garantier” en output för en garantifond. Resultat är de direkta effekter eller förändringar som 
följer av att ett projekt genomförs. Till exempel är ett ”resultat” att slutmottagare beviljas ett lån från en bank.
Programperiod : Den period som landsbygdsutvecklingsprogrammen omfattar.
Revolverande fond : Det system där pengar som har avsatts till finansiella instrument återanvänds eller ”revolverar” 
efter att ha använts en gång.
Riskexponeringskvot : Den övre gränsen för fallissemang (utebliven återbetalning) som anses godtagbar vid 
förvaltningen av en viss garantifond. Till exempel är riskexponeringskvoten 1/5 när man förutser att högst 20 % av 
garantierna inte kommer att betalas tillbaka.
Riskkapitalfonder : Vinstdrivande privata fonder som tillhandahåller kapital, vanligtvis till nya högriskföretag med 
hög potential.
Slutmottagare : Person eller organ som får stöd från ett finansiellt instrument.
Utbetalande organ : Ett nationellt eller regionalt organ som ansvarar för att bedöma, beräkna och betala ut 
jordbruksstöd.
Utbetalningsgrad : För lånefonder: den andel av det kapital som investeras i fonden som betalas ut till 
slutmottagare. För garantifonder: den andel av det kapital som investeras i fonden som används för att garantera 
lån till slutmottagare.
Åtgärd : En stödordning för att genomföra en politik. Investeringsåtgärder är åtgärder som ger ekonomiskt stöd till 
investeringar i maskiner och utrustning, byggarbeten eller annat anläggningsarbete.
Överkapitalisering : När det belopp som betalats in till ett finansieringstekniskt instruments kapital är för stort 
i förhållande till det belopp som tillhandahållits slutmottagare i form av lån eller lämnade garantier.
07
 Sammanfattning
I
Finansiella instrument (som fram till 2014 kallades 
”finansieringstekniska instrument”) började först 
tillämpas inom jordbruksområdet under programperi ‑
oden 2000–2006 och förlängdes till 2007–2013 för att 
hjälpa jordbrukare och små landsbygdsföretag att få 
privat finansiering till investeringsprojekt på lands ‑
bygden. Avsikten är både att dessa instrument, via 
lånefonder och garantifonder, ska attrahera ytterligare 
offentligt och/eller privat kapital (hävstångseffekt) 
och att de ursprungligen anslagna medlen ska åter ‑
användas (revolverande effekt). Vid utgången av 2013 
hade EU och medlemsstaterna bidragit med omkring 
700  miljoner  euro i finansiella instrument inom lands ‑ 
bygdsutvecklingsområdet.
II
Ramen för finansiella instrument har också förlängts 
till att omfatta perioden 2014–2020 då kommissionen 
har för avsikt att maximera EU‑medlens inverkan. 
Kommissionen förväntar sig också att utnyttjandet 
av dem kommer att öka under de närmaste åren 
och vill att medlemsstaterna åtar sig att utnyttja 
dem mera, minst dubbelt så mycket, inom centrala 
investeringsområden.
III
 Vid revisionen undersökte vi om finansiella instru ‑
ment hade varit framgångsrika på landsbygdsutveck ‑
lingsområdet och om det är sannolikt att de blir det 
i framtiden. För att kunna göra det försökte vi fast ‑
ställa om instrumenten hade utformats och förvaltats 
väl under programperioden 2007–2013 och hur san ‑
nolikt det är att de ändringar som införts för perioden 
2014–2020 får stor effekt på de centrala brister som vi 
identifierade.IV
 Vår övergripande slutsats var att finansiella instru ‑
ment inte hade varit framgångsrika på landsbygds ‑
utvecklingsområdet, och även om programperioden 
2014–2020 kan bli framgångsrik kommer det att bli en 
stor utmaning att uppnå önskad inverkan. Vi kon ‑
staterade att det saknades tydliga skäl för att inrätta 
finansiella instrument för programperioden 2007–2013 
och att de var överkapitaliserade. I synnerhet tog 
den rättsliga ramen inte hänsyn till särdragen i lands ‑
bygdsutvecklingspolitiken och det hade inte gjorts 
någon bedömning av verkliga behov.
V
Vi drog också slutsatsen att det saknades tillförlitlig 
kvantifierbar information för att motivera den typ av 
finansiella instrument som hade inrättats, fastställa 
efterfrågan på finansiella instrument för jordbruks ‑
området och visa att den mängd kapital som avsattes 
för fonden var lämplig. Vi uppskattade att garantifon ‑
derna var överkapitaliserade med 370  miljoner  euro 
vid utgången av 2013.
VI
Vi konstaterade vidare att de finansiella instrumenten 
inte hade fungerat som det var tänkt och därför inte 
hade bidragit med alla de potentiella fördelarna i form 
av revolverande effekter och hävstångseffekter. Detta 
berodde delvis på att genomförandet var försenat 
(bl.a. hade de upprättats sent eller inte vid den lämpli ‑
gaste tidpunkten). Vidare innehöll den rättsliga ramen 
inga lämpliga bestämmelser för att främja att de för ‑
väntade fördelarna uppnåddes. Slutligen hade varken 
kommissionen eller medlemsstaterna infört lämpliga 
övervakningssystem som tillhandahöll tillförlitliga 
uppgifter som visade om instrumenten hade uppnått 
sina mål på ett ändamålsenligt sätt.
08 Sammanfattning
VII
I vår analys ingick en undersökning av avvecklings ‑ 
och exitstrategier. Vår slutsats är att det för perioden 
2007–2013 varken fanns närmare bestämmelser för 
fastställandet av det saldo för de finansiella instru ‑
menten som skulle betalas ut vid programperiodens 
slut eller lämpliga exitstrategier, vilket främst berodde 
på att kommissionen inte hade ställt upp tydliga reg ‑
ler och riktlinjer för dessa aspekter.
VIII
Vi konstaterade att ramen för 2014–2020 skulle kunna 
tillhandahålla de nödvändiga förbättringarna. Det 
fanns dock fortfarande vissa hinder för en mer omfat ‑
tande användning av finansiella instrument, och även 
om den nya rättsliga ramen innehöll nya särskilda 
bestämmelser för att begränsa det återkommande 
problemet med överkapitalisering kvarstår kanske 
risken. I ramen betonades inte tillräckligt de långsik ‑
tiga effekterna och det fanns risk för att finansiella 
instrument fortfarande var alltför beroende av bidrag. 
Slutligen behandlades inte de centrala resultataspek ‑
terna hävstångseffekter och revolverande effekter 
tillräckligt.
IX
Vi rekommenderar följande:
a) Kommissionen bör
• göra det attraktivare för medlemsstaterna att 
inrätta finansiella instrument för landsbygds ‑
utveckling genom att kartlägga utmaningarna, 
särdragen och hindren inom området och 
aktivt uppmana medlemsstaterna att använda 
instrumenten när det är lämpligt,
• ge vägledning och aktivt förbättra kvali ‑
teten på medlemsstaternas obligatoriska 
förhandsbedömningar, vilka är tänkta att 
fungera som nyckelverktyg för att undvika 
överkapitalisering,• fastställa lämpliga normer och mål för häv ‑
stångseffekter och revolverande effekter,
• tillhandahålla tydliga bestämmelser för det 
operativa genomförandet (inklusive en exit ‑
strategi) i god tid innan landsbygdsutveckling ‑
ens programperiod 2007–2013 avslutas.
b) Kommissionen och medlemsstaterna bör 
fastställa tydliga övergångsregler mellan 
programperioderna.
c) Medlemsstaterna bör
• överväga att avsätta en viss andel av den till ‑
gängliga Ejflu‑budgeten till finansiella instru ‑
ment och göra dem attraktivare än bidrag vid 
tydligt definierade omständigheter,
• använda lämplig teknisk expertis för att god ‑
känna riskexponeringskvoten så att överkapi ‑
talisering undviks,
• genomföra de nya rättsliga bestämmelserna 
på ett sådant sätt att största möjliga flexibilitet 
garanteras t.ex. genom att inrätta ett enda fi ‑
nansiellt instrument (som tillhandahåller både 
lån och garantier) som kan tillgodose behoven,
• vara särskilt uppmärksamma på potentiella 
risker för dödviktseffekter och undanträng ‑
ningseffekter när de bedömer finansierings ‑
ansökningar och tillämpa lämpliga indikatorer; 
om det finns sådana risker kan finansiella 
instrument bli det bästa alternativet,
• undersöka hur bidrag och finansiella instru ‑
ment kan kombineras för att ge bästa valuta 
för pengarna genom att hävstångseffekter/
revolverande effekter optimeras.
09
 Inledning
01 
Finansiella instrument (som fram till 
2014 kallades ”finansieringstekniska 
instrument”) är verktyg i EU‑budgeten 
som används för att ge stödmottagare 
möjlighet att få finansiering i form av 
exempelvis lån, garantier eller kapita ‑
linvesteringar. Den största skillnaden 
mot bidrag är att de ska betalas tillba ‑
ka, vilket visas i  figur 1 .
02 
Finansiella instrument har använts 
inom nästan alla större områden av 
EU:s budget (inom inre politik, som 
förvaltas centralt av kommissionen 
eller tillsammans med finansinstitut, 
inom sammanhållnings ‑ och lands ‑
bygdsutvecklingspolitiken, där förvalt ‑
ningen av medel delas mellan kom ‑
missionen och medlemsstaterna, och 
inom utrikespolitiken1).03 
På områden med delad förvaltning har 
finansiella instrument främst använts 
inom sammanhållningspolitiken. Det 
fanns fler än 941 finansiella instrument 
inom detta politikområde, och stödet 
från EU‑budgeten och de nationella bi ‑
dragen uppgick till 14,3  miljarder  euro 
vid slutet av 20132.1 I den fleråriga budgetramen 
för 2007–2013 anslogs något 
mer än 1 % av EU‑budgeten 
(13,6  miljarder  euro) till 
finansiella instrument inom 
inre politik och samman ‑ 
hållningspolitik.
2 Kommissionens rapport om 
de framsteg som gjorts när 
det gäller att finansiera och 
genomföra finansieringstek ‑
niska instrument som 
rapporterats av förvaltnings ‑
myndigheterna i enlighet med 
artikel 67.2 j i rådets förord ‑
ning (EG) nr 1083/2006 av den 
11 juli 2006 om allmänna 
bestämmelser för Europeiska 
regionala utvecklingsfonden, 
Europeiska socialfonden och 
Sammanhållningsfonden 
samt om upphävande av 
förordning (EG) nr 1260/1999 
(EUT L 210, 31.7.2006, s. 25), 
programperiod 2007–2013, 
läget per den 31 december 
2013. Rapporten är daterad 
den 19 september 2014 och 
har referensen 
EGESIF  14‑0033 ‑00.
Bidragsbaserade stödordningar i jämförelse med 
finansiella instrument
Åter/f_löde
till fondenFINANSIELLA INSTRUMENTBIDRAGSBASERADE
STÖDORDNINGAR
ProjektBidrag€€
SlutmottagareFinansiella
instrument
Medlen återanvändsBudgetmedel (EU/statliga/regionala) Budgetmedel (EU/statliga/regionala)
€
Medlen används en gångFigur 1
Källa : Interact, Financial Instruments in European Territorial Cooperation Programmes  (finansiella 
instrument i europeiska territoriella samarbetsprogram), 2013.
10 Inledning
Våra tidigare revisioner
04 
Tidigare har vi granskat finansiella 
instrument främst inom det samman ‑
hållningspolitiska området3. Europa ‑
parlamentet begärde att vi gör en 
revision av de finansieringstekniska 
instrumenten som täcker in samtliga 
politikområden4. Denna rapport är 
ett svar på den begäran när det gäller 
landsbygdsutveckling. Medlemsstater ‑
na hade bidragit med omkring 700 mil‑
joner  euro i finansiella instrument 
inom detta område vid slutet av 2013.Tanken bakom finansiella 
instrument
05 
I en tid av finanspolitisk åtstramning 
av offentliga budgetar är det av central 
betydelse att man åstadkommer mer 
investeringar med mindre offentliga 
pengar. Med hjälp av finansiella instru ‑
ment kan användningen av knappa 
offentliga resurser förbättras genom 
att instrumenten finansierar mer inves ‑
teringar med samma budget. Tanken 
är att fonderna ska återanvända de 
ursprungliga medel som användes till 
att inrätta dem (revolverande effekt) 
och ytterligare främja uppnåendet av 
de politiska målen genom att attrahera 
ytterligare offentligt eller privat kapital 
(hävstångseffekt). Tanken bakom fi ‑
nansiella instrument redovisas i  ruta 1 .3 Se t.ex. särskild rapport 
nr 2/2012 Finansieringstekniska 
instrument för små och 
medelstora företag som 
medfinansieras av Europeiska 
regionala utvecklingsfonden . 
Den viktigaste slutsatsen är att 
”åtgärdernas ändamålsenlig ‑
het och effektivitet begränsa ‑
des på grund av stora brister, 
framför allt på grund av att det 
nuvarande regelverket för 
strukturfonderna är 
otillräckligt” ( http://eca.
europa.eu ).
4 Europaparlamentets resolu ‑ 
tion av den 10 maj 2012 med 
de iakttagelser som utgör en 
del av beslutet om ansvarsfri ‑
het för genomförandet av 
Europeiska unionens allmänna 
budget för budgetåret 2010, 
avsnitt III  – kommissionen och 
genomförandeorganen 
(punkt 20).
Tanken bakom finansiella instrument
”Strävan att uppnå EU:s politiska mål:  Genom innovativa finansiella instrument strävar man efter att nå spe ‑
cifika politiska EU‑mål genom att garantera nödvändig finansiering inom de områden som är av intresse för 
EU [...]. Målet är att korrigera marknadsmisslyckanden eller marknadsbrister som gör att dessa områden får 
en otillräcklig finansiering från marknaden, t.ex. för att den privata sektorn bedömer ett område som alltför 
riskfyllt.”5
”Att mobilisera investeringar: Genom att samarbeta med den privata sektorn om innovativa finansiella in ‑
strument kan man förstärka inverkan av EU:s budget och möjliggöra fler strategiska investeringar så att EU:s 
tillväxtpotential ökas.”6
”Multiplikatoreffekt för EU‑budgeten: Ytterligare en multiplikatoreffekt uppnås under det innovativa finan ‑
siella instrumentets livslängd, om återbetalning av kapital eller ränta och avkastning från en investering kan 
återvändas inom instrumentet. Sådan ’återvinning’ kan öka instrumentens räckvidd betydligt.”7
5 KOM(2011) 662 slutlig, 19.10.2011, En ram för nästa generations innovativa finansiella instrument – EU:s plattformar för eget kapital och lån .
6 KOM(2011) 500 slutlig, 29.6.2011, En budget för Europa 2020 .
7 KOM(2011) 662.Ruta 1
11 Inledning
06 
Rådet8 och kommissionen förväntade 
sig att finansiella instrument skulle 
användas mer under den fleråriga fi ‑
nansieringsramen 2014–2020 än under 
2007–2013.
07 
I sin resolution om ansvarsfrihet för 
budgetåret 20109 sade Europaparla ‑
mentet att kommissionen hade främjat 
en ökad användning av finansierings ‑
tekniska instrument för nästa fleråriga 
budgetram10.
Den senaste utvecklingen
08 
Kommissionen säger i det nyligen 
offentliggjorda meddelandet En 
investeringsplan för Europa11 att den 
har för avsikt att maximera effekten 
av EU‑medel. Den uppmanar därför 
medlemsstaterna att avsevärt öka sin 
användning av innovativa finansie ‑
ringsinstrument på nyckelområden 
inom de europeiska struktur ‑ och 
investeringsfonderna12 för program ‑
perioden 2014–2020 för att uppnå åt ‑
minstone en sammanlagd fördubbling 
av utgifterna. Kommissionen lämnar 
också rekommendationer i form av 
procentsatser för hur fonderna ska 
användas13.Finansiella instrument in-  
om landsbygdsutveckling
09 
EU:s landsbygdsutvecklingspolitik 
genomförs genom landsbygdsutveck ‑
lingsprogram. Varje program omfattar 
en period på sju år. Finansiella instru ‑
ment har varit en del av landsbygds ‑ 
utvecklingspolitiken sedan 2000.
10 
För detta område är den viktigaste 
lagstiftningen för programperioden 
2007–2013 kommissionens förord ‑
ning (EG) nr 1974/200614 som anger 
tre typer av finansiella instrument: 
riskkapitalfonder, garantifonder och 
lånefonder. Medlemsstaterna inrättade 
elva garantifonder (i Bulgarien, Frank ‑
rike (Korsika), åtta regioner i Italien 
och Rumänien)) och tre lånefonder (i 
Grekland, Lettland och Litauen) mellan 
2009 och 2014, men ingen riskkapital ‑
fond (se figur 2 ).8 Se t.ex. punkt 26 i slutsatserna 
från Europeiska rådet (den 24 
och 25 oktober 2013) (EUCO 
169/13) där följande sägs: 
”Programplaneringsförhand ‑
lingarna för de europeiska 
struktur ‑ och investeringsfon ‑
derna bör utnyttjas för att 
avsevärt öka det övergripande 
EU‑stödet från dessa fonder till 
hävstångsbaserade finansie ‑
ringsinstrument för små och 
medelstora företag under 
perioden 2014–2020, och 
åtminstone fördubbla stödet 
i länder där förhållandena 
fortfarande är svåra.”
9 Europaparlamentets beslut av 
den 10 maj 2012 om ansvars ‑ 
frihet för genomförandet av 
Europeiska unionens allmänna 
budget för budgetåret 2010, 
avsnitt III  – kommissionen 
(COM(2011)0473  – C7‑
0256/2011 – 2011/2201(DEC))
P7_TA(2012)0153.
10 COM(2011) 662 final, ibid .
11 COM(2014) 903 final, 
26.11. 2014.
12 Europeiska regionala utveck ‑ 
lingsfonden, Europeiska 
socialfonden, Sammanhåll ‑
ningsfonden, Europeiska 
jordbruksfonden för 
landsbygdsutveckling och 
Europeiska havs ‑ och 
fiskerifonden.
13 Medlemsstaterna rekommen ‑
deras att genom finansierings ‑
instrument avsätta en viss 
procentandel av anslagen 
i sina partnerskapsavtal till de 
viktigaste investeringsområ ‑
dena enligt följande: 50 % till 
stöd för små och medelstora 
företag, 20 % till åtgärder för 
minskade koldioxidutsläpp, 
10 % på området för 
informations‑  och kommuni ‑
kationsteknik, 10 % till hållbara 
transporter, 5 % till stöd för 
forskning, utveckling och 
innovation och 5 % till miljö ‑ 
och resurseffektivitet.
14 Kommissionens förordning 
(EG) nr 1974/2006 av den 
15 december 2006 om 
tillämpningsföreskrifter för 
rådets förordning (EG) nr 
1698/2005 om stöd från 
Europeiska jordbruksfonden 
för landsbygdsutveckling 
(EJFLU) (EUT L 368, 23.12.2006, 
s. 15).
12 Inledning
Finansiella instrument inom landsbygdsutvecklingsområdet under 
programperioden 2007–2013Figur 2
Källa: Uppgifter från relevanta finansieringsavtal.Medlemsstater/regioner som har 
inrättat /f_inansiella instrument
Korsika: GF (2012)Lettland: LF (2010)
Litauen: LF (2009)
Rumänien: GF (2010)
Bulgarien: GF (2011)
Grekland: IF (2013)
Kalabrien: GF (2010)
Basilicata, Kampanien, Molise, Apulien, Sicilien: GF (2011) Lazio: GF (2012)Umbrien: GF (2014)GF: Garantifond
LF: Lånefond(20xx): År då fonden kapitaliserades
13 Inledning
11 
Medlemsstaterna inriktar de finansiella 
instrumenten på verksamhet inom 
axel 1 och axel 3 i landsbygdsprogram ‑
met till åtgärder som modernisering av 
jordbruksföretag, ökning av värde på 
jordbruks ‑ och skogsbruksprodukter 
eller etablering och utveckling av före ‑
tag. Garantifonder ger företag eller or ‑
ganisationer ekonomiska garantier för 
krediter så att det ska vara lättare för 
dem att få finansiering från banker. När 
enskilda projektägare betalar tillbaka 
sina lån frigörs garantierna och nya 
garantier kan utfärdas. Lånefonder ger 
pengar för lån till projekt för företags ‑
utveckling. Pengarna blir tillgängliga 
för nya lån när enskilda projekt betalar 
tillbaka de tidigare lånen.12 
Av de totalt 700 miljoner euro15 som 
avsattes till finansiella instrument (se 
punkt 4) var 564 miljoner euro offent ‑
liga medel, och EU:s andel av dessa 
medel var ungefär 440 miljoner euro. 
Figur 3  visar hur anslagen fördelades 
per medlemsstat.
Finansiering av finansiella instrument vid slutet av 2013Figur 3
Källa : Uppgifter från affärsplanerna, de relevanta årliga lägesrapporterna om 2013 och våra beräkningar.050100150200250300miljoner euro
Bulgarien
Frankrike (Korsika)Grekland
Italien (Sicilien) Italien (Apulien)Italien (Lazio)
Italien (Kampanien)Italien (Umbrien)Italien (Molise)Italien (Basilicata) Italien (Kalabrien)Lettland LitauenRumänien15 I beloppet ingick ett belopp 
på 138 miljoner euro i privata 
medel som betalades in till 
lånefonden i Grekland utöver 
115 miljoner euro i offentliga 
medel.
14 Inledning
Förvaltningen av de 
finansiella instrumen-  
ten inom landsbygds-  
utveckling
13 
Kommissionen och medlemsstaterna 
delar på förvaltningen av de finansiella 
instrumenten. Kommissionen bedömer 
och godkänner de landsbygdsutveck ‑
lingsprogram som utarbetas och läm ‑
nas in av medlemsstaterna som antar 
alla lagar, bestämmelser och adminis ‑
trativa förfaranden som krävs för att de 
finansiella instrumenten ska fungera 
korrekt. De fyra huvudaktörerna i med ‑
lemsstaterna är förvaltningsmyndighe ‑
ten (i allmänhet jordbruksministeriet), 
fondförvaltaren, finansinstituten (t.ex. 
banker och kreditinstitut) och slutmot ‑
tagarna (t.ex. jordbruksföretag eller 
livsmedelsbearbetningsföretag).
14 
Förvaltningsmyndigheterna utfor ‑
mar och övervakar de finansiella instrumenten. Fondförvaltaren ska 
tillämpa investeringsstrategin och 
kontrollera att investeringarna verkli ‑
gen uppnår de avsedda målen. Finans ‑ 
instituten bedömer den ekonomiska 
bärkraften hos de projekt som presen ‑
teras och analyserar slutmottagarnas 
kreditvärdighet. Slutmottagarna ingår 
avtal (om lån eller garantier) med fond ‑
förvaltarna och/eller finansinstituten. 
De ansvarar också för att genomföra 
investeringarna och göra återbetal ‑
ningar till finansinstituten i enlighet 
med bestämmelserna i avtalen.
15 
De olika aktörernas specifika ansvars‑  
områden och uppgifter beror också 
på vilken typ av finansiellt instrument 
som används eftersom lånefonder inte 
fungerar på samma sätt som garanti ‑
fonder. Till exempel lämnar pengarna 
lånefonderna, vilket inte sker med 
garantifonderna, utom när mottagaren 
inte betalar tillbaka.
Finansiella instrument i korthet
 οÅterbetalningspliktiga instrument: pengarna kan återanvändas inom programområdet. Den revolverande effek ‑
ten är viktig när de offentliga budgetarna är ansträngda.
 οEn annan viktig förväntad effekt är att attrahera ytterligare privat kapital för att EU:s politiska mål ska uppnås. 
Detta kallas hävstångseffekt.
 οBegränsad erfarenhet och låg väsentlighet när det gäller landsbygdsutveckling, eftersom de finansiella instru ‑
mentens huvudområde hittills har varit sammanhållning.
 οGarantifonderna används mest, men några lånefonder har också inrättats.
 οFörvaltningsansvaret delas mellan kommissionen och medlemsstaterna.
 οKommissionen uppmuntrar användningen av finansiella instrument, men genomförandet innebär risker och 
svårigheter.
15
 Revisionens inriktning 
och omfattning samt 
revisionsmetod
16 
Syftet med granskningen var att 
fastställa om de finansiella instrument 
som använts inom landsbygdsutveck ‑
lingspolitiken hade utformats och 
förvaltats väl under programperioden 
2007–2013. Dessutom godkändes ny ‑
ligen den viktigaste EU‑lagstiftningen 
om landsbygdsutveckling under pro ‑
gramperioden 2014–2020. Detta inne ‑
bar att vi kunde bedöma hur sannolikt 
det är att de ändringar som gjorts för 
perioden 2014–2020 får stor effekt på 
de centrala brister som vi identifierade 
vid granskningen.
17 
Den övergripande granskningsfrågan 
var följande:
Är finansiella instrument ett fram -
gångsrikt och lovande verktyg för 
landsbygdsutvecklingsområdet?
Mer specifikt syftade revisionen till att 
besvara följande frågor:
 — Inrättades och kapitaliserades de 
finansiella instrumenten på ett 
lämpligt sätt under programperio ‑
den 2007–2013?
 — Ledde de finansiella instrumenten 
till goda resultat under perioden 
2007–2013?
 — Var villkoren i avvecklings ‑ och 
exitstrategierna lämpliga under 
perioden 2007–2013?
 — Kan ramen för 2014–2020 tillhan ‑
dahålla de nödvändiga förbättring ‑
arna av finansiella instrument?18 
Vi fastställde revisionskriterier för 
utformningen, genomförandet och 
övervakningen/utvärderingen av 
finansiella instrument. Kriterierna ut ‑
arbetades på grundval av våra tidigare 
revisioner, lagstiftning, kommissions ‑
dokument och andra publikationer. Vi 
rådfrågade även experter från OECD16 
om revisionskriteriernas giltighet och 
genomförbarhet och gick igenom den 
befintliga litteraturen från OECD.
19 
Granskningsbesök gjordes i Frankri ‑
ke, Grekland, Litauen, Rumänien och 
Italien och så att både garantifonder17 
och lånefonder18 omfattades. I varje 
medlemsstat samlade vi in revisions ‑
bevis som granskades mot revisions ‑
kriterierna med hjälp av intervjuer och 
analyser av dokument och uppgifter. 
Genom skrivbordsgranskningar sam ‑
lade revisorerna in och analyserade 
ytterligare information om finansiel ‑
la instrument som genomfördes av 
medlemsstater eller regioner som inte 
besöktes (framförallt Bulgarien och 
Lettland). De intervjuade också tjäns ‑
temän vid kommissionen och analyse ‑
rade relevanta dokument.
20 
Vi skickade en enkät till ett urval av 37 
förvaltningsmyndigheter, varav 32 inte 
hade genomfört finansiella instrument 
inom landsbygdsutvecklingspolitiken 
under perioden 2007–2013. Vid slutet 
av 2013 hade dessa förvaltnings ‑
myndigheter utnyttjat cirka 90 % av 
Ejflu‑stödet till centrala investerings ‑
åtgärder där finansiella instrument 
användes19. Syftet med enkäten var 
främst att identifiera de orsaker som 
under planerings ‑ och utformnings ‑
fasen särskilt hade hindrat dem från 
att inrätta ett eller flera finansiella 
instrument.16 Organisationen för ekono ‑
miskt samarbete och ut ‑ 
veckling.
17 Frankrike (Korsika), Italien 
(Apulien och Sicilien) och 
Rumänien.
18 Grekland och Lettland.
19 Det vill säga åtgärd 121 
(modernisering av jord ‑ 
bruksföretag) och åtgärd  
123 (ökning av värde på 
jordbruks ‑ och skogs ‑ 
bruksprodukter).
16
 Iakttagelser
Inrättades och kapita-
liserades de finansiella 
instrumenten på ett 
lämpligt sätt under 
programperioden 
2007–2013?
21 
Programperioden 2007–2013 måste 
förberedas noga för att de finansiella 
instrumenten skulle få en stabil grund. 
I synnerhet behövde den rättsliga 
ramen för finansiella instrument 
anpassas till landsbygdsutvecklings ‑
politikens särdrag och de verkliga 
behoven bedömas utifrån tillförlitlig 
kvantitativ information, som motivera ‑
de vilken typ av finansiellt instrument 
som behövdes, fastställde marknadens 
efterfrågan på stöd i form av finan ‑
siella instrument och visade att det 
kapital som öronmärktes för fonden 
var lämpligt. Vi granskade dessa hu ‑
vuddrag i utformningen av finansiella 
instrument under programperioden 
2007–2013.
Programplaneringsramen var 
inte tillräckligt förberedd
22 
I detta avsnitt bedömer vi om den 
rättsliga ramen för finansiella instru ‑
ment tog hänsyn till landsbygdsut ‑
vecklingspolitikens särdrag och en 
grundlig behovsbedömning. Här ges 
också information från den enkät som 
skickades ut till medlemsstaterna om 
det låga utnyttjandet av finansiella 
instrument under perioden 2007–2013.Den rättsliga ramen 2007–2013 
för finansiella instrument var 
inte specifikt utformad för 
landsbygdsutveckling
23 
Vi konstaterade att den rättsliga ramen 
2007–2013 för finansiella instrument 
inom landsbygdsutveckling i första 
hand hade påverkats av sammanhåll ‑
ningspolitiken. Kommissionen kunde 
inte visa att den hade utvärderat och 
anpassat ramen till landsbygdsutveck ‑
lingens särdrag när den utformades. 
Inom landsbygdsutveckling, till skill ‑
nad mot sammanhållning, var t.ex. de 
flesta potentiella stödmottagare små 
jordbruk som var vana vid icke‑återbe ‑
talningspliktiga bidrag och projekten 
var också mycket små. Vidare hade 
medlemsstaternas förvaltningsmyn ‑
digheter inte tillräcklig erfarenhet från 
andra typer av finansiering än bidrag.
24 
Kommissionen hade inte tillräcklig tidi ‑
gare erfarenhet av finansiella instru ‑
ment inom landsbygdsutveckling som 
kunde ligga till grund för programperi ‑
oden 2007–2013. Det hade visserligen 
funnits en separat finansieringsteknisk 
åtgärd under programperioden 2000–
2006 men i praktiken hade endast 
Portugal och fyra italienska regioner20 
inrättat finansiella instrument. Finan ‑
sieringstekniska instrument var den 
åtgärd som genomfördes minst.20 Basilicata, Kalabrien och 
Apulien (inom EUGFJ‑utveck ‑
ling) och Marche (inom 
EUGFJ‑garanti).
17 Iakttagelser
Exempel på mål som använts för finansiella instrument
I Grekland nämndes de tänkta målen för inrättandet av lånefonden i allmänna ordalag i det ändrade lands ‑
bygdsutvecklingsprogrammet. De gällde bl.a. att förbättra likviditeten för slutmottagare/låntagare och bevilja 
lån från banker till förmånliga villkor för att främja företagande samt snabba på utnyttjandet av Ejflu‑medel.
I Litauen var målet för lånefonden i landsbygdsutvecklingsprogrammet att ge tillgång till krediter för investe ‑
ringar som syftar till att uppnå de mål som anges i åtgärderna.
I Italien (Apulien och Sicilien) var det mål som satts upp för det finansiella instrumentet att öka tillgången till 
krediter för jordbruksföretag. Landsbygdsutvecklingsprogrammen angav inga ytterligare mål.
I Rumänien hade landsbygdsutvecklingsprogrammet följande mål för garantiordningarna: förbättra 
tillgången till krediter för landsbygdsutveckling och öka finansinstitutens intresse och förtroende för 
landsbygdsekonomin.Ruta 225 
Endast tre typer av instrument ingick 
i den rättsliga ramen för 2007–2013 
(se punkt 10), vilket inte förklarades. 
Vidare konstaterade vi i litteraturen 
från OECD och FAO och vid diskus ‑
sioner med OECD:s experter21 och 
nationella myndigheter under besöken 
i medlemsstaterna att andra typer av 
instrument faktiskt användes inom 
jordbrukssektorn, såsom finansiering 
av belåning av lager22.Målen var allmänna och det 
gjordes ingen tydlig bedömning 
av verkliga behov
26 
De medlemsstater som använde 
instrumenten fastställde inte specifika 
och mätbara mål. De mål som hade 
fastställts var vaga och ansågs därför 
inte vara lämpliga för att bedöma 
om kreditunderskottet hade minskat. 
Exempel på hur mål hade definierats 
finns i  ruta 2 .
27 
Bedömningen av de faktiska behoven 
byggde inte på tillförlitliga kvantitativa 
uppgifter och det fanns inga formella 
bedömningar av kreditgapet för någon 
av de medlemsstater som använde 
finansiella instrument. Även om det 
enligt lagstiftningen inte krävdes en 
bedömning av kreditunderskottet 
fanns det ingen annan typ av ana ‑
lys med liknande bevisvärde, såsom kvantifierad information om typen av 
behov och den lämpligaste typen av 
finansiellt instrument. Alla program 
rapporterade endast dålig likviditet 
och allmänna svårigheter för jord ‑
brukssektorn att få tillgång till kredit. 
Denna brist i den inledande behovs ‑
bedömningen ledde till ett stort antal 
överkapitaliserade finansiella instru ‑
ment (se punkt 43).21 FN:s livsmedels ‑ och 
jordbruksorganisation.
22 Kvitton utfärdas som bevis för 
att specificerade varor i en viss 
mängd och av en viss kvalitet 
har deponerats på en viss 
plats av namngivna deponen ‑
ter. Deponenterna kan an ‑ 
vända kvittona som säkerhet 
för att få finansiering.
18 Iakttagelser
De flesta medlemsstater ansåg 
inte att finansiella instrument var 
till nytta
28 
Vår enkät bekräftade att de flesta 
medlemsstater ansåg att verktyget 
finansiella instrumentet inte var till 
nytta23. De finansiella instrumentens 
lämplighet i förhållande till särdragen 
hos merparten av Ejflu‑stödmottagare 
var ett centralt problem för förvalt ‑
ningsmyndigheterna. Det huvudsakli ‑
ga skäl som nämndes var att de finan ‑
siella instrumenten inte efterfrågades 
eftersom de potentiella mottagarna 
inte kände till dem och var vana att 
finansiera projekt med bidrag.29 
I tabellen nedan bekräftas det be ‑
gränsade intresset för finansiella 
instrument under programperioden 
2007–2013 eftersom omkring 1,5 % av 
Ejflu‑utgifterna för de aktuella axlarna 
1 och 3 betalades ut via finansiella 
instrument ( tabell 1 ).
Utgiftsreglerna är 
dock fördelaktiga för 
medlemsstaterna
30 
Vi konstaterade att finansiella instru ‑
ment var attraktiva för några med ‑
lemsstater eftersom pengarna blev 
tillgängliga snabbare, vilket underlät ‑
tade tillämpningen av vissa bestäm ‑
melser i samband med utnyttjande av 
EU‑medel. De kunde också generera 
inkomster (ränta).23 De viktigaste skälen var 
följande: landsbygdsutveck ‑
lingens särdrag behandlas inte 
alls (eller inte korrekt) av den 
styrande rättsliga ramen, 
populationen stödmottagare, 
dvs. jordbrukare, är vana vid 
att få bidrag, man såg inte 
tillräckliga fördelar med att 
använda finansiella instru ‑
ment jämfört med andra 
stödåtgärder, stöd genom 
finansiella instrument skulle 
inte passa de vanliga 
Ejflu‑stödmottagarna och 
man såg inget behov av och 
ingen efterfrågan på finan ‑ 
siella instrument inom lands‑  
bygdsutvecklingsområdet.
Ejflu -belopp som betalats till finansiella instrument av Ejflu:s totala utgifter
Belopp  
(miljoner euro)Andel i procent jämfört med Ejflu‑  
betalningar för axlarna 1 och 3 fram 
till den 15  oktober  2014 (inklusive 
förskott)
Ackumulerade deklarerade Ejflu‑utgifter för axlarna 1 och 3 
(fjärde kvartalet 2006 till tredje kvartalet 2014)1 32 767 100,00  %
Finansiella instrument (Ejflus högsta tillgängliga andel av 
fondkapitalet fram till deklarationen från tredje kvartalet 
2014)2530 1,62  %Tabell 1
1 Källa : GD Jordbruk och landsbygdsutveckling – bilaga till informationsmeddelandet om landsbygdsutvecklingsprogrammen – Landsbygdsutveck ‑
lingskommittén – 19  november  2014.
2 Revisionsrättens beräkning som bygger på de kvartalsvisa utgiftsdeklarationerna.
19 Iakttagelser
Bidrag till finansieringsinstru-
ment behandlas som faktiska 
utgifter
31 
Enligt rådets förordning (EG) nr  
1290/2005 ska kommissionen göra 
mellanliggande betalningar för utgif ‑
ter som betalats för genomförande av 
programmen24. Kommissionens förord ‑
ning (EG) nr 1974/2006 anger att de ut ‑
gifter som redovisas för kommissionen 
som faktiska måste omfatta samtliga 
utgifter för etablering av eller bidrag 
till finansiella instrument25. Denna 
bestämmelse gav medlemsstaterna 
möjlighet att redovisa högre utgifter 
än de som verkligen hade uppkommit.
Upplupen ränta tillfaller 
medlemsstaterna
32 
Lagstiftningen tillåter också att 
finansiella instrument från start kan 
göra anspråk på hela fondkapitalet 
och få det utbetalt till sig. Det fanns 
ett incitament för medlemsstaterna 
att göra detta eftersom de då kunde 
tjäna ränta genom att investera fond ‑
kapitalet. Det fall som bäst illustrerar 
detta påträffades i Rumänien där hela 
fondkapitalet betalades ut i en enda 
överföring och fördes in i national ‑
räkenskaperna. Typen av finansiellt 
instrument (garantifond) och den låga 
andelen fallissemang26 (under 1 %) 
innebar att medlemsstaten inte måste 
göra av med större delen av kapitalet 
som därmed kunde generera betydan ‑
de räntebelopp. Fram till slutet av 2013 
tjänade Rumänien totalt ca 50  miljo ‑
ner euro på detta sätt.Garantier som frigjorts vid 
programperiodens slut 
berättigade till medfinansiering 
från EU
33 
Alla lån som beviljats till slutmottagare 
och därefter återbetalats till fonden, 
eller garantier som utfärdats för lån 
och därefter frigjorts, ansågs berättiga 
till medfinansiering från Ejflu vid pro ‑
gramperiodens slut. Detta ledde till en 
situation där pengar kunde behållas av 
den aktuella medlemsstaten även om 
det i realiteten inte längre fanns någon 
risk (lånen hade betalats tillbaka) eller 
det inte hade skett några verkliga kost ‑
nads ‑ eller pengaflöden (garantierna 
hade frigjorts). Även om detta har stöd 
i en tillämpningsförordning27 betonar 
vi att principerna för sund ekonomisk 
förvaltning inte respekteras när frigjor ‑
da garantier betraktas som stödberät ‑
tigande utgifter eftersom pengarna 
i praktiken aldrig har förbrukats (se 
även punkterna 75–77).24 Artikel 26 i rådets förordning 
(EG) nr 1290/2005 av den 
21 juni 2005 om finansieringen 
av den gemensamma 
jordbrukspolitiken (EUT L 209, 
11.8.2005, s. 1).
25 Artikel 52.1 i kommissionens 
förordning (EG) nr 1974/2006.
26 Detta definieras som beloppet 
för garantier som inte åter ‑ 
betalats i förhållande till 
beloppet för garantier som 
utfärdats.
27 Kommissionens förordning 
(EG) nr 1974/2006.
20 Iakttagelser
Finansiella instruments har 
inrättats så att offentliga medel 
(lån/garantier) ökar användningen 
av offentliga medel (bidrag)
34 
Finansiella instrument användes främst 
som en hjälp för att frigöra Ejflu‑stöd 
under perioden 2007–2013, men deras 
inverkan på bidragsförbrukningen 
kunde inte alltid styrkas med de 
tillgängliga uppgifterna. Strukturella 
faktorer hindrade också denna inver ‑
kan (se ruta 3 ).35 
De finansiella instrumenten utforma ‑
des så att offentliga medel (lån/ga ‑
rantier) skulle bidra användningen av 
andra offentliga medel (bidrag) i stället 
för att vara ett alternativ till bidrag. Vi 
konstaterade att alla de finansiella in ‑
strument som de besökta medlemssta ‑
terna genomförde 2007–2013 endast 
var tillgängliga för dem som sökte 
bidrag (indirekt tillträde).
Strukturella svårigheter att få tillgång till krediter i Rumänien
Det utbetalande organet uppskattade att godkända projekt på totalt 700 miljoner euro inom alla investe ‑
ringsåtgärder inte kunde verkställas eftersom de potentiella stödmottagarna inte hade kunnat få kredit eller 
saknade säkerhet. För omkring 69 % av de projekt som hade ställts in fram till juni 2014 berodde det på att de 
saknade medfinansieringsdel. På grund av strukturella faktorer (lågt intresse för jordbruk hos bankerna, ingen 
kredithistoria, ingen annan lämplig säkerhet eller projekt som bankerna ansåg vara ekonomiskt olönsamma) 
fanns det rumänska kreditunderskottet kvar även med ett finansiellt instrument och utnyttjandet av bidrag 
kopplade till garantier förblev lågt. Tillgängliga uppgifter till och med den 31 mars 2014 visar att omkring 
15 % av alla bidragsutgifter stöddes av en garanti från den EU‑medfinansierade garantifonden för de lån som 
krävdes för att finansiera projekten.Ruta 3
36 
Vi fann specifika fall i Italien (Apulien 
och Sicilien), Litauen och Rumänien, 
där det totala beloppet av bidrag plus 
finansiellt instrument antingen låg 
nära summan av projektets stödbe ‑
rättigande kostnader, var samma som 
den eller till och med var högre. Vid 
slutet av programperioden 2007–2013 
fanns det därför risk för att projekt 
faktiskt finansierades med offentliga 
medel till 100 %.37 
Inom politikområdet sammanhållning 
förhindras denna situation uttryckli ‑
gen eftersom finansiella instrument 
och bidrag fungerar separat. Finan ‑
siella instrument får inte användas för 
att täcka kostnader för ett projekt som 
redan omfattas av ett bidrag.
21 Iakttagelser
I vissa fall bidrog finansiella 
instrument till att mildra till-
lämpningen av bestämmelsen  
om återtagande
38 
Rådets förordning (EG) nr 1290/2005 
innehåller en mekanism för att stimu ‑
lera det finansiella genomförandet 
av program. Den har en bestämmelse 
som säger att kommissionen ska återta 
(dra tillbaka) den del av en årlig bud ‑
get som inte har använts inom en två ‑
årsperiod (kallas även n + 2‑regeln28). 
Syftet med bestämmelsen är att pro ‑
grammen ska genomföras snabbare 
och att den ska bidra till sund eko ‑
nomisk förvaltning29. Vi har redan vid 
flera tillfällen påpekat att det finns risk 
för att finansiella instrument kan bidra 
till att denna regel kringgås30.39 
Även kommissionen är medveten om 
att denna risk31 förelåg i några med ‑
lemsstater. Vi fann att det fanns en så ‑
dan risk i Bulgarien, Grekland ( ruta 4 ) 
och Italien (Sicilien) när deras fonder 
inrättades.28 Artikel 29 i rådets förordning 
(EG) nr 1290/2005.
29 GD Jordbruk och landsbygds ‑
utvecklings årliga verksam ‑
hetsrapport om 2013, bilaga 
10, s. 158.
30 Revisionsrättens årsrapporter 
om budgetåren 2010 (punkt 
4.33) (EUT C, 10.11.2011) och 
2012 (punkt 4.7) (EUT C 331, 
14.11.2013); revisionsrättens 
yttrande nr 7/2011 över 
förslaget till Europaparlamen ‑
tets och rådets förordning om 
gemensamma bestämmelser 
för Europeiska regionala 
utvecklingsfonden, Europeis ‑
ka socialfonden, Sammanhåll ‑
ningsfonden, Europeiska 
jordbruksfonden för lands ‑ 
bygdsutveckling och Euro ‑ 
peiska havs ‑ och fiskerifonden 
som omfattas av den ge ‑ 
mensamma strategiska 
ramen, om allmänna 
bestämmelser för Europeiska 
regionala utvecklingsfonden, 
Europeiska socialfonden och Samman ‑ 
hållningsfonden samt om 
upphävande av förordning 
(EG) nr 1083/2006 (EUT C 47, 
17.2.2012) (punkt 49), särskild 
rapport nr 2/2002 (punkt 54) 
och vårt dokument (2014) 
Jordbruk och sammanhållning: 
en översikt över EU:s utgifter 
2007–2013  (punkt 21) ( http://
eca.europa.eu ).
n + 2-regeln i Grekland
I Grekland betalades 115 miljoner euro i offentliga medel till en lånefond i december 2013. Vi konstaterade 
att risken var stor för att inrättandet av fonden även syftade till att begränsa tillämpningen av n + 2‑regeln 
eftersom
 οdet anslagna beloppet utgjorde en betydande andel av de tillgängliga medlen32,
 οobetydliga belopp betalades ut till slutmottagare (se ruta 5 ),
 οrisken för återtaganden var stor 2013.
32 Mellan 10 och 30 % av den tillgängliga budgeten för de aktuella åtgärderna.Ruta 4
22 Iakttagelser
40 
Tre av de sju medlemsstater som in ‑ 
rättade finansiella instrument under 
programperioden 2007–2013 inrättade 
och använde dem också för att behålla 
EU‑medel snarare än för att tillgodose 
de behov och nå de mål som de hade 
meddelat officiellt. Genom att accep ‑
tera detta tillvägagångssätt säkerställ ‑
de kommissionen inte att principerna 
om sund ekonomisk förvaltning 
följdes33.Stor överkapitalisering av 
finansiella instrument
41 
Överkapitalisering inträffar när det 
belopp som betalas in till det finan ‑
siella instrumentets kapital är för 
stort i förhållande till det belopp som 
tillhandahålls slutmottagare i form av 
lån eller utfärdade garantier.
42 
Figur 4  visar att processen inleds 
med att det finansiella instrumentets 
potentiella marknad fastställs. Denna 
information används för att uppskatta 
fondens kapital. En felaktig uppskatt ‑
ning kan leda till att det finansiella 
instrumentet överkapitaliseras:31 I sitt svar på revisionsrättens 
årsrapport om budgetåret 
2012 medger kommissionen 
att den själv har ”konstaterat 
att vissa medlemsstater 
överanvänder förskottsbetal ‑
ningar och finansieringsteknis ‑
ka instrument som kan ha till 
följd att förlust av medel enligt 
n + 2 ‑reglerna minskas eller 
helt och hållet undviks.”
33 Artikel 9.2 i rådets förordning 
(EG) nr 1290/2005 och arti ‑ 
kel 73 i rådets förordning (EG) 
nr 1698/2005 av den 20 sep ‑ 
tember 2005 om stöd för 
landsbygdsutveckling från 
Europeiska jordbruksfonden 
för landsbygdsutveckling 
(EJFLU) (EUT L 277, 21.10.2005, 
s. 1).
Faktorer som bidrar till överkapitaliseringFigur 4
Det 
ﬁnansiella 
instrumentets 
aktivitet(Riskexponeringskvot bara
 för garantifonder)
(Garantifondens 
revolveringstakt) (Lånefondens 
utbetalningstakt)
Överkapitalisering 
av det ﬁnansiella 
instrumentetÖverskattning 
av fondens 
kapitalEfterfrågan på 
det ﬁnansiella 
instrumentet Utfärdade 
garantier till 
slutmottagareLån till 
slutmottagare
Belopp som 
verkligen betalas 
in till fondkapitalet Fondkapitalet 
(belopp)Potentiell 
marknad för det 
ﬁnansiella 
instrumentet
23 Iakttagelser
Fondkapitalet i allmänhet 
överkapitaliserat
43 
Kommissionen övervakade faststäl ‑
landet av storleken på det fondkapital 
som avsattes till finansiella instrument. 
Trots övervakningen konstaterade 
vi att det hade skett en betydande 
överkapitalisering i Bulgarien, Grek ‑
land, Italien (Basilicata och Sicilien), 
Litauen och Rumänien. Kommissionen 
vidtog endast konkreta åtgärder när 
det gällde Bulgarien, vilka ledde till en 
minskning av fondkapitalet. Exempel 
på överkapitalisering ges i  ruta 5 .Ett skäl till överkapitalisering är 
att det saknas en grundlig analys 
av efterfrågan på finansiella 
instrument i  medlemsstaterna
44 
Vi konstaterade att medlemsstaterna 
hade försökt, i operativa dokument 
såsom affärsplaner, att bedöma efter ‑
frågan på etablerade finansiella instru ‑
ment, men bedömningarna byggde på 
en grov uppskattning av bidragsför ‑
brukningen. Alla finansiella instrument 
som granskades i medlemsstaterna (se 
punkt 19) hade samma brister, med un ‑
dantag för Frankrike (Korsika). Uppgif ‑
ter som samlats in för utvärdering visar 
att liknande brister även fanns i Bulga ‑
rien. Några exempel ges i  ruta 6 .
Exempel på överkapitalisering av finansiella instrument
I Grekland fick lånefonden offentlig finansiering på 115  miljoner  euro som skulle betalas ut under perioden 
2014–2015. I verkligheten har endast 0,5 miljoner euro betalats ut till slutmottagare fram till november 2014.
I Litauen planerades ursprungligen en fond på över 130  miljoner  euro men den högsta tilldelningen blev 
i praktiken endast 52 miljoner euro. Vid slutet av 2013 minskades fondens kapital till 13,8 miljoner euro.
I Italien (Sicilien) betalades ca 38 miljoner euro in till garantifonden. Detta belopp var alldeles för högt efter ‑
som endast cirka 5 miljoner euro utnyttjades (se punkt 55).Ruta 5
24 Iakttagelser
45 
Vi konstaterade att de potentiella 
slutmottagarnas intresse för finansiella 
instrument i första hand avgjordes av 
kostnaden för krediter, som i sin tur 
berodde på marknadsräntorna. Detta 
kan illustreras av fallet Litauen. De 
perioder när man verkligen ingick kon ‑
trakt med slutmottagare sammanföll 
i stor utsträckning med de perioder 
under vilka lånefonden hade attraktiva 
räntesatser35. Det visar att efterfrå ‑
gan på finansiella instrument måste 
bedömas noggrant, och på lång sikt, 
eftersom den styrs av en kombination 
av både faktiska omständigheter och 
situationer och av yttre trender.En annan orsak till över-
kapitaliseringen av garanti-
fonder: dåligt fastställda 
riskexponeringskvoter
46 
När det gäller garantifonder anger 
riskexponeringskvoten den övre gräns 
för fallissemang som kan godtas vid 
förvaltningen av fonden. Om kapital ‑
beloppet multiplicerat med riskexpo ‑
neringskvoten är för högt i förhållande 
till de garantier som utfärdas till slut ‑
mottagare råder överkapitalisering.35 De räntesatser som erbjuds av 
lånefonden jämfört med 
marknadsräntorna.Exempel på underlåtenhet att analysera efterfrågan på finansiella instrument
I Italien (Apulien och Sicilien) tillämpades principen att man uppskattade den potentiella efterfrågan på 
garantifonder. Den motsvarade omkring 75 % (Apulien) respektive 50 % (Sicilien) av de förväntade lånen från 
banksektorn för finansiering av den privata delen av projekt kopplade till de aktuella investeringsåtgärderna. 
Resultatet var en uppskattad efterfrågan (312 miljoner euro i Apulien och 120 miljoner euro på Sicilien) som 
var mycket högre än den faktiska efterfrågan. Den uppskattade efterfrågan på garantifonder för endast två 
regioner (Apulien och Sicilien) var 8 % högre än de totala garantier som fondförvaltaren hade lämnat för hela 
landet34 fram till juli 2014.
I Bulgarien bedömde myndigheterna att garantifonden skulle täcka 75 % av de potentiella totala investering ‑
arna. Den potentiella efterfrågan på garantifonden fastställdes därefter till cirka 600  miljoner  euro för perio ‑
den 2012–2015. Det var 12 gånger högre än på den verkliga marknaden i slutet av april 2014. Kommissionen 
gick igenom processen men ifrågasatte inte att det saknades underlag för den hypotes på 75 % som beräk ‑
ningarna byggde på.
I Rumänien fanns inga belägg för att det hade gjorts en förhandsanalys som låg till grund för uppskattning ‑
arna. Uppskattningarna uppgavs bygga på tidigare erfarenhet och Sapard‑programmet men garantivolymen 
under den föregående perioden var inte kvantifierad.
34 Fondförvaltaren (ISMEA) är ett offentligt organ som tillhandahåller information och finansiella tjänster till jordbrukssektorn i Italien. Det förvaltar 
en nationell garantifond och är också fondförvaltare för sex regionala garantifonder som får stöd från Ejflu.Ruta 6
25 Iakttagelser
47 
Värdet på riskexponeringskvoten på ‑
verkar kraftigt storleken på det kapital 
som ska betalas in till garantifonder. 
Det värde som används för riskexpone ‑
ringskvoten måste anpassas till värdet 
på den fallissemangskvot som faktiskt 
konstateras. I Rumänien t.ex. låg den 
fallissemangskvot (under 1 %, se punkt 
32) som konstaterades vid slutet av 
2013 långt under den övre gräns på 
20 % som användes för att kapitalisera 
garantifonden.
Uppskattning av 
överkapitaliseringen av 
garantifonderna
48 
Vi uppskattade det belopp med vilket 
garantifonderna var överkapitalisera ‑
de den 31 december 2013 med hjälp 
av de riskexponeringskvoter som de 
nationella myndigheterna använde. 
Beräkningarna i  bilaga I  visar att det 
totala beloppet för utfärdade garan ‑
tier vid slutet av 2013 inom alla finan ‑
siella instrument som genomfördes 
2007–2013 kunde ha tillgodosetts med 
ett totalt inbetalt kapital i fonderna 
på omkring 50 miljoner euro. I själva 
verket hade omkring 420  miljoner  euro 
investerats. Detta visar på en kolossal 
överkapitalisering vid slutet av 2013 
eftersom de investerade beloppen var 
åtta gånger högre än vad som krävdes 
i verkligheten.Vi såg även exempel på försiktig 
kapitalisering av fonderna
49 
Även om den italienska regionen 
Apulien överskattade den potentiella 
efterfrågan tillämpade man en försik ‑
tig strategi i flera steg och begränsade 
betalningarna till fonden till 20 % av 
det uppskattade fondkapitalet för att 
undvika överkapitalisering. Beslutet 
visade sig ligga relativt väl i linje med 
de garantier som utfärdades (se punkt 
55). En sådan strategi tillämpades även 
i andra regioner i Italien (Kampanien 
och Molise).
50 
Vi såg en liknande strategi i Frankrike 
(Korsika). Endast hälften av det ur ‑
sprungligen planerade fondkapitalet 
betalades in till fonden, vilket motsva ‑
rade de garantier som hade utfärdats. 
När riskexponeringskvoten beaktas 
skulle de finansiella instrumenten i Ita ‑
lien (Apulien) och Frankrike (Korsika) 
dock ha varit fullt operativa också med 
ett mycket lägre kapitaltillskott.
26 Iakttagelser
36 Se punkterna 5.33–5.36: Enligt 
de senaste siffrorna från 
kommissionen hade endast 
37 % av de 8,4 miljarder euro 
som betalades in till finansiella 
instrument mellan 2007 och 
slutet av 2012 betalats ut eller 
använts till garantier till 
slutmottagare.Ledde de finansiella 
instrumenten till goda 
resultat under perioden 
2007–2013?
51 
För att finansiella instrument ska leda 
till goda resultat bör vissa förutsätt ‑
ningar föreligga. Endast när tillräckliga 
medel i form av finansiella instrument 
når slutmottagarna i rätt tid fungerar 
instrumenten som förväntat och kan 
tillhandahålla alla sina potentiella för ‑
delar (revolverande effekter och häv ‑
stångseffekter). Man förväntar sig att 
EU:s rättsliga ram ska innehålla lämp ‑
liga bestämmelser för att stimulera att 
dessa fördelar uppnås. Att de finan ‑
siella instrumenten inrättas tillräckligt 
tidigt under programperioden bör 
även bidra till att de förväntade för ‑
delarna uppnås. Det bör också finnas 
övervakningssystem som producerar 
tillförlitliga data för att man ska kunna 
bedöma om instrumenten uppnår sina 
resultat.
52 
Vi bedömde om dessa viktiga förut ‑
sättningar för resultat förelåg när de 
finansiella instrumenten genomfördes 
under programperioden 2007–2013. 
Generellt sett fann vi att det inte var 
så.De finansiella instrumentens 
resultat var dåligt när det 
gällde att revolvera pengar
53 
I vår årsrapport för budgetåret 2013 
tog vi upp det låga stödet till slutmot ‑
tagare från finansiella instrument inom 
politikområdet sammanhållning36. Vi 
konstaterade att utbetalningsgraden 
”fortfarande [var] för låg för att man 
ska kunna räkna med att alla tillgäng ‑
liga medel kommer att användas 
åtminstone en gång”. Denna revision 
bekräftade att situationen var likadan 
när det gällde landsbygdsutveckling. 
Den 31 december 2013 hade endast 
45 % av de 700 miljoner euro i de 
finansiella instrumentens fondkapital 
(för både låne ‑ och garantifonderna) 
använts till garantier eller betalats ut 
till slutmottagare för låne ‑ och garanti ‑
fonderna tillsammans.
54 
En av de viktigaste effekterna man kan 
förvänta sig med finansiella instru ‑
ment är en revolverande effekt. Det 
finns dock inget rättsligt krav på att 
en viss nivå av revolverande effekt 
ska uppnås, och otillräckliga utbetal ‑
ningsgrader kan försena uppkomsten 
av revolverande effekter. Vår revision 
bekräftade att detta även gällde 
landsbygdsutveckling.
27 Iakttagelser
Garantifondernas revolverande 
effekter har hittills varit 
otillräckliga
55 
En garantifond har potential att gå 
mycket längre än det tillgängliga kapi ‑
talet tack vare en multiplikatoreffekt. 
Den gör att man kan tillhandahålla 
mer garantier än det kapital som står 
till förfogande. Den multiplikatoreffekt 
eller revolverande effekt som uppnåd ‑
des i medlemsstaterna var dock otill ‑
räcklig. Enligt våra uppgifter var den 
revolverande effekten för de elva exis ‑
terande garantifonderna 0,53 vid slutet 
av 2013, vilket framgår av tabell 2 :56 
Den revolverande effekten för vissa 
italienska garantifonder (Basilicata, Ka ‑
labrien, Sicilien och Umbrien) var sär ‑
skilt låg. Endast tre av garantifonderna 
i tabell 2  (i Italien (Kampanien, Molise 
och Apulien) lämnade mer garantier än 
fondkapitalet, vilket endast generera ‑
de en låg revolverande effekt.Tabell 2Garantifondernas revolverande effekt
Medlemsstat/
RegionHögsta belopp som 
betalats in till fonden 
31.12.2013 (miljoner 
euro)
ATotalt belopp i  garan ‑
tier till slutmottagare 
31.12.2013 (miljoner 
euro)
BRevolverande effekt 
(multiplikator  – 
31.12.2013)
B/AMål för maximal 
multiplikator
Bulgarien 171,29 50,00 (1) 0,29 5
Frankrike (Korsika) 0,60 0,40 0,67 3
Italien (Sicilien) 37, 6 3 5,48 0,15 3 2
Italien (Apulien) 5,00 6,58 1,32 12,5 2
Italien (Lazio) 2,50 0,92 0,37 12,5
Italien (Kampanien) 2,25 3,26 1,45 12,5
Italien (Umbrien) 4,80 0,00 0 3
Italien (Molise) 2,45 2,45 1,00 3
Italien (Basilicata) 14,86 1,70 0,11 3
Italien (Kalabrien) 10,00 1,68 0,17 2
Rumänien 220,00 177,17 0,81 5
TOTALT 473,80 249,64 0,53 -
1 Utfärdade garantier fram till den 30 april 2014.
2 Det högsta värdet för multiplikatorn fastställdes till 12,5 för både Apulien och Sicilien. För Apulien fastställdes fondkapitalets storlek på grundval av 
detta värde medan man för Sicilien använde värdet 3.
Källa : Uppgifter från affärsplanerna, de relevanta årliga lägesrapporterna 2013 och revisionsrättens beräkning.
28 Iakttagelser
57 
Bulgarien sänkte fondkapitalet med 
mer än en fjärdedel under 2013 (från 
171,29 till 121 miljoner euro) och 
Rumänien sänkte det med nästan 
hälften (från 220 till 115 miljoner euro) 
under 2014. Motsvarande Ejflu‑medel 
fördes tillbaka från garantifonden till 
de tillämpliga investeringsåtgärdernas 
bidragsdel. Att fondkapitalet sänktes 
på detta sätt resulterade i att mul ‑
tiplikatoreffekten/den revolverande 
effekten höjdes.
58 
När man tar hänsyn till dessa sänk ‑
ningar och uppskattar de garantier 
som tillhandahölls under de första tre 
kvartalen 2014 hade ingen av de elva 
existerande garantifonderna uppnått 
någon multiplikatoreffekt per den 
30 september 2014. Multiplikator ‑ 
effekten låg fortfarande långt under 
den multiplikator som medlemssta ‑
terna själva hade satt upp som mål 
(se tabell 2 , sista kolumnen) och de 
situationer som presenteras i  bila -
ga 1 . Det innebär att det kapital som 
hade betalats in till garantifonderna 
fortfarande var högre än beloppet för 
de garantier som hade utfärdats till 
slutmottagare, vilket försvagar instru ‑
mentets potential.Den revolverande effekten är lika 
låg när det gäller lånefonder
59 
Enligt våra uppgifter var den genom ‑
snittliga utbetalningsgraden för de två 
operativa lånefonderna 0,75 vid slutet 
av 2013, vilket framgår av tabell 3 .
60 
I Grekland tillhandahölls inga lån före 
mitten av 2014. När det gäller Litau ‑
en och Lettland döljer siffrorna att 
fonderna inte fungerade kontinuerligt. 
I Litauen hade inte ett enda kontrakt 
undertecknats sedan första kvartalet 
2012 (se punkt 45). Det gjordes inga 
ansträngningar att anpassa fondens 
villkor till marknadens behov. I Lett ‑
land rådde en liknande situation: 
inga nya lån hade beviljats sedan juni 
2012. Litauen och Lettland löste detta 
genom att gradvis sänka fondkapi ‑
talet  – med omkring tre fjärdedelar 
respektive två tredjedelar – fram till 
slutet av 2013. Sänkningarna fortsatte 
under 2014.Tabell 3Lånefondernas utbetalningsgrad
Medlemsstat/RegionHögsta belopp som betalats in till 
fonden 31.12.2013
(i miljoner  euro)Totalt belopp som betalats ut till 
slutmottagare 31.12.2013
(i miljoner euro)Utbetalningsgrad med det högsta 
beloppet som betalats in till 
fonden 31.12.2013
Lettland137, 6 0 228,25 0,75
Litauen 52,45 39,05 0,74
TOTALT 90,05 67,30 0,75
1 Enligt Lettlands centralbanks växelkurs är 1 EUR = 0,702804 LVL.
2 Vår uppskattning baserad på Lettlands kvartalsvisa deklarationer, inbegripet det fjärde kvartalet 2013.
Källa: Uppgifter från de relevanta årliga lägesrapporterna 2013 och revisionsrättens beräkning.
29 Iakttagelser
61 
Med lånefonder kan den revolverande 
effekten inte inträffa förrän ett lån 
har återbetalats av slutmottagaren. 
Vi konstaterade att dessa fonder inte 
hade någon revolverande effekt vid 
slutet av 2013.
Hävstångseffekter uppkom -
mer sällan och några fonder 
inrättades för sent
62 
I sitt svar på vår årsrapport för bud ‑
getåret 2013 (punkt 5.36) betonade 
kommissionen begränsningarna med 
att ha en enda indikator som utbetal ‑
ningsgraden som verktyg för att bedö ‑
ma resultatet av finansiella instrument 
och ansåg att ”utvärderingen även bör 
omfatta de resultat som uppnåtts ge ‑
nom de delfinansierade finansierings ‑
instrumenten, inbegripet revolverande 
effekter och hävstångseffekter”.
Hävstångseffekter uppkommer 
sällan
63 
Tanken är att finansiella instrument ska 
fungera som hävstång för det offent ‑
liga stödet och vara ett incitament 
för den privata sektorn att delta. Om 
t.ex. varje euro från offentliga källor 
matchas av en euro i privata medel 
fördubblas det totala belopp som slut ‑
mottagare kan få del av. Det finns dock 
inget lagstadgat krav på att en viss 
andel privat deltagande ska uppnås 
(hävstångseffekt).64 
I artikel 233 i tillämpningsföreskrifter ‑
na för budgetförordningen37 anges 
att finansieringsinstrument ska ”ha till 
syfte att ge unionens bidrag en häv ‑
stångseffekt genom att generera en 
total investering som överstiger storle ‑
ken på bidraget från unionens budget” 
och att ”som hävstångseffekten av 
unionens medel ska räknas beloppet 
i finansiering till slutmottagarna divi ‑
derat med unionens bidrag”38. Inom 
Ejflu ska dock den normala offentliga 
medfinansieringen från medlemssta ‑
terna ingå i hävstångseffekten ock ‑
så när ingen privat finansiering har 
uppbådats.
65 
I förordningen om gemensamma 
bestämmelser39 definieras ”förväntad 
hävstångseffekt” som ”en uppskatt ‑
ning av de ytterligare offentliga och 
privata medel som kan anskaffas 
genom finansieringsinstrumentet ned 
till slutmottagarnivå (...).” I linje med 
denna definition och för denna effek ‑
tivitetsrevision definierar vi hävstångs ‑
effekt som det antal euro i finansiering 
(offentlig och privat) som har garante ‑
rats eller betalats ut för att finansiera 
landsbygdsutvecklingsprojekt i rela ‑
tion till antalet euro i offentlig finan ‑
siering (från EU och medlemsstaten). Vi 
beräknade därför hävstångseffekten40 
på följande sätt:
Finansiering till slutmottagare
Offentliga bidrag37 Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU, 
Euratom) nr 966/2012 av den 
25 oktober 2012 om finansiella 
regler för unionens allmänna 
budget och om upphävande 
av rådets förordning (EG, 
Euratom) nr 1605/2002 
(EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).
38 Se kommissionens delegerade 
förordning (EU) nr 1268/2012 
av den 29 oktober 2012 om 
tillämpningsföreskrifter för 
Europaparlamentets och 
rådets förordning (EU, 
Euratom) nr 966/2012 om 
finansiella regler för unionens 
allmänna budget (EUT L 362, 
31.12.2012, s. 1).
39 Se artikel 37.2 i Europaparla ‑
mentets och rådets förordning 
(EU) nr 1303/2013 om 
fastställande av gemensamma 
bestämmelser för Europeiska 
regionala utvecklingsfonden, 
Europeiska socialfonden, 
Sammanhållningsfonden, 
Europeiska jordbruksfonden 
för landsbygdsutveckling och 
Europeiska havs ‑ och 
fiskerifonden, om fastställan ‑
de av allmänna bestämmelser 
för Europeiska regionala 
utvecklingsfonden, Europeis ‑
ka socialfonden, Sammanhåll ‑
ningsfonden och Europeiska 
havs ‑ och fiskerifonden samt 
om upphävande av rådets 
förordning (EG) nr 1083/2006 
(EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).
40 Se punkt 102 i särskild rapport 
nr 2/2012.
30 Iakttagelser
66 
Medlemsstaterna gjorde inte mycket 
för att uppnå en hävstångseffekt. Vid 
våra granskningsbesök framkom att 
det inte uppstod någon hävstångs ‑ 
effekt i exempelvis Lettland, Litauen 
och Italien (Sicilien) eftersom genom ‑
förandet av de finansiella instrumen ‑
ten inte attraherade ytterligare privat 
kapital till landsbygdsutvecklingspro ‑
jekt. Ett visst mått av hävstångseffekt 
noterades i Frankrike (Korsika), Ita ‑
lien (Apulien) och Rumänien för den 
icke‑garanterade delen av de lån41 som 
gavs till slutmottagare.67 
Grekland och Italien (Umbrien)42 var 
de enda medlemsstater där fonderna 
uttryckligen hade utformats för att 
uppnå hävstångseffekter. I Grekland 
förväntades ett visst mått av häv ‑
stångseffekt uppnås eftersom en 
privat bank agerade delfinansierings ‑
partner43 utöver det offentliga bidra ‑
get. Men i mitten av 2014 hade ingen 
hävstångseffekt uppnåtts eftersom 
inget lån hade utfärdats.41 Exempel: garantin i Frankrike 
(Korsika) täcker 65 % av lånet 
medan den i Rumänien kan gå 
upp till 80 %.
42 I Italien (Umbrien) anger 
affärsplanen för en garanti ‑
fond som inte granskades på 
plats att minst 20 % av 
fondens medel måste komma 
från den privata sektorn.
43 Hela det kapital som 
investerades i lånefonden 
uppgick till 253,025  miljo ‑
ner euro, varav 115 miljo ‑
ner euro var den offentliga 
delen och 138,025 miljo ‑
ner euro var den privata delen 
som investerades av Piraeus 
Bank.Ruta 7Uppnådd hävstångseffekt för de sex finansiella instrument som granskades på plats
Det urval av medlemsstater/regioner som vi besökte på plats vid revisionen hade följande hävstångseffekter:
Korsika
(GF)Grekland
(LF)Litauen
(LF)Apulien
(GF)Rumänien
(GF)Sicilien
(GF)
Hävstångseffekt
(Beviljade krediter/kapital som betalats in till det 
finansiella instrumentet)1,47 Ännu inte e.t. 2,24 1,4110,28
1 För beräkningen i denna tabell användes det högsta fondkapitalet på 220 miljoner euro.
Några finansiella instrument 
inrättades för sent
68 
Flera finansiella instrument inrättades 
sent, vilket försämrar deras resultat 
under programperioden 2007–2013. 
Så var det i Frankrike (Korsika) (juni 
2012) och Bulgarien (februari 2012), 
men framför allt i Grekland och Italien 
(Kalabrien) (se ruta 8 ).
31 Iakttagelser
44 Kommissionen anser också att 
dessa två resultatindikatorer 
(hävstångseffekt och 
revolverande effekt) är 
relevanta (se punkt 63).
45 Förteckningarna angav också 
de berörda åtgärderna, 
lånebeloppen, garantiernas 
storlek (om tillämpligt), 
valutor, lånesituationen 
(återbetalningar) osv.Övervakningen av finansiella 
instrument under 2007–2013 
gav inte tillräckligt mycket 
relevant information om 
uppnådda resultat
69 
Vi anser att följande huvudindika ‑
torer mäter resultatet för finansiella 
instrument:
 — hävstångseffekten,
 — den revolverande effekten44,
 — fallissemangskvoten.
70 
Denna uppsättning indikatorer ger 
information om resultat. Vi konstatera ‑
de att ramen för landsbygdsutveckling 
inte innehöll konkreta mål eller indika ‑
torer som gjorde det möjligt att mäta 
hur ändamålsenliga och verkningsfulla 
de finansiella instrumenten var och 
noterade att medlemsstaterna framför allt övervakade utbetalningsgrader. 
Medlemsstaterna hade uttömman ‑ 
de förteckningar över berörda slut ‑ 
mottagare45, men de fastställde inga 
prestations‑  eller resultatindikatorer 
för att att övervaka resultatet avseen ‑ 
de de tre kriterierna (revolverande 
effekt och hävstångseffekt samt 
fallissemangskvot).
71 
Vi fann också fall där siffrorna i de årli ‑
ga lägesrapporterna till kommissionen 
inte alltid var fullständiga eller tillförlit ‑
liga (se ruta 9 ).I Grekland och Italien (Kalabrien) försämrade tidsfaktorn fondernas resultat
Den grekiska förvaltningsmyndigheten föreslog i januari 2011 att en lånefond skulle inrättas, och Euro ‑ 
peiska kommissionen godkände detta i maj 2011. Den förväntades förbättra likviditeten för investerare och 
företagare på landsbygden. I verkligheten startade lånefonden inte förrän i januari 2014. Under de särskilda 
omständigheterna med en akut ekonomisk kris, vilket enligt de nationella myndigheterna förklarade förse ‑
ningarna, genomfördes lånefonden inte förrän två år innan programperioden går ut vid slutet av 2015. Detta 
försämrade dess resultat för hela perioden 2007–2013.
Vi konstaterade att det dröjde länge från det att man i Italien (Kalabrien) administrativt inrättade en fond och 
betalade in fondkapitalet till dess att man utfärdade de första garantierna. Garantifonden inrättades 2010, 
men de första garantierna utfärdades inte förrän 2013.Ruta 8
32 Iakttagelser
Var villkoren i 
avvecklings- och exit-
strategierna lämpliga 
under perioden 
2007–2013?
72 
Förvaltningen av finansiella instru ‑
ment följer inte det vanliga systemet 
för förvaltning av bidrag vid vare sig 
medlemsstaternas förvaltningar eller 
hos slutmottagarna. De finansiella 
instrumenten behövde en helt ny 
struktur i medlemsstaterna, i synner ‑
het för att efterleva artiklarna 50–52 
i förordning (EG) nr 1974/2006. Centra ‑
la inslag i den särskilda strukturen för 
finansiella instrument är avvecklings ‑ 
och exitstrategier.
73 
Vidare kräver lagstiftningen om lands ‑
bygdsutveckling att nyckeldokument 
(affärsplaner och finansieringsavtal) 
ska innehålla avvecklings‑  och exit ‑ 
strategier. Det bör därför finnas tydliga 
regler för hur de finansiella instrumen ‑
ten ska avvecklas när programperio ‑
den går ut (den 31 december 2015) och villkor bör fastställas som förhindrar 
att kvarvarande medel används för 
något annat ändamål än det ursprung ‑
liga landsbygdsutvecklingspolitiska 
syftet med åtgärden i landsbygdspro ‑
grammet. De finansiella instrumenten 
bör också bara användas till förmån 
för enskilda företag. Slutligen bör 
kommissionen ge medlemsstaterna 
vägledning om hur de kan minska sin 
administrativa börda och man bör 
införa ett lämpligt riskhanteringssys ‑
tem för att hantera särskilda risker 
i samband med finansiella instrument 
(såsom skyddet av offentliga medel).
74 
Vi bedömde hur medlemsstaterna och 
kommissionen uppfyllde dessa krav 
och konstaterade att det saknades 
både tydliga regler och vägledning 
från kommissionen.Rapporteringen inte fullständig och tillförlitlig
Rumänien tog med beloppen för icke stödberättigande garantier (se även ruta 10) och rapporterade garan ‑
tier som hade dragits tillbaka utan att lån hade beviljats. Rumänien rapporterade även garantier som inte var 
aktiva på grund av att slutmottagarna inte hade betalat garantiprovision.
Litauen tog med lån som aldrig hade blivit aktiva på grund av att kontrakten hade dragits tillbaka, och Frank ‑
rike (Korsika) rapporterade uppgifter som inte överensstämde med den attesterade informationen i fondför ‑
valtarens databas.Ruta 9
33 Iakttagelser
Avslutandet hade ännu inte 
förberetts väl och bestäm -
melserna tolkades olika 
av medlemsstaterna och 
kommissionen
75 
Programmen kommer att avslutas vid 
utgången av landsbygdsutvecklingens 
programperiod 2007–2013. Då kommer 
det att fastställas vilka av de finansiella 
instrumentens utgifter som är stödbe ‑
rättigande och vilka motsvarande be ‑
lopp som medlemsstaterna får behålla 
(betalning av saldot för de finansiella 
instrumenten) (se punkt 33). Det kom ‑
mer också att fastställas vilka bestäm ‑
melser för exit och avveckling som 
kommer att träda i kraft. Vi upptäckte 
att denna mycket viktiga händelse inte 
hade förberetts grundligt av vare sig 
medlemsstaterna eller kommissionen.
76 
Under programperioden 2007–2013 
har kommissionen och medlemssta ‑
terna tolkat de tillämpliga reglerna för 
finansiella instrument på olika sätt, 
särskilt i fråga om garantifonder. Enligt 
lagstiftningen är två typer av garantier 
stödberättigande, nämligen frigjorda 
respektive löpande garantier. Kommis ‑
sionen uppgav att alla frigjorda garan ‑
tier är stödberättigande vid avslutan ‑
det. Enligt kommissionen är löpande 
garantier inte stödberättigande i sin 
helhet, utan en så kallad riskexpone ‑
ringskvot ska tillämpas på dem vid 
avslutandet, vilket minskar de belopp 
som medlemsstaterna får behålla.77 
Vi konstaterade att GD Jordbruk och 
landsbygdsutvecklings synsätt i denna 
fråga överensstämde med GD Regio ‑ 
nal‑ och stadspolitiks tolkning i ett 
vägledande meddelande, men att det 
saknar stöd i lagstiftningstexten. De 
medlemsstater som vi besökte under 
revisionen tolkade reglerna olika. 
Italien tolkade dem som att riskexpo ‑
neringskvoten skulle tillämpas på alla 
garantier (frigjorda och löpande) med ‑
an Frankrike (Korsika) och Rumänien 
inte ville tillämpa någon kvot alls.
Oklarhet om bestämmel -
serna för exitstrategier
78 
Det finns för närvarande inga detalje ‑
rade exit ‑ och avvecklingsbestämmel ‑
ser för medlemsstaterna. EU:s regler 
för landsbygdsutveckling anger endast 
att medel som återförs till insatsen 
efter landsbygdsutvecklingsprogram ‑
mets sista datum för stödberättigande 
ska användas av de berörda medlems ‑
staterna i form av bidrag till enskilda 
företag. Alla medlemsstater som 
besöktes under granskningen ansåg 
att framtiden för alla de granskade 
fonderna fortfarande var en öppen frå ‑
ga: det var oklart om fonderna skulle 
fortsätta, under hur lång tid och för 
vilket syfte.
34 Iakttagelser
79 
Enligt kommissionens tolkning46 kan 
stöd ges till enskilda individer utanför 
landsbygdsutvecklings ‑ och jordbruks ‑
sektorerna, men det fanns ingen tydlig 
definition av dessa enskilda företag. Vi 
bedömer att det finns risk att resurser 
som ursprungligen avsatts för lands ‑
bygdsutveckling, för potentiella stöd ‑
mottagare inom jordbrukspolitiken, 
överförs till andra sektorer än de som 
berörs av landsbygdsutveckling.
80 
Slutligen konstaterade vi att kommis ‑
sionen inte hade för avsikt att överva ‑
ka denna bestämmelse under perio ‑
den efter avslutandet för att se till att 
medlemsstaterna inte på medellång 
och lång sikt använder finansierings ‑ 
kapitalet och de återbetalade med ‑
len för andra syften än till förmån för 
enskilda företag.
Kan ramen för 2014–2020 
tillhandahålla de nödvän-
diga förbättringarna av 
finansiella instrument?
81 
En ny rättslig ram för politiken 2014–
2020 inom områdena socialpolitik, fis ‑
ke, sammanhållning och landsbygds ‑
utveckling antogs i slutet av 2013. 
I enlighet med budgetförordningen47 
anger förordningen om gemensamma 
bestämmelser för perioden 2014–2020 
vilka principer som ska gälla vid delad 
förvaltning av finansiella instrument 
inom alla områden. Vi bedömde 
i vilken utsträckning dessa lagänd ‑
ringar kan förbättra de finansiella 
instrumentens resultat när det gäller 
landsbygdsutveckling.Den nya rättsliga ramen 
är betydligt bättre i några 
avseenden
82 
Vi konstaterade att den rättsliga ramen 
för finansiella instrument har förbätt ‑
rats i vissa avseenden, i synnerhet 
följande:
 — Obligatorisk förhandsbedömning 
för alla instrument bör bl.a. resul ‑
tera i bättre uppskattning av vilket 
fondkapital som krävs.
 — Stegvisa betalningar kopplade till 
den faktiska storleken på lånefon ‑
dernas utbetalningar till slutmot ‑
tagare eller till det faktiska utnytt ‑
jandet av garantifonder bör minska 
risken för överkapitalisering.
 — Möjligheten att inrätta olika typer 
av finansiella instrument på olika 
nivåer införs (nationell, regional, 
transnationell eller gränsöverskri ‑
dande), t.ex. via fondandelsfonder 
(holdingfonder48), särskilda skräd ‑
darsydda eller färdiga instrument 
(båda ska inrättas av medlemssta ‑
terna) eller via bidrag till instru ‑
ment på EU‑nivå.
 — Rapporteringen blir obligatorisk 
redan från start, bl.a. om en upp ‑
sättning indikatorer kopplade till 
budgetförordningen49.46 Yttrande från juridiska av ‑ 
delningen vid GD Jordbruk 
och landsbygdsutveckling i en 
PM till revisorerna daterad den 
8 oktober 2014.
47 Artikel 139.5 i förordning (EU, 
Euratom) nr 966/2012.
48 Fonder som inrättas för att 
investera ekonomiska medel 
i riskkapitalfonder, garantifon ‑
der, lånefonder eller fonder 
och andra stimulansordningar 
som ger lån, garantier för 
återbetalningspliktiga 
investeringar eller liknande 
instrument.
49 Förvaltningsmyndigheterna 
ska t.ex. särskilt rapportera om 
insatser som omfattas av 
finansiella instrument genom 
en bilaga till den årliga läges ‑ 
rapporten. Ett antal delar 
kommer att ingå (hävstångs ‑ 
effekt, resultat) så att rappor ‑ 
teringen följer budgetförord ‑
ningen. När det gäller Ejflu är 
denna rapportering en nyhet.
35 Iakttagelser
Vissa hinder kvarstår dock
83 
Vi konstaterade att risken för överka ‑
pitalisering av finansiella instrument 
kvarstod och att förutsättningarna för 
att garantera deras långsiktiga effek ‑
ter ännu inte förelåg. Vi konstaterade 
också att resultataspekterna fortfaran ‑
de inte fick tillräcklig uppmärksamhet 
i EU:s rättsliga ram för 2014–2020 och 
att de finansiella instrumenten riskera ‑
de att fortfarande vara alltför beroen ‑
de av bidragsordningar.
Fortfarande risk för att 
kapitalbehovet överskattas så att 
fonderna överkapitaliseras
84 
Den nya bestämmelsen om stegvisa 
betalningar (artikel 41 i förordning ‑
en om gemensamma bestämmel ‑
ser) föreskriver att betalningar från 
Ejflu‑budgeten till fondkapital avgörs 
av de finansiella instrumentens utbe ‑
talningsaktiviteter. Denna bestämmel ‑
se kan begränsa överkapitaliseringen 
men det finns fortfarande risk för att 
det inte kommer att vara tillräckligt 
för att avhjälpa problemet med att man ”parkerar fonder”50 för att kringgå 
tillämpning av regeln om automatiskt 
återtagande.
85 
Ett av huvudsyftena med den nya 
obligatoriska förhandsbedömningen 
är att kvantifiera hur mycket som ska 
avsättas för finansiering av finansiella 
instrument. Kvaliteten på denna be ‑
dömning är därför av största betydelse 
eftersom den får direkta finansiella ef ‑
fekter. Enligt den nu gällande lagstift ‑
ningen behöver kommissionen inte 
kontrollera kvaliteten.
86 
Baserat på erfarenheterna från 2007–
2013 finns det risk för att den nya be ‑
stämmelsen om stegvisa betalningar 
kanske inte är en tillräcklig garanti för 
att fonderna inte ska bli för stora, i syn ‑
nerhet om förhandsbedömningarna 
är otillräckliga. Storleken på den första 
delbetalningen på 25 %51 bestäms av 
det belopp som anslagits till det finan ‑
siella instrumentet enligt det aktuella 
finansieringsavtalet (se tabell 4 ).Tabell 4Potentiella effekter av stegvisa betalningar (i miljoner euro)
Belopp som planeras 
anslås till det finan ‑
siella instrumentet 
enligt det aktuella 
finansieringsavtaletMellanliggande 
betalning upp 
till ett högsta 
tak på 25 %MultiplikatorHögsta belopp 
som ska tillhan ‑
dahållas som 
garantierSenaste belopp 
för utfärdade 
garantierI % av det högsta 
beloppet
Bulgarien 121,00 30,25 5 151,25 50 33,0  %
Italien 
(Apulien)25,00 6,25 12,5 78,125 6,6 8,5 %
Italien 
(Sicilien)39,50 9,875 12,5 123,44 5,5 4,4 %50 I Italien (Sicilien) t.ex. bevilja ‑ 
des garantier på ett kontinuer ‑
ligt sätt men generellt var det 
endast en liten del av kapitalet 
som faktiskt användes. Garan ‑ 
tifonden användes således för 
att ”parkera” medel.
51 Förordningen om gemensam ‑
ma bestämmelser föreskriver 
att inget belopp som betalas 
från programmet till det fi ‑ 
nansiella instrumentet får 
överstiga 25 % av det totala 
programbidragsbelopp som 
anslagits till det finansiella 
instrumentet.
36 Iakttagelser
Fortfarande risk för att finansiella 
instrument  
inrättas för sent
87 
Ett finansiellt instrument måste ge ‑
nomföras vid rätt tidpunkt och i ett ti ‑
digt skede av programperioden för att 
dess resultat ska bli så bra som möjligt 
under hela programperioden. Vi anser 
att det sätt på vilket de nuvarande 
finansiella instrumenten slutredovisas 
i december 2015 kommer att påverka 
beslutet och processen för att inrätta 
finansiella instrument inom den nya 
ramen. Eftersom inget landsbygds ‑ 
utvecklingsprogram hade godkänts 
den 1 december 2014 och inga för ‑
handsbedömningar hade slutförts 
för de nya finansiella instrumenten är 
risken stor för att genomförandet inte 
inleds förrän från och med 2016, vilket 
förkortar den tid under vilken de finan ‑
siella instrumenten kan vara operativa.
Risk för att inriktningen på 
långsiktiga effekter är otillräcklig
88 
Vi konstaterade att några medlemssta ‑
ter, t.ex. Litauen och Lettland, genom ‑
förde finansiella instrument för att 
hantera enskilda svårigheter orsakade 
av den ekonomiska och finansiella 
krisen. Man hade dock slutat använda 
fonderna när ländernas finansmarkna ‑
der hade förbättrats (se punkterna 45 
och 60). Men för att återbetalningsbara 
instrument av denna typ ska kunna få 
stor effekt måste de fungera på lång 
sikt. På Korsika beviljades krediter för 
en längre period men garantierna var 
begränsade till 60 månader. I ett ny ‑
ligen utfärdat meddelande (se punkt 
8) betonade kommissionen också be ‑
hovet av att på lämpligt sätt överväga 
långsiktig tillväxt och stödja långsikti ‑
ga investeringsprojekt.89 
Vi anser att en förutsättning för att 
man ska kunna se till att de finansiella 
instrumenten fungerar på lång sikt är 
att det finns tydliga övergångsregler 
mellan programperioderna så att man 
undviker avbrott kopplade till förvalt ‑
ningen av programplaneringscyklerna. 
Det finns ingen sådan bestämmelse 
i den nya rättsliga ramen.
Hävstångseffekter och revol-  
verande effekter: resultat-
aspekterna behandlades inte 
tillräckligt
90 
Vi konstaterade att resultaten inte 
övervakades under perioden 2007–
2013 (se punkterna 69 och 70). Det 
fanns därför ingen användbar infor ‑
mation som kunde ligga till grund för 
erfarenhetsåterföringen inför nästa 
programperiod.
91 
Det ställs fortfarande inte krav på 
privat deltagande (hävstångseffekt) 
i den nya rättsliga ramen, och den nya 
lagstiftningen anger inga lämpliga 
mål eller tillhandahåller uppgifter om 
hur hävstångsindikatorer beräknas. Vi 
anser att begreppet hävstångseffekt, 
såsom det föreslås i punkt 64, inte 
lämpar sig för finansiella instrument 
på landsbygdsutvecklingsområdet för 
programperioden 2014–202052.52 I artikel 59.2 i Europaparla ‑
mentets och rådets förordning 
(EU) nr 1305/2013 av den 
17 december 2013 om stöd för 
landsbygdsutveckling från 
Europeiska jordbruksfonden 
för landsbygdsutveckling 
(Ejflu) och om upphävande av 
rådets förordning (EG) 
nr 1698/2005 (EUT L 347, 
20.12.2013, s. 487) sägs att 
”bidraget från Ejflu ska 
beräknas på grundval av de 
stödberättigande offentliga 
utgifterna”.
37 Iakttagelser
92 
Vidare anger inte den nya ramen en 
rättsligt bindande minsta period för 
revolvering. Enligt artikel 45 i förord ‑
ningen om gemensamma bestäm ‑
melser ska medel som återbetalats 
till finansieringsinstrumenten under 
en period på minst åtta år användas 
i överensstämmelse med program ‑
mets eller programmens syfte. Även 
om vi välkomnar definitionen av en 
minsta period innebär bestämmelsen 
att fondkapitalet kan minskas och att 
dessa medel från finansiella instru ‑
ment kan återanvändas som bidrag, 
vilket begränsar de fördelar som det 
revolverande systemet erbjuder.
Finansiella instrument riskerar 
att fortfarande vara beroende av 
bidrag under perioden 2014–2020
93 
Vid våra tidigare revisioner av lands ‑
bygdsutveckling53 har vi funnit pro ‑
blem i förvaltningen av bidrag för 
investeringsåtgärder. Dödvikt, undan ‑
trängningseffekter och urvalsbrister 
var vanligt förekommande. Vi konsta ‑
terade att den åtgärd som ger stöd 
till investeringar i bearbetningen av 
jordbruksprodukter var den som oftast 
innehöll fel54. Eftersom finansiella 
instrument har tillgång till ytterliga ‑
re sakkunskap vid bedömningen av 
projektens bärkraft (se punkt 14) skulle 
de kunna minska de risker som har 
identifierats i samband med använd ‑
ningen av bidrag.94 
Alla slutmottagare som uppfyller 
stödberättigande ‑ och urvalskriterier ‑
na för att få tillgång till ett finansiellt 
instrument kan ansöka direkt och 
behöver inte ansöka om stödordning ‑
en. Detta innebär direkt tillgång till ett 
finansiellt instrument. Till skillnad från 
situationen under programperioden 
2007–2013 (se punkterna 34 och 35) 
innebär direkt tillgång att de finan ‑
siella instrumentens insatsområde 
utvidgas och därigenom även deras 
potentilla inverkan.
95 
Kommissionen angav i ett policy ‑ 
dokument55 för programperioden 
2014–2020 möjligheten till direkt 
tillgång till finansiella instrument som 
en av de viktigaste ändringarna mellan 
de två programperioderna. Vi anser 
dock att övergången från indirekt till 
direkt tillgång inte kan hänföras till 
den nya rättsliga ramen eftersom in ‑
direkt tillgång inte krävdes enligt den 
lagstiftning som gällde för perioden 
2007–201356. Den metod som används 
för sammanhållning innefattar direkt 
tillträde, och GD regional ‑ och stads ‑
politik har fastställt regler för hur 
finansieringsinstrument och bidrag 
ska kombineras. GD Jordbruk gjor ‑
de ingenting liknande för perioden 
2007–2013 (se punkt 37).53 Se t.ex. särskild rapport nr 
8/2012 Målinriktningen av 
stödet för modernisering av 
jordbruksföretag , särskild 
rapport nr 1/2013 Har EU:s stöd 
till livsmedelsbearbetningsindu -
strin varit ändamålsenligt och 
effektivt och höjt värdet på 
jordbruksprodukter?  och 
särskild rapport nr 6/2013 Har 
åtgärderna för att diversifiera 
ekonomin på landsbygden gett 
medlemsstaterna och 
kommissionen valuta för 
pengarna?  (http://eca.europa.
eu).
54 Särskild rapport nr 23/2014 Fel 
i landsbygdsutvecklingsutgifter: 
Vad beror de på och hur 
åtgärdas de?  (http://eca.
europa.eu ).
55 Europeiska kommissionen, 
Financial instruments in ESIF 
programmes 2014–2020, a short 
reference guide for Managing 
Authorities  (finansiella 
instrument inom europeiska 
struktur ‑ och investerings ‑
fondsprogram 2014–2020, en 
kort vägledning för förvalt ‑
ningsmyndigheter), 2.7.2014.
56 Rådets förordning (EG) nr 
1698/2005 och kommissio ‑
nens förordning (EG) nr 
1974/2006.
38
 Slutsatser och 
rekommendationer
96 
Vår övergripande slutsats var att 
finansiella instrument inte hade varit 
framgångsrika på landsbygdsutveck ‑
lingsområdet57, och även om program ‑
perioden 2014–2020 kan bli fram ‑
gångsrik kommer det att bli en stor 
utmaning att uppnå önskad inverkan. 
Man hade inte tydligt tagit hänsyn 
till landsbygdsutvecklingspolitikens 
särdrag och det inte hade gjorts någon 
bedömning av verkliga behov. Vi 
konstaterade därför att de potentiella 
fördelarna med att komma bort från 
bidragsberoendet58 inte framkom av 
det faktiska genomförandet av finan ‑
siella instrument under 2007–2013.
97 
Vi konstaterade att ramen för 2014–
2020 skulle kunna tillhandahålla de 
nödvändiga förbättringarna. Det fanns 
dock fortfarande vissa hinder för mer 
omfattande användning av finansiella 
instrument. Även om nya särskilda 
bestämmelser har införts för att be ‑
gränsa det återkommande problemet 
med överkapitalisering kvarstår risken. 
Slutligen behandlades de centrala 
resultataspekterna hävstångseffekter 
och revolverande effekter ännu inte 
tillräckligt (punkterna 81–95).
98 
Vi konstaterade att det saknades 
tydliga motiveringar till inrättandet 
av finansiella instrument för program ‑
perioden 2007–2013 och att de var 
överkapitaliserade (punkterna 21–50). 
Efterfrågan på finansiella instrument 
under 2007–2013 var särskilt låg, och 
det kommer därför att vara nödvän ‑
digt att tillhandahålla särskilda inci ‑
tament för att de ska användas under de kommande åren. Under 2007–2013 
fanns inte längre ett separat ”finansie ‑
ringstekniskt” instrument, som under 
perioden 2000–2006, och finansiella 
instrument kunde endast byggas in 
i ett urval av investeringsåtgärder. 
Möjligheten att inrätta finansiella 
instrument, antingen som en del av 
en investeringsåtgärd eller som en 
fristående åtgärd, ger större flexibilitet 
i förvaltningen av investerade pengar 
samtidigt som den försvagar koppling ‑
en till bidrag. Ramen för 2014–2020 
erbjuder inte heller denna möjlighet.
Rekommendation 1
För att göra det attraktivare för med ‑
lemsstaterna att inrätta finansiella 
instrument för landsbygdsutveckling 
bör kommissionen kartlägga utma ‑
ningarna, särdragen och hindren inom 
området och aktivt uppmana med ‑
lemsstaterna att använda instrumen ‑
ten när det är lämpligt. För att stimule ‑
ra efterfrågan skulle medlemsstaterna 
kunna få avsätta en viss andel av den 
tillgängliga Ejflu‑budgeten till finan ‑
siella instrument och göra dem attrak ‑
tivare än bidrag vid tydligt definierade 
omständigheter.
99 
Problemet med överkapitalisering av 
finansiella instrument var återkom ‑
mande under perioden 2007–2013 
och ledde till ett fondkapital som var 
370 miljoner euro för högt (se punkt 
48). Trots att särskilda bestämmelser 
(obligatoriska förhandsbedömningar 
och stegvisa betalningar) infördes 
i den rättsliga ramen för 2014–2020 
för att begränsa problemet kvarstår 
kanske risken.57 Se även bilaga II  till denna 
rapport.
58 Europeiska kommissionen, 
Financial instruments in ESIF 
programmes 2014-2020, a short 
reference guide for Managing 
Authorities  (finansiella 
instrument inom europeiska 
struktur ‑ och investeringsfon ‑
dernas program 2014–2020, 
en kort vägledning för 
förvaltningsmyndigheter), 
2.7. 2014.
39 Slutsatser och rekommendationer
Rekommendation 2
På landsbygdsutvecklingsområdet 
bör kommissionen ge vägledning och 
aktivt förbättra kvaliteten på de obli ‑
gatoriska förhandsbedömningarna av 
finansiella instrument, vilka är tänkta 
att fungera som nyckelverktyg för att 
undvika överkapitalisering. Dessutom 
bör medlemsstaterna använda lämplig 
teknisk expertis för att godkänna den 
riskexponeringskvot som används.
100  
De finansiella instrumentens resultat 
var otillräckligt under programperio ‑
den 2007–2013 (punkterna 70 och 71). 
Deras resultat var dåligt när det gällde 
att revolvera pengar och att genom 
hävstångseffekter få fram ytterligare 
privata medel till landsbygdsutveck ‑
lingspolitiken. Rapporteringsförfa ‑
randet var inte utformat så att det 
gav en fullständig bild av de finan ‑
siella instrumentens verksamhet och 
relevant information om vilka resultat 
som uppnåtts. Därför utförde kommis ‑
sionen inte sina tillsynsuppgifter vid 
delad förvaltning på ett tillfredsstäl ‑
lande sätt. De förbättringar som införts 
i den rättsliga ramen för 2014–2020 
kan dock åtgärda de viktigaste rappor ‑
teringsbrister som vi konstaterat (se 
punkt 82).
Rekommendation 3
Inom landsbygdsutvecklingsområdet 
och för att göra de finansiella instru ‑
menten ändamålsenligare under pro ‑
gramperioden 2014–2020 bör kommis ‑
sionen fastställa lämpliga normer och 
mål för hävstångseffekter och revolve ‑
rande effekter.101  
Finansiella instrument måste fungera 
på lång sikt för att ge full effekt. Vi 
konstaterade att man inte hade lagt 
tillräcklig vikt vid denna aspekt. Ett 
exempel är att lånefonder kunde lösa 
kortsiktiga problem i form av likvidi ‑
tetsbrist under den nyligen inträffade 
ekonomiska krisen. Därför löpte de 
endast över en begränsad tidsperiod 
trots att det hade gjorts stora adminis ‑
trativa ansträngningar för att inrätta 
dem.
Rekommendation 4
För att främja de långsiktiga effekterna 
av finansiella instrument bör kommis ‑
sionen och medlemsstaterna besluta 
om tydliga övergångsregler mellan 
programperioderna. Medlemsstater ‑
na bör genomföra de nya rättsliga 
bestämmelserna så att största möjliga 
flexibilitet garanteras. I detta sam ‑
manhang skulle kommissionen kunna 
uppmana medlemsstater att inrätta 
ett enda finansiellt instrument som 
tillhandahåller både lån och garantier, 
vilket ökar dess aktivitet och kritiska 
massa.
102  
Vid våra tidigare revisioner av lands ‑
bygdsutveckling fann vi problem 
(dödvikt, undanträngningseffekter 
och urvalsbrister) i förvaltningen av 
bidrag för investeringsåtgärder (se 
punkt 93). Finansiella instrument skulle 
kunna minska de risker som identifie ‑
rats i samband med användningen av 
bidrag.
40 Slutsatser och rekommendationer
Rekommendation 5
Medlemsstaterna bör vara särskilt upp ‑
märksamma på potentiella dödvikts ‑ 
eller undanträngningseffekter när de 
bedömer finansieringsansökningar. De 
bör därför använda lämpliga indika ‑
torer, t.ex. för avkastning på investe ‑
ringar och uppskattat kassaflöde. För 
bidragsberättigande verksamhet med 
särskilt hög risk för dödvikts ‑ och un ‑
danträngningseffekter kan finansiella 
instrument bli det bästa alternativet. 
Medlemsstaterna bör undersöka hur 
bidrag och finansiella instrument kan 
kombineras för att ge bästa valuta för 
pengarna genom att hävstångseffek ‑
ter/revolverande effekter optimeras.103  
Slutligen drar vi slutsatsen att det 
för perioden 2007–2013 varken fanns 
närmare bestämmelser för faststäl ‑
landet av det saldo för de finansiella 
instrumenten som skulle betalas ut vid 
programperiodens slut eller lämpliga 
exitstrategier, vilket främst berodde 
på att kommissionen inte hade ställt 
upp tydliga regler för dessa aspekter 
(punkterna 72–80).
Rekommendation 6
Kommissionen bör i god tid under 
2015 tillhandahålla tydliga bestämmel ‑
ser för det operativa genomförandet 
och en exitstrategi innan programperi ‑
oden 2007–2013 avslutas.
Denna rapport antogs av avdelning I, med ledamoten Rasa Budbergytė som 
ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 25  mars  2015.
 För revisionsrätten
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA  
 ordförande

41
Uppskattning av överkapitaliseringen av garantifonderna per den 31 december 2013 
enligt riskexponeringskvoten
Belopp som beta ‑
lats in till fonden
31.12.2013
(i euro)Garantier som 
tillhandahållits 
slutmottagare 
31.12.2013
(i euro)Högsta för ‑
väntade andel
fallissemang Den risk‑expo ‑
neringskvot som 
använts för att 
fastställa det 
belopp som betalas 
in till fonden
(1 till X)Uppskattning av 
överkapitalisering ‑
en av fonden
(i euro)
Bulgarien 121 000  000,00 50 006  000,00 20,0  % 5,0 110 998 800,00
Frankrike (Korsika) 600  000,00 403 795,00 33,3 % 3,0 465 401,67
Italien (Sicilien) 37 628  950,00 5 485 210,23 33,3% 3,0 35 800 546,59
Italien (Apulien) 5 000  000,00 6 585 275,50 8,0 % 12,5 4 473 177 ,96
Italien (Lazio) 2 500  000,00 920 105,60 8,0 % 12,5 2 426  391,55
Italien (Kampanien) 2 250  000,00 3 262  536,52 8,0 % 12,5 1 988 997 ,08
Italien (Umbrien) 4 800  000,00 0,00 33,3 % 3,0 4 800  000,00
Italien (Molise) 2 450  000,00 2 451  400,00 33,3 % 3,0 1 632 866,67
Italien (Basilicata) 14 860  000,00 1 699 990,00 33,3 % 3,0 14 293  336,67
Italien (Kalabrien) 10 000  000,00 1 678  400,00 50,0  % 2,0 9 160 800,00
Rumänien 220 000  000,00 177 173  471,00 20,0  % 5,0 184 565 305,80
Totalt 421  088  950,00 249 666 183,85     370  605  623,98
Det kapital som behövdes (i euro) 50 483 326,02
Överkapitalisering (i form av faktor) 8,34
Källa : Revisionsrättens granskningsresultat.Bilaga IBilagor
42 Bilagor
Översikt över de största bristerna som försämrar de granskade finansiella 
instrumentens resultat
Frankrike 
(Korsika)Italien 
Rumänien Grekland  Litauen  
Apulien Sicilien
Typ GF GF GF GF LF LF
Inrättades sent B B
Överskattad efterfrågan B B B B B B
För låg riskexponeringskvot (för GF) B B e.t. e.t.
För höga kapitalbidrag B B B B
Låg utbetalningsgrad B B B
För låg revolverande effekt B B B B B B
För låg hävstångseffekt B B B B B B
Ingen rapportering om resultat B B B B B B
GF: garantifond, LF: lånefond och e.t.: ej tillämpligt
B Identifierad brist.
Källa: Revisionsrättens granskningsresultat.Bilaga II
43
Kravet på att utföra en lämplig förhandsbedöm ‑
ning av förväntade förluster infördes 2011 avseende 
medfinansiering genom Ejflu för insatser som omfat ‑
tar garantifonder3. När det gäller programperioden 
2014–2020, är förhandsbedömning obligatorisk för 
all verksamhet som omfattar finansiella instrument 
som medfinansieras genom Ejflu4. Lagstiftningen ger 
medlemsstaterna incitament att använda finansiella 
instrument och ger dem möjlighet att omedelbart 
påbörja modeller som är färdiga att genomföra såsom 
standardmodeller. Kommissionen ger också nödvän ‑
dig vägledning till medlemsstaterna och intressenter 
och kommer att fortsätta att göra detta under resten 
av perioden 2014–2020.
V
Garantifonder måste ha en viss likviditet för att säker ‑
ställa friktionsfria investeringar i företag.
Efter det att medlemsstaterna gjort en uppdaterad 
bedömning av behoven och förberedelse för avslu ‑
tandet av garantifonderna, minskade beloppet till 
362,69 miljoner euro i slutet av 2014.
VI
De finansiella instrument som får stöd genom Ejflu har 
inrättats inom den lagstadgade perioden, i linje med 
EU‑lagstiftningen.
Kommissionen vill påminna om att landsbygdsutveck ‑
ling genomförs genom delad förvaltning där med ‑
lemsstaterna är fullt ansvariga för övervakningen av 
insatserna.
Kommissionen konstaterar att den för perioden 2007–
2013 samlade omfattande information för rapporte ‑
ring av befintliga finansiella instrument. Dessutom har 
man utformat en omfattande rapportering av finan ‑
siella instrument för programperioden 2014–20205.
3 Kommissionens förordning (EU) nr 679/2011 av den 14 juli 2011.
4 Artikel 37.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.
5 Artikel 46 i förordning (EU) nr 1303/2013.Sammanfattning
I
Även om ett av de mervärden som förknippas med 
finansiella instrument är att dra till sig privat kapi ‑
tal, kopplar inte EU‑lagstiftningen1 på området för 
landsbygdsutveckling 2007–2013 uttryckligen sam ‑
man finansieringstekniska instrument med privat 
finansiering.
III
 Kommissionen noterar att programperioden 2014–
2020 just har inletts och att de flesta av programmen 
inom de europeiska struktur ‑ och investeringsfon ‑
derna, inklusive de regionala utvecklingsprogram ‑
men, ännu inte har antagits. Dessutom kan finansiella 
instrument inrättas av medlemsstaterna när som helst 
under programperioden.
IV
 Kommissionen noterar att finansiella instrument 
genomfördes i sju medlemsstater under perioden 
2007–2013, vilket är en avsevärd förbättring jämfört 
med perioden 2000–2006 under vilken bara två med ‑
lemsstater använde dem.
EU:s rättsliga ram för programperioden 2007–2013 
medger stor flexibilitet i genomförandet av åtgär ‑
derna för landsbygdsutveckling. Kommissionen anser 
att den rättsliga ramen för 2007–2013 tar hänsyn till 
särdragen i landsbygdsutvecklingen och att detta 
återspeglas i de finansiella instrument som får stöd 
genom Ejflu. I rådets förordning (EG) nr 1698/2005 och 
kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 defi ‑
nieras Ejflus tillämpningsområde och insatsområde, 
inbegripet särskilda stödåtgärder2. Varje åtgärd för 
landsbygdsutveckling innehåller olika regler för stöd ‑
berättigande. De finansiella instrument som har inrät ‑
tats inom ramen för åtgärden måste följa dessa regler 
och de bör ingå som en del av finansieringsavtalet.
1 Rådets förordning (EG) nr 1698/2005 och kommissionens 
förordning (EG) nr 1974/2006.
2 Till exempel stöd till investeringar i modernisering 
av jordbruksföretag, ökning av värdet på jordbruks ‑ och 
skogsbruksprodukter, skapande och utveckling av mikroföretag 
i landsbygdsområden, diversifiering till annan verksamhet än 
jordbruksverksamhet, förnyelse av samhällen på landsbygden osv.Kommissionens  
svar
Kommissionens svar 44
Frågan om överkapitalisering tas upp i bestämmelserna 
i artikel 41 i förordning (EU) nr 1303/2013 där infasade 
betalningar, som grundar sig på att man uppnår kon ‑
kreta resultat, har införts som en allmän regel för alla 
finansiella instrument under 2014–2020.
De viktigaste frågorna är välriktade vad gäller övervak ‑
ningen av finansiella instrument som stöds genom de 
europeiska struktur ‑ och investeringsfonderna, i enlighet 
med artikel 46 i förordning (EU) nr 1303/2013. Vidare 
har kommissionen påpekat fyra resultatindikatorer som 
fastställs i artikel 12 i förordning (EU) nr 480/2014.
För att uppmuntra användningen av finansiella instru ‑
ment har kommissionen förstärkt sitt samarbete på 
området jordbruk och landsbygdsutveckling tillsam ‑
mans med Europeiska investeringsbanken (EIB), och de 
undertecknade ett samförståndsavtal den 14  juli 20147. 
Detta samarbete inbegriper möjligheten att nyttja 
EIB‑gruppens erfarenheter och kunskaper om finansiella 
instrument och dess tillämpning i landsbygdsutveckling.
Kommissionen har även lanserat ” fi-compass ”, som är en 
omfattande plattform för tekniskt bistånd, som kommer 
att ge metodisk vägledning och medvetandehöjande 
åtgärder till stöd för kommissionen, medlemsstaterna 
och intressenter på området finansiella instrument som 
stöds genom de europeiska struktur ‑ och investerings ‑
fonderna under perioden 2014–20208. Som en del av sitt 
arbetsprogram kommer ” fi-compass ” också att framställa 
särskilda Ejflu‑produkter.
IX a) Första punktsatsen
Kommissionen godtar att identifiera problemen, särdrag 
och hinder för att inrätta finansiella instrument inom 
Ejflu.
En sådan analys kommer att göras inom ramen för 
”fi-compass ” verksamhet, som är en omfattande platt ‑
form för tekniskt bistånd som tillhandahåller metodisk 
vägledning och medvetandehöjande åtgärder till stöd 
för kommissionen, medlemsstaterna och intressenter 
på området finansiella instrument som stöds genom de 
europeiska struktur ‑ och investeringsfonderna under 
perioden 2014–20209.
7 Se uttalande 14/225, 14.7.2014.
8 Mer information återfinns på http://www.fi‑compass.eu
9 Mer information återfinns på http://www.fi‑compass.euKommissionen anser att bedömningen av nyttan 
av de finansiella instrumenten också bör göras mot 
bakgrund av den finansiella krisen som påverkar till ‑
gången till finansiering i vissa medlemsstater.
VII
Kommissionen konstaterar att det är de nationella 
myndigheternas ansvar att säkerställa att enskilda 
insatser genomförs i enlighet med tillämpliga rättsliga 
bestämmelser. Kommissionen utvärderar de frågor 
som hänför sig till finansiella instrument under sina 
revisionsbesök.
Enligt den tillämpliga EU‑lagstiftningen för 2007–2013 
ska avvecklings ‑ och exitarrangemangen fastställas 
av förvaltningsmyndigheten i finansieringsavtalet 
tillsammans med fondförvaltaren, vilket ska säkerställa 
efterlevnaden av relevanta bestämmelser.
Med delad förvaltning och i enlighet med subsidiari ‑
tetsprincipen måste kommissionen försäkra sig om att 
medlemsstaterna inrättar lämpliga förvaltnings ‑ och 
kontrollsystem.
För perioden 2007–2013 gav kommissionen vägled ‑ 
ning till varje medlemsstat som begärde det. Rikt ‑
linjerna om avslutande av landsbygdsutvecklings ‑
programmen för 2007–2013 antogs under 20156. 
Efterlevnaden av de rättsliga reglerna och vägled ‑
ningen kommer att kontrolleras vid granskningen av 
räkenskaperna.
Kommissionen kommer att ge mer och bättre vägled ‑
ning för perioden 2014–2020.
VIII
Kommissionen anser att den nya rättsliga ramen för 
programperioden 2014–2020 tillräckligt väl bemöter 
den oro som uttryckts av domstolen.
6 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
Kommissionens svar 45
IX b)
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
för närvarande håller på att genomföras.
Övergångsbestämmelserna för perioden 2007–2013 
har antagits.
När det gäller 2014–2020 kommer diskussioner att 
föras med medlemsstaterna när avslutandet av pro ‑
gramperioden 2014–2020 närmar sig och övergångs ‑
bestämmelser ska fastställas.
IX c)
Denna rekommendation riktas till medlemsstaterna.
Inledning
05
EU‑lagstiftningen för 2007–2013 innehåller inte någon 
regel om återanvändning av de ursprungliga anslagen 
som användes för att inrätta finansiella instrument. De 
resurser som inte används kan omprogrammeras till 
andra former av stöd.
06
Kommissionen noterar att programperioden 2014–
2020 just har inletts och att de flesta av programmen 
inom de europeiska struktur ‑ och investeringsfon ‑
derna, inklusive de regionala utvecklingsprogrammen, 
ännu inte har antagits. Dessutom kan medlemssta ‑
terna inrätta finansiella instrument när som helst 
under programperioden.
12
Efter det att medlemsstaterna uppdaterat en bedöm ‑
ning av behoven och förberedelse för avslutandet 
av garantifonderna, minskades beloppet för 2013 till 
362,69 miljoner euro vid utgången av 2014.IX a) Andra punktsatsen
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
delvis redan genomförts.
Inom ramen för de europeiska struktur ‑ och investe ‑
ringsfondernas plattform för tekniskt bistånd, ” fi-com -
pass ” lämnas allmän och fondspecifik vägledning om 
förhandsbedömningar. Detta omfattar också hela 
Ejflu samt specifika sektorer, såsom jordbruk och 
skogsbruk.
IX a) Tredje punktsatsen
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
delvis redan genomförts.
Kommissionen har tillhandahållit standardmodeller 
för låne ‑ och garantifonder inom landsbygdsutveck ‑
ling. Man undersöker för närvarande via de europeiska 
struktur ‑ och investeringsfondernas plattform för tek ‑
niskt bistånd, ” fi-compass ”, möjligheten för en annan 
modell för energieffektivitet och förnybar energi, vars 
leverans är planerad till slutet av 2015.
När det gäller samarbetet med EIB‑gruppen under ‑
tecknade kommissionen ett samförståndsavtal för 
samarbete inom jordbruks ‑ och landsbygdsutveckling, 
enligt vilket man förväntar sig att EIB ska erbjuda sär ‑
skilda system för finansiella instrument till medlems ‑
staterna som ska genomföras inom ramen för Ejflu. 
Ett särskilt evenemang om detta samförståndsavtal är 
redan planerat till den 23 mars 2015.
IX a) Fjärde punktsatsen
Kommissionen godtar denna rekommendation, i den 
utsträckning reglerna för avslutande av programmen 
för landsbygdsutveckling 2007–201310 är inom dess 
tillämpningsområde.
Kommissionen noterar att enligt den tillämpliga 
EU‑lagstiftningen för 2007–2013 ligger utvecklingen 
av specifika operativa genomförandebestämmelser, 
inbegripet en lämplig exitstrategi för varje finansie ‑
ringstekniskt instrument, inom medlemsstaternas 
ansvarsområde.
10 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
Kommissionens svar 46
23
Kommissionen anser att den i tillräcklig utsträckning 
har utvärderat och uppmärksammat särskilda egen ‑
skaper i landsbygdsutvecklingen vid utformningen 
av den rättsliga ramen för 2007–2013. I synnerhet 
beskrivs i förordning (EG) nr 1698/2005 mer än 30 olika 
åtgärder som riktas till en väl avgränsad grupp stöd ‑
mottagare och innehåller de kriterier för stödberätti ‑
gande och särskilda krav som finansiella instrument 
med stöd genom Ejflu måste uppfylla. Detta beskrivs 
närmare i bestämmelserna i genomförandeförordning 
(EG) nr 1974/2006.
Se också kommissionens svar på punkt 21.
Kommissionen noterar att mottagare av landsbygds ‑
utvecklingsstöd är jordbruksföretag av alla storlekar. 
Småskaligt jordbruk i EU har olika dimensioner och är 
land ‑, region ‑ och/eller undersektorsspecifikt. Sam ‑
tidigt är jordbrukarna inte de enda mottagarna av 
landsbygdsutvecklingsstöd.
Sammanhållningspolitiken stöder i princip inte 
jordbruket, men omfattar i likhet med politiken för 
landsbygdsutveckling många mikroföretag och små 
icke‑jordbruksföretag.
26
EU:s rättsliga ram för programperioden 2007–2013 
innehåller stor flexibilitet i genomförandet av eller 
åtgärderna för landsbygdsutveckling. Kommissionen 
anser att behoven och möjligheterna beskrivs tillräck ‑
ligt tydligt för att göra de finansiella instrumentens 
programplanering lämplig och möjlig. När kommis ‑
sionen godkänner de regionala utvecklingsprogram ‑
men eller ändringar av dessa, genomför den en analys 
i syfte att bedöma om programmen och åtgärderna 
är förenliga med EU:s strategiska riktlinjer, relevanta 
nationella strategiplaner och att de uppfyller kraven 
i relevanta rättsliga bestämmelser.13
I enlighet med principerna om subsidiaritet och delad 
förvaltning ligger inrättandet av finansiella instru ‑
ment, genomförandet av dessa och utvärderingen av 
efterfrågan inom medlemsstaternas ansvarsområde. 
Detta innefattar antagandet av samtliga lagar och 
andra författningar på nationell eller regional nivå, 
inklusive finansieringsavtal.
Kommissionen övervakar hur medlemsstaterna 
genomför sina regionala utvecklingsprogram och kon ‑
trollerar i detta sammanhang hur medlemsstaterna 
genomför finansiella instrument med stöd genom 
Ejflu.
Kommissionen noterar att de utbetalande organen 
spelar en viktig roll inom ramen för landsbygdsutveck ‑
lingspolitiken och dess genomförande.
Revisionens omfattning och inrikt -ning samt revisionsmetod
20
Kommissionen noterar att finansiella instrument för 
landsbygdsutveckling också kan stödja andra investe ‑
ringsåtgärder som 311 (diversifiering av jordbruksverk ‑
samhet), 312 (inrättande och utveckling av mikroför ‑
etag på landsbygden), 313 (landsbygdsturism), 321 
(grundläggande tjänster och infrastruktur) etc. Hänsyn 
bör också tas till stöd som ges inom ramen för pro ‑
grammet Leader.
Iakttagelser
21
Bestämmelserna om finansiella instrument för lands ‑
bygdsutveckling under 2007–2013 har förbättrats 
avsevärt i jämförelse med perioden 2000–2006.
22
Kommissionen anser att elektroniska undersökningar 
som utförs vid avslutandet inte helt fångar upp skälen 
till inrättandet av finansiella instrument i början av en 
programperiod.
Kommissionens svar 47
27
Kravet att utföra en förhandsbedömning av förvän ‑
tade förluster infördes under 2011 för Ejflus medfinan ‑
siering av insatser som omfattar garantifonder11. Dessa 
förhandsbedömningar ska ta hänsyn till gällande 
marknadspraxis för liknande insatser för denna typ av 
investeringar och den marknad för vilken garantifon ‑
der ska fastställas.
När det gäller programperioden 2014–2020 är utfö ‑
randet av en förhandsbedömning, vars innehåll är 
rättsligt definierat, obligatorisk för all verksamhet som 
omfattar finansiella instrument som medfinansieras 
genom Ejflu12.
Under perioden 2007–2013 krävdes i lagstiftningen att 
de som ansökte om att bli fondförvaltare skulle lämna 
en verksamhetsplan med ett konkret innehåll, som ska 
utvärderas av förvaltningsmyndigheten.
Kommissionen noterar att alla finansiella instrument 
som får stöd genom Ejflu under 2007–2013 inrättades 
i samband med den finansiella och ekonomiska krisen 
under vilken tillgången till kredit var svår och likvidi ‑
tetsproblem kunde konstateras i hela Europa.
I Bulgarien gjordes t.ex. en förhandsbedömning av de 
förväntade förlusterna/bristanalys före fastställandet 
av exponeringsnivån och fondens slutliga kapital. 
I Rumänien gjordes en löpande bedömning efter änd ‑
ringen i 2007–2013 års lagstiftning, enligt vilken det 
från och med 2011 krävdes en förhandsbedömning av 
förväntade förluster för garantifonder. I samband med 
diskussionerna i den regionala utvecklingsplanen om 
avslutande av finansiella instrument bekräftade Italien 
officiellt sin strategi när det gällde att genomföra för ‑
handsbedömningar för perioden 2007–2013.
Bristande likviditet och/eller svårigheter för jordbru ‑
kare att få tillgång till kredit utgör också allvarliga skäl 
som motiverar att medlemsstaterna använder sär ‑
skilda finansiella instrument.
11 Kommissionens förordning (EU) nr 679/2011 av den 14 juli 2011.
12 Artikel 37.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.Varje åtgärd för landsbygdsutveckling som fick stöd 
genom finansiella instrument hade tydliga och klart 
fastställda mål, i överensstämmelse med EU‑lagstift ‑
ningen och de nationella strategiska planerna. EU‑lag ‑
stiftningen kräver inte att enbart mätbara mål införs.
När det gäller programperioden 2014–2020 fastställs 
på förhand fastställda kvantifierade mål för vart och 
ett av de fokusområden som omfattas av EU:s priori ‑
teringar i förhållande till Ejflu. Programmets innehåll 
ska inbegripa en beskrivning av strategin och visa att 
de utvalda åtgärderna i relation till EU:s prioriteringar 
bygger på sund interventionslogik som utgår från en 
förhandsutvärdering.
Ruta 2
De mål som anges var förenliga med den allmänna 
situationen med avsaknad av kreditmöjligheter. 
Genom de regionala utvecklingsprogrammen vidare ‑
utvecklas målsättningarna inom ramen för de åtgär ‑
der som får stöd genom de finansiella instrumenten. 
Finansieringsöverenskommelserna mellan medlems ‑
staterna och fondförvaltare kan också innehålla moti ‑
veringar och mål relaterade till respektive finansiellt 
instrument.
Dessa allmänna skäl förklarar behovet av att inrätta en 
lånefond. Uppgifterna om det fullständiga underlaget 
för användningen, de särskilda mål som ska nås och 
exitstrategin är alla punkter som ingår i det ”finansie ‑
ringsavtal” som undertecknats mellan ETEAN (fond ‑
förvaltare) och ministeriet (förvaltningsmyndighet).
Detta bekräftar överensstämmelsen mellan pro ‑
gramplaneringsstrategin och dess förenlighet med 
EU‑lagstiftningen. Litauen och Rumänien genomled 
en mycket allvarlig kreditåtstramning som gjorde det 
omöjligt för stödmottagarna att få banklån för sina 
projekt.
Ytterligare mål definieras inom ramen för dessa 
åtgärder.
Se ovan för Rumänien.
Kommissionens svar 48
32
Betalningen av ett fullt belopp i en enda överföring 
från det regionala utvecklingsprogrammet till fonden 
låg i linje med EU‑lagstiftningen. Det räntebelopp som 
genererades var fortsatt tillgängligt för att garantifon ‑
den skulle kunna utfärda nya garantier. Detta belopp 
kommer att betalas när de finansiella instrumenten 
avslutas.
Placeringen av onyttjade Ejflu‑belopp i räntebärande 
konton, vilket leder till extra inkomster som kan 
användas av de finansiella instrumenten, betraktas 
som god praxis. Ejflu‑medel som ska nyttjas för bidrag 
i programmen kan också placeras på räntebärande 
konton.
När det gäller Rumänien har en fortlöpande bedöm ‑
ning av förväntade förluster gjorts och den totala 
budgeten för de finansiella instrument som används 
där och som får stöd från Ejflu har justerats för att 
avspegla resultaten från denna bedömning.
33
I artikel 52.3 i förordning (EG) nr 1974/2006 definieras 
strikt vad som händer med resurser som återförs till 
insatsen under programperioden från investeringar 
som gjorts av fonder eller som återstår efter det att 
en garanti har uppfyllts (dvs. de måste användas 
i enlighet med finansieringsavtalet, eller clearas 
i årsredovisningen).
En garanti som tillhandahållits ligger till grund för 
ett lån som en slutlig mottagare lånat från en finan ‑
siell intermediär. Genom att återbetala lånet (och 
eventuella intressen i samband med det) bekräftar 
den slutliga mottagaren genomförandet av en insats 
som får stöd genom Ejflu och till följd av detta frigörs 
garantin, som inte längre kan knytas till Ejflus bud ‑
get, eftersom den redan ”förbrukats”, det vill säga att 
garantin nyttjats minst en gång. Kommissionen anser 
inte att detta strider mot principerna för sund ekono ‑
misk förvaltning.28
Finansiella instrument inom landsbygdsutveckling är 
lämpliga för alla potentiella investerare i företag som 
skulle kunna stödjas genom Ejflu.
Under 2007–2013 förbättrade kommissionen lagstift ‑
ningen genom att införa ett krav på förhandsbedöm ‑
ning av förväntade förluster för garantifonder.
När det gäller programperioden 2014–2020 kommer 
en behovsbedömning att krävas i samtliga fall där 
en medlemsstat beslutar att bidra med finansiering 
från Ejflu till ett finansiellt instrument13. Dessutom ger 
bestämmelserna om infasningsbetalningar ytterligare 
en skyddsåtgärd.
Se även svaren på punkterna 21 och 22.
30
Kommissionen konstaterar att överförda belopp till 
fonder inte är tillräckligt för att anse de överförda 
beloppen som stödberättigande vid avslutandet.
31
Kommissionen vill betona att de deklarerade utgif ‑
terna redovisades korrekt. Kommissionen har emeller ‑
tid också vid sina egna revisioner i vissa medlemsstater 
konstaterat att överföringar till de finansiella instru ‑
mentens fonder har sett alltför stora ut i förhållande till 
hur de slutliga mottagarna använt instrumenten.
Kommissionen noterar att karaktären på de finansiella 
instrumenten inte tillåter omedelbar användning av 
alla belopp som överförs till det. Finansiella instru ‑
ment behöver tid för att utvecklas till väl fungerande 
mekanismer och behöver en inledande likviditet för att 
säkra enkla investeringar i företag.
Frågan om överkapitalisering14 tas upp i bestämmel ‑
serna i artikel 41 i förordning (EU) nr 1303/2013 där infa ‑
sade betalningar, som grundar sig på uppnåendet av 
konkreta betalningsresultat, har införts som en allmän 
regel för alla finansiella instrument under 2014–2020.
13 Artikel 37.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.
14 Revisionsrätten hänvisar i sin revision SR 2/2012 till finansiella 
instruments överdrivna storlek, och inte till överkapitalisering.
Kommissionens svar 49
I enlighet med artiklarna 15, 71.5 och 71.2 i förordning 
(EG) nr 1698/2005 värderades arbetssökande som är 
villiga att ta emot stöd från ett finansiellt instrument 
utifrån de urvalskriterier som fastställts för respektive 
åtgärd av det behöriga organet, eftersom kostna ‑
derna bara berättigar till bidrag från Ejflu om de avser 
sådana insatser som beslutats av programmets för ‑
valtningsmyndighet, eller under dess ansvarsområde, 
i enlighet med samma urvalskriterier.
Kommissionen anser att programplaneringen av 
finansiella instrument har gjorts i enlighet med 
EU‑lagstiftningen och tillämpliga regler för statligt 
stöd.
36
Det finns inga EU‑rättsliga krav för landsbygdsut ‑
veckling för programperioden 2007–2013 om att den 
sammanlagda summan av alla stödformer inte får 
överstiga det totala beloppet för utgiftsposten i fråga. 
Det bör också noteras att garantier i princip utgör 
underlag för upp till 80 % av den (privata) delen av 
investeringen.
Se också kommissionens svar på punkterna 34 och 35.
37
Se kommissionens svar på punkt 34.
38
Kommissionens revisioner pekade också på denna 
risk. Det är dock svårt att dra slutsatsen att överfö ‑
ringen av kapital är automatiskt knuten till att kringgå 
n + 2‑regeln snarare än ett långsammare än förväntat 
genomförande av programmet. I flera fall har med ‑
lemsstaterna överfört ett fullt budgeterat kapital trots 
att de inte hade ett ”n + 2‑problem”.
Bidrag från det regionala utvecklingsprogrammet till 
finansiella instrument kan göras när som helst under 
programperioden.
Se också kommissionens svar på punkt 26.Vid avslutandet ska de stödberättigande utgifterna 
för garantifonderna omfatta alla garantier som har 
frigjorts efter återbetalningar av lån inom program ‑
perioden samt ett belopp som enbart täcker de risker 
som är förknippade med de aktiva garantierna (men 
inte det totala beloppet aktiva garantier som utfär ‑
dats). Den del av de aktiva garantierna som inte anses 
vara stödberättigande ska återföras till programmet.
Se också svaret på punkt 31.
34
Finansiella instrument med stöd genom Ejflu säker ‑
ställde tillgång till finansiering för stödmottagare för 
vilka de finansiella marknaderna inte har erbjudit möj ‑
lighet att täcka projektet eller dess privata medfinan ‑
sieringsdel. När det gäller programperioden 2014–
2020 kan inte finansiella instrument användas för att 
förhandsfinansiera bidrag, bidrag kan inte användas 
för att återbetala stöd från finansiella instrument och 
kombinationen av stöd som tillhandahålls genom 
bidrag och finansiella instrument får täcka samma 
utgiftspost förutsatt att den sammanlagda summan 
av alla stödformer inte överstiger det totala beloppet 
för utgiftsposten i fråga15.
Ruta 3
Finansiella instrument spelade en viktig roll i samband 
med den finansiella och ekonomiska krisen, framför 
allt för medlemsstater där de finansiella villkoren var 
knappa och/eller där mottagarna hade svårt att få 
fram medfinansiering.
35
Kommissionen noterar att Ejflu bidrar till finansiella 
instrument med offentliga medel (Ejflu och nationell 
medfinansiering).
Finansiella instrument är inte nödvändigtvis ett 
alternativ till bidrag, eftersom bidrag och finansiella 
instrument kan användas tillsammans inom ramen för 
en enda transaktion och i linje med tillämpliga regler 
för statligt stöd.
15 Artiklarna 37.7, 37.8 och 37.9 i förordning (EU) nr 1303/2013.
Kommissionens svar 50
Fastställande av den potentiella marknaden, vilket 
är ett mycket brett begrepp, är inte den enda faktor 
som används för att definiera och värdera fondens 
kapital. Hänsyn måste också tas till faktorer som den 
totala tillgängliga budgeten inom ramen för åtgär ‑
derna, investeringsbehov, bedömning av de finansiella 
instrumentens mervärde och bidrag från de finansiella 
instrumenten till målen för åtgärderna etc.
43
När det gäller Bulgarien omfattar förslaget åtgärder 
enligt vilka finansiella instrument inte kan fastställas.
När det gäller Italien föreföll, vid tidpunkten för betal ‑
ning till garantifonden, inte de belopp som deklare ‑
rats av regionerna vara oproportionerliga.
Se också kommissionens svar på punkt 39 när det 
gäller Sicilien.
I fallet Litauen inträffade överkapitalisering först när 
kreditåtstramningen lättade och bankerna började 
ge lån. Litauen beslutade att minska storleken på det 
finansiella instrumentet.
I Rumänien återspeglade överkapitaliseringen de 
finansiella instrumentens oförmåga att mobilisera 
affärskrediter i samband med en djup finansiell kris 
och minskad efterfrågan, där lönsamheten hos samt ‑
liga investeringar allvarligt ifrågasattes.
Se också kommissionens svar på punkt 32.
Ruta 5
Den begränsade användningen av fonden under 2014 
kan hänföras till att den inrättades vid en sen tidpunkt 
(december 2013), investerarnas fortsatta tveksamhet 
inför den djupa ekonomiska krisen i landet, bristen på 
tillräcklig erfarenhet av den här typen av instrument 
och annan utveckling i landet som inte främjade 
investeringar.
Kommissionen anser att det är en god praxis som visar 
hur en medlemsstat drivs med budgetar i enlighet 
med den finansiella situationen i programområdet 
och befintlig efterfrågan på finansiering.Ruta 4
Avsikten var att påskynda aktiveringen av lånefonden 
eftersom diskussionerna och förhandlingarna hade 
tagit längre tid än väntat. Alla berörda parter önskade 
lansera de finansiella instrumenten utan ytterligare 
förseningar. De administrativa förberedelserna avslu ‑
tades i december 2013 när lånefonden formellt hade 
inrättats.
Kommissionen noterar att resterande medel för 
bidrag (70–90 %) skulle vara ganska betydande även 
inom det högsta intervallet av dessa värderingar.
De resurser som inte används genom de finansiella 
instrumenten kan omprogrammeras till andra former 
av stöd.
Se också svaren på punkterna 31, 38 och 39.
40
Kommissionen agerade i enlighet med bestämmel ‑ 
serna.
Kommissionen noterar att, vid ett lägre spenderande 
har medlemsstaterna återbetalat medel till de pro ‑
gram som kommer att öka risken för återtagande av 
medel för det år under vilket omprogrammeringen 
inträffar.
Se också kommissionens svar på punkt 31 och ruta 4.
41
Se kommissionens svar på punkt 31.
42
Kommissionen noterar att fastställandet av den poten ‑
tiella marknaden görs på förhand, medan instrumen ‑
ten kan fungera genom avslutandet av det regionala 
utvecklingsprogrammet och i samband med ändrade 
finansiella marknader och ekonomiska villkor. Situa ‑
tionen för de finansiella instrument som används på 
EU‑nivå är liknande.
Kommissionens svar 51
46
Kommissionen noterar att det inte finns någon defini ‑
tion på EU‑nivå av riskexponeringskvoten i EU‑lagstift ‑
ningen för perioden 2007–2013.
För programperioden 2014–2020 återspeglar behovet 
av lämpliga programbidrag för att täcka förväntade 
och icke‑förväntade förluster till följd av de nya lånen 
bedömningen av den riskexponeringskvot som avses 
i artikel 42.1 b i förordning (EU) nr 1303/2013 som 
förhandsbedömning.
47
Kommissionen anser att en garantifond som garan ‑
terar 20 % av låneportföljen och som i slutet bara har 
tagit 1 % av garantierna i anspråk i själva verket är ett 
exempel på välfungerande lån.
Multiplikatorn bör beräknas från fall till fall, men 
garantin på 20 % är i detta fall tämligen låg och bör 
inte ge upphov till frågor om eventuell överkapita ‑
lisering (även enligt en allmän ram för statligt stöd 
kan ett garantitak på 25 % automatiskt undantas från 
tröskelvärdet för anmälan, se artikel 21 i den allmänna 
gruppundantagsförordningen).
Det är också kommissionens uppfattning att den låga 
fallissemangsnivån återspeglar ovilja inom banksek ‑
torn att stödja mer riskfylld verksamhet.
48
Kommissionen noterar att det totala beloppet för 
garantier som utfärdats till de slutliga stödmottagarna 
i slutet av år 2013 uppgår till 249,6 miljoner euro, vilket 
motsvarar nästan 60 % av bidraget till fonderna.
Kommissionen noterar att finansiella instrument som 
granskats av revisionsrätten fortfarande är aktiva och 
kommer att fortsätta med sin verksamhet under peri ‑
oden 2014–2015.
Se också svaren på punkterna 12 och 39.En jämförelse i efterhand innebär inte att det plane ‑
rade beloppet vid tidpunkten för inrättandet av de 
finansiella instrumenten var för högt. Det fanns också 
andra skäl som motiverar bidraget från den regionala 
utvecklingsplanen till fonden, såsom de skäl som 
beskrivs i punkt 42.
44
Se kommissionens svar på punkt 28.
Ruta 6
De resurser som inte används genom de finansiella 
instrumenten kan omprogrammeras till andra former 
av stöd.
Se också kommissionens svar på punkt 31.
När det gäller Bulgarien minskades den ursprungliga 
investeringspotential som medlemsstaten föreslagit 
efter kommissionens översyn. Ansvaret för utform ‑
ningen och genomförandet av de finansiella instru ‑
menten, inklusive utförandet och undersökningen av 
förhandsbedömningen, ligger hos medlemsstaterna. 
Det åligger inte kommissionen att tillhandahålla sär ‑
skilda regionala eller nationella typer av sakkunskap 
för beräkning av specifika tekniska element kopplade 
till finansiella instrument.
Vad beträffar Rumänien, se också kommissionens svar 
på punkt 43.
45
De finansiella marknaderna är dynamiska och kan för ‑
ändras, vilket framgår av den senaste tidens finansiella 
och ekonomiska kris. Därför kan långsiktiga progno ‑
ser visa sig vara otillförlitliga. Av detta skäl medges 
i EU‑lagstiftningen för programperioden 2014–2020 
att varje förhandsbedömning ska innehålla bestäm ‑
melser om eventuell översyn och uppdatering på 
medellång till lång sikt för att på ett korrekt sätt åter ‑
spegla potentiella förändringar av marknadsvillkoren.
Kommissionens svar 52
58
Det finns fortfarande tid för utbetalning av medel 
inom ramen för dessa instrument. Kommissionen kan 
endast bekräfta hur mycket som betalas till de slutliga 
stödmottagarna i slutet av programperioden.
Se också kommissionens svar på punkt 55.
59
Se kommissionens svar på punkterna 52 och 58.
60
Kommissionen anser att användningen av offentliga 
medel på välfungerande marknader (eller sådana 
som i väsentlig grad återupprättar sin funktion) måste 
utvärderas noggrant för att undvika snedvridning av 
konkurrensen.
I Greklands fall inrättades fonden först i slutet av 2013 
och därför påbörjades den faktiska utbetalningen till 
de slutliga stödmottagarna först i mitten av 2014. När 
det gäller Litauen lyckades banksystemet återuppta 
det normala kreditflödet i slutet av 2012, vilket delvis 
ledde till att Ejflu‑medlen blev överflödiga. Detsamma 
gällde Lettland där fonden också hade en särskild 
fokusering.
61
EU:s lagstiftning kräver inte att medlemsstaterna ome ‑
delbart använder de medel som betalats tillbaka till 
fonden. Man har enats om arrangemangen för revol ‑
vering i finansieringsavtalet och dessa beror på den 
särskilda situationen och det sammanhang i vilket det 
finansiella instrumentet är operativt. Medlemsstaterna 
kan exempelvis vilja ”samla in” medel som betalats 
tillbaka och lansera ett finansiellt instrument för en 
ny finansiell produkt eller ett nytt mål. 2007–2013 års 
lagstiftning gör det möjligt att på obestämd tid åter ‑
använda resurser för finansiella instrument.
62
För perioden 2014–2020 har ett förbättrat system 
för övervakning och rapportering införts, i enlig ‑
het med bestämmelserna i artikel 46 i förordning 
(EU) nr 1303/2013, för att möjliggöra bedömningen 
av resultaten i fråga om revolverande effekter och 
hävstångseffekter.49
Ett sådant stegvist tillvägagångssätt har också vidta ‑
gits i Litauen och Lettland, där lånefonder inrättades.
52
Kommissionen noterar att vissa finansiella instrument 
blev operativa i slutet av revisionen och fortfarande 
har två år kvar av genomförande.
53
Den genomsnittliga utbetalningsgraden beräknad för 
hela populationen av finansiella instrument återspeg ‑
lar inte specifika fonders takt på genomförandet. Inom 
ramen för sammanhållningspolitiken fastställdes ett 
betydande antal fonder först 2012. För dessa fonder 
bör den låga utnyttjandegraden i slutet av 2012 inte 
vara oroande.
De finansiella instrumentens revolverande inverkan 
kan bedömas först i slutet av deras livscykel, i synner ‑
het vad beträffar de instrument som inrättades i slutet 
av programperioden.
55
I själva verket förbättrades situationen på finans ‑
marknaden och det förekommer färre misslyckanden 
än tidigare (se tidigare exempel i punkt 47 med en 
garanti på 20 % vilken bara resulterade i 1 % förlorade 
lån).
56
Se kommissionens svar på punkt 55.
57
Dessa ändringar avspeglade de faktiska behoven 
av de finansiella instrumenten. De resurser som inte 
används genom de finansiella instrumenten ompro ‑
grammerades för att användas i andra former av stöd.
Kommissionens svar 53
66
Se också svaren på punkterna 63–65.
67
Se kommissionens svar på punkt 60.
Ruta 7
Kommissionen anser att beräkningarna bör ta hänsyn 
till faktiska belopp som gjorts tillgängliga för fon ‑
derna efter de senaste ändringarna av landsbygds ‑
programmen, eftersom de påverkar beräkningen av 
hävstångseffekten.
68
Inrättandet av finansiella instrument inom Ejflu var 
ett helt nytt koncept för vissa medlemsstater, vilket 
krävde en inlärningsprocess. Förseningarna berodde 
i de flesta fall på att instrumenten var en nyhet för 
landsbygdsutvecklingpolitik, offentlig upphandling 
och frågor relaterade till statligt stöd.
Kommissionen bedrev ett intensivt främjande och 
informationsverksamhet om användningen av finan ‑
siella instrument genom kommittéer för landsbygds ‑
utveckling, nätverk, utbildning och kampanjer för att 
öka medvetenheten, bilaterala möten med medlems ‑
staterna och omfattande riktlinjer.
För den nya programperioden lämnade kommis ‑
sionen också nödvändig vägledning i samband med 
genomförandet av de finansiella instrumenten. I syn ‑
nerhet har kommissionen informerat medlemssta ‑
terna om olika tillgängliga alternativ att sätta förvalt ‑
ningsmyndigheterna i en position där de kan använda 
de finansiella instrumenten på ett lämpligt sätt.
Under perioden 2014–2020 kommer de redan inrät ‑
tade fonderna att fortsätta eller nya fonder att 
fastställas baserade på de modeller som föreslagits av 
kommissionen (som standardinstrument)16. Därige ‑
nom förväntas förseningarna att minskas avsevärt.
16 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 964/2014 
av den 11  september  2014 om tillämpningsföreskrifter för Euro ‑
paparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 vad gäl ‑ 
ler standardvillkor för finansieringsinstrument.63
Att uppnå en hög hävstångseffekt är inte det huvud ‑
sakliga syftet med finansiella instrument. Finansiella 
instrument är ett sätt att leverera stöd från program ‑
met till slutmottagarna. Effekterna av de finansiella 
instrument (t.ex. revolverande effekter eller häv ‑
stångseffekter), är fördelarna med instrumenten, men 
inte själva målsättningen.
Den hävstångseffekt som kan variera mellan olika sek ‑
torer, regioner och finansiella produkter bör fastställas 
i finansieringsavtalet i förhållande till det specifika fi ‑ 
nansiella instrumentet.
När det gäller deltagande av privata investerare skulle 
kommissionen vilja hänvisa till lagstiftningen om stat ‑
ligt stöd för riskkapitalfinansiering (allmänna grupp ‑ 
undantagsförordningen), enligt vilken det krävs visst 
deltagande av en privat investerare. Kommissionens 
definition av hävstångsmekanismen omfattar alla 
bidrag (privata och offentliga) utöver EU‑medlen.
64
I den definitionen av finansiell hävstång som finns i  
budgetförordningen anges att alla offentliga bidrag 
utöver EU‑bidraget räknas som hävstång.
Ejflu utgör inte något undantag från resten av medlen 
inom ramen för den delade förvaltningen.
65
I artikel 37.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 ges inte 
någon definition av hävstångseffekten och den 
bör inte på något sätt behandlas som undantag till 
bestämmelserna i budgetförordningen. Det enda 
som krävs är förhandsbedömningen för att beakta 
den förväntade hävstångseffekten från inrättandet av 
finansiella instrument. I artikel 39.5 i förordningen om 
gemensamma bestämmelser föreskrivs t.ex. ett sätt 
att beräkna hävstångseffekten.
I enlighet med tillämpliga regler fastställs i lands ‑
bygdsutvecklingspolitiken medfinansieringsskyldig ‑
heten på programnivå. Individuella insatser (t.ex. fon ‑
der) kan komma att motta nationell medfinansiering.
Kommissionens svar 54
När det gäller ramen för 2014–2020 fastställs resulta ‑
tindikatorer i artikel 12 i förordning (EU) nr 480/2014. 
Dessutom är medlemsstaterna skyldiga att regelbun ‑
det rapportera om finansiella instrument i enlighet 
med artikel 46 i förordning (EU) nr 1303/2013.
Kommissionens gemensamma  
svar på punkterna 72–75
Avvecklings ‑ och exitarrangemangen ska fastställas 
av förvaltningsmyndigheten i finansieringsavtalet 
tillsammans med fondförvaltaren, vilket ska säkerställa 
att relevanta bestämmelser integreras på lämpligt 
sätt.
Med delad förvaltning och i enlighet med subsidiari ‑
tetsprincipen måste kommissionen försäkra sig om att 
medlemsstaterna inrättar lämpliga förvaltnings ‑ och 
kontrollsystem.
För perioden 2007–2013 gav kommissionen vägled ‑
ning åt de medlemsstater som begärde det. Kommis ‑
sionen håller för närvarande på att utarbeta riktlinjer 
för avslutande av programmen 2007–2013.
Kommissionen kommer att ge mer och bättre vägled ‑
ning för perioden 2014–2020. Respekten för rättsliga 
bestämmelser och vägledning kommer att kontroll ‑
eras vid räkenskapsavslutet.
77
Dessa bestämmelser ingår inte i lagstiftningen. Kom ‑
missionen rekommenderar medlemsstaterna att följa 
bestämmelserna i riktlinjerna.
De olika tolkningarna klargjordes mot bakgrund av 
diskussionerna om den regionala utvecklingsplanen 
under 2014.
78
Se svaren på punkterna 61 och 72–75.Ruta 8
I vissa medlemsstater medförde den finansiella 
kraschen och efterföljande ekonomiska kris en situa ‑
tion med insolvent efterfrågan (företag som misslyck ‑
ats eller gått i konkurs). Detta förklarar, bland andra 
externa faktorer, förseningarna och det låga nyttjan ‑
det av medel.
69
Kommissionen anser att resultatutvärderingen av 
finansiella instrument också bör fokuseras på de resul ‑
tat som uppnåtts genom de medfinansierade finan ‑
siella instrumenten, inbegripet revolverande effekter 
och hävstångseffekter. I bedömningen bör hänsyn tas 
till de olika situationer som kan uppstå. Utvecklingen 
av värdena för varje indikator måste noggrant bedö ‑
mas mot bakgrund av sammanhanget. Man kan inte 
bedöma resultatet genom enskilda indikatorvärden.
Finansiella instrument är ett sätt att tillhandahålla 
programstöd till slutmottagarna. De centrala resul ‑
tatindikatorerna är därför det programbidrag som 
spenderats i linje med programmets mål.
Kommissionen anser att revolverande effekter och 
hävstångseffekter är negativt korrelerade (desto 
högre hävstångseffekter, desto lägre revolverande 
effekter).
Vidare har kommissionen pekat på fyra resultatin ‑
dikatorer som fastställs i artikel 12 i förordning (EU) 
nr 480/2014.
70
Kommissionen konstaterar att det inte fanns några 
gemensamma indikatorer för de finansiella instru ‑
menten i den gemensamma övervaknings ‑ och 
utvärderingsramen för 2007–2013. Men i den gemen ‑
samma övervaknings ‑ och utvärderingsramen 
förutses användning av ytterligare indikatorer17 som 
ska definieras av medlemsstaterna för att möjliggöra 
övervakning och utvärdering av särdragen i program ‑
men för landsbygdsutveckling. Det ska råda balans 
mellan en lämplig mängd gemensamma indikatorer 
för att övervaka alla landsbygdsutvecklingsprogram 
och de ytterligare indikatorer som ska övervakas för 
vissa landsbygdsutvecklingsprogram där så krävs. Den 
förvaltande myndigheten och det finansiella instru ‑
mentet bör enas om alla resultatindikatorer.
17 Artikel 81.2 i förordning (EG) nr 1698/2005.
Kommissionens svar 55
85
Lagstiftaren placerade granskningen av förhandsbe ‑
dömning hos förvaltningsmyndigheterna.
86
Utöver de obligatoriska förhandsbedömningarna 
och etappvisa betalningar innehåller den nya lag ‑
stiftningen andra tillräckliga garantier för att minska 
denna potentiella risk, såsom övervakning och omfat ‑
tande rapportering.
Kommissionen noterar också att i 75 % av fallen (9 
av 12) har den använda riskexponeringskvoten legat 
inom intervallet 2–5.
Som en allmän regel gäller att utbetalningar av senare 
delbetalningar under 2014–2020 är villkorade till tidi ‑
gare kapitalutnyttjande.
87
Enligt EU‑lagstiftningen kan finansiella instrument 
inrättas när som helst under programperioden 2014–
2020. Genomförandet under perioden 2014–2020 kan 
inledas omedelbart efter antagandet av de nya pro ‑
grammen och redan under 2015. Exempelvis antogs 
i januari 2015 det nederländska regionala utvecklings ‑
programmet 2014–2020,i vilket det fastställs att det 
ska inrättas ett finansiellt instrument med stöd genom 
Ejflu18.
Se även kommissionens svar på punkt 68.
88
Finansiella instrument bör tillhandahålla programstöd 
i situationer med marknadsmisslyckanden och/eller 
suboptimala investeringar eller särskilda investerings ‑
behov. Att fortsätta med programstöd på den mark ‑
nad där offentliga insatser inte längre behövs är inte 
i linje med reglerna för statligt stöd och strider mot 
principen om sund ekonomisk förvaltning.
18 Se respektive presentation på http://www.fi‑compass.eu79
Kommissionen noterar att Ejflu‑medel som återförs 
till fonderna efter att ha använts minst en gång inte 
längre är EU‑medel. Efter avslutandet är det med ‑
lemsstaternas ansvar att använda dem till förmån för 
enskilda företag i enlighet med EU‑lagstiftningen, 
och med hänsyn till gällande regler om statligt stöd. 
Dessa medel kan också användas för andra finansiella 
instrument.
Se också svaren på punkterna 5, 33, 61 och 72–75.
80
Kommissionen kommer att ta sitt ansvar i samband 
med avslutandet av de regionala utvecklingsprogram ‑
men 2007–2013.
All verksamhet som går längre än slutförandet av 
programmen och inte avser EU:s budget ligger inom 
medlemsstaternas ansvarsområde.
82
Kommissionen anser att det finns många andra 
rättsliga bestämmelser i den nya lagstiftningen som 
är tillämpliga på finansiella instrument inom lands ‑
bygdsutveckling (t.ex. bestämmelser om kontroll, 
utgifters stödberättigande, återanvändning av medel, 
kombinationer av finansiella instrument med bidrag, 
möjligheter att utse olika organ som fondförvaltare, 
inklusive de möjligheter som ges till förvaltningsmyn ‑
digheterna, urval av intermediärer och slutmottagare, 
förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter etc.).
83
Kommissionen anser att den nya lagstiftningen 
behandlar frågan i tillräcklig utsträckning och begrän ‑
sar potentiella risker.
Se också kommissionens svar på punkterna 31 och 41.
84
Se kommissionens svar på ruta 4 och punkt 31.
Kommissionens svar 56
Under perioden 2014–2020 lämnas en gemensam väg ‑
ledning för politiska åtgärder som genomförs genom 
delad förvaltning i frågor som hänför sig till finansiella 
instrument, och samma tillvägagångssätt tillämpas för 
tillgång till medel inom alla dessa politikområden.
Slutsatser och rekommendationer
96
Kommissionen noterar att finansiella instrument 
infördes i sju medlemsstater under 2007–2013, vilket 
är en avsevärd förbättring jämfört med perioden 
2000–2006 då bara två medlemsstater använde dem.
EU:s rättsliga ram för programperioden 2007–2013 
innehåller mycken flexibilitet i genomförandet av 
eller åtgärder för landsbygdsutveckling. Kommis ‑
sionen anser att den rättsliga ramen för 2007–2013 tar 
hänsyn till landsbygdsutvecklingens särdrag, vilket 
återspeglas i de finansiella instrument som får stöd 
genom Ejflu. I rådets förordning (EG) nr 1698/2005 och 
kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 definie ‑
ras tillämpningsområdet och insatsområdet för Ejflu, 
inbegripet särskilda stödåtgärder19. Varje åtgärd för 
landsbygdsutveckling innehåller olika regler för stöd ‑
berättigande, vilka måste respekteras av finansiella 
instrument som har inrättats inom ramen för åtgärden 
och som bör ingå i finansieringsavtalet.
Kravet att utföra en lämplig förhandsbedömning 
av förväntade förluster infördes 2011 avseende 
Ejflus medfinansiering av insatser som omfattar 
garantifonder20.
19 Exempelvis stöd till investeringar i modernisering av jord ‑
bruksföretag, åtgärder för att höja värdet på jordbruks ‑ och 
skogsbruksprodukter, skapande och utveckling av mikroföretag 
på landsbygden, diversifiering till annan verksamhet än jord ‑
bruksverksamhet, förnyelse av samhällen på landsbygden  
etc.
20 Kommissionens förordning (EU) nr 679/2011 av den 14 feb ‑ 
ruari 2011.Löptiden för den finansiella produkten kommer 
i första hand att bero på den typ av investering som 
ska stödjas. Långsiktiga investeringar i infrastruktur ‑
projekt kommer att ha andra livscykler än kortsiktiga 
investeringar i mikrokrediter.
Se också svaren på punkterna 43 och 60 och ruta 5.
89
Se kommissionens svar på punkt 5.
90
När det gäller Ejflu ska resultatet i huvudsak bedömas 
genom utvärderingar. Utvärderingarna efter halva 
tiden för genomförandeperioden 2007–2013 kom för 
tidigt för utvärdering av resultaten och genomföran ‑
det av finansiella instrument. En bedömning av effek ‑
terna av landsbygdsutveckling kan bara göras efter 
en viss tidsperiod, och därmed väntas mer resultat 
i samband med medlemsstaternas efterhandsutvär ‑
deringar, vilka kommer att sammanfattas av kommis ‑
sionen under 2017.
Se också kommissionens svar på punkt 70.
91
Privat deltagande betraktas inte som en hävstångsef ‑
fekt i budgetförordningen.
Hävstångsmåttet beror på typ av finansiellt instru ‑
ment, region och projekt. Därför kan hävstångsmål 
inte vara en del av ett regelverk. Kommissionen hål ‑ 
ler för närvarande på att utveckla vägledning om 
hävstångseffekter.
95
Stöd genom Ejflu under 2007–2013 tillhandahålls 
enligt reglerna för statligt stöd till jordbruket och 
i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1698/2005 
och kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006.
Se också kommissionens svar på punkterna 35 och 37.
Kommissionens svar 57
Kommissionen har även inrättat ” fi-compass ” som är 
en omfattande plattform för tekniskt bistånd, som 
kommer att ge metodisk vägledning och medvetan ‑
dehöjande stöd till kommissionen, medlemsstaterna 
och intressenter på området finansiella instrument 
som stöds genom de europeiska struktur ‑ och inves ‑
teringsfonderna under perioden 2014–202023. Som en 
del av sitt arbetsprogram kommer ” fi-compass ” också 
att framställa särskilda Ejflu‑produkter.
98
I enlighet med principerna om subsidiaritet och delad 
förvaltning ligger inrättandet av finansiella instru ‑
ment, deras genomförande och utvärderingen av 
efterfrågan inom medlemsstaternas ansvarsområde.
Inrättandet av finansiella instrument inom Ejflu var ett 
helt nytt koncept för vissa medlemsstater och krävde 
en inlärningsprocess. Kommissionen bedrev ett in ‑ 
tensivt främjande och informationsverksamhet om 
användningen av finansiella instrument genom kom ‑
mittéer för landsbygdsutveckling, nätverk, utbildning 
och medvetandehöjande kampanjer, bilaterala möten 
med medlemsstaterna och omfattande riktlinjer.
Kommissionen anser att den nya lagstiftningen ger 
tillräckliga incitament (t.ex. högre medfinansierings ‑
sats24, nationell medfinansiering senare under genom ‑
förandeperioden, förhandsfinansiering av investe ‑
ringar i motsats till kostnadsersättning för utgifter 
i fråga om bidrag) och investeringsrelaterade områ ‑
den (t.ex. olika momsutgifters stödberättigande25, 
stödberättigande rörelsekapital26) tillräckliga fördelar 
jämfört med bidrag.
23 Mer information återfinns på http://www.fi‑compass.eu
24 Enligt artikel 59.4 d i förordning (EU) nr 1305/2013 ska den 
bidragsnivå som är tillämplig för åtgärden i fråga ökas med 
ytterligare 10 procentenheter för bidrag till finansiella instrument 
som avses i artikel 38.1b i förordning (EU) nr 1303/2013 och ska vara 
100 % för finansiella instrument på EU‑nivå som avses i artikel 38.1a 
i förordning (EU) nr 1303/2013. Ett liknande tillvägagångssätt 
genomförs för bidrag till finansiella instrument genom Eruf och 
Sammanhållningsfonden.
25 Artikel 37.11 i förordning (EU) nr 1303/2013.
26 Artikel 45.5 i förordning (EU) nr 1305/2013.När det gäller programperioden 2014–2020, är en 
förhandsbedömning obligatorisk för alla insatser som 
inbegriper finansiella instrument som medfinansieras 
genom Ejflu21. Lagstiftningen ger medlemsstaterna 
incitament att använda finansiella instrument och 
ger dem möjlighet att omedelbart inleda sådana 
instrument som bygger på modeller som är färdiga att 
genomföras, såsom standardmodeller. Kommissionen 
ger också nödvändig vägledning till medlemsstater 
och intressenter och kommer att fortsätta att göra 
detta under resten av perioden 2014–2020.
97
Kommissionen anser att den rättsliga ramen för pro ‑
gramperioden 2014–2020 tillräckligt väl bemöter de 
farhågor som revisionsrätten uttryckt.
Frågan om överkapitalisering behandlas i bestämmel ‑
serna i artikel 41 i förordning (EU) nr 1303/2013 i vilka 
etappvisa betalningar, som grundar sig på uppnåen ‑
det av konkreta betalningsresultat, har införts som 
en allmän regel för alla finansiella instrument under 
2014–2020.
De viktigaste frågorna om resultaten är välriktade i  
övervakningen av finansiella instrument med stöd 
från de europeiska struktur ‑ och investeringsfon ‑
derna, i enlighet med artikel 46 i förordning (EU) 
nr 1303/2013. Vidare har kommissionen pekat på fyra 
resultatindikatorer som fastställs i artikel 12 i förord ‑
ning (EU) nr 480/2014.
För att uppmuntra användningen av finansiella instru ‑
ment har kommissionen dessutom förstärkt sitt sam ‑
arbete på området jordbruk och landsbygdsutveck ‑
ling tillsammans med Europeiska investeringsbanken 
(EIB) och de undertecknade ett samförståndsavtal den 
14 juli 201422. Detta samarbete omfattar möjligheten 
att nyttja EIB‑gruppens erfarenheter och kunskaper  
om finansiella instrument och dess tillämpning i  
landsbygdsutveckling.
21 Artikel 37.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.
22 Se uttalande 14/225, 14.7.2014.
Kommissionens svar 58
Rekommendation nr 2
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
redan håller på att genomföras.
Inom ramen för de europeiska struktur ‑ och inves ‑
teringsfonderna ges i plattformen för tekniskt stöd, 
”fi-compass ”, allmänna bestämmelser och fondspecifik 
vägledning om förhandsbedömningar. Detta omfattar 
också hela Ejflu samt specifika sektorer, såsom jord ‑
bruk och skogsbruk.
100
Kommissionen anser att resultatet i huvudsak bedöms 
genom utvärderingar. En bedömning av effekterna 
av landsbygdsutveckling kan göras först efter en viss 
tidsperiod, och därmed väntas mer resultat i samband 
med medlemsstaternas efterhandsutvärderingar, vilka 
kommer att sammanfattas av kommissionen 2017.
Förvaltningsmyndigheterna rapporterade om särskild 
information om insatserna, som inbegrep finansiella 
instrument, som bilaga till den årliga lägesrapporten, 
såsom hävstångseffekter och resultat.
Kommissionen anser att den har utfört sina tillsyns ‑
uppgifter på ett tillfredsställande sätt.
Rekommendation nr 3
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
redan delvis är genomförd.
Kommissionen har tillhandahållit standardmodeller 
för låne ‑ och garantifonder inom landsbygdsutveck ‑
ling. Genom plattformen för tekniskt stöd enligt de 
europeiska struktur ‑ och investeringsfonderna ” fi-com -
pass ” undersöker den för närvarande möjligheten till 
en annan modell för energieffektivitet och förnybar 
energi, vars leverans är planerad till slutet av 2015.
När det gäller samarbetet med EIB‑gruppen under ‑
tecknade kommissionen ett särskilt samförståndsav ‑ 
tal för samarbete inom jordbruks ‑ och landsbygds ‑
utveckling, enligt vilket man förväntar sig att EIB ska 
erbjuda särskilda system med finansiella instrument 
till medlemsstaterna som ska genomföras inom ramen 
för Ejflu. Ett särskilt evenemang om detta samför ‑
ståndsavtal är planerat till den 23 mars 2015.Under perioden 2014–2020 kommer redan inrättade 
fonder att fortsätta eller nya fonder baserade på de 
modeller som föreslagits av kommissionen (t.ex. stan ‑
dardinstrument)27 att inrättas.
Lagstiftarna definierade finansiella instrument som en 
typ av stöd under perioden 2007–2013 och perioden 
2014–2020 för genomförandet av särskilda åtgärder 
för landsbygdsutveckling.
Rekommendation nr 1
Kommissionen godtar att identifiera utmaningar, sär ‑
drag och hinder för att inrätta finansiella instrument 
inom Ejflu.
En sådan analys kommer att göras inom ramen för 
den verksamhet som bedrivs av ” fi-compass ”, som 
är en omfattande teknisk plattform för bistånd, som 
tillhandahåller metodisk vägledning och medvetande ‑
höjande stöd till kommissionen, medlemsstaterna och 
intressenter på området finansiella instrument som 
stöds genom de europeiska struktur ‑ och investerings ‑
fonderna under perioden 2014–202028.
De återstående delarna av rekommendationen riktar 
sig till medlemsstaterna.
99
I enlighet med principerna om subsidiaritet och delad 
förvaltning ligger inrättandet av finansiella instru ‑
ment, deras genomförande och utvärderingen av 
efterfrågan inom medlemsstaternas ansvarsområde.
Finansiella instrument måste ha en viss likviditet för 
att säkerställa friktionsfria investeringar i företag.
27 Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 964/2014 
av den 11  september  2014 om tillämpningsföreskrifter för 
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 vad 
gäller standardvillkor för finansieringsinstrument.
28 Mer information återfinns på http://www.fi‑compass.eu
Kommissionens svar 59
För perioden 2007–2013 gav kommissionen vägled ‑
ning åt de medlemsstater som begärde det. Under 
2015 antogs riktlinjerna om avslutande av landsbygds ‑
utvecklingsprogrammen för 2007–201329. Efterlev ‑
naden av rättsliga regler och riktlinjer kommer att 
kontrolleras vid avslutandet av räkenskaperna.
Kommissionen kommer att ge mer konsoliderad och 
bättre vägledning för perioden 2014–2020.
Rekommendation nr 6
Kommissionen godtar denna rekommendation under 
förutsättning att reglerna för avslutande av program ‑
men för landsbygdsutveckling 2007–201330 ligger 
inom direktivets tillämpningsområde.
Kommissionen noterar att enligt den tillämpliga 
EU‑lagstiftningen för 2007–2013 ingår utvecklingen 
av specifika operativa genomförandebestämmelser, 
inbegripet en lämplig exitpolicy för varje finansiellt 
instrument, i medlemsstaternas ansvarsområde.
29 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
30 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.101
De finansiella marknaderna är dynamiska och kan för ‑
ändras, vilket framgår av den senaste tidens finansiella 
och ekonomiska kris. Därför kan långsiktiga prognoser 
visa sig vara otillförlitliga. Av detta skäl ger EU‑lagstift ‑
ningen varje förhandsbedömning för programperio ‑
den 2014–2020 möjlighet att innehålla bestämmelser 
om eventuell översyn och uppdatering på medellång 
till lång sikt för att på ett korrekt sätt återspegla 
potentiella förändringar av marknadsvillkoren.
Rekommendation nr 4
Kommissionen godtar denna rekommendation som 
redan håller på att genomföras.
Övergångsbestämmelserna för perioden 2007–2013 
har antagits.
När det gäller perioden 2014–2020 kommer dis ‑
kussioner med medlemsstaterna om avslutandet 
att äga rum när avslutandet av programperioden 
2014–2020 närmar sig och övergångsbestämmelser 
ska fastställas.
Under 2014 lämnade kommissionen sin vägledning till 
förvaltningsmyndigheterna om finansiella instrument 
i programmen för de europeiska struktur ‑ och investe ‑
ringsfonderna 2014–2020.
Rekommendation nr 5
Denna rekommendation riktas till medlemsstaterna.
103
Kommissionen noterar att det åligger de nationella 
myndigheterna att se till att enskilda insatser genom ‑
förs enligt tillämpliga rättsliga bestämmelser. Kommis ‑
sionen utvärderar de frågor som hänför sig till finan ‑
siella instrument under sina revisionsbesök.
Enligt den tillämpliga lagstiftningen för 2007–2013 
ska avvecklings ‑ och exitarrangemang fastställas 
av förvaltningsmyndigheten i finansieringsavtalet 
tillsammans med fondförvaltaren och säkerställa att 
relevanta bestämmelser i tillräckligt stor utsträckning 
integrerats. Vid delad förvaltning och i enlighet med 
subsidiaritetsprincipen måste kommissionen försäkra 
sig om att medlemsstaterna inrättar lämpliga förvalt ‑
nings‑  och kontrollsystem.

HUR  HIT TAR MAN EU:s PUBLIK ATIONER ?
Gratispublik ationer
  Ett ensk ilt exemplar  
genom EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu).
  Flera exemplar/aﬃscher/k artor 
hos Europeisk a unionens represen tationer (http://ec .europa.eu/r epresen t_sv .htm),  
hos delega tioner i länder utanf ör EU (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_sv .htm),  
genom att kontakta nätverket Europe Direct (http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_sv .htm) 
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gra tis inom hela EU) (*).
(*) Varken informationen eller sam talen kostar i regel något (men vissa operat örer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för sam talen). 
Avgiftsbelagda publik ationer
 Genom EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu).
Revisionsrätten granskade om finansiella instrument 
(lånefonder och garantifonder) hade varit framgångsrika 
inom landsbygdsutveckling under 2007–2013 och deras 
potential för perioden 2014–2020. Vi fann att de hittills inte 
hade varit framgångsrika, främst därför att de var över-  
kapitaliserade och inte hade levt upp till förväntningarna 
i form av önskade hävstångseffekter och revolverande 
effekter. Den bakomliggande lagstiftningen har visserligen 
förbättrats, men när det gäller 2014–2020 var vår slutsats att 
det ändå kommer att bli en stor utmaning att uppnå önskad 
inverkan.
EUROPEISKA
REVISIONSRÄTTEN