Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om den gemensamma organisationen av marknaden för ris

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

En långsiktig politik för ett hållbart jordbruk

1. PÅ VÄG MOT ETT HÅLLBART JORDBRUK

1999 enades Europeiska rådet i Berlin om Agenda 2000-reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, ett nytt och viktigt steg i reformprocessen inom jordbruket. Genom Agenda 2000 konkretiseras en europeisk modell för jordbruket i syfte att bevara jordbrukssystemens mångfald i hela Europa under de kommande åren, även i regioner med särskilda svårigheter. Målen i Agenda 2000 innebär en större satsning på marknadsorientering, ökad konkurrens, livsmedelssäkerhet och livsmedelskvalitet, stabilisering av jordbruksinkomsterna, integrering av miljöfrågorna i jordbrukspolitiken, utveckling av landsbygdens livskraft, förenkling och större decentralisering.

Dessa mål är i linje med den strategi för hållbar utveckling som Europeiska rådet enades om i Göteborg 2001 enligt vilken de ekonomiska, sociala och miljömässiga effekterna av politiken skall granskas på ett samordnat sätt och beaktas i beslutsfattandet.

I juli 2002 antog kommissionen meddelandet om halvtidsöversynen: På väg mot ett hållbart jordbruk [1]. I meddelandet utvärderas hur reformprocessen inom den gemensamma jordbrukspolitiken har utvecklats sedan 1992. Slutsatsen blev att mycket har uppnåtts. Marknadsbalansen har förbättrats och jordbruksinkomsterna har utvecklats i gynnsam riktning. En god grund har lagts inför utvidgningen och de pågående förhandlingarna i WTO. Men på många områden har den gemensamma jordbrukspolitikens förmåga att leva upp till samhällets förväntningar inte motsvarat de mål som fastställdes. Kommissionen har därför föreslagit ett antal justeringar av den gemensamma jordbrukspolitiken.

[1] KOM(2002) 394 slutlig.

I sina lagstiftningsförslag har kommissionen tagit hänsyn till slutsatserna vid rådets möte i Bryssel i oktober 2002 och till den intensiva debatt som följde efter offentliggörandet av meddelandet i juli i rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och andra rådgivande kommittéer och ute i samhället. Debatten berikades genom kontakter i medlemsstaterna med representanter för jordbrukare, industri, konsumenter, miljögrupper och icke-statliga organisationer. Det visade sig att det fanns en bred samstämmighet om inriktningen på den fortsatta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Men det framkom också betänkligheter och osäkerhet. Genom sina förslag har kommissionen försökt att ta hänsyn till dessa betänkligheter och denna osäkerhet, liksom till konsekvensanalyser och till de nya budgetkrav som följer av Brysselöverenskommelsen.

Överenskommelsen mellan stats- och regeringscheferna i Bryssel om att stödja kommissionens förslag att införa direktstöd i de nya medlemsstaterna innebar ett stort steg framåt i utvidgningsprocessen. Det beredde vägen för att förhandlingarna med de tio kandidatländerna i Köpenhamn i december 2002 blev en framgång. Genom denna överenskommelse fastställdes ett tak för marknadsutgifter och utgifter för direktstöd i ett utvidgat EU, som kommer att stiga långsammare än inflationen. I överenskommelsen underströks också de mindre gynnade regionernas betydelse och jordbrukets multifunktionella karaktär och detta bekräftade därigenom den andra pelarens betydelse.

Utöver begäran från rådets möte i Berlin om en halvtidsöversyn av den gemensamma jordbrukspolitiken är det nödvändigt med ytterligare åtgärder för att ta itu med de nya uppgifter och utmaningar som fastställdes i Göteborg och i Bryssel. Genom den nya långsiktiga ramen för jordbruksutgifterna i form av ett tak krävs ett tydligt perspektiv för den framtida utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Utan en sådan visshet kan sektorn inte planera för framtiden. Det krävs därför ytterligare reformåtgärder vilket framkom i meddelandet om halvtidsöversynen, nämligen följande:

- Att göra EU:s jordbruk mer konkurrenskraftigt genom att interventionerna används som en genuin säkerhetsåtgärd, vilket gör det möjligt för EU:s producenter att anpassa sig till signalerna från marknaden samtidigt som de skyddas från dramatiska prisfluktuationer.

- Att främja ett mer marknadsorienterat, hållbart jordbruk genom att stödet flyttas från produkten till producenten i och med införandet av ett system med ett frikopplat enhetligt jordbruksstöd, baserat på historiska referenser och som förutsätter att företagen uppfyller vissa villkor för miljö, livsmedelssäkerhet och djurskydd. Detta kommer att göra inkomststödet till jordbrukare mer effektivt.

- Att ge bättre avvägt stöd och stärka landsbygdsutvecklingen genom en överföring av resurser från den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare till den andra pelaren genom att ett system för modulering införs i hela EU, och att räckvidden för de nuvarande instrumenten för landsbygdsutveckling utvidgas så att man kan främja livsmedelskvalitet, uppfylla högre krav och stimulera till god djurhållning.

Den gemensamma jordbrukspolitiken i ett tydligt perspektiv

Ytterligare reformbehov kommer sannolikt att leda till ytterligare utgifter eftersom jordbrukarnas inkomster måste stabiliseras på lämpligt sätt. Till följd av budgetbesluten vid toppmötet i Bryssel kan detta uppnås endast genom att öka de tillgängliga medlen genom besparingar på andra håll inom den första pelaren. För ytterligare reformer krävs det följaktligen att man gör besparingar när det gäller befintliga direktstöd och marknadsutgifter.

Om budgetbesparingarna inte görs på ett rättvist, öppet och förutsägbart sätt finns det en verklig risk för att EU hamnar i ett dödläge när det gäller framtida beslut för jordbruket. Det skulle bli nödvändigt att samtidigt förhandla om sänkningar och omfördelning av utgifter i varje enskilt fall. Det skulle bli nästan omöjligt att garantera en balanserad och rättvis fördelning av bidragen till enskilda jordbrukare. Det skulle bli mycket svårt för jordbrukare att planera eftersom, utöver ytterligare reformarbete, de inte skulle kunna förutse hur reformarbetet skulle finansieras.

Denna osäkerhet skulle inte bara vara till förfång för jordbrukarna utan också undergräva beslut för att få den gemensamma jordbrukspolitiken mer i linje med samhällets förväntningar. Ett splittrat förhållningssätt till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken skulle kunna förvärra många befintliga problem och innebära ett verkligt hot för ett hållbart jordbruk. Kommissionen har därför föreslagit en mekanism som genererar besparingar genom vilket det säkerställs att nya ekonomiska behov kan täckas på ett balanserat sätt inom hela jordbrukssektorn.

Stärkt konkurrenskraft för EU:s jordbruk

Den konsekvensanalys som genomförts ger stöd för behovet av de anpassningar som kommissionen föreslog i juli 2002. Som ett resultat av den breda debatten om alternativen för systemet med mjölkkvoter anser kommissionen att Agenda 2000-reformen bör utvidgas så att den bättre avspeglar den verkliga prisbilden och behovet av att ytterligare differentiera stödnivån för smör och skummjölkspulver. Det finns också förslag på ändringar av kvalitetsbidraget för durumvete för att på ett enkelt sätt främja kvalitetsproduktion.

Främjande av ett mer marknadsorienterat, hållbart jordbruk

Under debatten kring införandet av ett frikopplat enhetligt jordbruksstöd kom det fram en del betänkligheter som kommissionen sedan har bemött i sina förslag.

- För att undvika nedläggning av mark till följd av frikopplingen har kommissionen klargjort att jordbrukare måste uppfylla stränga krav när det gäller skötseln av marken som en del av tvärvillkoren (tidigare kallade "ömsesidig överensstämmelse"). Genom att ge jordbruket större flexibilitet kommer frikopplingen att förbättra inkomsterna för många jordbrukare i randområden.

- För att säkerställa att det tas lika stor hänsyn till jordbrukare som arrenderar som till markägare fastställs i förslagen ett system för överföring av stödrättigheter. Stöd kommer att ges endast till jordbrukare som aktivt producerar eller håller marken i god jordbrukshävd, och på så sätt har kvar sambandet med jorden. Särskilda bestämmelser inrättas för animalieproduktion som inte är knuten till motsvarande markareal.

När det gäller WTO kommer det nya enhetliga jordbruksstödet att vara förenligt med Gröna boxen. Att frikoppla det gör att EU förbättrar sitt förhandlingsläge för att uppnå sina mål i icke handelsrelaterade frågor. Förslagen om frikoppling kan vara avgörande för att få den bästa överenskommelsen för den europeiska jordbruksmodellen.

För att maximera fördelarna med systemet, särskilt när det gäller administrationen, kommer det enhetliga jordbruksstödet att täcka så många sektorer som möjligt, nämligen samtliga produkter som ingår i ordningen för spannmål, oljeväxter och proteingrödor, trindsäd, utsäde, stärkelsepotatis, nötkött och fårkött, de reviderade bidragen för ris, durumvete och torkat foder, och, när det gäller mjölksektorn, genomförandet av mjölkbidraget. Förslag för andra sektorer där det planeras reformer (socker, olivolja, tobak, bomull, eventuellt frukt och grönsaker, och vin) kommer under 2003.

En stärkt landsbygdsutveckling

Förslagen om att utvidga räckvidden för de befintliga tillgängliga instrumenten för landsbygdsutveckling i syfte att främja livsmedelskvalitet, uppfylla högre krav och stimulera till god djurhållning har överlag mottagits väl.

Kommissionen har noggrant tagit fasta på de upprepade uppmaningarna från medlemsstater att förenkla gemenskapens politik för landsbygdsutvecklingen inom ramen för den andra pelaren. Kommissionen instämmer med medlemsstaterna om vikten av en effektiv administration av den andra pelaren. Kommissionen har redan visat att den är beredd att agera på ett aktivt och konstruktivt sätt tillsammans med medlemsstaterna för en sådan förenkling och är djupt engagerad för att uppnå konkreta resultat. I slutet av december 2002 presenterade kommissionen viktiga förslag för kommissionens tillämpningsföreskrifter för att underlätta administrationen av programplaneringen för landsbygdsutveckling. Förenkling blir ännu viktigare i samband med de nuvarande förslagen för att utöka landsbygdsutvecklingens räckvidd och omfattning.

Ett bättre avvägt stöd

Det faktum att man i Bryssel fastställde en maximal nivå för marknadsutgifter inom jordbruket innebär att mekanismen för överföring mellan olika budgetrubriker inte kan genomföras innan nästa budgetplan tar sin början. Kommissionen föreslår därför att det införs ett system med modulering från början av nästa budgetplan för att skapa bättre balans mellan stöd till marknadsutgifter och till landsbygdsutveckling.

Kommissionen framhåller, särskilt mot bakgrund av slutsatserna vid rådets möte i Bryssel, nödvändigheten av att ytterligare stärka den andra pelaren. I detta avseende bör överföringen från den första till den andra pelaren ses som ett första steg i den nödvändiga förstärkningen av landsbygdsutvecklingen, utan att det påverkar framtida diskussioner.

Överflyttningen till den andra pelaren liksom nya finansieringsbehov på grund av marknadsreformerna kommer att uppnås genom ett nytt system med gradvis sänkning. Genom det systemet införs principen om progressiva avgifter i förhållande till det totala belopp i form av direktstöd som mottagits av ett jordbruksföretag, för att säkerställa att sänkningarna av de direktstöden är väl avvägda och lätta att tillämpa.

2. EFFEKTERNA AV DE FÖRESLAGNA REFORMERNA

Genom de föreslagna ändringarna av åtgärderna inom den gemensamma jordbrukspolitiken ges största möjliga utrymme för flexibilitet i beslut om produktion och förenklas avsevärt det sätt på vilket stödet beviljas till producenter samtidigt som dessa garanteras stabila inkomster. Om ändringarna genomförs skulle detta medföra att en stor del av den ur miljöhänseende negativa stimulans som finns i det nuvarande stödet togs bort, att lagstiftningen tillämpades bättre och att mer hållbara jordbruksmetoder uppmuntrades. De skulle också främja en avsevärd förenkling av den gemensamma jordbrukspolitiken, underlätta utvidgningsprocessen och förbättra möjligheterna att försvara den gemensamma jordbrukspolitiken i WTO.

De ändringar som föreslagits kommer att utgöra ett komplement till EU:s internationella målsättning att utvecklingsländerna till fullo skall kunna dra nytta av en utvidgad världshandel samtidigt som livsmedelssäkerheten behålls. Som framgår av konsekvensanalysen förväntas förslagen, genom att inriktningen på stöden går mot mer extensiva jordbruksmetoder och mindre inhemskt stöd som snedvrider handeln, minska de kvantiteter som är tillgängliga för export, och därmed bidra till högre priser på världsmarknaden, vilket är till fördel för jordbruket i utvecklingsländerna.

Ändringarna är nödvändiga för att EU ska kunna ge en hållbar och förutsägbar politisk ram för den europeiska jordbruksmodellen för kommande år. De nya budgetramarna gör sådana ändringar ännu mer angelägna. Detta kommer att göra det möjligt för EU att bevara en stabil jordbrukspolitik i framtiden, att säkerställa en öppen och mer rättvis fördelning av inkomststödet till jordbrukare och att bättre leva upp till konsumenters och skattebetalares önskemål.

2.1. Ekonomiska konsekvenser

De generella slutsatserna av analysen är att de förslag som lagts fram i samband med halvtidsöversynen [2], trots de relativt små förändringarna av den totala stödnivån, kommer att bidra till en bättre fördelning av resurserna mellan produkter och till effektivare överföring av inkomster.

[2] För ytterligare information se http://europa.eu.int/comm/agriculture/ publi//reports/mtrimpact/index_en.htm.

Enligt alla analyser förväntas spannmålsproduktionen i EU minska något främst på grund av införandet av frikopplingen av direktstödet, förslaget om en kolkredit och nedskärningarna av prisstödet. Det är huvudsakligen minskade spannmålsarealer som ger upphov till denna utveckling eftersom den genomsnittliga avkastningen enligt flertalet analyser förväntas öka. Vete verkar påverkas mindre än foderspannmål eftersom vetepriserna på världsmarknaden är bättre än priserna på de flesta foderspannmål.

Effekterna av förslagen i samband med halvtidsöversynen för produktionen av oljeväxter är mera blandade även om de flesta analyser visar på en liten minskning av produktionen av oljeväxter som skall användas som livsmedel. Enligt kommissionens analys kommer stöden inom ramen för kolkrediten att leda till en ökad produktion av energigrödor, särskilt oljeväxter, främst på bekostnad av spannmålsproduktionen.

Att frikoppla direktstödet inom animalieproduktionen skulle resultera i viss minskning av produktionen av nöt- och fårkött eftersom detta skulle gynna extensifiering av produktionen och leda till ökade marknadspriser med positiv effekt för inkomsterna för de berörda anläggningarna för animalieproduktion.

Effekterna av förslagen i samband med halvtidsöversynen för jordbruksinkomsterna anses allmänt bli ganska begränsade för gemenskapens jordbruk som helhet, dock kan effekterna variera mellan olika produkter och olika regioner.

Även om införandet av frikopplade direktstöd skulle medföra en inkomstökning inom animalieproduktionen (genom högre marknadspriser) skulle detta, i stort sett, på sektorsnivå uppvägas av den negativa inverkan på inkomsterna av nedgången i marknadspriserna för foderspannmål på grund av att råginterventionerna avskaffas.

2.2. Budgetkonsekvenser

För de 15 medlemsstaterna medför de föreslagna åtgärderna en besparing som uppskattas till 337 miljoner euro för budgetåret 2006 och 186 miljoner euro per år från och med 2010. Detta beror på det faktum att besparingarna enligt förslagen för marknadsåtgärder är större än effekten av förslagen gällande direktstöd som uppskattas till +729 miljoner euro 2006 och till +1 610 miljoner euro från och med 2010.

För de nya kandidatländerna kommer de ekonomiska konsekvenserna 2010 att innebära ytterligare en utgift i storleksordningen 88 miljoner euro som ökar varje år för att 2013 uppgå till 241 miljoner euro, till följd av att direktstöden kommer att stå för en allt större del av deras totala utgifter.

För att de totala utgifterna skall kunna hållas inom de nya gränser som beslutats i Bryssel när det gäller finansieringen av marknadsåtgärder och direktstöd i en utvidgad union med 25 medlemsstater, föreslås att de direkta stöden för de nuvarande femton medlemsstaterna minskas från och med budgetåret 2007. Detta visas i nedanstående tabell.

EU-25: Utgiftsprognoser för rubrik 1a - Reformförslag

>PLATS FÖR TABELL>

3. HALVTIDSÖVERSYNEN OCH KANDIDATLÄNDERNA

I enlighet med interna ordningar för genomförande av informations- och överläggningsförfarandet för antagande av vissa beslut och andra åtgärder som måste vidtas under tiden före anslutningen kommer kommissionen att översända de bifogade förslagen för halvtidsöversynen till kandidatländerna när förslagen har överlämnats till rådet. Varje kandidatland kan begära överläggningar om dessa förslag i enlighet med villkoren i ovanstående ordningar. [3]

[3] DE INTERNA ORDNINGARNA FÖR GENOMFÖRANDE AV INFORMATIONS- OCH SAMRÅDSFÖRFARANDET FÖR ANTAGANDE AV VISSA BESLUT OCH ANDRA ÅTGÄRDER SOM MÅSTE VIDTAS UNDER TIDEN FÖR ANSLUTNING HAR ÄNNU INTE ANTAGITS AV KOMMISSIONEN.

4. BESKRIVNING AV FÖRSLAGEN

4.1. Stabilare marknader och förbättrade gemensamma organisationer av marknaderna

Jordbruksgrödor

Spannmål

Det föreslås en slutlig sänkning med 5 % (av de 20 % som föreslogs i Agenda 2000) för att få ner interventionspriset för spannmål till 95,35 euro/ton från 2004/05 för att säkerställa att intervention verkligen fungerar som ett trygghetsnät. För att undvika ytterligare ackumulering av interventionslager skall råg undantas från interventionssystemet.

I och med att interventionsåtgärdernas betydelse minskar är det inte längre motiverat med säsongskorrigering av interventionspriserna. Det föreslås därför att systemet med månatlig uppskrivning avskaffas. Produktionsstöd för stärkelse och vissa produkter som framställs av stärkelse kommer inte längre att tillämpas.

Till följd av nedskärningen i interventionspriset för spannmål kommer arealersättningen för spannmål och andra relevanta jordbruksgrödor att ökas från 63 euro/ton till 66 euro/ton.

Proteingrödor

Det gällande tillägget för proteingrödor (9,5 euro/ton) kommer att behållas och omvandlas till en grödspecifik arealersättning på 55,57 euro/hektar. Det kommer att utbetalas inom ramen för den maximala garanterade arealen på 1,4 miljoner hektar.

Durumvete

Tillägget för durumvete inom de traditionella produktionsområdena kommer att ändras från 344,5 euro/hektar till 250 euro/hektar och ingå i det enhetliga jordbruksstödet. Det specifika stödet för övriga regioner där det beviljas stöd för durumvete, för närvarande 139,5 euro/hektar, kommer att fasas ut. Nedskärningarna kommer att genomföras under en treårsperiod med början 2004.

Det kommer att införas ett nytt bidrag för att uppnå en kvalitetsförbättring av durumvete med tanke på dess användning till semolina- och pastaframställning. Bidraget kommer att utbetalas i traditionella produktionsområden till jordbrukare som använder en viss kvantitet certifierat utsäde av utvalda sorter. Sorterna kommer att väljas ut för att tillgodose kvalitetskrav för gryn- och pastaproduktion. Bidraget uppgår till 40 euro/hektar och betalas ut inom gränserna för de maximala garanterade arealerna som för närvarande tillämpas i traditionella produktionsområden.

Stärkelsepotatis

Enligt förordning (EEG) nr 1766/92 skall direktstöd beviljas producenter av stärkelsepotatis. Stödbeloppet fastställdes till 110,54 euro per ton stärkelse inom ramen för Agenda 2000. 50 % av detta stöd kommer att inbegripas i det enhetliga jordbruksstödet på grundval av de historiska leveranserna till industrin. Återstoden kommer att behållas som ett grödspecifikt stöd för stärkelsepotatis. Minimipriset avskaffas.

Torkat foder

Stödet för torkat foder kommer att omfördelas mellan odlare och bearbetningsindustri. Direktstöd till odlare kommer att integreras i det enhetliga jordbruksstödet och baseras på deras historiska leveranser till industrin. Nationella tak kommer att tillämpas för att ta hänsyn till de gällande nationella garanterade kvantiteterna.

Under en övergångsperiod på fyra år kommer ett förenklat system med ett enda stöd till industrin för dehydratiserat och soltorkat foder att tillämpas med ett gradvis minskande stöd som startar på 33 euro/ton 2004/05. Respektive nationella garanterade kvantiteter kommer att slås samman.

Utsäde

I förordning (EEG) nr 2358/71 fastställs ett stöd för produktion av utvalda arter av utsäde. Stödet som för närvarande betalas per ton producerat utsäde, kommer att integreras i det enhetliga jordbruksstödet. Det kommer att beräknas genom att det antal ton som beviljats stöd multipliceras med det belopp som fastställs i artikel 3 i ovannämnda förordning.

Ris

För att stabilisera marknadsbalanserna, framför allt med hänsyn till initiativet "Allt utom vapen", föreslår kommissionen en minskning i ett steg av interventionspriset med 50 %, till ett faktiskt stödpris på 150 euro/ton i linje med priserna på världsmarknaden. För att ge stabilitet åt producenternas inkomster kommer det nuvarande direktstödet att ökas från 52 euro/ton till 177 euro/ton, en nivå som motsvarar den totala spannmålsersättningen enligt 1992 års reform och Agenda 2000-reformen. Av detta kommer 102 euro/ton att utgöra en del av det enhetliga jordbruksstödet och utbetalas på grundval av historiska rättigheter inom ramen för den aktuella maximala garantiarealen. De återstående 75 euro/ton multiplicerade med avkastningen enligt 1995 års reform kommer att utbetalas som ett grödspecifikt stöd. Den maximala garantiarealen kommer att fastställas till genomsnittet 1999-2001, eller till den aktuella maximala garantiarealen om denna är lägre. Det kommer att införas ett system för privat lagring som utlöses när marknadspriserna faller till en nivå under de faktiska stödpriserna. Dessutom kommer särskilda åtgärder att vidtas om marknadspriserna faller under 120 euro/ton.

Nötter

Det aktuella systemet kommer att ersättas med ett fast årligt bidrag på 100 euro/hektar för en maximal garantiareal på 800 000 hektar uppdelad på nationella garantiarealer. Medlemsstaterna kan komplettera detta med ett årligt belopp på maximalt 109 euro/hektar.

Mjölk och mjölkprodukter

Kommissionen föreslår att det omarbetade systemet med mjölkkvoter förlängs till regleringsåret 2014/15 i syfte att ge mjölkproducenterna ett stabilt framtidsperspektiv.

I mars 1999 beslöt Europeiska rådet i Berlin att av budgethänsyn uppskjuta ikraftträdandet av reformen av mjölksektorn. Eftersom oförutsedda budgetresurser har blivit tillgängliga i den nuvarande budgetplanen är kommissionen av den bestämda åsikten att reformen av mjölksektorn borde tidigareläggas med ett år så att målsättningarna och fördelarna med reformen uppnås så snart som möjligt. Dessutom är det nödvändigt att ytterligare sänka stödpriset på mjölk med en motsvarande ökning av kvoterna med 1 % per år under 2007 och 2008, baserad på referenskvantiteterna när Agenda 2000 genomförts fullt ut.

Dessutom bör den planerade enhetliga sänkningen med 5 % per år ersättas med asymmetrisk nedsättning av interventionspriserna med 3,5% per år för skummjölkspulver och med 7 % för smör under femårsperioden. Totalt sett motsvarar denna sänkning på 35 % av smörpriserna och på 17,5 % av priserna på skummjölkspulver en total minskning på 28% av mjölkpriserna i EU på fem år. Interventionsuppköp av smör utöver 30 000 ton per år kommer att upphöra. Över denna gräns föreslås det uppköp genom anbudsförfarande.

Ytterligare kompensation under 2007 och 2008 kommer att ske genom direktstöd, med samma beräkningsmetoder som i Agenda 2000. Samtliga stöd till sektorn kommer att integreras i det enhetliga jordbruksstödet.

4.2. Frikoppling av direktstöd - fastställande av ett enhetligt jordbruksstöd

Ett enhetligt jordbruksstöd kommer att ersätta de flesta bidragen inom de olika gemensamma organisationerna av marknaden. Lantbrukarna kommer att få ett enhetligt jordbruksstöd som baseras på ett referensbelopp för jordbruksgrödor, nötkött (inbegripet Posei och Egeiska öarna), mjölk och mjölkprodukter, får och getter, stärkelsepotatis, trindsäd, ris, utsäde och torkat foder under en referensperiod som sträcker sig från 2000 till 2002.

Det enhetliga jordbruksstödet kommer att delas upp i stödrättigheter för att underlätta överlåtelse av dem. Varje rättighet kommer att beräknas genom att referensbeloppet divideras med det antal hektar genom vilket man fick fram detta belopp (inbegripet grovfoderareal) under referensåren.

I en stödansökan baserad på rättigheter måste antalet stödberättigande hektar anges, vilket definieras som företagets jordbruksareal. Stödberättigande hektar kommer inte att omfatta areal som används för fleråriga grödor, skog eller areal som användes för andra ändamål än jordbruk den 31 december 2002. När det gäller animalieproduktion utan anknytning till motsvarande mark eller om stödrättigheten ligger på över 10 000 euro kommer en särskild stödrättighet att tillämpas med motsvarande krav. Nationella tak för det enhetliga jordbruksstödet och det särskilda stödet kommer att fastställas. 1 % av detta belopp kommer att på medlemsstatsnivå avsättas för särskilda svårigheter.

Rättigheter får överlåtas, med eller utan mark, mellan jordbrukare i samma medlemsstat. En medlemsstat får fastställa regioner inom vilka överlåtelser bara tillåts i begränsad omfattning. Dessutom blir det fritt fram för medlemsstaterna att anpassa rättigheterna med hänsyn till regionala genomsnitt.

Jordbrukare får använda denna mark till all jordbruksverksamhet utom till fleråriga grödor. En rättighet som inte har utnyttjats under en period av maximalt fem år skall, utom i fall av force majeur och andra exceptionella omständigheter, tillfalla en nationell reserv.

Förbättrade standarder för miljö, livsmedelssäkerhet, djurhälsa och djurskydd samt arbetarskydd

Obligatoriska tvärvillkor kommer att tillämpas på föreskrivna europeiska normer på områden inom miljö, livsmedelssäkerhet, djurhälsa, djurskydd och arbetarskyddsfrågor som har samband med jordbruksföretag. Som ett nödvändigt komplement till frikopplingen från produktionen kommer mottagarna av direktstöd också att vara skyldiga att hålla marken i god jordbrukshävd, för att undvika att mark överges och därav följande miljöproblem.

Detta kommer att tillämpas på jordbruksföretaget som helhet och påföljder kommer att tillämpas om det konstateras att en stödmottagares jordbruk inte uppfyller kraven. Det kommer att gälla samtliga sektorer och tillämpas på både brukad och icke brukad jordbruksmark.

De jordbrukare som får enhetligt jordbruksstöd eller andra direktstöd enligt den gemensamma jordbrukspolitiken och som inte uppfyller dessa föreskrivna normer kommer att bli föremål för påföljder. Dessa kommer att få formen av helt eller delvis indraget stöd (beroende på hur allvarligt fallet är).

Jordbruksrådgivning

Jordbruksrådgivningen kommer att ingå som en obligatorisk del i tvärvillkoren. Den kommer till en början att begränsas till att omfatta producenter som får mer än 15 000 euro per år i direktstöd eller som har en omsättning på mer än 100 000 euro per år. Övriga jordbrukare kommer att kunna delta i systemet på frivillig basis. Genom denna tjänst kommer jordbrukare genom feedback att få råd om hur normer och god praxis tillämpas i produktionen. Jordbruksrevision kommer att omfatta strukturerad och regelbunden inventering och bokföring av materialflöde och andra processer på företagsnivå som bedöms som relevanta för ett särskilt målområde (miljö, livsmedelssäkerhet och djurskydd). Stöd för jordbruksrevision kommer att kunna ges inom ramen för landsbygdsutvecklingen.

Långsiktiga arealuttag av miljöskäl

Producenter som för närvarande omfattas av obligatoriskt arealuttag kommer att bli skyldiga att fortsätta med detta på en areal motsvarande 10 % av den areal som de för närvarande använder till spannmål, oljeväxter och proteingrödor, som ett villkor för att beviljas det enhetliga jordbruksstödet. Ekologiskt jordbruk kommer inte att omfattas av denna skyldighet för arealen i fråga. Arealuttaget kommer att vara icke-roterande och får inte användas för jordbruksändamål eller för att producera grödor för kommersiella ändamål. Medlemsstaterna kommer emellertid att kunna tillåta roterande arealuttag om detta är nödvändigt av miljöskäl. Vid överlåtelse av mark skall arealuttaget fortsätta.

Stöd till energigrödor - kolkrediter

Kommissionen föreslår ett stöd på 45 euro/hektar för energigrödor. Detta kommer att tillämpas på en maximal garantiareal inom EU på 1 500 000 hektar. Stödet kommer bara att beviljas för arealer vars produktion omfattas av ett avtal mellan jordbrukaren och ett bearbetningsföretag, utom i fall där jordbrukaren själv genomför bearbetningen på anläggningen. Senast fem år efter införandet av systemet med energigrödor skall kommissionen lämna in en rapport till rådet om genomförandet med eventuella förslag.

Det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IAKS)

Det integrerade administrations- och kontrollsystemet kommer att behöva anpassas efter de nya bestämmelserna för direktstöd. I synnerhet införandet av det enhetliga jordbruksstödet kommer att medföra en förenkling av en grundläggande del av det aktuella integrerade administrations- och kontrollsystemet, eftersom identifiering av spannmål, oljeväxter och proteingrödor och animalieproduktion inte är något krav för det nya enhetliga jordbruksstödet, utom för de produkter som också i fortsättningen kommer att omfattas av ett grödspecifikt stöd som exempelvis ris eller durumvete. Det nuvarande övervaknings- och kontrollsystemet för stöd kommer att användas för att underlätta dubbelkontroller av stödrättigheterna och de arealer som är en förutsättning för dessa. Systemet för identifiering av jordbruksskiften får därför fortsatt grundläggande betydelse i det nya integrerade administrations- och kontrollsystemet.

Stödansökningar måste också i fortsättningen omfattas av administrativa kontroller av arealernas stödberättigande och av att det finns motsvarande stödrättigheter. De administrativa kontrollerna bör kompletteras med kontroller på plats på stickprovsbasis då till exempel fjärranalys kan användas för att kontrollera arealerna. Tillsammans kommer dessa kontroller, som bör samordnas av en därtill utsedd ansvarig myndighet, resultera i att stödet minskas eller stoppas då det konstateras att villkoren för stödberättigande inte är uppfyllda.

Det bör framhållas att kontrollen av tvärvillkoren också kommer att täckas av det nya integrerade administrations- och kontrollsystemet som sålunda inte enbart kommer att syssla med villkor för stödberättigande. Förslaget innebär följaktligen ett fullständigt integrerat administrations- och kontrollsystem. I detta avseende förutses att de kontrollsystem som redan används i medlemsstaterna för att kontrollera att föreskrivna verksamhetskrav och bestämmelser om god jordbrukshävd uppfylls, får användas inom ramen för det integrerade administrations- och kontrollsystemet med vilket de måste vara kompatibla. Detta gäller bland annat systemet för identifiering och registrering av djur i enlighet med direktiv 92/102/EEG och förordning (EG) nr 1760/2000. Även det administrations- och kontrollsystem som tillämpas för de stödordningar som fastställs i bilaga IV till förslaget till den övergripande förordningen måste vara kompatibelt med IAKS.

4.3. Gradvis sänkning

I syfte att säkerställa ett mer balanserat stöd och skapa en förutsägbar och tydlig ram för framtida finansieringsbehov föreslås ett system med gradvis sänkning för perioden 2006-2012.

De stöd som beviljas en jordbrukare ett givet år kommer att minskas på följande sätt:

>Plats för tabell>

Inom ovannämnda system skall den moduleringsandel som blir resultatet av den gradvisa minskningen, vilken börjar med 1 % 2006 och ökar till 6 % 2011, göras tillgänglig för medlemsstaterna som ett ytterligare gemenskapsstöd för åtgärder som skall ingå i deras programplanering för landsbygdsutveckling. Dessa belopp kommer att fördelas mellan medlemsstaterna på grundval av jordbruksareal, sysselsättning inom jordbruket och BNP per capita i köpkraft. De återstående beloppen kommer att vara tillgängliga för ytterligare finansieringsbehov vid nya marknadsreformer. Gradvis sänkning och modulering kommer inte att tillämpas i de nya medlemsstaterna förrän infasningen av direktstöd har lett till att dessa ligger på den normala nivån inom EU.

4.4. Konsolidering och förstärkning av landsbygdsutvecklingen

Kommissionen föreslår att gemenskapsstödet till landsbygdsutveckling breddas genom att nya åtgärder införs utan att detta påverkar den kommande debatten om en omarbetning av politiken för landsbygdsutveckling. Dessa kommer att läggas till "åtgärdsmenyn" enligt den andra pelaren utan ändringar av den grundläggande ram enligt vilken stödet till landsbygdsutveckling genomförs, eftersom kommissionen anser att detta skulle vara kontraproduktivt vid denna tidpunkt halvvägs in på den pågående programperioden 2000-2006.

De nya förslagna åtgärderna är samtliga kompletterande åtgärder och kommer att finansieras av garantisektionen vid EUGFJ inom hela EU. Åtgärderna är främst avsedda för stödmottagare bland jordbrukarna. Det blir medlemsstaterna och regionerna som bestämmer om de vill ta med dessa åtgärder i sina program för landsbygdsutveckling. De nya åtgärderna kommer att omfatta följande:

För det första ett nytt kapitel i förordning (EG) nr 1257/1999 med rubriken "Livsmedelskvalitet" i vilket det ingår två åtgärder:

- Stimulansbidrag kommer att beviljas jordbrukare som på frivillig basis deltar i gemenskapsprogram eller i godkända nationella system vars syfte är att förbättra jordbruksprodukternas och framställningsmetodernas kvalitet, och att ge konsumenterna garantier på dessa områden. Detta stöd kommer att kunna betalas årligen i högst fem år och uppgå till högst 1 500 euro per företag ett givet år.

- Stöd till producentgrupper för verksamheter som syftar till att informera konsumenter om och främja produkter som producerats enligt kvalitetssystem för livsmedel som får stöd inom ramen för ovannämnda åtgärd. Statligt stöd kommer att tillåtas upp till 70 % av de stödberättigande projektkostnaderna.

För det andra ett nytt kapitel med rubriken "Krav som skall uppfyllas" som omfattar följande två åtgärder:

- Möjlighet för medlemsstaterna att erbjuda tillfälligt och gradvis minskande stöd för att hjälpa jordbrukare att anpassa sig till de krav som införs baserade på gemenskapslagstiftningen rörande miljö, folkhälsa, djurhälsa, växtskydd, djurskydd samt arbetarskydd. Stödnivån måste differentieras så att hänsyn tas till ytterligare skyldigheter och driftskostnader för jordbrukarna i samband med att en ny särskild norm införs. Ett fast stöd som gradvis minskar kommer att betalas ut under en period på högst fem år. Stöd kommer att maximeras till 10 000 euro per jordbruksföretag ett givet år. Stöd kommer inte under några omständigheter att betalas ut om normerna inte följs på grund av att en enskild jordbrukare inte iakttar de normer som redan ingår i den nationella lagstiftningen.

- Stöd till jordbrukare för att hjälpa dem med kostnaderna när de anlitar jordbruksrådgivningen. Jordbrukare kan beviljas offentligt stöd för upp till 80 % av kostnaderna för rådgivningen första gången de anlitar denna, dock högst 1 500 euro.

För det tredje införs i det nuvarande kapitlet om miljövänligt jordbruk i förordning (EG) nr 1257/1999 möjligheten att betala ut stöd till jordbrukare som förbinder sig att under minst fem år förbättra djurhållningen utöver normal god djurhållningspraxis. Stödet kommer att betalas ut årligen på grundval av de ytterligare kostnader och inkomstförluster som uppstår genom dessa åtaganden, dock högst 500 euro per djurenhet och år.

Utöver en rad tekniska ändringar på grund av införandet av nya åtgärder föreslår kommissionen att man utnyttjar tillfället att ändra förordning (EG) nr 1257/1999 i samband med de aktuella förslagen för att förenkla och tydliggöra vissa bestämmelser i rådsförordningen. Dessa ändringar gäller tydliggörande av räckvidden för kapitlen om skogsbruk och kompetensutveckling, och en ny strecksats i kapitlet om anpassning och utveckling av landsbygden (de så kallade artikel 33-åtgärderna) för att täcka de administrativa kostnaderna i samband med de lokala partnerskapsgrupperna.

2004 kommer kommissionen att undersöka i vilken utsträckning landsbygdsutvecklingen bidrar till målen för en hållbar utveckling, främst när det gäller den biologiska mångfalden och genomförandet av direktiv 92/43/EG (habitatdirektivet). Dessutom kommer man vid samma översyn att överväga möjligheten att utvidga det stöd som beviljas jordbrukare för att de skall kunna uppfylla nyligen antagna gemenskapsnormer om livsmedelskvalitet, till att även omfatta små, traditionella livsmedelsproducenter. Vid behov kommer kommissionen att lägga fram förslag för att stärka den gemensamma jordbrukspolitikens bidrag till att uppnå dessa mål.

2003/0009 (CNS)

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om den gemensamma organisationen av marknaden för ris

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 36 och artikel 37.2, tredje stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [4],

[4] EGT C ..., ..., s. ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [5],

[5] EGT C ..., ..., s. ...

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [6],

[6] EGT C ..., ..., s. ...

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén [7], och

[7] EGT C ..., ..., s. ...

av följande skäl:

(1) Parallellt med funktion och utveckling av den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall en gemensam jordbrukspolitik utformas för jordbruksprodukter, och i denna politik skall det ingå en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna, som kan ta olika former beroende på produkten.

(2) Rådets förordning (EG) nr 3072/95 av den 22 december 1995 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris [8] har genomgått omfattande förändringar vid ett flertal tillfällen. Eftersom ytterligare ändringar kommer att göras bör den förordningen ersättas för klarhetens skull. Förordning (EEG) nr 3072/95 bör följaktligen upphävas.

[8] EGT L 329, 30.12.1995, s. 18. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 411/2002 (EGT L 62, 5.3.2002, s. 27).

(3) Den europeiska marknaden för ris är i allvarlig obalans. Den volym ris som lagras i offentlig intervention är mycket stor - motsvarar runt en fjärdedel av gemenskapens produktion - och kommer sannolikt att växa ytterligare på lång sikt. Denna obalans har sitt ursprung dels i den ökade interna produktionen och en ökad import, dels i begränsningarna av exportbidragen i enlighet med bestämmelserna i jordbruksavtalet. Den nuvarande obalansen kommer att förvärras ytterligare och troligen nå en ohållbar nivå under kommande år, på grund av ökande import från tredjeland till följd av att avtalet "Allt utom vapen" genomförs.

(4) Lösningen bör vara att i detta läge anpassa den gemensamma organisationen av marknaden för ris på ett sådant sätt att produktionen kan styras, att en bättre jämvikt och ett bättre flöde kan uppnås på marknaden och att konkurrenskraften hos gemenskapens jordbruk kan öka, samtidigt som man strävar att uppnå de andra målen i artikel 33 i fördraget, bland annat en höjning av producenternas inkomster.

(5) Den lämpligaste lösningen tycks vara att upphöra med de nuvarande bestämmelserna, att skapa system för privat lagring och skyddsnät för att hantera prissituationer för att kompensera jordbruken med inkomststöd och ett grödspecifikt stöd som återspeglar risproduktionens betydelse i de traditionella produktionsområdena. De båda sistnämnda stöden ingår i rådets förordning (EG) nr .../2003 av den ... 2003 om ... [9].

[9] Se s. ... i det här numret av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(6) Det är nödvändigt att införa ett effektivt stödpris för att stabilisera rismarknaden. Ett system med privat lagring är ett lämpligt och flexibelt sätt att hantera prisfluktuationer och kan därför lösa problemen.

(7) Ett skyddsnät behövs dock för fall när den privata lagringen inte är ett tillräckligt stöd för det effektiva stödpriset.

(8) Användningen av privat lagring och skyddsnätet förutsätter att medlemsstaterna regelbundet överför information till kommissionen.

(9) Skapandet av en inre marknad för ris i gemenskapen innebär att ett handelssystem upprättas vid gemenskapens yttre gränser. Ett handelssystem som kompletterar det privata lagringssystemet och innefattar importtullar enligt Gemensamma tulltaxan och exportbidrag bör i princip stabilisera gemenskapsmarknaden. Handelssystemet bör bygga på de åtaganden som godtagits inom Uruguayrundan för multilaterala handelsförhandlingar.

(10) För att övervaka volymen i handeln med ris med tredjeland bör bestämmelser införas om ett import- och exportlicenssystem med ställande av en säkerhet för säkerställande av att de transaktioner som licenserna omfattar verkligen utförs.

(11) Tullarna för jordbruksprodukter enligt Världshandelsorganisationens (WTO) avtal fastställs till största delen i Gemensamma tulltaxan. För vissa risprodukter är det dock nödvändigt att införa undantag från de nya bestämmelserna.

(12) För att förhindra eller motverka negativa effekter på gemenskapsmarknaden till följd av import av vissa jordbruksprodukter bör import av en eller flera av dessa produkter medföra en tilläggsimporttull, om vissa villkor är uppfyllda.

(13) Kommissionen bör, på vissa villkor, ges befogenhet att öppna och förvalta tullkvoter som är resultatet av internationella avtal som slutits i enlighet med fördraget eller andra av rådets rättsakter.

(14) Möjlighet att vid export till tredje land bevilja ett bidrag motsvarande skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och på världsmarknaden, inom de gränser som föreskrivs i WTO-avtalet om jordbruk [10] skulle utgöra ett skydd för gemenskapens deltagande i den internationella rishandeln. Dessa bidrag bör begränsas med avseende på kvantiteter och värde.

[10] EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.

(15) Efterlevnaden av begränsningarna med avseende på värde kan säkras när exportbidragen fastställs genom att utbetalningarna övervakas enligt de regler som gäller för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. Kontrollen kan förenklas genom att exportbidragen obligatoriskt fastställs på förhand, medan det för differentierade exportbidrag finns möjlighet att ändra den bestämmelseort som fastställts på förhand inom ett geografiskt område där en enda exportbidragsnivå gäller. Om bestämmelseorten ändras bör det exportbidrag som gäller den faktiska bestämmelseorten utbetalas, dock med tillämpning av det maxbelopp som gäller för den ursprungliga bestämmelseorten.

(16) Ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem bör införas för kontroll av att kvantitetsbegränsningarna efterlevs. I detta syfte bör beviljandet av exportbidrag kopplas till en exportlicens. Exportbidrag bör beviljas inom de gällande begränsningarna beroende på de särskilda omständigheter som gäller för varje berörd produkt. Undantag från denna regel får tillåtas endast för sådana bearbetade produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget och för vilka volymbegränsningarna inte är tillämpliga samt för verksamhet i form av livsmedelsstöd, eftersom sådan verksamhet är undantagen från alla begränsningar. För produkter vilkas export med exportbidrag troligen inte kommer att överstiga volymbegränsningarna bör det finnas möjlighet att avvika från de regler som endast avser förvaltningen.

(17) För att systemet skall fungera tillfredsställande bör det finnas möjlighet att reglera användningen av systemen för aktiv och passiv förädling eller, om marknadsläget så kräver, förbjuda dem.

(18) Systemet med tullar gör alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser överflödiga. Den mekanism som utgörs av den inre marknaden och tullarna kan i undantagsfall visa sig vara otillräcklig. För att i sådana fall kunna skydda gemenskapsmarknaden mot de störningar som kan uppkomma som ett resultat av att de tidigare importhindren avskaffats bör gemenskapen därför ha möjlighet att utan dröjsmål vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör vara förenliga med de åtaganden som följer av WTO-avtalen.

(19) Med hänsyn till världsmarknadsprisets inverkan på det inhemska priset bör det finnas föreskrifter om vilka åtgärder som bör vidtas för att stabilisera den inre marknaden.

(20) En väl fungerande inre marknad på grundval av gemensamma priser skulle äventyras om nationella stöd beviljades. Därför bör fördragets bestämmelser om statligt stöd gälla för produkter som omfattas av den här gemensamma organisationen av marknaden.

(21) Eftersom den gemensamma marknaden för ris fortgående förändras bör medlemsstaterna och kommissionen utbyta information som har betydelse för utvecklingen.

(22) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [11].

[11] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(23) Med tanke på att praktiska och specifika problem måste lösas bör kommissionen ha befogenhet att vidta nödvändiga åtgärder i akuta fall.

(24) De utgifter som medlemsstaterna ådrar sig genom de åtaganden som följer av denna förordning bör finansieras av gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken [12].

[12] EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.

(25) Den gemensamma organisationen av marknaden för ris bör ta vederbörlig hänsyn till målen i artiklarna 33 och 131 i fördraget.

(26) De ändringar som skett av ordningen enligt förordningar (EG) nr 3072/95 och (EG) nr 3073/95 av den 22 december 1995 om fastställande av standardkvaliteten för ris [13] genom den här förordningen kan ge upphov till svårigheter som inte behandlas i den här förordningen. För att kunna hantera sådana svårigheter bör kommissionen få möjlighet att vidta övergångsåtgärder.

[13] EGT L 329, 30.12.1995, s. 33.

(27) För att förhindra en allvarlig störning av marknaden för paddyris under de sista månaderna av regleringsåret 2003/04 är det nödvändigt att begränsa interventionsorganens intag till en viss kvantitet som fastställs i förväg.

(28) Tillämpningsföreskrifter bör fastställas för den nya gemensamma organisationen av marknaden. För att förbereda inför bestämmelserna för privat lagring och skyddsnätsfunktionen bör kravet att översända information till kommissionen om regionala marknadspriser gälla från ett tidigare stadium.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall utgöras av ett system för den inre marknaden och för handel med tredjeland och omfatta följande produkter:

KN-nr // Varuslag

a) 1006 10 21 - 1006 10 98 // Med ytterskal (paddy)

1006 20 // Endast befriat från ytterskalet (råris)

1006 30 // Helt eller delvis slipat ris, även polerat eller glaserat

b) 1006 40 00 // Brutet ris

c) 1102 30 00 // Finmalet mjöl av ris

1103 19 50 // Krossgryn samt grovt mjöl (inbegripet fingryn)

1103 20 50 // Pelletar av ris

1104 19 91 // Risflingor

1104 19 99 // Valsat ris

1108 19 10 // Risstärkelse

Artikel 2

1. I denna förordning avses med paddyris, råris, ris befriat från ytterskalet, delvis slipat ris, helt slipat ris, rundkornigt ris, mellankornigt ris, långkornigt ris och brutet ris de produkter som anges i bilaga I.

Definitionen på korn och brutet ris som inte är av felfri kvalitet finns i bilaga II.

2. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 25.2

a) fastställa omräkningskurserna för ris på olika bearbetningsstadier, bearbetningskostnaderna och värdet på biprodukterna,

b) vid behov ändra de definitioner som avses i punkt 1.

Artikel 3

Regleringsåret för produkterna i artikel 1 skall inledas den 1 september och löpa ut den 31 augusti påföljande år.

Artikel 4

Denna förordning skall gälla utan att det påverkar åtgärderna i rådets förordning (EG) nr .../2003 av den. ... 2003 [om upprättande av gemensamma bestämmelser för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av stödsystem för producenter av vissa grödor.]

KAPITEL II DEN INRE MARKNADEN

Artikel 5

1. Subventioner får fastställas för leveranser från medlemsstaterna till det franska utomeuropeiska departementet Reunion av produkter som omfattas av KN-nummer 1006 (med undantag för nr 1006 10 10), är avsedda att konsumeras där, härrör från medlemsstaterna och befinner sig i en av de situationer som avses i artikel 23.2 i fördraget.

Subventionsbeloppet skall fastställas med hänsyn till försörjningsbehovet på marknaden i Reunion och på grundval av den gällande skillnaden mellan de berörda produkternas noteringar eller priser på världsmarknaden och motsvarande noteringar eller priserna på gemenskapsmarknaden samt, vid behov, priserna för produkterna fritt ön Reunion.

2. Subventionsbeloppet skall fastställas med regelbundna intervall. Om nödvändigt får kommissionen dock tillfälligt ändra subventionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

Subventionsbeloppet får fastställas genom anbudsinfordran.

3. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel enligt förfarandet i artikel 25.2.

Subventionsbeloppet skall fastställas enligt förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 6

1. Det faktiska stödpriset för paddyris i gemenskapen skall ligga på 150 euro/ton.

2. För att stabilisera marknadspriset för paddyris i en region i gemenskapen skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 25.2, ge den berörda medlemsstaten tillstånd att sluta privata lagringsavtal om det genomsnittliga marknadspriset i den regionen under två veckor i följd ligger under stödpriset och om det utan stödåtgärder sannolikt skulle ligga kvar under stödprisnivån.

3. Paddyris som skördats i gemenskapen skall kunna komma i fråga för privat lagring. Stödet för privat lagring skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2. Stödbeloppet och de stödberättigande kvantiteterna får fastställas på grundval av anbud.

4. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 7

1. En särskild åtgärd skall tillämpas när det genomsnittliga marknadspriset för paddyris i en region i gemenskapen under två veckor i följd ligger under 120 euro/ton och sannolikt kommer att fortsätta att ligga under den prisnivån.

2. Organ som utses av medlemsstaterna skall köpa in det paddyris som skördats i gemenskapen och som erbjuds dem, förutsatt att erbjudandena uppfyller de villkor som upprättats i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 25.2, särskilt när det gäller kvantitet och kvalitet.

3. Inköpspriserna och de stödberättigande kvantiteterna får fastställas på grundval av anbud. Om kvaliteten på det paddyris som erbjuds är lägre än den standardkvalitet för vilken inköpspriset har fastställts, skall inköpspriset minskas.

4. Standardkvaliteten på paddyris skall fastställas i bilaga III.

5. I enlighet med förfarandet i artikel 25.2 skall kommissionen besluta om när de bestämmelser som beskrivs i punkt 1 skall börja eller sluta att tillämpas. Kommissionen skall besluta att åtgärden skall upphöra om marknadspriset för paddyris i den berörda regionen under minst en vecka ligger ovanför en prisnivå på 120 euro/ton.

6. Enligt villkor som fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 25.2 skall det paddyris som inköpts inom ramen för den åtgärd som avses i punkt 1 erbjudas till försäljning för export till tredjeland eller för försörjning av den inre marknaden.

7. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 8

Medlemsstaterna skall regelbundet överföra den information som krävs för tillämpning av artiklarna 6 och 7 till kommissionen.

Medlemsstaterna skall ge kommissionen närmare uppgifter fördelade på sort om arealer för risodling, produktion, skördar och lager som hålls av producenter och bearbetningsföretag. Uppgifterna skall grunda sig på ett av varje medlemsstat infört, skött och kontrollerat system med obligatoriska deklarationer som lämnas av risodlarna och bearbetningsföretagen.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel och särskilt ett system för meddelande av priser skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

KAPITEL III HANDEL MED TREDJELAND

Artikel 9

1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som avses i artikel 1 skall en importlicens respektive en exportlicens skall läggas fram.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort i gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 12-15.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Licenserna skall utfärdas mot att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. Giltighetstiden för licenserna och andra tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Avsnitt I Importbestämmelser

Artikel 10

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall importtullen för produkterna i artikel 1 vara den som fastställs i Gemensamma tulltaxan.

2. Utan att det påverkar punkt 1 skall importtullen för

a) råris med nummer 1006 20 motsvara det faktiska stödpriset, höjt med

i) 80 % för råris med KN-nummer 1006 20 17 och 1006 20 98,

ii) 88 % för råris med andra KN-nummer än 1006 20 17 och 1006 20 98, minus importpriset, och

b) helt slipat ris med KN-nummer 1006 30 skall motsvara det faktiska stödpriset, plus ett procenttal som skall beräknas, och minus importpriset.

Den importtull som beräknas enligt denna punkt skall inte överstiga tullsatsen i Gemensamma tulltaxan.

Det procenttal som avses i punkt b skall beräknas genom en anpassning av det relevanta procenttalet i punkt a med hänvisning till omräkningssatsen, bearbetningskostnaderna och värdet av biprodukter, följt av ett tilläggsbelopp för skydd av näringen.

3. Utan att det påverkar punkt 1 skall det inte läggas någon tullavgift på import till det franska departementet Reunion av varor avsedda att användas som livsmedel med KN-nummer 1006 10, 1006 20 och 1006 40 00.

4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 11

1. Utan att det påverkar artikel 10.2 skall, för att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, en tilläggstull tas ut vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor uppfylls som kommissionen fastställer i enlighet med punkt 3, dock inte om det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. En tilläggsimporttull får tas ut, om import sker till ett pris som understiger det som gemenskapen anmält till Världshandelsorganisationen ("utlösande pris"). Under ett år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå får en tilläggsimporttull tas ut, om importvolymen överskrider marknadstillträdesnivån, definierad som importens andel i procent av de föregående tre årens motsvarande inhemska konsumtion ("utlösande volym"). De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull enligt punkt 2 första stycket skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2. I sådana tillämpningsföreskrifter skall särskilt anges de produkter för vilka tilläggsimporttullar får tas ut.

Artikel 12

1. Kommissionen skall i enlighet med de föreskrifter som antagits enligt förfarandet i artikel 25.2 öppna och förvalta de tullkvoter för import av produkter som anges i artikel 1 som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget eller av någon annan av rådets akter enligt fördraget.

2 Tullkvoter skall förvaltas med en av följande metoder eller en kombination av dessa metoder:

a) En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn").

b) En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

c) En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella/nya mönster").

Beslut får fattas om andra lämpliga metoder. De får inte medföra omotiverad diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. I förekommande fall skall de antagna förvaltningsmetoderna lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet av att säkra nämnda marknads jämvikt.

4. De föreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga tullkvoter, vilka vid behov fördelas på lämpligt sätt över året, om den förvaltningsmetod som skall användas, och i förekommande fall innehålla bestämmelsera) som garanterar produktens art, härkomst och ursprung,

b) om erkännande av de dokument som används för att kontrollera de garantier som avses i punkt a, och

c) om villkoren för utfärdande av importlicenser samt licensernas giltighetstid.

Avsnitt II Exportbestämmelser

Artikel 13

1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera nedan angivna produkter på grundval av prisnoteringar för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget, får skillnaden mellan dessa prisnoteringar och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag:

a) Produkter i artikel 1 som skall exporteras utan att bearbetas ytterligare.

b) Produkter i artikel 1 som skall exporteras i form av sådana varor som förtecknas i bilaga IV.

För produkter som anges i punkt b får exportbidraget inte vara högre än det som tillämpas för produkterna när de exporteras i obearbetad form.

2. Metoden för att fördela kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den som

a) är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Exportbidragen skall vara desamma för hela gemenskapen. Om det är nödvändigt på grund av situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader får exportbidragen variera mellan olika bestämmelseorter. Bidragen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2. Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervall, och

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits.Vid behov får kommissionen under den mellanliggande perioden, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, ändra de exportbidrag som fastställs med regelbundna intervall.4. Bidragen skall fastställas med beaktande av följande faktorer:

a) Förhållandena och utsikterna rörande

i) priserna och tillgången på ris och brutet ris på gemenskapsmarknaden,

ii) priserna på ris och brutet ris på världsmarknaden.

b) målen för den gemensamma organisationen av marknaden för ris, som är en balanserad marknadssituation och en naturlig utveckling av priserna och handeln,

c) de begränsningar som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300 i fördraget,

d) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden och

e) ekonomiska aspekter av planerad export och

f) de mest fördelaktiga priserna på bestämmelseorten i det tredjeland som importerar produkterna i artikel 1.1 a och b.

Artikel 14

1. För produkter enligt artikel 1 som exporteras i obearbetad form skall exportbidrag beviljas endast på begäran och mot uppvisande av exportlicensen för produkterna.

2. För produkter enligt artikel 1 skall exportbidraget vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen

eller, i förekommande fall

b) för den verkliga destinationen, om den är en annan än den som den som anges i licensen. I så fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen.

Lämpliga åtgärder får vidtas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

3. Enligt förfarandet i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 3448/93 [14] får tillämpningsområdet för punkterna 1 och 2 utvidgas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga IV. Närmare tillämpningsföreskrifter skall antas i enlighet med det förfarandet.

[14] EGT L 318, 20.12.1993, s. 18. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2580/2000 (EGT L 298, 25.11.2000, s. 15).

4. När det gäller produkter för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får undantag medges från punkterna 1 och 2 i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 15

1. Ett anpassat belopp för exportbidragen får fastställas enligt förfarandet i artikel 25.2. Vid behov får kommissionen ändra de anpassade beloppen.

2. Den första punkten får tillämpas för produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av varor enligt bilaga IV.

Artikel 16

1. Bidraget för de produkter som avses i artikel 1 a och 1 b skall betalas när bevis framläggs för att produkterna

a) har framställts helt och hållet i gemenskapen i enlighet med artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 [15], förutom då punkt 6 tillämpas,

[15] EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

b) har exporterats utanför gemenskapen

c) har, när det gäller differentierade bidrag, nått den destination som anges i licensen eller annan destination för vilken exportbidraget fastställdes, utan att detta påverkar bestämmelserna i punkt 2 b. Undantag från denna bestämmelse får dock medges i enlighet med förfarandet i artikel 25.2, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.

De kompletterande bestämmelserna får fastställas enligt förfarandet i artikel 25.2.

2. Inget bidrag skall beviljas vid export av ris som importeras från tredjeland och återexporteras till tredjeland, utom om exportören lämnar bevis på

a) att den produkt som skall exporteras och den tidigare importerade produkten är identiska och

b) att avgiften betalades vid övergång till fri omsättning av denna produkt.

I detta fall skall bidraget för var och en av produkterna vara lika med de avgifter som togs ut vid importen, förutsatt att dessa är lägre än det tillämpliga bidraget. Om importavgifterna är större än det tillämpliga bidraget skall avgifterna tillämpas.

Artikel 17

Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i fördraget skall kontrolleras med hjälp av de exportlicenser som utfärdas för referensperioderna i avtalet för de aktuella produkterna. När det gäller åtaganden enligt avtal slutna inom ramen för WTO:s jordbruksavtal skall licensernas giltighetstid inte påverkas av att en referensperiod tar slut.

Artikel 18

Tillämpningsföreskrifter för detta avsnitt, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller utnyttjats, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2. Kommissionen får genom dessa föreskrifter bestämma vilka produktkvaliteter som får beviljas exportbidrag.

Bilaga IV skall ändras i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Avsnitt III Gemensamma bestämmelser

Artikel 19

1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaderna för ris skall fungera korrekt får rådet, efter förslag från kommissionen i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 37.2 i fördraget, på kommissionens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv eller passiv förädling när det gäller produkterna i artikel 1.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, i enlighet med förfarandet i artikel 25.2. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst sex månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från det att begäran mottagits.

3. En medlemsstat får inom en vecka från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut.

Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 20

1. De allmänna reglerna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda reglerna för tillämpning av denna gäller för klassificeringen av de produkter som omfattas av den här förordningen. Den tullnomenklatur som tillämpningen av denna förordning leder till, inbegripet de definitioner som förtecknas i bilaga I, skall infogas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller enligt bestämmelser som antas i enlighet härmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredjeland:

a) Uttag av en avgift som har samma verkan som tull.

b) Tillämpning av någon form av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 21

1. När prisnoteringarna eller priserna på världsmarknaden för en eller flera produkter i artikel 1 når en nivå som stör eller hotar att störa tillgången på gemenskapsmarknaden och där läget sannolikt kommer att bestå och försämras, får lämpliga åtgärder vidtas. Sådana åtgärder får vidtas som en skyddsåtgärd i yttersta nödfall.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 22

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 33 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredjeland till dess att sådan störning eller hot om störning har upphört.

2. Om situationen enligt punkt 1 uppstår skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från det att begäran tagits emot.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet i fråga inom en månad efter den dag då det hänskjutits till rådet.

4. Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som ingåtts i enlighet med artikel 300.2 i fördraget.

AVDELNING IV ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 23

Om inte annat följer av denna förordning skall artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget gälla för produktion av och handel med de produkter som förtecknas i artikel 1.

Artikel 24

1. Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra de uppgifter som behövs för att tillämpa denna förordning och för att uppfylla internationella krav beträffande ris.

2. För fastställande av vilka uppgifter som krävs och hur de skall överföras och spridas skall bestämmelser antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 25

1. Kommissionen skall biträdas av Förvaltningskommittén för spannmål som inrättats genom artikel 24 i förordning (EG) nr .../2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål, nedan kallad kommittén.

2. När det hänvisas till den här punkten skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 26

Kommittén får behandla alla andra frågor som tas upp av ordföranden, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.

Artikel 27

De nödvändiga och motiverade åtgärder som behövs för att i brådskande fall lösa praktiska och specifika problem skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Sådana åtgärder kan avvika från vissa delar av denna förordning, men endast i den utsträckning och under den period som det är absolut nödvändigt.

Artikel 28

Förordning (EG) nr 1258/1999 och genomförandebestämmelser för denna skall gälla för de utgifter som medlemsstaterna ådragit sig i samband med att de uppfyllt sina förpliktelser enligt den här förordningen.

Artikel 29

Vid tillämpningen av denna förordning skall hänsyn samtidigt och på lämpligt sätt tas till de mål som anges i artiklarna 33 och 131 i fördraget.

KAPITEL V ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 30

1. Förordningarna (EG) nr 3072/95 och (EG) nr 3073/95 upphör att gälla.

Hänvisningar till nämnda förordningar skall tolkas som hänvisning till denna förordning och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga V.

2. Övergångsbestämmelser får fastställas enligt förfarandet i artikel 25.2.Artikel 31

1. Under perioden 1 april 2004-31 juli 2004 skall de kvantiteter som interventionsorganen köper in enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 3072/95 vara begränsade till 100 000 ton.

2. Kommissionen får, på grundval av en balansräkning som återspeglar marknadssituationen, ändra den kvantitet som avses i punkt 1. Förfarandet i artikel 25.2 skall tillämpas.

3. Genomförandebestämmelser för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 25.2.

Artikel 32

1. Den här förordningen träder i kraft den sjunde dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Den skall tillämpas från och med regleringsåret 2004/05.

Artiklarna 8 och 31 skall emellertid tillämpas från och med den 1 april 2004.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

DEFINITIONER ENLIGT ARTIKEL 2

1. a) Paddyris: ris som efter tröskning har skalet kvar.

b) Råris: paddyris från vilket endast ytterskalet har avlägsnats. Exempel på ris som omfattas av denna definition är ris med handelsbeteckningarna "brown rice", "cargo rice", "loonzain" och "riso sbramato".

c) Delvis slipat ris: paddyris från vilket skalet, en del av grodden och hela eller delar av de yttre skikten av fruktväggen, men inte de inre skikten, har avlägsnats.

d) Helt slipat ris: paddyris från vilket skalet, hela de yttre och inre skikten av fruktväggen, hela grodden vad avser mellan- och långkornigt ris, och vad avser rundkornigt ris åtminstone en del av grodden, har avlägsnats, men där högst 10 % av kornen får ha kvar vita längsgående strimmor.

2. a) Rundkornigt ris: ris vars korn som längst är 5,2 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 2;

b) Mellankornigt ris: ris vars korn är längre än 5,2 mm men som längst 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 3;

c) Långkornigt ris:

i) kategori A: ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än 2 men mindre än 3,

ii) kategori B: ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än eller lika med 3;

d) Mätning av kornen: kornens mått bestäms för helt slipat ris enligt följande metod:

i) ett representativt prov tas från varupartiet,

ii) provet siktas så att hela korn återstår, däri inbegripet omogna korn,

iii) två mätningar genomförs om vardera 100 korn och genomsnittet beräknas,

iv) resultatet uttrycks i mm och avrundas till en decimal.

3. Brutet ris: korndelar vars längd inte överstiger tre fjärdedelar av de hela kornens genomsnittliga längd.

BILAGA II

DEFINITION AV KORN OCH BRUTET RIS SOM INTE ÄR AV FELFRI KVALITET

A. Hela korn

Korn från vilka endast en del av tanden har avlägsnats, oberoende av de egenskaper som varje bearbetningsled åstadkommer.

B. Klippta korn

Korn från vilka hela tanden har avlägsnats.

C. Brutna korn eller brutet ris

Korn från vilka en större del än tanden har avlägsnats. Brutet ris inbegriper

- grovt brutet ris (delar av korn, vilkas längd är lika med eller större än halva kornet men som inte utgör ett helt korn),

- medelfint brutet ris (delar av korn, vilkas längd är lika med eller större än en fjärdedel av kornet men som inte uppnår minsta storleken för "grovt brutet ris"),

- fint brutet ris (delar av korn, vilkas längd är mindre än en fjärdedel av kornets, men som inte passerar genom en sikt med en maskstorlek på 1,4 mm),

- kornfragment (små delar eller bitar av korn, som passerar genom en sikt med en maskstorlek på 1,4 mm). Kluvna korn (bitar som uppkommer genom att kornen klyvs på längden) ingår i denna definition.

D. Gröna korn

Korn som inte är fullt mogna.

E. Korn med naturliga missbildningar

Med naturliga missbildningar avses ärftliga eller icke-ärftliga missbildningar i förhållande till sortens typiska morfologiska kännetecken.

F. Kritaktiga korn

Korn med en yta som till minst tre fjärdedelar har ett ogenomskinligt och kritaktigt utseende.

G. Rödstrimmiga korn

Korn med längsgående röda strimmor av olika färgstyrka och nyans, som utgör rester av fruktväggen.

H. Fläckiga korn

Korn med en liten och välavgränsad mörk fläck av mer eller mindre regelbunden form. Till fläckiga korn räknas även korn som har svaga svarta strimmor på ytan, vilka ej går på djupet. Strimmorna och fläckarna får inte uppvisa någon gul eller mörk ytterring.

I. Missfärgade korn

Korn som på en begränsad del av ytan uppvisar en tydlig förändring i den naturliga färgen. Fläckarna kan vara av olika färg (svartaktiga, rödaktiga, bruna, etc.). Djupa, svarta strimmor skall också anses utgöra fläckar. Om fläckarnas färg är tillräckligt kraftig (svart, ljusröd, rödbrun), så att den är direkt synlig om de täcker en yta som är lika med eller större än halva kornet, skall kornen anses vara gula korn.

J. Gula korn

Korn som helt eller delvis genomgått en naturlig färgförändring på annat sätt än genom torkning och som har antagit en färgnyans från citron- till orangegul.

K. Bärnstensgula korn

Korn som på annat sätt än genom torkning har genomgått en enhetlig, lätt färgförändring över hela ytan. Genom denna förändring antar kornen en ljust bärnstensgul färg.

BILAGA III

Definition av standardkvaliteten för paddyris

Följande gäller för paddyris av standardkvalitet:

a) Den skall vara av god och handelsmässig kvalitet och luktfri.

b) Vattenhalten skall uppgå till högst 13 %.

c) Ha en avkastning på 63 viktprocent i hela korn av helt slipat ris (med en tolerans på 3 % klippta korn) varav en viktprocent av korn av helt slipat ris som inte är av felfri kvalitet:

- kritaktiga korn av paddyris med KN-nummer 1006 10 27 och 1006 10 98: // 1,5%

- kritaktiga korn av paddyris med andra KN-nummer än 1006 10 27 och 1006 10 98: // 2,0%

- rödstrimmiga korn: // 1,0%

- fläckiga korn: // 0,50%

- missfärgade korn: // 0,25%

- gula korn: // 0,02%

- bärnstensgula korn: // 0,05%.

BILAGA IV

KN-nr // Varuslag

ex 0403 // Kärnmjölk, filmjölk, gräddfil, yoghurt, kefir och annan fermenterad eller syrad mjölk och grädde, även koncentrerade, försatta med socker eller annat sötningsmedel, smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao

0403 10 // - Yoghurt :

0403 10 51 - 0403 10 99 // - - Smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao

0403 90 // - Annat:

0403 90 71 - 0403 90 99 // - - Smaksatta eller innehållande frukt, bär, nötter eller kakao

ex 1704 // Sockerkonfektyrer (inbegripet vit choklad), inte innehållande kakao:

1704 90 51 - 1704 90 99 // - - Andra

ex 1806 // Choklad och andra livsmedelsberedningar innehållande kakao, med undantag av underrubrikerna 1806 10, 1806 20 70, 1806 90 60, 1806 90 70 och 1806 90 90

ex 1901 // Maltextrakt; livsmedelsberedningar av mjöl, stärkelse eller maltextrakt, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 40 viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; livsmedelsberedningar av varor enligt nr 0401-0404, som inte innehåller kakao eller innehåller mindre än 5 viktprocent kakao beräknat på helt avfettad bas, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:

1901 10 00 // - Beredningar avsedda för barn, i detaljhandelsförpackningar

1901 20 00 // - Mixer och deg för beredning av bakverk enligt nr 1905

1901 90 // - Annat:

1901 90 11 - 1901 90 19 // - - Maltextrakt

// - - Andra:

1901 90 99 // - - - Andra:

ex 1902 // Pastaprodukter, såsom spagetti, makaroner, nudlar, lasagne, gnocchi, ravioli och cannelloni, även kokta, fyllda (med kött eller andra födoämnen) eller på annat sätt beredda; couscous, även beredd:

1902 20 91 // - - - Kokta

1902 20 99 // -- Andra

1902 30 // - Andra pastaprodukter

1902 40 90 // - - Andra

1904 // Livsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmålsprodukter (t.ex. majsflingor); Livsmedelsberedningar erhållna genom svällning eller rostning av spannmål eller spannmålsprodukter (t.ex. majsflingor); spannmål, annan än majs, i form av korn eller flingor eller andra bearbetade korn (med undantag av mjöl), förkokt eller på annat sätt beredd, inte nämnd eller inbegripen någon annanstans

ex 1905 // Bröd, kakor, kex och andra bakverk, även innehållande kakao; nattvardsbröd, tomma oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande produkter

1905 90 20 // Nattvardsbröd, tomma oblatkapslar av sådana slag som är lämpliga för farmaceutiskt bruk, sigilloblater och liknande produkter

ex 2004 // Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, frysta, andra än produkter enligt nr 2006 :

// - Potatis:

// - - Andra:

2004 10 91 // - - - I form av mjöl eller flingor

ex 2005 // Andra grönsaker, beredda eller konserverade på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte frysta, andra än produkter enligt nr 2006 :

// - Potatis:

2005 20 10 // - - I form av mjöl eller flingor

ex 2101 // Extrakter, essenser och koncentrat av kaffe, te eller matte samt beredningar på basis av dessa produkter eller på basis av kaffe, te eller matte; rostad cikoriarot och andra rostade kaffesurrogat samt extrakter, essenser och koncentrat av dessa produkter :

2101 12 // - - Beredningar på basis av extrakter, essenser eller på basis av kaffe :

2101 12 98 // -- Andra

2101 20 // - Extrakter, essenser och koncentrat av te eller matte samt beredningar på basis av sådana extrakter, essenser eller koncentrat eller på basis av te eller matte :

2101 20 98 // -- Andra

2105 00 // Glassvaror, även innehållande kakao

2106 // Livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:

// - Annat:

2106 90 10 // - - Ostfondue

// - - Andra:

2106 90 92 // - - - Inte innehållande mjölkfett, sackaros, isoglukos, druvsocker eller stärkelse eller innehållande mindre än 1,5 viktprocent mjölkfett, 5 viktprocent sackaros eller isoglukos, 5 viktprocent druvsocker eller stärkelse

2106 90 98 // -- Andra

ex 3505 // Dextrin och annan modifierad stärkelse (t.ex. förklistrad stärkelse), lim och klister på basis av stärkelse, dextrin eller annan modifierad stärkelse, utom stärkelse med nr 3505 10 50

ex 3809 // Appreturmedel, preparat för påskyndande av färgning eller för fixering av färgämnen samt andra produkter och preparat (t.ex. lättmedel och betmedel), av sådana slag som används inom textil-, pappers- eller läderindustrin eller inom liknande industrier, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans:

3809 10 // - På basis av stärkelse eller stärkelseprodukter

BILAGA V

JÄMFÖRELSETABELL

Förordning (EG) nr 3072/95 // Den här förordningen

Artikel 1 // Artikel 1 och 2

Artikel 2 // Artikel 3

Artikel 3 // Artikel 6

Artikel 4 // Artikel 6

Artikel 5 // --

Artikel 6 // --

-- // Artikel 4

-- // Artikel 7

Artikel 7 // --

Artikel 8 // --

Artikel 9 // Artikel 9

Artikel 10 // Artikel 5

-- // Artikel 8

Artikel 11 // Artikel 10

Artikel 12 // Artikel 11

Artikel 13 // Artiklarna 13,14, 15, 16, 17 och 18

Artikel 14 // Artikel 19

Artikel 15 // Artikel 20

Artikel 16 // Artikel 21

Artikel 17 // Artikel 22

Artikel 18 // --

Artikel 19 // Artikel 23

-- // --

Artikel 21 // Artikel 24

Artikel 22 // Artikel 25

Artikel 23 // Artikel 26

-- // Artikel 27

Artikel 24 // Artikel 29

Artikel 25 // Artikel 30

Artikel 26 // Artikel 28

-- // Artikel 31

Artikel 27 // Artikel 32

Bilaga A // Bilaga I

-- // Bilaga II

Bilaga B // Bilaga IV

Bilaga C // Bilaga V

Förordning (EG) nr 3073/95 // Den här förordningen

Artikel 1 // Bilaga III