Under 2017 sjönk grossistpriserna för elektricitet till hushållen inom EU för första gången sedan 2008. Samtidigt avbröts den långvariga utvecklingen med höjda nätavgifter och skatter. Att avgifterna inte ökade berodde delvis på sjunkande enhetskostnader för investeringar i förnybar energi, vilket gjorde att behovet av intäkter minskade. Skatter och avgifter utgör 40 % av de genomsnittliga elpriserna i EU.

På elgrossistmarknaden är det uppenbart att en ökad marknadskoppling och nya förbindelser skapar priskonvergens (en indikation på en effektivt fungerande marknad), förutom under extrema prissvängningar då de lokala skillnaderna i tillgången är för stora för att kunna överbryggas mellan medlemsstaterna. Även om en ökad användning av förnybar energi generellt sett leder till sjunkande priser på spotmarknaderna domineras den övergripande prisutvecklingen fortfarande av priserna på kol och gas, vilka vanligtvis ligger till grund för marginalpriset. Detta är bland annat orsaken till prisökningen sedan sommaren 2016 (och som förvärrades av den extrema vintern i början av 2017).

I denna rapport och i det åtföljande arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar presenteras detaljerade uppgifter och analyser av utvecklingen av hushållens och industrins energipriser och energikostnader för elektricitet, gas och oljeprodukter, både i EU som helhet, i medlemsstaterna och för våra handelspartner. Rapporten innehåller även en genomgång av uppgifter om energibeskattning, intäkter och subventioner. Uppgifterna i rapporten kommer främst från Eurostat (och kompletteras av branschundersökningar och andra uppgifter som samlats in specifikt för detta ändamål). En undersökning av prisutvecklingen underlättar bedömningen av konkurrensen och relationerna mellan producenter och konsumenter på energimarknaderna. En undersökning av kostnadsutvecklingen gör det möjligt att bedöma konsekvenserna när det gäller energifattigdom, industrins konkurrenskraft, överkomliga energipriser och marknadsutformningens ändamålsenlighet. Sådana undersökningar gör det även lättare att bedöma effektiviteten i subventionssystemen, konsekvenserna för nationella budgetar och intäkter samt behoven av investering i den europeiska energisektorn under övergångsfasen.

Detaljhandelsmarknaderna för gas inom EU beskattas av konkurrensskäl lägre för företagen. Skatten är även lägre för hushåll i vissa medlemsstater där gas är den huvudsakliga källan till uppvärmning och därmed ett primärt behov. Detaljhandelspriserna bestäms därför till stor del av grossistpriserna, och energikomponenten kan motsvara upp till 80 % av priset. I absoluta siffror har energikomponenten under det senaste årtiondet minskat med 2,4 % årligen för industrikonsumenter, samtidigt som spridningen har minskat med 11 %, vilket återspeglar framstegen mot fullbordandet av en gemensam gasmarknad. Det är även intressant att notera att stora energikonsumenter inom industrin betalar lägre skatter och avgifter jämfört med medelstora energikonsumenter.

Medan elpriserna delvis fastställs utifrån priserna för fossila bränslen (i kombination med andra nationella eller regionala faktorer som påverkar priserna) baseras priserna på naturgas helt på de globala priserna för fossila bränslen, däribland olja. Den stora spridningen mellan gaspriserna 2011–2014 har uppenbarligen minskat i takt med tillväxten av globala LNG-marknader och andra leveranskällor. Den ekonomiska återhämtningen och de stigande oljepriserna har emellertid nyligen lett till högre gaspriser. Som ordförande Jean-Claude Juncker konstaterade i juli 2018 är EU-marknaden fortfarande öppen för att ta emot en ökad export av gas från USA. En konvergens mellan de europeiska och asiatiska priserna under vår- och sommarmånaderna hade varit särskilt fördelaktig när lagren ska fyllas på. Producentländerna (USA, Ryssland, Kanada) har fortfarande lägre priser än nettoimportörerna (Japan, Kina, Sydkorea), och EU ligger mitt emellan.

2.3.Oljepriser

Efter nedgången 2014–2016 har priserna på råolja i det stora hela åter börjat stiga. Uppgången som började under våren 2016 har drivits på av globala faktorer (ökande efterfrågan, OPEC-ländernas strategiska beteende, spänningarna i Mellanöstern, USA:s sanktioner mot Iran etc.). Utvecklingen av växelkurserna har också bidragit till en osäkerhet i prissättningen, eftersom handeln på de globala energimarknaderna vanligen baseras på US-dollar snarare än euro. EU-ländernas relativt höga skatter på oljeprodukternas detaljhandelspriser dämpar effekterna av oljeprisernas fluktuationer. I mitten av 2018 hade detaljhandelspriserna emellertid återgått till 2015 års nivåer.

För EU är de stigande priserna på fossila bränslen en påminnelse om och ett incitament för att öka energieffektiviteten och att skynda på koldioxidminskningen och energiövergången. Priserna på olja och gas fastställs på de globala marknaderna. De fluktuerar i takt med variationer i tillgång och efterfrågan på global nivå. Priserna har stigit (totalt sett) sedan 2016, vilket är en påminnelse för de flesta av EU-länderna om deras ”köparberoende” ställning som nettoimportörer. Elpriserna fluktuerar också indirekt beroende på priserna på fossila bränslen. EU berörs därmed fortfarande av externa marknadskrafter och geopolitiska skeenden, vilket gör att industrin och hushållen är sårbara för prisändringar och att handelsbalansen och resultaten i den övergripande ekonomin påverkas. Europeiska kommissionens modell visar att ett oljepris på 75 US-dollar/fat i genomsnitt under 2018 hade minskat EU:s BNP med cirka 0,4 % under 2018 och 2019. Samtidigt hade inflationen ökat med 0,6 procentenheter under 2018 jämfört med vad som hade kunnat förväntas om oljepriserna hade legat kvar på 2017 års nivåer.

EU:s politiska åtgärder för att skydda sig mot sådana krafter omfattar en förbättring av den inre marknadens funktion och en minskning av mängden koldioxid i den europeiska ekonomin. EU:s energi- och klimatpolitik syftar till att minska beroendet av den globala tillgången på fossila bränslen.

3.Energikostnader

Den totala energikostnaden (och inte bara priset) är viktig för förståelsen av frågan om överkomliga priser och konkurrenskraft för Europas hushåll och företag. Även om vi inte kan påverka de globala priserna på fossila bränslen har vi faktiskt tillgång till kostnadseffektiva alternativ för att minska konsumtionen och att ändra den typ av energi vi konsumerar.

För att förstå vilka sektorer och industrier som behöver stöd och vilka strategier och åtgärder som måste vidtas för att lindra energikostnadernas negativa effekter, är det användbart att detaljstudera kostnadernas karaktär för både hushåll och företag, och även för energiintensiva industrier.

3.1.EU:s energinota