Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för socker"

(2001/C 116/24)

Den 20 oktober 2000 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 36 och 37 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Ekonomiska och sociala kommitténs presidium gav den 17 oktober 2000 sektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö i uppdrag att förbereda kommitténs yttrande i ärendet.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Ekonomiska och sociala kommittén vid sin 377:e plenarsession den 29-30 november 2000 (sammanträdet den 30 november) Jean-Paul Bastian till huvudföredragande och antog följande yttrande med 107 röster för, 13 emot och 8 nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. Inom sektorn för socker, isoglukos och inulinsirap har systemet med produktionskvoter i förordning (EEG) nr 1785/81 förlängts ett flertal gånger. Förordningen förlängdes senast 1995, och omfattar de sex regleringsåren 1995/1996 till 2000/2001. Den innehåller ett antal viktiga reformer som krävdes enligt jordbruksavtalet i Marrakech 1994, som avslutade de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguay-rundan. Denna ändrade förordning kodifierades under numret 2038/99.

1.2. I ovannämnda förordnings artikel 26.6 anges att "Rådet skall före den första januari 2001 i enlighet med förfarandet i artikel 37.2 i fördraget besluta om den ordning som skall gälla från och med den första juli 2001 för produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap".

1.3. Kommissionen föreslår att förordningen skall förlängas och att den nuvarande prisnivån skall behållas för de två regleringsåren 2000/2001 och 2002/2003 under förutsättning att man

- minskar kvoterna med 115000 ton,

- avvecklar systemet för utjämning av lagerkostnader,

- upphäver finansiering av lagring av socker som har överförts eller deklasserats för att uppfylla åtagandena enligt GATT,

- upphäver kravet på ett minimilager,

- ser över den automatiska justeringen av anpassningsstödet till företag som raffinerar förmånsråsocker från AVS-länderna och Indien och av tilläggsstödet till företag som raffinerar socker från de franska utomeuropeiska departementen,

- inför ett krav att medlemsstaterna skall garantera att sockerbetsodlingen tar hänsyn till miljön, och att de vid behov skall fastställa miljökrav och överlämna en rapport till kommissionen senast den 30 juni 2002.

1.4. Kommissionen har också för avsikt att genomföra ett antal studier om kvotsystemets vara eller inte vara, konkurrensnivån inom de olika agroindustriella sektorerna och spridningseffekterna av prisändringar. I juli 2002 bör enligt kommissionen resultatet av dessa studier, läget i WTO-förhandlingarna och den planerade översynen av ordningarna för spannmål och oljeväxter kunna möjliggöra en översyn av det nuvarande systemet för socker.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kvotsystemet och finansieringen via produktionsavgifter har gjort det möjligt att helt täcka den interna efterfrågan, garantera ett stabilt exportflöde, uppfylla EU:s åtaganden inom WTO och inleda förhandlingar om utvidgning av EU till kandidatländerna i Central- och Östeuropa.

2.2. Prissystemet och mekanismerna för handelsutbyte med tredje land har gjort det möjligt att garantera jordbrukare i EU och AVS-länderna rimliga inkomster, och sockerföretag och raffinaderier en tillfredsställande verksamhetsnivå.

2.3. Prispolitiken, som varit mycket stabil under de senaste åren, har gjort det möjligt att hålla uppe sockerpriset på en nivå som är jämförbar med priset i andra industriländer. Det har sjunkit med 36 % i fasta priser sedan 1985, och tre fjärdedelar av konsumtionen gäller bearbetade produkter vars pris är okänsligt för varierande sockerpris.

2.4. Gemenskapsmarknaden har varit skyddad från de kraftiga prissvängningarna i övriga världen, och sockerproducenterna och sockerindustrin har inte drabbats av de allvarliga sociala och ekonomiska konsekvenser som lågprisimport från vissa länder skulle ha kunnat ge upphov till.

2.5. EU:s sockersystem ger, utöver inhemskt producerat socker, import av 1600000 ton socker från utvecklingsländer i Afrika, Västindien och Stilla havet samt från Indien en kontinuerlig avsättning till ett garantipris.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Kommissionens förslag omfattar två regleringsår.

3.1.1. ESK hänvisar till sina tidigare yttranden och särskilt dem från november 1992 och april 1993(1), där kommittén kritiserar sockerförordningar med kort giltighetstid eftersom de skapar osäkerhet bland producenterna och inom bearbetningsindustrin och utgör en hämsko för beslut om investeringar.

3.1.2. ESK konstaterar att kommissionen dessutom har för avsikt att samtidigt genomföra reformen av GMO för socker, halvtidsöversynen av spannmåls- och oljeväxtsektorn och eventuellt även en reform av systemet för mjölk.

3.1.3. ESK anser att man måste uppfylla de åtaganden som gjordes i Berlin på jordbruksområdet, särskilt när det gäller budgetramar.

3.1.4. ESK anmodar rådet att se över den period på två år som kommissionen föreslår för att förordningens giltighetstid skall sammanfalla med de budgetramar som stats- och regeringscheferna fastställde i Berlin i mars 1999.

3.2. ESK beklagar att det inte har gjorts någon konsekvensutredning av de förändringar som kommissionen förslår beträffande lagring. Kommittén är också förvånad över att de bestämmelser som i de tidigare förordningarna bedömdes som mycket ändamålsenliga plötsligt framställs som överflödiga, utan att kommissionen har bemödat sig om att motivera sin nya uppfattning.

3.2.1. ESK betvivlar att besparingarna genom att man avskaffar systemet för utjämning av lagringskostnader blir så stora som beräknat, eftersom de minskade utgifterna samtidigt leder till lägre intäkter på grund av uteblivna avgifter.

3.2.2. Med upphävande av lagringssystemet finns en risk att försäljning sker på bekostnad av medlemsstaternas och gemenskapens budgetar. Det blir också svårare och osäkrare att fastställa nivån på exportbidrag och produktionsstöd, samtidigt som det uppstår en risk för att sockerförsörjningen avbryts i slutet av regleringsåret.

3.2.3. ESK stöder överföringen av C-socker eftersom man därmed kan uppnå en jämn försörjning av socker i EU och för export.

3.2.4. Bestämmelserna om minimilager ger en försörjningsgaranti som är särskilt värdefull i områden med underskott.

3.2.5. ESK anmodar därför rådet att återinföra lagringsbestämmelserna.

3.3. ESK anser att kommissionens förslag om att minska kvoterna med 115000 ton är omotiverat med hänsyn till bestämmelserna om den årliga justeringen av kvoterna i artikel 10 för att uppfylla åtaganden enligt GATT. Denna strukturella minskning av kvoterna kan få negativa följder om konsumtionen skulle öka och väcker kritik i de regioner som begär justering av kvoterna eller kräver åtgärder för att kompensera naturliga nackdelar.

3.4. ESK vill påminna om att socker och stärkelse konkurrerar inom den kemiska industrin. Bidragen till stärkelse avsett för den kemiska industrin finansieras emellertid helt och hållet av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket utan avgiftsbeläggning av producenterna, samtidigt som bidragen till socker avsedd för den kemiska industrin till övervägande del finansieras av avgifter som betalas av dem som producerar sockerbetor, sockerrör och socker. Kommittén anser därför att gemenskapen bör fortsätta att finansiera bidrag till produktion av 60000 ton socker som används inom den kemiska industrin.

3.5. ESK vill framhålla att sockerbetsodling i likhet med all annan jordbruksverksamhet måste efterleva gällande miljöskyddsregler på regional och nationell nivå och EU-nivå.

3.5.1. Kommittén anser att ett långsiktigt hållbart jordbruk måste främjas.

3.5.2. Sockerbetor är bara en av de grödor som används för växelbruk. Sockerbetsodling är inte förknippad med några särskilda risker. Kommittén förespråkar därför en hållbar miljöförvaltning av övergripande karaktär, snarare än varierande miljöförvaltning inom olika sektorer.

3.6. ESK noterar att kommissionen anser att den gemensamma organisationen av marknaden i framtiden måste ta hänsyn till utvidgningsförhandlingarna.

3.6.1. ESK konstaterar att den gällande marknadsorganisationen med kvoter och självfinansiering faktiskt underlättar utvidgningen eftersom den motverkar produktionsöverskott och skenande budgetutgifter.

3.6.2. Kandidatländerna håller dessutom på att omstrukturera sin sockerbetsproduktion och sockerindustri inför utvidgningen och investerar därför i modernisering av sockerbets- och sockersektorn. Samtidigt följer de anslutningskraven och inför gemenskapens regelverk, det vill säga de nuvarande bestämmelserna och mekanismerna i sockerförordningen. En för kort giltighetstid för förordningen, ett hotat kvotsystem och avskaffande av prisstabiliseringsmekanismer som finansiering av lagring och överföring har oundvikligen en störande inverkan på anslutningsförhandlingarna och förtar kraften i de pågående anpassningsinsatserna i kandidatländerna.

3.7. De reformer som gjordes 1995 garanterar att den gemensamma marknadsorganisationen för socker uppfyller EU:s åtaganden inom WTO.

3.7.1. ESK konstaterar dock att EU:s viktigaste handelsparter gör avkall på vissa av sina åtaganden. USA ökar sitt jordbruksstöd kraftigt och kommer inom kort att upphäva "the Fair Act". Australien har nyligen beviljat sin sockersektor kraftiga stöd, samtidigt som Brasilien och Thailand avskriver de inhemska sockerföretagens skulder.

3.7.2. ESK anser att Berlin-avtalet och det åtföljande förhandlingsmandatet inom WTO måste respekteras och att det därför är meningslöst att föregripa resultatet av de pågående WTO-förhandlingarna om socker, samt den gemensamma marknadsorganisationen vid behov skulle kunna anpassas efter avslutade förhandlingar.

4. Slutsatser

4.1. ESK förespråkar därför en sockerförordning som är giltig fram till och med 2006.

4.2. ESK betonar också att systemet för utjämning av lagringskostnader, inklusive för överföring, måste bevaras.

4.3 ESK ser det som omotiverat att minska kvoterna och anser att bestämmelserna för finansiering av den första kvantiteten på 60000 ton socker till den kemiska industrin inte bör ändras.

4.4. Kommittén vill också bidra till de studier som kommissionen har för avsikt att genomföra för att särskilt analysera kritiska synpunkter på den gemensamma organisationen av marknaden för socker, den agroindustriella koncentrationen och spridningseffekter av prisändringar mellan producentled och konsumentled.

Bryssel den 30 november 2000.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) EGT C 19, 25.1.1993, EGT C 161, 14.6.1993.

BILAGA

till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande

Ändringsförslag som avslogs

Under debatten avslogs följande ändringsförslag, som dock stöddes av minst en fjärdedel av de röstande:

Punkt 3.1.4

Ersätt med följande text:

"Kommittén godtar den tvåårsperiod som kommissionen föreslagit så att socker kan inkluderas i den planerade halvtidsutvärderingen av Agenda 2000, i enlighet med vad som bestämdes i mars 1999 i Berlin."

Motivering

Förberedelse inför anslutningen.

Resultat av omröstning

För: 29, emot: 86, nedlagda: 3.

Punkt 4.1

Gör följande ändring:

"ESK förespråkar därför en sockerförordning som är giltig fram till och med 2002/2003."

Motivering

Som ett led i förberedelserna inför anslutningen och för att inkludera socker i den allmänna översynen avseende jordbruksgrödor.

Resultat av omröstning

För: 32, emot: 89, nedlagda: 2.