Många deltagare påpekade att det fortfarande var för tidigt att i) fullständigt bedöma de ändringar som överenskoms 2019 och trädde i kraft först tidigt 2020 och ii) överväga ytterligare ändringar med tanke på att de senaste ändringarna genomförts helt nyligen. Deltagarna nämnde även de extraordinära omständigheter som orsakats av covid-19-krisen som har krävt de europeiska tillsynsmyndigheternas uppmärksamhet, särskilt under stora delar av 2020. Trots dessa reservationer lämnade de flesta deltagarna ändå en bedömning. Återkopplingen om de ändringar som infördes genom översynen av de europeiska tillsynsmyndigheterna var i stort sett klart positiv, även om ett antal deltagare ansåg att det krävs fler ändringar. Svaren visade också att de skilda åsikter som framkom under 2019 års översyn av de europeiska tillsynsmyndigheterna fortfarande lever kvar. Det stora flertalet av deltagarna håller med om att de europeiska tillsynsmyndigheterna agerade korrekt under covid-19-krisen och att deras nuvarande befogenheter i stort sett har varit tillräckliga. Enligt återkopplingen verkar samordningen av myndigheterna fungera tillfredsställande. En del intressenter ansåg dock att myndigheternas tillsynsroll inte har utnyttjats till fullo.

Under den senaste översynen av de europeiska tillsynsmyndigheterna föreslog kommissionen långtgående ändringar för att öka deras oberoende gentemot de nationella behöriga myndigheterna när det gäller vissa uppgifter. Det viktigaste argumentet för dessa förslag var att de europeiska tillsynsmyndigheterna skulle kunna använda några av sina verktyg i större utsträckning genom att låta vissa beslut fattas av ett organ med en viss grad av oberoende gentemot de myndigheter verktygen tillämpas på. Detta tillvägagångssätt diskuterades intensivt under lagstiftningsförfarandet. Den text som slutligen antogs av medlagstiftarna nådde inte upp till kommissionens ursprungliga ambitioner. Trots detta infördes förbättringar inom de viktigaste områdena (dvs. överträdelser av unionsrätten, intressekonflikter och ordförandens funktioner).

Deltagarna från finansbranschen ansåg att den nuvarande finansieringsmodellen är lämplig eftersom i) tillsynsuppgifter bör finansieras från EU-budgeten och ii) uppgifter som rör enhetlighet i tillsynen bör finansieras av de nationella behöriga myndigheterna, eftersom de direkt drar nytta av detta och tillsyn i första hand är statens ansvar. Deltagare från finansbranschen påpekade dessutom att den nuvarande finansieringsmodellen ger Europaparlamentet befogenhet att utöva budgetkontroll över de europeiska tillsynsmyndigheterna för den del av deras budget som finansieras från EU:s allmänna budget, vilket säkerställer ansvarsutkrävande.

Trots den generellt positiva bedömningen har vissa problem identifierats när det gäller de avgifter som tas ut av de enheter som står under tillsyn för att täcka kostnaderna för Esmas mandat för direkt tillsyn. En myndighet hävdade att EU bör stå för den ökade finansieringen av mandat för direkt tillsyn i stället för en höjning av avgifterna från enheter som står under tillsyn. Under samrådet tog Esma upp problemet med bristande flexibilitet i avgiftssystemet, som innebär att Esma inte kan omfördela medel på grundval av identifierade risker. För vissa direkta tillsynsuppgifter är det dessutom få eller sannolikt få enheter som står under tillsyn. Detta kan leda till att små enheter får betala höga avgifter, eftersom avgifterna enligt sektorslagstiftningen ska täcka alla kostnader som uppstår under tillsynen.

Kommissionens bedömning

I linje med den återkoppling som inkommit har kommissionen inte för avsikt att föreslå lagstiftningsändringar för att ändra den nuvarande rättsliga ramen för finansiering av de europeiska tillsynsmyndigheterna.

Kommissionen uppmanar Esma att undersöka de olika alternativ som finns tillgängliga inom den nuvarande rättsliga ramen för att lösa problemet med tillsynsavgifter och säkerställa att avgifterna förblir rimliga i förhållande till intäkterna för de enheter som står under tillsyn. Om de tillgängliga åtgärderna (andra än lagstiftning) är otillräckliga för att lösa problemet kan riktade ändringar av sektorslagstiftningen övervägas.

7.KONSUMENTSKYDD

Bakgrund och slutsatser

Att stärka kundskyddet och konsumentskyddet är en viktig del av de europeiska tillsynsmyndigheternas mandat. I och med 2019 års översyn av de europeiska tillsynsmyndigheterna utökades r deras uppgifter på detta område och deras verktyg förbättrades. Till följd av översynen fick Esma t.ex. ansvar för i) samordning av anonyma kundbesök, ii) utveckling av riskindikatorer för icke-professionella investerare, iii) insamling av uppgifter, analys och rapportering om konsumenttrender och iv) utökning av undersökningar enligt artikel 22.4 i förordningarna om de europeiska tillsynsmyndigheterna till att omfatta potentiella hot mot kund- eller konsumentskyddet.

De flesta intressenter som deltog i samrådet ansåg att de europeiska tillsynsmyndigheterna bidrar på ett positivt sätt till att skydda konsumenter och investerare. En del intressenter påpekade att konsumentproblem ofta är lokala. Det är därför ytterst viktigt att de nationella behöriga myndigheterna och de europeiska tillsynsmyndigheterna har ett bra samarbete. De flesta deltagare i samrådet ansåg att de europeiska tillsynsmyndigheterna tillför mervärde genom att identifiera konsumentproblem i EU och utbyta god praxis med de nationella behöriga myndigheterna. Flertalet deltagare påpekade även att de europeiska tillsynsmyndigheterna spelar en viktig samordnande roll inom den inre marknaden för gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster. I detta avseende efterfrågade några myndigheter mer ändamålsenliga samordningsbefogenheter för tillsyn av gränsöverskridande tjänster i syfte att minska risken för att konsumenterna skadas.

Kommissionens bedömning