Förslag till rådets beslut förslag till rådets beslut om undertecknande och ingående av ett internationellt avtal mellan Europeiska gemenskapen, Kanada och Ryssland om normer för humana fångstmetoder (97/C 95/10) (Text av betydelse för EES) KOM(97) 17 slutlig - 97/0019 (CNS)

(Framlagt av kommissionen den 24 januari 1997)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 113 och 100a jämförda med artikel 228.3 första stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av rådets beslut från juni 1996 om bemyndigande av kommissionen att förhandla om ett avtal med Kanada, Ryssland och USA och alla andra berörda tredje länder om normer för humana fångstmetoder, och

med beaktande av följande:

I rådets förordning (EEG) nr 3254/91 (1), särskilt artikel 3.1 andra strecksatsen i denna, hänvisas till internationella normer för humana fångstmetoder, vilka fångstmetoder som används av tredje länder som inte har förbjudit användningen av rävsax bör anpassas till för att dessa länder skall kunna exportera skinn och produkter framställda av vissa djurarter till gemenskapen.

Det hade inte fastställts någon internationell standard om humana fångstmetoder den 1 januari 1996. Denna situation innebar att ett tredje land inte hade möjlighet att garantera att de fångstmetoder som används på dess territorium för de arter som anges i bilaga I till förordning (EEG) nr 3254/91 var förenliga med internationella normer för humana fångstmetoder.

Ett förslag till förordning om ändring av förordning (EEG) nr 3254/91 (2) vidarebefordrades den 12 januari 1996 till rådet.

Det avtal som bifogas detta beslut överensstämmer med rådets förhandlingsdirektiv. Det överensstämmer därigenom med internationella normer för humana fångstmetoder enligt artikel 3.1 andra strecksatsen i förordning (EEG) nr 3254/91.

Avtalets huvudsakliga syften är att fastställa harmoniserade tekniska regler som gör det möjligt att uppnå en tillräckligt hög skyddsnivå för fångade djurs välbefinnande, regler som skall vara tillämpliga på produktion och användning av fällor, samt att främja handeln mellan parterna med fällor samt med skinn och produkter framställda av de arter som omfattas av avtalet.

För att genomföra avtalet krävs det att en tidsplan görs upp bl.a. för att, i syfte att certifiera fällorna, pröva deras överensstämmelse med de normer som fastställs i avtalet och för att ersätta icke certifierade fällor.

Avtalet mellan Europeiska gemenskapen, Kanada och Ryssland om normer för humana fångstmetoder bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet mellan Europeiska gemenskapen, Kanada och Ryssland om normer för humana fångstmetoder godkännes härmed.

Avtalstexten bifogas detta beslut, liksom de förklaringar som skall deponeras i samband med undertecknandet av avtalet.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person som skall ha befogenhet att underteckna avtalet.

(1) EGT nr L 308, 9.11.1991, s. 1.

(2) KOM(95) 737 slutlig, 15.12.1995.

INTERNATIONELLT AVTAL OM NORMER FÖR HUMANA FÅNGSTMETODER

INGRESS

KANADA,

EUROPEISKA GEMENSKAPEN

och

RYSKA FEDERATIONEN

(nedan kallade "parterna"),

SOM ERINRAR SIG sitt djupa engagemang för utvecklingen av internationella normer för humana fångstmetoder som är baserade på vetenskaplig forskning och på empiriska och praktiska erfarenheter,

SOM ÅTERBEKRÄFTAR att parterna, i enlighet med Förenta nationernas stadga och principerna för internationell rätt, har den suveräna rätten att utnyttja sina egna resurser i enlighet med sin egen miljö- och utvecklingspolitik och att parterna är ansvariga för att bevara den biologiska mångfalden och för att använda de biologiska resurserna på ett hållbart sätt,

SOM INSER att en hållbar användning av vilda djur till fördel för människan överensstämmer med principerna i världsstrategin för naturvård, världskommissionen för miljö och utveckling och FN-konferensen om miljö och utveckling,

SOM NOTERAR engagemanget, även från medlemsstaterna i Internationella naturvårdsunionen vid sin artonde generalförsamling, i resolution 18.25, att så snart det är praktiskt möjligt avskaffa användningen av inhumana fällor,

SOM ANSER att arbetet med att utveckla internationella normer för humana fångstmetoder, som påbörjades 1987 av ISO, Internationella standardiseringsorganisationen, ännu inte är klart,

SOM INSER att syftet med internationella teknikstandarder bland annat är att förbättra kommunikationen och att underlätta handeln,

SOM INSER att mycket forskning utförts, särskilt i Kanada, USA, Ryska federationen och i Europeiska gemenskapen, i syfte att utveckla mer humana, praktiska fångstmetoder,

SOM FRAMHÄVER det avsevärda arbete som utförts av arbetsgruppen för utveckling av internationella normer för humana fångstmetoder och som bestod av experter från Kanada, USA, Ryska federationen och Europeiska gemenskapen,

SOM UPPSKATTAR att, trots avsaknaden av internationell norm för humana fångstmetoder, man har inom flera jurisdiktioner följt olika tillvägagångssätt och infört lagar för att förbättra fångstmetoderna och villkoren för vilda djur, och

SOM ANSER att de interna konstitutionella och institutionella reglerna för varje part bestäms av myndigheterna med ansvar för genomförandet av normerna för humana fångstmetoder inom partens lagstiftning,

HAR ÖVERENSKOMMIT OM FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I detta avtal avses med

- fällor: mekaniska fångstanordningar, både för dödande och fasthållande, beroende på vad som är lämpligt.

- fångstmetoder: syftar på fållorna och hur de gillras: (t.ex. vilka arter de är avsedda för, placering, bete och naturliga miljöförhållanden).

- humana fångstmetoder: de fällor som godkänts av behöriga myndigheter och som överensstämmer med normerna för humana fångstmetoder (nedan kallade "normerna", se bilaga I till det här avtalet) och som används enligt tillverkarens anvisningar.

Artikel 2

Mål

Målen för det internationella avtalet om normer för humana fångstmetoder (nedan kallat "avtalet") är:

1. att fastställa normer för humana fångstmetoder,

2. att förbättra kommunikationen och samarbetet mellan parterna när det gäller genomförandet och utvecklingen av dessa normer, och

3. att underlätta handeln mellan avtalsparterna.

Artikel 3

Omfattning

Detta avtal gäller fångstmetoder och godkännande av fällor för fångst av vilda djur som lever på land eller däggdjur som till hälften lever i vatten som finns upptagna i bilaga I, för att förvalta vilda djur inklusive skadedjursbekämpning, för att få päls, skinn eller kött och för att fånga däggdjur för konservering.

Artikel 4

Skyldigheter enligt andra internationella avtal

1. Detta avtal påverkar inte rättigheterna och skyldigheterna för de parter som är WTO-medlemmar enligt Marrakech-avtalet som fastställde WTO.

2. För parter som inte är medlemmar i WTO, påverkar inte detta avtal några rättigheter eller skyldigheter enligt bilaterala avtal mellan parterna listade i bilaga II.

Artikel 5

Befintliga åtgärder

Parterna får även fortsättningsvis, på sitt eget territorium, förbjuda användningen av fällor som vid dagen för detta avtals ikraftträdande var förbjudna.

Artikel 6

Internationellt samarbete

Utan att tillämpningen av artikel 9 påverkas:

1. Parterna samtycker till att samarbeta med varandra, antingen direkt eller genom behöriga internationella organisationer i frågor som är av gemensamt intresse och som rör detta avtal.

2. Parterna samtycker till att utveckla och förbättra multilateralt samarbete inom området humana fångstmetoder på basis av ömsesidiga fördelar och önskan att underlätta handeln.

Artikel 7

Parternas åtaganden

Parterna skall vidta nödvändiga åtgärder, i enlighet med uppställningen i bilaga I, för att säkerställa att deras respektive behöriga myndigheter:

1. fastställer lämpliga rutiner för godkännande av fällor i enlighet med normerna,

2. säkerställer att fångstmetoderna på deras respektive territorier överensstämmer med normerna,

3. förbjuder användning av fällor som inte är godkända i enlighet med normerna (1), och

4. kräver av tillverkarna att de märker godkända fällor och förser dem med instruktioner för lämplig gillring, säker drift och underhåll.

Artikel 8

Genomförande av normerna

När de genomför normerna skall parternas behöriga myndigheter anstränga sig för att säkerställa att:

1. lämpliga rutiner finns för:

a) att bevilja eller dra tillbaka tillstånd för att använda fällor,

b) att genomföra lagstiftning om humana fångstmetoder,

2. jägare är utbildade i human, säker och effektiv användning av fångstmetoder, inklusive nya metoder allt eftersom de utvecklas, och

3. hänsyn tas till riktlinjerna för testning av fällor, enligt bilaga I, när inhemska rutiner för godkännande skall fastställas.

Artikel 9

Fortlöpande utveckling av normerna

1. Parterna samtycker till att gynna och uppmuntra forskning om fortlöpande utveckling av normerna.

2. Parterna skall utvärdera och, om det är nödvändigt, anpassa bilaga I första gången tre år efter det att detta avtal trätt i kraft, och då särskilt använda resultaten från den forskning som avses i punkt 1.

Artikel 10

Undantag

Undantag från de åtaganden som anges i artikel 7 får beviljas av den behöriga myndigheten från fall till fall, under förutsättning att undantagen inte försvagar avtalets mål, och att de beviljas av följande skäl:

a) för allmänhetens hälsa och säkerhet,

b) för skydd av offentlig och privat egendom,

c) för forskning, utbildning, återinförande, uppfödning eller för skydd av vilda djur och växter,

d) för traditionella fällor som är nödvändiga för att bevara kulturarvet i lokala samhällen.

2. Undantag som beviljas i enlighet med punkt 1 måste åtföljas av skriftliga motiveringar och villkor.

3. Parterna skall skriftligen meddela Gemensamma förvaltningskommittén om de undantag som beviljas enligt punkt 1 och de skriftliga motiveringar och villkor som anges i punkt 2.

Artikel 11

Meddelande och utbyte av information

1. Parterna skall regelbundet utbyta information om alla frågor som rör genomförandet av avtalet. De skall informera varandra om det utförda arbetet i fråga om bedömningen av fällor som utförts med hjälp av uppställningen i bilagan, om närbesläktad forskning och om godkända fällor.

2. Parterna skall meddela varandra om de behöriga myndigheter som är ansvariga för genomförandet av det här avtalet.

Artikel 12

Ömsesidigt erkännande1. En part får godkänna användning på sitt territorium av fällor som är godkända av en annan part. Eventuell vägran måste skriftligen motiveras.

2. Alla parter skall erkänna fångstmetoder från en annan part som godkända om den andra partens fångstmetoder uppfyller normerna.

Artikel 13

Handel med pälsar och pälsprodukter mellan parterna

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15 och punkt 2 i den här artikeln och de relevanta bestämmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter som antogs i Washington den 3 mars 1973, får ingen part införa handelsbegränsningar för päls eller pälsprodukter med ursprung från någon annan part.

2. Vid importstället till tullområdet kan en part begära ett ursprungsintyg, som visar att pälsarna eller pälsarna som beståndsdel av en produkt som skall importeras kommer från djur som fångats eller hållits på en annan parts territorium. Intyget skall innehålla en hänvisning till ursprungsdokumentation som utfärdats av den behöriga myndigheten.

Artikel 14

Gemensamma förvaltningskommittén

1. Parterna skall inrätta en gemensam förvaltningskommitté (nedan kallad kommittén) som består av representanter från parterna. Kommittén kan behandla alla frågor som rör det här avtalet.

2. Kommittén skall ha sitt första sammanträde inom 12 månader efter det att avtalet träder i kraft, och skall därefter ha regelbundet återkommande sammanträden. Kommittén kan även behandla frågor utanför ordinarie sammanträden genom korrespondens eller kan sammankallas på begäran av någon av parterna. Kommittén skall fastställa sin arbetsordning vid det första sammanträdet.

3. Kommitténs beslut skall uppnås genom samförstånd. Kommittén kan även föreslå ändringar av avtalet, med tillhörande bilagor, till parterna, med hänsyn tagen till relevanta rekommendationer från expertgrupper.

4. Kommittén kan, från tid till annan, inrätta tillfälliga arbetsgrupper med vetenskaplig och teknisk expertis, beroende på vad som är lämpligt, som skall ge råd till kommittén i fråga om:

a) vetenskapliga eller tekniska frågor, och

b) tolkningsfrågor på förslag från parterna, och rekommendationer om hur meningsskiljaktigheter skall lösas.

Artikel 15

Förfarande för att lösa tvister

1. Parterna skall anstränga sig att förhandlingsvägen nå ett ömsesidigt tillfredsställande beslut om frågor som rör genomförandet av det här avtalet. Om de berörda parterna inte lyckas uppnå enighet, skall kommittén, på begäran av en av parterna, samlas för överläggningar och beslut. Om det behövs kan kommittén inrätta en tillfällig arbetsgrupp med vetenskaplig och teknisk expertis i enlighet med artikel 14.4 i det här avtalet.

2. Om kommittén inte lyckas lösa tvisten inom 90 dagar, skall parterna, på begäran av den klagande parten, hänskjuta ärendet till ett skiljedomsorgan som upprättats i enlighet med bestämmelserna i bilaga III.

3. Skiljedomsorganet kan utfärda regler för tvister som rör tolkningen och genomförandet av avtalet av någon av parterna.

4. Skiljedomsorganet får inte handla utanför det mandat som parterna överenskommit om och skall inte utfärda några regler som sträcker sig utanför den omfattning som anges i den här artikeln.

5. Den här artikeln skall också tillämpas på fall där det finns fler än en klagande eller svarande part.

Artikel 16

Anslutning

Det står alla länder fritt att ansluta sig till avtalet i enlighet med de villkor som upprättas mellan det anslutande landet och parterna.

Artikel 17

Slutbestämmelser

1. Bilagorna utgör en integrerad del av det här avtalet.

2. Detta avtal träder i kraft sextio dagar efter det att den sista handlingen för ratificering, sammanfattning eller antagande inlämnats enligt de regler som gäller för varje part.

3. Avtalet träder inte automatiskt i kraft. Parterna skall genomföra de åtaganden som avtalet medför i enlighet med sina interna förfaranden.

4. Det står alla parter fritt att när som helst föreslå ändringar av det här avtalet. Ändringar som godkänts av parterna träder i kraft dagen efter det att den sista handlingen för ratificering, sammanfattning eller antagande inlämnats enligt de regler som gäller för varje part.

5. Parterna kan dra sig ur avtalet med skriftlig uppsägning minst sex månader i förväg. I sådana fall skall åtagandena i avtalet för den part som drar sig ur upphöra att gälla vid slutet av uppsägningsperioden.

6. Detta avtal är skrivet på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska, tyska och ryska. Alla versioner har samma giltighet. Avtalet kommer att förvaras i arkivet hos Europeiska unionens rådssekretariat, som kommer att distribuera en bestyrkt kopia av avtalet till alla parter.

(1) Parterna är överens om att artikel 7 inte hindrar enskilda medborgare att konstruera och använda fällor, under förutsättning att sådana fällor överensstämmer med de utföranden som de relevanta behöriga myndigheterna godkänt.

BILAGA I

DEL I

NORMERNA

1 MÅL, PRINCIPER OCH ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN FÖR NORMERNA

1.1 Mål

Målet med normerna är att säkerställa en tillräcklig nivå för välbefinnandet för tillfångatagna djur och att sträva efter att förbättra det.

1.2 Principer

1.2.1 Vid uppskattningen av om en fångstmetod är human, måste det fångade djurets välbefinnande bedömas.

1.2.2 Kriteriet för att bestämma vilka fångstmetoder som är humana, skall vara att de klarar de tröskelvärden som finns i del 2 och 2 i normerna.

1.2.3 När normerna definieras skall man se till att fällorna är selektiva, effektiva och att de överensstämmer med de relevanta kraven på säkerhet för människor som varje part ställer.

1.3 Allmänna överväganden

1.3.1 Djurs välbefinnande beräknas utifrån svårigheter eller framgångar djuren har att klara kraven från miljön och i vilken utsträckning de misslyckas. Eftersom djur använder olika tillvägagångssätt för att klara kraven från miljön, måste olika metoder användas för att mäta deras välbefinnande.

Fångade djurs välbefinnande omfattar fysiologiska, skaderelaterade och beteendemässiga indikatorer. Eftersom vissa av dessa indikatorer inte har undersökts för flera arter, kommer det att krävas ytterligare vetenskapliga studier för att ange tröskelvärdena i normerna.

Även om välbefinnande kan variera kraftigt, är termen human reserverad för de fångstmetoder där välbefinnandet för det drabbade djuret hålls på en acceptabel nivå, även om det måste erkännas att det i vissa situationer i fråga om fällor avsedda att döda alltid förekommer en kort period av dåligt välbefinnande.

1.3.2 De tröskelvärden som fastställts i normerna för godkännande av fällor omfattar:

- när det gäller fällor avsedda att hålla fast djuret: när indikatorerna visar att det fångade djurets välbefinnande är lågt,

- när det gäller fällor avsedda att döda djuret: tiden fram till medvetslöshet och förlust av känseln och upprätthållandet av det tillståndet tills djuret dör.

1.3.3 Även om fångstmetoderna måste klara tröskelvärdena, bör ansträngningar göras för att förbättra utförandet och gillringen av fällor, och då särskilt för att:

- förbättra välbefinnandet för de djur som fångats i fällor avsedda att hålla fast djuret medan de sitter fast,

- påskynda att djuret blir medvetslöst när det fångats i en fälla avsedd att döda djuret,

- minimera fångsten av djur som inte är avsedda att fångas av fällan.

2 KRAV PÅ FÅNGSTMETODER AVSEDDA ATT HÅLLA FAST DJURET

2.1 Definition

Fångstmetoder avsedda att hålla fast djuret: fällor som är utformade och gillrade för att hålla fast djuret så att en människa kan komma i direkt kontakt med det.

2.2 Parametrar

Vid bedömningen av om en fångstmetod avsedd att hålla fast djuret uppfyller normerna, måste djurets välbefinnande bedömas.

Parametrarna måste omfatta de beteende- och skadeindikatorer som finns i punkterna 2.3.1 och 2.3.2.

Betydelsen av var och en av dessa parametrar måste bedömas.

2.3 Indikatorer

2.3.1 Beteendeindikatorer

Följande beteendeindikatorer anses vara indikatorer på dåligt välbefinnande för tillfångatagna vilda djur:

1. Djuret biter sig självt, vilket leder till svåra skador (självstympning).

2. Orörlighet och svaga reaktioner på yttre stimuli.

2.3.2 Skadeindikatorer

Följande skador anses vara indikationer på dåligt välbefinnande hos tillfångatagna vilda djur:

1. Fraktur.

2. Urledvridning vid framknä eller hasled.

3. Avklippta senor eller ledband.

4. Allvarligare skador på benhinnan.

5. Allvarligare yttre eller inre blödning.

6. Allvarligare skelettmuskulaturskada.

7. Blodbrist i en extremitet.

8. Skada på permanent tand med blottläggande av pulpan.

9. Ögonskada inklusive skador på hornhinnan.

10. Skador på ryggmärgen.

11. Allvarliga skador på inre organ.

12. Skador på hjärtmuskeln.

13. Amputation.

14. Död.

2.4 Tröskelvärden

En fångstmetod avsedd att hålla fast djuret klarar kraven i normerna om följande villkor uppfylls:

- Antalet exemplar av samma målart från vilka uppgifterna hämtas är minst 20.

- Minst 80 % av dessa djur uppvisar ingen av indikatorerna i stycke 2.3.1 och 2.3.2.

3 KRAV PÅ FÅNGSTMETODER AVSEDDA ATT DÖDA DJURET

3.1 Definition

Fångstmetoder avsedda att döda djuret: fällor som är utformade och gillrade för att döda djur av målarten.

3.2 Parametrar

Tidpunkten då medvetslöshet och förlust av känseln inträder beroende på den teknik som används för att döda djuret måste fastställas, och upprätthållandet av medvetslösheten till döden inträder måste kontrolleras (dvs. tills hjärtverksamheten har upphört).

Medvetslösheten och att djuret förlorat känseln måste övervakas genom att ögon- och ögonlocksreflexer kontrolleras eller genom någon annan lämplig ersättningsparameter som är vetenskapligt bevisad. (1)

3.3 Indikatorer och tidsgränser

>Plats för tabell>

3.4 Tröskelvärden

En fångstmetod avsedd att döda djuret klarar kraven i normerna om följande villkor uppfylls:

- Antalet exemplar av samma målart från vilka uppgifterna hämtas är minst 12.

- Minst 80 % av dessa djur är medvetslösa inom tidsgränsen och ända fram till döden.

DEL II

LISTA ÖVER ARTER OCH TIDSPLAN FÖR GENOMFÖRANDE

4 LISTA ÖVER ARTER SOM NÄMNS I ARTIKEL 3 OCH TIDSPLAN FÖR GENOMFÖRANDE

4.1 Lista över arter

Normerna gäller de arter som är uppställda nedan. Ytterligare arter tillkommer i framtiden när det är lämpligt

>Plats för tabell>

4.2 Tidsplan för genomförande4.2.1 Som framgår av artikel 7 måste fångstmetoderna testas för att bevisa att de överensstämmer med normerna, och få godkännande av parternas behöriga myndigheter inom

- tre till fem år efter det att avtalet som fångstmetoder avsedda att hålla fast djuret trädde i kraft, beroende på testprioriteringar och tillgången på testanläggningar, och

- fem år efter det att avtalet som fångstmetoder avsedda att döda djuret trädde i kraft.

4.2.2 Inom tre år efter de tidsgränser som anges i 4.2.1 skall parterna förbjuda användningen av fällor som inte är godkända i enlighet med normerna, förutom konventionella rävsaxar av stål avsedda att hålla fast djuret som skall förbjudas inom fyra år det att avtalet trädde i kraft.

4.2.3 Med undantag för konventionella rävsaxar av stål avsedda att hålla fast djuret, gäller att om en behörig myndighet fastslår att resultaten från tester av fällor inte stöder godkännandet av fällor för vissa arter eller under vissa miljövillkor, kan en behörig myndighet även fortsättningsvis få godkänna användningen av fällor på interimsbasis, medan forskning pågår för att ta fram ersättningsfällor. Den behöriga myndigheten skall meddela de övriga avtalsparterna om vilka fällor som skall godkännas för interimsanvändning och hur långt forskningen kommit.

DEL III

RIKTLINJER

5. RIKTLINJER FÖR TESTNING AV FÄLLOR OCH FORSKNING OM PÅGÅENDE UTVECKLING AV FÅNGSTMETODER

För att uppnå noggrannhet och pålitlighet, skall de undersökningar som används för att testa fångstmetoderna för att visa att de uppfyller kraven i normerna följa de allmänna principerna för god experimentell praxis.

Om det finns testmetoder fastställda i ramen för ISO, Internationella standardiseringsorganisationen, och om de är relevanta för bedömningen av om fångstmetoderna överensstämmer med några eller av kraven i normerna, skall de användas där det är lämpligt.

5.1 Allmänna riktlinjer

Testerna skall utföras enligt omfattande undersökningsprotokoll.

Testerna skall omfatta tester av funktionen av fällmekanismen. Fälttesterna skall vara särskilt inriktade på bedömning av fällans selektivitet. Det testet kan också användas för att samla in uppgifter om fällans effektivitet och användarsäkerhet.

Fällor avsedda att hålla fast djuret skall testas i en inhägnad, särskilt i syfte att bedöma beteendemässiga och fysiologiska parametrar. Fällor avsedda att döda djuret skall testas i en inhägnad, särskilt i syfte att fastställa medvetslöshet hos djuren.

När det gäller fälttesterna skall fällorna kontrolleras dagligen.

Effektiviteten hos fällor avsedda att hålla fast djuret i fråga om göra djuret medvetslöst och att döda måldjuret skall testas på rörliga djur som är vid medvetande genom mätningar i laboratorium, i en inhägnad eller i fält. Fällans förmåga att träffa måldjuret på vitala ställen skall bedömas.

De olika testernas inbördes ordningsföljd kan varieras i syfte att få den mest effektiva bedömningen av de fällor som testas.

Fällorna skall inte utsätta användaren för onormal fara vid normal användning.

Om det är lämpligt skall en vidare mätserie kontrolleras när fällorna testas. Fälttesterna skall omfatta undersökningar av effekterna på både målart och icke-målart.

5.2 Testförhållanden

Fällan skall gillras och användas enligt tillverkarens eller andras rekommendationer.

I fråga om tester i inhägnad, skall en inhägnad användas som erbjuder en lämplig miljö som gör att djuren i målgruppen kan röra sig fritt, gömma sig och uppvisa normalt beteende. Det skall vara möjligt att gillra fällor och att övervaka fångade djur. Fällan skall gillras så att hela fångstförloppet kan videofilmas med ljud.

När det gäller fälttester skall platser väljas som är representativa för dem som kommer att användas i praktiken. Eftersom fällans selektivitet och eventuella negativa effekter på icke-målarter är viktiga skäl för fälttester, kan det ibland vara nödvändigt att välja olika miljöer där chansen är stor att olika typer av icke-målarter finns. Varje fälla, hur den gillras och omgivningen skall fotograferas. Fällans identifikationsnummer skall anges på varje fotografi före och efter varje fångst.

5.3 Testpersonal

Testpersonalen skall ha lämplig utbildning och lämpliga erfarenheter.

I personalen skall det finnas minst en person som har erfarenhet av fällorna och som är van vid att fånga de djur som ingår i testet, samt minst en person som har erfarenhet av de beräkningsmetoder för välbefinnande för fällor avsedda att hålla kvar djuren och i metoder för att bedöma medvetslösheten i fråga om fällor avsedda att döda djuret. Bedömningen av reaktioner på yttre stimuli hos fångade djur och av motvilja mot fällorna bör till exempel göras av en utbildad person som är van vid att tolka den typen av uppgifter.

5.4 Djur

De djur som används för testerna i inhägnad skall vara friska och representativa för de djur som förmodligen fångas i vilt tillstånd. Djuren skall tidigare inte ha kommit i kontakt med den fälla som testas.

Före testet skall djuren hållas i förvar under drägliga former och få tillräckligt med vatten och mat. Djuren får inte förvaras på ett sådant sätt som kan leda till dåligt välbefinnande.

Djuren skall ha vant sig vid testmiljön innan testet startar.

5.5 Observationer

Beteende

Observationer rörande beteende skall göras av en person med utbildning, och då särskilt när det gäller kunskaper om arternas etologi.

Motvilja mot fällan kan bedömas genom att man fångar djuret i en spontant bekant situation, exponerar fällan för djuret i lämplig situation och därefter bedömer beteendet.

Man måste försöka skilja på reaktioner på andra stimuli och på reaktioner på fällan eller situationen.

Fysiologi

En del djur skall utrustas med telemetriska mätare (bl. a för att mäta puls och andning). Djuren bör förses med mätarna så pass långt före testet att de hunnit vänja sig vid dem.

Åtgärder bör vidtas för att begränsa otillräckliga eller partiska observationer eller mätningar, och då särskilt sådana som beror på mänsklig inblandning vid testerna.

När biologisk provtagning görs (blod, urin, saliv, etc) skall den utföras på relevanta tider i fråga om fångsten och tidsberäkningarna för de parametrar som skall bedömas. Kontrolluppgifter från djur som hålls på annat håll under goda villkor och för olika verksamheter, och basuppgifter innan fångsten sker, samt referensuppgifter efter extrema stimuli (t.ex ett provokationstest med adrenokortikotropt hormon) skall också samlas in.

Alla biologiska prov skall tas och bevaras i enlighet med bästa yrkeserfarenhet för att säkerställa att de konserveras före analysen.

Analysmetoderna skall valideras.

Neurologiska undersökningar som görs med hjälp av reflexer (smärta, ögon, etc.) i kombination med EEG-mätning och/eller VER- eller SER-mätning i fråga om fällor för dödande, skall utföras av en expert för att man skall få rätt information om djurets medvetslöshet eller hur effektiv tekniken för att döda djuret är.

Om djuren inte blir medvetslösa och förlorar känseln inom den tid som beskrivs i testprotokollet, skall de dödas på ett humant sätt.

Skador och patologi

Varje testdjur skall undersökas noggrant i fråga om att bedöma skadorna. Röntgenundersökningar skall genomföras för att bedöma eventuella frakturer.

Ytterligare noggranna patologiska undersökningar skall göras av de döda djuren. Obduktionen skall utföras av en erfaren veterinär i enlighet med vedertagen praxis.

Påverkade organ och/eller områden skall undersökas makroskopiskt och histologiskt om det är lämpligt.

5.6 Rapport

Rapporten skall innehålla all relevant information om experimentets utformning, vilka material och metoder som använts, samt vilka resultat som uppnåtts, och i synnerhet:

- en teknisk beskrivning av fällan inklusive vilket material den är tillverkad av

- tillverkarens användarinstruktioner

- beskrivning av testsituationen

- väderförhållanden, särskilt uppgifter om temperatur och snödjup

- testpersonal

- antalet djur och fällor som testas

- totalt antal fångade måldjur och icke-måldjur av varje art, och en beskrivning av deras utbredning i det aktuella området (sällsynt förekommande, vanligt förekommande eller mycket vanligt förekommande)

- selektivitet

- beskrivning av uppgifter som tyder på att en fälla slagit igen och skadat ett djur utan att djuret fångats

- observationer om beteende hos djuren

- värden för de uppmätta fysiologiska parametrarna och metoderna

- beskrivning av skador och obduktionen

- tiden innan djuret blir medvetslöst och förlorar känseln

- statistiska analyser.

DEL 4

FORSKNING

6. FORSKNINGSPROGRAM FÖR ATT UTVIDGA NORMENS OMFATTNING

Tillräckliga serier av mätningar av fångade djurs välbefinnande måste bedömas vid tester av fångstystem. Även om sådana mätningar, och i synnerhet fysiologiska mätningar och mätningar av beteende, inte har utvecklats och använts för flera olika arter, måste deras användning i normerna för de aktuella arterna verifieras genom vetenskapliga studier som genomförs för att bestämma basnivåer, reaktionsområden och andra relevanta värden.

Mål

Den forskning som skall utföras av parterna enligt artikel 9, skall i synnerhet syfta till att fastställa de bas- och referensdata som behövs för att ange tröskelvärden för ytterligare parametrar, eller för att bedöma relevansen hos andra mätningar av välbefinnandet som inte omfattas av del 2.3 i normen. Hit hör ett antal beteendemässiga eller fysiologiska indikatorer.

Artspecifika forskningsprogram

För att förbättra de vetenskapliga kunskaperna inom området bedömning av fångade djurs välbefinnande, skall alla parter gynna fortsatt forskning om arterna i följande tabell. Parterna skall också ha fullföljt sina forskningsprogram inom tidsramarna i enlighet med sina ansvar efter det att avtalet trätt i kraft.

>Plats för tabell>

Särskilda mätningar som skall göras

De parametrar som skall studeras måste i synnerhet omfatta:

- Beteende hos djuret efter fångst, även omfattande ljud, extrem panik, tiden tills djuret återgår till normalt beteende efter frisläppandet från fällan och motvilja. När det gäller tester av motvilja, måste omfattningen av undvikande av eller motviljan att närma sig fångstplatsen mätas.

- Fysiologiska parametrar som hjärtfrekvens och arytmi, samt biokemiska parametrar (blod, urin eller saliv) beroende på vilken art som undersöks, som omfattar glukokortikoidkoncentration, prolaktinkoncentration, kreatinkinasaktivitet, laktatdehydrogenasnivå (och, om möjligt, isoenzym 5) samt betaendorfinnivåer.

Storleksordningen på reaktionerna på de fysiologiska parametrarna framgår av basnivåerna och extremvärdena samt tidsfaktorn.

Med basnivå menas kvantiteten, koncentrationen eller hastigheten för den fysiologiska variabeln när individen inte störs av omgivningen. När det gäller fysiologiska variabler som ändras under perioder om några sekunder eller minuter, skall basnivån vara knuten till en viss verksamhet, till exempel att försöksdjuret ligger, står, går, springer eller hoppar. Med extrema nivåer avses värden som ligger nära maximi- eller minimivärdet för det aktuella djuret. De fysiologiska reaktioner som anges nedan gäller förmodligen alla däggdjur, men de exakta basnivåerna och extrema nivåerna och förändringarna mellan dessa måste bestämmas för varje art som testas.

Välbefinnandet är dåligt när mätningen av de fysiologiska reaktionerna ger en mätnivå som ligger långt från den normala nivån eller om nivån är ändrad under en lång period.

Övervakning av forskningsprogrammen

Kommittén skall övervaka och samordna den forskning som de ansvariga parterna utför.

(1) Om man måste göra ytterligare tester för att avgöra om fångstmetoden klarar normerna, kan man utföra en EEG-mätning (elektroencefalogram), mätning av visuellt framkallat svar (VER) eller av ljudmässigt framkallat svar (SER).

BILAGA II

1. Ett interimsavtal om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen, Europeiska kol- och stålgemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, utfärdat i Bryssel den 17 juli 1995, som trädde i kraft den 1 februari 1996.

2. Avtal om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, utfärdat på Korfu den 24 juni 1994.

3. Ett avtal om handel och handelsrelationer mellan Ryska federationen och Kanada som trädde i kraft den 29.12.1992.

BILAGA III

SKILJEDOMSORGANET

Artikel 1

Den klagande parten skall meddela kommittén att man önskar hänskjuta tvisten till skiljedom i enlighet med artikel 15 i avtalet. Meddelandet måste innehålla ärendet för skiljedomen och i synnerhet vilka bestämmelser i avtalet vars tolkning eller genomförande är föremål för tvist.

Artikel 2

1. Skiljedomsorganet skall bestå av tre medlemmar.

2. Vid tvister mellan två parter, utser parterna en skiljedomare var. Vid tvister mellan fler än två parter, skall parter med samma intresse tillsammans utse en skiljedomare. I bägge fallen skall de två skiljedomarna gemensamt utse en tredje skiljedomare som ordförande för skiljedomsorganet.

3. Ordföranden i skiljedomsorganet får inte

i) ha samma nationalitet som någon av de tvistande parterna,

ii) vara anknuten till någon av de tvistande parterna, eller

iii) tidigare ha varit inblandad i fallet i annan egenskap.

4. Eventuella nya utnämningar i skiljedomsorganet måste ske enligt föreskrifterna för hur skiljedomarna utses.

Artikel 3

Om ordföranden inte har utsetts inom 60 dagar efter utnämningen av skiljedomarna, kan någon av parterna anhålla om att ordföranden för Internationella domstolen utser ordföranden.

Artikel 4

1. Skiljedomsorganet skall dra upp sina regler strikt enligt bestämmelserna i avtalet, internationell rätt och avtalets mandat enligt följande:

"Att, mot bakgrund av fakta och relevanta bestämmelser i avtalet (de relevanta bestämmelserna skall anges), bestämma om en part uppfyller sina skyldigheter i enlighet med avtalet och därefter fälla ett avgörande."

2. Skiljedomsorganet måste alltid förvissa sig om att kravet är sakligt och rättsligt välgrundat.

Artikel 5

1. Om inte parterna i tvisten överenskommer om annat, skall skiljedomsorganet bestämma sin egen arbetsordning.

2. Skiljedomsorganets arbetsordning skall ha gjorts i enlighet med den här bilagan, inom skiljedomsorganets rätt att fatta beslut och principerna för internationell rätt och praxis.

Artikel 6

Parterna i tvisten skall underlätta skiljedomsorganets arbete och skall, i synnerhet, med alla till buds stående medel:

i) ställa alla relevanta dokument, upplysningar och anordningar, enligt vad inhemsk lag tillåter, till skiljedomsorganets förfogande, och

ii) göra det möjligt för det att, när det är nödvändigt, kalla in vittnen och experter och ta del av deras vittnesmål.

Artikel 7

Parterna och skiljedomarna skall sekretesskydda all information de får i förtroende under skiljedomsorganets förhandlingar.

Artikel 8

Parterna skall bära kostnaderna för skiljedomsförfarandena, inklusive skiljedomarnas arvoden och resekostnader samt för översättning och sekreterartjänster och övriga kostnader. Parterna skall dela kostnaderna lika.

Artikel 9

Skiljedomsorganet får höra och avgöra motkrav, som uppkommer direkt av sakfrågan för tvisten.

Artikel 10

Skiljedomsorganets beslut i såväl procedur- som sakfrågor skall fattas genom majoritetsröstning bland dess ledamöter. Hur ledamöterna röstar skall vara hemligt.

Artikel 11

1. Skiljedomsorganet skall meddela sitt avgörande senast 180 dagar efter det datum då det blev fullt beslutsfört.

2. Om de tvistande parterna godkänner det, kan skiljedomsorganet enhälligt besluta att uppskjuta avgörandet.

Artikel 12

1. Skiljedomsorganets avgörande måste åtföljas av en skriftlig motivering för beslutet.

2. Eventuell tvist som uppstår beträffande tolkningen eller genomförandet av det slutliga avgörandet kan av endera parten hänskjutas för beslut till det skiljedomsorgan som fällde det.

Artikel 13

Skiljedomsorganets avgörande är slutligt och kan inte överklagas.

Gemensam deklaration från Ryska federationen och Europeiska gemenskapen rörande punkt 1, stycke 1 i artikel 10

För att främja målen i avtalet skall Ryska federationen och Europeiska gemenskapen samråda med varandra rörande de undantag som anges under punkt 1, stycke 1 i artikel 10.

Ensidig förklaring från Europeiska gemenskaperna som skall läggas till avtalet

Europeiska gemenskapen inser att undertecknandet av det internationella avtalet om normer för humana fångstmetoder är ett stort och viktigt steg i riktning mot en tillräckligt hög nivå av välbefinnande för fångade djur.

Gemenskapen bekräftar därför att den inte kommer att vidtaga några åtgärder för att genomföra rådets förordning 3254/91 under den tid som rimligen behövs för de övriga parterna att ratificera avtalet och, efter ratificeringen, så länge som avtalet gäller och genomförs i enlighet med bestämmelserna.

Gemensam deklaration från Ryska federationen och Europeiska gemenskapen rörande stycke 2 i artikel 4 samt artikel 15

Europeiska gemenskapen och Ryska federationen är eniga om att bestämmelserna i artikel 15 i detta avtal har företräde framför motsvarande bestämmelser i interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen, Europeiska kol- och stålgemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, utfärdat i Bryssel den 17 juli 1995 och som trädde i kraft den 1 februari 1996 ("interimsavtalet") och avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, utfärdat på Korfu den 24 juni 1994 ("PCA").

Europeiska gemenskapen och Ryska federationen kommer att se över situationen huruvida åtgärder vidtas enligt artikel 27.4 interimsavtalet och/eller artikel 101 i PCA.