RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN om genomförandet av direktiven om luftkvalitet (80/779/EEG, 82/884/EEG och 85/203/EEG), under perioden 1997-1999

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning

2. Kraven i direktiven

3. Genomförande av direktiven

4. Överblick över överskridanden som medlemsstaterna rapporterat

5. Slutsatser

1. Inledning

Denna rapport innehåller en sammanfattning av den information om luftkvaliteten under perioden 1997-1999 som medlemsstaterna har lämnat till kommissionen i enlighet med följande direktiv om luftkvalitet:

- Rådets direktiv 80/779/EEG [1] om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar, ändrat genom direktiv 89/427/EEG [2].

[1] Rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar, EGT L 229, 30.8.1980, s. 30-48.

[2] Rådets direktiv 89/427/EEG av den 21 juni 1989 om ändring i direktiv 80/779/EEG om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar, EGT L 201, 14.7.1989, s. 53-55.

- Rådets direktiv 82/884/EEG [3] om gränsvärde för bly i luften.

[3] Rådets direktiv 82/884/EEG av den 3 december 1982 om gränsvärde för bly i luften, EGT L 378, 31.12.1982, s. 15-18.

- Rådets direktiv 85/203/EEG [4] om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid.

[4] Rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid, EGT L 87, 27.3.1985, s. 1-7.

Kommissionen skall offentliggöra rapporter om hur genomförandet av dessa "gamla" direktiv om luftkvaliteten framskrider. [5] Det nya ramdirektivet 96/62/EG [6] och särdirektivet 1999/30/EG [7] kommer stegvis att ersätta kraven i dessa direktiv. De kommer framför allt att ersätta tröskelvärdena för luftkvalitet med nya värden. De nya tröskelvärdena för luftkvalitet - till skydd för människors hälsa - måste uppfyllas först flera år efter det att 1999/30/EG träder i kraft. Därför fortsätter de gamla tröskelvärdena att gälla fram till dess, och det gäller även för kraven om rapportering enligt de gamla direktiven.

[5] Tidigare offentliggjorda rapporter om hur genomförandet av direktiven har framskridit:

[6] Rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten, EGT L 296, 21.11.1996, s. 55-63.

[7] Rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften, EGT L 163, 29.6.1999, s. 41-60.

Utöver de rapporteringskrav som anges i de gamla direktiven fanns det, under den period som denna rapport omfattar, andra mekanismer för informationsutbyte om luftkvalitet mellan medlemsstaterna och kommissionen. Rådets beslut 97/101/EG [8] om utbyte av information, och dess föregångare 75/441/EEG [9] och 82/459/EEG [10], innehöll förutsättningar för ett omfattande utbyte av uppgifter om luftkvalitet och information om nationella nätverk för övervakning. Till följd av inrättandet av Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning (EIONET) 1990 blev centret för luftkvalitet - European Topic Centre on Air Quality (föregångaren till centret för luft- och klimatförändring - European Topic Centre on Air and Climate Change, ETC/ACC) - gradvis det huvudsakliga centret i EU för insamling och bearbetning av samt rapportering om luftkvalitetsinformation för medlemsstaterna. På grundval av samarbetet inom EIONET och den rättsliga ram som fastställdes genom beslut 97/101/EG om utbyte av information har ett systematiskt utbyte utvecklats. Det har mynnat ut i detaljerade årliga rapporter [11] om luftkvalitet, samt även analyser av tendenser och översyner av nätverk för övervakning. Utöver dessa rapporter har ETC/ACC nu informationssystemet Airbase som är tillgängligt för allmänheten via Internet genom en funktion som kallas AirView (http://etc-acc.eionet.eu.int/databases). Med detta system kan användaren få olika översikter av luftkvaliteten i Europa och välja att få dessa presenterade på olika sätt. Det ger också användaren detaljerad information om stationerna för övervakning.

[8] Rådets beslut 97/101/EG av den 27 januari 1997 om inrättande av ett ömsesidigt utbyte av information och uppgifter från nätverk och enskilda stationer som mäter luftförorening i medlemsstaterna, EGT L 35, 5.2.1997, s. 14-22.

[9] Rådets beslut 75/441/EEG av den 24 juni 1975 om upprättande av ett gemensamt förfarande för utbyte av information mellan nätverk för bevakning och övervakning på grundval av uppgifter rörande luftföroreningar som orsakas av vissa ämnen och svävande partiklar, EGT L 194, 25.7.1975, s. 40-46.

[10] Rådets beslut 82/459/EEG av den 24 juni 1982 om införande av ett ömsesidigt utbyte av information och data från nätverk och enskilda stationer som mäter luftförorening i medlemsstaterna, EGT L 210, 19.7.1982, s. 1-7.

[11] European Air Quality in 1997 and 1998, European Topic Centre on Air Quality.

Denna rapport skall inte upprepa den omfattande information som redan finns allmänt tillgänglig. Därför är den avsevärt kortare än den förra rapporten om genomförandet av direktiven (KOM(95) 372) [12]. Denna rapport innehåller endast en sammanfattning av de överskridanden som rapporterats av medlemsstaterna. För analyser av luftföroreningsnivåer och tendenser hänvisas läsaren till de översikter som ges ut av Europeiska miljöbyrån och årsrapporterna11 om resultaten av utbytet av information enligt rådets beslut 97/101/EG. Dessa baseras på mycket mer omfattande och kompletta uppgifter än de rapporter som lämnas av medlemsstaterna enligt de gamla direktiven om luftkvalitet.

[12] Lägesrapport från kommissionen om genomförandet av direktiven om den omgivande luftens kvalitet, KOM(95) 372 slutlig.

2. Kraven i direktiven

Direktiven fastställde gränsvärden, som inte skulle överskridas, i första hand avsedda att skydda människors hälsa och bidra till skyddet för miljön. Direktiv 80/779/EEG och 85/203/EEG innehöll även vägledande värden till hjälp för medlemsstaterna i samband med utformningen av politiska strategier. Dessa var avsedda att förbättra skyddet av människors hälsa och bidra till ett långsiktigt skydd av miljön samt att användas som referenser vid upprättandet av speciella program inom områden som bestämdes av medlemsstaterna. Gemensamt för direktiven är att man fastställer referensmetoder för mätning av föroreningarna samt riktlinjer för övervakning.

Direktiven innehöll krav på medlemsstaterna att utse vissa områden där föroreningsnivåerna antagligen var tillräckligt höga för att leda till regelbundna överträdelser av gränsvärdena. Den geografiska täckningen och den befolkning som dessa områden skulle omfatta angavs inte i direktiven utan det fick medlemsstaterna besluta om själva. Områdena kunde utses i enlighet med artikel 3 i respektive direktiv och går allmänt under beteckningen "artikel 3". I samband med att dessa områden utsågs skulle medlemsstaterna utveckla och genomföra förbättringsplaner för att sänka koncentrationerna så att de hamnar under eller på gränsvärdet så snart som möjligt eller senast vid ett fastställt datum enligt följande:

80/779/EEG 1 april 1993,

82/884/EEG 9 december 1989,

85/203/EEG 1 januari 1994.

Av ovanstående framgår att koncentrationer över gränsvärdena i områden som utsetts i enlighet med artikel 3 under rapporteringsperioden betraktas som en överträdelse av direktivet. Medlemsstaterna är skyldiga att underrätta kommissionen om värden över gränsvärdena, oavsett om de härrör från områden som ligger innanför eller utanför sådana områden som utsetts i enlighet med artikel 3. I direktiven finns fastställda förfaranden för att underrätta kommissionen om sådan information (80/779/EEG artikel 7, 82/884/EEG artikel 5 och 85/203/EEG artikel 7). Medlemsstaterna beviljas ett visst tidsutrymme för att de skall kunna validera och utvärdera de uppgifter som samlats in innan kommissionen officiellt underrättas om dem. När det gäller värden som överskrider gränsvärdena i områden som inte utsetts i enlighet med artikel 3 i respektive direktiv så är medlemsstaterna skyldiga att ange skäl för sådana överskridanden (krävs ej i direktiv 82/884/EEG) och vilka åtgärder som vidtas för att undvika att det upprepas.

Det är viktigt att notera att inget av dessa direktiv ålägger medlemsstaterna skyldighet att uppge några uppgifter om gränsvärdena inte överskrids. Om medlemsstaterna inte inkommer med några kommentarer utgår kommissionen från att gränsvärdena respekterats, även om så inte skulle vara fallet. Uteblivna uppgifter gör det svårt att bedöma förändringar i föroreningsnivåerna, inte bara i områden där värden som överskrider gränsvärdena rapporterats, utan även i förhållande till de insatser som görs för att sänka föroreningsnivåerna mot de vägledande värdena i de fall sådana fastslagits.

3. Genomförande av direktiven

Den förra rapporten (KOM(95) 372 slutlig) innehöll en överblick av direktiven (avsnitt 1.1 och kapitel 2). Rapporten redogjorde också för hur direktiven genomförts. Vid den tidpunkten hade direktiven införlivats i lagstiftningen i samtliga medlemsstater, medan tidigare rapporter hade varit tvungna att innehålla "artikel 3-områden". Det var särskilt utsedda områden där koncentrationerna inte ännu hade kunnat sänkas till under gränsvärdena. Perioderna under vilka dessa områden var tillåtna hade redan 1997 upphört för alla tre direktiven.

Flera problem beträffande genomförandet av de gamla direktiven angavs i den förra rapporten som nämns ovan (kapitel 3). Problemen kvarstod i princip under den period som omfattas av denna rapport. Det fanns stora skillnader i hur medlemsstaterna mätte luftkvaliteten och hur de anmälde resultaten till kommissionen. Detta gör det svårt att jämföra situationen i olika medlemsstater och att följa utvecklingen av de olika åtgärder och förfaranden som genomförs för att förbättra luftkvaliteten. Situationen förväntas bli avsevärt bättre i samband med de nya direktiven, inte bara för att de innehåller mer detaljerade bestämmelser, utan också på grund av ett intensivare utbyte av information mellan medlemsstaterna och vägledning av internationella arbetsgrupper och ETC/ACC.

4. Överblick över överskridanden som medlemsstaterna rapporterat

Tabell 1 innehåller en sammanfattning av de fall de 15 medlemsstaterna rapporterat då gränsvärdena överskridits (överskridanden), uttryckt som det antal stationer där överskridanden observerats. I tabell 2 anges vilket gränsvärde som överskridits, i de fall ett gränsvärdena i direktiv 80/779/EEG överskridits. Tabell 2 innehåller även en sammanfattning av den kompletterande information om överskridanden som medlemsstaterna var tvungna att lämna - huvudsaklig orsak till överskridande och de åtgärder som planerats eller vidtagits. Flera medlemsstater lämnade ytterligare information, t.ex. en nationell rapport om luftkvaliteten, utöver den obligatoriska informationen.

Åtta medlemsstater rapporterade att inget överskridande av något av gränsvärdena hade observerats.

För varje år av de tre år som omfattas rapporterade fyra medlemsstater om överskridanden av ett eller flera av gränsvärdena i direktiv 80/779/EEG. Detta inträffade vid totalt 14 stationer både under 1997 och 1998, och vid 13 stationer under 1999. De flesta överskridanden av gränsvärdena i direktiv 80/779/EEG gällde svävande partiklar, mätt antingen som den totala mängden svävande partiklar (TSP) [13] eller sot. Få fall gällde SO2 (endast Spanien).

[13] Mätningen av den totala mängden svävande partiklar grundas på den gravimetriska metod som beskrivs i bilaga IV till direktiv 80/779/EEG.

Överskridanden av gränsvärdena för NO2 inträffade i fem medlemsstater under 1997, tre medlemsstater under 1998 och fyra under 1999. Antalet stationer där överskridanden observerades var 13 under 1997, 9 under 1998 och 10 under 1999.

Ingen medlemsstat rapporterade överskridanden av gränsvärdena för bly.

Tabell 1. Antal stationer med överskridna gränsvärden [*]

>Plats för tabell>

[*] För SO2/sot/TSP avser året den årliga referensperioden från den 1 april till den 31 mars kommande år. Tabellen innehåller emellertid även siffror från medlemsstater som endast lämnar rapport per kalenderår.

>Plats för tabell>

5. Slutsatser

I april 2002 hade alla 15 medlemsstater rapporterat till kommissionen om överskridanden av gränsvärdena i de "gamla" direktiven om luftkvalitet för perioden 1997-1999. Alla rapporter som inkommit var inte helt och hållet i linje med de formella kraven i direktiven.

Fyra medlemsstater rapporterade överskridanden av gränsvärdena i direktiv 80/779/EEG - de flesta gällde svävande partiklar. Fem medlemsstater rapporterade överskridanden av gränsvärdet för NO2 under 1997, tre medlemsstater under 1998 och fyra under 1999. Ingen av medlemsstaterna rapporterade överskridanden av gränsvärdet för bly.

Betydelsen av rapportering enligt de gamla direktiven om luftkvalitet har minskat avsevärt under senare år. Det är resultatet av avsevärda förbättringar av EU-reglerna och metoderna för rapportering av luftkvalitet, vilka ersätter den ram som gällde under de gamla direktiven. Problemen med genomförandet, som redan beskrivits i en tidigare rapport, kommer att lösas på ett effektivare sätt med de nya direktiven om luftkvalitet. De nya tröskelvärdena för luftkvalitet - till skydd för för människors hälsa - måste uppfyllas 2005 respektive 2010. Fram till dess gäller dock, på EU-nivå, de bindande gränsvärdena för koncentrationerna i luften som anges i de gamla direktiven. Årliga gränsvärden för SO2 (för skydd av ekosystemen) och för NOx (för skydd av vegetationen) trädde i kraft redan under 2001.