EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 01.10.1997 
KOM(97) 498 slutlig 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING (EG) 
om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien 
(framlagt av kommissionen) 

MOTIVERING 
1. Genom förordning (EG) nr 165/97 ' införde kommissionen preliminära 
antidumpningstullar på import till gemenskapen av vissa skodon med överdelar av 
textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. 
2. Några berörda parter, gemenskapstillverkare, exportörer och importörer lämnade 
skriftliga synpunkter. De parter som så begärde gavs möjlighet att höras av 
kommissionen. Kommissionen granskade alla framförda åsikter innan den 
fastställde sina slutsatser. 
3. Kommissionen godtog en indonesisk exportörs begäran avseende att en faktor som 
påverkade prisernas jämförbarhet inte hade beaktats i beräkningen av dumpning, och 
sänkte följaktligen värdena för normal värde och dumpning för både Indonesien och 
Kina, eftersom Indonesien hade valts som jämförbart land för beräkning av 
normalvärde för Kina. 
4. Mot bakgrund av inlämnade synpunkter och en ytterligare analys av tillgängliga 
uppgifter ansåg kommissionen att den borde öka den justering som i det preliminära 
skedet gjorts vid beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada för att beakta 
skillnader i handelsled mellan cif-import och gemenskapstillverkarnas leveransnivå. 
1 EGT nr L 29, 31.1.1997, s. 3. 
5. Efter införandet av preliminära åtgärder undersökte kommissionen ytterligare de 
frågor som ansetts vara relevanta vid analysen av gemenskapens intresse. Efter en 
undersökning av många olika aspekter och de olika berörda intressena har det inte 
framkommit några tvingande skäl för att dra slutsatsen att ett införande av slutgiltiga 
åtgärder inte skulle ligga i gemenskapens intresse. 
6. Mot bakgrund av detta bekräftade kommissionen sina preliminära slutsatser om att 
berörda skodon med ursprung i Indonesien och Kina dumpades i gemenskapen och 
vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada, och drog slutsatsen att det låg i 
gemenskapens intresse att vidta skyddsåtgärder i form av slutgiltiga 
antidumpningstullar och att slutgiltigt ta ut de preliminära tullarna med den tullsats 
som slutgiltigt fastställts. 
7. Justeringarna i ovannämnda beräkningar påverkar de preliminära avgörandena, med 
följden att de individuella tullsatserna för samarbetsvilliga indonesiska företag 
minskas till nivåer mellan 0 och 14,1 %, och att restnivåerna för undanröjande av 
skada nu uppgår til) 15,4 % för Indonesien och 61,2 % för Kina. 
8. I enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 384/96 föreslår kommissionen 
således att rådet inför slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien. Med tanke på 
skadans omfattning rekommenderas även att rådet tar ut de preliminära 
antidumpningstullarna i en omfattning som motsvarar de slutgiltiga tullsatserna. 
,Ck^ 
RÅDETS FORORDNING (EG) nr ...191 
av den ... 
om införande av en slutgiltig antidumpningstuU på import av vissa skodon med 
överdelar av textilmaterial och med ursprung i Kina och Indonesien 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd 
mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1, 
särskilt artikel 9 i denna, 
med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande 
kommittén, och 
med beaktande av följande: 
A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER 
1. Genom förordning (EG) nr 165/972 (nedan kallad "förordningen om preliminär 
tull") införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till 
gemenskapen av vissa skodon med överdelar av textilmaterial enligt KN-nummer 
6404 19 10 och ex 6404 19 90 med ursprung i Kina och Indonesien. 
EGT nr L 56, 6.3.1996, s. I. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (EGT nr L 
317, 6.12.1996, s. 1). 
EGTnrL29,31.1.1997,s.3. 
it 
B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 
2. Efter införandet av de preliminära antidumpningsåtgärdema lämnade några berörda 
parter skriftliga synpunkter. 
3. De parter som begärt detta gavs möjlighet att höras muntligen av kommissionen. 
4. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs 
nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden. 
5. Parterna informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg 
till grund för avsikten att rekommendera ett införande av slutgiltiga 
antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i 
form av preliminära tullar. De beviljades också en period inom vilken de kunde 
lämna synpunkter efter mottagandet av dessa uppgifter. 
6. De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter övervägdes och beaktades i 
kommissionens slutgiltiga avgöranden när det ansågs lämpligt. 
C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH 
LIKADAN PRODUKT 
1. Produkt som är föremål för undersökning 
7. I samband med sina preliminära avgöranden ansåg kommissionen att skodon för 
inomhus eller utomhus bruk med yttersulor av gummi eller plast och överdelar av 
textilmaterial och som ej är avsedda för sport eller idrott (enligt KN-nummer 6404 
19 10 och ex 6404 19 90) skulle betraktas som en enda produktkategori. I detta 
avseende hävdade några berörda parter att tofflor och skodon för utomhus bruk var 
alldeles för olika, i synnerhet i fråga om användning, för att kunna tillhöra samma 
produktkategori. 
8. I detta sammanhang bör det erinras om att de flesta typer av lätta skor för utomhus 
bruk som är föremål för undersökning kan ersätta tofflor (de kan användas och 
används inomhus) och således konkurrerar direkt med tofflor. Därför bekräftas att 
tofflor och skodon för utomhus bruk av den typ som är föremål för undersökning 
bör betraktas som en enda produktkategori. 
9. Flera berörda parter hänvisade till uteslutandet i det preliminära skedet av vissa 
typer av skodon som ibland kallas "espadriller" och begärde på olika grunder att 
även några andra produkttyper, som påstods vara mycket specifika, borde uteslutas 
från undersökningens räckvidd. Dessa krav analyseras nedan. 
a) Neoprenskor 
10. Ett flertal importörer begärde att vissa typer av skodon som ibland kallas 
"dykarskor", tillverkade av neopren för användning i vissa vattenidrotter, t.ex. 
dykning, skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Neopren är ett material 
som i allmänhet förstärks med textilbeläggning när det används för att tillverka skor, 
med följden att det material på överdelen som utvändigt har den största ytan är 
textilmaterialet, vilket innebär att detta skodon klassificeras enligt KN-nummer 
6404. Eftersom vidare vissa vattenidrotter, t.ex. dykning, inte uttryckligen betraktas 
som sportaktivitet enligt Kombinerade nomenklaturen, anfördes att neoprenskor 
skulle klassificeras enligt KN-nummer 6404 19 90, även om denna specifika 
produkt inte skulle tillhöra den produktkategori som var föremål för undersökning. 
11. Efter en närmare granskning av denna fråga konstaterade kommissionen att de 
berörda neoprenskorna säljs i butiker för vattenidrottsutrustning och inte i 
skobutiker, och helt klart tillhör en specifik marknad. Deras fysiska egenskaper och 
den användning som de är avsedda för gör att de enligt konsumenternas uppfattning 
är en specifik produkt som tydligt skiljer sig från de produkter som tillhör den 
kategori "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport eller idrott" 
som är föremål för undersökning. 
12. Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga och reste inga invändningar, men anförde att om dessa skotyper skulle 
uteslutas var det viktigt att beskrivningen av skodonen var tillräckligt tydlig så att 
man kunde undvika kringgående av tullar. 
13. Av dessa skäl och med hänsyn till att tullmyndigheterna klart kan identifiera dessa 
skodon anses att neoprenskor, som ibland kallas dykarskor eller vattenidrottsskor, 
bör uteslutas från undersökningens räckvidd. 
b) Vandringsskor 
14. Inom ramen för Kombinerade nomenklaturen anses "vandring" inte som 
sportaktivitet och följaktligen omfattas i allmänhet vandringsskor med överdelar av 
textilmaterial av KN-nummer 6404 19 90. Några parter begärde att denna produkt 
av två skäl skulle uteslutas från undersökningens räckvidd. Det första skälet var att 
denna produkt enligt dem såldes till ett högt, icke-dumpat pris. Vissa importörer 
hävdade vidare att de av legitima skäl kunde ha förväntat sig att vandringsskor inte 
skulle omfattas av åtgärder eftersom förteckningen över produkter som inte skulle 
omfattas av förfarandet enligt den spanska versionen av tillkännagivandet om 
inledande av förfarandet3 innehöll uttrycket "botas de senderismo" som översättning 
av "skidskor" - botas de senderismo är det spanska uttrycket för vandringsskor. 
3 EGT nr C 45, 22.2.1995, s. 2. 
15. Vad gäller det första skälet måste noteras att de uppgifter från samarbetsvilliga 
exportörer som låg till grund för kommissionens undersökning av dumpning inte 
bekräftade att denna typ av skodon inte var dumpade. 
16. Det andra argumentet, dvs. vissa importörers legitima förväntningar om att 
vandringsskor inte skulle omfattas av åtgärder (till följd av att den spanska 
versionen av tillkännagivandet om inledande av förfarandet innehöll en 
felöversättning av uttrycket "skidskor"), kan inte godtas av följande skäl: 
Enligt Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis (Anklagemyndigheten mot 
Schumacher och andra, dom av den 27 oktober 1981, mål 250/80) bör i de fall 
skillnader finns mellan olika språkversioner bestämmelserna ses mot bakgrund av en 
helhetsbedömning av berörda gemenskapsregler och särskilt tolkas med hänsyn till 
deras ändamål. 
Gemenskapens institutioner har sedan länge fastställt en uttömmande förteckning 
över s.k. "sportaktiviteter" inom ramen för Kombinerade nomenklaturen. Det var 
uppenbart att ordalydelsen i tillkännagivandet om inledande av förfarandet var ett 
citat från anmärkning 1 b till undernummer i kapitel 64 i Kombinerade 
nomenklaturen, i vars spanska version uttrycket "skidskor" är översatt med "calzado 
para esquiar" och inte med "botas de esqui, senderismo". 
17. Slutligen bör det betonas att skodon med överdelar av textilmaterial av den typ som 
kallas "vandringsskor" tillverkas i stora mängder i gemenskapen, avsågs beröras av 
detta förfarande enligt den klagande och klart omfattas av undersökningens 
räckvidd. De flesta av dessa produkter kan användas och används för andra syften 
än det "tekniska" syfte som de är avsedda för, vilket bekräftar att de tillhör den 
produktkategori som är föremål för undersökning. 
Således anses att s.k. vandringsskor bör omfattas av undersökningens räckvidd. 
c) Medicinska skor 
18. Ortopediska skor, dvs. sådana som är avsedda att kompensera för ett specifikt 
permanent funktionshinder eller en fysisk defekt, omfattas av kapitel 90 i 
Kombinerade nomenklaturen och berörs inte av denna undersökning. Den produkt, 
som omfattas av KN-nummer 6404 19 90, för vilken det begärdes att den skulle 
uteslutas från förfarandet är medicinska skodon av en typ som säljs i apotek, inte i 
par utan per fot, och som inte är särskilt anpassade till en bestämd person utan 
avsedda för vem som helst som t.ex. har stukat eller brutit sin fotled. Denna begäran 
motiverades med att en sådan specifik produkt inte kunde tillhöra den 
produktkategori som är föremål för undersökning. 
19. Det är klart att dessa medicinska skor tillhör en annan marknad (de säljs inte i 
skobutiker utan i apotek). Dessutom saluförs de på ett särskilt sätt (per fot och inte i 
par, och i en särskild form för att passa gipsförband och inte fötter), vilket gör att de 
enligt konsumenternas uppfattning är en särskild produkt som klart skiljer sig från 
den produktkategori som är föremål för undersökning. 
20. Företrädarna lör den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga, och menade att viss produktion av medicinska skor förekommer i 
gemenskapen men motsatte sig inte slutsatsen att dessa skor var tillräckligt 
specifika, vad gäller fysiska egenskaper och användningsområden, för att inte 
omfattas av kategorin "skodon med överdelar av textilmaterial ej avsedda för sport 
eller idrott". 
21. Av dessa skäl (och med hänsyn till att denna specifika produkt klart kan identifieras 
av tullmyndigheterna) anses att medicinska skor av den typ som säljs i apotek, inte i 
par utan per fot, bör uteslutas från undersökningens räckvidd. 
d) Engångstofflor 
22. Den part som begärde att engångstofflor borde uteslutas från undersökningens 
räckvidd förklarade att dessa skodon, som importeras till en mycket låg 
styckkostnad, i allmänhet inte säljs till slutkonsumenter utan ges som gåva (t.ex. av 
vissa hotell till deras gäster eller av vissa flygbolag till deras passagerare). Dessa 
omständigheter uppgavs leda till att dessa skodon borde uteslutas från den 
produktkategori som är föremål för undersökning. 
23. Företrädarna för den klagande gemenskapsindustrin ombads kommentera denna 
fråga, och menade att begreppet "av engångstyp" (eller "inte för försäljning") var 
relativt subjektivt och att dessa skodon klart, i fråga om fysiska egenskaper och 
användningsområden, var tofflor som tillhörde den produktkategori som är föremål 
för undersökning. 
24. Skodonen i fråga har fysiska egenskaper, tillämpningar och användningsområden 
som inte skiljer sig från dem som gäller för andra typer av tofflor. Även om 
engångstofflor på importörsnivå tycks tillhöra en särskild marknad (begäran lades 
fram av ett företag som sålde "flyg- och hotelltjänstprodukter", inte av en 
skodistributör), är situationen mycket mindre tydlig på konsumentnivå eftersom 
denna produkt utan vidare är utbytbar med de tofflor som är föremål för 
undersökning. 
25. Av dessa skäl anses att s.k. engångstofflor bör omfattas av undersökningens 
räckvidd. 
2. Likadan produkt 
a) Argument baserade på olika produktionsmetoder 
26. Några berörda parter reste på nytt den fråga om vulkaniserade skor som behandlats i 
det preliminära skedet (se punkt 18 i ingressen i förordningen om preliminär tull). 
Återigen hävdades att gemenskapsindustrin inte tillverkade tillräckligt stora 
kvantiteter skor med vulkaniserade sulor och att dess tillverkning var ganska 
koncentrerad på formsprutning. En ytterligare granskning av denna fråga gav 
följande resultat: 
27. Även om det är klart att vulkaniseringsprocessen skiljer sig från 
formsprutningsmetoden bör det erinras om att de viktigaste relevanta kriterierna för 
fastställande av "likadan produkt" grundas på allmänna tekniska och fysiska 
egenskaper samt produkters användningsområden eller funktioner, och inte 
produktionsmetoder. I allmänhet bortses från sådana mindre skillnader som uppstår 
till följd av olika produktionsmetoder. 
28. Vad gäller de tekniska argument som olika parter anfört, nämligen att gummi 
används vid vulkanisering medan bl.a. polyvinylklorid används vid formsprutning, 
vilket medför skillnader i tillgång till råmaterial, synliga skillnader (polyvinylklorid 
blänker mer än gummi) och luktskillnader (gummi har en särskild lukt medan 
polyvinylklorid inte luktar alls) och olika upplösnings- och smältegenskaper, kan det 
inte förnekas att olikheter finns mellan de kemiska och fysiska reaktioner som äger 
rum under tillverkningsprocessen för dessa skodonstyper. Det bör dock noteras att 
syntetiskt gummi i allmänhet används för att tillverka skodon. Således är alla de 
råmaterial som används i dessa processer, dvs. syntetiskt gummi och 
polyvinylklorid, petrokemiska derivat som tillverkas där man kan hantera den 
berörda industriella processen (t.ex. Europa, USA, Mellanöstern). 
Syntetiskt gummi är tillgängligt i alla delar av världen - däckindustrin är ett av de 
viktigaste användningsområdena. Följaktligen kan argumentet att tillverkare av1 
vulkaniserade skodon i utvecklingsländer skulle ha bättre tillgång till råmaterial inte 
anses vara relevant, eftersom delta visserligen kan medföra en mera kostnadseffektiv 
tillverkningsprocess men inte inverkar pä del faktum att den berörda produkten är 
likadan som gemenskapens produkt. Det bör också noteras att parterna för att skilja 
mellan skotyperna tvingades åberopa kriterier som inte alls har någon betydelse vid 
normal användning - om polyvinylklorid till skillnad från gummi smälter är det 
varmare än 80°C, vida över normala villkor vid användning. Kunder brukar heller 
inte utföra ett upplösningstest innan de köper demia produkt. 
29. När det gäller den påstådda nedgången i tillverkningen av vulkaniserade skor i 
gemenskapen bör framhävas att några importörer lyfte fram detta i ett mycket sent 
skede i förfarandet. I littills mottagna bevis visar emellertid att denna 
tillverkningsprocess fort lärande används i gemenskapen (t.ex. i Spanien där flera 
tillverkare har förklarat att de skulle kunna tillverka totalt 22 miljoner par skor av 
denna typ per år) och att det finns ett flertal tillverkare i gemenskapen som vill och 
kan tillverka vulkaniserade skodon. 
Tvärtemot flera parters påståenden visade undersökningen också att vulkaniserade 
skodon som importeras från Kina och Indonesien ibland säljs som märkesprodukter 
i specialiserade skobutiker förpackade i en pappkartong, medan skodon tillverkade i 
gemenskapen enligt formsprutningsmetoden kan säljas som icke-märkesprodukter i 
plastpåsar i lågprisaffärer. 
10 
30. Slutsatsen av allt detta är att vulkaniserade skodon direkt konkurrerar med skodon 
tillverkade enligt formsprutningsmetoden, oavsett tekniska skillnader i 
tillverkningsprocessen. Dessa typer av skodon är så lika varandra i alla avseenden 
att den genomsnittlige konsumenten inte skulle kunna skilja dem åt. 
Följaktligen finns ingen anledning att anse att vulkaniserade skodon som tillverkas i 
Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen inte är likadana som skodon 
tillverkade i gemenskapen enligt formsprutningsmetoden i den mening som avses i 
artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). 
b) Argument baserade på den påstådda förekomsten av olika "produktsegment" 
31. Några parter hävdade på nytt att importerade respektive gemenskapstillverkade 
skodon skulle tillhöra olika produktsegment som inte konkurrerade med varandra. 
De anförde att de skodon som importeras till ett pris över genomsnittet inte, i den 
mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen, skulle vara likadana som de 
skodon som importeras till ett pris under eller lika med genomsnittet. 
32. Denna fråga var en källa till upprepade och till synes motstridande påståenden från 
importörer, varav några hävdade att man importerade skor av låg kvalitet som inte 
kunde uppbringas i gemenskapen medan andra gjorde gällande att de i Kina och 
Indonesien beställde sofistikerade produkter tillverkade enligt deras specifikationer 
och utformning och ibland med deras råmaterial. 
H 
Denna motsägelse visar att Kina och Indonesien faktiskt kan tillverka, vilket de 
också gör, och till gemenskapen exporterar hela det sortiment av produkter som 
erbjuds på marknaden. Detta visas inte av importstatistiken eftersom de 
genomsnittliga priserna drivs nedåt av den stora import som sker av skodon med 
låga priser. Den berörda importen och de produkter som tillverkas av 
gemenskapsindustrin är således likadana enligt artikel 1.4 i grundförordningen. 
c) Slutsats 
33. Mot bakgrund av detta bekräftas att de skodon som omfattas av detta förfarande och 
som tillverkas i Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen är likadana 
produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen som de skodon som tillverkas i 
gemenskapen. De skodon som är föremål för denna undersökning och tillverkas i 
Indonesien är på samma sätt likadana produkter som de skodon som tillverkas i 
Kina och exporteras till gemenskapen. 
D. DUMPNING 
1. Indonesien 
a) Normalvärde 
34. De indonesiska exportörerna ifrågasatte att kommissionen vid konstrueringen av 
normalvärde använde en vinstmarginal fastställd på grundval av ett företags 
lönsamma inhemska försäljning av en produkt som inte berördes av detta förfarande, 
i detta fall skodon med överdelar av läder eller plast. De menade att denna 
vinstmarginal var överdrivet stor och inte representativ för industrin. 
12 
Eftersom vinstmarginalen hade använts för att konstruera normalvärde för alla 
företag i stickprovet för Indonesien hävdades att normalvärdena och därigenom 
dumpningsmarginalerna var överdrivna och orättvisa. De anförde att den 
vinstmarginal på 7 % som ansågs godtagbar av kommissionen när det gällde 
gemenskapsindustrin borde ha använts. 
35. Detta argument kan inte godtas. För det första föreskrivs i artikel 2.6 b i 
grundförordningen att i de fall det inte finns någon inhemsk försäljning av den 
berörda produkten kan försäljnings- och administrationskostnader och andra 
allmänna kostnader samt vinst för konstruering av normalvärde fastställas på 
grundval av den berörda exportörens eller tillverkarens faktiska belopp för 
tillverkning och försäljning av produkter inom samma generella produktkategori på 
hemmamarknaden i ursprungslandet. Denna metod användes i fråga om det företag 
som avses i punkt 34. 
Vad gäller två företag i stickprovet som varken hade inhemsk försäljning av den 
berörda produkten eller av produkter inom samma generella produktkategori måste 
normalvärde fastställas enligt artikel 2.6 c i grundförordningen, dvs. med hjälp av 
någon annan rimlig metod. 1 denna undersökning ansågs att den rimligaste metoden 
var att använda de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna 
kostnader samt vinster som konstaterats för det företag som avses i punkt 34. 
För det andra är den vinstmarginal på 7 % som användes för beräkningen av det 
icke-skade vållande priset för gemenskapsindustrin den miniminivå som 
kommissionen anser vara nödvändig för att undanröja skada för 
gemenskapsindustrin, och har således inget att göra med den vinstmarginal som 
använts för konstruering av normalvärde, som måste baseras på den faktiska 
vinstnivån på den indonesiska marknaden. I detta sammanhang bör även noteras att 
Europeiska gemenskapernas domstol konsekvent har fastställt att man vid 
konstruering av normalvärde helst bör använda faktiska vinstmarginaler. 
13 
36. Eu av de indonesiska förelag som ingick i stickprovet menade alt kommissionen för 
beräkning av dess normal värde borde ha använt de kostnadsuppskattningar som 
företaget lämnade vid kontrollbesöket pä platsen. Det bör dock påpekas att detta 
företag inte hade ett kostnadsredovisningssystem och att dess enda 
kostnadsuppskattningar var de som hade använts vid priserbjudanden till potentiella 
kunder. Det var dessa kostnader som hade rapporterats i deras svar på 
frågeformuläret. 
Denna begäran måste avvisas eftersom företaget inte kunde visa att dess 
kostnadsuppskattningar var riktiga. För några av modellerna fanns inga 
kostnadsuppgifter alls. Vidare fanns för ingen av modellerna några uppgifter utöver 
direkta materialkostnader. Därför bekräftas den metod som användes i förordningen 
om preliminär tull, dvs. att räkna om kostnaderna genom att fördela de totala 
försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och administrationskostnader och 
andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda modeller på grundval av den 
omsättning som rapporterats i företagets egen redovisning, eftersom detta ansågs 
vara den lämpligaste metoden för att fastställa kostnader för varje enskild 
skomodell. 
b) Exportpris 
37. I avsaknad av ytterligare synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de 
preliminära fastställandena. 
14 
c) Jämförelse 
38. Den indonesiske exportör vars lönsamma inhemska försäljning användes för 
konstruering av normalvärde for Indonesien och som avses i punkt 34 hävdade att 
kommissionen genom att inte bevilja en normalvärdesjustering för kreditkostnader 
inte hade tagit hänsyn till en faktor som påverkade prisjämförbarheten enligt artikel 
2.10 i grundförordningen. Kommissionen fastställde att denna justering faktiskt 
hade utelämnats och reviderade sina beräkningar. Eftersom detta företags 
försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader användes 
för att konstruera normalvärde för övriga indonesiska företag i stickprovet krävdes 
också att deras normalvärden minskades för att avspegla den beviljade justeringen. 
Alla beräkningar av dumpning justerades i enlighet med detta. 
39. Det företag som avses i punkt 36 anförde att dumpningsmarginalen hade beräknats 
genom att kostnaderna för enskilda modeller hade beräknats som ett genomsnitt och 
genom att en artificiellt hög vinstmarginal hade använts för konstruering av 
normal värde. Företaget menade att genomsnittsberäkningen medförde att 
normalvärdena blåstes upp och att all lågprisexport var dumpad. Företaget hävdade 
att om man hade använt de individuella normalvärden som inlämnats av företaget 
och en rimlig vinstmarginal, hade slutsatsen blivit att ingen dumpning förekom. 
Med hänsyn till de omständigheter som anges i punkt 36 ansåg kommissionen att 
det enda alternativet för att komma fram till en rimligt tillförlitlig kostnadsberäkning 
var att beräkna kostnaderna på grundval av företagets egna redovisning och fördela 
de totala försäljningskostnaderna, exklusive försäljnings- och 
administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, på berörda 
modeller. 
15 
d) Dumpningsmarginaler 
40. Metoderna för att beräkna slutgiltiga dumpningsmarginaler är de samma som 
användes för beräkningen av de preliminära dumpningsmarginalerna. De har dock 
ändrats för att beakta den justering av normal värde som nu beviljats enligt punkt 38. 
i) Samarbetsvilliga företag i stickprovet 
41. Följande dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av cif-priset vid gemenskapens 
gräns, har fastställts: 
- P.T. Dragon 4,0 % 
- P.T. Emperor Footwear 0,0 % 
- P.T. Sindoll Pratama 24,9 %. 
ii) Samarbetsvilliga icke undersökta tillverkare/exportörer 
42. Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de 
samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet fastställs dumpningsmarginalen för 
de två icke undersökta samarbetsvilliga företagen slutgiltigt till 14,2 %, uttryckt i 
procent av cif-priset vid gemenskapens gräns. 
i ii) Restdumpningsmarginal 
43. Med hänsyn till ovannämnda ändringar i dumpningsmarginalerna för de 
samarbetsvilliga företag som ingick i stickprovet fastställs den slutgiltiga 
dumpningsmarginalen till 39,7 %, uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens 
gräns. 
16 
2. Kina 
a) Individuell behandling 
44. De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte tillräckligt hade motiverat 
sitt avslag på de samarbetsvilliga kinesiska exportörernas begäran om individuell 
behandling. De vidhöll att de borde ges individuell behandling för de slutgiltiga 
fastställ andena. 
Det bör återigen betonas att det är kommissionens praxis att beräkna en 
landsomfattande tull för länder som inte har marknadsekonomi, förutom i de fall där 
företagen kan visa att de är oberoende av staten. Inget av de berörda företagen kunde 
dock tillräckligt bevisa ett sådant oberoende eftersom de alla hade förbindelser med 
den kinesiska staten, antingen direkt eller via regionala eller lokala myndigheter. I 
avsaknad av ytterligare uppgifter i denna fråga bekräftas de preliminära avgörandena 
om att begäran om individuell behandling skall avslås. 
b) Normalvärde 
45. De kinesiska exportörerna hävdade att kommissionen inte hade gett dem tillräcklig 
information om de indonesiska skomodeller som använts för jämförelsen med de 
exporterade kinesiska modellerna. I synnerhet hävdades att uppgifterna i fråga om 
de råmaterial och tillverkningsprocesser som användes för att tillverka indonesiska 
skor inte räckte till för att de skulle kunna begära justeringar för skillnader i fysiska 
egenskaper. 
17 
I detta sammanhang bör det påpekas att kommissionen i syfte att göra en så rättvis 
modell jämförelse som möjligt gjorde upprepade ansträngningar för att fa uppgifter 
från de kinesiska exportörerna om utformningen och sammansättningen av de 
modeller som exporterades till gemenskapen och de material som användes i dessa. 
Trots detta lämnade de kinesiska exportörerna endast mycket ofullständiga 
uppgifter. Således måste kommissionen bedöma graden av jämförbarhet på grundval 
av tillgängliga uppgifter och, precis som var fallet med de preliminära åtgärderna, 
använda de indonesiska modeller som konstaterats vara likadana som eller som, i 
avsaknad av liknande modeller, mest liknade de kinesiska modeller som 
exporterades till gemenskapen av de kinesiska företag som ingick i stickprovet. Alla 
uppgifter som låg till grund för jämförelsen gjordes tillgängliga för de kinesiska 
exportörerna. 
c) Exportpris 
46. I avsaknad av synpunkter på fastställandet av exportpriser bekräftas de preliminära 
fastställandena. 
d) Jämförelse 
47. Eftersom Indonesien var det jämförbara land som användes för att fastställa 
normal värde för Kina justerades även den enda marginalen för Kina nedåt för att 
avspegla den justering för kreditkostnader som gjordes av Indonesiens 
normalvärden enligt punkterna 38 och 40. 
18 
e) Dumpningsmarginal 
48. 1 några fall ifrågasatte de kinesiska exportörerna kommissionens jämförelse mellan 
vägda genomsnittliga normalvärden och priserna för enskilda exporttransaktioner 
från Kina till gemenskapen. De hävdade att exportpriserna inte i tillräckligt hög grad 
skilde sig mellan olika köpare, regioner eller tider och att både exportpriset och 
normalvärdet således borde ha jämförts på grundval av vägda genomsnitt enligt 
artikel 2.11 i grundförordningen. Efter att ha sett över sina beräkningar konstaterade 
kommissionen att prisskillnaderna var små och att vägda genomsnittliga 
normalvärden borde jämföras med vägda genomsnittliga exportpriser i syfte att 
komma fram till slutgiltiga fastställanden. 
På denna grund konstaterades den enda dumpningsmarginalen för Kina, uttryckt i 
procent av cif-priset vid gemenskapens gräns, uppgå till 133,2 %. 
E. GEMENSKAPSINDUSTRIN 
49. Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden om att kommissionen inte på 
ett riktigt sätt skulle ha fastställt representativiteten för den gemenskapsindustri som 
lämnade bevis på skada. Dessa påståenden baserades på att värdet för gemenskapens 
totala tillverkning inte skulle vara tillförlitligt och innebar kritik av kommissionens 
stickprovsteknik. Man ifrågasatte även det berättigade i att ge vissa 
gemenskapstillverkare anonym behandling. 
19 
1. Gemenskapens totala tillverkning 
50. Graden av stöd för klagomålet kontrollerades innan förfarandet inleddes. Den totala 
uppskattade tillverkningen i Europeiska gemenskapen av likadan produkt, som låg 
till grund för bedömningen av de 68 klagande gemenskapstillverkarnas 
representativitet, granskades sedan på nytt (för 1991 till 1994) pä plats i nationella 
skodonsförbund och bekräftades som riktig. 
Värdet för den totala tillverkningen av likadan produkt, som låg till grund för 
bedömningen av representativiteten, sattes till den maximalt möjliga 
tillverkningsvolymen i gemenskapen. Till följd av brist på tillförlitliga uppgifter 
kunde man inte enligt artikel 4.1 a i grundförordningen undersöka om 
tillverkningsvolymen för vissa icke-klagande tillverkare borde ha undantagits från 
värdet för den totala tillverkningen på grund av att deras huvudverksamhet var 
import snarare än tillverkning i gemenskapen. 
Det är känt att några sådana förmenta gemenskapstillverkare har importerat 
betydande mängder, men de har också tillverkat ett relativt stort antal skor i 
gemenskapen. Om man hade haft tillräcklig information om detta är det sannolikt att 
en del av tillverkningen i gemenskapen skulle ha undantagits från värdet för den 
totala tillverkningen. Prövningen av tillverkarnas huvudverksamhet ägde rum i fråga 
om de 28 företag som ingick i "den första gruppen" enligt punkt 6 i ingressen i 
förordningen om preliminär tull, och alla dessa företag konstaterades ha sin 
huvudverksamhet i gemenskapen (som det förklaras i punkt 55 i ingressen i 
förordningen om preliminär tull). 
51. Följaktligen bekräftas att den undersökta gemenskapsindustrin är representativ, 
vilket bedömts på ett rimligt sätt på grundval av helt tillförlitliga uppgifter. 
20 
2. Stickprov 
52. Med hänsyn till det potentiellt sett mycket stora antalet parter i detta förfarande 
angavs tydligt i tillkännagivandet om inledande av förfarandet att undersökningen 
skulle kunna utföras med hjälp av stickprovsurval. Redan vid förfarandets inledande 
söktes samarbete (via de nationella förbunden) hos ett begränsat antal 
gemenskapstillverkare, som valts ut bland de 68 foretag som stödde klagomålet. 
Meningsfulla svar mottogs från 28 tillverkare, varav 9 valdes ut för 
kontrolländamäl. Dessa 9 tillverkares svar verifierades genom noggranna 
kontrollbesök på platsen (denna grupp av tillverkare kallas "kontrollstickprövet" i 
förordningen om preliminär tull). 
De 28 företagen i den första gruppen svarar för något mer än 25 % av gemenskapens 
tillverkning av likadan produkt och kan således i avsaknad av uttalat motstånd mot 
klagomålet representera gemenskapsindustrin. Detta bör ses som en ovanlig 
omständighet och härrör från att den första gruppen ursprungligen valdes ut för att 
bl.a. svara för mer än 25 % av tillverkningen. Detta krävs dock inte enligt 
grundförordningen och bör ses som en ytterligare kontroll av gemenskapsindustrins 
representativitet, i stället för som ett uppfyllande av ett rättsligt krav. 
53. Vad gäller den undersökta gemenskapsindustrins representativitet bör betonas att 
avgörandena om skada baserades på kontrollerade uppgifter som inhämtats från 
olika relevanta källor, som alla var representativa för gemenskapsindustrin: 
21 
• Tillverkning, försäljning, marknadsandel och sysselsättning i gemenskapen 
fastställdes på nivån för varje nationellt skodonsförbund och omfattade således 
hela gemenskapens tillverkning av likadan produkt. Detta vederlägger en berörd 
parts påstående i samband med det slutliga utlämnandet av uppgifter om att 
uppgifter avseende det italienska skodonsförbundet hade utelämnats vid 
fastställandet av de allmänna skadeindikatorerna. 
• Allmänna trender för priser, kostnader och lönsamhet fastställdes på nivån för de 
28 samarbetsvilliga tillverkarna i den första gruppen. 
• Undersökningarna av prisunderskridande och målprisunderskridande utfördes på 
grundval av fullständigt kontrollerade pris- och kostnadsuppgifter från de 9 
företagen i kontrollstickprovet, som var representativa när det gäller storlek och 
produktsortiment och belägna i de viktigaste tillverkande medlemsstaterna. 
3. Anonym behandling av 9 foretag i kontrollstickprovet 
54. Några parter upprepade och utvidgade sina påståenden om att kommissionen utan 
motivering hade beviljat de 9 företagen i kontrollstickprovet "anonym behandling". 
Dessa parter hävdade att klagande inhemska industrier borde vara beredda på 
"kommersiell bestraffning" och begärde att åtminstone namnen på de 28 företagen i 
den första gruppen skulle lämnas ut. 
22 
55. Denna anonyma behandling beviljades eftersom hotet allvarligt inskränkte 
importörers normala frihet att välja leverantör och gick långt utöver vad som kunde 
betraktas som "normala" affärsförbindelser. Det begränsade skyddet ansågs desto 
mera vara särskilt lämpligt eftersom det rörde sig om ett stickprov, där några få 
utvalda företag var särskilt utsatta trots att de representerade och agerade för en 
mycket större grupp. 
56. Vad gäller de 28 företagen i den första gruppen ersattes företagsnamnen på de icke­
konfidentiella svaren på frågeformulären i allmänhet av en identifikationssymbol, 
och de flesta av de nationella skodonsförbunden (som överlämnade svaren) lämnade 
separata förteckningar över namnen på de företag som lämnat svar, utan att avslöja 
vilka företagsnamn som dolde sig bakom identifikationssymbolerna. På detta sätt 
hade således alla berörda parter tillgång till de icke-konfidentiella uppgifter som 
lämnats av de 28 tillverkarna i den första gruppen och, i ett separat dokument, de 
kontrollerade och bekräftade uppgifter som lämnats av de 9 företagen i 
kontrollstickprovet. 
57. Mot bakgrund av att svaren på frågeformulären från de 28 företagen i den första 
gruppen samt skodonsförbundens förteckningar hade gjorts tillgängliga för alla 
parter innan kommissionen blev medveten om ovannämnda hot, ansågs att 
dokumenten i fråga, som medgav identifiering av 22 av 28 företag, inte kunde göras 
anonyma i efterhand och således borde fortsätta att vara tillgängliga i oförändrad 
form. Under dessa omständigheter ansågs det lämpligt att i det slutliga utlämnandet 
av uppgifter till alla parter inkludera förteckningen över de 28 företagen i den första 
gruppen, medan namnen på de 9 företagen i kontrollstickprovet inte skulle lämnas 
ut. 
23 
F. SKADA 
1. Kumulerad bedömning av den dumpade importens verkningar 
58. Några parter begärde att verkningarna av importen från Indonesien och Kina inte 
skulle bedömas kumulerat. I synnerhet hävdades att tvä villkor som är nödvändiga 
för kumulering inte skulle vara uppfyllda: 
59. För det första hävdades att institutionerna i sitt fastställande enligt artikel 3.4 i 
grundförordningen av huruvida dumpningsmarginalen för import från varje enskilt 
land (för vilket kumulering övervägs) var högre än den minimala nivån eller ej inte 
borde beakta restmarginaler utan bara samarbetsvilliga exportörers marginaler. Detta 
resonemang kan inte godtas, särskilt med tanke på de indonesiska exportörernas låga 
samarbetsvilja. Det är också värt att notera att de dumpningsmarginaler som 
fastställts för två indonesiska samarbetsvilliga exportörer (två av de tre som ingick i 
stickprovet) överskred den minimala nivån. 
60. För det andra hävdades att vissa skillnader i konkurrensvillkoren (förment bevisade 
av att genomsnittliga importpriser per par skulle vara markant högre i fråga om 
Indonesien än i fråga om Kina) skulle göra det oberättigat att tillämpa kumulering. 
Även om sådana skillnader i viss grad bekräftas av Eurostat, ansågs följande: 
- Skillnaderna var inte sådana att man kunde göra en klar åtskillnad mellan 
indonesiska och kinesiska prissättningsmetoder (särskilt när Indonesiens och 
Kinas genomsnittliga priser jämfördes med dem som togs ut av andra tredje 
länder som sålde på gemenskapens marknad, vilkas priser var mycket högre än 
de båda undersökta ländernas genomsnittliga priser). 
24 
- En noggrann undersökning av tillgängliga uppgifter visade att importen från både 
Indonesien och Kina omfattade hela räckvidden av priser. 
- På grundval av tillgängliga uppgifter bedömdes att den rimligaste förklaringen av 
skillnaderna var att det förekom en något annorlunda produktmix snarare än en 
påtagligt olikartad prissättning. 
61. Följaktligen bör de preliminära avgörandena i detta avseende (enligt punkterna 64-
69 i ingressen i förordningen om preliminär tull) bekräftas. 
2. Allmänna skadefaktorer 
62. Eftersom ingen berörd part lämnade några nya synpunkter på den preliminära 
bedömningen av allmänna skadefaktorer (bl.a. förbrukning pä gemenskapens 
marknad, tillverkning, försäljning, lönsamhet och sysselsättning i 
gemenskapsindustrin) utfördes inte någon ny granskning av dessa avgöranden. 
3. Beräkning av prisunderskridande 
63. Det påstods att prisunderskridandet inte alltid, eller inte alls, bedrevs på den nivå 
som angavs i förordningen om preliminär tull. Några parter visade under 
utfrågningarna upp exempel på påstått jämförbara modeller där de importerade 
skorna (i allmänhet tillverkade enligt importörens specifikationer och utformning) 
var dyrare än de gemenskapstillverkade. 
25 
Även om dessa påståenden kan vara riktiga i några särskilda fall måste det noteras 
att dessa påståenden inte har bekräftats av den bredare undersökningen av både 
exportörers priser för vissa modeller och Eurostat-priser. Under dessa 
omständigheter ansåg kommissionen det vara lämpligt att för de slutgiltiga 
avgörandena fortsätta att endast utgå från de detaljerade eller allmänna uppgifter 
som inhämtats (och kontrollerats i största möjliga utsträckning) under 
undersökningens gång, och på vars grundval det har fastställts att 
prisunderskridande har förekommit. 
64. Det anfördes att justeringen för skillnader i handelsled var otillräcklig och borde 
revideras. Bevis framlades på att den justering på 13 % som beviljades i det 
preliminära skedet för skillnader i handelsled mellan importörer och 
gemenskapstillverkares kunder endast täckte transport inom gemenskapen och 
därmed sammanhängande kostnader. 
Det gjordes en ytterligare analys med inriktning på de importörer för vilka 
bekräftade uppgifter avseende denna justering hade lämnats, dvs. de fem 
samarbetsvilliga importörer som namngavs i förordningen om preliminär tull. 
Kontrollbesök hade gjorts hos dessa importörer, som tillsammans svarade för 14,8 
% av den berörda importvolymen under undersökningsperioden. 
26 
Det kunde verifieras att tre av dem under undersökningsperioden inte hade köpt 
betydande mängder av den berörda produkten från gemenskapstillverkarna, men i 
stort sett hade samma kunder som gemenskapens tillverkare. Slutsatsen drogs därför 
att importpriserna for alt kunna jämföras pä ett rättvist sätt måste justeras med 
kostnader mellan import och den punkt där produkterna faktiskt nådde kunderna, 
samt med en rimlig vinst. 1 detta syfte beaktades alla kostnader som kunde hänföras 
till den berörda produkten, med undantag för sådana som ingick i 
tillverkningskostnaderna (som t.ex. råmaterial som levererats av importören till 
tillverkaren i exportlandet), och således måste inkluderas i tullvärdet för varorna 
enligt Eurostat. 
Omvänt framstod det som om två av de fem importörerna var kunder till 
gemenskapstillverkare, och för dessa beaktades bara kostnader mellan cif och fritt 
deras lager tull betald (ddp), eftersom detta motsvarade det handelsled där 
gemenskapstillverkarnas priser och kostnader hade fastställts. 
För varje importör undersöktes relationen mellan den berörda produktens 
genomsnittliga importpris och ovannämnda kostnader. Denna analys visade att två 
aspekter måste beaktas vid justeringen av cif-priset till ett handelsled som var 
jämförbart med gemenskapstillverkarnas. Även om en del av kostnaderna kunde 
anses vara proportionella till varornas värde krävdes för en lämplig justering också 
ett fast belopp per par som avspeglade de kostnader som var förbundna med all 
import oavsett varornas värde. 
27 
65. På grundval av den undersökta bevisningen konstaterades att den berörda 
produktens importpris cif för en rättvis jämförelse med gemenskapstillverkarnas 
priser och kostnader måste justeras uppåt med 20 % och därefter höjas med ett 
belopp på 0,2 ecu per par, plus det normala tullbeloppet. 
66. Beräkningarna ändrades i enlighet med detta och bekräftade det prisunderskridande 
som fastställts i förordningen om preliminär tull. För de samarbetsvilliga exportörer 
som omfattades av en preliminär antidumpningstuU konstaterades de genomsnittliga 
marginalerna för prisunderskridande, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins 
priser, kategori för kategori, överskrida 10 % för Indonesien och 30 % för Kina. 
4. Slutsats om skada 
67. Mot bakgrund av detta och i avsaknad av andra argument bekräftas att 
gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada enligt artikel 3 i grundförordningen, 
vilket fastställts i punkt 84 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
G. ORSAKSSAMBAND 
68. De flesta av exportörerna och importörerna anförde på nytt att import från Vietnam 
skulle vara en orsak till den skada som vållats gemenskapsindustrin. I detta 
avseende bör sägas att Vietnams kända marknadsandel vid tiden för ingivandet av 
klagomålet var relativt begränsad. Den ökning som senare ägde rum var redan 
märkbar under undersökningsperioden, men de vietnamesiska produkternas 
marknadsandel var dock fortfarande mycket mindre än de kinesiska produkternas. 
Av detta följer att verkan av importen från Vietnam inte står i strid med det 
orsakssamband som fastställts föreligga mellan den import som är föremål för denna 
undersökning och den skada som gemenskapsindustrin vållats. 
28 
69. Eftersom några andra potentiella skadeorsaker inte har lagts fram och kunnat 
styrkas, bekräftas de preliminära avgöranden i detta avseende som anges i punkterna 
85-95 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
H. GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Verkan för konsumenter 
70. Även om konsumenter eller konsumentorganisationer inte har lämnat några 
synpunkter efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull, hävdade 
vissa parter att antidumpningsåtgärder skulle få allvarliga verkningar för 
gemenskapens konsumenter och särskilt de med lägst inkomst. 
Åtgärders eventuella verkan för konsumenternas inköpspris undersöktes i detalj. 
Denna granskning gav följande resultat: 
a) Verkan i absoluta tal 
71. Vad gäller skopriser till distributörer är det för det första sannolikt att 
gemenskapsindustrin, med en marknadsandel på 29 % och ett genomsnittligt pris på 
4,82 ecu per par, inte skulle kunna höja sina priser med mer än de 4,4 % som krävs 
för att nå en skälig vinst enligt förordningen om preliminär tull (punkt 106 i 
ingressen) utan att riskera att ytterligare försämra sin nuvarande starka nedåtgående 
trend i fråga om marknadsandel. Dessutom representerar importen från länder som 
inte berörs av detta förfarande 21,4 % av marknaden för den berörda produkten, och 
man kan vänta sig att tillverkare i dessa tredje länder varken vill eller kan höja sina 
priser märkbart. 
29 
I Indonesiens fall bör det erinras om att nivån för undanröjande av skada är avsevärt 
lägre än Kinas, eftersom det genomsnittliga importpriset är 2,34 ecu per par. 
Eftersom marknadsandelen för skodon från Kina är 39,9 % (med ett genomsnittligt 
pris pä 1,65 ecu per par) och med hänsyn till den föreslagna tullsatsen, uppgår de 
föreslagna åtgärdernas genomsnittliga maximala förutsebara verkan på marknaden 
för berörda skodon i dess helhet till 0,5 ecu per par. 
Endast om distributörerna behåller sina marginaler och tar ut alla ökade kostnader 
hos konsumenterna, kommer de senare att behöva betala det motsvarande beloppet 
på 0,5 ecu per par. Med tanke på att den genomsnittliga förbrukningen per capita av 
berörda skodon i gemenskapen är mindre än ett par per år, är de föreslagna 
åtgärdernas verkan för konsumenterna helt klart marginell. 
b) Verkan i relativa tal, prisers verkan för förbrukningen 
72. Grunden för beräkningarna i relativa tal var de berörda skodonens genomsnittliga 
pris fritt lager hos distributören, dvs. 3,6 ecu per par, vilket vid import beaktar den 
justering för skillnader i handelsled som avses i punkt 65. På grundval av det lägsta 
pålägg som konstaterats hos de distributionskanaler som undersöks nedan, dvs. 125 
%, uppskattas konsumentens genomsnittliga pris för den berörda produkten 
överstiga 8,1 ecu per par. Följaktligen skulle verkan för konsumentpriset av fullt 
avspeglade tullar underskrida 6,2 %. 
30 
Denna procentsats bör ses mot bakgrund av både det absoluta värdet på ökningen 
(0,5 ecu per par) och den allmänna prisutvecklingen. På grund av den dumpade 
importens penetrering av marknaden minskade det genomsnittliga marknadspriset 
fritt lager hos distributören i nominella tal under de fyra undersökta åren, och denna 
minskning översteg 11 % om man korrigerar för den allmänna inflationen. 
73. Det bör tilläggas att även om konsumenter jämför priser i olika butiker är de i 
allmänhet mindre känsliga, vad gäller den produkt som är föremål för undersökning, 
för den allmänna prisutvecklingen. Den ovannämnda prissänkningen påverkade inte 
den totala förbrukningen av den berörda produkten i samma proportion (vilket 
skulle ha varit fallet om konsumenter hade utgått från en "konstant budget"). 
Detta kan förklaras av den mättnad som kan observeras i fräga om produkter som 
konsekvent säljs till sä låga priser att konsumenterna knappast påverkas av en 
begränsad allmän förändring i prisnivån. Även om konsumtionsmönstret inte 
nödvändigtvis är symmetriskt på kort sikt är det tveksamt om, allt annat lika, en full 
avspegling av tullen, dvs. en maximal prisökning på 6,2 %, skulle medföra en relativ 
nedgång i efterfrågan på mer än 1,6%. 
74. I avsaknad av andra uppgifter eller reaktioner från konsumentorganisationer drogs 
således slutsatsen att de föreslagna åtgärdernas verkan för konsumenterna av 
berörda skodon sannolikt var minimal. 
31 
2. Verkan för distributionen 
a) Verkanför distributionen i dess helhet 
75. Det hävdades att införandet av åtgärder skulle ha starka negativa verkningar för 
importörer. Skilda åsikter framfördes i fråga om situationen för hela 
distributionskedjan, som hävdades vara en verksamhet med mycket större betydelse 
i gemenskapen än tillverkningen av skodon, vad gäller omsättning och 
sysselsättning. 
För det första bör sägas att distributionen genom själva sin beskaffenhet alltid har en 
högre omsättning på ett givet geografiskt område än de tillverkande företag som de 
köper in från, på grund av distributionsmarginalen. För det andra kan 
sysselsättningstalen för skodistributionen i allmänhet, där alla skotyper säljs, inte 
jämföras med sysselsättningstalen för tillverkningen i gemenskapen av den berörda 
produkten, vilka lämnades ut i förordningen om preliminär tull (punkt 81 i 
ingressen). 
Distributionsföretagens betydelse för skosektorn i allmänhet och särskilt denna 
undersökning måste dock betonas, i synnerhet med tanke på dessa företags 
förädlingsvärde. Vid undersökningen av åtgärdernas eventuella verkningar för 
distributionen gjordes en tydlig åtskillnad mellan allmänna överväganden, som 
indirekt hade betydelse för den berörda produkten, och särskilda överväganden som 
var specifika för den berörda produkten. 
Eftersom konsumenter inte köper skor i avsevärda kvantiteter utanför gemenskapen 
skulle antidumpningstullars negativa konsekvenser för distributionen i dess helhet 
endast uppstå till följd av en betydande minskning av förbrukningen och således 
omsättning eller till följd av ett nedåtgående tryck på distributionsmarginaler för att 
minimera en ökning av konsumentpriser (och nedgång i förbrukningen). 
32 
Med hänsyn till eventuella åtgärders förutsebara verkan för konsumenterna av den 
berörda produkten kan det betraktas som högst osannolikt att förbrukningen av den 
berörda produkten skulle minska avsevärt, även om distributionssektorn inte skulle 
sänka sina nuvarande marginaler. 
Slutsatsen kan därför dras att eventuella åtgärders verkan för distributionen, i fråga 
om den berörda produkten, kommer att vara mycket begränsad. Denna slutsats 
analyserades dock också mot bakgrund av strukturen på skodistributionen i 
gemenskapen. 
b) Strukturen på skodistributionen i gemenskapen 
76. Distributionen av skodon i gemenskapen sker i allmänhet genom fyra olika 
försäljningskanaler till slutkonsumenten. Dessa är märkeskedjor, oberoende 
detaljhandlare, icke-specialiserade stormarknader och andra typer av allmänt icke­
specialiserad distribution (t.ex. klädesaffärer och diversehandel). 
i) Oberoende detaljhandlare 
77. Den traditionella distributionskanalen består av oberoende detaljhandlare som i 
allmänhet köper från grossister. Distributionens utveckling kännetecknas dock av 
tendensen att grossister försvinner i och med att detaljhandlare utvecklar närmare 
förbindelser med ett mera begränsat antal tillverkare, eller att de grupperar sig i 
inköpsföreningar samtidigt som de behåller sitt oberoende. 
33 
De!a!jh«t«dbHv? liar en utsatt konkurrensposition D5 $rund av att de individuellt 
saknar möjlighet att påverka leverantörers priser och att de behöver höga marginaler 
ior att täcka de relativt höga kostnaderna i städers centrum (150 till 200 %}. De har 
faktiskt i vissa medlemsstater förlorat mark til' nyare distributionsformer inom de 
tre andra kategorierna, särskilt märkeskedjorna. 
Til) följd av deras stora förekomst i vissa andra medlemsstater och deras position 
vid det övre marknadssegmentet där de vidmakthåller en kontinuerlig affärsrelation 
med sina kunder bör det dock noteras att de fortfarande, åtminstone vad gäller 
förädlingsvärde och sysselsättning (mer än 250 000 personer), är den viktigaste 
distributionskanalen i gemenskapen, även om de sannolikt inte har den största 
marknadsandelen (i volym). 
ii) Märkeskedjor 
78. Dessa kedjor, som ibland är involverade i tillverkning i gemenskapen, ägs i 
allmänhet av ett eiler två stora företag i varje land, som äger flera märken och täcker 
hela marknadssoitirnentet. De driver stormarknader och lågprisaffarer som ligger 
utanför städerna och som till följd av försäljningsvolym, priser och specialisering 
kan motstå trycket från de icke-specialiserade stormarknaderna. 
Märkeskedjorna säljer även via butiker inne i städerna som tränger ut oberoende 
detaljhandlare med hjälp av mindre kostnadskrävande, standardiserade lokaler som 
fyller kunders behov av att besöka en inköpsmiljö som är behagligare än 
stormarknadshallarna. Olika märken är avsedda för olika marknadssegment, vilket 
medför att det dyrare märket förlorar när två företag erbjuder produkter på 
marknaden eller när ett företag erbjuder två produkter. Märkeskedjorna kan under 
sin introduktionsfas på marknaden snabbt vinna marknadsandelar och uppnå årliga 
tillväxtsatser på över 5 % till följd av sin köpkraft, sin möjlighet att välja leverantör 
över hela världen (de importerar för egen räkning) och sina relativt låga marginaler, 
som i allmänhet är 25 % av försäljningskostnaden för den centrala 
handelsfunktionen och i genomsnitt 100 % för butikerna. 
iii) Icke-specialiserade stormarknader 
79. För skodonsmarknaden i dess helhet är de icke-specialiserade stormarknaderna 
viktiga i volymhänseende, dock inte lika viktiga i förädlingsvärde till följd av sina 
låga genomsnittspriser, och utövar stort inflytande i det lägre marknadssegmentet. 
Även om de ibland köper direkt från leverantörer utanför gemenskapen, förlitar de 
sig vanligen på specialiserade importörer i fråga om importprodukter, som utgör en 
viktig del av deras skoförsäljning. Normalt är deras pålägg cirka 100 %, men det kan 
variera frän omkring 60 % i samband med marknadsföringskampanjer till över 130 
% för vissa gemenskapsprodukter. På grund av det ytterligare led som importören 
utgör och den fasta delen av kostnaderna brukar importprodukter från de berörda 
länderna i denna försäljningskanal nå slutkonsumenten till ett pris som är 3 gånger 
högre än cif-priset. 
35 
i v) Övriga försäljningskanaler 
80. Övriga försäljningskanaler, t.ex. postorderföretag eller konfektionsaffärer, har fått 
betydelse i vissa medlemsstater men inte i hela gemenskapen i fråga om någon 
skotyp. 1 några medlemsstater har specialiserade postorderföretag en 
kostnadsstruktur som liknar märkeskedjornas. Klädeskedjor med små butiker över 
hela gemenskapen introducerar även skor som modemärken, i allmänhet med högre 
marginaler än deras övriga artiklar. På grund av modeaspekten konkurrerar denna 
försäljning med märkeskedjorna, dock mindre markant än vad som är fallet med de 
stora diverseaffärerna i stadskärnorna. 
c) De föreslagna åtgärdernas specifika verkan för de olika försäljningskanalerna 
81. Vad gäller de oberoende detaljhandlarna, som ännu utgör den största källan till 
sysselsättning i gemenskapens skodistribution, stärks den allmänna slutsats som 
anges i punkt 75 att den berörda produkten med ursprung i Indonesien och Kina 
vanligtvis utgör en liten andel av deras försäljning. Det bör läggas till att det finns 
ett förbund som företräder detaljhandlare från åtta medlemsstater och att varken 
detta förbund eller någon annan part har opponerat sig mot ett eventuellt införande 
av antidumpningsåtgärder. 
36 
82. De företag som äger märkeskedjor har ifrågasatt behovet av att införa 
antidumpningstullar. Även om den allmänna slutsatsen också är tillämplig på dem, 
gör det faktum att några av dem i högre grad än de oberoende detaljhandlarna 
förlitar sig på dumpad import av den berörda produkten det sannolikt att de har 
större anledning att frukta åtgärders negativa verkan för deras konkurrenssituation 
inom distributionen. 
Eventuella åtgärders direkta verkan för dessa företags ekonomiska situation kommer 
att vara försumbar om tullens kostnad helt vältras över på konsumenten. Indirekta 
ekonomiska verkningar är endast att vänta om konsumenter minskar sina inköp av 
den berörda produkten till följd av prisökningar. Om detta skulle hända, skulle dock 
omfattningen inte vara sä stor, även om det genomsnitt på 1,6 % som anges i punkt 
73 skulle överskridas något i märkeskedjorna. 
Vidare säljs den berörda produkten aldrig separat i specialiserade affärer och utgör 
på grund av sina särskilt låga priser mindre än 10 % av omsättningen för de företag 
som driver märkeskedjor och har varit samarbetsvilliga i denna undersökning. En 
liten nedgång i efterfrågan på den berörda produkten, som dock verkar osannolik, 
skulle i detta perspektiv ha en försumbar verkan för företagen i deras helhet, i 
synnerhet om efterfrågan åtminstone delvis omdirigeras till skor med högre pris, 
vilka troligen har högre marginaler i absoluta tal. 
83. Situationen för icke-specialiserade stormarknader och andra icke-specialiserade 
butiker borde med hänsyn till den ännu mera begränsade utsträckning i vilken deras 
försäljning avser den berörda produkten inte påverkas av ett införande av åtgärder, 
även om marknaden utvecklas på ovan beskrivet sätt. 
37 
84. En undersökning gjordes även av situationen för de importörer som levererar till 
dessa icke-specialiserade distributionskanaler, eftersom de i vissa fall i förhållande 
till sin omsättning importerade i högre utsträckning från de berörda länderna än sina 
kunder. Dessa företag styrs i allmänhet av en mycket liten och flexibel organisation, 
vilket gör det möjligt för dem att sälja endast när den planerade handelsmarginalen 
täcker kostnaderna. Deras kunskap om marknaden och förmåga att utforma 
produkter och sälja dem påverkas inte av varornas ursprungsland. Även om 
antidumpningsåtgärdema kommer att inverka på skodistributionen i dess helhet kan 
dessa importörer dra nytta av vilken marknadssituation som helst och fortsätta att 
sälja kinesiska eller indonesiska importprodukter, icke-dumpade produkter eller 
gemenskapstillverkade produkter. 
85. Slutsatsen är att del inte har kunnat fastställas att eti införande av 
antidumpningsåtgärder mot berörda skodon i betydande utsträckning skulle inverka 
på den ekonomiska situationen föi skodistributionssektorn i dess helhet eller för en 
del av den. 
3. Verkan för gemenskapsindustrin och dess leverantörer 
86. På nytt framfördes argumentet om att åtgärderna inte skulle få några positiva 
verkningar för gemenskapsindustrins situation på grund av att andra tredje länder 
skulle öka sin export. Det hävdades vidare att skodonsindustrins situation i detta 
avseende var jämförbar med situationen för tillverkarna av handväskor av 
syntetmaterial och att rådet således även i detta fall inte borde vidta några åtgärder4. 
4 Se punkterna 105 och 106 i ingressen i rådets förordning (EG) nr 1567/97 (EGT nr L 208, 2.8.1997, s. 
31). 
38 
Att importen har skett från olika länder har varit en viktig faktor på skomarknaden 
under ett antal år. Det bör i detta sammanhang noteras att gemenskapsindustrin 
genom automatisering och rationalisering och genom att öka sin export delvis har 
kunnat kompensera den konstanta förändringen av försörjningskällor för varierande 
importkvantiteter till gemenskapen. Detta har dock inte kunnat ske vad gäller den 
massiva ökningen av dumpad import från de tvä länder som berörs av detta 
förfarande. Vad gäller de påstådda likheterna mellan detta förfarande och det som 
rörde handväskor av syntetmaterial bör det betonas att den betydande 
marknadsandel som ännu innehas av den klagande gemenskapsindustrin i detta fall, 
typen av ägare i de flesta av de exporterande företagen samt de stora industriella 
investeringar som krävs för att tillverka skodon helt klart utesluter en rimlig och 
meningsfull jämförelse mellan dessa två industrier. Rådet kan följaktligen inte godta 
argumentet att det för konsekvensens skull borde avstå från att vidta åtgärder i detta 
fall. 
87. Återigen anfördes att åtgärder skulle få negativa verkningar för tillverkare av 
maskiner till skoindustrin, vars försäljning till Indonesien och Kina skulle minska. 
Vad gäller maskinleverantörer bör noteras att gemenskapsindustrin uppenbart 
investerar i automatisering, särskilt i formsprutningsprocessen. Denna 
automatisering medför investeringar i maskiner och formar som tillverkas i 
gemenskapen och främjar kontinuerliga tekniska förbättringar. Inga bevis framlades 
å andra sidan för att exportörer från Indonesien eller Kina skulle vara viktiga kunder 
för tillverkarna av utrustning i gemenskapen. 
88. Eftersom inga nya bevis framlades avseende dessa argument bekräftas de slutsatser 
som anges i punkterna 99 och 104 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
39 
4„ Kvantitativa begränsningar på tofflor 
89. På nytt hävdades att tofflor inte borde omfattas av antidumpningsåtgärder eftersom 
tofflor från Kina omfattas av kvoter. 
Principiellt gäller att om en antidumpningsundersökning visar att åtgärder är 
berättigade (i syfte att avhjälpa en prisrelaterad skada) bör ett införande av sådana 
åtgärder övervägas utan hänsyn till eventuella kvantitativa begränsningar som är 
tillämpliga på produkterna i fråga. Dessutom bör tilläggas att mer än 75 % av de 
skodon som är föremål för undersökning inte omfattas av kvantitativa 
begränsningar. 
5. Slutsats rörande gemenskapens intresse 
90. Efter en undersökning av alla berörda olika intressen dras slutsatsen att det inte finns 
några tvingande skäl för att inte vidta åtgärder mot den dumpade importen i fråga. 
Följaktligen bekräftas de slutsatser som anges i punkt 105 i ingressen i förordningen 
om preliminär tull. 
40 
I. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER 
1. Nivå för undanröjande av skada 
a) Allmänna anmärkningar 
91. De beräkningar som användes i det preliminära skedet för att fastställa nivå för 
undanröjande av skada baserades på två olika prisjämförelser. Vad gäller de 
samarbetsvilliga exportörerna jämfördes priserna for de mest exporterade 
modellerna med gemenskapsindustrins motsvarande icke-skadeväl lande priser på 
grundval av en indelning i 16 grupper av skodon. Vad gäller den absolut största 
delen av importen måste dock i avsaknad av samarbetsvilja från exportörernas sida 
nivån för undanröjande av skada beräknas på genomsnittlig basis för berörda KN-
nummer, en s.k. jämförelse kategori för kategori. 
92. Det hävdades att kommissionen vid dessa jämförelser inte beaktade de påstådda 
skillnaderna mellan vulkaniserade och formsprutade skodon. I enlighet med vad 
som sägs i punkterna 26 till 30 anses att det inte finns några allmänna skillnader 
mellan vulkaniserade och formsprutade skodon som på ett betydande sätt skulle 
kunna påverka allmänna prisjämförelser. 
De olika processer som används för att tillverka sulorna till två jämförbara modeller 
leder inte till att konsumenterna uppfattar dem som olika produkter. Vad gäller de 
berörda samarbetsvilliga exportörerna och det fall där importerade vulkaniserade 
modeller jämfördes med gemenskapstillverkade formsprutade skor eftersom dessa 
var de som mest liknade de importerade modellerna, gavs exportörerna möjlighet att 
lämna synpunkter på grundval av tillgängliga dokument och icke-konfidentiella 
handlingar. Ingen av dessa exportörer ifrågasatte den jämförelse som gjordes. 
41 
93. Exportörer från Kina anförde att beskrivningen av de gemenskapstillverkade 
modeller som användes för jämförelserna var otillräcklig. I detta avseende kan sägas 
att exportörerna gavs kopior av de icke-konfidentiella dokumenten med foton av de 
gemenskapstillverkade modeller som användes som referens i varje grupp. Dessa 
foton kompletterade de skriftliga förklaringarna och beräkningsunderlagen. 
94. I enlighet med importörers begäran och för att göra de nödvändiga prisjämförelserna 
för beräkningen av nivåerna för undanröjande av skada, justerades importpriserna 
cif till prisnivån efter tull, fritt kunden, med hjälp av den justeringsmetod som enligt 
punkt 65 använts för bedömningen av prisunderskridandet. 
95. Vissa importörer hävdade att beräkningarna av resttullsatserna i utlämnandet av de 
viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för införandet av 
preliminära åtgärder inte kunde förstås. Delvis berodde detta på att 
gemenskapstillverkarnas icke-skadevållande priser inte angavs i utlämnandet. 
Senare beslöts att dessa genomsnittliga icke-skadevållande priser för berörda 
skodon, som var härledda från beräkningar för ett flertal gemenskapstillverkare, 
kunde lämnas ut för att underlätta förståelsen av prisjämförelserna utan att man 
riskerade att överträda bestämmelserna om konfidentiell behandling. De preliminära 
beräkningarna påverkades dock av den ovannämnda justeringen för handelsled och 
således kunde ett utlämnande av detaljer i de preliminära beräkningarna inte 
betraktas som särskilt intressant. Det slutliga utlämnandet till alla parter innehöll 
följaktligen detaljerade förklaringar rörande nivåerna för undanröjande av skada, 
inbegripet alla siffror och diagram. 
42 
96. Några importörer anförde att även om det kunde medges att skadevållande 
dumpning i fråga om skodon med ett importpris på under 3 USA-dollar ägde rum, 
detta inte var fallet i fråga om mera avancerade skor. Denna senare kategori borde 
enligt dessa importörer tilldelas en nivå för undanröjande av skada på 0 %. 
Även om stora volymer importeras till priser under 2,5 ecu (3 USA-dollar) bör sägas 
att denna import endast omfattade 48 % av värdet för den berörda importen i 
stickprovet av undersökta importtransaktioner. Det faktum att den största delen av 
importomsättningen rörde priser som överskred den anförda priströskeln visar att 
importen av den berörda produkten äger rum till priser som är spridda över ett 
kontinuerligt register, trots att den görs till extremt låga priser jämfört med vad som 
skulle gälla under normala konkurrensvillkor. 
De icke-skadevållande prisnivåer som fastställts för de undersökta 
gemenskapstillverkarna befann sig också, beroende på skotyp, både under och över 
den anförda priströskeln, justerade till nivån fritt kunden (3,7 ecu). I avsaknad av 
andra bevis rörande denna marknadsaspekt bör denna begäran således avvisas. 
97. Inga andra synpunkter har mottagits och därför bekräftas den allmänna metod för 
fastställande av nivåer för undanröjande av skada som fastställs i punkterna 106 till 
112 i ingressen i förordningen om preliminär tull. 
Den ändrade justeringen för handelsled påverkar dock de preliminära avgörandena 
enligt följande: 
43 
h) Indonésien 
98. I enlighet med den metod som anges i förordningen om preliminär tull varierade de 
reviderade nivåerna för undanröjande av skada för de samarbetsvilliga företag som 
ingick i stickprovet för Indonesien mellan 0 och 31,5 %, uttryckta i procent av 
importpriset cif, varvid genomsnittet för samarbetsvilliga företag som inte ingick i 
stickprovet var 14,1 %. Enligt samma metod konstaterades den reviderade 
restmarginalen, fastställd på grundval av Eurostat-statistik, uppgå till 15,4 %. 
c) Kina 
99. I enlighet ined den metod som anges i förordningen om preliminär tull konstaterades 
den reviderade enhetliga nivån för undanröjande av skada i Kinas fall uppgå till 61,2 
%. 
2. Tull 
100. Ett av de samarbetsvilliga indonesiska företag som inte ingick i stickprovet motsatte 
sig att det hade tilldelats en îu'l tom baserades på den vägda genomsnittliga 
dumpningsmarginai som konstaterats för stickprovet. 
Detta argument kan inte godtas eftersom det enligt artikel 9.6 i grundförordningen 
föreskrivs att i de fall kommissionen har begränsat sin undersökning enligt artikel 
17 får antidumpningstullen för samarbetsvilliga företag som inte ingår i stickprovet 
inte överstiga den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för 
parterna i stickprovet. Dessutom bör det erinras om vad som sägs i punkt 23 i 
ingressen i förordningen om preliminär tull, dvs. att de berörda indonesiska 
företagen hade gått med på denna metod, 
44 
101. Eftersom restnivån för undanröjande av skada för Indonesien och Kina, samt den 
individuella nivån för PT Sindoll Pratama, är lägre än motsvarande 
dumpningsmarginaler bör antidumpningstullarna baseras på dessa restnivåer. För de 
övriga samarbetsvilliga exportörerna i Indonesien bör antidumpningstullen baseras 
på ovan fastställda dumpningsmarginaler. 
102. Följande antidumpningstullar på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, bör 
således tillämpas: 
Land Tillverkare och exportör Tullsats 
KINA Alla företag 61,2% 
INDONESIEN PT Dragon 4,0 % 
PT Emperor Footwear Indonesia 0 % 
PT Sindoll Pratama 0 % 
PT Bosaeng Jaya 14,1% 
PTVolmacarol 14,1 % 
Alla andra företag 15,4 % 
J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR 
103. Med tanke på storleken på de dumpningsmarginaler som konstaterats för 
exporterande tillverkare och länder och den allvarliga skada som 
gemenskapsindustrin vållats, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet 
ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EG) m 165/97 
bör tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt fastställts. De belopp för vilka 
det till tullmyndigheternas belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av skor som 
enligt artikel 1.3 b och c i denna förordning uteslutits från räckvidden för detta 
förfarande, bör frisläppas i sin helhet. 
45 
K. NYA EXPORTERANDE TILLVERKARE 
104.1 enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen lar en översyn avseende en ny 
exportör (or att fastställa individuella dumpningsmarginaler tor Indonesien inte 
inledas i detta förfarande eftersom stickprov användes i den ursprungliga 
undersökningen. I syfte att säkerställa lika behandling mellan nya exporterande 
tillverkare och de företag som var samarbetsvilliga i denna undersökning, bör det 
föreskrivas att den vägda genomsnittliga tull som införs för de senare företagen 
också tillämpas för nya exporterande tillverkare som i annat fall skulle vara 
berättigade till en översyn enligt artikel 11A i grundförordningen, 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. En slutgiltig antidumpningstuU skal! införas på import av skodon som omfattas av 
KN-nummer 6404 19 10 och, bortsett från nedan beskrivna undantag, KN-nummer 
ex 6404 19 90 (Taric-nurnmer 6404 19 90 * 90), med ursprung i Kina och 
Indonesien. 
? Den slutgiltiga antidumpningstullen skall tas ut med följande tullsatser på grundval 
av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull: 
46 
Land 
Kina 
Indonesien Produkter tillverkade av 
Alla foretag 
Alla företag 
med undantag av: 
P.T. Dragon 
P.T. Emperor Footwear Indonesia 
P.T. Sindoll Pratama 
P.T. Bosaeng Jaya 
P.T. Volmacarol Tullsats 
(%) 
61,2% 
15,4% 
4,0 % 
0,0 % 
0,0 % 
14,1 % 
14,1 % Taric-
tilläggs-
nunimer 
-
8900 
8941 
8942 
8942 
8943 
8943 
Tullen skall inte tillämpas på följande skor: 
a) Skor som även kallas "espadriller", vilka vid tillämpningen av denna 
förordning anses vara skor med ovandel av smarting, utan klack och med 
flätade sulor av rep, oavsett om skorna har förstärkningar av gummi eller 
plast över ytor av varierande storlek eller ej och vars sulor inte är tjockare än 
2,5 cm (Taric-nummer 6404 19 90 * 10). 
b) Skor som även kallas "dykarskor" eller "vattenidrottsskor", vilka vid 
tillämpningen av denna förordning anses vara skor med överdel av neopren, 
vars tjocklek är minst 2,5 mm, iaminerade på en eller båda sidor med 
textilmaterial, täckande hela foten, med en slithållfast sula, och avsedda för 
vissa vattensporter, t.ex. dykning (Taric-nummer 6404 19 90 * 20). 
47 
c) Skor som även kallas "medicinska skor'V vilka vid tillämpningen av denna 
förordning anses vara skor som. även om de inie är tillverkade för någon 
specifik individs medicinska behov, är utformade för att underlätta 
tillfrisknandet under eller efter terapi eller en medicinsk operation, t.ex. skor 
att gå i när en fot är gipsad eller omlindad. Dessa skor täcker inte hela foten 
och har en vid öppning som gör att även en omlindad fot kan föras in. De 
säljs inte per par utan en och en, och har mer än en av följande egenskaper: 
- Stängningsmekanismen kan anpassas till bandagets eller gipsets storlek. 
- Särskilda inläggssulor kan läggas in för medicinska syften. 
- Sulan är utformad för att förhindra viss skadlig kontakt mellan foten och 
marken, men förhindrar samtidigt att skon används för icke-medicinska 
syften. 
- Utformningen är funktionell och skorna är inte försedda med dekorationer 
eller andra modetillbehör, 
(Taric-nummer 6404 19 90 * 30). 
I de fall en indonesisk part lämnar tillräckliga bevis till kommissionen om att den 
under undersökningsperioden inte exporterade de varor som beskrivs i punkt 1 i 
denna artikel, att den inte är någon av de exportörer eller tillverkare som omfattas av 
åtgärder enligt denna förordning närstående och att den har exporterat berörda varor 
efter undersökningsperioden, eller att den genom avtal gjort ett oåterkalleligt 
åtagande att exportera en betydande kvantitet till gemenskapen, får rådet med enkel 
majoritet på förslag av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén 
ändra punkt 2 i denna artikel genom att låta den parten omfattas av den tull som är 
tillämplig på samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet, 
dvs. 14,1 %. 
48 
5. Såvida annat inte anges skall gällande bestämmelser om tullar och andra 
tullförfaranden tillämpas. 
Artikel 2 
1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt 
förordning (EG) nr 165/97 skall tas ut slutgiltigt med den tullsats som slutgiltigt 
fastställts, med undantag för de belopp för vilka det till tullmyndigheternas 
belåtenhet kan fastställas att de avsåg import av sådana skor som beskrivs i artikel 
1.3 b eller c, vilka belopp skall frisläppas i sin helhet. 
2. De belopp för vilka säkerhet ställts som överskrider den slutgiltigt fastställda 
antidumpningstullsatsen skall frisläppas. 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska 
gemenskapernas officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel 
På rådets vägnar 
Ordförande 
49 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 498 slutlig 
DOKUMENT 
SV 02 11 
Katalognummer : CB-CO-97-502-SV-C 
ISBN 92-78-25138-0 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
SÖ