P6_TC1-COD(2004)0098

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 23 februari 2005 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/.../EG om erkännande av certifikat för sjöfolk utfärdade av medlemsstaterna och om ändring av direktiv 2001/25/EG

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [1],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [2],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [3], och

av följande skäl:

(1) I sin slutsats av den 5 juni 2003 - "Förmedla en positivare uppfattning om gemenskapens sjöfart och väcka ungdomens intresse för sjömansyrket" - betonade rådet nödvändigheten av att främja yrkesmässig rörlighet för sjöfolk inom Europeiska unionen, med särskild tonvikt på förfaranden för erkännande av behörighetscertifikat för sjöfolk, samtidigt som man säkerställer noggrant uppfyllande av kraven i Internationella sjöfartsorganisationens konvention från 1978 om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, i dess gällande lydelse efter tidigare sporadiska ändringar, (STCW-konventionen).

(2) Sjötransportsektorn är en sektor som befinner sig under intensiv och snabb utveckling och som har en stark internationell prägel. Mot bakgrund av den tilltagande bristen på sjöfolk i gemenskapen kan balansen mellan tillgång och efterfrågan på personal därför upprätthållas mer effektivt på gemenskapsnivå än på nationell nivå. Därför är det nödvändigt att den gemensamma transportpolitiken inom området sjötransport utvidgas så att den underlättar rörlighet för sjöfolk inom gemenskapen.

(3) När det gäller kvalifikationer för sjöfolk har gemenskapen fastlagt minimikrav avseende utbildning och certifiering inom sjöfartssektorn genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/25/EG av den 4 april 2001 om minimikrav på utbildning för sjöfolk [4]. Genom det direktivet införlivas STCW-konventionens internationella normer för utbildning, certifiering och vakthållning med gemenskapens lagstiftning.

(4) Enligt direktiv 2001/25/EG skall sjöfolk inneha ett behörighetscertifikat som utfärdats och erkänts av den behöriga myndigheten i en medlemsstat i enlighet med bestämmelserna i direktivet och som berättigar den lagliga innehavaren att tjänstgöra på ett fartyg i den befattning och utföra de uppgifter som hör till den ansvarsnivå som specificeras däri.

(5) Enligt artikel 18.1 och 18.2 i direktiv 2001/25/EG skall ett ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av certifikat som innehas av sjöfolk som är medborgare, eller som inte är medborgare, i en medlemsstat, omfattas av bestämmelserna i direktiv 89/48/EEG [5] och 92/51/EEG [6] om inrättande av en första respektive en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning. Dessa direktiv innehåller inte några bestämmelser om automatiskt erkännande av sjöfolks formella kvalifikationer, eftersom sjöfolk kan vara föremål för kompensationsåtgärder.

(6) Varje medlemsstat bör erkänna alla certifikat och andra behörighetsbevis som utfärdats av en annan medlemsstat i överensstämmelse med direktiv 2001/25/EG. Därför bör varje medlemsstat tillåta att sjöfolk som har förvärvat sina behörighetscertifikat i en annan medlemsstat i enlighet med kraven i det direktivet, tar upp eller fortsätter att utöva det sjöfartsyrke för vilket han/hon är kvalificerad, utan att det ställs ytterligare krav utöver dem som gäller för dess egna medborgare.

(7) Eftersom detta direktiv syftar till att underlätta ömsesidigt erkännande av certifikat reglerar det inte villkoren för tillgång till anställning.

(8) I STCW-konventionen fastställs språkkrav för sjöfolk. Dessa krav bör införlivas i gemenskapens lagstiftning i syfte att säkerställa effektiv kommunikation ombord på fartyg och underlätta den fria rörligheten för sjöfolk inom gemenskapen.

(9) Idag innebär det faktum att det förekommer allt fler behörighetscertifikat som förvärvats genom bedrägeri en allvarlig risk för säkerheten till sjöss och för skyddet av den marina miljön. I de flesta fall uppfyller innehavare av förfalskade behörighetscertifikat inte de minimikrav för certifiering som fastläggs i STCW-konventionen. Sådant sjöfolk kan lätt bli inblandat i sjöolyckor.

(10) Medlemsstaterna bör därför införa och tillämpa särskilda bestämmelser för att förhindra och bestraffa bedrägerier med anknytning till behörighetscertifikat samt fortsätta sina ansträngningar inom Internationella sjöfartsorganisationen för att uppnå strikta och genomförbara överenskommelser om internationell bekämpning av sådana bedrägerier. Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg utgör ett lämpligt forum för utbyte av information, erfarenheter och bästa metoder i detta avseende.

(11) Genom förordning (EG) nr 1406/2002 [7] inrättades en europeisk sjösäkerhetsbyrå (byrån) i syfte att skapa en hög, enhetlig och effektiv sjösäkerhetsnivå och en hög nivå på förhindrandet av förorening från fartyg. En av de uppgifter som byrån tilldelats är att bistå kommissionen vid genomförandet av de arbetsuppgifter som uppdragits åt kommissionen genom gemenskapslagstiftning som är tillämplig på fartygsbesättningars utbildning, certifiering och vakthållning.

(12) Byrån bör därför bistå kommissionen i kontrollen av att medlemsstaterna upprätthåller de krav som fastställs i direktiv 2001/25/EG.

(13) Ett ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av certifikat som innehas av sjöfolk som är medborgare, eller som inte är medborgare, i en medlemsstat, bör inte längre omfattas av bestämmelserna i direktiven 89/48/EEG och 92/51/EEG, utan bör regleras genom bestämmelserna i detta direktiv.

(14) I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning [8] bör rådet uppmuntra medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan det här direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

(15) Direktiv 2001/25/EG bör ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tillämpningsområde

Detta direktiv skall tillämpas på sjömän som är

a) medborgare i en medlemsstat,

b) personer som inte är medborgare i en medlemsstat och som innehar ett certifikat som utfärdats av en medlemsstat.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) "sjöman": person som utbildats och certifierats av en medlemsstat åtminstone i enlighet med kraven i bilaga I till direktiv 2001/25/EG.

b) "certifikat": ett giltigt dokument som avses i artikel 4 i direktiv 2001/25/EG.

c) "vederbörligt certifikat": ett certifikat enligt definitionen i artikel 1.27 i direktiv 2001/25/EG.

d) "intyg om erkännande": ett giltigt dokument som utfärdats av behörig myndighet i en medlemsstat i enlighet med artikel 5.2 och artikel 5.6 i direktiv 2001/25/EG.

e) "erkännande": ett godkännande av de behöriga myndigheterna i en värdmedlemsstat av ett certifikat eller ett vederbörligt certifikat, som utfärdats av en annan medlemsstat.

f) "värdmedlemsstat": en medlemsstat i vilken en sjöman ansöker om erkännande av sitt/sina vederbörliga certifikat eller andra certifikat.

g) "STCW-konventionen": Internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, 1978, i dess uppdaterade version.

h) "STCW-koden": koden för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW) sådan den antogs genom resolution 2 vid STCW-partskonferensen 1995, i dess uppdaterade version.

i) "byrån": Europeiska sjösäkerhetsbyrån, inrättad genom förordning (EG) nr 1406/2002.

Artikel 3

Erkännande av certifikat

1. Varje medlemsstat skall erkänna vederbörliga certifikat eller andra certifikat som utfärdats av en annan medlemsstat i enlighet med de krav som fastläggs i direktiv 2001/25/EG.

2. Erkännandet av vederbörliga certifikat skall begränsas till utövandet av de befattningar, funktioner och kompetensnivåer som fastställs i dessa och åtföljas av ett intyg om sådant erkännande.

3. Medlemsstaterna skall garantera rätten att överklaga varje vägran att erkänna ett giltigt certifikat eller avsaknaden av svar, i enlighet med nationell lagstiftning och nationella förfaranden.

4. Utan hinder av punkt 3 får värdmedlemsstatens behöriga myndigheter fastställa ytterligare begränsningar av befattningar, funktioner och kompetensnivåer när det gäller kustnära resor enligt artikel 7 i direktiv 2001/25/EG eller alternativa certifikat som utfärdas i enlighet med regel VII/1 i bilaga I till direktiv 2001/25/EG.

5. Värdmedlemsstaten skall säkerställa att sjöfolk som lämnar in certifikat för erkännande, vilka avser funktioner på ledningsnivå, har tillräcklig kunskap om medlemsstatens sjölagstiftning som berör de funktioner som de tillåts att utöva

Artikel 4

Ändringar i direktiv 2001/25/EG

Direktiv 2001/25/EG ändras på följande sätt:

1. Artikel 4 skall ersättas med följande:

"Artikel 4

Certifikat

Med certifikat avses ett giltigt dokument, oberoende av vad det benämns, utfärdat av eller på uppdrag av en medlemsstats behöriga myndighet i enlighet med artikel 5 och kraven i bilaga I."

2. Följande artikel 7a skall införas:

"Artikel 7a

Förhindrande av bedrägerier eller annan olaglig verksamhet

1. Medlemsstaterna skall införa och tillämpa lämpliga bestämmelser för att förhindra bedrägerier eller annan olaglig verksamhet som inbegriper certifieringsförfarandet eller de certifikat som utfärdats och erkänts av deras behöriga myndigheter och skall införa påföljder som skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

2. Medlemsstaterna skall utse de nationella behöriga myndigheter som skall ansvara för uppdagande och bekämpning av bedrägerier samt utbyte av information med andra staters behöriga myndigheter avseende certifiering av sjöfolk.

Medlemsstaterna skall genast underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta.

Medlemsstaterna skall också genast underrätta de tredjeländer med vilka de slutit en överenskommelse i enlighet med regel I/10 punkt 1.2 i STCW-konventionen, om detta.

3. Värdmedlemsstaten får begära att behöriga myndigheter i en annan medlemsstat skriftligen intygar huruvida certifikat för sjöfolk, motsvarande intyg om erkännande eller andra skriftliga bevis på genomgången utbildning som utfärdats i den medlemsstaten är äkta eller inte."

3. Artikel 18.1 och 18.2 skall upphöra att gälla med verkan från och med [...] [9].

4. Följande artikel 21a skall införas:

"Artikel 21a

Regelbunden kontroll av att reglerna uppfylls

Utan att det påverkar tillämpningen av kommissionens befogenheter enligt artikel 226 i fördraget skall kommissionen, biträdd av byrån, regelbundet och minst vart femte år kontrollera att medlemsstaterna uppfyller de minimikrav som fastläggs i detta direktiv."

5. Följande artikel 21b skall införas:

"Artikel 21b

Rapport om kravuppfyllelse

Senast ... [10] skall kommissionen överlämna till Europaparlamentet och rådet en utvärderingsrapport som grundar sig på information som erhållits i enlighet med artikel 21a. Kommissionen skall i denna rapport analysera medlemsstaternas iakttagande av detta direktiv och om nödvändigt föreslå ytterligare åtgärder."

6. Följande punkt 1a skall införas i kapitel 1 bilaga I:

"1a. Medlemsstaterna skall sörja för att sjöfolk har språkkunskaper enligt beskrivningarna i avsnitt A-II/1, A-III/1, A-IV/2 och A-II/4 i STCW-koden som är tillräckliga för att de skall kunna utföra sina fastställda uppgifter på ett fartyg som för en värdmedlemsstats flagga."

Artikel 5

Införlivande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den [...] [11]. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 6

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 7

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ... den ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EUT C ...

[2] EUT C ...

[3] Europaparlamentets ståndpunkt av den 23 februari 2005.

[4] EGT L 136, 18.5.2001, s. 17. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/103/EG (EUT L 326, 13.12.2003, s. 28).

[5] Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examenbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studer (EGT L 19, 24.1.1989, s. 16). Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG (EGT L 206, 31.7.2001, s. 1).

[6] Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG (EGT L 209, 24.7.1992, s. 25). Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2004/108/EG (EUT L 32, 5.2.2004, s. 15).

[7] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 av den 27 juni 2002 om inrättande av en europeisk sjösäkerhetsbyrå (EGT L 208, 5.8.2002, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 724/2004 (EUT L 129, 29.4.2004, s. 1).

[8] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

[9] 24 månader efter ikraftträdandet av detta direktiv.

[10] Fem år efter ikraftträdandet av detta direktiv.

[11] 24 månader efter ikraftträdandet av detta direktiv.

--------------------------------------------------