Yttrande från Europeiska regionkommittén – På väg mot ett hållbart utnyttjande av naturresurserna på öarna i Medelhavet

(2020/C 440/19)

Föredragande: Francina ARMENGOL I SOCÍAS, (ES–PES), regionpresident, Balearerna

POLITISKA REKOMMENDATIONER

EUROPEISKA REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Inledning: Öarna i Medelhavet och deras särskilda utmaningar

1. Europeiska regionkommittén (ReK) påminner om att 95 % av de EU-medborgare som är bosatta på öar bor på de europeiska öarna i Medelhavet, och att de, i likhet med övriga öar i Medelhavet, har gemensamma utmaningar, problem och begränsningar som försvårar deras ekonomiska utveckling.

2. Kommittén påpekar att det i EU-fördragen inte fastställs några specifika åtgärder som beaktar öars förutsättningar bortsett från de som fastställs i fråga om de yttersta randområdena, trots att deras särskilda situation nästan uteslutande beror på det faktum att de är öar.

3. ReK konstaterar att de ekonomiska, administrativa, kulturella och sociala förutsättningarna skiljer sig åt mellan Medelhavsområdets öregioner. Icke desto mindre har de gemensamma utmaningar och problem, som i ett sådant mångskiftande område som Medelhavsområdet måste hanteras inom en särskild gemensam ram.

4. Kommittén noterar att den pågående hälsorelaterade krisen som följer av covid-19 har satt fokus på den särskilda sårbarheten i öregionerna, vars resurser är begränsade.

5. ReK välkomnar att Europeiska kommissionen gör framsteg i arbetet med den gröna given och en ram för en rättvis omställning som främjar den socioekonomiska utvecklingen på öarna i Medelhavet och är anpassad till målen för hållbar utveckling.

6. Ekosystemen på öarna i Medelhavet har en unik rikedom och är särskilt sårbara i samband med den pågående socioekonomiska utvecklingen och klimatförändringarna. Frågan om hur öarnas knappa naturresurser ska förvaltas på ett hållbart sätt är den främsta utmaningen i dessa områden.

7. ReK anser att Europeiska kommissionen, mot bakgrund av hur sårbara öarna i Medelhavet är ur miljö- och klimathänseende, bör ta hänsyn till den specifika geografiska och socioekonomiska situationen på dessa öar när den fastställer hur man ska gå till väga för att uppnå målet om klimatneutralitet.

8. Även om Medelhavsområdets öregioner står inför särskilda utmaningar understryker ReK att de, under förutsättning att det vidtas särskilda lagstiftningsåtgärder och införs en lämplig finansiell ram, utgör utmärkta testområden för EU:s olika åtgärder med koppling till den gröna omställningen.

9. Kommittén uppmanar EU:s medlemsstater och unionen för Medelhavsområdet att samarbeta för att se till att en ministerförklaring om Medelhavsöarnas situation kommer till stånd, i vilken man erkänner att dessa öar utgör ett särskilt område inom EU, med konkreta behov och en unik kultur, ett unikt kulturarv och en unik miljö som måste förvaltas och skyddas med hjälp av särskilda gemensamma åtgärder.

10. Med tanke på att Medelhavsöarna utgör ett gränsområde mellan Europa och Afrika uppmanar ReK medlemsstaterna, Europeiska kommissionen och unionen för Medelhavsområdet att ta hänsyn till dessa öar vid utformningen och genomförandet av den europeiska grannskapspolitiken.

11. En stark territoriell sammanhållning mellan de europeiska öarna i Medelhavet kommer också att bidra till att stärka EU:s gränsposition, och kommer dessutom att innebära att det finns en stabil motpart när det gäller att stärka samarbetet med EU:s partner i Medelhavsområdet.

12. Trots att det finns tydliga likheter mellan de allmänna sociala, ekonomiska och geografiska förhållandena i EU:s yttersta randområden och på öarna i Medelhavet är de senare inte föremål för särskilda åtgärder som ger dem möjlighet att ta itu med de permanenta geografiska utmaningar för deras ekonomiska och sociala utveckling som erkänns i artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

13. Kommittén påpekar att artikel 174 i EUF-fördraget bör tillämpas från och med de första skedena i beslutsprocessen, och att särskilda kompensationsåtgärder bör inbegripas för att hantera de utmaningar och begränsningar som öarna i Medelhavet ställs inför på grund av sina förutsättningar.

Bristen på naturresurser på öarna i Medelhavet

14. En gemensam faktor för alla öar i Medelhavet är att naturresurserna utsätts för allt större påfrestningar: en begränsad yta ska inrymma ett stort antal användningsområden, vattenresurserna är begränsade, det energimässiga beroendet av fossila bränslen är stort, och ekosystemen är i hög grad sårbara och utsatta för påfrestningar.

15. ReK betonar att yta är den resurs som öarna främst lider brist på, en omständighet som är särskilt problematisk i regioner av begränsad storlek där den fysiska expansionen leder till snabbare och mer påtagliga problem med trängsel.

16. När det gäller energiförsörjningen är de flesta öarna i Medelhavet beroende av fastlandet och av import av fossila bränslen. ReK välkomnar därför de åtgärder som EU har vidtagit för att minska öarnas beroende av fossila bränslen.

17. ReK påminner om att Medelhavets öregioner ofta har begränsade vattenresurser och att dessa ofta överutnyttjas, vilket tenderar att leda till att vattnet inte räcker till, förorenas och försaltas.

18. Även om många öar i Medelhavet har valt avsaltning som en metod för att säkra vattenförsörjningen anser ReK att politiken på vattenområdet främst bör bygga på efterfrågestrategier (till exempel vattenbesparande åtgärder, återanvändning, förbättringar i fråga om effektiv användning och resursfördelning) och strategier för bevarande, skydd och integrerad förvaltning av vattenresurser.

19. På grund av de specifika särdragen i deras infrastruktur och deras reella möjligheter att få tillträde till den europeiska energimarknaden ådrar sig öarna i Medelhavet betydande merkostnader för energiproduktion samt kostnader i samband med omställningen och omstruktureringen av sina ekonomiska sektorer.

20. ReK påminner om att Medelhavsområdet globalt sett är ett viktigt område när det gäller biologisk mångfald, och att antalet endemiska arter är särskilt högt i dess öregioner.

21. På öarna i Medelhavet finns ett stort antal livsmiljöer av gemenskapsintresse – varav vissa har särskild prioritet – som hotas av ett högt tryck från mänsklig verksamhet, förstöring av livsmiljöer och etablering av invasiva främmande arter som rubbar balansen i ekosystemen.

22. ReK anser att EU bör ta fram särskilda miljöskyddsåtgärder för öarna i Medelhavet eftersom det där finns en unik biologisk mångfald både på land och i havet, vilket kräver en hållbar utvecklingspolitik och anpassade miljöskyddsåtgärder.

Socioekonomisk verksamhet och dess inverkan på naturresurserna

23. Europeiska regionkommittén betonar att öarna i Medelhavet har en mycket specialiserad ekonomisk struktur, såväl inom den primära sektorn (jordbruk och fiske) som inom tjänstesektorn (turism), vilket gör deras produktiva struktur oerhört sårbar i ett starkt konkurrenspräglat europeiskt och globalt socioekonomiskt sammanhang.

24. ReK betonar att den jordbruksbaserade livsmedelssektorn på öarna i Medelhavet är strategiskt viktig när det gäller att utnyttja öarnas naturresurser på ett mer hållbart sätt, detta med tanke på att den har en stor betydelse på lokal och regional nivå eftersom den tar en betydande del av marken i området i anspråk för sin verksamhet och utgör en källa till livsmedel för befolkningen.

25. Kommittén uppmanar Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att göra de jordbruksbaserade livsmedelssystemen på öarna i Medelhavet mer motståndskraftiga, för att möjliggöra en grad av livsmedelssuveränitet som är tillräcklig för att hantera oförutsedda händelser såsom naturkatastrofer, politiska och sociala konflikter eller hälsorelaterade kriser, såsom i fallet med covid-19, som omöjliggör leveranser utifrån.

26. ReK påpekar att vissa fiskbestånd i Medelhavet är föremål för överfiske och efterlyser att det tas fram lämpliga fiskeförvaltningsplaner för Medelhavsområdet som stärker och förnyar de lokala fiskeflottorna och havsbrukssystemen genom att komplettera de traditionella förvaltningsmetoderna med mer innovativa.

27. Kommittén noterar den betydelse som det småskaliga fisket har för det ekonomiska ekosystemet i kustsamhällena i Medelhavsområdet och föreslår att man på öarna i Medelhavet undersöker modeller för gemensam fiskeförvaltning som involverar de olika berörda socioekonomiska sektorerna. I detta sammanhang är det mycket viktigt att främja fisketurism och miljöturism till havs, som kräver särskild kompetens.

28. ReK anser att man parallellt med inrättandet av nya marina skyddsområden kring öar bör vidta innovativa ekonomiska strategier som främjar ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna bland förvaltare av marina skyddsområden, företrädare för fiskerinäringen och företrädare för turismsektorn.

29. Kommittén betonar att de flesta öarna i Medelhavet inte utvecklar industrisektorn på grund av dess låga produktivitet, som hänger samman med en brist på råvaror, höga produktionskostnader och logistiska problem i samband med transporter.

30. Generellt sett leder den ytterst specifika karaktären hos efterfrågan på tjänster och specialiseringen på turismutbudet till att öarnas ekonomier är mer sårbara än ekonomierna på fastlandet, och till att deras ekonomiska utveckling i hög grad är beroende av de internationella konjunkturerna – ett exempel på detta är den hälsorelaterade kris som orsakats av den globala spridningen av covid-19 och dess särskilda inverkan på ekonomierna på öarna i Medelhavet, som till övervägande del är beroende av tjänstesektorn.

31. ReK uppmanar Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att ta hänsyn till att det finns ett stort antal tillfälligt bosatta på öarna i Medelhavet, vilket ökar den bofasta befolkningens behov av infrastruktur och leder till ökad efterfrågan på alla former av offentliga tjänster.

32. Kommittén anser att genomförandet av EU:s handlingsplan för den cirkulära ekonomin bör inbegripa särskilda åtgärder som beaktar att det finns ett stort antal tillfälligt bosatta, vilket kan kopplas till turistströmmarna, samt att ekonomierna på många av Medelhavets öar kännetecknas av hög tjänstefiering.

33. ReK uppmanar Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att stödja utbytet av bästa praxis i fråga om hållbar turism på öarna i Medelhavet, såsom de program som för närvarande genomförs inom ramen för Interreg MED ( 1 )

34. I förhållande till EU-genomsnittet är utbildningsnivån i öregionerna i Medelhavsområdet låg, särskilt när det gäller eftergymnasial utbildning och yrkesutbildning, vilket är en bidragande faktor till att många slutar skolan i förtid och gör ett tidigt inträde på arbetsmarknaden i ekonomier med hög tjänstefiering.

35. ReK betonar att öar i allmänhet är mycket beroende av luft- och sjötransporter, och uppmanar Europeiska kommissionen att på ett lämpligt sätt beakta deras särskilda förutsättningar ( 2 )

36. ReK påpekar att varutransporter är mellan två och fyra gånger dyrare än på fastlandet ( 3 ) , vilket är en mycket viktig faktor som direkt påverkar öproduktionens konkurrenskraft.

37. Kommittén föreslår en översyn av de regler för statligt stöd som gäller för Medelhavsöarnas territorium, i syfte att erkänna deras särdrag och beakta deras behov.

38. ReK betonar behovet av att utveckla samlingsindikatorer för hållbarhet, som på ett övergripande sätt inkluderar ekonomiska parametrar som är kopplade till miljöekonomiska och socioekonomiska indikatorer och som är inriktade på biofysiska faktorer.

39. Tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/802 av den 11 maj 2016 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen ( 4 ) syftar visserligen till att uppnå viktiga miljöskyddsmål, men har lett till en betydande ökning i kostnaderna för sjötransporttjänster, vilket har lett till merkostnader för invånare och företag på öar. I detta sammanhang uppmanas kommissionen att anta tillfälliga undantag när det gäller statligt stöd för regionala och lokala ömyndigheter som vill ingripa inom sjötransportsektorn.

En ny förvaltningsmodell för öar i Medelhavet

40. Europeiska regionkommittén betonar vikten av att inrätta ett flernivåstyre som möjliggör framsteg i fråga om en effektiv och flexibel förvaltning av öarnas naturresurser på lokal, regional, statlig och överstatlig förvaltningsnivå i Medelhavsområdet.

41. ReK uppmanar Europeiska kommissionen att anta en flerårig strategisk plan för en hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling på de europeiska öarna i Medelhavet, liksom en konsekvent strategi för den europeiska grannskapspolitiken och Europa-Medelhavspartnerskapet.

42. Kommittén anser att det bör utvecklas närmare förbindelser mellan öarna i Medelhavet för att främja utbytet av bästa praxis och strategier mellan dem, och att partnerskap såsom ”Med Insulae”, där Sardinien, Korsika, Gozo och Balearerna ingår, bör utökas.

43. ReK betonar att det är viktigt för ösamhällenas ekonomiska och sociala struktur att det finns en integrerad förvaltning av kustområden som kan stärka och främja ett innovativt samspel mellan kust och hav, samt affärsmodeller som möjliggör en hållbar användning av såväl öarnas landområden som den marina miljön.

44. Kommittén uppmanar Europeiska kommissionen och staterna i Medelhavsområdet att utveckla och främja strategier för havsområdet ( 5 ) i syfte att förbättra samarbetet och integrationen i hela regionen och utveckla en integrerad förvaltning av kustområdena som främjar en mer djupgående helhetsorienterad strategi för Medelhavsområdet.

45. ReK uppmuntrar regionerna och staterna att fastställa och utveckla internationella standarder för skydd och förvaltning av särskilt känsliga marina områden, i likhet med dem som finns inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen.

Lämplig finansiering till förmån för en hållbar användning av naturresurser

46. Europeiska regionkommittén menar att isolering, begränsad storlek och sårbarhet är tre särdrag hos öarna i Medelhavet som hindrar deras harmoniska utveckling inom unionen och försvårar deras ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning, vilket direkt och varaktigt påverkar deras möjligheter till tillväxt och utveckling.

47. ReK efterlyser en bättre anpassning av EU:s befintliga finansieringsinstrument till de verkliga förhållandena på öarna i Medelhavet.

48. Kommittén uppmanar medlemsstaterna och Europeiska kommissionen att rationalisera och samordna sina fleråriga planer för att hitta lösningar som även förbättrar det gränsöverskridande samarbetet i Medelhavsområdet.

49. ReK uppmanar Europeiska kommissionen att förstärka investeringarna i forskning, utveckling och innovation genom att öka de offentliga anslagen och främja ökad privat investering genom offentlig-privata partnerskap i syfte att diversifiera den ekonomiska verksamheten och utvecklingen i öregionerna i Medelhavsområdet.

50. ReK uppmanar Europeiska kommissionen att undanta öregioner i Medelhavsområdet från gränsen på 150 km i alla program för gränsöverskridande samarbete.

51. Kommittén anser att det är nödvändigt att inkludera geoekonomiska kriterier i systemet för tilldelning av medel inom ramen för den framtida sammanhållningspolitiken, såsom perifert läge och ökaraktär, som utgör permanenta fysiska hinder och försvårar en hållbar utveckling på öarna i Medelhavet.

52. ReK efterlyser mer flexibla krav avseende tematisk koncentration, som inte bara beaktar de statliga utvecklingsnivåerna utan framför allt tar hänsyn till den verkliga ekonomiska, sociala och territoriella situationen i öregionerna i Medelhavsområdet.

53. Kommittén anser att de nuvarande medfinansieringssatserna inom Eruf och ESF bör bibehållas och att de bör justeras när det gäller områden med allvarliga och permanenta naturbetingade nackdelar för att göra det möjligt att bättre anpassa dessa instrument till de verkliga förhållandena på öarna i Medelhavet.

54. ReK anser att investeringar som rör infrastruktur för tillgänglighet och transporter – såväl via flygplatser och hamnar som landvägen – på öarna i Medelhavet bör vara stödberättigande.

55. Kommittén efterlyser inrättandet av ett underprogram för öar i Medelhavet inom ramen för det framtida Interreg MED-programmet 2021–2027, som ett mer effektivt sätt att använda de EU-medel som anslås till öregionerna i Medelhavsområdet.

Slutsatser

56. Europeiska regionkommittén betonar att en av EU:s principer är ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, med särskilt fokus på öregioner, i enlighet med artikel 174 i EUF-fördraget.

57. ReK välkomnar att de yttersta randområdena, tack vare utarbetandet av en särskild EU-strategi, har tillgång särskilda stödprogram som har gjort det möjligt för dem att uppnå en mer hållbar utveckling.

58. Kommittén konstaterar att artikel 174 i EUF-fördraget måste tillämpas på ett korrekt och effektivt sätt på öarna i Medelhavet, på samma sätt som artikel 349 i EUF-fördraget har kommit att tillämpas i fråga om de yttersta randområdena.

59. ReK uppmanar Europeiska kommissionen att utarbeta en strategi för öarna i Medelhavet som tar hänsyn till särdragen och den särskilda sårbarheten i dessa områden och att bidra till ett starkare partnerskap med konkreta och samordnade åtgärder mellan dessa områden, medlemsstaterna och EU.

Bryssel den 14 oktober 2020. Apostolos TZITZIKOSTAS Europeiska regionkommitténs ordförande

(1) Exempel på projekt som har genomförts är Blueislands, Mitomed+, Wintermed och Smartmed.

(2) Denna punkt knyter an till budskapet i yttrandet ”En europeisk strategi för kust- och havsturism”, föredragande Vasco Ilídio Alves Cordeiro (PT–PES) (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2014-02645-00-00-ac-tra-sv.doc/content).

(3) Planistat Europe-Bradley Dunbar Ass., Final report. 2000. CE. 16. 0. AT. 118. ”Analysis of the island regions and outermost regions of the European Union”, Europeiska unionen, mars 2003.

(4) EUT L 132, 21.5.2016, s. 58.

(5) Till exempel initiativet för hållbar utveckling av den blå ekonomin i västra Medelhavsområdet eller Europeiska unionens strategi för den adriatisk-joniska regionen (Eusair).