Förslag till rådets förordning (EG) om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (96/C 115/04) KOM(96) 58 slutlig - 96/0044(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 27 februari 1996)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

Rådets förordning (EEG) nr 2328/91 av den 15 juli 1991 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (1) har ändrats på ett omfattande sätt vid ett flertal tillfällen. Av klarhetsskäl och av rationella skäl bör denna förordning kodifieras. Det är därutöver lämpligt av förenklingsskäl och för att uppnå bättre sammanhang att föra samman till en rättsakt två olika slags rättsakter och således i denna text inordna rådets direktiv 75/268/EEG av den 28 april 1975 om jordbruk i bergsområden och i vissa mindre gynnade områden (2).

Enligt artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 2052/88 av den 24 juni 1988 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordning av deras verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och de andra finansieringsorganens verksamheter (3), har den politik som gemenskapen för genom strukturfonderna i synnerhet till uppgift att främja förverkligandet av de allmänna målen i artikel 130a och 130c i Romfördraget genom att bidra till att de fem prioriterade målen uppnås. Utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) har till uppgift att främja landsbygdens utveckling genom att påskynda anpassningen av jordbruksstrukturerna inom ramen för reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Ingripanden av EUGFJ för att uppnå mål 5 a regleras av rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om fastställande av genomförandebestämmelser för förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller samordning av de olika strukturfondernas verksamheter, dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och de andra finansieringsorganens verksamheter (4), och av rådets förordning (EEG) nr 4256/88 av den 19 december 1988 om genomförandebestämmelser för förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (5).

Denna gemensamma åtgärd måste harmoniera med andra övergripande åtgärder som vidtagits i syfte att uppnå mål 5 a. Den avspeglar också vissa principer i gemenskapspolitiken för jordbruksstrukturen som kan tillämpas generellt på alla de ingripanden som fonderna gör.

Det är inte möjligt att uppnå de mål i den gemensamma jordbrukspolitiken som anges i artikel 39.1 a och 39.1 b i fördraget om man inte ger stöd till förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet, i synnerhet i de regioner som har särskilt allvarliga problem.

Denna förbättring av jordbruksstrukturernas effektivitet är en nödvändig beståndsdel i utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Följaktligen bör den baseras på gemenskapens begrepp och kriterier.

På grund av deras olikartade orsaker, art och omfattning kan jordbrukets strukturella problem kräva lösningar som varierar från region till region och som kan anpassas över tiden. Sådana lösningar måste bidra till den allmänna ekonomiska och sociala utvecklingen i varje berörd region.

Situationen på jordbruksmarknaderna har förändrats, och kommer att ytterligare förändras, på grund av den nya inriktningen av den gemensamma jordbrukspolitiken som orsakats av behovet att säkerställa en gradvis minskning av produktionen i de sektorer där det finns ett produktionsöverskott.

I detta sammanhang måste strukturpolitiken användas för att hjälpa jordbrukarna att anpassa sig till den nya situationen och dämpa de effekter som den nya marknads- och prispolitiken sannolikt kommer att få i synnerhet på jordbrukets inkomster.

Om det europeiska jordbruket skall kunna hävda sig på världsmarknaden i framtiden, måste den gemensamma jordbrukspolitiken även i fortsättningen syfta till att öka jordbruksföretagens effektivitet och konkurrenskraft. Medan huvuddelen av de anpassningar som krävs för att bevara den långsiktiga konkurrenskraften hos gemenskapens jordbruk måste ske genom marknadspolitiken, måste även strukturpolitiken bidra genom att stärka produktions- och marknadsstrukturerna så långt möjligt, men utan att på något sätt öka obalansen mellan de produktionsresurser som tilldelats jordbruket och de förutsebara avsättningsmöjligheterna.

Inom ramen för nuvarande åtgärder för att uppnå målet om förbättring av jordbruksstrukturernas effektivitet är det lämpligt att medlemsstaterna kan välja vilka åtgärder som tillämpas och vilka som inte införs under olika förhållanden med hänsyn till jordbrukarnas särskilda situation, samtidigt som skyldigheten att respektera bestämmelser om sektoriella förbud eller begränsningar bibehålls liksom reglerna för statsstöd.

Gemenskapens jordbruksstrukturer kännetecknas av att det finns ett stort antal jordbruksföretag som saknar de strukturella förutsättningar som kan säkerställa en rimlig inkomst och skäliga levnadsvillkor.

I framtiden kommer endast företag, där jordbrukaren har tillräcklig yrkesskicklighet och där lönsamheten kan följas genom bokföring och en fysisk förbättringsplan, att kunna anpassa sig till de rådande ekonomiska villkoren.

Målet för gemenskapens investeringsstöd är att modernisera jordbruksföretagen och därigenom förbättra deras livskraft inom ramen för en rationell utveckling av jordbruksproduktionen. Denna aspekt av strukturpolitiken måste anpassas så att behovet av modernisering och diversifiering av jordbruket tillgodoses, utan att detta strider mot de åtgärder som vidtas för att begränsa överskottsproduktion.

För att bli berättigad till gemenskapens investeringsstöd måste en jordbrukare normalt utöva jordbruk som sin huvudsysselsättning, vilket innebär att han måste använda minst hälften av sin arbetstid inom jordbruksföretaget och få minst hälften av sin inkomst därifrån. Investeringsstöd får dock ges även till personer som inte utövar jordbruk som sin huvudsysselsättning, förutsatt att de inom sin företag bedriver skogsbruk, turism eller hantverk eller verksamheter som syftar till att skydda miljön och bevara landskapet.

Investeringsstöd bör koncentreras till de företag där behovet av stöd är störst.

Anpassningen av jordbruksföretagens struktur genom produktivitetsförbättring som leder till produktionsökning stöter på oöverkomliga hinder på grund av marknadssituationen för många jordbruksprodukter. Investeringsstöd syftar inte nödvändigtvis till att öka produktionskapaciteten utan även till att förbättra produktionsvillkoren. Det framstår som nödvändigt att koncentrera sådant stöd till de investeringar som möjliggör lägre produktionskostnader och förbättrade levnads- och arbetsvillkor eller som syftar till en omställning av produktionen. Ett sådant stöd får också beviljas för de investeringar som syftar till att finna nya inkomstkällor, t.ex. turism eller hantverk eller tillverkning och försäljning av gårdsprodukter på gården samt investeringar som syftar till att förbättra husdjurens hygieniska förhållanden och djurskyddet samt att skydda och förbättra den yttre miljön.

Dessutom kräver målet om marknadsjämvikt inom gemenskapen att särskilda villkor knyts till beviljandet av investeringsstöd till griskötts-, mjölk- och nötköttsproduktionen liksom till ägg- och fågelköttsektorerna.

Särskilda förmåner till unga jordbrukare kan underlätta inte bara deras etablering utan även strukturanpassningen av deras företag efter det att de etablerat sig.

Bokföring är ett väsentligt hjälpmedel för en riktig bedömning av företagens finansiella och ekonomiska situation, i synnerhet för de företag som håller på att moderniseras. Ett finansiellt incitament kan främja bokföringsverksamheten.

Intresset för en rationell produktion och en förbättring av levnadsvillkoren motiverar att stimulans ges till bildandet av grupper som har till syfte att främja samarbete mellan företagen om användning av ny teknik och driftsmetoder för skydd och förbättring av miljön och bevarande av landskapet samt till bildandet av grupper som avser att införa alternativa jordbruksmetoder eller ett mer rationellt gemensamt utnyttjande av jordbrukets produktionsmedel eller gemensam jordbruksdrift.

I detta sammanhang är det också nödvändigt att uppmuntra bildandet av jordbruksorganisationer vars mål är att erbjuda avbytar- eller företagsledningstjänster.

Rådet har antagit gemenskapens förteckningar över mindre gynnade jordbruksområden inom vilka på gemenskapsnivå skall vidtas särskilda åtgärder som är anpassade till situationen i varje område, i synnerhet för att beakta de naturliga produktionsförutsättningarna och säkerställa rimliga inkomster för jordbrukarna i dessa regioner.

Om de mål som knutits till jordbruket i mindre gynnade områden skall uppnås, kan det bli nödvändigt, att de jordbrukare som bedriver varaktigt jordbruk i dessa områden beviljas årliga bidrag i syfte att kompensera för de bestående naturbetingade nackdelarna. Det bör överlåtas till medlemsstaterna att fastställa storleken på dessa bidrag med hänsyn till hur allvarliga nackdelarna är och till den ekonomiska situationen och jordbrukarnas inkomster. Det skall ske inom de gränser och villkor som fastställts för de olika områdestyperna, både vad gäller de belopp som får betalas och den produktion som får omfattas av bidraget.

För att minska olägenheter vad gäller jämvikten på marknaden och inverkan på miljön bör bidraget beviljas för högst 1,4 djurenheter (DE) per hektar av företagets totala foderareal. Vad gäller det högsta belopp gemenskapsstöd som kan lämnas per företag, bör de administrativa svårigheterna övervinnas genom att den nuvarande ordningen ersätts med en enklare som syftar till att koncentrera gemenskapens resurser till de företag som har störst behov av stöd, vilket innebär att gemenskapens bidrag bör begränsas till högst motsvarande 120 enheter.

Rationaliseringen av företag och behovet att bevara landskapet nödvändiggör att stöd beviljas till gemensamma investeringar i mindre gynnade områden, i synnerhet för foderproduktion och för markförbättringar och kapitalutrustning på betesmarker och beten i bergsområden.

Utvecklingen och specialiseringen av jordbruket kräver en tillräcklig allmän, teknisk och ekonomisk utbildningsnivå, särskilt vad gäller nya metoder inom företagsledning, produktion och saluföring, hos både den aktiva jordbruksbefolkningen och hos yngre personer som avser att etablera sig eller som nyligen etablerat sig i ett jordbruksföretag.

Bristen på finansiella medel för yrkesutbildning och vidareutbildning och, i synnerhet, för utbildning av chefer och driftsledare för kooperativ och jordbrukssammanslutningar, hindrar den strukturella anpassningen av jordbruket i många regioner.

Enligt principerna för reformeringen av strukturfonderna, särskilt artikel 5 och 11 i förordning (EEG) nr 2052/88, skall Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) medfinansiera utgifter som medlemsstaterna ådragit sig. Den andel som gemenskapen skall finansiera får differentieras på grundval av de kriterier och de gränser som fastställs i artikel 13 i den förordningen. Andelarna skall fastställas av kommissionen.

Vad gäller förvaltningen bör medlemsstaterna bemyndigas att fastställa ytterligare villkor för genomförandet av åtgärderna i denna förordning.

För att underlätta strukturförbättringar i jordbruket i vissa områden, måste det föreskrivas vissa tillfälliga anpassningar av reglerna om påskyndande av strukturomvandlingen i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Av klarhetsskål och för att underlätta regelbunden uppdatering år det lämpligt att ange stödbeloppen i en bilaga.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I Ramar för gemensamma åtgärder

Artikel 1

I syfte att underlätta anpassningen av jordbruksstrukturerna i gemenskapen enligt det mål 5 a som anges i artikel 1 i förordning (EEG) nr 2052/88, inrättas härmed enligt artikel 2.1 i förordning (EEG) nr 4256/88 en gemensam åtgärd som skall genomföras av medlemsstaterna och som skall ha följande mål:

i) Att återskapa balansen mellan produktion och marknadens efterfrågan.

ii) Att förbättra jordbruksföretagens effektivitet genom förstärkning och omställning av deras strukturer och genom främjande av kompletterande verksamhet.

iii) Att bibehålla ett livskraftigt jordbrukssamhälle och på så sätt utveckla samhällsstrukturen i landsbygdsområden genom att garantera en skälig levnadsstandard för jordbrukarna och genom att kompensera effekterna av de naturbetingade nackdelarna i mindre gynnade jordbruksområden.

iv) Att bidra till skyddet av miljön och bevarandet av landskapet, inklusive det långsiktiga skyddet av jordbrukets naturtillgångar.

Artikel 2

Utvecklingssektionen vid EUGFJ medfinansierar nationella stödprogram inom ramen för de gemensamma stödordningarna avseende:

a) Åtgärder avseende investeringar i jordbruksföretagen, särskilt i syfte att minska produktionskostnaderna, förbättra jordbrukarnas levnads- och arbetsvillkor, främja diversifiering av deras verksamhet, inklusive saluföring av produkter på gården, och att bevara och förbättra naturmiljön.

b) Åtgärder som syftar till att stimulera unga jordbrukare att börja bedriva jordbruk.

c) Åtgärder för att stödja jordbruksföretag, avseende införande av bokföring, upprättande av sammanslutningar samt införande av tjänster och andra åtgärder som omfattar flera företag.

d) Åtgärder som syftar till att upprätthålla jordbrukets inkomster och bevara livskraftiga jordbrukssamhällen i mindre gynnade jordbruksområden genom ett jordbruksstöd som kompenserar för naturbetingade nackdelar.

e) Yrkesutbildningsåtgärder som hänger samman med åtgärder som avses i a, b och c.

Artikel 3

Gemenskapens bidrag till stöd enligt denna förordning skall begränsas till de finansiella resurser som är resultatet av den tilldelning som avses i artikel 12.4 i förordning (EEG) nr 2052/88, utan att det påverkar artikel 32.2 i den här förordningen.

I detta syfte får medlemsstaterna begränsa de sökandes rätt att motta sådant stöd beroende på tillgängliga finansiella resurser.

AVDELNING II Stödordning för investeringar i jordbruksföretag

Artikel 4

För att bidra till en förbättring av jordbrukets inkomster och av levnads-, arbets- och produktionsvillkoren på jordbruksföretagen får medlemsstaterna, i enlighet med den gemensamma åtgärden, införa ett system med investeringsstöd till jordbruksföretag.

Artikel 5

1. Stödordningen är begränsad till jordbruksföretag där jordbrukaren:

a) Har jordbruk som huvudsysselsättning.

Medlemsstaterna får i alla fall tillämpa denna stödordning för deltidsjordbrukare som hämtar minst 50 % av sin totala inkomst från jordbruk, skogsbruk, turism, hantverk eller verksamhet som syftar till att bevara landskapet med stöd från det allmänna och som utförs inom företaget, under förutsättning att den del av inkomsten som härrör direkt från jordbruk inom företaget inte utgör mindre än 25 % av jordbrukarens totala inkomst och att verksamheter som utförs utanför företaget inte utgör mer än hälften av jordbrukarens totala arbetstid.

b) Har tillräcklig yrkesskicklighet.

c) Lämnar en fysisk förbättringsplan för jordbruksföretaget. Planen skall visa att investeringarna är berättigade med hänsyn till situationen på företaget och dess ekonomi och att genomförandet av planen kommer att leda till en varaktig förbättring av situationen.

d) Åtar sig att föra en förenklad bokföring som omfattar åtminstone

- bokföring av företagets inkomster och utgifter, med tillhörande verifikationer,

- utarbetande av en årlig balansräkning för företagets tillgångar och skulder.

2. Stödordningen begränsas till jordbruksföretag där arbetsinkomsten per arbetskraftenhet (AE) är lägre än 1,2 gånger den referensinkomst som avses i punkt 3.

Medlemsstaterna får dessutom begränsa denna stödordning till jordbruk som är familjeföretag.

3. Medlemsstaterna fastställer referensinkomsten till en nivå som inte överstiger den genomsnittliga bruttolönen för arbetare utanför jordbruket i regionen.

4. Den fysiska förbättringsplanen skall innehålla åtminstone:

- En beskrivning av utgångssituationen.

- En beskrivning av den situation som förutses när planen fullföljts, utarbetad på grundval av en uppskattad budget.

- En översikt över planerade åtgärder och i synnerhet planerade investeringar.

5. Medlemsstaterna skall definiera begreppet "jordbrukare med huvudsysselsättning".

Denna definition skall vad gäller en fysisk person inkludera åtminstone villkoret att den andel av inkomsten som härrör från företaget skall uppgå till minst 50 % av jordbrukarens totala inkomst och att den arbetstid som ägnas åt sådant arbete som inte har någon anknytning till företaget skall uppgå till mindre än hälften av jordbrukarens totala arbetstid.

Vad gäller andra än fysiska personer skall medlemsstaterna definiera nämnda begrepp, på grundval av de kriterier som anges i andra stycket.

6. Medlemsstaterna skall fastställa kriterierna för bedömning av jordbrukarens yrkesskicklighet, med hänsyn till hans utbildningsnivå inom jordbruket och/eller en viss minsta yrkeserfarenhet.

Artikel 6

1. Stödordningarna får tillämpas på investeringar som avser:

- Kvalitativ förbättring och omställning av produktionen enligt marknadens behov och då det behövs i syfte att anpassa den till gemenskapens kvalitetskrav.

- Diversifiering av verksamheterna på företaget, i synnerhet genom turistverksamhet och hantverk eller tillverkning och försäljning på gården av gårdens produkter.

- Anpassning av företaget i syfte att minska produktionskostnaderna och spara energi.

- Förbättring av levnads- och arbetsvillkoren.

- Förbättring av hygienförhållandena i husdjursskötseln och efterlevnaden av gemenskapens djurmiljökrav eller, om sådana saknas, nationella krav till dess att gemenskapskrav har antagits.

- Skydd och förbättring av miljön.

2. Investeringsstödet får nekas eller begränsas om de berörda investeringarna leder till ökning av företagets produktion av produkter för vilka det inte finns några normala avsättningsmöjligheter på marknaden.

Rådet skall med kvalificerad majoritet och på förslag av kommissionen anta nödvändiga föreskrifter och definiera vilka produkter som avses i förra stycket.

3. Investeringsstödet skall inte beviljas för sådana investeringar i mjölkproduktion som leder till överskridande av den referenskvantitet som fastställs enligt reglerna om tilläggsavgift för mjölk och mjölkprodukter, såvida inte en ytterligare referenskvantitet har beviljats på förhand eller erhållits genom överlåtelse enligt de förut nämnda reglerna.

I sådana fall skall beviljandet av stöd omfattas av villkoret att investeringen inte leder till att antalet mjölkkor ökar till fler än 50 per AE och fler än 80 per jordbruksföretag eller, när jordbruksföretaget har mer än 1,6 AE, inte leder till att antalet mjölkkor ökar med mer än 15 %.

4. Stöd får inte beviljas för investeringar som leder till att antalet grisplatser ökar.

Det utrymme som krävs för en avelssugga skall motsvara 6,5 platser för slaktsvin.

När en förbättringsplan omfattar en investering i grisköttssektorn skall stödet för denna investering beviljas på villkor att minst motsvarande 35 % av den kvantitet foder som förbrukas av grisarna kan produceras inom företaget efter planens genomförande.

Kommissionen kan enligt förfarandet i artikel 30 bemyndiga en medlemsstat att frångå det villkoret i undantagsfall och endast för investeringar avsedda att minska utsläpp från djurspillning och bortskaffandet av slam i befintliga jordbruksföretag, förutsatt att en sådan investering leder till ett bättre resultat i fråga om miljöskydd än det som uppnås genom det villkor från vilket undantaget görs och att det inte under några omständigheter leder till en ökning av produktionskapaciteten.

5. Stöd som beviljas för investeringar inom nötköttssektorn, annat än stöd för miljöskydd, förbättring av hygienen på jordbruksföretag med djurhållning samt djurskydd skall, om ingen ökning av kapaciteten inträffar, begränsas till jordbruksföretag med boskapsskötsel om nötkreaturstätheten under planens sista år inte överskrider följande antal djurenheter (DE) per hektar foderareal som används för att utfodra boskapen: 3, 2,5 och 2 DE per hektar för planer som upphör år 1994, 1995 respektive 1996 eller senare. Gränserna 2,5 och 2 DE per hektar skall tillämpas endast på ansökningar som lämnas från och med den 1 januari 1994.

När det antal djur på ett jordbruksföretag som räknas med vid bestämningen av djurtätheten i enlighet med artikel 4 g 1 i rådets förordning (EEG) nr 805/68 inte överskrider 15 DE skall den maximala satsen 3 DE per hektar tillämpas (6).

Omräkningstabellen för DE ges i bilaga II.

6. Investeringsstöd får inte beviljas inom ägg- och fjäderfäsektorn, med undantag för stöd till miljöskydd, förbättring av hygienvillkoren i jordbruksföretag med djurhållning samt djurskydd, förutsatt att kapaciteten inte ökar.

Artikel 7

1. Ordningarna för investeringsstöd skall omfatta stöd i form av kapitaltillskott eller motsvarande räntesubventioner eller uppskov med amorteringar, eller en kombination av dessa alternativ, vad gäller de investeringar som krävs för att genomföra förbättringsplanen men med undantag av utgifter i samband med inköp av

- mark,

- levande grisar och fjäderfä samt slaktkalvar.

Vad gäller inköp av levande djur är det bara det första inköp som anges förbättringsplanen, som får omfattas.

Stödordningarna får även omfatta borgen för lån och räntor på dessa, i de fall där låntagaren inte kan ställa tillräcklig reell eller personlig säkerhet.

2. Den totala omfattningen av stödet uttryckt i procent av investeringsbeloppet är begränsad till:

a) I mindre gynnade områden:

- 45 % för investeringar i fasta anläggningar.

- 30 % för andra typer av investeringar.

b) I andra områden:

- 35 % för investeringar i fasta anläggningar.

- 20 % för andra typer av investeringar.

3. Det totala kapitaltillskottet kan omfatta investeringar upp till den nivå som anges i bilaga I. Medlemsstaterna får sätta gränser som är lägre än dessa belopp.

Om stödet inte beviljas i form av ett kapitaltillskott skall medlemsstaterna varje år utarbeta en översikt som anger stödets värde, uttryckt i procent av investeringsbeloppet, med hänsyn till den årliga genomsnittliga räntesatsen på osubventionerade lån, räntesubventionens värde, lånens löptid, räntesubventioner och amorteringar som skjutits upp och varje annan faktor som används för att uttrycka stödet i subventionsekvivalenter.

I enlighet med förfarandet i artikel 30 får en medlemsstat bemyndigas att under en angiven period bevilja stöd som överskrider den nivå som anges i första stycket, om detta motiveras av situationen på kapitalmarknaden i den medlemsstaten.

Artikel 8

Antalet fysiska förbättringsplaner per stödmottagare som successivt kan godkännas under en sexårsperiod skall begränsas till tre. Den totala investering som kan medräknas för medfinansiering skall begränsas till de belopp som anges i bilaga I.

Artikel 9

1. En fysisk förbättringsplan får avse ett enskilt företag eller flera företag som samverkar med sikte på en fullständig eller delvis sammanslagning av företagen.

2. Vad gäller samverkande företag skall förbättringsplanen avse samverkansföretaget och i förekommande fall de delar av företag som medlemmarna i samverkansföretaget fortsätter att driva.

3. Medlemsstaterna får bevilja investeringsstöd till samverkansföretag om minst två tredjedelar av samverkansföretagets medlemmar uppfyller de villkor som föreskrivs i artikel 5.1.

4. Med undantag för fiskodling får taken för djurantal eller belopp som avses i artiklarna 6.3, 7.3 och 8 multipliceras med antalet jordbruksföretag som ingår i samverkansföretaget.

Följande tak får dock inte överskridas

- 200 kor,

- de belopp per jordbruksföretag som anges i bilaga I

per samverkansföretag, inbegripet alla delar av jordbruksföretag som medlemmarna i samverkansföretaget fortsätter att leda själva.

5. I enligt med förfarandet i artikel 30 får kommissionen bemyndiga en medlemsstat att bevilja investeringsstöd på de villkor som föreskrivs för samverkansföretag och liknande sammanslutningar, vars enda syfte är att leda ett jordbruksföretag. Samtidigt skall kommissionen föreskriva särskilda villkor för beviljande av stöd till sådana samverkansföretag och sammanslutningar liksom de villkor och gränser inom vilka den investeringsvolym som föreskrivs får överskridas.

6. Medlemsstaterna skall fastställa de villkor som skall uppfyllas av samverkansföretag, i synnerhet

-deras juridiska form,

- deras minsta varaktighet som skall vara minst sex år,

- företagets kapitalbildning,

- medlemmarnas deltagande i företagets ledning.

AVDELNING III Särskilda åtgärder till förmån för unga lantbrukare

Artikel 10

1. Medlemsstaterna får bevilja startstöd till unga jordbrukare under 40 år till deras första etablering på följande villkor:

- Den unge jordbrukaren etablerar sig som driftsledare för företaget, vilket innebär att han åtar sig civilrättsligt och skattemässigt ansvar eller medansvar för driften av företaget och får den sociala status som gäller för självständiga företagsledare i den berörda medlemsstaten.

- Den unge jordbrukaren startar som jordbrukare och utövar jordbruk som sin huvudsyssla eller ägnar sig åt jordbruk som huvudsyssla, efter att ha varit deltidsjordbrukare. Medlemsstaterna får dock bevilja detta stöd till unga jordbrukare som år deltidsjordbrukare och får minst 50 % av sin totala inkomst från jordbruk, skogsbruk, turism, hantverk eller från offentligt stödd verksamhet med syfte att underhålla landskapet och som utförs på jordbruksföretaget, förutsatt att den andel av inkomsten som härrör direkt från jordbruk på jordbruksföretaget inte underskrider 25 % av jordbrukarens totala inkomst och att aktiviteter utanför jordbruket inte utgör mer än hälften av jordbrukarens totala arbetstid.

- Den unge jordbrukaren har tillräckliga yrkeskvalifikationer när han etablerar sig eller senast två år efter etableringen.

- Företaget kräver en arbetsvolym motsvarande minst en AE, vilken skall uppnås senast två år efter etableringen.

2. Startstödet får omfatta följande:

a) Ett engångsbidrag på högst det belopp som anges i bilaga I. Bidraget får fördelas över en period på högst fem år. Medlemsstaterna får ersätta bidraget med en motsvarande räntesubvention.

b) En räntesubvention på lån som tagits i syfte att täcka kostnaderna för etableringen.

Räntebidragets varaktighet får inte överskrida 15 år. Räntebidragets kapitaliserade värde får inte överskrida värdet på det fastställda engångsbidraget.

Medlemsstaterna får, i bidragsform, betala ett belopp motsvarande den räntesubvention som stödmottagaren är berättigad till med hänsyn till lånens storlek och löptid.

3. Medlemsstaterna skall fastställa följande:

- Villkoren för etablering.

- Särskilda villkor i de fall när en ung jordbrukare inte etablerar sig som den enda driftsledaren för företaget, i synnerhet när han etablerar sig som medlem av en sammanslutning eller ett kooperativ som har till huvudsyfte att driva ett jordbruksföretag. Dessa villkor måste motsvara dem som gäller när jordbrukaren etablerar sig som ensam driftsledare för företaget.

- De yrkeskunskaper inom jordbruksområdet som krävs vid en etablering, eller som måste ha uppnåtts inom två år efter etableringen.

- De villkor som skall vara uppfyllda för att en arbetsvolym motsvarande minst en AE skall anses vara uppnådd inom maximitiden två år efter etableringen.

Artikel 11

Medlemsstaterna får bevilja unga jordbrukare som är yngre än 40 år ett tilläggsstöd för investeringar enligt en konkret förbättringsplan på högst 25 % av det stöd som beviljas enligt artikel 7.2 och 7.3, under förutsättning att den unge jordbrukaren lägger fram förbättringsplanen inom fem år efter etableringen och att han har de yrkeskvalifikationer som avses i artikel 10.1.

AVDELNING IV Statsstöd till investeringar i jordbruksföretag

Artikel 12

1. Statsstöd för investeringar i jordbruksföretag som är beviljade utanför den stödordning som avses i avdelning II skall gälla enligt de villkor som återges i denna artikel.

Denna artikel skall tillämpas även om medlemsstaterna inte inrättar den stödordning för investeringar som föreskrivs i avdelning II.

2. (Stöd som i allmänhet beviljas.) Medlemsstaterna kan lämna stöd till investeringar som avser:

- Inköp av mark.

- Subventionerade driftskrediter vars löptid inte överstiger ett regleringsår.

- Inköp av handjur för avel.

- Säkerheter för upptagna lån, inbegripet ränta för dessa.

- Skydd och förbättring av miljön under förutsättning att sådana investeringar inte leder till en ökning av produktionskapaciteten.

- Att förbättra hälsoförhållandena på företag med djurhållning eller fullfölja gemenskapens djurmiljökrav eller nationella krav, om dessa är strängare än gemenskapens, under förutsättning att investeringarna inte leder till en ökning av produktionskapaciteten.

- Jordbruksföretag med andra verksamheter än växtodling eller husdjursskötsel.

Beviljande av dessa stöd skall ske i överensstämmelse med artiklarna 92-94 i fördraget.

3. (Stöd till bidragsberättigade företag) Vad gäller enskilda företag eller sammanslutningar som uppfyller villkoren i artiklarna 5 och 9, är stöd till investeringar som överstiger de värden och belopp som anges i artiklarna 7.2, 7.3 och 11, förbjudna.

Detta förbud skall inte tillämpas på:

- Uppförande av jordbruksbyggnader.

- Flyttning av jordbruksbyggnader som görs i det i det allmännas intresse.

- Markförbättring.

- Investeringar för att skydda och förbättra miljön.

Artiklarna 92-94 i fördraget samt de sektoriella förbud och inskränkningar som anges i artikel 6 i denna förordning skall tillämpas på dessa stöd.

4. (Stöd till företag som inte är bidragsberättigade.) För jordbruksföretag som inte uppfyller villkoren för berättigande till bidrag i artikel 5 kan medlemsstaterna bevilja stöd till investeringar.

a) Dessa stöd kan uppgå till de värden och belopp som anges i avdelning II när de är avsedda för:

- Energibesparing.

- Markförbättring.

- Skydd och förbättring av miljön, under förutsättning att dessa investeringar inte leder till en ökning av produktionskapaciteten.

- Att förbättra hälsoförhållandena på företag med djurhållning eller fullfölja gemenskapens djurmiljökrav eller nationella krav, om dessa är strängare än gemenskapens, under förutsättning att investeringarna inte leder till en ökning av produktionskapaciteten.

b) Stöden kan beviljas upp till det investeringsbelopp som anges i bilaga I, som ett övergångsstöd för investeringar i små jordbruksföretag. Dessa stöd får inte beviljas med mer förmånliga villkor än de som föreskrivs i artiklarna 7 och 11.

c) I alla andra fall bör dessa stöd

- vara lägre, med minst en fjärdedel, än de stöd som beviljas i enlighet med avdelning II,

- avse investeringar som sammanlagt under en sexårsperiod inte överskrider de volymer som anges i bilaga I, och

- svara mot de villkor som avses i artiklarna 6 och 7, det antal mjölkkor som avses i artikel 6.3 och som fastställts till 50 per AE och per jordbruksföretag, utom i de fall dessa beviljats

- inom sektorn för produktion av simfotade fåglar avsedda för framställning av gåslever,

- för inköp av boskap som kan stödjas i enlighet med artikel 7.1, även om det inte gäller det första inköpet.

Med undantag av artikel 92.2 i fördraget, skall artikel 92-94 i fördraget inte tillämpas på dessa stöd.

AVDELNING V Stöd för införande av bokföring i jordbruksföretag

Artikel 13

1. Medlemsstaterna får införa en ordning för att främja införande av bokföring i jordbruksföretag.

Ordningen skall innefatta ett stöd som fördelas över minst de fyra första år som driftsbokföring bedrivs i företaget, till jordbrukare som har jordbruk som huvudsysselsättning. Driftsbokföringen måste bedrivas under minst fyra år.

Medlemsstaterna skall fastställa stödbeloppet inom ett intervall som anges i bilaga I.

2. Bokföringen skall:

a) Omfatta

- upprättande av årligt ingående och utgående inventarium,

- en systematisk och regelbunden registrering under bokföringsåret av de olika rörelser i likvida medel och i varor som sker i företaget.

b) Avslutas med en årlig redovisning av

- en beskrivning av företagets allmänna ställning, och i synnerhet av hur produktionsfaktorerna används,

- en utförlig balansräkning (tillgångar och skulder) och resultaträkning (kostnader och intäkter),

- de nödvändiga upplysningar som krävs för att värdera driftsledningens effektivitet i företaget som helhet, i synnerhet arbetsinkomst per AE och jordbrukarens inkomst, samt lönsamheten i företagets viktigaste verksamhetsgrenar.

3. Om ett företag väljs ut av myndigheter, som är utsedda av medlemsstaterna, för att samla in bokföringsdata i informationssyfte och för vetenskapliga undersökningar, i synnerhet inom ramen för gemenskapens informationssystem för bokföring, skall jordbrukare som mottager stödet åta sig att anonymt ställa bokföringsdata som rör hans företag till dessa myndigheters förfogande.

AVDELNING VI Startbidrag till sammanslutningar av jordbrukare

Artikel 14

Medlemsstaterna kan bevilja startbidrag till godkända sammanslutningar av jordbrukare som har följande mål:

- Samarbete mellan företag, inklusive samarbete i fråga om ny teknologi och nya tillämpningar för att skydda och förbättra miljön och bevara landskapet.

- Införande av alternativa jordbruksmetoder.

- Mer rationellt gemensamt utnyttjande av jordbrukets produktionsmedel.

- Gemensam drift.

Bidraget skall utgöra ett tillskott till sammanslutningarnas driftskostnader under högst de fem första åren efter bildandet.

Medlemsstaterna skall fastställa stödbeloppet med hänsyn till antalet medlemmar och den typ av aktivitet som utförs gemensamt med ett högsta belopp per sammanslutning som anges i bilaga I.

Medlemsstaterna skall fastställa sammanslutningarnas juridiska form och villkoren för samarbetet mellan deras medlemmar.

AVDELNING VII Stöd till etablering av avbytartjänster

Artikel 15

1. Medlemsstaterna får bevilja startbidrag till jordbruksorganisationer som har till syfte att etablera avbytartjänster för jordbruksföretagen. Detta stöd skall bidra till att täcka föreningarnas driftskostnader.

2. Avbytarverksamheten måste vara godkänd av medlemsstaten och sysselsätta minst en heltidsanställd som är fullt kvalificerad för det arbete som skall utföras.

3. Medlemsstaterna skall fastställa villkoren för godkännande av avbytarverksamhet och i synnerhet:

- Dess juridiska form.

- Villkor vad gäller ledning och ekonomisk redovisning.

- Vilken sorts avbytartjänster som får ersätta jordbrukaren, dennes maka eller make eller någon annan vuxen medhjälpare.

- Minsta varaktighet, som inte får understiga tio år.

- Minsta antal anslutna jordbrukare.

4. Medlemsstaterna skall fastställa startstödet, som inte får överstiga det belopp per anställd i verksamheten på heltid som anges i bilaga I. Detta belopp skall fördelas över de fem första åren av varje avbytares anställning och det får fördelas i gradvis minskande belopp under denna period.

AVDELNING VIII Stöd till företagsledningstjänster

Artikel 16

1. Medlemsstaterna kan bevilja stöd till jordbruksföreningar, i syfte att bygga upp eller förstärka företagsledningstjänster till jordbruksföretag. Stödet skall bidra till att täcka driftskostnader.

2. Företagsledningstjänsten skall vara godkänd av medlemsstaten och sysselsätta minst en kvalificerad heltidsanställd.

3. Stöd skall beviljas med avseende på personal som ansvarar för individuell rådgivning till jordbrukare i fråga om teknisk, ekonomisk, finansiell och administrativ företagsledning.

4. Medlemsstaterna skall fastställa villkoren för godkännande av dessa tjänster och i synnerhet följande:

- Den juridiska formen.

- Villkor vad gäller ledning och ekonomisk redovisning.

- Minsta varaktighet, som inte får understiga tio år.

- Minsta antal anslutna jordbrukare.

5. Medlemsstaterna skall fastställa stödbeloppet per heltidsanställd. Detta belopp skall fördelas över de första fem åren av varje anställning. Det får fördelas i fallande skala under denna period. Högsta möjliga stöd stöd per anställd anges i bilaga I.

6. Medlemsstaterna får ersätta det stödsystem som avses i punkt 5 med ett system för införande av företagsledningstjänster med ett stöd till företagare som har jordbruk som huvudsaklig sysselsättning och som anlitar tjänster för att förbättra ledningen av jordbruksföretaget.

I så fall skall medlemsstaterna fastställa ett stöd per jordbruksföretag på högst det belopp som anges i bilaga I, som skall fördelas jämnt under minst två år.

AVDELNING IX Stödordning till förmån för mindre gynnade jordbruksområden

I. KOMPENSATIONSBIDRAG

Artikel 17

1. I avsikt att säkerställa fortsatt jordbruksverksamhet och därmed bibehålla ett befolkningsminimum eller bevara landskapet i vissa mindre gynnade områden, över vilka en förteckning fastställs enligt förfarandet i artikel 21, kan medlemsstaterna införa en stödordning i syfte att främja jordbruket och att höja jordbrukarnas inkomster i dessa områden.

Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna ordning bör hänsyn tas till varje regions speciella situation och utvecklingsmål.

2. I dessa områden kan medlemsstaterna bevilja ett årligt kompensationsbidrag för stöd till jordbruksverksamhet, som skall fastställas med hänsyn till de varaktiga naturbetingade nackdelarna.

Artikel 18

1. Medlemsstaterna kan bevilja kompensationsbidraget till jordbrukare med minst tre hektar brukbar jordbruksmark (BJM), som åtar sig att utöva jordbruksverksamhet i enlighet med målen i artikel 17 under minst fem år från och med den första utbetalningen av kompensationsbidraget. Om en jordbrukare upphör med jordbruksverksamhet och det berörda området även i fortsättningen brukas, får han befrias från åtagandet. Han skall även befrias från åtagandet i händelse av force majeure, t.ex. når hans egendom exproprieras eller köps upp i det allmännas intresse. Dessutom skall jordbrukare som har ålderspension eller förtidspension befrias från ett sådant åtagande.

I den italienska regionen Mezzogiorno, inklusive öarna i de franska utomeuropeiska departementen och i de grekiska, portugisiska och spanska regionerna, skall dock BJM per företag vara minst två hektar.

2. Medlemsstaterna får fastställa kompletterande eller inskränkande villkor för beviljande av kompensationsbidrag, inklusive villkor som uppmuntrar till användning av metoder som är förenliga med kraven att skydda miljön och bevara landskapet.

Artikel 19

1. Medlemsstaterna skall fastställa kompensationsbidragets storlek med hänsyn till hur allvarliga de varaktiga naturbetingade nackdelarna är som påverkar jordbruksverksamheten och med beaktande av de gränser som anges nedan, dock utan att bidraget får vara mindre än de belopp som anges i bilaga I per DE eller i förekommande fall per hektar.

a) (Bidrag för djur.) När det är frågan om produktion med nötkreatur, får, getter eller hästdjur skall bidraget beräknas med hänsyn till besättningarnas storlek. Bidraget får inte överstiga det belopp per DE som anges i bilaga I. Det totala beviljade bidragsbeloppet får inte överstiga det belopp per hektar total foderareal inom företaget som anges i bilaga I. En tabell för omräkning av nötkreatur, hästdjur, får och getter till DE anges i bilaga II.

I de mindre gynnade jordbruksområden där de varaktiga naturbetingade nackdelarna är tillräckligt allvarliga för att motivera det, får dock det totala bidragsbeloppet ökas till det belopp per DE och per hektar som anges i bilaga I.

Bidraget skall beviljas för högst 1,4 djurenheter per LU eller per hektar total foderareal inom företaget.

Kor vars mjölk är avsedd att saluföras får tas med i beräkningen av kompensationsbidraget endast:

- I bergsområden.

- I andra mindre gynnade områden, där mjölkproduktion utgör en viktig del av jordbruksföretagens produktion, med begränsningen högst 20 mjölkkor per jordbrukare.

b) (Bidrag för areal.) Om det inte rör sig om produktion av nötkreatur, hästdjur, får och getter, skall bidraget stå i proportion till brukad areal, minskad med den areal som används till fodergrödor och:

i) I alla mindre gynnade jordbruksområden, minskad med den areal som används till veteodling, med undantag för arealer som används för odling av vanligt vete i områden som har en genomsnittlig avkastning på högst 2,5 ton per hektar som används för denna produktion.

ii) I alla mindre gynnade jordbruksområden, minskad med de arealer som helt planterats med äppel-, päron- eller persikoträd och som överstiger 0,5 hektar per företag.

iii) I mindre gynnade jordbruksområden utom bergsområden, minskad med den areal som används för framställning av vin, utom vinodlingar med ett utbyte som inte överstiger 20 hektoliter per hektar, eller för produktion av sockerbetor eller intensiva grödor.

Bidraget får inte överstiga det belopp per hektar som anges i bilaga I. I de mindre gynnade områden i vilka särskilt allvarliga varaktiga naturbetingade nackdelar motiverar ett högre belopp, kan dock det totalt beviljade beloppet höjas till det belopp som anges för i bilaga I.

c) Medlemsstaterna får variera kompensationsbidraget på grundval av företagets ekonomiska situation och jordbrukarens inkomster. Bidraget får också varieras med hänsyn till användning av jordbruksmetoder som är förenliga med kraven an skydda miljön och bevara landskapet. Eventuella ökningar av bidraget får dock inte läggas till det stöd som avses i rådets förordning (EEG) nr 2078/92 (7).

2. Utgifter för kompensationsbidrag skall inte berättiga till delfinansiering från fonden om jordbrukaren har ålderspension eller förtidspension.

Kompensationsbidrag som överstiger de gränser eller avviker från de villkor som anges i denna avdelning, skall inte beviljas.

3. Det högsta belopp som kan finansieras av fonden skall begränsas till motsvarande 120 enheter per företag, oavsett om det rör sig om djurenheter (DE) eller arealenheter (ha). Utöver motsvarande de 60 första enheterna skall det högsta belopp som kan finansieras minskas med hälften.

4. Vid tillämpningen av denna artikel skall alla mindre gynnade områden i Finland betraktas som bergsområden.

II. STÖD TILL SAMINVESTERINGAR

Artikel 20

1. I mindre gynnade områden får medlemsstaterna bevilja stöd till saminvesteringar i foderproduktion, inklusive lagring och fördelning av foder, och till förbättring och utrustning av betesmark som drivs gemensamt och, i bergsområden, till gemensamma eller enskilda investeringar i vattenreservoarer, i ägovägar för direkt tillträde till betesmark, inklusive betesmark i bergsområden, och i vindskydd för djuren.

I de fall där boskapsuppfödning utgör en obetydlig verksamhet i dessa områden, skall stödet utvidgas till att omfatta annan jordbruksverksamhet än boskapsuppfödning.

2. Om det är ekonomiskt motiverat får de åtgärder som avses i punkt 1 även omfatta sådana småskaliga vattenförsörjningsåtgärder för jordbruk som är förenliga med kraven på miljöskydd, inklusive småskaliga bevattningssystem, och byggande eller reparation av vindskydd som är nödvändiga vid säsongsbestämd växling av betesområden.

3. Det stöd som kan medfinansieras av fonden får inte överstiga de belopp som anges i bilaga I per gemensamt investeringsprojekt, per hektar förbättrad betesmark eller betesmark i bergsområden eller per bevattnat hektar.

III. AVGRÄNSNING AV MINDRE GYNNADE OMRÅDEN

Artikel 21

1. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen gränserna för de områden inom vilka de planerar att tillämpa den särskilda stödordning som avses i denna punkt och som på grund av de särdrag som anges i artiklarna 22-25 är berättigade att tas med i förteckningen över mindre gynnade områden. Medlemsstaterna skall samtidigt lämna all relevant information om dessa områdens särdrag och de åtgärder som de avser att tillämpa enligt stödordningen.

2. Rådet skall enligt förfarandet i artikel 43 i fördraget fastställa en förteckning över mindre gynnade områden.

3. På en medlemsstats begäran, framförd i enlighet med punkt 1, får ändringar av områdenas gränser göras enligt samma förfarande som anges i artikel 30. Dessa ändringar får inte innebära att den brukbara jordbruksarealen i samtliga områden i den berörda medlemsstaten ökar med mer än 1,5 % av medlemsstatens hela BJM.

Artikel 22

1. De mindre gynnade områdena skall omfatta bergsområden, där jordbruk är nödvändigt för att bevara landskapet, i synnerhet som skydd mot erosion eller för att tillgodose fritidsbehov. De skall också omfatta andra områden där bibehållandet av ett befolkningsminimum eller bevarandet av landskapet inte är säkrat.

2. Dessa områden skall ha en tillräckligt utbyggd infrastruktur, särskilt vad gäller tillfartsvägar till jordbruket, elektricitet och dricksvatten samt, i turist- och fritidsområden, avloppsreningsverk. Om sådana anläggningar saknas, bör det ingå i de offentliga utbyggnadsprogrammen att inom en snar framtid tillhandahålla dem.

Artikel 23

1. Bergsområden skall bestå av kommuner eller delar av kommuner som kännetecknas av en betydande begränsning av möjligheterna att använda marken och en märkbar ökning av arbetskostnaderna till följd av:

a) Att det på grund av höjden över havet råder mycket svåra klimatförhållanden, vilket gör växtperioden avsevärt mycket kortare.

b) Att det på en lägre höjd över havet i större delen av området finns sluttningar som är alltför branta för användning av maskinell utrustning eller som kräver användning av mycket kostsam specialutrustning.

c) En kombination av dessa båda faktorer, där den nackdel som var och en av dem ger upphov till är mindre betydelsefull, men där kombinationen leder till en lika allvarlig nackdel som den som orsakas av de förhållanden som anges i de två första punkterna.

2. Områden norr om den sextioandra breddgraden och några sådana närliggande områden skall likställas med bergsområden i den mån de påverkas av särskilt svåra klimatförhållanden som leder till en märkbart förkortad växtperiod.

Artikel 24

Mindre gynnade områden som riskerar att avfolkas och där det är nödvändigt att bevara landskapet, skall bestå av områden som är homogena beträffande naturbetingade produktionsförhållanden och skall samtidigt uppvisa följande särdrag:a) Förekomst av lågproduktiva jordar, som är olämpliga för odling eller intensiv drift, med begränsade möjligheter som inte kan utnyttjas utan mycket höga kostnader, och som huvudsakligen kan utnyttjas för extensiv boskapsskötsel.

b) På grund av denna låga naturgivna produktivitet uppnås resultat som är avsevärt mycket lägre än genomsnittet, med avseende på de viktigaste kännetecken som utmärker jordbrukets ekonomiska situation.

c) En låg eller minskande befolkningstäthet i en befolkning som till största delen är beroende av jordbruksverksamhet, och där en ytterligare nedgång i invånarantalet skulle leda till att det berörda områdets livskraft och det fortsatta boendet där skulle äventyras.

Artikel 25

Mindre gynnade områden kan omfatta små områden som är utsatta för speciella nackdelar och där det är nödvändigt att fortsätta att driva jordbruk med hänsyn till vissa villkor för att skydda miljön, bevara landskapet och möjligheterna till turistverksamhet i området eller för att skydda kusterna. Dessa områdens totala yta får inte i någon medlemsstat överstiga 4 % av medlemsstatens yta.

AVDELNING X Anpassning av yrkesutbildningen till det moderna jordbrukets behov

Artikel 26

I den utsträckning som finansiering inte medges enligt rådets förordning (EEG) nr 4255/88 (8), får medlemsstaterna, i de regioner där det visar sig nödvändigt och i syfte att friktionsfritt genomföra de tillämpliga åtgärderna, införa en ordning med ett särskilt stöd till förbättring av yrkeskunskapen inom jordbruket för dem som får del av de åtgärder som avses i artikel 5-6 och för unga jordbrukare under 40 år.

Artikel 27

Stödordningen får omfatta följande:

- Grundläggande och fördjupad yrkesutbildning och yrkespraktik för jordbrukare, medhjälpande familjemedlemmar och lantbruksarbetare som har passerat skolpliktig ålder samt vidareutbildning och kompletterande praktik för dessa, i syfte att förbereda dem för kvalitativ omställning av produktionen och användning av produktionsmetoder som är förenliga med naturskyddet samt att ge dem en sådan utbildningsnivå som krävs för att bruka skogsmarken.

- Utbildning och praktik för driftsledare och chefer för producentgrupper och kooperativ, om detta år nödvändigt för att förbättra producenternas ekonomiska situation och bearbetningen och saluföringen av jordbruksprodukter från den berörda regionen.

- Vidareutbildningskurser som krävs för att uppnå den yrkesmässiga kompetens som avses i artikel 10 punkt 1 och som måste ha en minsta längd av 150 timmar.

Artikel 28

1. Stödordningen skall omfatta stöd till:

a) Deltagande i kurser eller praktik.

b) Organisering och tillhandahållande av kurser och praktik.

2. De utgifter som medlemsstaterna har för beviljandet av stöd till yrkesutbildning får finansieras av fonden upp till ett högsta belopp som anges i bilaga I per person som har fullföljt en kurs eller gjort praktik. Av detta belopp skall ett belopp som anges i bilaga I användas för vidareutbildning för omställning av produktionen, för tillämpning av produktionsmetoder som är förenliga med naturskyddskraven och för skogsbruk.

De åtgärder som omfattas av denna artikel skall inte omfatta utbildning eller praktik som utgör en del av normala program och system för lantbruksutbildning på gymnasie- eller högskolenivå.

AVDELNING XI Allmänna och finansiella bestämmelser

Artikel 29

1. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen följande:

- Förslag till alla lagar och andra författningar som de avser att anta enligt denna förordning, inklusive dem som avser artikel 12.

- Texterna till befintliga bestämmelser som gör det möjligt att tillämpa denna förordning.

2. Vid inlämnandet av de förslag till lagar och andra författningar samt texter till befintliga bestämmelser, som avses i punkt 1, skall medlemsstaterna också lämna en redogörelse för förhållandet på regional nivå mellan åtgärden i fråga och jordbrukets ekonomiska situation och strukturella särdrag.

3. Kommissionen skall undersöka om de förslag som lämnats enligt punkt 1 första strecksatsen, med beaktande av målen i denna förordning och behovet av en lämplig sammansättning av de olika åtgärderna, stämmer överens med denna förordning och följaktligen uppfyller villkoren för finansiellt bidrag från gemenskapen till den åtgärd som avses i punkt 1.

4. Medlemsstaterna skall efter antagande av varje sådan lag eller annan författning som avses i punkt 3 lämna texterna till kommissionen.

Artikel 30

Vad gäller texterna till de bestämmelser som lämnats enligt artikel 29.1 andra strecksatsen eller artikel 29.4, skall kommissionen inom två månader efter överlämnandet, enligt förfarandet i artikel 29.1, punkt 2-5 i förordning (EEG) nr 4253/88 och med hänsyn till om bestämmelserna uppfyller villkoren och beaktar målen i den här förordningen och kravet på att de olika åtgärderna har en lämplig sammansättning, besluta om huruvida sådana bestämmelser uppfyller villkoren för ett finansiellt bidrag från gemenskapen till den gemensamma åtgärd som avses i artikel 1.

Artikel 31

1. På grundval av de uppgifter som avses i artikel 29.2 och för att säkerställa fördelningen av anslag mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 12.4 i förordning (EEG) nr 2052/88 skall medlemsstaterna för åren 1994-1999 utarbeta årliga utgiftsprognoser.

Österrike, Finland och Sverige skall utarbeta sådana prognoser för perioden 1995-1999.

Dessa prognoser skall omfatta alla utgifter som finansieras av utvecklingssektionen vid EUGFJ i enlighet med

- denna förordning,

- rådets direktiv 72/159/EEG (9),

- rådets direktiv 72/160/EEG (10),

- rådets förordning (EEG) nr 1035/72 (11),

- rådets förordning (EEG) nr 1360/78 (12),

- rådets förordning (EEG) nr 389/82 (13),

- rådets förordning (EEG) nr 1696/71 (14).

2. Medlemsstaterna skall tillsammans med de årliga utgiftsprognoserna översända en stödansökan som ges in i enlighet med artikel 14.1 i förordning (EEG) nr 4253/88.

Stödansökan skall innehålla de uppgifter som krävs för att kommissionen skall kunna göra en bedömning, särskilt en beskrivning av de föreslagna åtgärderna, deras räckvidd, inbegripet geografisk omfattning, de särskilda målen för åtgärderna, en angivelse av de organ som ansvarar för genomförandet av åtgärderna samt stödmottagarna.

I den utsträckning som de förordningar som anges i punkt 1 i denna artikel och de nationella genomförandebestämmelser som meddelas till kommissionen innehåller en beskrivning av åtgärderna och de särskilda målen för åtgärderna är det inte nödvändigt att dessa uppgifter anges i stödansökan.

I alla händelser skall stödansökan innehålla en redovisning av prognosticerade utgifter enligt de förordningar som anges i punkt 1 och, i fråga om förordning (EEG) nr 2328/91, enligt de olika avdelningarna i den förordningen för hela perioden, tillsammans med en redovisning per år av samtliga utgifter.

3. I fråga om de regioner som omfattas av mål 1 och 6 enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EEG) nr 2052/88 skall de utgiftsprognoser som avses i punkt 1 tas med i dokumentationen för de program som avses i artikel 8.7 i nämnda förordning och i artikel 5.2 i förordning (EEG) nr 4253/88.

4. I fråga om de regioner som inte omfattas av mål 1 och 6 skall medlemsstaterna översända de utgiftsprognoser som avses i punkt 1 senast den 30 april 1994 och ange uppgifterna för mål 5 b-områden separat från uppgifterna för resten av territoriet.

Österrike, Finland och Sverige skall lämna dessa uppgifter inom tre månader efter anslutningen.

I tillämpliga fall skall medlemsstaterna senast den 30 april uppdatera utgiftsprognoserna och de uppgifter som ges in tillsammans med stödansökan.

5. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 32

1. Utgifter som medlemsstaterna ådrar sig inom ramen för de åtgärder som avses i artiklarna 5-11 och 13-18 skall berättiga till delfinansiering från fonden.

2. I fråga om de regioner som inte är stödberättigade enligt mål 1 och 6 enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EEG) nr 2052/88 skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 30, besluta om villkoren för finansiellt bidrag från gemenskapen, inbegripet andelen av gemenskapens delfinansiering, i enlighet med de kriterier och begränsningar som föreskrivs i artikel 13 i förordning (EEG) nr 2052/88, för att säkerställa fördelningen av anslag mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 12.4 andra stycket i sistnämnda förordning.

För att säkerställa att de tillgängliga resurserna överensstämmer med samtliga de åtgärder som avses i artikel 2 i förordning (EEG) nr 4256/88 får de villkor som avses i första stycket revideras i enlighet med samma förfarande.

3. I tillämpliga fall skall kommissionen anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 33

1. Stöd skall utbetalas i enlighet med artikel 21 i förordning (EEG) nr 4253/88. Utöver de villkor som anges i punkt 4 i ovan nämnda artikel skall dock utbetalning av restbelopp eller hela stödbelopp baseras på

- en deklaration av de utbetalningar som har genomförts av medlemsstaterna under ett kalenderår, och

- en rapport om tillämpningen av åtgärderna under det berörda kalenderåret, förberedd i enlighet med artikel 25.4 i den förordningen,

vilka båda skall ges in till kommissionen före den 1 juli följande år.

2. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för denna artikel i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 34

Medlemsstaterna får fastställa ytterligare villkor vad gäller tillämpningen av stödåtgärderna i denna förordning.

Artikel 35

Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 30 anta bestämmelser för övervakning och utvärdering för att säkerställa särskilt att de gemensamma åtgärder som avses i artikel 2 i förordning (EEG) nr 4256/88 genomförs på ett sätt som överensstämmer med fördelningen av anslag mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 12.4 i förordning (EEG) nr 2052/88.

Artikel 36

I enlighet med förfarandet i artikel 30 i förordning (EEG) nr 4253/88 får kommissionen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat ändra de belopp som fastställs i denna förordning med hänsyn till inflationsutvecklingen.

Artikel 37

1. Denna förordning skall inte påverka medlemsstaternas rätt att anta ytterligare stödåtgärder på de områden som omfattas av denna förordning, med undantag av de områden som omfattas av artiklarna 5-9, 11, 12.4 och 17, på villkor som skiljer sig från de villkor som föreskrivs där, eller i belopp som överskrider de tak som föreskrivs i nämnda artiklar, förutsatt att detta inte strider mot artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget.

2. Artiklarna 92, 93 och 94 i fördraget, med undantag av artikel 92.2, skall inte tillämpas på de stödåtgärder som regleras av artiklarna 5-9, 11, 12.4 och 17 i denna förordning.

Artikel 38

Kontroller skall genomföras i enlighet med artikel 23 i förordning (EEG) nr 4253/88.

Artikel 39

Följande särskilda bestämmelser skall tillämpas i fråga om Portugal till och med den 31 december 1995:

a) Kommissionen får när den fattar beslut enligt artikel 30 bemyndiga Portugal, i syfte att fastställa den referensinkomst som avses i artikel 5.3, att tillämpa en korrigeringskoefficient på den genomsnittliga bruttoinkomsten för arbetstagare som inte är sysselsatta inom jordbruk inom hela det portugisiska territoriet. Denna koefficient får inte överskrida

- 1,7 för år 1993,

- 1,5 för år 1994,

- 1,3 för år 1995.

b) Kompensationsbidraget enligt artikel 17 får beviljas till jordbrukare som brukar minst 1 hektar utnyttjad areal på Portugals fastland.

Artikel 40

1. Följande särbestämmelser skall tillämpas på de nya tyska Länder till och med den 31 december 1996:

a) Vid etablering av familjejordbruk gäller följande:

- Villkoret i artikel 5.2 första strecksatsen skall inte tillämpas.

- Tyskland får bevilja det stöd som avses i artiklarna 10 och 11 till jordbrukare som är yngre än 55 år. Stöd till jordbrukare som är äldre än 40 år skall dock inte finansieras av fonden.

b) Villkoren i artikel 6.3 andra stycket och artikel 9.4 andra stycket första strecksatsen skall inte tillämpas på det stöd som beviljas i samband med etablering av nya familjejordbruk eller ombildning av kooperativa företag, om antalet mjölkkor inom de nya eller ombildade företagen inte överstiger antalet mjölkkor som hållits inom de gamla företagen.

De villkor som föreskrivs för grisproduktionssektorn i artikel 6.4, avseende antalet grisplatser, och i artikel 9.4 andra stycket andra strecksatsen skall inte tillämpas på stöd som beviljas i samband med skapandet av nya familjeföretag eller återuppbyggnaden av kooperativa jordbruksföretag om antalet grisplatser på alla nya eller återuppbyggda jordbruksföretag inte överskrider det antal grisar som tidigare hölls på de gamla jordbruksföretagen.

c) Nivån på den investering som avses i artikel 7.2 första stycket skall vara den som anges i bilaga I. Det tak som föreskrivs i artikel 9.4 andra stycket andra strecksatsen skall ökas till tre gånger investeringsvolymen per jordbruksföretag.

d) I samband med ombildning av kooperativa företag skall artikel 9.5 också tillämpas på sammanslutningar som inte antar kooperativets juridiska form.

Artikel 41

1. Förordning (EEG) nr 2328/91 och direktiv 75/268/EEG skall upphöra att gälla.

2. Hänvisningar till den förordning och det direktiv som upphört att gälla skall gälla som hänvisningar till denna förordning och skall tydas enligt jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 42

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(1) EGT nr L 218, 6.8.1991, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2387/95 (EGT nr L 244, 12.10.1995, s. 50).

(2) EGT nr L 128, 19.5.1975, s. 1.

(3) EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 9. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3193/94 (EGT nr L 337, 24.12.1994, s. 11.

(4) EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3193/94 (EGT nr L 337, 24.12.1994, s. 11.

(5) EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 25. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3193/94 (EGT nr L 337, 24.12.1994, s. 11.

(6) EGT nr L 148, 28.6.1968, s.24.

(7) EGT nr L 215, 13.7.1992, s.85.

(8) EGT nr L 374, 31.12.1988, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3193/94 (EGT nr L 337, 24.12.1994, s. 11).

(9) EGT nr L 96, 23.4.1972, s. 1.

(10) EGT nr L 96, 23.4.1972, s. 9.

(11) EGT nr L 118, 20.5.1972, s. 1.

(12) EGT nr L 166, 23.6.1978, s. 1.

(13) EGT nr L 51, 23.2.1982, s. 1.

(14) EGT nr L 175, 4.8.1971, s. 1.

BILAGA I

TABELL MED BELOPP

>Plats för tabell>

BILAGA II

TABELL FÖR OMRÄKNING TILL DJURENHETER (DE)

Tjurar, kor och andra nötkreatur över två års ålder, hästdjur över sex månaders ålder 1,0 DE

Nötkreatur från sex månaders ålder till två års ålder 0,6 DE

Får 0,15 DE

Getter 0,15 DE

BILAGA III

JÄMFÖRELSETABELL

>Plats för tabell>