ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.2.2

Trots förbättringar på senare tid, såsom manifestet "Building Prosperity for the Future of Europe", som publicerades i november 2010 av den informella plattformen European Construction Forum och ingick i kommissionens meddelande av den 28 januari 2013, består sektorn av så många olika aktörer att det är svårt att samordna alla ståndpunkter och tala med en röst på nationell nivå och EU-nivå.
5.3

När det gäller ökad användning av datamolnsteknologin, nämns två gånger i punkt 3.1 att ”molnvänlighet” är ett mål att eftersträva. Samtidigt har kommissionsledamoten med ansvar för den digitala agendan i flera anföranden till förmån för molntjänster talat om att göra unionen ”molnaktiv”. Europeiska kommissionens vice ordförande Neelie Kroes sade följande den 27 januari 2011 i Davos: ”I want to make Europe not just ’cloud-friendly’ but ’cloud-active’”. Dessutom lanserade hon officiellt kommissionens kommande meddelande ”Making Europe cloud active” i en artikel på sin blogg den 27 september 2012. Den utvecklingsnivå som förespråkas i anförandena går alltså längre än enbart ”molnvänlighet”. Därför är kommittén förvånad över skillnaden mellan å ena sidan de målsättningar som kommissionens vice ordförande mycket riktigt ställer sig bakom, och å andra sidan de konkreta åtgärder som föreslås i meddelandet och som inte alls går lika långt. Dessutom bör man erinra om att kommittén i ett tidigare yttrande (5) uppmuntrade kommissionen att vara mer ambitiös än bara ”molnvänlig”, och föreslog att kommissionen ska sträva efter att göra Europa ” molnproduktivt ”.
4.15

Enligt FN:s program Water Decade Programme on Capacity development och den nyligen publicerade boken (2012) om kapacitetsutvecklingsaspekter med avseende på vatten och grönekonomi (”Water and the Green Economy, Capacity development Aspects” (18)) gäller det att införa en ny dimension för att kunna anta de utmaningar som förorsakats av vattenbristen och den försämrade vattenkvaliteten till följd av aggressiva utvecklingsmodeller runt om i världen. Med andra ord kan man inte i det oändliga förneka föroreningarna eftersom vatten även är en vektor. Å andra sidan finns det redan ett stort utbud av ny teknik, men det finns en reell risk att denna teknik föråldras så fort den ser dagens ljus om man inte samtidigt tar hänsyn till samtliga faktorer. Det krävs t.ex. energi för att avsalta vatten, och för att återanvända vatten för sekundära användningsområden (jordbruk) får inte vattnet ha utsatts för ackumulerade föroreningar.
3.7

EESK välkomnar att förslaget till förordning ger stadgan för europeiska stiftelser flera andra viktiga inslag som kommittén har rekommenderat i ett tidigare yttrande, t.ex. följande: a) Den europeiska dimensionen av en europeisk stiftelse med verksamhet i minst två medlemsstater. Det bör ställas krav på en sådan gränsöverskridande komponent vid registreringstidpunkten och under den europeiska stiftelsens hela livstid. b) Metoden för bildning av en europeisk stiftelse antingen från grunden, genom omvandling av en nationell stiftelse eller genom sammanslagning av nationella stiftelser. Endast en juridisk eller fysisk person som faktiskt bedriver eller håller på att utveckla verksamhet på europeiskt plan kan välja att bilda en europeisk stiftelse. Detta ger de enskilda medlemsstaterna garanti för att de nationella ramarna för stiftelser kan bibehålla sina särdrag. c) Den europeiska stiftelsens minimitillgångar (25 000 euro) syftar till att öka skyddet för fordringsägare utan att förhindra igångsättning av mindre initiativ. d) Vittgående rättskapacitet, bl.a. rätten att inneha egendom, rörlig eller fast, ta emot eller behålla gåvor eller anslag av olika slag, inbegripet aktier och andra överlåtbara instrument från lagliga källor. e) Inom ramen för den europeiska stiftelsens allmännyttiga syfte tillåts stiftelsen att bedriva ekonomisk verksamhet direkt eller genom annan juridisk person, under förutsättning att eventuella intäkter eller överskott används till att fullfölja stiftelsens allmännyttiga ändamål.
(ii)

the College of Europe (Bruges and Natolin campuses);
3.8

Fråga 8: Att inte offentliggöra upphandlingar som ligger under tröskelvärdet väl synligt inom ramen för e-upphandlingsförfarandet skulle troligen begränsa det gränsöverskridande deltagandet i e-upphandling på inre marknaden till i första hand stora företag. Det är viktigt att understryka att ett väl synligt offentliggörande på inre marknaden av möjligheter till offentlig upphandling som ligger under tröskelvärdet är av stor betydelse för små och medelstora företag samt mikroföretag, eftersom de specifikationer som fastställs i sådana anbudsinfordringar ofta faller inom ramen för dessa företags kompetensområde samt organisatoriska och ekonomiska kapacitet. Små och medelstora företags samt mikroföretags deltagande i gränsöverskridande handel genom offentlig upphandling under tröskelvärdet för offentlig e-upphandling kommer därför att stärka inre marknaden. Eftersom e-upphandlingsramen består av olika steg, från e-meddelande till e-fakturering rekommenderar kommittén att EU:s strategi i fråga om e-upphandling fastställer att alla anbudsinfordringar – både över och under tröskelvärdena – bör offentliggöras väl synligt på inre marknaden och på en nationell central portal som stöds av en e-meddelandetjänst.
2.10

Den europeiska flottan regleras av flera administrativa kontrollsystem, som lyder under flera nationella ministerier och flera av EU:s generaldirektorat. För att ett fartyg ska kunna segla och utbjuda sina produkter under flagg tillhörande en EU-medlemsstat måste det uppfylla särskilda administrativa krav för att få nödvändiga intyg inom en rad områden. Vissa av dessa intyg rör fartygets utrustning och egenskaper – dräktighet, skrov, maskineri, kylanläggning, utrustning och sjöduglighet, medan andra rör områden såsom sjöräddning, arbetssäkerhet och hygien, sanitet, särskilda fisketillstånd, fiskelicenser för de länder inom vars vatten fisket bedrivs, satellitövervakning, kontroller av observatörer ombord, kontroll av fångsten via fartygets elektroniska loggbok, uppföljning av försäljningen etc. För att få behålla dessa intyg, tillstånd och licenser är det nödvändigt med dagliga procedurer som görs om varje år, och det ställs krav på regelbunden granskning och översyn som sker oftare än för någon annan fiskeflotta i världen. Alla dessa krav leder till en avsevärd ökning av driftkostnaderna för den europeiska flottan.
—

Vikten av ett aktivt, sunt och värdigt åldrande bör framhållas under de olika europeiska år som uppmärksammas under 2010 (Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning), 2011 (Europeiska året för volontärarbete) och 2012 (Europeiska året för aktivt och sunt åldrande och solidaritet mellan generationerna) samt även under de olika rådsordförandeskapen.
—

En annan viktig faktor som måste beaktas i samband med inkomstfattigdom är varaktigheten, dvs. hur länge barnet lever under fattigdomsgränsen. I den ovannämnda TÁRKI-rapporten betonas följande: ”Även om fattigdomsrisken bland barn under ett visst år ger vissa indikationer på risken för fattigdom och social utestängning är risken mycket större om de lever under förhållanden med inkomster som underskrider denna nivå under flera år.” I fråga om de 20 medlemsstater för vilka EU–SILC-uppgifterna är tillgängliga visar TÁRKI-rapporten att andelen barn som bor i hushåll som riskerar fattigdom årligen under perioden 2005–2007 varierar mellan 4–6 % (Österrike, Cypern, Finland, Slovenien och Sverige) och 13–16 % (Italien, Litauen, Luxemburg, Polen och Portugal).
1.1

Man beräknar att 8–12 % av de patienter som tas in på sjukhus i EU-medlemsstaterna drabbas av negativa händelser under den tid de vårdas (1), bl.a. sjukdomar som de inte led av när de togs in på sjukhuset.
2.6

De åtaganden som olika organisationer har gjort på internationell nivå framgår bland annat av följande initiativ: — OECD:s databas för forskning om folkhälsa och miljöskydd (Database on Human Health and Environmental Safety Research), inrättandet av en databas för forskning om säkerheten i tillverkade nanomaterial (Database of Research into the Safety of Manufactured Nanomaterials). — Världshälsoorganisationens (WHO)/FAO:s gemensamma program för livsmedelsnormer (Joint FAO/WHO Food Standards Program), som ska tillhandahålla ett neutralt internationellt forum för diskussion om problem kopplade till nanoteknik i fråga om livsmedelssäkerhet och utarbeta samarbetsavtal om dessa frågor. — OECD:s projekt för bedömning av säkerheten i ett representativt urval av tillverkade nanomaterial (Safety Testing of a Representative Set of Manufactured Nanomaterials) och OECD:s projekt om tillverkade nanomaterial och riktlinjer för testning (Manufactured Nanomaterials and Test Guidelines). — OECD:s projekt om mätning och minimering av exponeringen (Exposure Measurement and Exposure Mitigation). — OECD:s projekt om de alternativa metodernas roll i nanotoxologi (The role of Alternative Methods in Nanotoxicology). — OECD:s projekt om påverkan och näringslivsmiljön (Impacts and the Business Environment). — OECD:s projekt om kommunikation och allmänhetens deltagande (Communication and public engagement). — OECD:s projekt om de globala utmaningarna: vatten och nanoteknik (Global Challenges: Nano and Water). — OECD:s projekt om samarbete om riskbedömning (Co-operation on Risk Assessment). — Särskilda centrum som samarbetar med Världshälsoorganisationen för att studera säkerhetsrisker och arbetsmiljörisker i samband med produktion och användning av nanoteknik. — Världshälsoorganisationens/EU:s projekt om en förstärkning av den politiska rådgivningen om miljö och hälsa – nanoteknik (Enhanced Policy Advice on Environment and Health in Europe - Nanotechnologies). — Övergripande åtgärder för korrekt förvaltning av kemiska produkter på global nivå, framtagna av enheten för kemiska produkter i avdelningen för teknik, industri och ekonomi (DTIE) i Förenta nationernas miljöprogram (UNEP). — Omedelbara åtgärder föreslagna av enheten för högteknologi och nya material (HTNM) vid det internationella centrumet för vetenskap och högteknologi (ICS) i Trieste (om utvärdering av nanoteknik och potentiella risker i samband med utveckling och användning av sådan teknik). — ISO-normerna TC229 om nanoteknik. — Expertmötet UNIDO (12.2007): Rekommendationer och särskild handlingsplan, bedömning av nanoteknik och riskhantering. Forskning om etiska, rättsliga och samhälleliga konsekvenser av nanovetenskap och nanomaterial.
4.1

EESK ställer sig bakom de grundläggande principer som fastställs i vitboken. Följaktligen välkomnar vi principen ”att integrera hälsoaspekten i all politik” (Health in All Policies). För att främja och genomföra strategin krävs ett mycket tätare samarbete mellan kommissionen, arbetsmarknadsparterna, det civila samhällets organisationer, den akademiska världen och medierna.
3.6.3

En ökning av antalet tematiska möten mellan medlemsstaternas medborgare kräver att det avsätts medel för att ersätta resekostnaderna för medborgare från andra EU-länder. GD utbildning och kulturs initiativ ”golden star” som syftar till att främja möten mellan vänortskommittéer samt lokala initiativ är ett steg i rätt riktning. Det behövs ett enkelt och decentraliserat system för att förvalta medlen; med relativt blygsamma resurser kan man uppnå imponerande resultat. De pengar som kan sparas genom att man minskar antalet broschyrer kan överföras till en decentraliserad fond som har till syfte att hjälpa europeiska kolleger att delta i aktiviteter anordnade av fackföreningar och kommunsammanslutningar, branschorganisationer, vänortskommittéer, etc. För att komma de aktiva på det lokala planet till godo bör fondens medel endast täcka resekostnaderna och distribueras på ett mycket enkelt och snabbt sätt via lokala kontor, exempelvis Europa Direkts informationskontor eller Europahusen. EU-aktörer på det lokala planet bör konsulteras i samband med tilldelningen av dessa medel tack vare en förteckning över samtliga lokala aktörer som är medlemmar av samordnande och beslutsfattande organ i Bryssel eller i övriga EU (europeiska företagsråd, akademiska utbytesprogram, etc.).
4.27

Även afrikanska miljöorganisationer har gjort sina röster hörda, något som det rapporteras om i tidskriften The East African Business (en on line-publikation som ges ut av Kenyas största förläggargrupp, Nation media group) i numret av den 7 maj 2007. I Uganda ökar skogsavverkningen med 2,2 % per år, som kan jämföras med det internationella genomsnittet 0,2 % per år. Med denna takt riskerar landet att vara helt utan skog 2040. Därför har en grupp med aktivister från det civila samhället skapat sammanslutningen ”Save Mabira”, vars namn kommer från en skog som Ugandas regering beslutat överlämna till Sugar Corporation of Uganda Ltd för att få mer mark till sockerrörsodlingar som är avsedda för bioetanol. En fjärdedel av landets största urskog, det vill säga 7 100 hektar, ska offras för att framställa några ton bioetanol, som sedan kanske används just till miljövänliga bussar i Europa!
4.1.2

EESK noterar att Eurostat har startat flera intressanta projekt och initiativ som syftar till att skapa en regelbunden och samordnad insamling av information om handikappaspekter inom EU: hälsomodulen i Europeiska gemenskapens hushållsundersökning (ECHP) för perioden 1994-1996 innehöll ett mindre modul om funktionshinder som publicerades i en pocketbok år 2002, Europeiska arbetskraftsundersökningen (LFS) innehöll en modul om sysselsättning för funktionshindrade i syfte att samordna och harmonisera informationen till UNSD-mötet i Washington-gruppen. Eurostat har även startat det Europeiska handikapprojektet (EDM). Under 2002 kom de europeiska direktörerna för social statistik överens om ett ramverk för regelbunden insamling av harmoniserade uppgifter, genom undersökningar och/eller hälsoundersökningsmoduler, kallat Europeiska hälsoundersökningssystemet (EHSS). Inom ramen för detta kom medlemsstaterna i slutet av 2006 överens om den slutliga versionen av den europeiska hälsoenkäten (EHIS), vars första etapp kommer att genomföras under 2007–2009. Den europeiska hälsoenkäten innehåller frågor om flera funktionsnedsättningsaspekter. Funktionshinder har även lagts in som en variabel i statistiken om inkomster och levnadsförhållanden (SILC) (4). Eurostats årliga arbetsprogram för 2007 omfattar aktiviteter i det Europeiska statistiksystemet (ESS) (5) för att vidareutveckla gemenskapsstatistiken i frågor rörande funktionshinder och social integrering i syfte att tillhandahålla relevant och jämförbar statistik för att, i samarbete med internationella organisationer, kartlägga funktionshindrades situation. I mitten av 2008 bör en ny undersökningsmodul om funktionshinder och social integrering, som Eurostat bidragit till att finansiera, vara klar att användas på prov i medlemsländerna. Som bas för detta utvecklingsarbete används den internationella klassifikation av funktionstillstånd, funktionshinder och hälsa (ICF) som fastställts av Världshälsoorganisationen (WHO).
4.1

EESK välkomnar kommissionens nya utkast till vägledande program för kärnenergin. Energiområdet har utvecklats mycket under de tio år som gått sedan den senaste publikationen. I synnerhet under de senaste åren har utvecklingen varit dramatisk och riktat uppmärksamheten på energipolitikens samtliga tre aspekter: försörjningstrygghet, konkurrenskraft och rimliga priser samt miljö, i synnerhet klimatförändringarna. EU har reagerat på de uppenbara problemen och utmaningarna med förslag till en europeisk energipolitik. Mot den bakgrunden behövs analys och förslag på kärnenergiområdet. Kärnenergin placeras in i ett generellt energisammanhang, och nödvändig information tillhandahålls för diskussion och utformning av en energipolitik för Europa.
5.1

Man har fastställt en rad miniminormer för djurskyddet i EU, och tidigare beslut ålägger kommissionen att under de närmaste åren lägga fram förslag till översyn och anpassningar (8). Miniminormerna har fastställts i detaljerade rättsakter, ofta efter besvärliga politiska förhandlingar. I framtiden bör miniminormerna i ännu högre grad grunda sig på forskningsresultat och en objektiv analys av omständigheterna. Detta får antas underlätta den politiska processen. Bestämmelserna bör alltså grunda sig på de kunskaper som finns tillgängliga vid varje given tidpunkt och läggas på en saklig och försvarbar nivå som återspeglar de praktiska möjligheterna under välfungerande omständigheter för primärproduktion samt för transport, bedövning och slaktning. Också i framtiden måste miniminormerna fastställas på detta sätt när man använder sig av klassisk offentligrättslig reglering.
3.9

Befolkningen är ojämnt fördelad inom EU. Genomsnittet ligger på 116 invånare per km2, med variationer på mellan 374 invånare per km2 i Nederländerna och 15–21 invånare per km2 i de nordiska länderna. Procentandelen invånare i städerna i förhållande till den totala befolkningen skiljer sig åt från land till land. Genomsnittet i EU ligger på 80 %, men varierar mellan 97,2 % invånare i tätorterna i Belgien och 59,9 % i Grekland. Det är viktigt att lyfta fram de problem som transportberoendet medför i landsbygdsområdena.
3.1

Förslaget till direktiv är indelat i sju kapitel. — Kapitel I innehåller allmänna bestämmelser om mål och definitioner, både när det gäller översvämningar och översvämningsrisker. Bestämmelserna kompletteras med definitionerna i artikel 2 i vattenramdirektivet. — I kapitel II görs en preliminärbedömning av översvämningsrisken för varje avrinningsdistrikt, en bedömning som minst skall innehålla de inslag som föreskrivs i artikel 4.2. Med utgångspunkt i denna bedömning delas avrinningsområden in i två kategorier: områden där potentiella allvarligare översvämningsrisker inte existerar respektive områden där sådana risker existerar. Bedömningen skall genomföras senast tre år efter det att direktivet har trätt i kraft. — Kartläggningen av översvämningsrisker behandlas i kapitel III. Riskkartorna omfattar inte bara avrinningsområden utan även de kuststräckor som ingår i avrinningsdistrikten. Kartläggningen skall ske med utgångspunkt i sannolikheten för översvämning i varje geografiskt område, så att man kan bedöma eventuella effekter på befolkningen, områdets ekonomi och miljön. — Riskhanteringsplanerna behandlas i artikel 9 och följande artiklar i kapitel IV. Varje medlemsstat skall förbereda och genomföra riskhanteringsplaner för varje avrinningsdistrikt, i enlighet med den kategorisering som gjorts under preliminärbedömningen, så att sannolikheten för översvämningar och deras konsekvenser minskar. Därvid skall vattenförvaltning, markskötsel, fysisk planering och markanvändning beaktas. Under inga omständigheter får insatserna medföra negativa effekter för grannländerna. — Bestämmelserna i kapitel V om information till och medverkan av allmänheten införlivar bestämmelserna från artikel 14 i vattenramdirektivet, och de skall följas både under preliminärbedömningen och i riskhanteringsplanerna. — I kapitel VI införlivas kommittéförfarandet från artikel 21 i vattenramdirektivet, som ett stöd till kommissionen. — I kapitel VII föreskrivs slutligen att kommissionen skall lägga fram rapporter för parlamentet och rådet senast 2018, och att medlemsstaterna senast två år efter direktivets ikraftträdande skall överlämna de lagtexter som direktivets bestämmelser införlivas i till kommissionen.
2.2.11

Kina har under senare år vid upprepade tillfällen kritiserats, ibland hårt, för brott mot rättigheterna i ILO:s konventioner 87 och 98. Den punkt där klyftan mellan Kinas fackföreningslagstiftning och ILO:s konvention 87 är som störst gäller det monopol som All China Federation of Trade Unions åtnjuter. I konventionen utesluts inte möjligheten till ett enda fackförbund som representerar arbetstagarnas intressen. Om det är vad arbetstagarna önskar ligger det helt i linje med ILO:s norm. Vad som strider mot konventionen är det i lag fastställda fackföreningsmonopolet som förbjuder arbetstagare att verka för att inrätta en alternativ organisation till All China Federation of Trade Unions.
2.4.9

Det föreligger inga bestämmelser som hindrar eventuell tillgång för leverantörerna och andra som berörs av de lagrade uppgifterna, under förutsättning att all tillgång till dessa uppgifter endast ges i särskilda fall och med rättslig kontroll. Det är beklagligt att förslaget inte föreskriver hur man skall skydda de lagrade uppgifterna under perioderna i fråga.
1.5

Ansökan skall generellt hänföra sig till köp av varor eller tjänster som fakturerats eller import som genomförts under en period av minst tre månader och högst ett kalenderår och skall lämnas in inom sex månader efter utgången av det kalenderår då skatt blev utkrävbar. Det är emellertid möjligt att under vissa omständigheter ändra såväl den period som återbetalningen avser som tidsfristen för inlämnande av ansökan.
2.2.10

I Japan erbjuder byrån för små och medelstora företag olika typer av offentligt innovationsstöd, t.ex. följande: — Startprogrammet som står för en del av kostnaderna för praktisk tillämpning av forskning och utveckling, teknisk utvärdering och erhållande av patent (50 procents minskning av registrerings- och förnyelsekostnaderna under tre år). — Programmet för forskning och utveckling om kreativ teknik. — Programmet för lokal revitalisering av forskning och utveckling. — Programmet för främjande av samarbete mellan industrin, universitetsvärlden, regeringsföreträdare och offentliga tjänstemän. — Programmet för innovationsforskning för småföretag (jämför SBIR i USA), vars syfte är att stimulera utvecklingen av småföretagens tekniska kapacitet, ge offentligt stöd till deras kreativa verksamhet och finansiera marknadsföringen av forskningsresultat. — Det program som med offentliga medel stöder införande och utveckling av informationsteknik inom småföretagen. — Stödprogrammet för småföretags innovation. — Stödprogrammet för stärkande av småföretags resurser. — Programmet för undantag från kreditgarantier. — Programmet för minskning av räntorna på lån från Japan Finance Corporation for Small and Medium Enterprise (JASME), National Life Finance Corporation (NLFC) och Shoko Chukin Bank. — Planen för skattelättnader för småföretag. — Planen för investeringar på upp till 300 000 yen från Small and Medium Business Investment and Consultation Companies. — Den plan för som föreskrivs i lagen om främjande av förbättrad sysselsättningspolicy i småföretag för att garantera tillgång till personal och skapa arbetstillfällen med hög kvalitet.
5.6

Om en bestämmelse faller under mer än en lagregel skall den placeras under en viss paragraf som huvudregel och under övriga paragrafer – med särskild typografi – med angivelse av den lag där den har sin huvudplacering.
3.7

Artikel 4.2 a: ”Förenade kungarikets” korrigering: Denna punkt innehåller övergångsbestämmelser enligt vilka Storbritannien utöver rätt till korrigering enligt punkt 4.1 får behålla ”Fontainebleaurättigheterna” fram till 2011 enligt en sjunkande skala: 2 miljarder euro 2008, 1,5 miljarder 2009, 1 miljard 2010 och 0,5 miljarder 2011. Dessa utbetalningar skulle frikopplas från den generella korrigeringsmekanismen och i praktiken fortsätta att finansieras enligt de nu gällande bestämmelserna, enligt vilka Storbritannien inte deltar i finansieringen, och Tysklands, Nederländernas, Österrikes och Sveriges andelar av kostnaden skulle reduceras till 25 % av deras normala andel (se punkterna 2.4.3 och 2.4.4). Enligt kommissionen bör dessa bestämmelser, i fyra avtagande steg, mildra de ekonomiska konsekvenserna för Storbritannien av den nya generella korrigeringsmekanismen. Under de senaste åren (1997–2003) har Storbritannien fått en nettokorrigering på i genomsnitt 4,5 miljarder euro per år, medan landet med den generella korrigeringsmekanismen förväntas få i genomsnitt 2,1 miljarder euro årligen. De föreslagna övergångsbestämmelserna innebär att det totala genomsnittliga beloppet (Fontainebleau plus korrigeringsmekanismen) uppgår till 3,1 miljarder per år.