MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN ÖVERSYN AV GEMENSKAPENS SPECIFIKA FINANSIERINGSINSTRUMENT FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN

ÖVERSYN AV GEMENSKAPENS SPECIFIKA FINANSIERINGSINSTRUMENT FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

SAMMANFATTNING

Inledning

1. Detta meddelande är ett svar på en uppmaning från Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 till kommissionen att denna skall rapportera om översynen av Europeiska investerings bankens (EIB) och Europeiska investeringsfondens (EIF) finansieringsinstrument mot bakgrund av investeringsbehoven i den nya kunskapsekonomin, särskilt i fråga om finansiering av företagsetableringar samt innovation i allmänhet. Genom meddelandet uppfyller kommissionen även sitt åtagande i rapporten om eEurope från december 1999 att granska om huruvida gemenskapens tillgängliga finansieringsinstrument är anpassade till den nya ekonomin och hur de skulle kunna utnyttjas bättre för finansiering av uppstartsstadierna.

2. Sedan dessa två uppdrag framfördes har riskkapitalmarknaderna i Europeiska unionen fortsatt att utvecklas. De totala venture capital-investeringarna i EU växte med 70 % under 1999, med en stor ökning i fråga om volym och antal investeringar i sådd- och uppstarts projekt. Dessutom har EU:s specialinriktade aktiemarknader för snabbväxande företag under samma period uppvisat mycket goda resultat med ett stor ökning av antalet börs introduktioner. Men trots dessa välkomna förbättringar finns det fortfarande stora skillnader i medlems staterna vad beträffar investeringar i teknikföretag i uppstartsfasen och avseende venture capital-finansiering i allmänhet samt den övergripande verksamheten för EU:s specialinriktade aktiemarknader för snabbväxande företag. Till detta kan läggas att klyftan gentemot USA fortfarande är stor. Siffrorna analyseras mer i detalj i kommissionens meddelande om genomförandet av handlingsplanen för riskkapital, men de visar ändå på vikten av insatser på EU-nivå för att förbättra företagsmiljön samt av åtgärder för att stärka kapitalutbudet för potentiella tillväxtföretag

EIB:s instrument

3. EIB:s viktigaste stöd till små och medelstora företag är fortfarande de globala lånen, som har varit en stor källa till konkurrenskraftigt kapital för finansiella intermediärer för vidare utlåning till små och medelstora företag. Mellan 1995 och 1999 uppgick utlåningen i form av globala lån totalt till 12,7 miljarder euro, vilket bidragit till att finansiera 55 000 små och medelstora företag. Globala lån är dock inte specifikt inriktade på nystartade eller högteknologiska företag. Intermediärerna står för risken gentemot de små och medelstora företagen och de beslutar även om lånevillkoren.

4. Inom Amsterdam-handlingsprogrammet öronmärkte banken en miljard euro av sitt årliga överskott till riskdelning och riskkapitalverksamhet till förmån för små och medelstora företag. Ytterligare en tranch på en miljard har öronmärkts för liknande syften inom bankens Innovation 2000-initiativ (i2i). I mitten av 2000 hade 62 venture capital operationer på totalt 843 miljoner euro ingåtts. Dessutom hade EIB överfört 250 miljoner euro till EIF i enlighet med ett särskilt uppdrag (European Technology Facility), varav 127 miljoner euro hade anslagits av EIF till finansieringen av 26 fonder.

5. För hela i2i-programmet kommer banken att anslå 12-15 miljarder euro under de tre åren 2000-2002. Anslagen skall inriktas på att nå målen i Lissabonslutsatserna, däribland finansiering av forskning och utveckling (FoU), spridning av innovationer samt utbildning av humankapitalet. Även om programmet inte är begränsat till de små och medelstora företagen, kommer i2i-stödet att gå till områden som är av stor vikt för de små och medelstora företagen. Detta kommer att förbättra klimatet för nystartade företag och teknikprojekt med hög tillväxt potential. Med tanke på i2i måste banken anpassa sina traditionella finansieringsinstrument till mer riskabla verksamheter med begränsad avkastningspotential eller där avkastningen genereras först i slutskedet och/eller med liten säkerhet och utveckla lämpliga samarbets former med andra finansiella institut.

EIF

6. EIF erbjuder garantier till finansiella institut för låneportföljer till förmån för små och medelstora företag och förvärvar och förvaltar innehav i venture capitalfonder. Båda verksamheterna bedrivs i viss mån med egna medel och i större omfattning på uppdrag av EIB (European Technology Facility - ETF) och EU (ETF-start och SMF-garantin, Programmet för tillväxt och miljö).

7. Som ett led i reformen av EIF beslutade dess aktieägare i juni 2000 att EIF skulle bli EIB-gruppen specialiserade riskkapitalgren. Fonden tog därmed över bankens befintliga och nya verksamheter på detta område och fortsätter att driva EU-programmen. Att koncentrera kunskap och finansieringskapacitet avseende venture kapitalmarknaden inom en enda institution är en långtgående rationalisering av gruppens verksamhet. På så sätt bör verksamheten bli mer samstämmig och kommunikationen med marknaden bör bli enklare. EIF har för EIB-gruppens räkning blivit en nyckelspelare vad beträffar finansiering av venture capital på det europeiska planet. Fonden har förmåga att kraftfullt driva på uppstarts- och teknikinvesteringarna och agera som en viktig katalysator för den privata sektorns kapital på området. Samtidigt avser EIF att utveckla sin garanti verksamhet till förmån för de små och medelstora företagen, ett område där fonden redan har en ganska omfattande erfarenhet.

Kommissionen

8. Då några nya lån enligt artikel 56 i EKSG-fördraget inte längre beviljas är kommissionen inte längre långivare till förmån för små och medelstora företag. Det största källan till budgetbaserat stöd till förmån för dessa företag är nu strukturfonderna (med medfinansering till regionala stödprogram, däribland finansiering av regionala venture capital- och såddkapitalfonder) och ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (som bl.a. finansierar specifika åtgärder för att främja forskning av och för små och medelstora företag, tekniköverföring m.m.). Förutom dessa två källor är Tillväxt- och sysselsättningsinitiativet det viktigaste specifika instrumentet för att stimulera investeringar i små och medelstora företag i EU. Två av delprogrammen (EFT-start och SMF-garantin) genomförs för kommissionens räkning av EIF och det tredje (stöd till bildandet av transnationella samriskföretag mellan små och medelstora europeiska företag) förvaltas av kommissionen själv. Andra kommissionsinstrument är mycket mindre i omfattning och många är försöks program.

9. Det nuvarande organisationen av gemenskapsprogrammen speglar redan vissa lärdomar från tidigare åtgärder i fråga om programmens utformning. Dessa lärdomar bör hållas i minnet när framtida insatser övervägs och särskilt följande:

-Betydelsen av en minsta fungerande storlek.

-Behovet av att undvika överlappningar och utnyttja synergieffekter.

-Vikten av en enkel och användarvänlig administrativ organisation.

Ramarna för framtida gemenskapsinsatser

10. Framtida gemenskapsinsatser till stöd för små och medelstora företag bör även fortsättningsvis erbjudas i form av fyra delar (lån, eget kapital, garantier och bidrag) och med tyngdpunkten på att arbeta med och via marknaden. Instrument med inslag av budgetanslag bör begränsas till att motverka kända marknadsmisslyckanden, med beaktande av EU:s konkurrensregler, och verksamheten bör redovisas i årsrapporter och ingå i den samman hängande gemenskapspolitiken för att förbättra lagstiftnings- och företagsmiljön (främst handlingsplanen för finansiella tjänster).

11. Bidrag bör, där så är möjligt, kopplas till en produkt från de andra tre delarna så att effekterna blir största möjliga och riskerna för att flera instrument kolliderar undviks. Endast i undantagsfall bör kommissionen själv förvalta nya bidragsbaserade investeringsstöd, främst med beaktande av effekterna på personalresurserna och avståndet till de finansiella mottagarna. EIB och EIF bör vara förstahandsvalet i fråga om partner, men kommissionen bör dock bibehålla sin flexibilitet att kunna arbeta med nationella och andra internationella finansiella institut, där ett sådant samarbete har särskilda fördelar.

Rekommendationer

12. Stärka Tillväxt- och sysselsättningsinitiativet: Det har redan gjorts mycket för att fokusera gemenskapens finansieringsinstrument på de politiska prioriteringar som fastslogs av Europeiska rådet i Lissabon, främst i2i och reformen av EIF. Följande fyra förstärkningar av Tillväxt- och sysselsättningsinitiativet skulle dock kunna övervägas:

-Garantier för mikrokrediter skulle kunna stimulera affärsbanker och andra att bli mer aktiva på området. Mikrokrediter är ibland tillgängliga via specialiserade institutioner utanför bankväsendet, vilka har begränsad eller ingen tillgång till bankkaptial på grund av sin mycket begränsade tillgång på säkerhet. Ett garanti program skulle kunna underlätta sådana institutioners tillgång till bankfinansiering och även ge bankerna själva en hävstångseffekt.

-Garantier för eget kapital för investeringar i företag i deras första stadier. Om sådana program utformas och finansieras på rätt sätt - i vissa medlemsstater finns redan sådana garantier - skulle annars tveksamma investerare kunna förmås att finansiera venture capitalföretag. Inom program i Frankrike och Tyskland garanterar till exempel offentliga institutioner en del av de förluster som fonderna i mellanledet skulle kunna drabbas av. I gengäld tar de ut en avgift och inom vissa program får garantiställaren en del av vinsten.

-Garantier för att stötta finansiering av utrustning för Internet och e-handel i småföretagen. Detta har redan förespråkats i kommissionens förslag till ett flerårigt program för företag och företagsamhet (2001-2005). Garantierna skulle omfatta lån till maskin- och programvara samt utbildning.

-Investeringar i kuvöser (och tillhörande mentorskapstjänster). Företagskuvöser har på senare år utvecklats från att enbart erbjuda billiga kontorsutrymmen till att tillhandahålla managementtjänster och uppstartsfinansiering. Detta är en särskild riskabel investeringsform, eftersom portföljen innehåller många nystartade företag i de mest riskfyllda utvecklingsstadierna. Återigen har man i medlemsstaterna vissa erfarenheter på området (t.ex. Twinning Scheme i Nederländerna). Detta skulle kunna vara ett bra komplement till den nuvarande ETF-startordningen.

13. Förbättra samordning och samstämmighet: Alla institutioner har erkänt behovet av god samordning och samstämmighet mellan åtgärderna till stöd för små och medelstora företag. Detta innebär att kostnads-nyttoanalyser bör göras på förhand avseende nya åtgärder, att utvärderingar bör göras då man har fått bedömningsbara erfarenheter, att det krävs systematisk feedback från marknadsaktörer samt från politiska håll och att det krävs en väl fungerande dialog inom och mellan institutionerna. Kommissionen avser att internt tillsätta en styrkommitté med medlemmar på hög nivå för att fortlöpande granska samstämmigheten i förslag till nya åtgärder. Det vore även lämpligt att tillsätta en arbetsgrupp med företrädare för kommissionen, EIB och EIF som skulle bidra till att utforma nya gemensamma insatser där detta är lämpligt. På politisk nivå skulle en årsrapport som utarbetas av kommissionen tillsammans med EIB och EIF kunna läggas fram för Europaparlamentet och rådet och den skulle vara en garanti för ansvarighet och skulle tidigt kunna varna om det finns behov av nya insatser.

14. Bättre insyn och tillgänglighet för de små och medelstora företagen: Det bör finnas en enda webbsida (en portalsida för de små och medelstora företagen och de finansiella instituten) med information om alla gemenskapens finansieringsinstrument, även EIB-gruppens, med användbara länkar till relevanta webbsidor i medlemsstaterna.

1. Inledning

I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 betonades betydelsen av att förbättra kapitalflödet för innovativa små och medelstora företag [1] och nya företagare med målet att främja sysselsättningen. Under rubriken "Att inrätta en gynnsam miljö för att starta och utveckla innovativa företag, särskilt små och medelstora företag" i punkt 15 uppmanade Europeiska rådet

[1] I enlighet med kommissionens rekommendation (96/280/EG) av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (EGT L 107, 30.4.1996) definierar kommissionen små och medelstora företag som företag med färre än 250 anställda och som antingen har en årlig somsättning på högst 40 miljoner euro eller en årlig balansomslutning på högst 27 miljoner euro och som uppfyller kriteriet på självständighet.

"rådet och kommissionen att före utgången av 2000 rapportera om den pågående översynen av finansieringsorganen EIB och EIF för att omdirigera medel till stöd för att starta företag, till stöd för högteknologiföretag och mikroföretag, liksom andra riskkapitalinitiativ som EIB föreslår".

Kommissionen har redan framfört sina argument varför man bör stimulera utvecklingskapital i den ursprungliga rapporten om riskkapital [2] och i påföljande rapporter. I förslaget om eEurope (december 1999) åtog sig kommissionen att "att tillsammans med medlemsstaterna genomföra en grundlig översyn av politiken för att skapa större enhetlighet bland de tillgängliga instrumenten [...] och granska hur dessa kan utnyttjas bättre för att stimulera utvecklingskapital".

[2] Riskkapital - en nyckel till sysselsättning i Europeiska unionen, SEK(98)552, april 1998.

Målet från Lissabonmötet är att främja såväl den nya kunskapsbaserade ekonomin och informationssamhället (infrastruktur och innehåll) som företagarandan i Europeiska unionen genom att fler innovativa företag startas och FoU-verksamheten utnyttjas fullt ut. Detta kommer att verka som en kraftfull motor för tillväxt, konkurrenskraft och nya arbetstillfällen. Dessutom kommer det att bidra till att öka medborgarnas livskvalitet och förbättra miljön. Trots betydande framsteg består de stora regionala skillnaderna. Europa ligger även fortfarande långt efter USA, eftersom finansieringen i stor utsträckning ännu går till senare utvecklings stadier inom mer traditionella sektorer.

För att skapa en dynamisk miljö, där idéer kläcks och företag startas och växer, krävs

- lämplig rättslig inramning som är gynnsam för företagsetableringar, främjar nystartade företag och bidrar till utvecklingen av integrerade kapitalmarknader,

- tillfredsställande finansieringsmöjligheter för växande företag i varje utvecklingstadium och där offentliga ingrepp är inriktade på områden där marknaden misslyckats,

- ett utbud av stödtjänster och en god fysisk, ekonomisk och social miljö (t.ex. mentorskap, företagskuvöser, teknikparker, företagskluster osv.).

Europeiska rådet (punkt 41 i slutsatserna från Europeiska rådet i Lissabon) gav EU en särskild roll i att frigöra de resurser som krävs:

"Möjligheten att uppnå det nya strategiska målet kommer framför allt att vara avhängig av såväl den privata sektorn som offentlig-privata partnerskap. Det kommer att bero på vilka resurser som finns att tillgå på marknaderna liksom på medlemsstaternas ansträngningar. Unionens roll är att fungera som katalysator i denna process genom att, dels fastställa en effektiv ram för frigörande av alla tillgängliga resurser i samband med övergången till den kunskapsbaserade ekonomin, dels själv bidra till denna ansträngning i enlighet med gemenskapens nuvarande politik och med beaktande av Agenda 2000."

2. Beskrivning av gemenskapens finansieringsinstrument

Detta meddelande är inriktat på de instrument som förvaltas av EIB, EIF och kommissionen och som specifikt syftar till att öka utbudet av kapital för slutmottagare i form av små och medelstora företag och/eller finansiella intermediärer eller investeringsfonder som är specialiserade på små och medelstora företag. De har antingen formen av direkt kapitalutbud (lån eller eget kapital) och/eller ekonomiska incitament (garanti- eller bidragsinstrument). I tabell 1 nedan anges de mest relevanta av gemenskapens finansieringsinstrument [3] och för helhetens skull även vissa program som nu är avvecklade.

[3] I bilagan finns detaljerade uppgifter om varje finansieringsinstrument.

Gemenskapens andra birdragsprogram som ger bidragshjälp och som har betydelse för utvecklingen av den nya kunskapsbaserade ekonomin omnämns också, trots att de inte är av direkt betydelse för denna översikt. Detta gäller framför allt ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling och stöd ur Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på den regionala nivån samt även de övergripande insatserna för att förbättra näringslivsklimatet.

Tabell 1: Gemenskapens finansieringsinstrument

>Plats för tabell>

2.1. EIB

EIB är ett ledande finansieringkälla för finansiella institut vad beträffar vidareutlåning till små och medelstora företag [4], men även en allt viktigare källa till riskkapital.

[4] EIB definierar små och medelstora företag som företag med färre än 500 anställda och som har fasta tillgångar till ett värde av högst 75 miljoner euro. Denna definition skiljer sig från definitionen i kommissionens rekommendation (96/280/EG) av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (EGT L 107, 30.4.1996).

2.1.1. Lån

Sedan 1968 har EIB utvecklat sitt globala låneinstrument. Detta har gett banken möjlighet att finansiera projekt i små och medelstora företag (eller inom lokala myndigheter) med ca 150 institutioner som mellanhänder. Vid vidareutlåning måste lånevillkoren uppfylla de ekonomiska, finansiella och tekniska krav samt miljökrav som fastställts genom gemensamma överens kommelser. Banken står risken gentemot intermediären, inte mot de små och medelstora företag som beviljas lånen i sista ledet. De finansiella intermediärerna beslutar om vidare utlåningen och lånevillkoren (räntor, löptid, säkerhet om tillämpligt på dessa företag) i enlighet med deras utlåningspolicy. År 1997 utökade banken sitt koncept för globala lån till "portföljbaserad" finansiering där man beviljar utlåningskapital till en vidareutlåningsportfölj och inte till enskilda lån. Volymmässigt uppgick de globala lånen för små och medelstora företag totalt till 12,7 miljarder euro under perioden 1995-1999 och de finansierade 55 000 små och medelstora företag i produktiva sektorer, men utan någon särskilt inriktning på högteknologi eller nystartade företag.

Inom det nya Innovation 2000-initiativet (i2i) föreslår banken att ett belopp på 12-15 miljarder euro under de kommande tre år enomfördelas enligt gällande tilldelningsregler till följande fem prioriterade områden:

-Humankapital.

-Små och medelstora företag och företagaranda.

-Forskning och utveckling.

-Nätverk för IT och kommunikation.

-Innovationsspridning.

Med detta initiativ vänder sig banken inte enbart till små och medelstora företag, men man kommer ändå att stödja områden som är stor vikt för utvecklingen av dessa företag, i synnerhet nystartade företag och samriskföretag med teknisk inriktning och hög tillväxt potential. Banken planerar att utveckla en rad finansieringsinstrument särskilt utformade för att främja dessa prioriterade sektorer.

2.1.2. Eget kapital

Bankens riskkapitaloperationer i fråga om små och medelstora företag sköttes ursprungligen av banken själv som ett led i det särskilda Amsterdam-handlingsprogrammet, enligt vilket en miljard euro av bankens årliga överskott var öronmärkta för riskdelningsoperationer. Inom Innovation 2000-initiativet har styrelsen tilldelat ytterligare en tranch på en miljard euro för liknande ändamål. Insatserna på detta område fokuseras på såväl stöd till innovativa små och medelstora företag genom intermediärer som på utvecklingen av riskkapitalmarknader i EU.

I mitten av 2000 hade 62 venture capitaloperationer ingåtts till ett belopp av 843 miljoner euro. Största delen av detta belopp har gått till tekniska investeringar. Regionala fonder har även fått en stor del (främst i Storbritannien och i de nya delstaterna i Tyskland) och banken har genomfört flera operationer i sammanhållningsländerna. Dessutom överförde EIB 250 miljoner till EIF enligt ett specifikt mandat (European Technology Facility), varav 127 miljoner euro anslagits av EIF till finansieringen av 26 fonder. I juni 2000 beslutade fondens aktieägare att banken skulle bli majoritetsägare i EIF (dock behöll man trepartsstrukturen) och att fonden skulle omorganiseras så att den blir EIB:s specialiserade riskkapitalgren. Avsikten med denna nu genomförda överföring av all venture capital-verksamhet till EIF, samt även med deb extratilldelning på en miljard euro som EIB samtidigt beslutade om, är att betydligt stärka gruppens effektivitet, öka insynen i insatserna och klargöra rollerna för EIB respektive EIF på detta område.

2.2. EIF

EIF stöder finansieringen av små och medelstora företag [5] genom att förvärva, inneha och förvalta aktieposter i venture capitalfonder eller genom att hjälpa små och medelstora företag att få tillgång till lånefinansiering genom garantier. Förutom att fonden använder sina egna tillgångar, förvaltar den även kapital åt andra, framför allt gemenskapen och EIB, för att uppnå ovannämnda mål.

[5] EIF definierar små och medelstora företag som företag med färre än 500 anställda och som har fasta tillgångar till ett värde av högst 75 miljoner euro. Denna definition skiljer sig från definitionen i kommissionens rekommendation (96/280/EG) av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (EGT L 107, 30.4.1996).

2.2.1. Eget kapital

De belopp som EIF hade tillgängliga och som var bundna i form av eget kapital för venture capitalfonder per den 30 juni 2000 var uppdelade enligt följande:

Tabell 2: EIF:s investeringar i eget kapital

>Plats för tabell>

Dessutom har EIF bundit mer än 48 miljoner euro i ETF-startordningen som finansieras av kommissionen som ett led i Europeiska unionens Tillväxt- och sysselsättningsinitiativ. EIF utför investeringarna i sitt eget namn för gemenskapens räkning.

2.2.2. Garantier

Per den 30 juni 2000 hade fonden för sina garantier till små och medelstora företag och för sin strukturerade finansieringsverksamhet bundit följande belopp på basis av egna tillgångar:

Tabell 3: EIF:s garantier

Typ av verksamhet // Miljoner euro, bundet kapital

Kreditförstärkning // 29,3

Kreditförsäkring // 106,4

Strukturerad finansiering [6] // 77,6

[6] Strukturerade transaktioner där EIF tillhandahåller delgarantier till finansiella institut som i sin tur finansierar specialinriktade investeringsfonder som tillhandahåller lån eller överbryggningsfinansiering (mezzanine finance) till små och medelstora företag.

Tillväxt och miljö [7] // 681,7

[7] Den tillgängliga gemenskapsbudgeten på 25 miljoner euro täcker betalningen av garantiavgifter för små och medelstora företags räkning.

Fonden har dessutom garanterat över 1,309 miljarder euro enligt SMF-garantin, vilken finansieras av kommissionen som ett led i Europeiska unionens Tillväxt- och sysselsättnings initiativ. Dessa garantier ställs av EIF i dess eget namn på gemenskapens vägnar, men utan anvarsförbindelse gällande EIF:s egna tillgångar.

2.3. Kommissionen

Den största källan till budgetbaserat kapital till förmån för små och medelstora företag är strukturfonderna (samfinansiering av regionala stödprogram, däribland bl.a. finansiering av regionala venture capital- och såddkapitalfonder osv.) och ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (som bl.a. finansierar specifika åtgärder av och för små och medelstora företag, tekniköverföring osv.). Förutom dessa två källor är det viktigaste specifika instrumentet för att stimulera investeringar i små och medelstora företag i EU Tillväxt- och sysselsättingsinitiativet. Två av delprogram (EFT-start och SMF-garantin) genomförs för kommissionens räkning av EIF och det tredje (stöd till gränsöverskridande samriskföretag mellan europeiska små och medelstora företag) förvaltas av kommissionen själv.

De program som belastar budgetresurserna omfattar ett antal försöksprogram - som i många fall är under avveckling - samt åtgärder som redan från start hade god medelstillgång (främst Tillväxt- och sysselsättningsinitiativet). Genom vissa tillhandahålls ett direkt kapitalutbud, andra olika ekonomiska incitament enligt sammanställningen i tabell 1. Det ekonomiska ansvaret för flertalet instrument som ingår i översynen vilar på de enskilda avdelningar som förvaltar tillhörande budgetanslag. I vissa fall har förvaltningsansvaret delegerats vidare till kommissionens direktorat SOF - Finansiella transaktioner i Luxemburg som har specifik kunskap om att arbeta med ett omfattande nätverk av externa finansiella institut som har direktkontakter med slutmottagarna (JOP-programmet, JEV, SMF-finansieringsfaciliteten, Phare). I vissa fall bistås kommissionen även av kontor för tekniskt stöd som står under kommissionens kontroll. Andra program förvaltas för kommissionens räkning av finansiella institut (främst EIB, EIF och EBRD) på basis av förvaltningsuppdrag.

Totalbeloppet på de medel som tilldelats via gemenskapens budget till de EG-instrument som anges i tabell 1 skall per den 31 december 2000 uppgå till ca 580 miljoner euro till området inre politik och ca 660 miljoner för området yttre åtgärder. Dessutom bidrar Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på det strukturpolitiska området till de små och medelstora företagens utveckling på vissa specifika områden, antingen via bidrag (t.ex. för forskning och utveckling eller för rådgivningstjänster) eller i form av lån, såddkapital och venture capital. ERUF intervenerar med medlemsstaterna eller regionala myndigheter som mellanhand.

Slutligen stöds ett antal insatser inom ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling: särskilda insatser för att stimulera forskning inom och till förmån för små och medelstora företag, insatser för att underlätta samverkan mellan forskare, företag och investerare (hjälpcentraler, investeringsforum), olika åtgärder för att främja tekniköverföring och spridning av bästa metoder inom innovationsverksamhet i form av nätverk för aktörer på innovationsområdet på europeisk nivå och i form av benchmarking samt ett antal instrument för att främja exploatering av den teknologi som genereras av Gemensamma forsknings centret. I den sistnämnda insatsen ingår även avtal med en privat fondförvaltare om att skaffa fram kapital till och investera i en specialinriktad såddkapitalfond, start av en kuvös, en intern kurs i entreprenörskap för forskare samt deltagande i ett nätverk av stora offentliga forsknings institutioner som skall stödja starten och utvecklingen av spin-off-företag.

3. Analys av befintliga finansieringsinstrument

3.1. EIB

3.1.1. Lån

Sedan i slutet av 1960-talet beviljar EIB globala lån till ett nätverk av finansiella intermediärer för att finansiera små och medelstora företag och småprojekt. Den finansiella intermediären beslutar därefter om lånevillkoren på grundval av en riskbedöming av kunden och tillgångarnas ursprung.

I och med införandet av den gemensamma valutan har EIB:s konkurrensfördel vad beträffar finansiering i samband med de globala lånen minskat eftersom fler affärsbanker, främst i euroområdet, direkt kan få tillgång till interbank marknaden. På grund av sin AAA-rating är dock EIB-lån fortfarande attraktiva för affärsbanker med lägre kreditvärdighet.

I vissa fall har EIB:s utlåning till små och medelstora företag knutits till ytterligare incitament till förmån för slutmottagarna såsom räntesubventioner (t.ex. SMF-verksamheten (Edinburgh)), vilket gör bankens finansiering attraktivare.

Såsom påpekades tidigare är syftet med Innovation 2000-initiativet - som utarbetats av EIB och godkändes vid Europeiska rådets möte i Lissabon - att omfördela 12-15 miljarder euro för utlåning till prioriterade områden. På så sätt bör man stärka effektiviteten hos EIB:s interventioner på områden där dess verksamhet hitintills varit begränsad (t.ex. FoU). En stor utmaning för banken är att anpassa sina traditionella utlåningsinstrument till verksamheter med högre risk, med begränsad avkastningspotential eller där avkastningen genereras först i slutskedet och/eller med liten säkerhet.

3.1.2. Eget kapital

Det är alltför tidigt att utvärdera den ekonomiska avkastningen på bankens utestående riskkapitalinvesteringar. EIB:s venture capital-produkter har med framgång marknadsförts i alla medlemsstater och de operationer som därigenom inletts omfattar en lång rad arrangemang i form av eget kapital eller kapital av liknande slag med ett antal investeringsfonder och andra finansiella institut. Dessutom har de 250 miljoner euro som banken anförtrott EIF haft en positiv effekt, eftersom EIF på så sätt har uppnått en kritisk massa.

3.2. EIF

3.2.1. Eget kapital

Med tanke på hur begränsade EIF:s egna medel hittills varit och mot bakgrund av tillgången på medel från andra stora privata källor för andra delar av marknaden för eget kapital, har fonden inriktat sina operationer på uppstartskapital och teknikkapital. Fonden har lyckats att skapa sig en god marknadsposition på detta område. Trots begränsade personalresurser, är personalens yrkeskunnande allmänt erkänt.

Precis som i EIB:s fall är det för tidigt att göra en fullständig utvärdering av den kommande ekonomiska avkastningen på dess venture capital-operationer. Många investeringar har nyligen gjorts och det kommer att ta flera år innan de mognar. Dock har vissa betydande kapitalvinster gjorts. Det går inte att göra en rättvis bedömning av inverkan i form av tillväxt och sysselsättning förrän i ett senare skede, men de första resultaten vad beträffar syssel sättningsskapande i de berörda företagen är uppmuntrande.

3.2.2. Garantier

EIF:s garantiinstrumenten gör det möjligt att för de intermediärer som lånar kapital att utnyttja ett riskvikttal på 20 % på den del av lånet som täcks av garantin, vilket ökar marknads kapaciteten proportionellt. De flesta lån har beviljats nyligen och det är därför alltför tidigt att utvärdera hur verksamma dessa instrument är.

3.3. Kommissionens finansieringsinstrument

De flesta finansieringsinstrument avseende ekonomiskt stöd till små och medelstora företag har tagits fram under de senaste tio åren under olika omständigheter och som svar på initiativ från många olika håll - Europaparlamentet, rådet och kommissionens generaldirektorat - i syfte att nå specifika politiska mål.

Man kan dra fyra viktiga lärdomar av dessa erfarenheter och de bästa metoder som skall inlemmas i utformningen av nya instrument.

För det första är det viktigt att nå en viss kritisk storlek så att en betydande marknadseffekt kan uppnås när instrumentet sprids i alla femton medlemsstaterna. För mindre instrument på försöksstadiet har det varit svårt för kommissionen att involvera ett internationellt eller nationellt finansiellt institut. I sådana fall har kommissionen förvaltat instrumentet själv och därigenom vunnit erfarenheter och uppfyllt sitt uppdrag att stödja innovation, men ibland har detta medfört ett oproportionerligt stort administrativt arbete.

En andra lärdom är att se till att de olika finansieringsinstrumenten inte överlappar varandra.

För det tredje bör administrationen av systemen vara så enkel och användarvänlig som möjligt - detta omfattar att programmens regler och bestämmelser skall vara klara och tydliga och stämma överens, det skall vara enkelt för potentiella mottagare att identifiera den rätta tid punkten för tillträde, interna godkännande- och kontrollförfaranden skall vara harmoniserade och enkla och konkurrensreglerna skall beaktas vid utformningen av instrumenten.

Slutligen finns det ett växande behov och större möjligheter att utveckla synergier mellan kommissionens instrument (inkl. Ramprogrammet för FoTU, ERUF-bidrag och lån samt insatser för att förbättra tillgången till finansiering) och andra finansieringsinstrument, främst EIB:s, EIF:s och medlemsstaternas. Detta är särskilt relevant med tanke på EIB:s nya Innovation 2000-initiativ som bredare kommer att stödja övergången till ett innovations- och kunskapssamhälle via sina låne- och riskkapitalinstrument (inbegripet forskning och utveckling, innovationsspridning, elektroniska nätverk, insatser för den audiovisuella sektorn och innehållsindustrin osv.).

4. Ramarna för kommande gemenskapsinsatser

I sitt framtida arbete till stöd för de små och medelstora företagens investeringar, i synnerhet i samband med den nya kunskapsekonomin, måste gemenskapen med hjälp av sina finansierings instrument fortsätta att arbeta tillsammans med marknaden för att skapa de rätta villkoren så att den privata sektorn kan utveckla sin potential. Det skall i detta sammanhang framhållas att det i första hand är den affärsinriktade och privata sektorns sak att finansiera privata projekt. Sådana instrument skall naturligtvis inte skapa snedvridningar på marknaden och måste stämma överens med gemenskapens konkurrensregler.

Instrument som bygger på budgetmedel bör därför inriktas på områden där marknaden uppenbart misslyckats och de bör vara väl samordnade med nationella och icke-budgetära instrument. De bör även ingå som ett led i den sammanhängande övergripande politiken för förbättringar av lagstiftningsmiljön (främst Handlingsplanen för finansiella tjänster) samt i finansieringen av investeringar där behoven inte kan täckas fullt ut av den privata sektorn.

Gemenskapsinstitutionernas finansiella särdrag och deras förmåga till risktagande måste beaktas. Det faktum att EIB och EIF måste ta hänsyn till styrkan hos sina respektive balansräkningar måste också få ett erkännande. Eftersom EIB använder stora mängder upplånat kapital, måste banken dessutom se till att dess insatser inte skadar dess kreditvärdering och tillgång till marknaden.

Kommissionen behöver inte för utgifterna i budgeten, som är underställda andra krav såsom kostnadseffektivitet och välstrukturerade ekonomiska förfaranden, i samma grad ta hänsyn till kriterier såsom kapitalavkastning och kreditvärdering. Dock måste man ge akt på eventuella snedvridningar av marknaden samt konkurrensreglerna.

Nedan granskas hur dessa mål kan uppnås genom fyra separata men kompletterande delar som omfattar hela spektret av direkt kapitalutbud samt andra ekonomiska incitament.

4.1. Direkt kapitalutbud

4.1.1. Lån

EIB - i egenskap av bank - kommer att fortsätta att tillhandahålla och förvalta tillgångar inom lånedelen.

När det gäller i synnerhet småföretagssektorn har banken privilegierad tillgång till slut mottagarna med kreditinstitutioner - som är närmare kundkretsen - som mellanhand. Inom EIB diskuteras redan utformningen av nya utlåningsprodukter som skall komplettera de traditionella globala lånen så att den nya tidens krav kan uppfyllas.

Under vissa förhållanden kan det vara lämpligt att precis som tidigare kombinera EIB:s utlåning med tillskott från gemenskapens budget, under förutsättning att dessa arrangemang kan administreras på ett enkelt sätt och att det går att visa att de har ett verkligt mervärde. Detta skulle bl.a. kunna omfatta tekniskt stöd och räntesubventioner (där sådana kan uppfylla vissa specifika förutbestämda och mätbara mål som stämmer överens med konkurrens reglerna).

4.1.2. Eget kapital

De kapitaltillgångar som används till "investeringar" kommer att tas ur EIF:s egna tillgångar och från de tillgångar som förvaltas av EIF för EIB:s räkning. Där det förekommer marknads misslyckanden skulle gemenskapens budget även kunna tillhandahålla ytterligare anslag till eget kapital med EIF som förvaltare. En idé som förtjänar att diskuteras ytterligare är att starta en särskild del inom ETF-startordningen för finansiering av företagskuvöser, där de speciella riskerna avskräcker många investerare från den privata sektorn. Detta diskuteras vidare i avsnitt 5 nedan. När så är möjligt bör förvaltningen av de gemenskapsinstrument som faller under "eget kaptital-delen" skötas av EIF.

För det sådd- och riskkapital som delfinansieras av ERUF bör kommissionen och medlems staterna samordna sitt arbete främst med EIF, men även med andra nationella och internationella finansiella institut. Med hjälp av ett kontor för all-information skulle man kunna undvika dubbla strukturer, överlappningar och konkurrens mellan de olika instrumenten. Kontoren för all-information skulle även ha fördelen av att skapa insyn med avseende på tillgången till finansieringsinstrumeten.

EIF har nu befogenhet att utöka sina operationer till att omfatta investeringar i kandidat länderna. Det kan under vissa omständigheter finnas skäl att via budgeten minska den högre risk som en sådan verksamhet medför. Samordning mellan kommissionen, EIF och EBRD kommer under alla omständigheter att krävas.

4.2. Ekonomiska incitament

4.2.1. Garantier

Garantiinstrument är ett viktigt inslag i finansieringsportföljen. De har, om de förvaltas på rätt sätt, den specifika fördelen att de leder till en hävstångseffekt som gynnar den övergripande finansieringskapaciteten på marknaden.

På området garantier till små och medelstora företag som finansierats via gemenskaps budgeten gavs två slags stöd: betalning av EIF:s garantiavgifter inom Programmet för tillväxt och miljö (1995-1997) och täckning av risken för garantiförfrågningarna inom SMF-garantin (1998-2000) som förvaltas av EIF. I båda fallen har budgeten spelat en roll när det gäller att stärka fondens garantikapacitet enligt specifika arrangemang som begränsar EU:s budget ansvar. Det är lämpligt att fonden fortsätter att bygga upp sina expertkunskaper i fråga om garantier för små och medelstora företag, där man redan skaffat sig tämligen stor erfarenhet, med om nödvändigt ytterligare budgetstöd i samband med nya insatser med hög risk som annars skulle kunna äventyra fondens balansräkning. Det finns i vilket fall som helst enligt gällande budgetregler praktiska hinder för mer direkt inblandning från kommissionens sida i samband med utställande av garantier.

Mot denna bakgrund kan det nu vara lämpligt att överväga två nya mål för EIF:s garantier. Det första gäller mikrokrediter/lån, där utbudet på marknaden är mycket begränsat p.g.a. bristen på säkerhet. Många av de som i dag tillhandahåller mikrokrediter är inte banker och de har därför begränsad eller ingen möjlighet att skaffa fram lånefinansiering till följd av en oförmåga att ställa nödvändiga säkerheter. Ett stödprogram för mikrokrediter skulle kunna utgöra en ersättning för sådana organisationers säkerheter. Det skulle även kunna bidra till att öka utbudet i de banker som redan är verksamma på området men i liten skala.

EIF skulle även kunna tillhandahålla kapacitet för att garantera risker för eget kapital eller för kapital av liknande slag tillsammans med gemenskapsbudgeten, där detta är lämpligt. Även om åsikterna går isär på medlemsstatsnivå om huruvida garantier för eget kapital är relevanta, verkar de dock vara ändamålsenliga när det gäller att reducera riskerna och kringgå vissa problem förknippade med offentligt innehav av eget kapital i små och medelstora företag. Inom de stora program som drivs i Frankrike och Tyskland garanterar de offentliga garanti institutionerna en del av den potentiella investeringsrisken med fonder som mellanhand. I gengäld får de en garantiavgift och under vissa förhållanden får de en del av eventuella vinster. Ett sådant program på EU-nivå skulle kräva en noggrann utformning med utgångspunkt i andras erfarenheter. Man måste dock i möjligaste mån försöka att undvika att hamna i en situation med moralisk risk (moral hazard).

4.2.2. Bidrag

Bidragsdelens resurser finansieras helt ur gemenskapsbudgeten. Utav de fyra grupperna av instrument är bidragen den form som tydligast kan leda till en snedvridning av konkurrensen och de måste därför granskas noggrant utifrån konkurrensreglerna.

Förutom när det gäller bidrag kopplade till ramprogrammen för FoTU, ERUF och liknande program som p.g.a. sin natur och sina mål har särskilda genomförandemekanismer, bör bidrag när helst detta är möjligt kopplas till en produkt i de andra tre delarna. Detta för att se till att kommissionen inte behöver stå för marknadsföringen och driva de enskilda projekten. Syftet är att skapa additionalitet på så sätt att man genom att inkludera bidragsinslag eller kapacitet för risktagande hos en institution stärker ett program som finansieras av en annan, t.ex. räntesubventioner kopplade till lån, tekniskt stöd kombinerat med bankkrediter, garantipremier som täcks av EG:s budget osv.

EIB och EIF skulle vara önskvärda samarbetspartner för de initiativ som uppfyller bådas mål. I detta sammanhang har kommissionen föreslagit att EIF skall förvalta dess instrument för att förbättra de ekonomiska förhållandena för de små och medelstora företagen (förslag till rådets beslut om ett flerårigt program för företag och företagsamhet (2001-2005) [8].

[8] KOM(2000) 256, 11.5.2000.

Kommissionen bör dock bibehålla sin flexibilitet att kunna slå samman sina resurser med andra internationella finansiella institut, multilaterala eller nationella utvecklingsbanker eller privata banker, när sådana distributionskanaler verkar vara mer lämpliga, t.ex. när det gäller strategiska partnerskap mellan små och medelstora företag i EU och sådana företag från kandidatländerna eller från de nya tillväxtekonomierna. På så sätt bör man kunna få mest valuta för pengarna när det gäller gemenskapens bidrag. Bara när kommissionen inte kan hitta en lämplig finansiell intermediär bör man överväga att själv förvalta ett specifikt bidrags instrument efter att noggrant ha bedömt vilken personalinsats som krävs.

Vid utformningen av nya instrument måste man vara särskilt lyhörd för särdragen på marknaderna i fråga. Detta kommer att kräva en ökad samordning mellan EU-institutionerna vid utformningen av instrument, vilket bör vara normen för att säkerställa att de politiska målen stämmer överens med vad som är utmärkande för en marknad.

Vad beträffar bidrag som tillhandahålls via gemenskapsbudgeten måste kommissionen fortfarande ha ansvaret för att de utnyttjas på ett korrekt sätt. Kommissionen måste därför medverka i utformningen, tillsynen och utvärderingen av alla instrument som finansieras med budgetmedel samt även i utformningen av lämpliga interinstitutionella förvaltnings- och rapporteringsförfaranden. Den pågående reformen av kommissionens förvaltning via en tillämpning av gemensamt godkända normer kommer i högsta grad att underlätta arbetet för de föreskrivna kontrollorganen (internrevisionen, revisionsrätten, budget myndigheten).

5. rekommendationer

Rekommendationerna är samlade under följande tre rubriker:

-Insatser för att omdirigera de tillgängliga finansieringsinstrumenten mot de politiska prioriteringar som fastställdes av Europeiska rådet i Lissabon.

-Insatser för att stärka överensstämmelsen och samordningen mellan gemenskapens olika finansieringsinstrument.

-Insatser för att öka synligheten och tillträdet till gemenskapens åtgärder.

5.1. Omdirigering av de befintliga finansieringsinstrumentens omfattning och effekt

5.1.1. EIB- och EIF-finansierade instrument: Innovation 2000-initiativet

EIB:s Innovation 2000-initiativ (i2i) som beskrivs i avsnitt 2.1.1. är i gång, och operationer har redan godkänts eller är under utvärdering på vart och ett av de fem huvudområdena, däribland forskning och utveckling och media- och innehållsindustrin. Det reformerade EIF förvaltar allt venture capital samt SMF-garantin åt EIB/EIF-gruppen. EIF kommer i synnerhet att förvalta det tillskott på en miljard som EIB gjort tillgängligt för nya venture capital-operationer. Detta skulle kunna bli ett viktigt komplement till de tillgångar som är tillgängliga i den privata sektorn för teknikfonder i synnerhet. Slutligen kommer EIB att fortsätta att utöka sitt nätverk av intermediärer för de globala lånen till förmån för små och medelstora företag och även sina operationer inom i2i så att de omfattar kandidatländerna.

5.1.2. Kommissionsfinansierade instrument

För att ta itu med uppenbara marknadsmisslyckanden och samtidigt bibehålla en tillräcklig omfattning på varje tillgängligt instrument är följande förstärkningar av Tillväxt- och syssel sättningsinitiativet tänkbara:

5.1.2.1. SMF-garantin

Inom SMF-garantin, som förvaltas av EIF, skulle en specifik avdelning för mikrokrediter kunna införas för att täcka de behov som beskrivs ovan. Garantinivån skulle vara högre och kvoterna för taket bör vara mer flexibla än för normala lån i syfte att uppmuntra de finansiella instituten att ta sig an dessa mindre lån som har högre handläggningskostnader per styck.

Dessutom skulle man genom att bredda SMF-garantiordningen så att den omfattar investeringar i eget kapital få ett komplett garantiutbud att erbjuda marknadsaktörerna. Garantier har en bättre hävstångseffekt än direkta investeringar i eget kapital och har dessutom fördelen av att reducera ägandeskapsproblemen. I detta sammanhang skulle en utökning av garantierna till lokala eller regionala fonder för sådd- och/eller uppstartskapital i hög grad minska den aktuella bristen på eget kapital, vilken diskuterades i föregående avsnitt.

Enligt kommissionens förslag till ett nytt flerårigt program för företag och företagsamhet (2001-2005) skulle nya lånegarantier (IKT) under EIF:s förvaltning underlätta införandet av tillämpningar för Internet och e-handel i små- och mikroföretag främst från traditionella sektorer. De garanterade lånen skall användas till maskinvara, programvara och utbildnings insatser för att hjälpa småföretagen att modernisera sig på detta område och därmed öka sin konkurrenskraft.

5.1.2.2. ETF-start

Inom ETF-startordningen skulle man kunna inleda en del för att underlätta start och utveckling av företagskuvöser och tillhörande mentorskapsprogram. På senare år har företags kuvöser utvecklats från att enbart erbjuda billiga kontorsutrymmen till att tillhandahålla managementtjänster och uppstartsfinansiering. Detta är en särskild riskabel investeringsform, eftersom portföljen innehåller många nystartade företag i sina mest riskfyllda utvecklingsstadier. I medlemsstaterna har man vissa erfarenheter på området (t.ex. Twinning Scheme i Nederländerna) som skulle kunna vara till hjälp vid utformningen. Detta skulle vara ett bra komplement till den nuvarande ETF-startordningen.

5.1.3. Samla kommissionens relaterade finansieringsinstrument under en budgetpost

Dessutom kommer tillgängligheten till och insynen i de budgetfinansierade instrumenten att öka genom att ovannämnda instrument samlas under en enda budgetpost. På så sätt kommer man att

-skapa en enda rättslig grund för alla finansieringsinstrument,

-kunna överföra budgetmedel mellan olika instrument då detta är lämpligt,

-öka de olika instrumentens synlighet samt överensstämmelsen dem emellan.

Den nya budgetposten "B5-511 Program för företag: att förbättra de små och medelstora företagens ekonomiska förutsättningar" bör användas för att samla alla finansierings instrument på området inre politik.

Eftersom verksamhet som får stöd ur ERUF är en del av de övergripande programmen för social och ekonomisk sammanhållning och framförhandlas med medlemsstaterna kan de instrument som används för detta ändamål inte ingå i denna enda budgetpost. Det samma gäller för verksamhet inom ramprogrammet för FoTU.

5.2. Att förbättra samordning och överensstämmelse

Kommissionen och EIB-gruppen har båda erkänt fördelarna av god samordning och överensstämmelse. Med detta avses främst följande:

i) För varje nytt instrument skall en förhandsbedömning göras av bl.a. dess bidrag till gemenskapens politik, med beaktande av möjliga konsekvenser för miljön, fastställande av en minsta fungerande storlek samt marknadens absorptionskapacitet.

ii) En utvärdering skall göras då man har fått bedömningsbara erfarenheter av instrumenten.

iii) Man måste regelbundet få feedback från såväl marknadsaktörerna och mottagarna som från politiskt håll.

iv) Man måste ständigt föra en dialog både inom och mellan institutionerna.

Vad beträffar kommissionen själv kommer samordningen att stärkas genom att en ständig intern styrkommitté på hög nivå skall tillsättas. Denna skall ha i uppdrag att granska förslag till nya instrument för finansiering av investeringar i små och medelstora företag och skulle bygga vidare på erfarenheterna från befintliga arbetsgrupper.

Med tanke på EIB:s och EIF:s växande och avgörande betydelse för arbetet att uppnå gemenskapens mål på småföretagsområdet, vore det även av värde att överväga tillsättningen av en särskild arbetsgrupp med specialister från de tre institutionerna. Detta för att undvika överlappningar och för att diskutera hur gemensamma insatser effektivast kan utformas och genomföras. Ett liknande arrangemang har tidigare införts för att säkra samordningen av investeringsstöden till de transeuropeiska näten.

Slutligen föreslår kommissionen att man på politisk nivå tillsammans med EIB och EIF utarbetar en årlig lägesrapport om gemenskapens finansieringsinstrument till stöd för små och medelstora företag. Denna skulle kunna läggas fram för Europaparlamentet och rådet för att öka den politiska genomslagskraften när det gäller att nå målen från Lissabon mötet och varna för när nya politiska initiativ behövs.

Som ett komplement till dessa samordningsinsatser kommer kommissionen även att överväga om det finns möjlighet att stärka kontakterna mellan dess tjänstemän och marknadsaktörerna i samband med både utformningen och genomförandet av nya instrument och då utgå från de erfarenheter som ligger till grund för den föreslagna reformen av förvaltningen av gemenskapens bistånd till tredje land (SEC (2000) 814) och utläggningen av förvaltningen av gemenskapsprogram (SEC (2000) 823).

5.3. Bättre insyn och tillgänglighet för de små och medelstora företagen

Trots den reklam som gjorts för gemenskapens enskilda stödprogram till förmån för de små och medelstora företagen, kan det vara svårt för dessa företag och även andra att förstå och hålla jämna steg med utvecklingen av gemenskapens olika finansieringskällor. En webbsida med en enda portal skulle kunna tjäna som en gemensam kontaktpunkt för småföretagen och andra intresserade grupper, även finansinstitut, genom att hemsidan skulle innehålla beskrivningar av gemenskapens olika finansieringsinstrument, däribland EIB-gruppens, samt hur man får tillgång till dem. Man bör vara mycket noggrann då man konstruerar denna hemsida så att man underlättar spridningen av relevant information och tillhandahåller bra länkar till motsvarande program i medlems staterna.