MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Att främja delad användning av radiospektrumresurser på den inre marknaden /* COM/2012/0478 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Att främja delad användning av radiospektrumresurser på den inre marknaden (Text av betydelse för EES) 1. Inledning Europeiska unionen står inför exponentiell tillväxt i trådlös datatrafik. Trådlös konnektivitet blir allt viktigare i ekonomin. Källor inom industrin spår att den globala mobiltrafiken kommer att öka med 26 % årligen till 2015. Då kommer det att finnas 7,1 miljarder mobiltelefoner, handdatorer och andra mobila enheter som kan koppla upp sig till internet. Tillgången till internet genom trådlöst bredband har blivit en självklarhet för medborgarna i Europa, och mobilnätsoperatörerna måste uppfylla användarnas växande efterfrågan. Många andra ekonomiska sektorer utanför elektronisk kommunikation bör även gynnas av trådlösa innovationer och höghastighetsdatatillämpningar som kan höja produktiviteten och säkerställa hållbar tillväxt. Att klara de ökande spektrumbehoven för trådlös konnektivitet försvåras av brist på ledigt spektrum och av de höga priserna i samband med omfördelning av spektrum till nya användare vad gäller kostnader, förseningar och det tillfälliga behovet av att stänga av etablerade användare. För att möta den ökade efterfrågan är det nödvändigt med en effektivare användning och innovation. Inom det kommande årtiondet kan den tekniska utvecklingen göra det möjligt för allt fler användare att dela samtidiga tillträdesrätter till ett visst frekvensband. Lagstiftningen måste emellertid tillåta detta. Delad användning av spektrum omfattar olika användare som alla har rätt att använda ett visst frekvensband under olika förhållanden. Detta frigör ytterligare spektrumresurser och minskar hindren för tillträde till spektrum för nya användare. En undersökning som genomförts för kommissionens räkning visar att man genom att hitta ytterligare delade spektrumresurser för trådlöst bredband skulle kunna skapa betydande ekonomiska nettovinster för EU. Med en ökning på mellan 200 och 400 MHz i delat tillträde till spektrum för trådlöst bredband, indikerar undersökningen på en nettoökning av värdet för den europeiska ekonomin på ungefär flera hundra miljarder euro fram till 2020[1]. Eftersom spektrumförvaltning är en viktig förutsättning för den digitala inre marknaden, bidrar detta initiativ därför direkt till att nå målen i Europa 2020-strategin och när de är genomförda kan de bidra till att stärka den europeiska ekonomin. Att dra full nytta av att dela spektrum kräver inte bara att nuvarande lagstiftningshinder för att använda innovativa lösningar undanröjs, utan också att man underlättar delning. I linje med programmet för radiospektrumpolitik (RSPP)[2] strävar kommissionen därför efter ett så brett som möjligt politiskt godkännande av de föreslagna åtgärderna för att främja utvecklingen av trådlösa innovationer i EU för att se till att det nuvarande tilldelade spektrumet utnyttjas i största möjliga utsträckning. I detta meddelande fastställs den rättsliga bakgrunden, de faktorer som driver på och möjliggör utvecklingen, och utmaningarna för mer delad spektrumanvändning. I avsnitt 5 beskrivs det föreslagna nya tillvägagångssättet för att ge incitament till och rättssäkerhet för spektrumdelning. I avsnitt 6 föreslås nästa steg för att främja den gemensamma användningen av spektrum på den inre marknaden för licensfria och licensbelagda frekvensband. 2. Regelverket EU:s regelverk för elektronisk kommunikation[3] syftar till att underlätta tillträde till spektrum, baserat på det minst krävande auktorisationssystemet. Det gynnar användningen av allmänna auktorisationer, utom i de fall där det är tydligt att individuella licenser är nödvändiga, t.ex. för att skydda mot skadlig störning. I regelverket fastställs principer för ett effektivt utnyttjande och en effektiv förvaltning av spektrum samt teknik- och tjänsteneutralitet. Programmet för radiospektrumpolitik utvidgar dessa principer till EU:s alla relevanta politikområden[4]. För att förbättra effektiviteten och flexibiliteten krävs det att medlemsstaterna, i samarbete med kommissionen, och där så är lämpligt, främjar kollektiv användning och delad spektrumanvändning[5]. Programmet för radiospektrumpolitik syftar till att identifiera minst 1 200 MHz senast 2015 samt att underlätta tillträdet till spektrum genom allmänna auktorisationer[6], vilket motsvarar unionens politiska mål att anslå tillräckligt och lämpligt spektrum i god tid och att på bästa sätt möta den ökande efterfrågan på trådlöst bredband. Spektrumdelningmetoder, t.ex. lokala radionät (RLAN), basstationer med små celler och så kallade mesh networks anges uttryckligen[7]. I RSPP krävs också att kommissionen, i samarbete med medlemsstaterna, utvärderar möjligheten att utvidga fördelningen av licensfritt spektrum för trådlösa system[8]. För att uppfylla dessa mål behövs lösningar som är anpassade till de olika auktorisationssituationerna. Utöver licensfria band och uteslutande licensbelagda band, finns det också band där ett antal användare har licenser, dvs. där nyttjanderätten inte är exklusiv. Slutligen inrättas genom RSPP en spektruminventering bland annat för att identifiera spektrumdelningsmöjligheter[9]. Vid genomförandet av dessa åtgärder ska kommissionen se till att de rättigheter som slås fast i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna iakttas[10]. 3. Faktorer som driver på och möjliggör delad användning av spektrum Delad användning av spektrum avser situationer då ett antal oberoende användare och/eller utrustning tillåts att ha tillträde till samma frekvensband enligt vissa villkor. Såsom illustreras av följande tre exempel, vänder sig berörda parter i allt högre grad till nya delningsmöjligheter för att tillgodose den ökande efterfrågan på trådlös konnektivitet. För att maximera fördelarna med en effektiv spektrumanvändning är det nödvändigt att understödja denna trend samtidigt som kvaliteten på tillhandahållna tjänster inte försämras. 3.1. Trådlöst bredband Wi-Fi-nätverk är de mest välkända exemplen på hur Europas medborgare och företag delar spektrum i dag. Det finns trådlösa bredbandsinfrastrukturer som bygger på Wi-Fi-teknik och som redan stöder överkomliga och lättillgängliga internetförbindelser i en del medlemsstater där de drivs i harmoniserade frekvensband för RLAN[11]. Detta stimulerar utvecklingen av onlinetjänster för att utnyttja tillväxtpotentialen och utvecklingen av nya och innovativa företagslösningar i Europa[12]. Mer än hälften av all smartmobiltrafik verkar överföras över Wi-Fi-nätverk och denna nomadiserande trafik växer fyra till sex gånger snabbare än mobil trafik. Den globala försäljningen av Wi-Fi-försedd utrustning beräknas uppgå till 3,5 miljarder enheter senast 2014[13]. Mobilnätsoperatörer är också är beroende av samma licensfria RLAN-frekvenser för data-avlastning för att öka nätens kapacitet, förbättra täckningen i byggnader och minska kostnaderna. Operatörer som har exklusiva licenser kan också öka effektiviteten i sina respektive mobila nät med den gemensamma användningen av frekvenser i särskilda geografiska områden. Gruppen för radiospektrumpolitik (RSPG) drog 2011 slutsatsen att delning av spektrum skulle kunna främja en mer effektiv användning av resurser, under förutsättning att man noggrant tänkt igenom konsekvenserna för konkurrensen och att nödvändiga delningsavtal är tillåtna i alla medlemsstater[14]. Delad användning av licensbelagda eller licensfria frekvenser för trådlöst bredband möjliggör kostnadsbesparingar för mobilnätsoperatörer, ekonomiskt överkomlig internetkonnektivitet och ger möjligheter för gemensamt utnyttjande av infrastruktur. 3.2. Det trådlöst uppkopplade samhället De växande behoven av trådlös konnektivitet kommer inte bara från trådlöst bredband, utan också från tillämpningar, t.ex. smarta mätare/nät eller maskin till maskin (M2M)-kommunikation. För närvarande utvecklas ungefär 80 % av den nya trådlösa teknik som omfattas av Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (ETSI) för att fungera i licensfria delade band[15]. Sådana innovationer medför fördelar på flera sätt, till exempel genom hemautomatiseringstillämpningar som bygger på trådlösa sensorer som kan göra EU-medborgarnas dagliga liv mer miljövänligt – t.ex. genom att slå av belysningen när vi inte är hemma eller reglera luftkonditioneringssystem beroende på temperaturen. Europeiska post- och telesammanslutningen (CEPT) konstaterade nyligen att t.ex. enbart i det harmoniserade licensfria 863–870 MHz-bandet säljs minst 40 miljoner trådlösa enheter (inklusive fjärrkontroller, larm och sensorer) varje år i Europa[16]. Denna s.k. kortdistansutrustning (SRD)[17] gör också företagen mer effektiva genom att minska kostnaderna och öka produktiviteten, till exempel med RFID-system i logistik- och detaljhandelstillämpningar. Alla tillämpningar av typen ”sakernas internet” (Internet of Things – IoT) används i harmoniserade licensfria band. Dessa band har ett mycket stort värde eftersom de är fritt tillgängliga för varje enhet som uppfyller relevanta spektrumtillträdesregler för att undvika interferens, utan att man behöver skaffa en spektrumlicens. Små och medelstora företag och innovatörer för vilka ett sådant tillträde är särskilt viktigt, måste emellertid också se till att deras teknik kan hantera den eventuella störningen i delade band där skyddsrättigheterna inte garanteras av en nationell tillsynsmyndighet. Trådlösa innovationer är därför inte enbart en faktor som möjliggör spektrumdelning, utan blir också en drivkraft för ökad delad användning, vilket visas av nya arrangemang för datadelning[18]. Trenden mot ett uppkopplat samhälle visar det mervärde som låga spektrumtillträdeshinder i licensfria delade band har som grogrund för trådlös innovation som stimulerar utvecklingen och användningen av stabil trådlös teknik. 3.3. Forskning och innovativ teknik För att utnyttja alla fördelar med spektrumdelning krävs särskild forskning i dynamiskt tillträde till spektrum, som stöds av sjunde ramprogrammet (FP7), genom projekt som främjar kognitiv radio, dynamisk delning och aggregering av spektrum[19]. Sedan sjunde ramprogrammet inleddes har omkring 50 miljoner euro investerats i varje tvåårigt arbetsprogram för spektrumrelaterad forskning. Dessa projekt har lett till gradvisa framsteg. Dynamisk delning av spektrum ingår redan i nuvarande standarder för RLAN vid 5 GHz för att möjliggöra delning med radar. Kognitiv radioteknik erbjuder tjänster vid sidan om TV-sändare, den primära tjänsten i UHF-bandet, genom att använda platsbaserad information för att fastställa outnyttjat spektrum i och mellan sändnings-frekvensbanden (s.k. vita fläckar). Försök i Tyskland, Slovakien och Förenade kungariket visar att detta tillvägagångssätt snart kan börja användas. Kommissionen stöder denna utveckling genom att utfärda ett standardiseringsmandat för att harmonisera tillträdet till platsbaserad information för denna teknik genom geo-lokaliserings-databaser[20]. För att möjliggöra utvecklingen och användningen av sådan teknik i Europa identifieras i mandatet områden där det behövs standarder för att främja förenligheten med EU-rätten och nationell lagstiftning om utsläppande på marknaden och användning av radioutrustning, särskilt med radioutrustnings- och teleterminalutrustningsdirektivet[21]. Även om fokus ligger på att skapa stordriftsfördelar för de första användningarna, är betydelsen av att utnyttja ”vita fläckar” inte begränsad till ett specifikt band. Mer kan göras för att utnyttja kognitiv radioteknik, t.ex. genom att känna av andra spektrumanvändare. Forskning pågår för att skapa självorganiserande nätverk som syftar till att minimera korspolarisering mellan basstationer med små celler i kommande generationer av trådlös bredbandsteknik. Forskning har gjort det möjligt att öppna delat tillträde till spektrum och samtidigt se till att primära tjänster är skyddade. Kognitiv radioteknik utvecklas i dag med stöd av mandaten för harmoniserade standarder och försök i europeiska forskningsprojekt. Ytterligare framsteg förväntas på området för avkänning och användning av basstationer med små celler. 4. Utmaningar på vägen till mer delad spektrumanvändning Som exemplen i föregående avsnitt visar är radiospektrum en ytterst värdefull och begränsad naturresurs som kan återanvändas mer effektivt i takt med att tekniken gör framsteg. RSPG påpekade 2011 att det fanns en hög efterfrågan på delad användning och fann att ”det finns ett behov av att göra ytterligare framsteg på lämpliga regleringsmekanismer i fråga om spektrumdelning”[22]. Den viktigaste utmaningen för tillsynsmyndigheterna är att finna lämpliga sätt att auktorisera delat spektrumtillträde till ett band, dvs. att tillåta att två eller flera användare kan utnyttja samma frekvensområde enligt ett definierat delningsavtal. Användare som delar licensfria band, såsom SRD, har hittills inga rättigheter att skyddas mot skadlig störning, medan användare som delar frekvenser på grundval av individuella licenser kan få stöd genom rättsliga garantier i denna fråga. För att göra ytterligare framsteg måste de nationella tillsynsmyndigheterna ta itu med följande utmaningar. 4.1. Hantering av skadlig störning för att avlägsna osäkerhet Att säkerställa samexistens mellan olika tillämpningar på samma frekvensområde är av avgörande betydelse för att utnyttja möjligheter till delad användning. Tillämpningar bör inte störa varandra i sådan utsträckning att deras funktioner skadas på allvar. Godtagbara störningsnivåer och lämpliga begränsningsstrategier måste definieras mellan användare eller anges i lagstiftningsvillkoren för delat tillträde till ett band. Störningsminskning kan uppnås genom tillförlitliga delningsarrangemang som grundar sig på tydliga regler och villkor i ett band, vilket skapar säkerhet för både etablerade och framtida användare. Öppna antaganden i ursprungliga kompatibilitetsstudier och tydliga skyddsrättigheter för de främsta användarna, inklusive efterlevande av överenskomna nivåer för störningsminskning, är viktiga för att skapa ökad förutsebarhet och ömsesidigt godtagande av delningsarrangemangen. 4.2. Att skapa tillräckliga incitament och skydd för alla berörda parter Det är en utmaning att balansera inverkan på de etablerade operatörerna och användingsbegränsningarna för varje ytterligare användare. Medan de etablerade operatörerna måste vara försäkrade om att ytterligare användare kommer att följa delningsreglerna, kan det också uppstå kostnader för de etablerade operatörerna för att garantera en god kvalitet på tjänsterna för nya användare, t.ex. begränsningsteknik eller mer stabila mottagare. Delningen måste erbjuda fördelar för alla användare. Etablerade användare, som antingen betalar spektrumavgifter eller behöver använda förbättrad teknik för att göra det möjligt för fler användare att få tillträde enligt attraktiva arrangemang, får begära ekonomisk ersättning. Det kommer också att vara nödvändigt att se till att delningsarrangemangen mellan användare inte inverkar negativt på konkurrensen (i enlighet med bestämmelserna i fördraget[23]), och att ta hänsyn till vilken inverkan delningsmöjligheterna har på utformningen av framtida spektrumtilldelningsförfaranden i medlemsstaterna. 4.3. De licensfria bandens kapacitet Eftersom användare i licensfria band saknar lagstadgat skydd i fråga om överbelastning, är det inte klart om nuvarande delade band har tillräcklig kapacitet – kan exempelvis de nuvarande RLAN-banden rymma både tillväxten i det privata bredbandstillträdet och avlastning av mobil datatrafik? Det vore fördelaktigt för de nationella tillsynsmyndigheterna att övervaka användningen av dessa band så att de objektivt kan fastställa prognoser över överbelastningar och förbättra tillförlitligheten för delningsarrangemangen i dessa band för alla användare. En ny generation av RLAN-utrustning (s.k. 802.11ac) som förväntas finnas på marknaden i slutet av 2012 kan närma sig de fasta nätens användarhastigheter. Även om de är beroende av existerande spektrum för RLAN vid 5 GHz kommer en sådan utveckling att kräva mycket breda frekvenskanaler som för närvarande är begränsade i antal. Med tanke på nuvarande mönster för Wi-Fi-användning, inbegripet användning av mobiloperatörer för avlastning av data, bör hänsyn tas till huruvida mer licensfritt ”fast trådlöst” spektrum bör identifieras som en del av strävan efter bredbandsspektrum eller som en kompletterande gemensam resurs. Att främja mer delad användning av spektrum kräver följande: - Att få användare att ta ett ömsesidigt ansvar för acceptabla gränsvärden för störningar och lämpliga begränsningsstrategier. - Att skapa rättssäkerhet i fråga om tillämpliga bestämmelser och villkor, förfaranden för övervakning av efterlevnaden samt insyn i fråga om kompatibilitetsantaganden och skyddsrättigheter. - Att skapa incitament för investeringar i förbättrad teknik som är gynnsam för etablerade operatörer och ytterligare användare, samtidigt som konkurrensen respekteras och främjas. - Att fastställa breda frekvenskanaler för utveckling av RLAN samt tillhandahålla överbelastningsprognoser för att öka förutsägbarheten och tillförlitligheten hos de viktigaste delade banden. - Att säkerställa att varje övergång från exklusiva nyttjanderätter till delad användning ökar konkurrensen från fler användare och i synnerhet inte skapar oberättigade konkurrensfördelar för nuvarande eller framtida rättighetshavare. 5. Mot en gemensam ram för delat tillträde till spektrum i Europa I den mån som ny trådlös teknik allt oftare på ett ”smart” sätt kan samarbeta inbördes för att undvika ömsesidig störning behöver de nationella tillsynsmyndigheterna ha tillgång till lämpliga medel för att möjliggöra lämpliga delningsarrangemang och främja delad användning av spektrumresurser. Kommissionen föreslår därför att följande två ytterligare verktyg för att tillhandahålla fler spektrumtillträdesmöjligheter för innovativ teknik utvecklas för att skapa incitament för större spektrumresurser och en effektivare användning av dem: (1) Ett tillvägagångssätt på EU-nivå för att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter i harmoniserade eller icke-harmoniserade band. (2) Delad tillgång till spektrumrättigheter som regleringsinstrument för att tillåta licensbelagda delningsmöjligheter med garanterade nivåer av skydd mot störningar. 5.1. Att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter På den inre marknaden kan fördelaktiga delningsmöjligheter (beneficial sharing opportunities – BSO) identifieras, både i licensbelagda och licensfria frekvensband där den kombinerade socioekonomiska nettonyttan av flera tillämpningar som delar ett band är större än den samhällsekonomiska nettonyttan av en enda tillämpning, med beaktande av de ytterligare kostnader som delad användning medför[24]. Att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter inom ett specifikt band kräver insyn i fråga om de delningsarrangemang som ska tillämpas, i synnerhet i) delningsvillkoren, dvs. de tekniska parametrarna som definieras av en nationell tillsynsmyndighet och som fastställer tillträdeshierarkin i ett delat band[25], och ii) delningsreglerna, dvs. gemensamma användningsbestämmelser som möjliggör delning, som antingen är bemyndigad av en nationell tillsynsmyndighet eller definierade av användare på grundval av standarder, gemensamma protokoll, eller delningsavtal som är förenliga med konkurrenslagstiftningen[26]. För att främja trådlös innovation och stimulera identifiering av fördelaktiga delningsmöjligheter, måste intressenter få möjlighet att genom ett öppet förfarande ansöka hos den relevanta nationella tillsynsmyndigheten, om rätten att använda spektrum på delad grund. Sådana sökande av fördelaktiga delningsmöjligheter måste visa att de har förmågan att dela ett band utan att i onödan äventyra den etablerade operatörens rätt att använda frekvenserna. För att dra nytta av den inre marknadens stordriftsfördelar för att skapa incitament för investeringar, måste EU definiera ett förfarande för att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter för att säkerställa en enhetlig och konsekvent tillämpning i alla medlemsstater när de hanterar enskilda fall. Ett sådant förfarande ska tillämpas, antingen i harmoniserade eller icke-harmoniserade band, och ska kunna omfatta följande huvudpunkter: · En harmoniserad tidsram. · En möjlighet för förhandlingar mellan den sökande och den etablerade operatören, där de nationella tillsynsmyndigheterna skulle fungera som medlare, för att klargöra villkoren för den fördelaktiga delningsmöjligheten, bl.a. i) instrumenten för att förebygga en försämring av kvaliteten på tjänsten och ii) fördelningen av delningskostnaderna (i förekommande fall). · En undersökning av socioekonomiska fördelar som bland annat skulle behöva ta hänsyn till i) de villkor på vilka befintliga tilldelningar gjordes, inbegripet de kostnader som uppkommit, och ii) de berättigade förväntningarna hos de etablerade rättighetsinnehavarna samt sökande av fördelaktiga delningsmöjligheter. Av betydelse är också iii) de dynamiska effekter som fördelaktiga delningsmöjligheter skulle kunna ha på konkurrensen, samt på investeringarsincitamenten för etablerade operatörer respektive potentiella nya aktörer, i samband med konvergerande teknik. · Möjligheten för tillsynsmyndigheten att godkänna en fördelaktig delningsmöjlighet och säkerställa en större delad användning av spektrum för att uppnå en så effektiv användning av spektrum som möjligt, i enlighet med gällande EU-lagstiftning och nationell lagstiftning. När det är lämpligt, och med hänsyn till befintliga rättigheter, kan detta inbegripa möjligheten att införa incitamentsskapande avgifter på samma nivå som den identifierade socioekonomiska alternativkostnaden. · Tillhandahållande av information på EU-nivå om ansökningar om fördelaktiga delningsmöjligheter och om resultatet av det efterföljande nationella förfarandet, samt möjligheten att bedöma fördelaktiga delningsmöjligheter inom ramen för spektruminventeringen och identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter som är lämpliga för tillämpning på hela den inre marknaden. I den utsträckning som tekniska framsteg möjliggör mer fördelaktiga delningsmöjligheter på den inre marknaden är det nödvändigt att främja investeringar och uppmuntra spektrumanvändare att bättre utnyttja sitt spektrumtillträde genom att i nära samarbete med medlemsstaterna definiera ett förfarande och nyckelkriterier på EU-nivå för att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter (t.ex. i form av en rekommendation). 5.2. Att auktorisera licensbelagt delat spektrumtillträde När en fördelaktig delningsmöjlighet inom ett specifikt band har identifierats och godkänts kan det resultera i en delningsutdelning av ytterligare delade spektrumresurser, om nationella tillsynsmyndigheter har lämpliga verktyg för att auktorisera delat spektrumtillträde. Sådana auktoriseringar bör beviljas i enlighet med gällande EU-bestämmelser och nationell lag, särskilt artiklarna 3, 5, 6, 7, 13 och 14 i auktorisationsdirektivet[27] och med hänsyn till den etablerade operatörens existerande rättigheter. För att underlätta identifieringen av fördelaktiga delningsmöjligheter med marknadsbaserade incitament, skulle spektrumdelningsavtal kunna fungera som rättsligt bindande avtal som gör det möjligt för etablerade aktörer och sökande av fördelaktiga delningsmöjligheter att definiera sina respektive rättigheter och skyldigheter, dvs. delning av teknik och/eller kostnader. För att underlätta sådana avtal kan de nationella tillsynsmyndigheterna anförtros att fungera som opartiska tekniska rådgivare och registrera villkoren i sådana avtal. Sådana avtal skulle kunna vara nödvändiga för att ändra redan gällande nyttjanderätter på nationell nivå i överenskommelse med den dominerande operatören. De etablerade rättsinnehavarna skulle kunna dra nytta av den ömsesidiga återförsäkringen av ett lämpligt delningsavtal genom att föreslå fördelaktiga delningsmöjligheter. Till exempel skulle offentliga organ kunna erbjuda tillträde till spektrumkapacitet för kommersiella operatörer i utbyte för samfinansiering av nätinfrastrukturer för bredbandstillämpningar av PPDR-system (räddningstjänst och katastrofinsatser). Om innovatörer kan jämföra delningsmöjligheterna på en konkurrensutsatt inre marknad skulle de ekonomiska incitamenten uppmuntra till förslag på delningsavtal som bygger på innovativ teknik och främja samexistensen av tekniska standarder. Att göra det möjligt för användare att förhandla fram en lämplig grad av skydd mot skadliga störningar och att ingå delningsavtal skulle göra det möjligt att finna fördelaktiga delningsmöjligheter som är baserade på faktisk spektrumanvändning. Detta skulle vara en förbättring jämfört med traditionella tekniska kompatibilitetsstudier som är baserade på statistiska modeller för spektrumdelning. För att ge de avtalsslutande parterna lagstadgade garantier för att motivera de nödvändiga investeringarna, skulle de nationella tillsynsmyndigheterna behöva ha möjlighet att bevilja delade nyttjanderätter till spektrum (shared spectrum access rights – SSAR) som bygger på delningsavtal som är rättsligt bindande för alla användare av ett särskilt frekvensområde. Nyttjanderätt till delat spektrum skulle därför kunna bli ett ytterligare verktyg för nationella tillsynsmyndigheter för att tillåta delat tillträde till spektrum i band där en fördelaktig delningsmöjlighet har identifierats och godkänts, t.ex. med enskilda licenser för ytterligare användare. Gruppen för radiospektrumpolitik framhöll nyligen att ett tillvägagångssätt med licensbelagt delat tillträde skulle ge fler användare spektrumtillträdesrättigheter och en garanterad kvalitet på tjänsterna. Slutsatsen var att detta skulle möjliggöra ”etablerade operatörer att fortsätta att använda spektrumet samtidigt som de tillhandahåller spektrumkapacitet för andra användare”[28]. Spektrumdelningsavtal ger användarna rättssäkerhet samtidigt som det införs marknadsbaserade incitament, däribland ekonomisk ersättning, för att identifiera flera fördelaktiga delningsmöjligheter på den inre marknaden, om de nationella tillsynsmyndigheterna beviljar delade spektrumtillträdesrättigheter till ytterligare användare av ett frekvensband. 6. Nästa steg För att främja utvecklingen av trådlösa innovationer i EU är det nödvändigt att kontinuerligt förbättra möjligheterna för harmoniserat spektrumtillträde både i licensfria band och licensbelagt spektrum och att fastställa nya verktyg för mer delad användning av radiospektrumresurser på den inre marknaden. Kommissionen föreslår därför att vidta följande åtgärder: (1) Identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter både i licensbelagda och licensfria frekvensband genom följande: · Utveckla, i samarbete med medlemsstaterna, ett sammanhängande och konsekvent förfarande för att identifiera fördelaktiga delningsmöjligheter samt kriterier för bedömning av ansökningar av fördelaktiga delningsmöjligheter som lämnas in på nationell nivå i enlighet med gällande EU-lagstiftning och nationell lagstiftning, med beaktande av de centrala element som nämns i avsnitt 5.1. · Använda data som samlats in genom den inventering som fastställs genom programmet för radiospektrumpolitik. · Möjliggöra utveckling och användning av produkter med vita fläckar som bygger på harmoniserade standarder för geo-lokalisering av databaser som ska utarbetas som svar på kommissionens kommande mandat. Den nedre delen av UHF-bandet (särskilt 470–698 MHz) bör öppna vägen för en delningsmöjlighet som banar väg för användning av denna metod på andra band. (2) Överväga att göra tillräckligt licensfritt spektrum som är harmoniserat på EU-nivå tillgängligt för trådlösa innovationer genom att · säkerställa förutsägbara och tillförlitliga delningsarrangemang på SRD-band, med iakttagande av principerna om teknik- och tjänsteneutralitet, genom fortsatta uppdateringar av beslut 2006/771/EG, · studera och mäta nuvarande kapacitet och eventuell överbelastning av 2,4- och 5 GHz-banden för avlastning av data, · beroende på resultatet av tekniska studier och inverkan på marknaden, beakta fastställandet av ytterligare harmoniserat licensfritt spektrum för RLAN-tjänster (Wi-Fi) på 5 GHz genom en ändring av beslut 2005/513/EG. (3) Definiera, i samarbete med medlemsstaterna, en gemensam strategi för att möjliggöra fler delningsmöjligheter, som baseras på frekvensdelningsavtal mellan användare genom att · rekommendera ett gemensamt format för delade nyttjanderätter till spektrum, en gemensam terminologi för dokumentering av delningsvillkoren och -reglerna och bästa praxis i auktorisationer för delat tillträde i syfte att underlätta avtal, inklusive konkurrensaspekter, · organisera ett offentligt samråd för att identifiera användarnas behov och bästa praxis för delningsavtal samt eventuella standardiseringsbehov för att stödja användningen av innovativa lösningar, och · utveckla riktlinjer för att säkerställa en effektiv användning av spektrum och främja konkurrens som bygger på delningsavtal mellan användare som är verksamma på marknaderna. [1] Se: Perspectives on the value of shared spectrum access, SCF Associates, februari 2012 (SCF 2012). [2] Beslut 243/2012/EG av den 14 mars 2012, EUT L 81, 21.3.2012, s. 7. Artikel 4.1 [3] Direktiv 2009/140/EG, EUT L 337, 18.12.2009, s. 37, och art. 5.1 och 5.2 femte stycket i direktiv 2002/20/EG, EGT L 108, 24.4.2002, s. 21, ändrat 2009. [4] RSPP art. 2 och 3. [5] RSPP art. 4.1. [6] RSPP art. 3 b och g. [7] I mobilnät (t.ex. UMTS, LTE eller WiMax) används s.k. pico- eller femtoceller för avlastning av uppgifter inom eller utanför licensbelagda frekvenser, RSPP art 6.10. [8] RSPP art. 6.7. [9] RSPP art. 9.1 b. [10] Kommissionens meddelande Strategi för en effektiv tillämpning av stadgan om grundläggande rättigheter i EU, KOM (2010) 573. [11] Banden 2 400–2 483.5 MHz, 5 150–5 350 MHz och 5 470–5 725 MHz. [12] Kommissionens meddelande Samstämmiga ramar för att öka tilltron till en inre e-marknad för e-handel och nättjänster, KOM (2011) 942. [13] SCF (2012). [14] RSPG11-374. [15] SCF 2012. [16] Utkast till ECC-rapport 182. [17] Beslut 2006/771/EG. [18] T.ex. i frekvensbanden 870–876 MHz och 915–921 MHz. [19] T. ex. Saphyre, CogEU, Sacra, OneFit, Faramir, E3, Socrates, Walter, Newcom++, NetWorks, Samurai, EUWB, Ucells, Crown. [20] Standardiseringsuppdrag till CEN, Cenelec och Etsi för omkonfigurerbara radiosystem (RRS). [21] Direktiv 1999/5/EG, EGT L 91, 7.4.1999, s. 10. [22] RSPG11-392. [23] Som vidareutvecklats i EU: s riktlinjer om horisontella samarbetsavtal, EUT C 11, 14.1.2011, s. 1. [24] En fördelaktig delningsmöjlighet (BSO) kan beräknas enligt följande formel: nettonyttan av tillämpning A < (nettonyttan av tillämpning A+B+C …) - (kostnad för delning). En sådan bedömning kan göras före eller efter omfördelning av ett spektrumband. [25] Dvs. om användarna delar ett band på grundval av ett primär-sekundärförhållande eller som jämlikar. [26] Antingen tillämpas statiska samexistensregler för alla användare av ett band eller dynamiska samarbetsregler som styr tillträdet till spektrum för en användare enligt användning av samma band av en annan användare. [27] Direktiv 2002/20/EG, EGT L 108, 24.4.2002, s. 21, ändrat 2009. [28] RSPG11-392.