Yttrande från Regionkommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europeiska unionens handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004)"

(2000/C 57/14)

BAKGRUND

Meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om Europeiska unionens handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004) (KOM(1999) 239 slutlig).

Regionkommitténs presidiums beslut av den 15 september att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i ärendet och att ge utskott 5 (socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism) ansvaret för det förberedande arbetet.

Det utkast till yttrande (CdR 292/99 rév.1) som antogs av utskott 5 den 6 september 1999 (Föredragande: John Battye, UK/PSE).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid plenarsessionen den 17-18 november 1999 (sammanträdet den 18 november.

1. Inledning

1.1. Regionkommittén hälsar med tillfredsställelse Europeiska kommissionens förslag om en andra europeisk handlingsplan. Kommittén är medveten om det övergripande hot som narkotikamissbruk och narkotikahandel innebär för Europas medborgare och håller med om att detta hot kräver åtgärder på alla nivåer, från lokal nivå till EU-nivå.

1.2. Kommittén vill särskilt betona behovet av att de lokala och regionala myndigheterna deltar i utformning och genomförande av alla strategier som syftar till att angripa problemet på lokal nivå. Kommittén uppmanar Europeiska kommissionen att erkänna att det saknas effektiva mekanismer för att se till att det sker ett utbyte av erfarenheter och metoder mellan de lokala och regionala myndigheterna i Europa. Kommittén anser att problemet med narkotikamissbruk kan hanteras mer effektivt genom en kombination av ansträngningar för att både minska efterfrågan och tillgången på olagliga substanser och utrycker sitt stöd för det angreppssätt som beskrivs i Europeiska kommissionens förslag. Kommittén välkomnar att större prioritet än tidigare ges till att försöka minska efterfrågan på narkotika.

1.3. Kommittén erkänner att det finns ett behov att samarbeta på unionsnivå, men uppmanar EU, liksom i sitt yttrande om den tidigare handlingsplanen, att bistå sina medlemsstater i att inrätta partnerskap inom och mellan enskilda medlemsstater. De lokala och regionala myndigheterna, som representerar den lokala befolkningen, kommer att spela en avgörande roll för att få en sådan strategi att fungera.

1.4. Kommittén välkomnar att Amsterdamfördraget inför målet att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom "ett område med frihet, säkerhet och rättvisa" och erkänner möjligheterna att inom ramen för detta föra fram strategier mot narkotikamissbruket.

2. Tendenser inom narkotikamissbruket

2.1. Kommittén håller med om analysen av trender inom narkotikamissbruk men är särskilt bekymrad över framväxten av en ny generation heroinmissbrukare. Ökningen av amfetamin är också ett orosmoment, särskilt bruket av vissa avledda substanser (designer drugs).

2.2. Europeiska unionens hittills genomförda åtgärder för att reducera efterfrågan och bruket av illegala droger har i alltför liten utsträckning beaktat de lokala tjänsterna och de sociala insatserna i regionerna. Kommittén anser därför att unionen och medlemsstaterna i framtiden bör ställa mer resurser till förfogande för riktade åtgärder, med hänsyn tagen till regionala krav och särdrag; speciellt för att de sociala levnadsvillkoren i de olika regionerna har ett avgörande inflytande på narkomanins uppkomst och yttringar.

3. Åtgärder för att bekämpa olaglig handel med narkotika

3.1. Trots omfattande ansträngningar har de resurser som avdelats till att bekämpa olaglig handel med narkotika inte stoppat narkotika från att komma ut på gator och i samhällen. Narkotika är inte längre bara tillgänglig i städer utan även i mindre samhällen, byar och på landsbygden.

3.2. Det är medlemsstaternas sak att ensamma eller i partnerskap möta den här situationen. De bör, trots alla svårigheter med tanke på de resurser den organiserade brottslighetens nätverk har, komplettera insatserna för att minska utbudet med riktade insatser för minskad efterfrågan. ReK anser att kampen mot drogproblemen bör fortsätta genom en rad enskilda åtgärder, men samtidigt anser kommittén att såväl unionen som medlemsstaterna bör ställa mer medel till förfogande för lokala tjänster och sociala åtgärder för att minska narkotikamissbruket.

3.3. Kommittén anser att större framsteg kan göras vad gäller pengatvätt och att finansiella och rättsliga åtgärder bör införas för att spåra vinster från narkotikarelaterad verksamhet samt för att ge befogenheter att frysa och beslagta tillgångar som anskaffats med pengar som härrör från illegal narkotikahandel.

4. Europeiska unionens angreppssätt: En global, multifunktionell och samlad strategi för att bekämpa olagliga substanser

4.1. Kommittén erkänner och stöder EU:s behov att befästa det som redan har uppnåtts genom EU:s deltagande i en bredare internationell kamp mot narkotika och att EU-instrument måste användas för detta ändamål.

4.2. Kommittén välkomnar enigheten mellan utvecklingsländerna och den industrialiserade världen och det erkännande det innebär att narkotikaproblem ses ur ett bredare perspektiv på välfärdsfrågor som tar upp de ekonomiska och sociala aspekterna på hållbar utveckling i både producent- och konsumentländer.

5. Utvärdering

5.1. Kommittén förstår den svårighet som ligger i att utveckla mekanismer för att mäta hur effektiva olika åtgärdsprogram har varit. Mycket kan läras av de medlemsstater som utvecklat nationella strategier med nyckeltal för att mäta resultat. Det är viktigt att utveckla ett antal korrekta nyckeltal för att mäta handlingsplanens effekt och säkerställa att dessa utvärderingsinstrument är tillgängliga på lokal och regional nivå.

5.2. Kommittén uppmuntrar Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) att fortsätta att utveckla sin roll inte bara som ett centrum för spridning av de bästa metoderna, utan att också ge råd och vägledning avseende utvärdering samt bidra till validering av utvärderingsinstrument. ECNN bör fullt ut utnyttja Reitox-nätverket och säkerställa att de erfarenheter som vunnits på lokal och regional nivå beaktas fullt ut. Kontakter mellan representanter för de lokala och regionala myndigheterna inom Europeiska unionen bör stärkas så att de kan lära av varandra.

Kommittén noterar att Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) ännu inte behandlar frågor som rör alkohol och tobak. Kommissionen uppmanas att se över detta.

6. Nya utmaningar

6.1. Kommittén noterar de nya utmaningar som har uppmärksammats och välkomnar möjligheten för kandidatländer att bli medlemmar av vissa organ. Utvecklingen av ett enda Narkotikanätverk för europeiska lokala och regionala myndigheter skulle vara ett stöd för dessa länder, liksom de erfarenheter som tjänstemän vid lokala myndigheter vunnit genom att använda Phares program som riktar sig till flera stödmottagare.

6.2. Kommittén anser att större uppmärksamhet bör ägnas de allt starkare bevisen för ett samband mellan stölder och narkotikamissbruk.

7. Amsterdamfördraget

7.1. Kommittén välkomnar det nya rättsliga ramverk som fördraget ger. Den välkomnar särskilt de förslag som ges inom ramen för området frihet, säkerhet och social rättvisa. De lokala och regionala myndigheterna har huvudansvaret för medborgarnas säkerhet och kan förväntas spela en ledande roll för att uppfylla dessa mål.

7.2. Kommittén välkomnar de ytterligare åtgärderna inom allmän hälsovård och polisväsende. Den roll som god allmän hälsovård kan spela är avgörande för åtgärder för att minska skadeverkningarna. Avgörande för medborgarna är också det nära samarbetet mellan polis, tull och andra rättsliga instanser.

8. Huvudsakliga målsättningar

8.1. Kommittén stöder tanken att narkotika måste förbli en huvudprioritet och att åtgärder för att minska både tillgång och efterfrågan bör fortlöpa som delar i en helhet som stöder varandra. Kommittén noterar särskilt att det kommer att krävas att nya resurser ställs till de lokala och regionala myndigheternas förfogande för att planen skall kunna genomföras framgångsrikt. Uppräkningen av nya strategier och utmaningar bör omfatta de som de lokala och regionala myndigheterna står inför. Ett starkt samarbete mellan allmän hälsovård och ordningsmakt behövs.

9. Detaljerade mål

9.1. Information: Kommittén erkänner den nyckelroll som Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) och Reitoxs nationella kontaktpunkter kommer att spela för att samla in, analysera och jämföra uppgifter om narkotikaproblemen. Det kommer att vara viktigt att båda organen upprättar en dialog med de lokala och regionala myndigheterna.

9.2. Åtgärder för att minska efterfrågan: Även om de målsättningar som läggs fram i förslaget är rimliga är kommittén oroad över att det inte refereras till de lokala och regionala myndigheternas roll. Att ställa upp mål för att minska illegal narkotikaanvändning bland ungdomar utan att klart ange hur detta bäst skall uppnås kommer knappast att vara effektivt. I många medlemsstater är åtgärder för att minska efterfrågan en uppgift för de lokala och regionala myndigheterna. Kommittén vill rikta uppmärksamheten mot den sociala utslagningens centrala betydelse och det faktum att det finns många olika åldersgrupper och riskgrupper i samhället. Kommittén betonar att spridningen av narkotika är ett socialt problem som berör såväl den lokala och regionala som den nationella nivån och som drabbar olika samhällsklasser Den viktigaste kanalen för information som skall minska efterfrågan är skolorna, vilka nästan uteslutande drivs av de lokala och regionala myndigheterna. De är en viktig lokal kontaktyta och måste ha ett nära samarbete med föräldrar och andra sociala aktörer.

9.3. Kommittén välkomnar att narkotikastrategierna kommer att behandlas jämsides med strategierna för alkohol och tobak.

9.4. Kommittén accepterar de mål som satts för utbildning och uppmuntrar särskilt att problemet behandlas i ett samlat grepp som inbegriper skola och samhälle. Skolor bör också uppmuntras att utveckla strategier för att ta itu med narkotikarelaterade incidenter.

9.5. Kommittén välkomnar att kommissionen fortsättningsvis skall vara särskilt uppmärksam på problemet med dopning inom idrotten. Vi anser emellertid att detta problem kan antas beröra en liten grupp toppidrottsmän, och helt säkert inga stora delar av befolkningen. Åtgärderna bör därför framför allt sättas in inom området för befintlig lagstiftning och skötas av nationella och internationella idrottsförbund genom kontinuerliga kontroller och i nödfall disciplinära åtgärder.

10. Slutsatser

10.1. Regionkommittén anser att de lokala och regionala myndigheternas fulla potential att bidra till den förra handlingsplanen inte uppnåddes. De viktigaste orsakerna till detta var

(i) bristande förståelse för de tjänster som lokala myndigheter utför för att bekämpa problemet med illegalt narkotikabruk,

(ii) avsaknad av ett omfattande nätverk mellan lokala myndigheter som kunde underlätta utbyte av erfarenheter och möjligheter att träffas,

(iii) erkännande av kommissionen att narkotika inte bara är ett stadsfenomen utan också drabbar landsbygdsområden,

(iv) kommissionens antagande att en minskning av efterfrågan kan åstadkommas inom hälsoområdet, när ett avgörande bidrag ges av de lokala och regionala myndigheterna genom skolor och program för att bekämpa brottslighet och upprätthålla den allmänna ordningen.

10.2. Med anledning av att Europeiska kommissionen ger hög prioritet till att förhindra att narkotikamissbruket sprids skulle kommittén välkomna ytterligare diskussioner om hur de lokala och regionala myndigheternas resurser kan användas för att nå målen i denna handlingsplan. Kommittén föreslår att

(i) Europeiska kommissionen sammankallar ett möte för att diskutera hur de lokala och regionala myndigheterna kan upprätta ett nätverk för att sammanföra alla nivåer av lokala och regionala myndigheter kring de frågor om förebyggande åtgärder och problem som har samband med illegala droger (se punkt 6.1),

(ii) kommissionen och Regionkommittén identifierar de viktigaste tjänster som de lokala och regionala myndigheterna utför som bidrar till att uppnå de mål som satts upp i Europeiska unionens handlingsplan för narkotikabekämpning (2000-2004) och utvecklar ett åtgärdsprogram för att säkerställa att dessa tjänster överensstämmer med målen,

ReK uppmanar kommissionen att låta Kommittén för förebyggande av drogmissbruk finnas kvar för att bistå Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd.

Bryssel den 18 november 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER