Under 2011 lade kommissionen fram förslag till nya egna medel för att, mot bakgrund av den finansiella krisen, bidra till medlemsstaternas insatser för budgetkonsolidering. Enligt förslaget skulle de momsbaserade egna medlen förenklas och en ny kategori egna medel grundad på en skatt på finansiella transaktioner införas. Europaparlamentet stödde kommissionens förslag. Även om den nödvändiga enhälliga överenskommelsen mellan medlemsstaterna inte kunde uppnås, rådde bred enighet om behovet av reformer. Europeiska rådet medgav i sina slutsatser av den 7 och 8 februari 2013 att systemet skulle kunna förbättras och uppmanade rådet att fortsätta arbetet på kommissionens förslag.

Mängden uppburna tullarna och kontrollintensiteten uppvisar olika tendenser. De senaste uppgifterna i Tullunionens resultat visar en nedåtgående trend för kontrollfrekvensen under de senaste åren, medan avdragssatserna för uppbördskostnaderna samtidigt steg från 10 till 25 %. På unionsnivå var 2,1 % av de importerade produkterna föremål för kontroller i samband med tullklarering under 2016, men denna andel varierar kraftigt mellan medlemsstaterna. Vidare skulle tillämpningen av förenklade förfaranden och automatisering bidra till att öka kontrollernas kostnadseffektivitet.

Den nuvarande nivån, som innebär att 20 procent tas ut för kostnaderna i samband med tulluppbörden, kan anses vara högre än nödvändigt som ett lämpligt incitament för att nationella myndigheter med omsorg skulle samla in tullar på unionens vägnar. Därför föreslås en sänkning av den andel av uppbördskostnaderna som medlemsstaterna har rätt att hålla inne till den ursprungliga nivån på 10 % samtidigt som det finansiella stödet till utrustning och informationsteknik i högre grad inriktas på de faktiska behoven.

Enligt de nya reglerna kommer ett bidrag som grundar sig på en gemensam skattebas, dvs. på bolagsvinster som gjorts nationellt, att vara direkt. En gemensam konsoliderad bolagsskattebas kommer att ge stabila och relativt omfattande intäkter till EU:s budget, samtidigt som den inte inkräktar på medlemsstaternas beskattningsrätt. Genom den föreslagna kategorin egna medel baserad på en gemensam konsoliderad bolagsskattebas skulle en uttagssats på den gemensamma konsoliderade skattebasen tillämpas. Med en uttagssats på 3 % för EU, skulle den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen i genomsnitt kunna ge 12 miljarder euro om året under perioden. De egna medlen kommer inte att uppbäras förrän de nya skattereglerna till fullo genomförts i medlemsstaterna.

En kategori egna medel för EU-budgeten baserad på bolagsbeskattning har länge betraktats som ett alternativ möjligt att motivera med sin inneboende koppling till fördelarna med den inre marknaden, där företag bedriver sin verksamhet. Medan just skillnaderna i skattesatser mellan medlemsstaterna inte utgör något stort hinder för egna medel baserade på bolagsbeskattning, har avsaknaden av en harmoniserad bolagsskattebas hittills hindrat Europeiska unionen ifrån att vidta särskilda åtgärder på detta område. När 2016 års förslag från kommissionen om en gemensam bolagsskattebas och en gemensam konsoliderad bolagsskattebas väl antagits, kommer det dock att leda till ett harmoniserat system för bolagsbeskattning som blir en grund för rättvisa och öppna nya egna medel genom konsolidering och fördelning av den konsoliderade skattebasen.

En korg med nya egna medel kommer att förse EU-budgeten med färska medel som kan bidra till att hantera effekterna av att en stor nettobidragsgivare träder ur EU-budgeten. Även om flertalet av de föreslagna nya inkomstkällor inte kommer att ge helt nya inkomstflöden, har de en tydlig koppling till EU-nivån och visar direkt eller indirekt mervärdet av systemet för egna medel. Vad gäller beräknade inkomster, kommer de nya egna medlen att stå för en betydande del av den nödvändiga inkomsten, men de kommer inte att ersätta mer än en del av de BNI-baserade bidragen. Skattebaserna och uttagssatserna för de egna medlen har utformats på ett sådant sätt att i genomsnitt omkring 12 % av budgeten kommer att täckas av de nya inkomstkällorna under perioden 2021-2027.

3.2.Egna medel baserade på EU:s utsläppshandelssystem

Med EU:s utsläppshandelssystem har unionen infört ett gemensamt instrument för att bekämpa klimatförändringarna. EU:s utsläppshandelssystem är förankrat i gemensamma mål, strategier och internationella åtaganden och ger sektorer som täcker flera medlemsstater samma prissignal. EU:s utsläppshandelssystem är harmoniserat på unionsnivå och inkomsterna går till de nationella budgetarna.

Ett bidrag från EU:s utsläppshandelssystem till unionens budget som en kategori egna medel föreslås. Detta skulle innebära att en andel på 20 % av vissa inkomster av det totala antalet utsläppsrätter som är tillgängliga för utauktionering anslås EU:s budget.

En betydande andel av inkomsterna från EU:s utsläppshandelssystem i medlemsstaterna med lägre inkomster kommer från utauktioneringen av utsläppsrätter som omfördelas av hänsyn till solidaritet, tillväxt och infrastruktur. För att säkerställa rättvisa kommer de egna medlen inte att bygga på inkomster från dessa omfördelade utsläppsrätter. Enligt det reviderade direktivet om utsläppshandelssystemet ska en innovationsfond inrättas till stöd för utvecklingen av banbrytande teknik och en moderniseringsfond för modernisering av energisektorn i medlemsstater med lägre inkomster. De belopp som avsätts för finansieringen av innovationsfonden och moderniseringsfonden kommer heller inte att omfattas av bidraget till de egna medlen. Utsläppsrätter tillgängliga för utauktionering som en medlemsstat gratis kan tilldela energisektorn bör räknas av mot bidraget till egna medel för att säkerställa, att beslut om huruvida denna möjlighet ska utnyttjas fattas av ekonomiska skäl.

Beräknat årligt genomsnitt av inkomster kan variera mellan 1,2 och 3,0 miljarder euro, beroende på marknadspriset för utsläppsrätter i EU:s utsläppshandelssystem. Den kan också variera beroende på den årliga auktionsvolymen, vilken bland annat är beroende av tillämpningen av stabilitetsreserven inom utsläppshandelssystemet.

3.3.Egna medel baserade på plastförpackningsavfall

Den 18 januari antog kommissionen en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi. Det är en strategi som kommer att bidra till att lösa miljöproblemen, särskilt genom att förbättra lönsamheten av materialutnyttjande och minska läckaget av plastavfall till miljön. Strategin syftar också till att öka plastens hållbarhet samtidigt som innovation, konkurrenskraft och skapande av arbetstillfällen stimuleras och belönas. I meddelandet anges att skattepolitiska åtgärder kan uppmuntra ett miljövänligt beteende. Den 22 mars 2018 bjöd kommissionen in till rundabordssamtal med berörda parter för att diskutera hur EU:s budget kan bidra till plaststrategin. Det rådde på det hela taget samsyn om behovet av att på olika sätt minska föroreningarna till följd av plastavfall. Införandet av en ny skatt på EU-nivå skulle bli problematiskt ur ett konkurrens- och subsidiaritetsperspektiv, men samtidigt erkändes allmänt att EU-budgeten hade en potentiell roll i arbetet med att lösa detta problem.

Det föreslagna bidraget till de egna medlen skulle stå i direkt proportion till den mängd icke-materialutnyttjat plastförpackningsavfall som genereras i varje medlemsstat. Bidraget kommer därför att utgöra ett incitament för medlemsstaterna att minska dessa avfallsflöden. På detta sätt skulle EU:s budget bidra till att plaststrategins och den cirkulära ekonomins mål uppfylls.

Bidraget till de egna medlen skulle stå i proportion till den mängd icke-materialutnyttjat plastförpackningsavfall som genereras i varje medlemsstat enligt Eurostat. Medlemsstaternas bidrag till de egna medlen skulle beräknas genom tillämpning av en uttagssats 0,80 euro/kg för denna kvantitet, vilket skulle kunna ge 7 miljarder euro om året.

3.4.Förväntade förändringar i EU:s finansieringsstruktur 2027

Vid en jämförelse mellan den nuvarande inkomstsammansättningen under 2018 och inkomststrukturen under perioden 2021–2027 framträder både inslag av kontinuitet och inslag av innovation i kommissionens förslag. Enligt det nuvarande systemet täcker, beroende på året och stadiet i den årliga budgetcykeln, BNI-baserade egna medel mellan två tredjedelar och tre fjärdedelar av de totala inkomsterna. Så snart de föreslagna ändringarna genomförts, förväntas mellan 50 % och 60 % av de totala inkomsterna kunna täckas.

Förväntad utveckling av EU:s finansieringsstruktur

2018 års budget Beräknat genomsnitt 2021-2027 Miljarder euro % av inkomsterna totalt Miljarder euro % av inkomsterna totalt Traditionella egna medel: 23 15,8 % 26 15 % Befintliga nationella bidrag varav 120 82,9 % 128 72 % (Reformerade) momsbaserade egna medel 17 11,9 % 25 14 % BNI-baserad egna medel 103 71,0 % 103 58 % Nya egna medel varav - 22 12 % Egna medel baserade på den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen - - 12 6 % Egna medel baserade på EU:s utsläppshandelssystem - - 3 2 % Egna medel baserade på plastförpackningsavfall - - 7 4 % Egna medel totalt 143 98,7 % 176 99 % Andra inkomster än egna medel 2 1,3 % 2 1 % Inkomster totalt 145 100,0 % 178 100 %

Beloppen för perioden 2021–2027 grundar sig på de tillämpliga uttagssatserna i enlighet med kommissionens förslag till rådets förordning om genomförandebestämmelser till systemet för Europeiska unionens egna medel (COM(2018) 327, artikel 1).

4.Fastställa principen att framtida inkomster som härrör direkt från EU:s politikområden bör gå till EU:s budget

Det finns också andra inkomster som, trots att de inte omfattas av detta beslut, är en potentiellt intressant, kompletterande källa till budgetinkomster som bör beaktas vid utformningen av program och strategier för nästa budgetperiod.

”Andra inkomster” uppfyller de flesta traditionella bedömningskriterier relativt väl, dock med undantag av ”tillräcklighet och stabilitet”. De är direkt kopplade till EU:s politik och rättsliga befogenheter. De är också lätta att administrera och tränger, om de är öronmärkta, inte undan utgifter under taken för den fleråriga budgetramen eller egna medel under taket för egna medel. Eftersom de inte överförs från de nationella budgetarna, omfattas de inte heller av de nationella bidrag som skulle infogas i de operativa budgetbalanserna och utgör därför en oberoende, ”verklig” inkomstkälla för EU.

Principen bör vara att låta intäkter som genererats direkt vid genomförandet av EU:s politik och genomförandet av unionens gemensamma regler automatiskt tillfaller EU-budgeten. Ett exempel på en källa till inkomster som skulle kunna tillfalla EU:s budget på grundval av andra rättsakter än beslutet om egna medel eller skatteharmonisering är EU-system för reseuppgifter och resetillstånd (Etias). Enligt kommissionens förslag ska de avgifter som erläggs av besökare till Schengenområdet från tredjeländer utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål (för att möjliggöra ytterligare anslag under motsvarande budgetposter). Dessa intäkter kommer att ge kompletterande finansiering av handläggningskostnaderna för Europeiska reseuppgifter och resetillstånd och på annat sätt stödja den allmänna budgeten. Inkomster avsatta för särskilda ändamål ska inte avräknas mot taket för egna medel, eftersom det inte innebär någon kostnad för de nationella budgetarna. Andra, eller ”diverse”, inkomster som inte är öronmärkta, men som registreras som allmänna inkomster (t.ex. avgifter eller dröjsmålsränta), kommer att leda till minskningar i förhållande till de BNI-baserade nationella bidragen.

5.Fasa ut korrigeringar

Främst av historiska skäl har ett antal medlemsstater dragit nytta av ett komplext system med korrigeringar och rabatter. Vid Europeiska rådets möte i Fontainebleau i juni 1984 beslutades att ”varje medlemsstat som bär en för tung budgetbörda i förhållande till sitt relativa välstånd vid lämplig tidpunkt kan beviljas en korrigering”. Den mest omfattande av dessa var Förenade kungarikets korrigering som av rättviseskäl kunde motiveras för 34 år sedan.