EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 31.3.2022 COM(2022) 134 final 2022/0089(COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska unionens geografiska beteckningar för vin, spritdrycker och jordbruksprodukter samt kvalitetsordningar för jordbruksprodukter, om ändring av förordningarna (EU) nr 1308/2013, (EU) 2017/1001 och (EU) 2019/787 samt om upphävande av förordning (EU) nr 1151/2012



MOTIVERING 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET •Motiv och syfte med förslaget Geografiska beteckningar (GB) identifierar produkter som har kvaliteter, egenskaper eller ett anseende till följd av naturliga och mänskliga faktorer som har ett samband med produkternas ursprungsplats. De är en immateriell rättighet som är avsedd att främja rättvis konkurrens mellan producenter genom att förhindra användning i ond tro av ett namn och bedrägligt eller vilseledande agerande. Geografiska beteckningar ger konsumenterna en garanti på äkthet och särskiljer en produkt på marknaden, vilket höjer försäljnings- och exportvärdet. Geografiska beteckningar har erkänts internationellt sedan 1883 och skydd har införts stegvis av unionen från 1970-talet (vin) till 1992 (jordbruksprodukter och livsmedel), inklusive genom sammanställningen av registren 2020. I dag innehåller EU:s register över geografiska beteckningar nästan 3 500 namn på viner, spritdrycker, jordbruksprodukter och livsmedel. Unionens system för geografiska beteckningar fungerar bra, men utvärderingen av politiken samt konsekvensbedömningen har visat att det finns utrymme för förbättringar, särskilt i syfte att stärka systemet för geografiska beteckningar, vilket är viktigt för att tillhandahålla livsmedel av hög kvalitet och skydda det kulturella, gastronomiska och lokala arvet i hela unionen. Detta rör främst följande: •Hur man på bästa sätt kan förverkliga producenternas grundläggande rättighet att få de immateriella rättigheterna för sina geografiska beteckningar skyddade. Producenter som är innehavare av en immateriell tillgång i form av en geografisk beteckning har rätt att få den skyddad, och unionen strävar efter att göra detta så effektivt och ändamålsenligt som möjligt, även i tider av ökad internetanvändning. •Hur man kan förhindra att produktnamn används i ond tro av aktörer som inte har några rättigheter eller någon koppling till den äkta produkten. Tillsyn, särskilt på internet, och kontroll av efterlevnad måste också ses över. •Hur man kan öka den hållbara produktionen av produkter med geografiska beteckningar. Geografiska beteckningar är ett instrument som sätter värde på produkter som har ett nära samband med naturliga faktorer och producenters sakkunskap i ett lokalt område, men de underutnyttjas för detta ändamål. •Hur konsumenterna bättre kan informeras om äkta produkter, för att tackla informationsasymmetri. Många konsumenter känner inte igen de särskilda unionssymbolerna, vilket tyder på problem med att sprida information. •Hur man kan säkerställa att producenter får en rimlig avkastning för produkter vars kvaliteter har ett samband med produktionen och att de kan stärka sin ställning i livsmedelskedjan. Ordningen för garanterade traditionella specialiteter (GTS) har funnits i 30 år, men den har fortfarande inte gett de förväntade fördelarna för producenter och konsumenter. För att bättre identifiera och främja traditionella jordbruksprodukter i unionen bör denna ordning förenklas och förtydligas. Förslaget bidrar till de mål som eftersträvas genom den gemensamma jordbrukspolitiken, framför allt att förbättra hur jordbruket i unionen svarar på samhällets efterfrågan på ekonomiska, sociala och miljömässiga hållbarhetsresultat inom jordbruksproduktionen. Detta kommer att stärka det nuvarande systemet för geografiska beteckningar som immateriella rättigheter. Förslaget kommer att öka de ekonomiska, sociala och miljömässiga resultaten för produkter med geografiska beteckningar, ge producenterna fler befogenheter och ansvarsområden, minska nya former av intrång (internet), förbättra ändamålsenligheten hos tillsyn och kontroller som garanterar produkternas äkthet, hantera luckor i lagstiftningen och göra registreringsförfarandena effektivare. Utöver geografiska beteckningar omfattar förslaget också regler om garanterade traditionella specialiteter, särskilt ett förtydligande av definitionen av dem. Förslaget medför dock inga ändringar av reglerna om frivilliga kvalitetsbegrepp; dessa begrepp infördes först 2012 och deras potential måste först undersökas fullt ut av medlemsstaterna. Förslaget omfattar inte heller geografiska beteckningar för andra produkter än jordbruksprodukter, då kommissionen har för avsikt att föreslå en separat lagstiftningsakt för dessa. Det övergripande målet med översynen av geografiska beteckningar är att främja användningen i unionen av geografiska beteckningar som immaterialrättsinstrument som är tillgängliga för alla jordbrukare och producenter av produkter vars egenskaper eller anseende har ett samband med produktionsplatsen. Inga ändringar föreslås av den grundläggande strukturen i systemen för geografiska beteckningar, och därmed bibehålls medlemsstaternas roll i förfarandet för ansökningar som avser geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter, den höga skyddsnivån för immateriella rättigheter, de särskilda kraven för geografiska beteckningar inom sektorerna för vin och spritdrycker samt nationell tillsyn inom ramen för både förordningen om offentlig kontroll och immaterialrättsverktygen. Även om produktionen av högkvalitativa jordbruksprodukter är en fördel för det europeiska jordbruket finns det geografiska obalanser när det gäller antalet registrerade geografiska beteckningar i unionen. Detta beror på medlemsstaternas olika utgångspunkter och erfarenheter av att bevara sina gastronomiska och kulturella arv. Vid översynen av geografiska beteckningar bör särskild uppmärksamhet ägnas åt att öka användningen i de medlemsstater där geografiska beteckningar är underutnyttjade. Geografiska beteckningar är ett sätt att belöna producenterna för deras arbete med att producera många olika kvalitetsprodukter, vilket i sin tur kan gynna ekonomin på landsbygden. Detta gäller särskilt i mindre gynnade områden, bergsområden och de yttersta randområdena, där jordbrukssektorn står för en betydande del av ekonomin och där produktionskostnaderna är höga och nackdelarna stora. Ett ytterligare mål är att öka antalet registrerade geografiska beteckningar till genomsnittet i unionen för varje medlemsstat där dessa beteckningar underutnyttjas. Förslaget syftar därför till att uppnå följande allmänna mål: 1.Säkerställa ett ändamålsenligt skydd av immateriella rättigheter i unionen, inklusive effektiva registreringsförfaranden, så att producenterna belönas på ett rättvist sätt för sitt arbete. 2.Öka användningen av geografiska beteckningar i unionen för att gynna ekonomin på landsbygden. Dessa två allmänna mål är indelade i följande sex specifika mål: 1.Förbättra tillsynen av reglerna om geografiska beteckningar för att bättre skydda immateriella rättigheter och bättre skydda geografiska beteckningar på internet, även mot registreringar i ond tro och bedrägligt eller vilseledande agerande, och användning i domännamnssystem, samt bekämpa förfalskning.

2.Rationalisera och förtydliga den rättsliga ramen i syfte att förenkla och harmonisera förfarandena för ansökningar om registrering av nya namn och om ändringar av produktspecifikationer. 3.Bidra till att göra unionens livsmedelssystem mer hållbart genom att integrera särskilda hållbarhetskriterier. 4.Ge producenter och producentgrupper möjlighet att bättre förvalta tillgångar i form av geografiska beteckningar och uppmuntra utvecklingen av strukturer och partnerskap inom livsmedelskedjan. 5.Främja en korrekt uppfattning på marknaden och öka konsumenternas medvetenhet om politiken för geografiska beteckningar och om unionssymbolerna så att konsumenterna kan fatta välgrundade köpbeslut. 6.Säkra skyddet av traditionella livsmedelsbeteckningar för att öka värdet på och bevara traditionella produkter och produktionsmetoder. •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området Unionslagstiftningen har omfattat bestämmelser om skydd av ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för vin sedan början av 1970-talet, för spritdrycker sedan 1989 och för jordbruksprodukter och livsmedel sedan 1992. Den gör det möjligt att registrera värdefulla namn på produkter som produceras i enlighet med en produktspecifikation i ett visst geografiskt område av producenter med erkänd sakkunskap. Förslaget är förenligt med befintliga bestämmelser inom området geografiska beteckningar. Syftet med det är att förbättra de befintliga bestämmelserna och tillhandahålla en förenklad och rationaliserad uppsättning regler, och att samtidigt stärka vissa delar av skyddet av geografiska beteckningar, särskilt genom att stärka producentgruppers inflytande och höja skyddsnivån på internet. Förslaget uppmuntrar producentgrupper för geografiska beteckningar att på frivillig basis låta produktspecifikationen omfatta krav på högre ekonomiska, sociala och miljömässiga hållbarhetsresultat. För att förbättra kvaliteten på registreringarna och behandlingen av ansökningar ger förslaget kommissionen befogenheter att använda sig av tekniskt stöd från en byrå vid granskningen av ansökningar; registreringen av geografiska beteckningar och det övergripande ansvaret för politiken för geografiska beteckningar ligger dock kvar hos kommissionen. •Förenlighet med unionens politik inom andra områden Förslaget är förenligt med den övergripande rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Förslaget kompletterar andra åtgärder som syftar till att säkerställa kvalitet och mångfald inom jordbruks-, vin- och spritdrycksproduktionen i unionen, belöna producenterna på ett rättvist sätt för deras arbete, skydda producenternas grundläggande rättigheter på rättighetsområdet och informera allmänheten och konsumenterna om identifierbara särskilda egenskaper hos produkter inom de ovannämnda sektorerna, särskilt de som har ett samband med sitt geografiska ursprung. Kommissionen åtog sig i från jord till bord-strategin att bidra till omställningen till ett hållbart livsmedelssystem för att stärka den rättsliga ramen för geografiska beteckningar och, där så är lämpligt, inkludera särskilda hållbarhetskriterier. Geografiska beteckningar nämns också i samband med förbättrade regler som ska stärka ställningen för jordbrukare och producentgrupper i värdekedjan. I från jord till bord-handlingsplanen tillkännages andra initiativ som rör produkter med geografiska beteckningar, särskilt ett förslag till en rättslig ram för ett hållbart livsmedelssystem, vilket ska läggas fram 2023. Föreliggande initiativ om geografiska beteckningar ingick i kommissionens arbetsprogram 2021 inom ramen för Refitinitiativen och är kopplat till den europeiska gröna given. Vad gäller klimatneutralitetsmålet och unionens klimatmål för 2030 och 2040 kommer detta förslag inte att ha någon negativ inverkan på klimatet. Kommissionen tillkännagav även i sitt meddelande om en handlingsplan för immateriella rättigheter att den skulle förstärka skyddssystemet för geografiska beteckningar så att det blir mer effektivt, bland annat genom att bekämpa intrång i immateriella rättigheter. I rådets slutsatser om strategin Från jord till bord välkomnar rådet en bättre integrering av hållbar utveckling i den europeiska politiken för kvalitet, och uppmanar kommissionen att på nytt bekräfta relevansen och betydelsen av europeiska kvalitetssystem och att stärka den rättsliga ramen för geografiska beteckningar. 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN •Rättslig grund Förslaget omfattas av tillämpningsområdet för den gemensamma jordbrukspolitiken (artikel 43 i EUF-fördraget) och immateriella rättigheter (artikel 118 i EUF-fördraget). Vad gäller den gemensamma jordbrukspolitiken är krav och regler avseende utsläppande av jordbruksprodukter, livsmedel, vin, aromatiserade vinprodukter och spritdrycker på den inre marknaden samt säkerställande av den inre marknadens integritet frågor som i huvudsak omfattas av unionens befogenhet. •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet) Genom förordning (EU) nr 1308/2013, förordning (EU) 2019/787 och förordning (EU) nr 1151/2012 har unionen inrättat ett uttömmande system för skydd av namn på särskilda produkter för att främja deras unika egenskaper, som har ett samband med det geografiska ursprunget och traditionell sakkunskap beträffande jordbruksprodukter, vin och spritdrycker. Medlemsstaterna kan inte agera på egen hand för att uppnå detta politiska mål. Att stärka det nuvarande systemet för geografiska beteckningar kan endast uppnås på unionsnivå, nämligen genom en översyn av dessa förordningar. •Proportionalitetsprincipen

Förslaget innehåller begränsade och riktade ändringar av den nuvarande rättsliga ramen för geografiska beteckningar som inte går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet att stärka systemet för geografiska beteckningar. De särskilda sektorsspecifika kraven behålls samtidigt som de regler som är gemensamma för alla sektorer harmoniseras, särskilt förfarandena för registrering av namn eller ändringar av produktspecifikationer, skydd av namn samt kontroll och tillsyn. •Val av instrument Politiken för geografiska beteckningar kräver direkt tillämplighet i medlemsstaterna. En förordning från Europaparlamentet och rådet är det lämpliga instrumentet för en översyn av systemet för geografiska beteckningar, med beaktande av att den gällande lagstiftningen utgörs av följande: •Geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel – Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel. •Geografiska beteckningar för vin – Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007. •Geografiska beteckningar för spritdrycker – Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/787 av den 17 april 2019 om definition, beskrivning, presentation och märkning av spritdrycker, användning av namn på spritdrycker i presentationen och märkningen av andra livsmedel, skydd av geografiska beteckningar för spritdrycker, användning av jordbruksalkohol och destillat av jordbruksprodukter i alkoholhaltiga drycker samt om upphävande av förordning (EG) nr 110/2008. Förslaget kräver ett upphävande av den första ovannämnda förordningen och ändringar av de två sistnämnda. 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning En utvärdering av unionens politik för geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter som skyddas i unionen har genomförts. Resultatet offentliggjordes den 21 december 2021 i ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar. I utvärderingen ingick totalt nästan 3 400 geografiska beteckningar och 64 garanterade traditionella specialiteter som härrörde från medlemsstaterna. Syftet var att bedöma i vilken utsträckning politiken för geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter har uppnått målen. I utvärderingen undersöktes ändamålsenligheten, effektiviteten, relevansen, samstämmigheten och mervärdet på unionsnivå inom ramen för geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter. Målen för geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter uppnås överlag på ett ändamålsenligt sätt. Politiken förknippas med ett brett spektrum av möjliga fördelar för berörda parter, såsom säkerställande av rättvis avkastning och konkurrens för producenterna. Dessa fördelar är dock inte systematiska i alla medlemsstater. De största begränsningarna är den bristande medvetenheten och kunskapen om politiken hos konsumenterna i vissa medlemsstater och vissa brister i kontrollerna i senare led av värdekedjan. De andra centrala politiska målen – att säkerställa respekt för geografiska beteckningar som immateriella rättigheter och den inre marknadens integritet och att garanterade traditionella specialiteter ska hjälpa producenter av traditionella produkter att skydda traditionella produktionsmetoder och recept – uppnås i allmänhet. Ramen för geografiska beteckningar/garanterade traditionella specialiteter bedöms vara effektiv. Geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter ger producenter flera fördelar, samtidigt som kostnaderna för offentliga organ (på unionsnivå och nationell nivå) är låga, uppskattningsvis 0,12 % av det totala försäljningsvärdet för geografiska beteckningar/garanterade traditionella specialiteter. Det finns dock utrymme för förenkling och minskning av den administrativa bördan, särskilt vad gäller de långdragna registrerings- och ändringsförfarandena, både på nationell nivå och på unionsnivå. Politiken bedöms vara relevant för både privata berörda parter och offentliga myndigheter. Målet med geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter är att tillgodose olika berörda parters verkliga behov. Geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter betraktas som en stor tillgång för landsbygdsområden och ett viktigt verktyg för att främja regional identitet. Att stärka geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter genom landsbygdsutvecklingsstöd svarar i första hand på behovet av bättre integrering. Även om miljö- och djurskydd inte är huvudmålen för produktion som omfattas av geografiska beteckningar/garanterade traditionella specialiteter så angav de producentgrupper som ingick i undersökningen att vissa produktspecifikationer tar hänsyn till miljö- och djurskyddsfrågor. Vad gäller samstämmighet har ingen större oförenlighet identifierats avseende geografiska beteckningar och EU-varumärken, geografiska beteckningar/garanterade traditionella specialiteter och nationella/regionala ordningar samt geografiska beteckningar/garanterade traditionella specialiteter och unionens politik inom andra områden. Det finns även ett tydligt mervärde för unionen eftersom geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter bidrar i stor utsträckning både till den inre marknadens integritet och till rättvis handel med tredjeländer. När det gäller de erfarenheter som gjorts, utöver ovannämnda brister inom kontroll och tillsyn (i senare led på marknaden) och konsumenternas bristande medvetenhet och kunskap, kan följande punkter lyftas fram: •Skillnader i genomförandet gör det svårt att kontrollera att producenters immateriella rättigheter respekteras utanför produktionsmedlemsstaten. Geografiska beteckningar omfattar dessutom ett brett produktutbud och säljs via olika försäljningsställen (inklusive onlineförsäljning), vilket ytterligare försvårar effektiv tillsyn. •Ett annat problem hänger nära samman med kommissionens nya politiska mål, framför allt den europeiska gröna given och från jord till bord-strategin. Hållbarhet har blivit en allt större fråga under de senaste åren, men detta beaktas inte alls eller inte systematiskt inom produktion som omfattas av geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter. •Producentgrupper spelar en avgörande roll i genomförandet när det gäller geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter. Utvärderingen visade dock att de arbetsuppgifter som de har rätt att utföra skiljer sig kraftigt åt mellan de olika sektorerna och mellan medlemsstaterna eftersom dessa endast definieras på unionsnivå för sektorn för jordbruksprodukter, men inte för vin eller spritdrycker. •Långdragna och komplexa registrerings- och ändringsförfaranden, både på nationell nivå och EU-nivå, anses vara den största olägenheten för producenterna och den största källan till administrativ börda.

•Det begränsade antalet produkter som har registrerats som garanterade traditionella specialiteter, som inte är en immateriell rättighet, visar på ett bristande intresse för denna ordning och svårigheter att skydda traditionella produktionsmetoder i hela unionen. •Samråd med berörda parter Den samrådsstrategi som togs fram för detta initiativ omfattade alla aspekter av initiativet som syftar till att stärka systemet för geografiska beteckningar. Samrådet riktades till flera olika kategorier av berörda parter: offentliga myndigheter, organisationer inom jordbrukssektorn, organisationer inom bearbetningssektorn, europeiska, nationella och branschspecifika förbund, privata företag, konsumentorganisationer, organisationer inom handelssektorn och detaljhandelssektorerna, tredjeländer, akademiska institutioner och forskningsinstitut, allmänheten m.fl. All verksamhet som tillkännagavs i kommunikationsstrategin genomfördes som planerat: synpunkter på färdplanen för den inledande konsekvensbedömningen, konferensen med berörda parter, möten i och frågeformulär för grupperna för civil dialog, möten i och frågeformulär för medlemsstaterna, samt riktade samråd med experter från den icke-statliga sektorn. Synpunkter på färdplanen för den inledande konsekvensbedömningen Berörda parter välkomnade i stort riktlinjerna i den färdplan för den inledande konsekvensbedömningen som offentliggjordes för att hämta in synpunkter den 28 oktober 2020. 51 synpunkter på färdplanen lämnades in. Den övervägande majoriteten av de svarande välkomnade kommissionens initiativ för att stärka unionens system för geografiska beteckningar. Synpunkterna var främst inriktade på hållbarhetsaspekter som ska beaktas i produktspecifikationen samt behovet av bättre skydd och tydligare lagstiftning. De som kommenterade den framtida ordningen för garanterade traditionella specialiteter ansåg att den borde fortsätta, förtydligas och förenklas. Ett mindre antal svarande tog upp frågor som rörde förenkling, kontroll och tillsyn, stärkt inflytande för producentgrupper för geografiska beteckningar och frågor som rörde användningen av unionssymbolen på etiketten. Konferensen om att stärka geografiska beteckningar, den 25–26 november 2020 En konferens på hög nivå anordnades gemensamt av kommissionen och Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) och fungerade som kontaktpunkt för berörda parter, så att de kunde lämna synpunkter på en rad frågor som behandlas under översynen av geografiska beteckningar. En stor publik deltog i evenemanget: producenter av produkter med geografiska beteckningar, berörda parter i hela livsmedelskedjan, tjänstemän i medlemsstaterna, internationella organisationer och det civila samhällets organisationer, EU-tjänstemän samt studerande och den intresserade allmänheten. Utöver en gemensam inledning och avslutning diskuterade 15 paneler olika frågor som rörde översynen av geografiska beteckningar. Hållbarhetsfrågor och producentinflytande diskuterades också för att hantera från jord till bord-initiativet samt sätt att öka geografiska beteckningars attraktionskraft och att modernisera och förbättra tillsynen över geografiska beteckningar i linje med handlingsplanen för immateriella rättigheter. Den inspelade konferensen och allt material (PowerPoint, video, ljud och mediegalleri) finns tillgängliga på webbplatsen Europa fram till november 2022. Offentligt samråd Mellan den 15 januari 2021 och den 9 april 2021 genomförde kommissionen ett öppet offentligt samråd på alla officiella EU-språk via EUSurvey. Syftet var att samla in synpunkter från myndigheter, berörda parter och allmänheten. 302 bidrag inkom från svarande från 21 medlemsstater. Svarandena angav följande som de största utmaningarna för översynen av geografiska beteckningar: •På grund av det ökade utnyttjandet av geografiska beteckningars anseende på internet finns det ett behov av att förebygga bedrägerier och förfalskning av produkter med geografiska beteckningar. •Producentgrupper för geografiska beteckningar bör ha större befogenheter och ansvar att förvalta, främja och utöva tillsyn över sina geografiska beteckningar. De kan för närvarande inte fatta beslut som är bindande för sina medlemmar. •Medvetenheten om logotypen är låg, vilket beror på en brist på information och publicitet om fördelarna med geografiska beteckningar. Samråd med gruppen för civil dialog om kvalitet och säljfrämjande Medlemmarna i gruppen för civil dialog företräder producenter, bearbetningsföretag, detaljhandlare, konsumenter, miljöaktivister m.fl. Kommissionen samrådde med gruppen för civil dialog om kvalitet och säljfrämjande vid följande möten: •Den 5 november 2020: information om processen – den första diskussionen om översynen av geografiska beteckningar.

•Den 9 mars 2021: diskussion om de viktigaste behoven för översynen av geografiska beteckningar, med fokus på vissa aspekter, bl.a. hållbarhet. •Den 1 juli 2021: resultaten av det offentliga samrådet och det riktade samrådet med gruppen för civil dialog om kvalitet och säljfrämjande – diskussion om mål och alternativ. •Den 30 november 2021: presentation av resultatet av konsekvensbedömningen. Kommissionen genomförde även liknande samråd med gruppen för civil dialog om vin vid möten den 5 maj och den 8 november 2021, och med gruppen för civil dialog om spritdrycker den 9 mars och den 29 oktober 2021. Kommissionen har också samrått med medlemmarna i gruppen för civil dialog om kvalitet och säljfrämjande via ett skriftligt frågeformulär om hållbarhet för geografiska beteckningar, märkning och garanterade traditionella specialiteter. •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden Kommissionen samrådde med experter från medlemsstaterna inom expertgruppen för kvalitet och hållbarhet inom jordbruk och landsbygdsutveckling vid följande möten: •Den 23 februari 2021: bakgrund, utmaningar och mål samt synpunkter på färdplanen. •Den 22 april 2021: resultaten av det offentliga samrådet och det riktade samrådet med expertgruppen – allmän strategi. •Den 23 september 2021: politiska alternativ. Före dessa möten samlade kommissionen också in information om erfarenheter från genomförandet av ordningen för garanterade traditionella specialiteter vid mötet i kommittén för kvalitetspolitik för jordbruksprodukter den 19 oktober 2020, inklusive via ett frågeformulär. Kommissionen samrådde även med expertgruppens medlemmar via ett skriftligt frågeformulär om geografiska beteckningars hållbarhet och förenklingen av ordningen för geografiska beteckningar med fokus på den nationella processen, på kopplingar till politiken för landsbygdsutveckling och på ordningen för garanterade traditionella specialiteter. När det gäller hållbarhet ansåg majoriteten att detta inte bör uppnås genom krav som åläggs producenter av produkter med geografiska beteckningar, utan snarare genom uppmuntran och stöd. Befintliga hållbarhetsmetoder bör erkännas och främjas. Medlemsstaternas experter betonade särskilt vikten av gradvis integrering av hållbarhetskrav. Det finns ett behov av mer stöd (t.ex. för hållbarhetscertifiering och relevanta investeringar) och andra former av incitament (t.ex. finansieringsprioriteringar) samt informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder. Vad gäller näringsrika livsmedel och hälsosam kost ansåg de flesta att det är viktigt att inriktningen på näringsvärde och kostbehov inte försvagar ursprungsprincipen för geografiska beteckningar, dvs. kvalitet som uppnås genom sambandet mellan mänskliga och naturliga faktorer i ett visst geografiskt område. Även om experterna välkomnade ytterligare förenklingar av förfarandena och minskade administrativa bördor ansåg de också att en grundlig och korrekt granskning av ansökningar om geografiska beteckningar är viktigare än snabbhet. Flera experter ville se en bättre harmonisering av förfarandereglerna för alla sektorer och förespråkade bättre riktlinjer och informationsutbyte för att underlätta spridningen av bästa praxis, i kombination med en bättre fungerande it-applikation. När det gäller de största svårigheterna i det nationella förfarandet sticker två moment ut. För det första verkar det vara svårt att sammanföra producenter i en aktiv organisation, på grund av begränsad tid och begränsade resurser. Producenterna är ovilliga att samarbeta i ett tidigt skede av registreringen av en geografisk beteckning och kan vara oense om hur produktionsprocessen ska beskrivas i en produktspecifikation. Den andra svårigheten för producenterna är utarbetandet av produktspecifikationen: svårigheter att samla in bevis för att produkten uppfyller kraven för en geografisk beteckning, otydlig beskrivning av produktens särdrag, bristande kunskap om vilken information som krävs osv. Vad gäller interventioner för landsbygdsutveckling angav majoriteten av experterna att målet inte endast bör vara att öka konsumenternas medvetenhet och främja politiken för geografiska beteckningar, utan också att öka producenternas konkurrenskraft och att uppmuntra dem att ansöka om skydd och förbättra hållbarheten. Experterna förklarade att registreringsförfarandet för garanterade traditionella specialiteter anses vara komplext och betungande, och tydligare kriterier skulle därför kunna övervägas. De framhöll att möjligheten att fritt producera garanterade traditionella specialiteter utanför ursprungslandet gör att producenter avstår från att delta i ordningen, eftersom de inte ser hur det kan vara värt registreringsbördan. •Konsekvensbedömning Arbetet med konsekvensbedömningen genomfördes under perioden oktober 2020–september 2021, då en intern styrgrupp sammanträdde fyra gånger. Företrädare för tolv generaldirektorat och kommissionens avdelningar (den interna styrgruppen) samt EUIPO deltog i gruppen. Innehållet i konsekvensbedömningsrapporten har utvecklats och förbättrats genom bidrag och kommentarer från de avdelningar som aktivt deltog i denna interna styrgrupp. Nämnden för lagstiftningskontroll avgav ett negativt yttrande om utkastet till konsekvensbedömningsrapporten efter mötet den 30 juni 2021. Nämndens viktigaste iakttagelser omfattade följande:

•Rapporten innehåller ingen tydlig motivering eller tillräckliga belägg för att det behövs åtgärder avseende hållbarhet, hälsosam kost, användning av logotyper och obalanser i leveranskedjan. •I rapporten redogörs inte tillräckligt tydligt för de möjliga politiska alternativen. Alternativa kombinationer av politiska åtgärder som kan erbjuda en bättre blandning eller som är de politiskt mest relevanta undersöks inte i tillräcklig utsträckning. •Rapporten är inte tillräckligt tydlig när det gäller de uppgifter som ska utföras av en byrå och kostnaderna för detta. •I rapporten görs ingen tillräcklig åtskillnad mellan olika berörda parters synpunkter på viktiga frågor. Den interna styrgruppen rådfrågades skriftligen mellan den 10 och 15 september 2021 om den reviderade versionen av konsekvensbedömningsrapporten, efter kommentarerna från nämnden för lagstiftningskontroll. Kommentarerna beaktades vederbörligen i den reviderade versionen. De begärda förtydligandena och kompletteringarna lades till i konsekvensbedömningsrapporten och dess bilagor och de lämnades in på nytt till nämnden den 25 september 2021. På denna grundval avgav nämnden ett positivt yttrande med reservationer den 24 oktober 2021. Nämnden erkände förbättringarna i rapporten men begärde ytterligare förtydliganden om följande frågor: •Urvalet av de rekommenderade politiska åtgärderna är inte förenligt med resten av rapporten. Rapporten innehåller ingen tydlig identifiering eller konsekvent bedömning och jämförelse av alternativa paket med politiska åtgärder. •I rapporten motiveras inte tillräckligt den rekommenderade politiska åtgärden i fråga om de uppgifter som ska utföras av en byrå. •Synpunkterna från olika kategorier av berörda parter återspeglas inte tillräckligt i huvudrapporten. Alla kommentarer från nämnden beaktades i den slutliga versionen av konsekvensbedömningsrapporten och i sammanfattningen av den. I konsekvensbedömningen testades tre politiska alternativ för översynen av geografiska beteckningar. Det första alternativet – förbättra och stödja – syftar till att förbättra de instrument som redan finns och att ge ytterligare stöd till producenter, medlemsstater, myndigheter och andra berörda parter. Tyngdpunkten ligger på vägledning (t.ex. i samband med tillsyn, bedömningen av ansökningar och rättslig tolkning/förtydligande), ökat samarbete mellan medlemsstaterna och kapacitetsuppbyggnad, inklusive när det gäller hållbarhetsfrågor. Förfarandena kommer att förbättras genom att de samordnas mellan de olika sektorerna. En flexiblare strategi för unionens logotyper är inriktad på att öka producenternas användning av dem. Ordningen för garanterade traditionella specialiteter ersätts av ett officiellt erkännande av traditionella jordbruksprodukter och livsmedel av medlemsstaternas myndigheter, med en begränsad förteckning över kriterier som ska fastställas på unionsnivå, samtidigt som medlemsstaterna anmäler namnen på traditionella produkter till kommissionen så att de kan offentliggöras. Det andra alternativet – bättre definiera och stärka – stärker skyddet av geografiska beteckningar och skapar lika villkor för aktörer genom en enda uppsättning kontrollförfaranden för alla sektorer och utarbetande av detaljerade regler om geografiska beteckningar i samband med internetförsäljning. Genom detta alternativ definieras också den roll som producentgrupper för geografiska beteckningar kan spela, på frivillig basis, för att bidra till att svara på samhällets hållbarhetsintressen genom att låta hållbarhetskriterier ingå i produktspecifikationer och för att stärka förvaltningen och tillsynen av tillgångar i form av geografiska beteckningar. De särskilda rollerna för producentgrupper för geografiska beteckningar, vilka erkänns av medlemsstaternas myndigheter, kommer att utvidgas till att omfatta alla sektorer. Det kommer inte att vara obligatoriskt att använda logotypen på produktetiketten, och producenterna kommer att kunna besluta om dess storlek och placering på etiketten. Lagstiftningen kommer att gynnas av förtydliganden av den rättsliga terminologin, inbyggd flexibilitet vad gäller produktionsprocessen och skapandet av en enda uppsättning förenklade förfaranderegler. Som en del av detta alternativ kommer unionens förvaltningsstrukturer för bedömning av geografiska beteckningar att stärkas genom att låta en befintlig byrå utföra uppgifter i registreringsförfarandet. Bedömningen på nationell nivå kommer fortfarande att skötas av medlemsstaterna, men en byrå kommer att ge kommissionen tekniskt stöd vid granskningen av ansökningar och invändningar på EU-nivå. I konsekvensbedömningsrapporten är det underförstått att beslut också kommer att kunna fattas av en byrå, men för att bibehålla strikt lagstiftningskontroll ska kommissionen fatta alla rättsliga beslut. Det tredje alternativet – harmonisera och uppgradera – säkerställer fullständig harmonisering genom skapandet av en enda förordning med enhetliga tillsyns- och kontrollregler. Bestämmelser om skydd och förfaranderegler kommer också att integreras i en enda grundläggande akt. Det kommer att vara obligatoriskt att använda de föreskrivna logotyperna inom alla sektorer. Harmoniseringen kommer dock inte att påverka definitionerna av geografiska beteckningar och kommer att bibehålla särdragen hos särskilda sektorer. Hållbarhetskriterier för produktion av produkter med geografiska beteckningar kommer att definieras i unionslagstiftningen och efterlevnad kommer att säkerställas genom att de integreras i produktspecifikationen, vilket gör att de omfattas av offentlig kontroll. Utöver de åtgärder som anges i det föregående politiska alternativet kommer särskilda riktlinjer för verksamheten hos producentgrupper för geografiska beteckningar att stärka dessa gruppers ställning i värdekedjan för geografiska beteckningar och göra det möjligt för dem att bättre förvalta tillgångar i form av geografiska beteckningar. Detta alternativ innebär att registreringsförfarandet helt och hållet utförs av en befintlig byrå, och ger möjlighet att överklaga vid ett överprövningsorgan. Det gör det möjligt för medlemsstaterna att delta i olika utsträckning: inledande bedömning på nationell nivå precis som enligt de nuvarande reglerna, samråd med medlemsstaterna eller inget deltagande av medlemsstaterna. Ordningen för garanterade traditionella specialiteter kommer att överges. Traditionella livsmedelsbeteckningar som kan uppfylla kriterierna för en skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning kan registreras som sådana, medan andra traditionella namn kan registreras som varumärken. Slutsatsen av konsekvensbedömningen är att det andra alternativet medför flest fördelar. Detta alternativ får högst resultat när det gäller jämförelsen av kostnader och nytta för producenter av produkter med geografiska beteckningar. Producenterna kommer att gynnas av ett snabbare och bättre skydd samtidigt som kostnaderna kommer att minska, särskilt de som är kopplade till registreringsförfarandets längd och de resurser som krävs. Att producentgrupper för geografiska beteckningar frivilligt kan låta hållbarhetskriterier ingå i produktspecifikationen kommer att medföra ytterligare tillsyns- och certifieringskostnader som delvis kan uppvägas av stödåtgärder inom ramen för politiken för landsbygdsutveckling. Detta kommer att infria konsumenternas förväntningar på produkter med högre hållbarhetsmål. •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

Förslaget bygger på en kontroll av ändamålsenligheten och en analys av förenklingspotentialen. Den föreslagna förordningen förenklar administrationen av geografiska beteckningar genom att införa en gemensam uppsättning förfarande- och kontrollregler för alla sektorer. Den harmoniserar också skyddsbestämmelserna för alla sektorer. Den säkerställer således samstämmighet och gör systemet för geografiska beteckningar lättare att förstå för berörda parter. De viktigaste förenklingarna är följande: •En enda uppsättning regler om ansökningsförfaranden och kontroller, med fördelar i form av enhetliga regler mellan olika sektorer, vilket undanröjer de nuvarande skillnaderna i förfarandena. •Förtydliganden görs, särskilt vad gäller immateriella rättigheter. •Enklare begrepp införs, särskilt inom ordningen för garanterade traditionella specialiteter, för att göra dem lättare att förstå för producenter och konsumenter. Vad gäller minskningen av den administrativa bördan innehåller förslaget bestämmelser om tekniskt stöd i registreringsförfarandet från en befintlig EU-byrå samt fullt utnyttjande av digitala verktyg. Konsekvensbedömningen visar att det tekniska stödet kommer att påskynda förfarandena, höja kvaliteten på ansökningarna (på grund av återkopplingscykeln) och bedömningarna och minska bördan för producenterna och medlemsstaterna. Detta kommer att kräva mindre kapacitet och resurser inom den offentliga förvaltningen och kommer att förkorta registreringstiden. Det nya informations- och meddelandesystemet för domännamn som ska inrättas av EUIPO ska ge dem som ansöker om geografiska beteckningar ett ytterligare digitalt verktyg i ansökningsprocessen för att bättre skydda och hävda deras rättigheter till geografiska beteckningar. •Grundläggande rättigheter Enligt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (artikel 17.2) är unionen skyldig att skydda immateriella rättigheter. De planerade åtgärderna kommer att skapa bättre förutsättningar för att skydda geografiska beteckningar och minska risken för missbruk, imitation och anspelning avseende namn i geografiska beteckningar, vilket kommer att bidra till att trygga producenternas inkomster. En mer harmoniserad strategi för förfaranderegler bör leda till ett effektivare registreringsförfarande, med kortare registreringstider, minskade bördor för producenterna och högre kvalitet på registreringsförfarandena, i enlighet med kommissionens skyldighet att behandla ansökningar om geografiska beteckningar på ett opartiskt och rättvist sätt inom skälig tid. 4.BUDGETKONSEKVENSER Förslaget påverkar inte budgeten. 5.ÖVRIGA INSLAG •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering Genomförandet av åtgärderna kommer att övervakas och rapporteras på grundval av de centrala övervakningsindikatorerna för de viktigaste operativa målen, vilka förtecknas i konsekvensbedömningsrapporten. För att övervaka de geografiska beteckningarnas bidrag till hållbar utveckling och säkerställa öppenhet har GIview ett avsnitt för varje registrerad geografisk beteckning där medlemsstaternas myndigheter kommer att föra in hållbarhetsförklaringen. I det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning från 2016 föreskrivs att de tre institutionerna enas om att systematiskt överväga användning av översynsklausuler i lagstiftningen och att beakta den tid som krävs för genomförande och för insamling av information om resultat och konsekvenser. På grundval av detta ska kommissionen genomföra en utvärdering tidigast fem år efter den dag då förordningen börjar tillämpas. Utvärderingen kommer att genomföras enligt kommissionens riktlinjer för bättre lagstiftning. •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget Förslaget består av en uppsättning bestämmelser som är avsedda att införa ett enhetligt system för geografiska beteckningar i syfte att hjälpa producenterna att bättre informera om särdragen, egenskaperna och kvaliteterna hos sina produkter med geografiska beteckningar och att säkerställa korrekt konsumentupplysning. Genom förslaget förtydligas och förbättras dessutom ordningen för garanterade traditionella specialiteter, men inga ändringar görs av ordningen för frivilliga kvalitetsbegrepp. Förslaget innehåller följande bestämmelser:

Avdelning I: Allmänna bestämmelser I de allmänna bestämmelserna fastställs att tillämpningsområdet är geografiska beteckningar, som skyddar namn på viner, spritdrycker och jordbruksprodukter. Dessa bestämmelser innehåller också definitioner av särskilda begrepp som används i förordningen samt regler om skydd av personuppgifter. Avdelning II: Geografiska beteckningar Kapitel 1: Allmänna bestämmelser I de allmänna bestämmelserna förklaras att syftet med systemet för geografiska beteckningar är att fastställa ett enhetligt och exklusivt system som skyddar namn på sådana viner, spritdrycker och jordbruksprodukter som har egenskaper, kvaliteter och ett anseende med samband med produktionsplatsen. [LS: De innehåller klassificeringen av de produkter som omfattas. De innehåller också definitioner av särskilda begrepp som används i denna avdelning.] Kapitel 2: Registrering av geografiska beteckningar Detta kapitel innehåller särskilt enhetliga regler om registrering, både på nationell nivå och unionsnivå (inklusive invändningsförfarandet), definitionen av och kraven för sökanden, innehållet i ansökningshandlingarna och rollen för registret. I kapitlet fastställs skydd under en övergångsperiod samt övergångsbestämmelser. Det innehåller även bestämmelser om ändringar av produktspecifikationen och om avregistrering av den registrerade geografiska beteckningen. Kapitel 3: Skydd av geografiska beteckningar I detta kapitel fastställs skyddsnivån för geografiska beteckningar. Kapitlet innehåller också regler om geografiska beteckningar som används som ingredienser, ett förtydligande av generiska termer och registrering av homonyma geografiska beteckningar samt förhållandet till varumärken. Det innehåller regler om erkända producentgrupper. Förhållandet mellan användningen av termer i domännamn på internet fastställs. Slutligen innehåller detta kapitel regler om användningen av unionssymboler, beteckningar och förkortningar i den berörda produktens märkning och reklammaterial. Kapitel 4: Kontroll och tillsyn I detta kapitel fastställs regler om kontroll, som omfattar såväl kontroll av att en produkt med en geografisk beteckning har framställts i överensstämmelse med produktspecifikationen för densamma som övervakning av hur geografiska beteckningar används på marknaden. I kapitlet föreskrivs även ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas myndigheter. Det innehåller även krav på att tillsynsmyndigheterna ska tillhandahålla bevis på certifiering på begäran av en producent. Kapitel 5: Kompletterande delar av registreringsförfarandet I detta kapitel fastställs kriterier för övervakning av det arbete som utförs av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), som kommer att ge kommissionen tekniskt stöd vid granskningen av ansökningar. Kapitel 6: Geografiska beteckningar för jordbruksprodukter Detta kapitel innehåller definitionen av skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning för jordbruksprodukter. I kapitlet föreskrivs innehållet i produktspecifikationen och i det sammanfattande dokumentet för geografiska beteckningar för jordbruksprodukter. Det innehåller också särskilda regler för denna sektor, särskilt om växtsorter och djurraser och om foders och råvarors ursprung. Kapitel 7: Förfarandebestämmelser I detta kapitel fastställs att kommissionen ska biträdas av kommittén för geografiska beteckningar. Kapitel 8: Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser (geografiska beteckningar) I detta kapitel fastställs att kommissionen ska biträdas av kommittén för geografiska beteckningar. Kapitlet innehåller också bestämmelser om registerkontinuitet och förtydliganden av reglerna om ansökningar som lämnats in innan denna förordning träder i kraft. Avdelning III: Kvalitetsordningar

Kapitel 1: Garanterade traditionella specialiteter I detta kapitel fastställs regler om ordningen för garanterade traditionella specialiteter. Kriterierna för registrering av garanterade traditionella specialiteter förtydligas i jämförelse med de befintliga reglerna – framför allt krävs inte längre att garanterade traditionella specialiteter ska ha särskilda egenskaper. Förfarandereglerna förtydligas och rationaliseras också. Kapitel 2: Frivilliga kvalitetsbegrepp I detta kapitel fastställs regler om frivilliga kvalitetsbegrepp. Inga ändringar har gjorts i den befintliga lagstiftningen avseende detta. Kapitel 3: Förfarandebestämmelser I detta kapitel fastställs att kommissionen ska biträdas av kommittén för jordbrukskvalitet. Avdelning IV: Ändringar av förordningarna (EU) nr 1308/2013, (EU) 2019/787 och (EU) 2017/1001 [BT: förordningarnas ordningsföljd] Denna avdelning innehåller bestämmelser om ändring av förordning (EU) nr 1308/2013 och förordning (EU) 2019/787, särskilt på grund av den nya harmoniserade uppsättningen regler om skydd, registreringsförfarande samt kontroll och tillsyn, vilken fastställs i de tidigare kapitlen i den här förordningen. Genom denna avdelning ändras förordning (EU) 2017/1001 för att ge EUIPO i uppgift att administrera geografiska beteckningar. Avdelning V: Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i förordningen. I detta kapitel förtydligas också övergångsreglerna, särskilt att ansökningar som lämnats in innan denna förordning träder i kraft måste följa de regler som gällde innan den trädde i kraft. Det fastställs att förordningen träder i kraft den […] dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. 2022/0089 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om Europeiska unionens geografiska beteckningar för vin, spritdrycker och jordbruksprodukter samt kvalitetsordningar för jordbruksprodukter, om ändring av förordningarna (EU) nr 1308/2013, (EU) 2017/1001 och (EU) 2019/787 samt om upphävande av förordning (EU) nr 1151/2012 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING, med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2 och artikel 118 första stycket, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, med beaktande av Regionkommitténs yttrande,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)I den europeiska gröna given ingår utformningen av ett rättvist, hälsosamt och miljövänligt livsmedelssystem (”från jord till bord”) som en av de politiska strategier som syftar till att omvandla unionens ekonomi för en hållbar framtid. (2)I kommissionens meddelande Från jord till bord-strategin för ett rättvisare, hälsosammare och miljövänligare livsmedelssystem av den 20 maj 2020 uppmanar man till en omställning till hållbara livsmedelssystem och till en stärkning av den rättsliga ramen för geografiska beteckningar, där det i lämpliga fall ska ingå särskilda hållbarhetskriterier. I meddelandet åtar sig kommissionen att stärka ställningen för jordbrukare, bl.a. producenter av produkter med geografiska beteckningar, deras kooperativ och producentorganisationer i livsmedelskedjan. (3)I meddelandet Att utnyttja EU:s innovationspotential – En handlingsplan för immateriella rättigheter till stöd för EU:s återhämtning och resiliens av den 25 november 2020 åtar sig kommissionen att undersöka olika sätt att stärka, modernisera, rationalisera och bättre kontrollera efterlevnaden av geografiska beteckningar för jordbruksprodukter, viner och spritdrycker. (4)Kvaliteten och mångfalden i unionens vin-, spritdrycks- och jordbruksproduktion är en av dess viktiga starka sidor som ger unionens producenter en konkurrensfördel och som ger ett betydande bidrag till dess levande kulturella och gastronomiska arv. Detta beror på kunnandet och beslutsamheten hos unionens producenter, som har hållit traditioner levande och samtidigt beaktat utvecklingen av nya produktionsmetoder och produktionsmaterial. (5)Unionens medborgare och konsumenter efterfrågar i allt högre grad såväl kvalitetsprodukter som traditionella produkter. De är också måna om att bevara mångfalden inom unionens jordbruksproduktion. Detta skapar en efterfrågan på vin, spritdrycker och jordbruksprodukter med identifierbara, särskilda egenskaper, särskilt sådana som är kopplade till deras geografiska ursprung. (6)Skyddet för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter är en grundläggande rättighet. I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 föreskrivs skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer och om det fria flödet av sådana uppgifter. Kommissionens och medlemsstaternas roller i samband med behandlingen av personuppgifter i de förfaranden för vilka de är behöriga måste definieras tydligt för att säkerställa en hög skyddsnivå. Det är lagligt att behandla personuppgifter om detta krävs för att utföra arbetsuppgifter av allmänt intresse. Förfaranden för registrering, ändring eller avregistrering av geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter som genomförs inom ramen för den här förordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/787 bör genomföras på ett korrekt sätt. För korrekt hantering av dessa förfaranden är det nödvändigt att behandla hänvisningar som rör sökande i ett förfarande för registrering, ändring eller avregistrering, invändare, aktörer som omfattas av övergångsperioder samt organ och fysiska personer som delegerats för vissa uppgifter som ingår i den offentliga kontrollen i samband med förfaranden för registrering, ändring eller avregistrering av geografiska beteckningar eller garanterade traditionella specialiteter. Dessa förfaranden är dessutom av offentlig karaktär. Det krävs öppenhet så att det skapas förutsättningar för rättvis konkurrens mellan aktörerna och så att privata och offentliga ekonomiska intressen kan identifieras offentligt i samband med dessa förfaranden. För att minimera exponeringen av personuppgifter bör de handlingar som ska lämnas in under de relevanta förfarandena i möjligaste mån undvika krav på inlämning av personuppgifter. Kommissionen och medlemsstaterna kan dock behöva behandla information som innehåller personuppgifter såsom personnamn och kontaktuppgifter. Inom denna ram bör kommissionen och medlemsstaterna, med hänsyn till allmänintresset och i enlighet med förordning (EU) 2018/1725, tillåtas att behandla sådana personuppgifter och att lämna ut eller offentliggöra dem när detta krävs för att identifiera sökande i ett registrerings-, ändrings- eller avregistreringsförfarande, invändare i ett invändningsförfarande, aktörer som omfattas av en övergångsperiod som beviljats för undantag från skyddet av ett registrerat namn och organ som fått i uppdrag att kontrollera efterlevnaden av produktspecifikationen. (7)Vid tillämpning av förordning (EU) 2018/1725 är kommissionen den myndighet genom vilken personuppgiftsägarna kan utöva sina rättigheter i samband med detta, genom att skicka synpunkter, ta upp frågor eller farhågor eller lämna in klagomål om insamlingen och användningen av personuppgifterna. Det bör därför klargöras att kommissionen ska anses vara personuppgiftsansvarig i den mening som avses i förordning (EU) 2018/1725 i samband med behandling av personuppgifter i de förfaranden för vilka den är ansvarig i enlighet med den här förordningen, förordning (EU) nr 1308/2013, förordning (EU) 2019/787 och de bestämmelser som antagits i enlighet därmed. (8)Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 gäller för medlemsstaternas behandling av personuppgifter under relevanta förfaranden. Vid tillämpning av den förordningen är medlemsstaternas behöriga myndigheter de myndigheter genom vilka personuppgiftsägarna kan utöva sina rättigheter i samband med detta, genom att skicka synpunkter, ta upp frågor eller farhågor eller lämna in klagomål om insamlingen och användningen av personuppgifterna. Det bör därför klargöras att medlemsstaterna ska anses vara personuppgiftsansvariga i den mening som avses i förordning (EU) 2016/679 i samband med behandling av personuppgifter i de förfaranden för vilka de är ansvariga i enlighet med den här förordningen, förordning (EU) nr 1308/2013, förordning (EU) 2019/787 och de bestämmelser som antagits i enlighet därmed. (9)Att säkerställa enhetligt erkännande och enhetlig efterlevnad av reglerna om immateriella rättigheter knutna till namn som är skyddade i unionen är en prioritering som endast kan förverkligas effektivt på unionsnivå. Geografiska beteckningar som skyddar namn på sådana viner, spritdrycker och jordbruksprodukter som har egenskaper, kvaliteter eller ett anseende med kopplingar till produktionsplatsen omfattas av unionens exklusiva befogenhet. Därför bör ett enhetligt och exklusivt system för geografiska beteckningar föreskrivas. Geografiska beteckningar är en kollektiv rättighet som innehas av alla de producenter i ett avgränsat område som uppfyller kraven och som är villiga att rätta sig efter en produktspecifikation. Producenter som agerar kollektivt har mer befogenheter än enskilda producenter och tar kollektivt ansvar för att förvalta sina geografiska beteckningar, inklusive för att svara på samhällets krav på produkter som produceras på ett hållbart sätt. Genom användningen av geografiska beteckningar belönas producenterna på ett rättvist sätt för deras arbete med att producera ett brett urval av kvalitetsprodukter. Samtidigt kan detta gynna landsbygdsekonomin, särskilt i områden med naturliga eller andra särskilda begränsningar, t.ex. bergsområden och de yttersta randområdena, där jordbrukssektorn står för en betydande del av ekonomin och där produktionskostnaderna är höga. På så vis kan kvalitetsordningar bidra till och komplettera landsbygdsutvecklingspolitiken samt marknads- och inkomststödspolitiken inom den gemensamma jordbrukspolitiken. De kan särskilt bidra till utvecklingen inom jordbrukssektorn och i synnerhet i missgynnade områden. Ett unionsregelverk som skyddar geografiska beteckningar genom att föreskriva att de ska införas i ett register på unionsnivå underlättar utvecklingen av jordbrukssektorn, eftersom den resulterande, mer enhetliga strategin säkerställer rättvis konkurrens mellan producenter av produkter med sådana beteckningar och stärker produkternas trovärdighet för konsumenterna. Systemet för geografiska beteckningar syftar till att ge konsumenterna möjlighet att göra mer välgrundade inköpsval och till att hjälpa dem att korrekt identifiera produkter på marknaden med hjälp av märkning och reklam. Geografiska beteckningar är en typ av immateriell rättighet som hjälper aktörer och företag att öka värdet på sina immateriella tillgångar. För att undvika att skapa orättvisa konkurrensförhållanden och för att stödja den inre marknaden bör alla producenter, även producenter i tredjeländer, kunna använda ett registrerat namn och saluföra produkter med geografiska beteckningar i hela unionen och inom e-handel, förutsatt att produkten i fråga uppfyller kraven i den relevanta produktspecifikationen och att producenten omfattas av ett kontrollsystem. Mot bakgrund av erfarenheterna från genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1308/2013, (EU) 2019/787 och (EU) nr 1151/2012 är det nödvändigt att lösa vissa rättsliga frågor, förtydliga och förenkla vissa regler och rationalisera förfarandena. (10)För att följa definitionen av jordbruksprodukter inom den internationella ramen, dvs. Världshandelsorganisationen, bör det föreskrivas att Kombinerade nomenklaturen används för geografiska beteckningar. (11)Unionen har sedan en tid tillbaka strävat efter att förenkla regelverket för den gemensamma jordbrukspolitiken. Denna strategi bör även tillämpas på lagstiftningen för geografiska beteckningar, utan att man därigenom ifrågasätter varje sektors särdrag. För att förenkla de långdragna registrerings- och ändringsförfarandena bör harmoniserade förfaranderegler för geografiska beteckningar för vin, spritdrycker och jordbruksprodukter fastställas i en enda rättsakt, samtidigt som man bibehåller produktspecifika bestämmelser för vin i förordning (EU) nr 1308/2013, för spritdrycker i förordning (EU) 2019/787 och för jordbruksprodukter i den här förordningen. Förfarandena för registrering, ändringar av produktspecifikationer och avregistrering avseende geografiska beteckningar med ursprung i unionen, inbegripet invändningsförfaranden, bör genomföras av medlemsstaterna och kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen bör ansvara för olika steg i varje förfarande. Medlemsstaterna bör ansvara för det första steget i förfarandet, som utgörs av att ta emot ansökan från producentgruppen, göra en bedömning av den, där genomförandet av ett nationellt invändningsförfarande ingår, samt lämna in ansökan till kommissionen efter resultatet av bedömningen. Kommissionen bör ansvara för att granska ansökan i det andra steget i förfarandet, inbegripet ett globalt invändningsförfarande, och för att fatta beslut om att bevilja eller inte bevilja skydd för den geografiska beteckningen. Geografiska beteckningar bör endast registreras på unionsnivå. Från och med dagen då kommissionen tar emot ansökan om registrering på unionsnivå bör dock medlemsstaterna kunna bevilja skydd på nationell nivå under en övergångsperiod utan att detta påverkar den inre marknadens handel eller den internationella handeln. Det skydd som vid registrering ges enligt denna förordning bör även vara tillgängligt för tredjeländers geografiska beteckningar som uppfyller motsvarande kriterier och som är skyddade i sitt ursprungsland. Kommissionen bör genomföra motsvarande förfaranden för geografiska beteckningar med ursprung i tredjeländer. (12)För att bidra till omställningen till ett hållbart livsmedelssystem och tillgodose samhällets krav på produktionsmetoder som är hållbara, miljö- och klimatvänliga, säkerställer djurskyddet, är resurseffektiva samt socialt och etiskt ansvarsfulla, bör producenter av produkter med geografiska beteckningar uppmuntras att följa hållbarhetsnormer som är strängare än de obligatoriska och som går utöver god praxis. Sådana särskilda krav skulle kunna anges i produktspecifikationen. (13)För att säkerställa att beslut fattas på ett enhetligt sätt vad gäller ansökningar om skydd samt rättsliga invändningar mot dessa som lämnas in under det nationella förfarandet, bör kommissionen underrättas i god tid och regelbundet när förfaranden inleds vid nationella domstolar eller andra organ rörande ansökningar om registrering som överlämnats av medlemsstaten till kommissionen och om deras slutliga resultat. Av samma skäl bör en medlemsstat, om den anser att ett nationellt beslut som ligger till grund för ansökan om skydd kan komma att ogiltigförklaras till följd av nationella rättsliga förfaranden, underrätta kommissionen om denna bedömning. Om medlemsstaten begär att granskningen av en ansökan ska avbrytas tillfälligt på unionsnivå bör kommissionen undantas från skyldigheten att hålla den fastställda tidsfristen för granskning. För att skydda sökanden från rättsliga åtgärder utan skälig anledning och för att bevara sökandens rätt att säkra skyddet för ett namn inom skälig tid bör undantaget begränsas till fall där ansökan om registrering har ogiltigförklarats på nationell nivå genom ett omedelbart tillämpligt men ej slutligt rättsligt avgörande, eller där medlemsstaten anser att ifrågasättandet av ansökans giltighet har giltiga grunder. (14)För att göra det möjligt för aktörer vars intressen påverkas av registreringen av ett namn att fortsätta att använda namnet under en begränsad tid, även om detta står i strid med det skyddssystem som fastställs i artikel 27, bör särskilda undantag i form av övergångsperioder beviljas för användningen av namnet. Sådana perioder kan också tillåtas för att lösa tillfälliga svårigheter och för att syfta till det långsiktiga målet att säkerställa att alla producenter uppfyller kraven i produktspecifikationen. (15)För att säkerställa öppenhet och enhetlighet i alla medlemsstater är det nödvändigt att upprätta och upprätthålla ett elektroniskt unionsregister över geografiska beteckningar som registrerats som skyddade ursprungsbeteckningar eller skyddade geografiska beteckningar. Registret bör ge information till konsumenter och de som bedriver handel. Registret bör vara en elektronisk databas som lagras i ett informationssystem och bör vara tillgängligt för allmänheten. (16)Unionen förhandlar med sina handelspartner om internationella avtal, även sådana som rör skydd av ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar. För att underlätta tillhandahållandet av information till allmänheten om de namn som skyddas av dessa internationella avtal, och särskilt för att säkerställa att de verkligen skyddas och att det kontrolleras hur dessa namn används, kan dessa namn föras in i unionens register över geografiska beteckningar. Om namnen i sådana internationella avtal inte särskilt anges vara ursprungsbeteckningar bör de föras in i registret som skyddade geografiska beteckningar. (17)För att den inre marknaden ska fungera optimalt är det viktigt att berörda producenter och andra aktörer, myndigheter och konsumenter får snabb och enkel tillgång till relevant information om en registrerad skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning. Denna information bör i tillämpliga fall omfatta information om identiteten på den producentgrupp som erkänts på nationell nivå. (18)Namn som är införda i unionens register över geografiska beteckningar bör skyddas i syfte att säkerställa att de används på ett rättvist sätt och för att förhindra förfaranden som kan vilseleda konsumenten. För att stärka skyddet av geografiska beteckningar och bekämpa förfalskning mer effektivt inom ramen bör skyddet av ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar även gälla för domännamn på internet.

(19)För att fastställa om produkterna är jämförbara med produkter som registrerats som geografiska beteckningar bör alla relevanta faktorer beaktas. Dessa faktorer bör inbegripa huruvida produkterna har gemensamma objektiva egenskaper, såsom produktionsmetod, fysiskt utseende eller användning av samma råvara, de omständigheter under vilka produkterna används ur omsättningskretsens synvinkel, huruvida de ofta distribueras via samma kanaler och huruvida de omfattas av liknande saluföringsregler. (20)Med hänsyn till affärsmetoder och unionens rättspraxis måste det råda klarhet om användningen av en geografisk beteckning i försäljningsnamnet för en bearbetad produkt i vilken den produkt som den geografiska beteckningen avser är en ingrediens. Det bör säkerställas att sådan användning sker i enlighet med rättvisa affärsmetoder och inte försvagar, urvattnar eller skadar anseendet för den produkt som bär den geografiska beteckningen. Det bör krävas samtycke av en stor majoritet av de berörda producenterna av produkter med geografiska beteckningar för att sådan användning ska tillåtas. (21)Reglerna om fortsatt användning av generiska namn bör förtydligas så att det framgår att generiska termer som liknar eller utgör en del av ett namn eller en term som skyddas bör behålla sin generiska status. (22)Omfattningen av det skydd som beviljas enligt denna förordning bör förtydligas, särskilt i fråga om de begränsningar för registrering av nya varumärken som anges i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 som står i strid med registreringen av geografiska beteckningar. Ett sådant förtydligande behövs också med avseende på innehavare av tidigare immateriella rättigheter, särskilt sådana som gäller varumärken och homonyma namn som är registrerade som geografiska beteckningar. (23)Producentgrupper spelar en viktig roll i ansökningsprocessen för registrering av geografiska beteckningar, liksom vid ändringar av produktspecifikationer och vid begäran om avregistrering. De bör ges möjlighet att kunna identifiera och marknadsföra sina produkters särskilda egenskaper bättre. Producentgruppens roll bör därför klargöras. (24)Eftersom producenter av produkter med geografiska beteckningar oftast är små eller medelstora företag utsätts de för konkurrens från andra aktörer i livsmedelskedjan, vilket kan skapa illojal konkurrens mellan lokala producenter och producenter som bedriver verksamhet i större skala. I detta sammanhang är det, i alla berörda producenters intresse, nödvändigt att tillåta att en enda producentgrupp genomför särskilda åtgärder på producenternas vägnar. I detta syfte bör kategorin för erkända producentgrupper fastställas, tillsammans med de kriterier som måste uppfyllas för att betraktas som erkänd producentgrupp och de särskilda ytterligare rättigheter som hör därtill, särskilt för att erkända producentgrupper ska få de rätta verktygen för att bättre kunna hävda sina immateriella rättigheter mot otillbörliga affärsmetoder. (25)Förhållandet mellan domännamn på internet och skydd av geografiska beteckningar bör klargöras när det gäller tillämpningsområdet för rättsmedelsåtgärderna, erkännandet av geografiska beteckningar vid tvistlösning och skälig användning av domännamn. Personer som har ett berättigat intresse avseende en geografisk beteckning för vilken registrering har sökts före registreringen av domännamnet bör ha rätt att begära att domännamnet återkallas eller överförs i händelse av en tvist. (26)Förhållandet mellan varumärken och geografiska beteckningar bör klargöras när det gäller kriterier för avslag av varumärkesansökningar, ogiltighetsförklaring av varumärken och samexistens mellan varumärken och geografiska beteckningar. (27)För att undvika att orättvisa konkurrensförhållanden skapas bör alla producenter, inklusive producenter i tredjeländer, kunna använda en registrerad geografisk beteckning, förutsatt att produkten i fråga uppfyller kraven i relevant produktspecifikation, sammanfattande dokument eller dokument som motsvarar det sistnämnda, dvs. en fullständig sammanfattning av produktspecifikationen. Det system som fastställs av medlemsstaterna bör också garantera att producenter som följer reglerna har rätt att omfattas av kontrollen av produktspecifikationens efterlevnad. (28)De symboler, beteckningar och förkortningar som identifierar en registrerad geografisk beteckning och de därmed förbundna unionsrättigheterna bör skyddas i unionen och tredjeländer, i syfte att säkerställa att de används för autentiska produkter och att konsumenterna inte vilseleds med avseende på produkternas kvalitet. (29)Märkningen av vin, spritdrycker och jordbruksprodukter bör omfattas av de allmänna regler som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 och i synnerhet av de bestämmelser som syftar till att förhindra märkning som kan skapa osäkerhet för eller vilseleda konsumenterna. (30)Användningen av unionssymboler eller beteckningar på förpackningar till produkter med en geografisk beteckning bör göras obligatorisk, så att konsumenterna får bättre kännedom om denna kategori av produkter och de garantier som är förknippade med dem och för att göra det lättare att identifiera dessa produkter på marknaden och därigenom underlätta kontroller. Med tanke på särdragen hos de produkter som omfattas av denna förordning bör dock särskilda bestämmelser om märkning bibehållas för vin och spritdrycker. Användningen av sådana symboler och beteckningar bör förbli frivillig när det gäller tredjeländers geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar. (31)Geografiska beteckningars mervärde bygger på konsumenternas förtroende. Systemet för geografiska beteckningar bygger i hög grad på egenkontroll, tillbörlig aktsamhet och individuellt ansvar från producenternas sida, medan det är medlemsstaternas behöriga myndigheters uppgift att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra eller stoppa användningen av produktnamn som strider mot bestämmelserna om geografiska beteckningar. Kommissionens roll är att ingripa i händelse av systematisk underlåtenhet att tillämpa unionsrätten. Geografiska beteckningar bör omfattas av systemet med offentlig kontroll, i linje med principerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625, i vilket ett system för kontroll i samtliga produktions-, bearbetnings- och distributionsled bör ingå. Varje aktör bör omfattas av ett kontrollsystem där det kontrolleras att kraven i produktspecifikationen efterlevs. Med tanke på att vin omfattas av särskilda kontroller som fastställs i sektorslagstiftningen bör det i den här förordningen endast fastställas kontroller för spritdrycker och jordbruksprodukter. (32)De behöriga myndigheter som är utsedda att utföra kontrollen av att kraven i produktspecifikationen efterlevs bör uppfylla ett antal verksamhetskriterier så att det säkerställs att de är opartiska och effektiva. Bestämmelser om delegering av vissa befogenheter för särskilda kontrolluppgifter till produktcertifieringsorgan bör övervägas för att underlätta kontrollmyndigheternas arbete och göra systemet mer effektivt. (33)Information om behöriga myndigheter och produktcertifieringsorgan bör offentliggöras för att säkerställa öppenhet och göra det möjligt för berörda parter att kontakta dem. (34)Europeiska standarder som utvecklats av Europeiska standardiseringskommittén och internationella standarder som utvecklats av Internationella standardiseringsorganisationen bör användas vid ackreditering av kontrollorganen och av kontrollorganen själva i deras verksamhet. Ackrediteringen av dessa organ bör ske i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008. (35)Kontrollen av att reglerna om geografiska beteckningar följs på marknaden är viktig för att förhindra bedrägligt eller vilseledande agerande, så att det säkerställs att producenter blir skäligen belönade för mervärdet med deras produkter som bär geografiska beteckningar och att de som olagligen använder dessa geografiska beteckningar hindras från att sälja sina produkter. Kontroller bör utföras på grundval av riskbedömningar eller anmälningar från aktörer, och lämpliga administrativa och rättsliga åtgärder bör vidtas för att förhindra eller stoppa användning av namn på produkter eller tjänster som innebär en överträdelse gentemot de skyddade geografiska beteckningarna. (36)Onlineplattformar används i allt högre grad för försäljning av produkter, även produkter med geografiska beteckningar, och i vissa fall kan plattformarna vara viktiga när det gäller att förebygga bedrägerier. I detta avseende bör det i denna förordning fastställas regler för att säkerställa lämplig märkning av produkter som säljs via onlineplattformar och för att ge medlemsstaterna befogenhet att göra innehåll som strider mot reglerna oåtkomligt. Dessa regler bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/XX. (37)Med tanke på att en produkt med en geografisk beteckning som produceras i en medlemsstat kan säljas i en annan medlemsstat bör administrativt stöd mellan medlemsstaterna säkerställas för att möjliggöra effektiva kontroller, och de praktiska detaljerna för detta bör fastställas. (38)För att den inre marknaden ska fungera optimalt är det viktigt att producenterna i olika sammanhang snabbt och enkelt kan visa att de har rätt att använda ett skyddat namn, t.ex. vid tullkontroller och marknadsinspektioner eller på näringsidkares begäran. I detta syfte bör producenten ha tillgång till ett officiellt certifikat, eller annat bevis på certifiering, som visar på rätten att producera en produkt med en geografisk beteckning.

(39)Förfarandena för registrering, ändring och avregistrering av geografiska beteckningar, inbegripet gransknings- och invändningsförfarandet, bör genomföras så effektivt som möjligt. Detta kan uppnås med hjälp av det stöd för granskning av ansökningar som tillhandahålls av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO). Även om det har övervägts att lägga ut vissa arbetsuppgifter på EUIPO skulle kommissionen förbli ansvarig för registrering, ändring och avregistrering, med anledning av den starka kopplingen till den gemensamma jordbrukspolitiken och den sakkunskap som krävs för att säkerställa att särdragen hos vin, spritdrycker och jordbruksprodukter bedöms på lämpligt sätt. (40)Det bör fastställas kriterier för att bedöma EUIPO:s utförande av uppgifterna. Dessa kriterier bör säkerställa kvalitet, samstämmighet och effektivitet i det tillhandahållna stödet. Kommissionen bör utarbeta en rapport till parlamentet och rådet om resultaten och erfarenheterna av EUIPO:s utförande av dessa uppgifter. (41)Mot bakgrund av nuvarande praxis bör de två olika instrumenten för fastställande av sambandet mellan en produkt och dess geografiska ursprung, dvs. ursprungsbeteckningen och den geografiska beteckningen, bibehållas. Reglerna om och definitionerna av växtsorter och djurraser bör förtydligas så att deras koppling till geografiska beteckningar kan förstås bättre i händelse av konflikter. Reglerna om foders och råvarors ursprung bör förbli oförändrade. (42)En produkt med en geografisk beteckning bör uppfylla vissa villkor som anges i produktspecifikationen. För att denna information ska vara lättbegriplig även för berörda parter bör produktspecifikationen sammanfattas i ett sammanfattande dokument. (43)För genomförandet av reglerna om geografiska beteckningar bör kommissionen biträdas av en kommitté bestående av delegater från medlemsstaterna. (44)Det specifika målet för ordningen för garanterade traditionella specialiteter är att hjälpa producenter av traditionella produkter att informera konsumenterna om produkternas mervärdesskapande kvaliteter. För att undvika att skapa orättvisa konkurrensförhållanden bör alla producenter, inklusive producenter i tredjeländer, kunna använda ett registrerat namn på en garanterad traditionell specialitet, förutsatt att produkten i fråga uppfyller kraven enligt relevant produktspecifikation och producenten omfattas av ett kontrollsystem. (45)Eftersom endast några få namn har registrerats enligt den nuvarande ordningen för garanterade traditionella specialiteter, har den inte förverkligat sin potential. De nuvarande bestämmelserna bör därför förbättras, förtydligas och preciseras i syfte att göra ordningen mer begriplig, användarvänlig och attraktiv för potentiella sökande. För att säkerställa att namn på autentiska traditionella produkter registreras bör kriterierna och villkoren för att registrera ett namn anpassas, särskilt genom avskaffande av villkoret att garanterade traditionella specialiteter ska ha särskilda egenskaper. (46)För att se till att garanterade traditionella specialiteter uppfyller kraven i produktspecifikationen och är enhetliga bör producentgrupper själva definiera produkten i en produktspecifikation. Möjligheten att registrera ett namn som en garanterad traditionell specialitet bör vara öppen för producenter i tredjeländer. (47)För att säkerställa öppenhet bör garanterade traditionella specialiteter föras in i registret. (48)För att undvika att skapa orättvisa konkurrensförhållanden bör alla producenter, inklusive producenter i tredjeländer, kunna använda ett registrerat namn på en garanterad traditionell specialitet, förutsatt att produkten i fråga uppfyller kraven enligt relevant produktspecifikation och producenten omfattas av ett kontrollsystem. För en garanterad traditionell specialitet som framställs inom unionen bör unionssymbolen anges i märkningen och det bör vara möjligt att associera den med beteckningen garanterad traditionell specialitet. Användningen av namn, unionssymbolen och beteckningen bör regleras för att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt på hela den inre marknaden. (49)Garanterade traditionella specialiteter bör skyddas effektivt på marknaden så att producenterna blir skäligen belönade för produkternas mervärde och så att de som olagligen använder garanterade traditionella specialiteter hindras från att sälja sina produkter. (50)För att undvika att konsumenterna vilseleds bör registrerade garanterade traditionella specialiteter vara skyddade mot varje form av missbruk eller imitation, också när det gäller produkter som används som ingredienser, och mot varje annat förfarande som kan vilseleda konsumenten. I samma syfte bör det fastställas regler för särskilda användningsområden för garanterade traditionella specialiteter, särskilt när det gäller användningen av termer som är generiska i unionen, märkning som innehåller eller består av benämningen på en växtsort eller en djurras samt varumärken. (51)Deltagandet i ordningen för garanterade traditionella specialiteter bör säkerställa att alla aktörer som följer reglerna för ordningen har rätt att omfattas av kontrollen av att kraven i produktspecifikationen efterlevs. (52)Förfarandena för registrering, ändringar av produktspecifikationer och avregistrering avseende garanterade traditionella specialiteter med ursprung i unionen, inbegripet invändningsförfaranden, bör genomföras av medlemsstaterna och kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen bör ansvara för olika steg i varje förfarande. Medlemsstaterna bör ansvara för det första steget i förfarandet, som utgörs av att ta emot ansökan från producentgruppen, göra en bedömning av ansökan, där genomförandet av ett nationellt invändningsförfarande ingår, samt lämna in unionsansökan till kommissionen efter resultatet av bedömningen. Kommissionen bör ansvara för att granska ansökan, där ett globalt invändningsförfarande ingår, och för att fatta beslut om att bevilja eller inte bevilja skydd för den garanterade traditionella specialiteten. Det skydd som vid registrering ges enligt denna förordning bör även vara tillgängligt för tredjeländers garanterade traditionella specialiteter som uppfyller motsvarande kriterier och som är skyddade i sitt ursprungsland. Kommissionen bör också genomföra motsvarande förfaranden för garanterade traditionella specialiteter med ursprung i tredjeländer. (53)Ordningen för frivilliga kvalitetsbegrepp infördes genom förordning (EU) nr 1151/2012. Den gäller särskilda horisontella egenskaper för en eller flera produktkategorier, jordbruksmetoder eller bearbetningsrelaterade kvaliteter som är tillämpliga i specifika områden. Det frivilliga kvalitetsbegreppet produkt från bergsområde uppfyller de villkor som fastställts för frivilliga kvalitetsbegrepp, och infördes genom den förordningen. Detta har gett producenter i bergsområden ett effektivt verktyg för att marknadsföra sina produkter bättre och minska den faktiska risken för osäkerhet hos konsumenterna i fråga om de marknadsförda produkternas ursprung i bergsområden. Producenternas möjlighet att använda frivilliga kvalitetsbegrepp bör bibehållas, eftersom ordningen ännu inte har förverkligat sin fulla potential i medlemsstaterna på grund av dess korta tillämpningstid. (54)För genomförandet av de regler för garanterade traditionella specialiteter och frivilliga kvalitetsbegrepp som fastställs i denna förordning bör kommissionen biträdas av en kommitté bestående av delegater från medlemsstaterna. (55)Bestämmelserna om geografiska beteckningar i förordningarna (EU) nr 1308/2013 vad gäller vinsektorn och (EU) 2019/787 vad gäller spritdryckssektorn måste ändras för att anpassa dem till de gemensamma regler för registrering, ändring, invändning, avregistrering, skydd och kontroller av geografiska beteckningar som fastställs i den här förordningen. För vin i synnerhet krävs ytterligare ändringar av definitionen av skyddade geografiska beteckningar, i enlighet med avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter. För att skapa överensstämmelse med denna förordning bör även den bestämmelse om EUIPO:s uppgifter som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 ändras. (56)I syfte att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa hållbarhetsnormer och kriterier för erkännandet av befintliga hållbarhetsnormer, förtydliga eller lägga till uppgifter som ska tillhandahållas som en del av åtföljande information, anförtro EUIPO uppgifter i samband med granskningen för invändningar och invändningsförfarandet, driften av registret, offentliggörandet av standardändringar av en produktspecifikation, samråd i samband med avregistreringsförfarandet, inrättandet och förvaltningen av ett meddelandesystem som informerar sökande om huruvida deras geografiska beteckning finns tillgänglig som domännamn, granskningen av de geografiska beteckningar från tredjeländer som inte omfattas av Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar och som föreslås få skydd i enlighet med internationella förhandlingar eller internationella överenskommelser, fastställa lämpliga kriterier för övervakning av hur EUIPO utför de uppgifter som den anförtrotts, fastställa ytterligare bestämmelser om användningen av geografiska beteckningar för att identifiera ingredienser i bearbetade produkter, fastställa ytterligare bestämmelser om hur generisk status ska fastställas för termer, fastställa begränsningar och undantag avseende fodrets ursprung i samband med en ursprungsbeteckning, fastställa begränsningar och undantag avseende slakt av levande djur eller råvarornas ursprung, fastställa regler som styr användningen av benämningen på en växtsort eller en djurras, fastställa regler för begränsning av den information som ingår i produktspecifikationen för geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter, fastställa närmare detaljer i de kriterier som måste uppfyllas för garanterade traditionella specialiteter, fastställa ytterligare bestämmelser om lämpliga certifierings- och ackrediteringsförfaranden som ska tillämpas vad gäller produktcertifieringsorgan, fastställa ytterligare bestämmelser för att ytterligare precisera skyddet för garanterade traditionella specialiteter, fastställa ytterligare bestämmelser för garanterade traditionella specialiteter vad gäller hur generisk status för termer ska fastställas, villkor för att få använda växtsorts- och djurrasbenämningar samt förhållandet till immateriell äganderätt, fastställa ytterligare bestämmelser om gemensamma ansökningar som berör mer än ett nationellt territorium och komplettera bestämmelserna om ansökningsförfarandet för garanterade traditionella specialiteter, komplettera bestämmelserna om invändningsförfarandet för garanterade traditionella specialiteter för att fastställa detaljerade förfaranden och tidsfrister, komplettera bestämmelserna om förfarandet för ändringsansökningar för garanterade traditionella specialiteter, komplettera bestämmelserna om avregistreringsförfarandet för garanterade traditionella specialiteter, fastställa närmare bestämmelser om kriterierna för frivilliga kvalitetsbegrepp, reservera ytterligare frivilliga kvalitetsbegrepp och fastställa villkoren för deras användning, fastställa undantag för användningen av termen produkt från bergsområde och fastställa produktionsmetoder och andra relevanta kriterier för tillämpningen av detta frivilliga kvalitetsbegrepp, särskilt på vilka villkor råvaror eller foder utifrån får föras in i bergsområden. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. (57)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att fastställa den tekniska presentationen av och tillgången online till klassificeringen av produkter med geografiska beteckningar i enlighet med Kombinerade nomenklaturen, fastställa en harmoniserad presentation av hållbarhetsåtaganden, fastställa formatet för och presentationen online av den åtföljande dokumentationen och föreskriva strykning eller anonymisering av skyddade personuppgifter, fastställa närmare bestämmelser om förfarandena och mallen för och presentationen av unionsansökningar om registrering, även för ansökningar som rör mer än ett nationellt territorium, fastställa formatet för och presentationen online av invändningar och officiella synpunkter och föreskriva strykning eller anonymisering av skyddade personuppgifter, bevilja en övergångsperiod för att tillåta användning av ett registrerat namn tillsammans med andra namn som annars skulle strida mot ett registrerat namn samt förlänga denna övergångsperiod, avslå en ansökan, besluta om registrering av en geografisk beteckning om en överenskommelse inte har nåtts, registrera geografiska beteckningar för produkter från tredjeländer som är skyddade inom unionen i enlighet med ett internationellt avtal i vilket unionen är avtalsslutande part, fastställa innehållet i och presentationen av unionens register över geografiska beteckningar, fastställa formatet för och presentationen online av utdrag ur unionens register över geografiska beteckningar och föreskriva strykning eller anonymisering av skyddade personuppgifter, fastställa närmare bestämmelser om förfarandena och mallen för och presentationen av ansökningar om en unionsändring, och om förfarandena och mallen för standardändringar och hur de ska meddelas till kommissionen, avregistrera en geografisk beteckning, fastställa närmare bestämmelser om förfarandena och mallen för avregistrering och om presentationen av sådan begäran om avregistrering, fastställa unionssymboler för geografiska beteckningar och specificera tekniska egenskaper för unionssymboler och beteckningar samt bestämmelserna om deras användning på produkter som saluförs med en registrerad geografisk beteckning, inbegripet bestämmelser om de språk på vilka uppgifterna ska anges, närmare ange vad för slags information som ska utbytas samt metoderna för informationsutbyte inom ramen för ömsesidigt bistånd som genomförs vid kontroll och tillsyn, fastställa bestämmelser om mallen för produktspecifikationen för geografiska beteckningar för jordbruksprodukter, fastställa formatet för och presentationen online för det sammanfattande dokumentet för geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och föreskriva strykning eller anonymisering av skyddade personuppgifter. För garanterade traditionella specialiteter: fastställa bestämmelser om mallen för produktspecifikationen, fastställa närmare bestämmelser om utformningen av och innehållet i unionens register över garanterade traditionella specialiteter, fastställa unionssymbolen för garanterade traditionella specialiteter, fastställa bestämmelser om enhetligt skydd av beteckningar, förkortningar och unionssymbolen, bestämmelser om deras användning och om unionssymbolens tekniska egenskaper, fastställa förfarande- och formkrav för skydd av garanterade traditionella specialiteter, fastställa närmare bestämmelser om förfarandena och mallen för och presentationen av ansökningar om registrering (även för ansökningar som rör mer än ett nationellt territorium), invändningar och ansökningar om ändring av en produktspecifikation samt ansökningar om avregistrering, övergångsperioder för användning av garanterade traditionella specialiteter, avslå en ansökan om avregistrering, besluta om registrering av en garanterad traditionell specialitet om en överenskommelse inte har nåtts samt avregistrera en garanterad traditionell specialitet. För frivilliga kvalitetsbegrepp och ordningar för dessa: fastställa tekniska detaljer som krävs för anmälan av frivilliga kvalitetsbegrepp och ordningar för dessa, fastställa bestämmelser om utformning, förfaranden eller andra tekniska detaljer samt fastställa bestämmelser om användningen av frivilliga kvalitetsbegrepp. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011. (58)Kommissionen bör ges befogenheter att anta genomförandeakter utan att tillämpa förordning (EU) nr 182/2011 med avseende på registrering av ett namn om det inte finns någon invändning som kan tas upp till prövning eller om det rör sig om en invändning som kan tas upp till prövning, om en överenskommelse har nåtts om geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter och vid behov om ändring av den offentliggjorda informationen, förutsatt att dessa ändringar inte är väsentliga, upprättande och upprätthållande av ett allmänt tillgängligt elektroniskt register över geografiska beteckningar och ett elektroniskt register över garanterade traditionella specialiteter, beviljande av en övergångsperiod för användningen av geografiska beteckningar efter en invändning som lämnats in under det nationella förfarandet, avregistrering av geografiska beteckningar som registrerats i strid med en helt eller delvis homonym geografisk beteckning för vilken en ansökan redan har gjorts eller som redan har registrerats, fastställande av det sätt på vilket behöriga myndigheters och produktcertifieringsorgans namn och adress ska offentliggöras för garanterade traditionella specialiteter.

(59)Förordningarna (EU) nr 1308/2013, (EU) 2017/1001 och (EU) 2019/787 bör därför ändras i enlighet med detta, och förordning (EU) nr 1151/2012 bör upphöra att gälla. (60)De skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter som redan registrerats enligt förordning (EU) nr 1151/2012, de skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar som redan registrerats enligt förordning (EU) nr 1308/2013 och de geografiska beteckningar som redan registrerats enligt förordning (EU) 2019/787 bör fortsätta att vara skyddade enligt den här förordningen och bör föras in automatiskt i respektive register. (61)Det bör föreskrivas lämpliga arrangemang för att underlätta en smidig övergång från bestämmelserna i förordningarna (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 1308/2013 och (EU) 2019/787 till bestämmelserna i den här förordningen. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Avdelning I

Allmänna bestämmelser Artikel 1 Innehåll I denna förordning fastställs regler om a) geografiska beteckningar för vin, spritdrycker och jordbruksprodukter, b) garanterade traditionella specialiteter och frivilliga kvalitetsbegrepp för jordbruksprodukter. Artikel 2 Definitioner 1.I denna förordning gäller följande definitioner: a)producentgrupp: en sammanslutning som, oberoende av dess juridiska form, huvudsakligen består av producenter eller bearbetningsföretag som framställer samma produkt. b)traditionell och tradition: när det gäller en produkt som har sitt ursprung i ett geografiskt område, påvisad historisk användning av producenter i ett samhälle under en period som medger ett generationsskifte; tidsperioden ska vara minst 30 år, och användningen får inbegripa ändringar som krävs på grund av ändrade hygien- och säkerhetsrutiner. c)märkning: märkning enligt definitionen i artikel 2.2 j i förordning (EU) nr 1169/2011. d)produktionsled: alla produktions-, bearbetnings-, berednings- eller lagringssteg, tills produkten är i en form som ska släppas ut på den inre marknaden. e)bearbetade produkter: livsmedel som framställs genom bearbetning av obearbetade produkter i den mening som avses i artikel 2 m och o i förordning nr 852/2004. f)produktcertifieringsorgan: organ i den mening som avses i avdelning II kapitel III i förordning (EU) 2017/625 vilka certifierar att produkter med geografiska beteckningar eller som betecknas som garanterade traditionella specialiteter överensstämmer med produktspecifikationen. g)generisk term:

i) ett produktnamn som, även om det har samband med den ort, den region eller det land där produkten ursprungligen framställdes eller salufördes, har blivit det namn som allmänt används för produkten i unionen, och ii) en allmän term som beskriver typer av produkter, produktkvaliteter eller andra termer som inte avser en specifik produkt. h)växtsortsbenämning: beteckning för en viss sort, som är i allmänt bruk eller är officiellt registrerad i enlighet med rådets direktiv 2002/53/EG, 2002/55/EG, 2008/90/EG eller rådets förordning (EG) nr 2100/94, på det eller de språk som den används eller förtecknas på, vid tidpunkten för ansökan om registrering av den berörda geografiska beteckningen. i)djurrasbenämning: namn på raser i den mening som avses i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 som förtecknas i stamböcker eller register, på det eller de språk som de används eller förtecknas på, vid tidpunkten för ansökan om registrering av den berörda geografiska beteckningen. Artikel 3 Skydd av personuppgifter 1.Kommissionen och medlemsstaterna ska i enlighet med förordning (EU) 2018/1725 och förordning (EU) 2016/679 behandla och offentliggöra de personuppgifter som de mottar under de förfaranden för registrering, godkännande av ändringar, avregistrering, invändning, beviljande av övergångsperioder samt kontroll som avses i den här förordningen, förordning (EU) nr 1308/2013 och förordning (EU) 2019/787. 2.Kommissionen ska vara personuppgiftsansvarig i den mening som avses i förordning (EU) 2018/1725 i samband med behandling av personuppgifter i det förfarande för vilket den är behörig i enlighet med förordning (EU) 2019/787, kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/1235 och den här förordningen. 3.Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska vara personuppgiftsansvariga i den mening som avses i förordning (EU) 2016/679 i samband med behandling av personuppgifter i de förfaranden för vilka de är behöriga i enlighet med förordning (EU) 2019/787, delegerad förordning (EU) 2021/1235 och den här förordningen. Avdelning II

Geografiska beteckningar Kapitel 1

Allmänna bestämmelser Artikel 4 Syfte 1.I denna avdelning fastställs ett enhetligt och exklusivt system för geografiska beteckningar som skyddar namn på sådana viner, spritdrycker och jordbruksprodukter som har egenskaper, kvaliteter eller ett anseende med samband med produktionsplatsen, i syfte att säkerställa följande: a)Att producenter som agerar kollektivt har de befogenheter och ansvarsområden som krävs för att förvalta sin geografiska beteckning, inklusive för att svara på samhällets krav på produkter som produceras på ett hållbart sätt i fråga om de tre dimensionerna ekonomiskt, miljömässigt och socialt värde, och för att vara verksamma på marknaden. b)Rättvis konkurrens för producenter i saluföringskedjan. c)Att konsumenterna får tillförlitlig information och en garanti för att produkterna är äkta och att de lätt kan identifiera dem på marknaden, inklusive inom e-handel. d)Effektiv registrering av geografiska beteckningar med hänsyn till lämpligt skydd av immateriella rättigheter. e)Ändamålsenlig tillsyn och saluföring i hela unionen och inom e-handel för att säkerställa den inre marknadens integritet. Artikel 5

Tillämpningsområde 1.Denna avdelning omfattar vin, spritdrycker och jordbruksprodukter, inklusive livsmedel och fiskeri- och vattenbruksprodukter, som förtecknas i kapitlen 1–23 i Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87, samt de ytterligare jordbruksprodukter som förtecknas under de nummer enligt Kombinerade nomenklaturen som fastställs i bilaga I till den här förordningen. 2.Registrering och skydd av geografiska beteckningar påverkar inte producenters skyldighet att efterleva andra unionsregler, särskilt de som avser utsläppande av produkter på marknaden, sanitära och fytosanitära regler, den samlade marknadsordningen, konkurrensreglerna och tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna. 3.Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 ska inte tillämpas på det system för geografiska beteckningar som fastställs i denna förordning. Artikel 6 Klassificering 1.Produkter med geografiska beteckningar ska klassificeras i enlighet med Kombinerade nomenklaturen med två, fyra eller sex siffror. Om en geografisk beteckning omfattar produkter från fler än en kategori ska varje post anges. Produktklassificering ska användas endast för registrerings-, statistik- och redovisningsändamål. Denna klassificering får inte användas i syfte att fastställa jämförbara produkter för ändamål som rör skydd mot direkt och indirekt kommersiellt bruk enligt artikel 27.1 a. 2.Kommissionen får anta genomförandeakter som fastställer den tekniska presentationen av och tillgången online till den klassificering som avses i punkt 1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 53.2. Artikel 7 Definitioner 1.I denna avdelning gäller följande definitioner: a)geografisk beteckning: om inte annat anges, ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för vin, enligt definitionerna i artikel 93 i förordning (EU) nr 1308/2013, ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för jordbruksprodukter, enligt definitionerna i artikel 48 i den här förordningen, samt geografiska beteckningar för spritdrycker, enligt definitionen i artikel 3.4 i förordning (EU) 2019/787, vilka omfattas av en ansökan eller är införda i unionens register över geografiska beteckningar enligt artikel 23. b)vin: de produkter som avses i del II punkterna 1, 3–6, 8, 9, 11, 15 och 16 i bilaga VII till förordning (EU) nr 1308/2013. c)spritdrycker: spritdrycker enligt definitionen i artikel 2 i förordning (EU) 2019/787. d)jordbruksprodukter: produkter som avses i artikel 5.1, utom vin och spritdrycker. e)Kombinerade nomenklaturen: den varunomenklatur som fastställs genom artikel 1 i förordning (EEG) nr 2658/8