RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om genomförandet av meddelandet "Uppbyggnad av ett omfattande partnerskap med Kina"

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om genomförandet av meddelandet "Uppbyggnad av ett omfattande partnerskap med Kina"

Sammanfattning

De viktigaste syftena med 1998 års meddelande från kommissionen "Uppbyggnad av ett omfattande partnerskap med Kina" [1] var att ytterligare engagera Kina i världssamfundet, att stödja Kinas övergång till ett öppet samhälle och att ytterligare integrera Kina i världsekonomin.

[1] KOM(1998) 181.

För att nå dessa mål hoppades kommissionen bland annat kunna vidga och fördjupa den politiska dialogen, öka Kinas intresse för ASEM och regionala asiatiska frågor och att finna de rätta förutsättningarna för Kinas anslutning till WTO. Kommissionen ville också utnyttja EU:s erfarenheter och sakkunskap för att ge värdefull hjälp till Kinas reformprocess och för att föra upp de mänskliga rättigheterna, miljön och en hållbar utveckling på dagordningen.

Sedan meddelandet antogs har förbindelserna mellan EU och Kina i hög grad intensifierats. Vid de första årliga toppmötena mellan EU och Kina år 1998 och 1999 lades grunden för en bredare förankrad politisk dialog. Samtidigt förbättrades kontakterna och den ömsesidiga förståelsen stärktes genom en allt tätare följd av möten och samtal på alla nivåer och på en mängd områden av betydelse för både EU och Kina.

Ämnena för samtal har utökats till att omfatta den regionala säkerheten, frågor om ekonomi och handel och de mänskliga rättigheterna. Listan skulle, vilket framhålls i 1998 års meddelande, kunna göras ännu längre och omfatta även andra globala frågor, t. ex. illegal invandring, narkotikahantering, penningtvätt och organiserad brottslighet.

Den 19 maj 2000 undertecknade EU och Kina ett bilateralt avtal som bereder väg för Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO). När väl Kina ansluter sig till WTO kommer det att vara en stor utmaning för EU att utveckla ömsesidigt godtagbara metoder för att noga följa utvecklingen och hjälpa Kina att efterleva sina åtaganden i enlighet med WTO:s krav. EU kommer också i fortsättningen att ta itu med kvarstående hinder för tillträdet till marknaden.

EU:s samarbetsprogram med Kina har hela tiden utvecklats och är nu i huvudsak inriktat på att stödja en hållbar utveckling för att bidra till den övergripande reformeringen i Kina. Innehållet och prioriteringarna i programmet kommer att ses över för att det skall vara möjligt att hålla jämna steg med den ständiga utvecklingen och att göra EU:s bistånd till Kina synligt.

Inledning

Europeiska kommissionen antog den 25 mars 1998 meddelandet "Uppbyggnad av ett omfattande partnerskap med Kina". Meddelandet godkändes av Europeiska ministerrådet den 29 juni 1998.

I meddelandet lämnades rekommendationer som syftade till att förbättra EU:s förbindelser med Folkrepubliken Kina och i slutsatserna angavs att kommissionen regelbundet skulle "rapportera till rådet och Europaparlamentet om de framsteg som görs i genomförandet av förslagen i detta meddelande".

Utarbetandet av denna första rapport om genomförandet av den nya Kina-strategin sammanfaller med 25-årsdagen av upprättandet av förbindelserna mellan EG och Kina. Den omfattar perioden mars 1998 till maj 2000.

Under den period rapporten omfattar har de kinesiska myndigheterna genomfört strukturella reformer samtidigt som de har fortsatt att främja den ekonomiska tillväxten. De har också vidtagit åtgärder för att komma till rätta med korruptionen på alla nivåer.

År 1999 ökade BNP med 7,1%. Detta är mindre än under de närmast föregående åren. Vad gäller den globala handeln hade den kinesiska regeringen vissa framgångar, framför allt avtalen Kina-EU och Kina-Förenta staterna om villkoren för Kinas anslutning till WTO. På hemmaplan var omstruktureringen av statligt ägda företag fortfarande en central fråga i det sociala och ekonomiska reformprogrammet. Under denna period tog myndigheterna hårt itu med demokratiska dissidenter, religiösa grupper och andra rörelser.

Vid den granskning som görs i denna rapport av hur rekommendationerna följts försöker vi att så mycket som möjligt finna och anvisa vägar för hur partnerskapet EU-Kina bör utvecklas.

Kapitelrubrikerna A-E i denna rapport är desamma som i själva meddelandet.

A. Engagera Kina ytterligare inom världssamfundet

"EU har tagit ställning för en strategi som innebär ett omfattande engagemang för Kina. Detta bör åstadkommas dels genom att den bilaterala politiska dialogen förnyas och förbättras, dels genom att Kina i större utsträckning deltar i regional och multilateral verksamhet av globalt intresse." KOM (1998) 181, s. 5.

A.1 Förbättra den politiska dialogen mellan EU och Kina

EU:s egna mekanismer och plattformar för politisk dialog med Kina har byggts upp relativt nyligen. Den övergripande ramen för den politiska dialogen formaliserades först 1994 genom en skriftväxling, och det första toppmötet på regeringschefsnivå mellan EU och Kina ägde rum den 2 april 1998 in London. Detta utgjorde ett gensvar på Kinas allt starkare vilja att aktivt medverka på den internationella scenen. Det andra toppmötet mellan EU och Kina ägde rum den 21 december 1999, då ordförande Prodi besökte Beijing. Dessa toppmöten har erbjudit en plattform för att ge ökad status åt förbindelserna mellan EU och Kina och för att utbyta tankar och diskutera frågor av betydelse i det politiska sammanhanget, om mänskliga rättigheter, ekonomi och handel, bl.a. anslutningen till WTO, bilateralt samarbete och den regionala utvecklingen.

Möten med den kinesiska utrikesministern på trojkans utrikesministernivå ägde också rum i september 1998 och i mars och september 1999.

Möten mellan högre tjänstemän ägde också rum i oktober 1998 och i juni och oktober 1999. Vid dessa gavs möjligheter att klarlägga den kinesiska synen på regionala sådana frågor som ASEM, utvecklingen på Korea-halvön och i Japan samt förhållandet mellan Indien och Pakistan, Indonesien och Östtimor, Myanmar, Burma och Taiwan.

Två gånger om året har EU:s ambassadörer i Beijing haft möten med den kinesiska utrikesministern. Utöver den formella politiska dialogen har regelbundna besök av trojkans ambassadörer hos det kinesiska utrikesministeriet liksom täta ömsesidiga besök på hög nivå bidragit till att stärka den politiska dialogen mellan EU och Kina. I februari 1998 och januari 1999 besökte den kinesiska vice premiärministern Li Lanqing respektive vice premiärministern Wu Bangguo Europeiska kommissionen. Kommissionens ordförande Jacques Santer besökte Kina i november 1998. Kinas premiärminister Zhu Rongji besökte kommissionen i Bryssel den 11 juli 2000. Detta var det första besöket hos kommissionen av en kinesisk premiärminister.

Parlamentsgruppen i Europaparlamentet med ansvar för förbindelserna med Kina har varje år sammanträffat med ledamöter i den nationella kinesiska folkkongressen och ledamöter i Europaparlamentet har besökt Kina enskilt och i grupp. En fortsatt utveckling av sådana kontakter kan bara gagna förbindelserna som helhet mellan EU och Kina.

Utvecklingen i Kina har också regelbundet tagits upp i EU:s politiska dialog med betydelsefulla partner som Förenta staterna, Kanada, Australien, Japan, Indien och Ryssland.

A.2 Bygga vidare på ASEM-processen

EU har understött Kinas integrering i ASEM-processen, som omfattar en rad olika ekonomiska och politiska frågor. Kina har redan från början visat sig ha en samarbetsvillig inställning till ASEM och varit särskilt angeläget om att betona de ekonomiska aspekterna - framför allt investeringsfrämjande åtgärder. Däremot har Kina intagit en mera försiktig inställning när det gäller att behandla politiska frågor. Kina tog dock ett glädjande steg då det stod som värd för ett informellt seminarium om mänskliga rättigheter i Beijing i juni 1999, och det har också entusiastiskt stött samarbetsinitiativ inom forskning och teknik. Kina initierade och stod som värd för ASEM-konferensen på regeringsnivå om forskning och teknik i oktober 1999 och kommer att fortsätta att spela en ledande roll på detta område.

Kina har också aktivt deltagit i ASEM:s förvaltningsfond inom finanssektorn och i de socialpolitiska reformprocesserna och har bidragit med 500 000 USD till fonden.

A.3 Behandla globala frågor

Under 1998 tog EU upp en dialog på expertnivå med Kina om vapenkontroll och icke-spridning av kärnvapen. Denna dialog befinner sig fortfarande på ett inledande stadium men har lett till ett nyttigt tankeutbyte när det gäller det övergripande provstoppsavtalet, kontrollen av missiltekniken, biologiska vapen, antipersonella minor (truppminor) och export med dubbla användningsområden samt utvecklingen av säkerhetsfrågorna i Asien. Även om det fortfarande är för tidigt att bedöma Kinas fortsatta intresse av att främja denna dialog har den inte desto mindre visat sig vara en förtroendeskapande åtgärd.

Vad EU nu bör göra är att försöka bredda sin politiska dialog med Kina genom att i enlighet med kommissionens meddelande från 1998 ta upp frågor av globalt intresse, t. ex. bekämpningen av narkotikahandeln, penningtvätt, den organiserade brottsligheten och illegal invandring. På alla dessa områden har unionen i enlighet med Amsterdamfördraget fått nya befogenheter. Situationen för asylsökande från Kina har till exempel blivit ett speciellt bekymmer för vissa av EU:s medlemsstater, och ett informationsutbyte i denna fråga mellan EU:s samarbetspartner ägde rum 1999. EU bör ta reda på om Kina är berett att inleda en särskild dialog både i denna och andra frågor och därefter undersöka möjligheterna till samarbete.

Kina har kommit att spela en central roll i de viktiga internationella samtalen om ett flertal globala miljöfrågor. Regelbundna kontakter tas på olika nivåer (även på ministernivå) i samband med internationella möten rörande t.ex. klimatförändringar. De kinesiska resurser som satsas på åtgärder mot klimatförändringarna inom landet ökar, och detsamma gör Kinas mycket positiva inställning till åtgärder som kan underlätta en framtida överföring av expertkunnande och teknik från EU till Kina när det gäller frågor om klimatförändring. Framför allt kommer dialogen om klimatförändringarna att bli ett huvudtema i förbindelserna mellan EU och Kina under de kommande åren. Andra globala frågor, framför allt bevarandet av den biologiska mångfalden och skyddet av ozonlagret, ingår också i de reguljära bilaterala diskussionerna. Kommissionen kommer att fortsätta att med energi driva dessa och andra globala frågor som kan uppstå i dialogen.

A.4 Främja dialogen om regionala asiatiska frågor

EU deltog i mötena på ministernivå i juli 1998 i Manila och i juli 1999 i Singapore inom ramen för Asean Regional Forum (ARF). ARF har spelat en positiv roll både i konflikten om Sydkinesiska sjön och meningsutbytet om regionala frågor, t. ex. Korea-halvön. Kina har emellertid ställt sig avvisande till att föra den multilaterala ARF-processen vidare och har traditionellt lagt tyngdpunkten på bilateral diplomati i sina förbindelser med de asiatiska grannarna.

Kina har hela tiden betonat att dess verkliga inflytande över Nordkorea inte får överdrivas. Likväl är Kina fortfarande den viktigaste bundsförvanten och samtalspartnern med Pyongyang. Därför har situationen på Korea-halvön varit ett viktigt samtalsämne i den regionalpolitiska dialogen mellan EU och Kina. EU har därvid uppmanat Kina att hålla fast vid sin positiva inställning, inte minst vid samtalen mellan de fyra parterna, och båda sidor har utbytt åsikter om vad deras respektive dialoger med Nordkorea har lett fram till.

Under den period som rapporteringen omfattar har EU särskilt uppmärksammat utvecklingen av förbindelserna mellan Kina och Taiwan. I juli 1999 utfärdade EU:s ordförandeskap på EU:s vägnar en förklaring som erinrade om EU:s anslutning till principen om "ett Kina" och underströk vikten av att lösa frågan om Taiwan på ett fredligt sätt genom en konstruktiv dialog samt uppmanade båda sidor att avstå från åtgärder och uttalanden som skulle kunna öka spänningen.

A.5 Stödja autonomin i Hongkong och Macao

Under den period som rapporteringen omfattar har EU noga följt genomförandet av grundlagarna i de två särskilda administrativa områdena Hongkong och Macao, framför allt när det gäller frågorna om självständighet och oberoende för den verkställande, lagstiftande och dömande makten i dessa områden.

EU:s åtagande att se till att åtgärder på den administrativa och rättsliga nivån fungerar bekräftades klart i kommissionens första årsrapport i januari 1999 om den speciella administrativa regionen Hongkong. I rapporten togs huvudsakligen frågan om den demokratiska utvecklingen upp. Avtalet mellan EU och Hongkong SAR om tullsamarbete, som trädde i kraft den 1 januari 1999, bidrog också till att ge stöd till en oberoende fungerande ekonomi i Hongkong. Kommissionens andra årsrapport om Hongkong, som antogs den 18 maj 2000, var huvudsakligen inriktad på det rättsliga systemet i Hongkong och på principen om "ett Kina, två system", men där uttrycktes också en viss oro för att den fortsatta demokratiseringsprocessen gick för långsamt.

Kommissionen lämnade i november 1999 ett meddelande om "Europeiska unionen och Macao efter år 2000". Förbindelserna med Macao har stärkts genom att Macaos ekonomi- och handelskontor har godkänts av Europeiska gemenskapen i Bryssel och genom att ett flertal samarbetsprojekt har inletts i Macao. Möten i den gemensamma kommittén för EG och Macao ägde rum 1998 och 1999 och det kommer att hållas ett nytt möte år 2000. Bestämmelserna i handels- och samarbetsavtalet mellan EG och Macao är fortfarande i kraft efter överlämnandet av överhögheten.

Den 26 januari 2000 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till en rådsförordning om att bevilja Hongkongs och Macaos invånare viseringsfrihet vid inresa i EU.

B. Stödja Kinas övergång till ett öppet samhälle grundat på rättsstatliga principer och respekt för de mänskliga rättigheterna

"Den utmaning som Kina nu står inför är att upprätthålla den ekonomiska tillväxten och bevara den sociala stabiliteten samtidigt som ett öppet samhälle grundat på rättsstatliga principer kommer till stånd. Om Europa vill ha en roll att spela i denna process bör alla tillgängliga kanaler utnyttjas så att de mänskliga rättigheterna främjas i Kina på ett aktivt, bestående och konstruktivt sätt." (idem, s. 9).

B.1 Främja de mänskliga rättigheterna genom en öppen dialog...

Under senare år har de ekonomiska reformerna och vissa lättnader i den statliga sociala kontrollen lett till ökad grad av självbestämmande för den enskilda individen i Kina. Sedan 1998 har Kina också gjort framsteg när det gäller deltagandet i internationella åtgärder för mänskliga rättigheter. Däribland märks besöket i Kina av FN:s höga kommissarie för mänskliga rättigheter, Mary Robinson, i september 1998 och mars 2000 och likaså Kinas undertecknande av FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter i oktober 1998. (Kina undertecknade FN:s konvention om ekonomiska och sociala rättigheter ett år tidigare, 1997).

Samtidigt som de ekonomiska och sociala rättigheterna gradvis ökat och rättssamhället stärkts har de medborgerliga och politiska rättigheterna snarast försämrats. Förtryck av politiska dissidenter, frihetsberövanden på godtyckliga grunder, ett omfattande bruk av dödsstraff, förtryck av etniska minoriteter - däribland i Tibet - inskränkningar i religionsfriheten, föreningsfriheten och yttrandefriheten är bl. a. fortfarande ett allvarligt bekymmer för EU.

EU är också oroat av att Kina underlåtit att iaktta de internationellt överenskomna grundläggande arbetsrättsliga normer som fastställts i ILO-konventionerna och ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet.

De regelbundna möten som hållits inom ramen för denna dialog, omväxlande i Kina och i Europa (i oktober 1998, i februari och oktober 1999 och i februari 2000), har visat sig vara en lämplig plattform, där man lyckats få Kina att diskutera känsliga frågor, där EU kunnat kanalisera sin oro och förse de behöriga kinesiska myndigheterna med argument och förslag till samarbetsprojekt. Inom denna ram har de kinesiska myndigheterna redovisat att det gjorts vissa framsteg när det gäller rättsliga reformer och reformer av domstolsväsendet och även uttalat att de är beredda att ta upp alla känsliga frågor i den formella dialogen - även om detta hittills inte har lett till några framsteg i praktiken. EU har gång på gång betonat att dialogen måste bli mera resultatinriktad och närmare kopplad till beslutsfattandet i Kina.

Förutom att utnyttja bilaterala instrument som dialogen EU-Kina rörande mänskliga rättigheter har EU varit angelägen om att föra fram frågan om de mänskliga rättigheterna i Kina i multilaterala sammanhang. EU:s medlemsstater beslutade 1998, 1999 och 2000 att inte lägga fram en resolution om eller delta i finansieringen av de mänskliga rättigheterna i Kina vid det möte som hölls i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (UNCHR) i Genève. Europeiska ordförandeskapet uttalade dock vid UNCHR:s möte 1999 och även år 2000 i sina inledningsanföranden till UNCHR:s 55:e och 56:e möten en allvarlig oro för situationen i fråga om de mänskliga rättigheterna i Kina.

Under den period som rapporteringen omfattar har cheferna för EU-ländernas beskickningar i Beijing varje kvartal lämnat rapporter om situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Kina. EU tar upp situationen i Tibet så fort tillfälle ges.

B.2 ... och genom samarbete

Alltsedan dialogen mellan EU och Kina rörande de mänskliga rättigheterna inleddes har kommissionen tagit initiativ till ett antal samarbetsprojekt som syftat till att vara ett stöd och komplement till dialogen och till att i praktiken öka respekten för de mänskliga rättigheterna på lång sikt. Däri har bl. a. ingått främjande av rättigheter för personer med funktionshinder och inrättande av EU:s och Kinas ordning för små projekt avseende mänskliga rättigheter, i syfte att stödja småskaliga initiativ inom detta område.

Dessutom har EU och Kina som ett komplement till mötena inom ramen för den officiella dialogen hållit flera gemensamma juridiska seminarier om mänskliga rättigheter, som stått öppna för vetenskapliga och icke-statliga sammanslutningar.

EU:s och Kinas rättsliga och juridiska samarbetsprogram, som det hänvisas till i avsnitt C.2 nedan, inleddes i mars 2000 och kommer att pågå i minst fyra år. Det skall stödja strävandena att skapa ett samhälle som är fastare grundat på rättssäkerhet och respekt för mänskliga rättigheter genom att sprida ökad förståelse för dessa begrepp bland de närmast berörda fackgrupperna inom det kinesiska rättssystemet.

Projektet beträffande styrelsen i byarna - syftar till att säkerställa att den lag som gäller för valen till kommunal förvaltning genomförs på gräsrotsnivå och tillämpas effektivt, för att på så sätt stärka valförfarandena och självstyret inom byarna. Ett internationellt anbudsförfarande förbereds för närvarande.

Kommissionen avser att, under år 2000, ge stöd till utbildning om mänskliga rättigheter vid Universitetet i Hongkong. Med detta projekt, som utgår från den unika sakkunskap på det rättsliga och juridiska området som finns i Hongkong SAR, vill man erbjuda studenter från Asien, särskilt från Folkrepubliken Kina, utbildning om mänskliga rättigheter och rättsliga frågor.

Av särskild vikt inom överskådlig framtid är försöket att etablera ett för EU och Kina gemensamt expertnätverk som skall ha till syfte att utbyta erfarenheter när det gäller ratificeringen och genomförandet av Förenta Nationernas båda konventioner om de mänskliga rättigheterna.

C. Integrera Kina ytterligare i världsekonomin

"Det är EU:s mening att målsättningen att bistå Kina att bli en global ekonomisk medspelare som är helt och hållet integrerad i världsekonomin och förmögen att rätta sig efter gemensamma regler bör åstadkommas genom en kombination av handelssamtal och målinriktade samarbetsåtgärder. Genom detta strategiska förhållningssätt bör man eftersträva att påskynda och befästa Kinas integrering i världshandelssystemet samtidigt som stöd ges till de reformer som är så avgörande för att Kina skall ha framgång inom detta system." (idem, s. 11).

C.1 Införliva Kina i världshandelssystemet

EU svarade för en betydande och växande andel av överskottet i Kinas världshandel under 1998 och 1999. Den asiatiska finanskrisen påverkade Kinas export i regionen och ledde till en omläggning av den kinesiska exporten från Ost- och Sydostasien till Europa. EU:s handelsunderskott gentemot Kina ökade från 24,4 miljarder euro år 1998 till mer än 30 miljarder euro år 1999.

Till det stora kinesiska handelsöverskottet, som återspeglar Kinas växande styrka på exportområdet i världen, bidrar också de kvarstående hindren för tillgången till den kinesiska marknaden, vilka hämmar handeln och investeringarna. Som exempel kan nämnas den otillfredsställande situationen i Kina när det gäller den immateriella äganderätten som är till stort förfång för industrin. Att undanröja dessa hinder är därför fortfarande ett prioriterat område för EU, vars avsikt är att främja Kinas integrering i världsekonomin för att uppnå största möjliga ömsesidiga fördel när det gäller de bilaterala förbindelserna inom ekonomi och handel. EU har försökt uppnå dessa mål både i förhandlingarna om Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO) och vid sina överläggningar med Kina om ekonomiska och politiska frågor.

Förhandlingen om ett avtal om Kinas anslutning till WTO har under de senaste två åren varit en av de viktigaste frågorna på EU:s handelsdagordning. Det bilaterala avtal mellan Kina och EU som ingicks den 19 maj 2000 innebär ett viktigt steg i våra handelsförbindelser. Eftersom det träffades efter avtalet mellan Kina och Förenta staterna i november 1999 kommer avtalet med EU i realiteten att innebära att Kina ansluter sig till WTO tidigt under 2001. Kommissionen och de kinesiska myndigheterna har kommit överens om att gradvis öppna marknaden på flera områden och i princip fullborda detta inom loppet av tre till fem år.

Avtalet mellan EU och Kina kommer att säkerställa att EU:s (och andra WTO-länders) företag får avsevärt ökad tillgång till den kinesiska marknaden. Importtullar och andra icke-tariffära begränsningar kommer att sänkas kraftigt och för gott. Medlemskapet i WTO kommer att befästa och påskynda Kinas egna ansträngningar att främja insyn, rättvisa och öppenhet i Kinas eget handelssystem. WTO:s oberoende och rättsligt bindande system för tvistlösning kommer också att göra det möjligt för båda parter att snabbt och effektivt lösa handelsproblem. Kort sagt, detta avtal förbättrar i hög grad de europeiska företagens förutsättningar att exportera till, göra affärer med och investera i Kina. EU och Kina kan därför med tillförsikt se fram emot en vändning av den på sistone sjunkande nivån på de direkta utländska investeringarna i Kina.

Förutom de kommersiella fördelar som avtalet erbjuder kommer anslutningen till WTO också att ha betydande effekter på det ekonomiska reformarbetet och utvecklingen i Kina. Under hela förhandlingstiden har EU varit angeläget om att utforma ett biståndspaket som skulle kunna gynna stegvisa men bestående reformer och en hållbar utveckling. När Kina anslutit sig kommer det att vara av avgörande betydelse att alla de förändringar i det kinesiska handelssystemet som krävs genomförs som planerat. EU har åtagit sig att arbeta i partnerskap med Kina för att göra denna övergång så smidig som möjligt. Kommissionen kommer att låta Kina ta del av sina erfarenheter av WTO, och även att genom samarbetsprogrammet mellan EU och Kina hjälpa Kina att anpassa sin ekonomi så att den uppfyller förpliktelserna gentemot WTO. Stöd till det ekonomiska reformarbetet har redan öronmärkts för framtida finansiering (se punkt C.2 nedan).

Anslutningen till WTO kommer att ytterligare förankra de strukturella reformerna. Inträdet i världshandelssystemet kommer att vara en pådrivande kraft för de kinesiska företagen att bli effektivare och att visa att de kan konkurrera på lika villkor med resten av världen. Avtalet kommer därför att vara bra även för kinesiska företag och anställda, eftersom de kan dra fördel av ökade utländska investeringar och överta lagstiftningsstrukturer och de modernaste formerna för företagsledning.

Takten i anslutningssamtalen hade under år 1999 påskyndats genom förenade ansträngningar av EU, Förenta staterna och Kina, vilket ledde till att avtalet mellan Kina och Förenta staterna undertecknades i november 1999. EU var då angeläget om att hävda sina egna speciella intressen i fråga om de egna bilaterala förhandlingar, som syftade till att säkerställa likvärdiga spelregler för EU:s företag i Kina och att främja den bilaterala handeln och investeringarna.

De bilaterala överläggningarna mellan Kina och EU om kommersiella frågor har, jämte förhandlingarna om en anslutning till WTO, spelat och kommer även fortsättningsvis att spela en viktig roll när det gäller att lösa problem av ömsesidigt intresse. Det femtonde mötet i den gemensamma kommittén EU-Kina ägde rum i juni 1998. Efter Kinas anslutning till WTO kommer både bilaterala och multilaterala dialoger att utnyttjas för att lösa handelsfrågor, t. ex. problem med regelsystemet, hinder för investeringar, verksamhetsvillkoren i Kina för EU-företag etc. Dessa dialoger kommer också att bli ett viktigt forum för övervakning och diskussion om eventuellt skiljaktiga uppfattningar om omfattningen och genomförandet av Kinas åtaganden gentemot WTO.

Inom ramen för den gemensamma kommittén EU-Kina avser kommissionen att tillsammans med sina kinesiska partner ompröva de nuvarande förfarandena för den bilaterala dialogen i syfte att bredda, stärka och anpassa den till de nya uppgifter som Kina har att ta itu med efter anslutningen till WTO. Kommissionen överväger att öppna nya kanaler för en dialog när det gäller speciella områden som t.ex. industriella standarder och certifieringsförfaranden, frågor om hälsa och sundhet, bestämmelser om värdepappersmarknaden och industriella frågor. Vidare har diskussioner om ett avtal på sjötransportområdet inletts och godkänts på ministernivå vid den ansvarige kinesiske ministerns besök hos kommissionen i juli 1999. Sonderingar om ett avtal om tullsamarbete mellan EU och Kina pågår också.

Dessutom överväger man att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Euratom och Kina om en fredlig användning av kärnenergi och vissa inledande kontakter har tagits med de kinesiska myndigheterna. Ett sådant avtal skulle stärka det långsiktiga samarbetet mellan EU och Kina på kärnkraftsområdet och därmed underlätta den nuvarande och framtida handeln samt uppmuntra forskning som gagnar båda parter och ge bästa möjliga garantier för icke-spridning och säkerhet.

EG:s antidumpningsförordning beträffande sådana övergångsekonomier som Kinas ändrades 1998 så att den skulle motsvara de marknadsbetingade förändringarna i de berörda länderna. Med den nya förordningen infördes bedömningar från fall till fall, varvid kinesiska exportörer som var verksamma i en marknadsekonomi tillerkändes behandling enligt marknadsekonomiska normer. Denna nya ordning har redan tillämpats i ett antal fall och lett till att vissa kinesiska företag har tillerkänts marknadsekonomisk status. Fler och fler kinesiska företag kommer i framtiden att dra fördel av denna behandling allteftersom den rättsliga ramen för marknadsekonomins villkor utvecklas i Kina och medvetenheten om de relevanta kraven ökar.

EG:s kvantitativa restriktioner gentemot Kina liberaliserades delvis under 1998. Inga nya EU-kvoter togs dock bort under 1999 på grund av den situation som den europeiska industrin inom de berörda sektorerna befann sig i och eftersom liberaliseringen av det kinesiska kvotsystemet inte fortskred. Det successiva borttagandet av kvantitativa restriktioner på ömse sidor skall nu ingå som en del av Kinas anslutning till WTO, och båda parters kvoter skall vara avvecklade från och med år 2005.

EU har också i vissa avseenden utvecklat en enhetlig strategi för främjande av investeringar och företagssamarbete i Kina för att stödja genomförandet av den strategi för tillträde till marknaden som syftar till att undanröja hindren för handel och investeringar på den kinesiska marknaden.

Programmet European Community Investment Partners (ECIP), som avslutades under 1999, var ett försök att främja små och medelstora europeiska företag på marknader i utveckling, och programmet visade sig vara mycket framgångsrikt i Kina. I slutet av 1998 gällde 16 % av alla ECIP-finansierade initiativ Kina, och de ledde till att mer än 60 samriskföretag bildades. Även de initiativ som fick stöd av medel från Asia Invest och som syftade till att finna investeringsmöjligheter och partner i Asien utvecklade sig på ett lovande sätt i Kina.

Kommissionen och det kinesiska rådet för främjande av internationell handel (CCPIT) inledde 1998 en "dialog om handel mellan EU och Kina" för att främja kontakter mellan det europeiska och kinesiska näringslivet. Denna informella verksamhet förväntas kunna utvidgas ytterligare; en ny runda har utsatts till den 23 oktober 2000 i Beijing, samtidigt med det årliga toppmötet mellan EU och Kina.

Efter flera års förberedelser öppnade EG:s delegation i Beijing och de europeiska företag som är etablerade i Kina i oktober 1999 EU:s handelskammare i Beijing. Därigenom kommer hindren för tillträdet till marknaden att lättare kunna påvisas och undanröjas och den europeiska närvaron i det kinesiska näringslivet att främjas. Handelskammaren är helt självfinansierad och har redan mer än 180 företag som medlemmar.

C.2 Stödja ekonomiska och sociala reformer

Stödet till ekonomiska och sociala reformer har varit prioriterat under den tid som rapporten omfattar. Kinas förväntade anslutning till WTO kommer att påskynda reformtakten. EU kommer även fortsättningsvis att genom sina insatser för samarbetet bidra med viktig sakkunskap där den behövs som mest.

Fyra projekt som har samband med WTO och som för närvarande pågår till en sammanlagd kostnad av 22 miljoner euro anges nedan:

* Ett program som skall inledas i höst till stöd för WTO-anslutningen kommer att utbilda kinesiska tjänstemän med ansvar för genomförandet av WTO-åtagandena på ett flertal områden.

* Ett brett upplagt initiativ för bistånd till reformeringen och omstruktureringen av den finansiella tjänstesektorn kommer att starta vid slutet av året.

* Ett projekt för insamling och tillhandahållande av statistik pågår redan.

* Ett program med syfte att gynna utformningen av en ram för en öppen och icke-diskriminerande offentlig upphandling kommer inom kort att vara avslutat.

* En rad projekt till stöd för utvecklingen av ett modernt och effektivt system för skydd av immateriell äganderätt har redan påbörjats.

Under 1998 och 1999 var samarbetet mellan EU och Kina tydligt inriktat på de prioriteringar som angetts i kommissionens meddelande från 1998, dvs. koncentrering av stödet till de ekonomiska och sociala reformerna i syfte att främja Kinas allmänna utveckling.

I oktober 1998 undertecknades finanseringsöverenskommelsen om EU:s och Kinas rättsliga och juridiska samarbetsprogram. Detta program, som inleddes i mars 2000, omfattar utbildning och åtgärder för att öka medvetenheten hos Kinas praktiserande jurister. I programmet utbildas utvalda advokater, domare och åklagare på väsentliga områden av det europeiska rättssystemet. Genom att bidra till att utveckla ett sunt, öppet och förutsägbart rättsligt system och ett tillgängligt, effektivt och rättvist domstolsväsen, kommer programmet att bidra till utvecklingen av ett samhälle som är fastare förankrat i respekten för de mänskliga rättigheterna. Det kommer också att förbättra klimatet för de europeiska företagen och investeringarna i Kina.

För att stärka utvecklingen av de mänskliga resurserna i Kina och främja personutbyte inledde Europeiska kommissionen 1998 programmet Unga företagsledare, ett utbildningsprogram som syftar till att skicka yngre europeiska företagsledare till Kina. Den inrättade också EU:s och Kinas yrkesutbildningsprogram som skall förse vissa utvalda regioner med ett ökat utbud av yrkesutbildning. År 1999 invigde China-Europe International Business School (CEIBS) ett nytt universitetsområde och inledde med stöd av både kommissionen och Shanghais kommun ett nytt skede i skolans utveckling. CEIBS erkänns nu som en av de ledande handelshögskolorna i Asien.

År 1998 etablerade kommissionen och berörda akademiska sammanslutningar det Europeisk-kinesiska akademiska nätverket (ECAN) som genom seminarier om olika ämnen och årliga konferenser är avsett att främja samspelet mellan EU:s politiska beslutsfattare och den akademiska världen.

År 1999 inledde kommissionen ett femårigt storskaligt projekt, stipendiefonden EU-Kina 2000, som med början läsåret 2000 kommer att ge 2000 kinesiska doktorander möjlighet att studera vid europeiska universitet (t.ex. studier i nationalekonomi, företagsekonomi, europeiska förhållanden och naturvetenskap och teknik).

För att hålla takt med den allra senaste utvecklingen och de mest centrala utmaningarna i den kinesiska reformprocessen började kommissionen under 1999 också att utforma projekt som syftar till ett utbyte av erfarenheter när det gäller omstrukturering av statliga företag och sidoeffekterna av detta (t.ex. hur man hanterar arbetslöshet och inrättar ett socialt skyddsnät).

Undertecknandet i december 1998 av ett avtal om forskning och tekniskt samarbete har vidgat omfattningen av det EU-kinesiska samarbetet inom denna sektor. Avtalet trädde i kraft i december 1999 och förväntas möjliggöra samordnad forskning inom en lång rad ämnesområden inom ramen för EU:s femte ramprogram för FoTU. Avtalet gör det möjligt för kinesiska forskare att på egen bekostnad delta i EU:s tematiskt upplagda FoU-program om industrirelaterad högteknologi. Det ger också europeiska forskare möjlighet att delta i kinesiska FoU-program på samma villkor.

Detta avtal med Kina är ett komplement till de nu pågående gemensamma forskningsprojekt som får separat stöd inom ramen för EU:s INCO-program, som inleddes 1999 och som är inriktat på frågor om en hållbar utveckling och på Kinas fortsatta behov av jordbruksutveckling och hälsovård, som är av grundläggande betydelse för den ekonomiska och sociala reformprocessen. Inom INCO:s ram gav kommissionen även stöd till inrättandet 1998 av ett biotekniskt nätverk Kina-Europa (som en fortsättning av det tidigare biotekniska centrumet) som ett flexibelt instrument för att främja ett ökat samarbete på detta nyckelområde.

Miljön har under de senaste två åren varit ett av Europeiska kommissionen högprioriterat område i samarbetet. Kommissionens stöd till det kinesiska rådets program för ekonomisk planering och miljöskydd, som är ett försök att främja en integrering av miljöfrågorna i andra politikområden i Kina, tog sin början 1998 med insatser av experter, förvaltningar och näringsliv i EU. Programmets resultat fram till mars 2001 förväntas ingå som en del i allt EG-samarbete med Kina. Kommissionen har också stött projektet miljökunskap i TV för Kina, i vilket televisionsmediet utnyttjas för att sprida kunskaper om miljön över hela landet.

Med tanke på den vikt som fästs vid miljön, särskilt framhävandet i den tionde femårsplanen (2001-2005) av utvecklingen av en miljöindustrisektor, finns det goda utsikter att utveckla viktiga (och i slutändan kanske kommersiella) samarbetsmöjligheter mellan EU och Kina under de kommande åren.

Sedan september 1999 har europeiska experter biträtt Liaoning-provinsen i ett stort integrerat miljöprojekt som omfattar bättre utvinning och förvaltning av energin. Energifrågorna har också varit huvudtemat i de utbildningar som finansieras av Synergi- programmet. Mer än 500 kineser har deltagit i utbildningen inom ramen för detta program under de senaste två åren.

År 1998 genomförde experter från EU och Kina tillsammans på begäran av de kinesiska myndigheterna en ingående undersökning rörande "Energipolitik och energistruktur i Folkrepubliken Kina". Denna undersökning kommer att vara till hjälp när Kina gör sina prioriteringar för den tionde femårsplanen, perioden 2001-2005, på det energipolitiska området. Vid den tredje konferensen om energisamarbetet mellan EU och Kina som hölls i Bryssel i mars 1999, och där Kina var talrikt representerat, diskuterades bland annat resultaten av denna undersökning. Detta kommer att bereda väg för en fortsatt integrering av energiöverväganden i miljösamarbetet mellan EU och Kina. I den andan fokuserades diskussionen vid det fjärde mötet inom arbetsgruppen EG-Kina för energifrågor, som ägde rum i Beijing i mars 2000, på vilka prioriterade områden som skulle kunna ingå i ett eventuellt nytt EG-Kina-program för energi och miljö. Tanken är att alla berörda statliga kinesiska organisationer skall delta i detta. I samma anda pågår arbete för att undersöka i hur stor utsträckning EU och Kina kan samarbeta på vissa nyckelområden, däribland för renare kol, energieffektivitet och främjande av förnybara energikällor.

Kommissionens gemensamma tjänst för tolkning och konferenser har ett utbildningsprogram för tolkning till kinesiska, som under de senaste två åren har fortsatt att utbilda unga kinesiska tolkar och tjänstemän från utrikesministerierna och ministerierna för handel och ekonomiskt samarbete samt t. ex. från banker, tullmyndigheter och universitet.

Liksom tidigare har kommissionen fortsatt att stödja sådana småskaliga projekt för utvecklingsstöd som initierats av icke-statliga organisationer inom områdena utbildning, hälsa och hygien. EU:s stöd till de icke-statliga organisationerna bidrar i sig till att stärka det civila samhället.

Kina är unikt som "utvecklingsland". Det har haft en tillväxt utan motstycke som lett till välstånd inom många områden. Vissa områden särskilt i inlandet sackar dock efter när det gäller tillväxt. För att motverka detta har Kina inrättat ett nationellt program för att lindra fattigdomen och inlett en "Go West-policy" för att uppmuntra inhemska och utländska investerare att satsa pengar på de fattiga västra provinserna. Kina har dessutom lämnat utvecklingsstöd till andra länder i Asien.

EU:s stöd är fortsatt inriktat på Kinas omfattande sociala och ekonomiska reformer. Det är på detta område som stödet från EU - i linje med EU:s engagemang för att lindra fattigdomen i hela världen - kan visa sig mest värdefullt och bidra till Kinas egna strävanden att minska fattigdomen.

D. Åstadkomma att EU:s finansiering får större genomslag

""Ett centralt budskap i detta meddelande är att de EU-finansierade samarbetsprogrammen behöver knytas ännu närmare till EU:s politik gentemot Kina i vidare bemärkelse. Från dialogen om de mänskliga rättigheterna genom förhandlingarna om anslutning till WTO till frågor som rör Kinas ekonomiska utveckling bör EU gripa chansen att understödja sin politik genom konkreta biståndsprojekt där det över huvud taget är möjligt." (idem, s. 21)

Kommissionens budget för samarbetet med Kina (under budgetposterna B7-300, B7-301 och B7-707) uppgick till 65 miljoner euro per år under 1998 och 1999. Detta var förhållandevis blygsamt med tanke på Kinas storlek och det stora antalet olika samarbetsområden. Kommissionen har emellertid koncentrerat sina ekonomiska resurser till färre projekt som är helt förenliga med den kinesiska reformprocessen och där EU:s åtgärder är effektivast och synligast. Att åtgärderna koncentrerats kommer att visa sig vara väsentligt för att framtida EU-projekt skall kunna få en omfattning som gör dem genomslagskraftiga utan att äventyra deras genomförbarhet och för att ta itu med de nuvarande förseningarna när det gäller genomförandet av programmen (av bilaga 1, som bifogas, framgår EU:s åtaganden och utbetalningar i fråga om stödet till Kina under 1998 och 1999).

För att uppmuntra och underlätta initiativ på kort sikt och i liten skala inrättades 1998 EU-kinesiska ordningen för små projekt. Denna sköttes på ett decentraliserat sätt av EG-delegationen i Beijing, vilket gjorde det möjligt att snabbt ta ställning till önskemål om finansiering. Stöd lämnades till 23 projekt. Huruvida denna ordning skall fortsätta håller för närvarande på att utredas.

Kommissionen har rådgjort med EU:s medlemsstater innan den inlett alla större samarbetsprojekt och så långt det varit möjligt försökt att både i Bryssel och Beijing åstadkomma samverkanseffekter med medlemsstaternas egna initiativ. Detta har haft till följd att flera EU-projekt har nära anknytning till projekt som medlemsstaterna utfört. Dessutom finansierar kommissionen ASEM-fonden tillsammans med medlemsstaterna och Kina. Kommissionen har också etablerat regelbundna kontakter med Europeiska Investeringsbanken (EIB), Världsbanken och Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP). Kommissionen har samarbetat med UNDP i två projekt och planerar ett gemensamt initiativ tillsammans med Världsbanken. Det kinesiska ministeriet för utrikeshandel och ekonomiskt samarbete (MOFTEC) har liksom tidigare år deltagit i programplaneringen och beslutsfattandet när det gäller allt samarbete mellan EU och Kina.

Både 1998 and 1999 bidrog kommissionen med katastrofhjälp till det stora antalet offer för naturkatastrofer, t.ex. efter jordbävningen i Hubei-provinsen, skyfallen i olika provinser och snöstormarna i Tibet. Flertalet av bidragen distribuerades genom icke-statliga organisationer, t.ex. Röda korset, Läkare utan gränser och Rädda barnen. ECHO administrerade många av EU:s humanitära hjälpprojekt till en kostnad av sammanlagt 1,1 miljoner euro.

Utöver EU:s och Kinas bilaterala samarbetsprogram omfattas Kina även av EU:s regionala samarbetsprojekt i Asien.

E. Skärpa Europeiska unionens profil i Kina

"Ju större synlighet desto större tyngd i EU:s kontakter med Kina." (sidan 23)

Kommissionen har under de senaste två åren gjort betydande ansträngningar för att göra EU mera synligt i Kina.

Det EU-kinesiska programmet för högre utbildning, som huvudsakligen är inriktat på de centra och professorer i Kina som undervisar i europeiska studier, har gjort det möjligt för mer än 400 studerande från olika kinesiska universitet att komma i åtnjutande av utbildning i EU:s politik, ekonomi och rätt.

Kommissionen och EG-delegationen i Beijing har tagit flera initiativ för att sprida information om euron, däribland ett viktigt seminarium om "Euron och Kina - inför det 21:a århundradet", som hölls i Beijing i december förra året.

Inom ramen för EU-kinesiska ordningen för små projekt har insatser som t.ex. ett radioprogram kallat "Nära till Europa" och ett allmänorienterande seminarium "EU-Kina: framstegspartner" genomförts på ett lyckat sätt.

EG-delegationen i Beijing har förutom sin egen webbsida börjat ge ut en månatlig rapport "Samarbetsnytt". I januari i år fastställdes också en enda logotyp för allt samarbete, så att det skulle bli lättare att känna igen de EU-stödda projekten i Kina.

Slutsatser och rekommendationer

Av denna rapport framgår att det finns ett stort utrymme för att ytterligare utvidga förbindelserna med Kina, även om dessa under de senaste två åren har utvecklats mycket påtagligt.

Inför Kinas förestående anslutning till WTO behöver EU se framåt och överväga hur denna anslutning kommer att påverka våra handelsförbindelser. Kina kommer att behöva hjälp med att klara av sina WTO-åtaganden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att öppna nya kanaler för kommunikation med de kinesiska myndigheterna, att uppmärksamt följa hur åtagandena gentemot WTO genomförs i Kina och att notera i vilka sammanhang Kina har svårigheter att leva upp till dessa förpliktelser. Genomförandet bör vara en fråga om partnerskap, inte om konfrontation, och det kommer att kräva ett större engagemang av företrädarna för det europeiska näringslivet, eftersom dessa kommer att vara de som har de bästa förutsättningarna att upptäcka om Kina uppfyller sina förpliktelser eller inte. EU kan sedan försöka hjälpa Kina att komma till rätta med alla svårigheter genom att lämna riktat tekniskt bistånd och genom att skärpa dialogen om regelverket på viktiga områden.

EU har även i fortsättningen för avsikt att stödja den övergripande reformprocessen i Kina genom sitt samarbetsprogram. Kinas anslutning till WTO kommer att påskynda och öka trycket på reformbehovet, vilket i sin tur kommer att påverka kraven på hjälp från EU:s sida.

Eftersom de utmaningar Kina står inför är så många och så stora måste kommissionen även ta närmare ställning till på vilka områden samarbetet med EU kan vara till störst nytta. Det är dock klart att sociala och ekonomiska reformer, utveckling av de mänskliga resurserna, utbildning, miljön, främjande av de mänskliga rättigheterna och rättssamhället kommer att ingå bland prioriteringarna. Kommissionens ansträngningar kommer att koncentreras till projekt för hållbar utveckling inom de överenskomna prioriterade områdena, men EU kommer även fortsättningsvis att vara flexibel och beredd att möta nya utmaningar och ändrade situationer när och om sådana uppstår. I enlighet med den politik som EU har beslutat om för lindring av fattigdomen i världen kommer kommissionen, när den utformar nya samarbetsprojekt, också i fortsättningen att ha i minne att 11,5 % av Kinas befolkning fortfarande lever i yttersta fattigdom - med en inkomst understigande en dollar om dagen.

I överensstämmelse med Europeiska gemenskapens nyligen antagna politik för utveckling kommer EU också att förbättra verkställigheten och genomförandet av beslutade projekt.

Tiden är nu mogen att, så som det förutskickas i 1998 års meddelande, undersöka om vi kan bredda dialogen till att omfatta de områden där både EU och Kina har intresse av att utbyta åsikter och samarbeta. Bland dessa områden ingår t.ex. kampen mot olaglig narkotikahandel, organiserad brottslighet, penningtvätt och olaglig invandring. Dessa frågor av global betydelse har länge varit angelägna för EU. De kommer att bli alltmer angelägna även för Kina, i synnerhet som Kinas ledare till fullo inser vilka utmaningar dessa problem utgör för den sociala stabiliteten. Efter förberedande samtal med medlemsstaterna skulle några av dessa frågor kunna tas upp på dagordningen vid kommande möten inom ramen för dialogen mellan EU och Kina, bl.a. vid nästa toppmöte mellan EU och Kina, som är utsatt till den 23 oktober 2000.

Uppgifter om samarbetsprojekt EG-Kina, budgetposterna B7-300 och 301

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>