Tillkännagivande enligt artikel 19.3 i rådets förordning nr 17(1)

Ärende COMP/29.373 - Visa International

(2001/C 226/10)

(Text av betydelse för EES)

1. INLEDING

1. Den 31 januari 1977 anmälde Ibanco Ltd, sedan 1979 känt som Visa International Serivce Association, olika regler och bestämmelser som styr Visa Association (registreringsbevis, bolagsordning och verksamhetsföreskrifter) till kommissionen och ansökte om ett icke-ingripandebesked enligt artikel 81.1, alternativt et undantag enligt artikel 81.3 i EG-fördraget.

2. Efter att ursprungligen ha sänt en administrativ skrivelse (comfort letter) återupptop kommissionen, efter ett klagomål, undersökningen av Visa-ärendet under 1992 och den administrativa skrivelsen återkallades. I den återgrupptagna undersökningen beaktades även ett klagomål angående olika aspekter av bl.a. Visa Internationals kontokortssystem och särskilt den multilaterala förmedlingsavgiften (mutlilateral interchange fee), som den 23. maj 1997 inlämnades av Eurocommerce, en interesseorganisation inom gemenskapen för detalj- och grossisthandeln och internationell handel.

2. PARTERNA

3. Visa International Service Association (Visa) är ett privat vinstdrivande bolag som ägs av omkring 20000 finansiella medlemsinstitutioner från hela världen. Under 1999 uppgick Visas totala intäkter till 1455 miljoner US-dollar, varav ungefär [ ...](2) miljoner US-dollar inom Visas EU-region. Visa har sitt säte i Förenta staterna och driver Visas kortsystemnätverk. I detta syfte förvaltar företaget varumärken, fastställer regler för systemet och lämnar auktorisations- och clearingtjänster via ett världsomspännande dator- och telekommunikationsnätverk som kallas VisaNet. Visa ger självt inte ut några Visakort till kortinnehavare och ansluter heller inte några köpställen för betaling med Visakort. Detta sköts av de finansiella medlemsinstitutioner som licensieras för detta av Visa.

4. Visa har delat upp de geografiska områdena där man verkar i sex världsomspännande regioner. I Visas EU-region, som förutom gemenskapen även omfattar Island, Liechtenstein, Norge, Turkiet, Israel, Cypern, Malta och Schweiz finns över 5000 Visa-medlemmar. Beslutsfattandet har delegerats till Visa EU Regional Board of Directors (styrelsen för EU-regionen), som vartannat år väljs från Visas finansiella medlemsinstitutioner i EU-regionen. Styrelsen för EU-regionen ansvarar för ärenden inom regionen, exempelvis antar man regionala föreskrifter som t.ex. Visa EU Regional Operating Regulations och fastställer standardförmedlingsavgifter för EU-regionen.

5. Det finns olika klasser av medlemskap i Visa, men i stort sett är samtliga klasser öppna för alla institutioner som är uppbyggda i enlighet med det egna landets affärsbanklagstiftning och har tillstånd att ta emot medel att betalas tillbaka på anmodan. Visa godtar dock inte ansökningar som medlemskap om styrelsen anser att de sökande är konkurrenter till bolaget.

3. AVTALEN

3.1 Allmänt

6. Anmälan från Visa avser de regler och bestämmelser som reglerar Visa-sammanslutningen och dess medlemmar dvs. Certificat of Incorporation, internationell bolagsordning (International By-Laws) och Regional Board Delegations, liksom internationella bestämmelser om Visa kontokort (dvs. General International Operating Regulations, European Union Regional Operating Regulations, Dispute Resolution Rules och Card and Marks Specifications). Alla Visa regler och bestämmelser som ingår i anmälan kallas i det följande Visa-reglerna(3).

3.2 Förmedlingsavgiften

7. Enligt Visas regler skall anslutningsbanken betala den kortutgivande banken en förmedlingsavgift för varje transaktion som görs med ett Visa-kort när den kortutgivande banken inte samtidigt är anslutningsbanken. I EU-regionen fastställs denna förmedlingsavgift schablonmässigt av Visas styrelse för EU-regionen som, enligt Visa, för närvarande företräds av i stort sett lika många anslutningsbanker som kortutgivande banker. Den multilaterala förmedlingsavgiften är för närvarande alltid en värderelaterad avgift, då den fastställs som en procentandel av nettoförsäljningen. Den exakta nivån varierar exempelvis beroende på vilken typ av Visa-kort som används. För närvarande betraktar Visa den exakta nivån på den multilaterala förmedlingsavgiften som en affärshemlighet och tillåter inte sina meldlemsbanker att avslöja uppgifter om den till sina kunder, som till exempel till handlare (på vilka anlsutningsbanken normalt vältrar över kostnaderna för den multilaterala förmedlingsavgiften).

8. De multilaterala förmedlingsavgifter som fastställs av Visas styrelse för EU-regionen tillämpas schablonmässigt på alla Visa-kortstransaktioner inom EU-regionen, dvs. transaktioner där ett Visa-kort som utfärdats i medlemsstaten A används på ett köställe i medlemsstaten B. Enligt Visa representerade dessa transaktioner under 1999 i gemenskapen nästan 10 % av alla Visa-kortstransaktioner på köpställen. Om Visa-medlemmarna inte har ingått multilaterala eller bilateala överenkommelser om inhemsk förmedling, tillämps den standardavgift som Visa styrelse för EU-regionen fastställer också på sådana inhemska transaktioner. Enligt Visa är detta fär närvarande fallet i Grekland, Irland, Italien, Nederländerna och Sverige. Inhemska förmedlingsavgifter som fastställts av nationella Visa-medlemmar ingår inte i Visa Internationals anmälan.

3.3 Visa resonemang nrä det gäller förmedlingsavgiften

9. Visa betraktar inte sina multilaterala förmedlingsavgifter som ett pris som skall betalas för specifika tjänster som de kortutgivande bankerna tillhandahåller anslutningsbanker eller handlare. Den betraktar snarare den multilaterala förmedlingsavgiften som en överföring mellan företag, som samarbetar i syfte att utbyta gemensamma tjänster i ett nätverk som kännetecknas av att hänsyn måste tas till yttre förhållanden och av gemensam efterfrågan. Enligt Visa är den mutilaterala förmedlingsavgiften nödvändig som en ekonomisk mekanism som upväger obalansen mellan kostnaderna som är förenade med kortutgivning och anslutning av handlarna och de inkomster som mottas från kortinnehavare och handlare. Visa hävdar att i nuvarande Visa-system är inkomsterna från kortinnehavarna mycket lägre än kostnaderna för den kortutgivande banken. Tvärtom är de anslutande bankernas inkomster från handlare betydligt högre än den anslutande bankens kostnader för betalningssystemet i sin helhet. Mot denna bakgrund tjänar förmedlingsavgiften till att justera dessa obalanser i syfte att öka efterfrågan och användningen av betalingstjänsten. Visa påstår att utan en lämlig förmedlingsavgiften skulle systemet inte längre fungera optimalt och Visa-systemets styrka, nämligen det stora antalet kortinnehavare och handlare som är anslutna till systemet, skulle undergrävas.

4. ÄNDRINGAR SOM VISA FÖRESLÅR

10. För att tillmötesgå kommissionen har Visa lämnat den ett formellt förslag till ändringar av sina regionala mutliaterala förmedlingsavgifter inom EU. Förslaget godkändes av verkställande utskottet för Visas styrelses för EU-regionen den 27 juni 2001.

11. Visas förslag omfattar följande inslag:

a) En misnkning av den inomregionala multilaterala förmedlingsavgiften.

b) Införande av objektiva jämförelsetal mot vilka Visas inomregionala multilaterala förmedlingsavgifter som de anslutande bankerna för närvarande betalar de kortutgivande bankerna kan bedömas.

c) Öppenhet.

12. Förslaget omfattar transaktioner som görs på köpställen med privata betalkort. Företagskort omfattas inte av förslaget då de, enligt Visa, avser en relativt ny produkt med specifika särdrag. Dessutom påstås företagskorten utgöra en mindre del av Visas betalkortstransaktioner.

4.1 Avgiftsminskning

13. Visa föreslår en generell minskning av den regionala multilaterala förmedlingsavgift som tillämps på privata betalkortsprodukter inom Visas EU-region genom att en fast multilateral förmedlingsavgift per transaktion införs för bankkort med direkt debitering och också en gradvis minskning av den ärdebestämda multilaterala förmedlingsavgiften per transaktion som tillämpas på vissa typer av kreditkort och bankkort med uppskjuten debitering.

14. Visa föreslår att en genomsnittlig inomregional multilateral förmedlingsavgift på 0,28 euro införs för bankkort med direkt debitering så snart det är tekniskt möjligt, troligtvis i april 2002. Denna avgift skulle behållas i fem år, dock med en möjlighet att justera den vid en betydande ändring i inflationsnivån. Enligt Visa innebär detta en minskning på mer än 50 % för en genomsnittlig transaktion med bankkort med direkt debitering.

15. De multilaterala förmedlingsavgifter som tillämps på inomregionala transaktioner med vissa typer av kreditkort och kort med uppskjuten debitering skulle, enligt förslaget, minskas under en femårsperiod. Tillsammans med minskningen av vissa multilaterala förmedlingsavgifter, som redan är beslutade, skulle detta ge ett vägt genomsnitt för den multilaterala förmedlingsavgiften på 0,7 % under 2007, grundat på Visas värdering av den mängd transaktioner som vid den tidpunkten genomfördes med olika typer av kort. Visa beräknar att dessa ändringar (för både bankkort med direkt debitering och kreditkort) kommer att minska de kortutgivande bankernas inkomster från den multilaterala förmedlingsavgiften med mer än 20 % under femårsperioden, jämfört med inkomsten om förslaget inte genomförs.

4.2 Objektivitet

16. Visa föreslår att tre kategorier kostnader skall användes i samband med Visas betalningstjänster som objektiva jämförelsetal för att bedöma de inomregionala multilaterala förmedlingsavgifter som för närvarande betalas av de anslutande bankerna till kortutgivande banker i samband med Visakorttransaktioner på köpställen. Dessa tre kategorier av kostnader är: kostnader för att genomföra transaktioner, kostnader för gratis finansiering för kortinnehavare (float) och kostnader för betalingsgarantin. En undersökning kommer att avgöra vilka kostnader som skall ingå i var och en av de tre kategorierna och om bara en procentandel av vissa av kostnaderna skall tas med vid beräkningen av jämförelsetalen.

17. Enligt Visas förslag skulle den multilaterala förmedlingsavgiftens faktiska nivå inte överstiga summan av dessa tre kategorier av kostnader, utom i undantagsfall, som till exempel för att motverka metoder som skulle kunna bromsa den tekniska utvecklingen. Kommissionen kommer i så fall att informeras i förväg. Under denna nivå skulle Visa ha rått att diskretionärt fastställa den multiaterala förmedlingsavgift som den anser vara kommersiellt korrekt.

4.3 Öppenhet

4.3.1 Kostnadsundersökningar

18. Visa kommer så snart kostnadsundersökningarna har avslutats att förelägga kommissionen resultatet av dessa, vars beräkningar grundas på de tre kategorier av kostnade som anges i punkt 16, uppgifterna anges i siffror som fördelats på kreditkort, kort med uppskjuten debitering och kort med direkt debitering.

19. Kostnadsundersökningarna kommer att genomföras av Visa och granskas av en oberoende redovisningsbyrå. De uppgifter som kommer att användas är kostnadsundersökningen förbereds, kommer att tillhandahållas av ett representativt urval av Visa-medlemsbanker inom Visas EU-region, som är belägna inom EES-området.

4.3.2 Öppenhet är det gäller den multilaterala förmedlingsavgiften för handlare

20. Visas förslag omfattar också en ändring av Visa-reglerna som innebär att medlemsbankerna får möjlighet att upplysa handlarna om storleken på visas regonala mutlilaterala förmedlingsavgift inom EU och de tre kostnadskategoriernas relativa procentandelar, om handlarna begär dessa upplysningar. Handlarna kommer att få kännedom om möjligheten att inhämta dessa upplysningar från sina respektive banker.

5. KOMMISSIONENS AVSIKT

21. Mot bakgrund av det föregående avser kommissionen att fatta ett positivt beslut angående bestämmelserna om den multilaterala förmedlingsavgiften i de anmälda Visa-reglerna. Innan så sker anmodar kommissionen berörda parter att komma in med sina synpunkter inom en månad efter offentliggörandet av detta tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Synpunkterna bör sändas in med angivande av referensnumeret COMP/29.373 - Visa International, per post till följande adress: Europeiska kommissionen Generaldirektoratet för konkurrens

Direktorat D, enhet D1 (Finansiella tjänster)

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bryssel eller per fax (32-2) 296 98 07.

(1) EGT 13, 21.2.1962, s. 204/62, senast ändrat genom förordning (EG) nr 1216/1999 (EGT L 148, 15.6.1999, s. 5).

(2) Delar av denna text har utformats så att konfidentiella uppgifter inte skall röjas; dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.

(3) Med hänsyn till vissa särskilda bestämmelser i Visa-reglerna offentliggjorde kommissionen den 14 oktober 2000 ett tillkännagivande enligt artikel 19.3 i förordning nr 17 (EGT C 293, 14.10.2000, s. 18), där den uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter för att kommissionen skulle kunna godkänna bestämmelserna. Dessa bestämmelser avsåg framför allt regeln om att särbehandling av kort inte får förekomma och ändrade regler om tjänster över nationsgränserna.