A4-0338/95

Resolution om PM om lika lön för likvärdigt arbete

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens PM om lika lön för likvärdigt arbete (KOM(94)0006 - C4-0084/94),

- med beaktande av artikel 119 i EG-fördraget och artikel 6.3 i avtalet om socialpolitik fogat till EG-fördraget,

- med beaktande av direktiv 75/117/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftningar beträffande tillämpning av principen om lika lön för kvinnor och män,

- med beaktande av kommissionens vitbok och grönbok om socialpolitik och sysselsättning,

- med beaktande av gemenskapens tredje medelfristiga åtgärdsprogram för lika möjligheter för män och kvinnor och kommissionens förslag till det fjärde åtgärdsprogrammet för lika möjligheter för män och kvinnor (1996-2000),

- med beaktande av slutsatserna från forumet i mars 1992 om lagstiftning om lika lön för kvinnor och män, organiserat av utskottet för kvinnors rättigheter, samt utskottets förslag att anta ett PM om omfattning och koncept för principen om lika lön för likvärdigt arbete,

- med beaktande av slutsatserna från utfrågningen anordnad av utskottet för kvinnors rättigheter den 21 och den 22 mars 1995,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och yttrandet från utskottet för socialfrågor och sysselsättning (A4-0338/95), och med beaktande av följande:

A. Andelen verksamma och förvärvsarbetande kvinnor har ökat i betydande grad i samtliga europeiska länder.

B. Arbetsmarknaden uppvisar dock en betydande segregation vad gäller yrkesval, med en koncentration av kvinnor inom tjänste- och vårdsektorn.

C. Då en sektor attraherar främst kvinnor eller är kvinnodominerad är detta en av de främsta orsakerna till ojämlik lönesättning.

D. Det råder fortfarande en betydande segregation på arbetsmarknaden trots höjd utbildningsnivå hos kvinnor.

E. Förändringen av arbetsmarknadsstrukturen (atypiskt arbete, deltidsarbeten, arbeten med kort varaktighet, arbete i hemmet) kan vara orsak till en ytterligare yrkessegregation för kvinnorna och inverka negativt på utjämningen av löneskillnader.

F. Segregationen på arbetsmarknaden (och kvinnodominans i vissa branscher och/eller yrken) är en av de viktigaste orsakerna till en bestående löneskillnad mellan män och kvinnor, men dessutom inverkar den ojämna fördelningen mellan män och kvinnor av familjeansvar och hushållsarbete på kvinnors möjligheter att ägna sig åt sina yrkesuppgifter och den kan ses som en orsak till yrkessegregation och löneskillnader.

G. Lönediskriminering ger upphov till andra former av diskriminering, framför allt beträffande arbetslöshetsersättning och pensioner.

H. Den pågående migrationen i påverkar i stor utsträckning kvinnorna.

I. Familjestrukturen håller på att förändras och enpersonhushåll och ensamstående föräldrar blir allt vanligare.

J. Trots att medlemsländerna antagit lagar för att tillämpa ovannämnda direktiv 75/117/EEG ökar fortfarande skillnaderna mellan mäns och kvinnors löner.

K. Skillnaderna i lönenivå mellan könen för arbete av lika värde utgör endast en av orsakerna till diskriminering på arbetsmarknaden. Sådana skillnader har likaledes andra orsaker såsom den lokala arbetsmarknadens struktur, lönestruktur, bristen på sociala strukturer, vilket gör det svårt för kvinnor och män att förena yrkes- och familjeliv.

L. Omdömeslösa besparingar i de offentliga utgifterna har indirekt eller direkt negativa återverkningar på arbetstillfällen för kvinnor och tillgången till social infrastruktur som till exempel barn- och äldreomsorg.

M. Denna ojämlika situation och den mycket långsamma inverkan som fördraget, direktiven och EG-domstolens rättspraxis har på att få till stånd en minskning av den ställer krav på vidtagande av lämpliga positiva åtgärder.

1. Parlamentet begär att regeringskonferensen föreslår en exakt omformulering av artikel 119 i EG-fördraget om lika lön för likvärdigt arbete i enlighet med EG-domstolens rättspraxis, så som den är dokumenterad i PM:et,

2. ser positivt på den överenskommelse som nåtts om föräldraledighet och begär att rådet vid slutförandet av pågående rådfrågningsförfarande, som innefattar arbetsmarknadens parter, snabbt antar förslaget om föräldraledighet och tjänstledighet av familjeskäl; uppmanar medlemsstaterna att snabbt omsätta detta avtal i praktiken, och samtidigt ta itu med inkomstproblemet; uppmanar arbetsmarknadens parter att snarast möjligt inleda förhandlingar om bevisbörda, atypiskt arbete och deltidsarbete i syfte att nå en överenskommelse inom ramen för det sociala protokollet, uppmanar kommissionen att om arbetsmarknadens parter inte kan nå en överenskommelse

- utan dröjsmål lägga fram ett förslag till ramdirektiv om atypiskt arbete

- lägga fram ett nytt direktiv om omvänd bevisbörda,

3. uppmanar kommissionen att framlägga ett förslag till direktiv för att införa positiva åtgärder för att avskaffa diskriminering mot kvinnor,

4. välkomnar kommissionens PM om lika lön för lika arbete och bedömer det som en positiv utgångspunkt för en mer specifik strategi,

5. uppmanar kommissionen att prioritera utvärderingen av vilken inverkan dess olika förslag om arbetsmarknaden har på principen om lika lön, med hänsyn både till utbuds- och efterfrågesidan,

6. uppmanar kommissionen

- att tillhandahålla berörda parter information på grundval av systematik, utbredning och tillgänglighet om den lagstiftning som berör lönediskriminering, den ekonomiska analysen av arbetsmarknadens utveckling och utvecklingen av gemenskapspolitiken för genomförande av principen om lika lön,

- att stärka och anpassa befintliga instrument,

- att gynna adekvat utbildning om principen om lika lön för berörda grupper och parter,

7. begär att kommissionen i högre grad utnyttjar det förfarande som fastslås i artikel 169 i EG-fördraget vid underlåtelse att uppfylla en skyldighet,

8. uppmanar kommissionen att framför allt i de stater där få rättsliga förhandlingar inleds främja projekt för juridisk rådgivning samt bistå vid prejudicerande mål,

9. uppmanar kommissionen att till parlamentet snarast överlämna förslaget till uppförandekodex avseende likalöneprincipen,

10. önskar att kodexen skall främja:

a) en noggrann analys av lönestrukturen i syfte att identifiera könsdiskriminering,

b) nödvändiga åtgärder för att avskaffa sådan diskriminering,

c) åtgärder som underlättar för arbetsmarknadsparterna att använda denna kodex,

11. uppdrar åt kommissionen och särskilt EUROSTAT att tillsammans med de nationella statistikinstituten utforma ett permanent informationssystem som är homogent och jämförbart för att mäta löneskillnader och för att påvisa skilda orsaker till lönediskriminering beroende på kön; påvisade orsaker skall så långt som möjligt fördelas efter geografiskt område, sektor och yrkeskategori för att på detta sätt skapa microdata och uppgifterna skall publiceras årligen,

12. gratulerar kommissionen till det föreskrivna antagandet av en förordning om statistik om lönestruktur och lönefördelning och begär att de mest kvinnodominerade sektorerna, först och främst den offentliga sektorn, skall ges särskild uppmärksamhet i denna förordning,

13. uppmanar kommissionen att studera förebilder på nya kreativa metoder för en kollektiv och aktiv lagstiftning för lika lön för likvärdigt arbete (efter förebild från Ontario, Canada) samt undersöka om dessa förebilder kan tillämpas i Europeiska unionen,

14. uppmanar kommissionen att tillsammans med experter på området arbetsvärdering och likabehandling göra en utredning om könsneutrala arbetsvärderingar samt organisera en europeisk konferens i ämnet,

15. fordrar att medlemsstaterna utan dröjsmål tillämpar lagstiftningen rörande lika lön för män och kvinnor för lika arbete, i enlighet med tidigare beslut av EG-domstolen, samt att de finner tillvägagångssätt och sanktioner som garanterar den konkreta tillämpningen,

16. uppmanar och medlemsstaterna att fastställa formerna för hur arbetsmarknadens parter och de organ som i medlemsstaterna verkar för lika möjligheter för män och kvinnor skall kunna vidta rättsliga åtgärder vid fall av direkt eller indirekt lönediskriminering,

17. uppmanar medlemsländerna att i sin lagstiftning introducera lämpliga åtgärder, framför allt inom yrkesutbildning och arbetsorganisation, i syfte att minska löneskillnaderna,

18. uppmanar medlemsstaterna att främja praktisk och rättslig utbildning av experter som kan identifiera och granska situationer där lika lön inte betalas och som kan föreslå praktiska lösningar på situationer,

19. uppmanar medlemsländerna, kommissionen och arbetsmarknadens parter att samla in systematisk och överskådlig information rörande lönefördelning och segregation inom arbetslivet, i syfte att fastställa var lönediskriminering förekommer,

20. uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder för att säkerställa att företag upprättar årliga rapporter om lika lön för män och kvinnor,

21. uppmanar medlemsstaterna att i sin politik för lönejämlikhet ta hänsyn till problem med och orsaker till förekomst av lågavlönade näringsgrenar, inklusive indirekt lönediskriminering som orsakas av godtyckliga eller oreglerade löneavtal,

22. anmodar arbetsmarknadens parter att föra in tanken om lika värde i kollektiva löneförhandlingar och att under dessa förhandlingar ägna särskild uppmärksamhet åt uppvärderingen av kvinnors sysselsättning, och till låginkomsttagare, särskilt genom att uppvärdera kvinnoyrken och i syfte att utveckla en strategi för att bekämpa låga löner,

23. anmodar medlemsstaterna att inom ramen för det sociala avtalet snabbt nå ett avtal om att förena yrkesliv och familjeliv,

24. uppmanar arbetsmarknadens parter att ge kvinnor större delaktighet i och inflytande över lönesättningen under löneförhandlingarna, inklusive förhandlingar om kollektivavtal, bland annat genom att utse fler kvinnor till betydelsefulla poster inom fackföreningar och motsvarande organisationer på arbetsgivarsidan,

25. uppmanar medlemsstaterna, arbetsgivarorganisationer och fackföreningar att på alla nivåer (europeisk nivå, nationell nivå, branschnivå och företagsnivå) ingående diskutera genomförandet av den europeiska uppförandekodexen «lika lön för lika arbete»,

26. uppmanar arbetsmarknadens parter att även vid tillämpningen av uppförandekodexen identifiera och avskaffa den direkta eller indirekta diskriminering som finns inom systemet för arbetsvärdering och arbetsklassificering,

27. uppmanar arbetsmarknadens parter att organisera kampanjer i syfte att sprida information och skapa större medvetenhet om lika lön för likvärdigt arbete, riktade framför allt till kvinnor och avtalsförhandlare,

28. betonar behovet av att förbättra kvinnors grundutbildning och yrkeskvalifikationer samt att vidga de yrkesalternativ som står öppna för dem,

29. uppmanar kommissionen att inom ramen för den årliga rapporten om lika möjligheter för män och kvinnor föra in ett särskilt kapitel om framsteg inom området lika lön för likvärdigt arbete, med särskild hänsyn till den i PM:et och i uppförandekodexen föreslagna strategin för uppnående av lika lön genom förbättrad statistik om kvinnors lön, informationsspridning, utbildning och, där tillämpbart, vidtagna rättsliga åtgärder,

30. uppmanar kommissionen att analysera hur medlemsstaternas nedskärningar i de offentliga utgifterna för social infrastruktur - framför allt inom barn- och äldreomsorgen - inverkar på kvinnors arbetstillfällen,

31. uppmanar kommissionen att utifrån likabehandlingsperspektivet analysera den sysselsättningsstrategi som kommissionen utvecklat på grundval av mandatet från Europeiska rådet i Essen, och därvid ta med speciella målsättningar för arbetstillfällen för kvinnor, inklusive «lika lön för likvärdigt arbete»,

32. uppmanar kommissionen att undersöka sambandet mellan ökningen av atypiskt arbete och lönestrukturen för kvinnor,

33. uppmanar kommissionen att undersöka hur en strategi kan genomföras för principen om «lika lön för lika arbete» i de icke-vinstdrivande och sociala sektorerna,

34. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet och kommissionen, samt till arbetsmarknadens parter.