MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN - Kommissionens synpunkter på bedömningen efter halva tiden av ramprogrammet för energi (1998-2002)

1. Inledning

År 1998 samlades de energipolitiskt relaterade programmen Etap, Synergy, Altener, Save, Carnot och Sure under ett flerårigt ramprogram för energi. Med detta dokument överlämnar kommissionen, i enlighet med rådets beslut om ramprogrammet för energi [1], slutsatserna från bedömningen efter halva tiden av ramprogrammet för energi (1998-2002), samt sina synpunkter, till Europaparlamentet, rådet, ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén. Bedömningen omfattar den ramprogramsverksamhet som gemenskapen bedrivit under perioden 1998-2001.

[1] I artikel 5.2 i beslut 1999/21/EG, Euratom (EGT L 7, 13.1.1999, s. 16) fastläggs följande: "Under det tredje året av tillämpningen av detta ramprogram och under alla förhållanden innan förslag om fastställande av ett efterföljande ramprogram läggs fram, skall kommissionen låta oberoende experter utföra en extern bedömning av det samlade genomförandet av de gemenskapsåtgärder som vidtas enligt detta ramprogram. Kommissionen skall överlämna slutsatserna från denna bedömning tillsammans med sina synpunkter till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén."

Bedömningen efter halva tiden gjordes av en engagerad panel (hädanefter kallad "panelen") bestående av oberoende experter och med Judith Stammers som ordförande. Panelen har genomfört en grundläggande studie på grundval av ett stort antal uppgifter från olika håll, bl.a. tidigare bedömningar av de särskilda programmen och den årliga utvärdering av ramprogrammet för energi som gjordes av Bureau van Dijk under 2000 (vilken omfattade den verksamhet som genomfördes under perioden 1998-1999.) Rapporten innehåller en bedömning av de särskilda programmens effektivitet, relevans och hållbarhet, och tar även hänsyn till tidsmässiga och ekonomiska begränsningar. Även samordningen av de särskilda programmen, samverkan dem emellan och de ytterligare fördelar som ramprogrammet medför beaktas. Av tabellen nedan framgår storleken på de olika program som analyseras och även de resurser som tilldelats för ledningen av vart och ett av dem.

Allmänna uppgifter för de särskilda programmen under ramprogrammet för energi, 1998-2001

>Plats för tabell>

Panelen framför sina åsikter angående framtida verksamhet, även beträffande den allmänna organisationen och de specifika stödmöjligheterna. Vid bedömningen tog experterna hänsyn till det allmänna politiska sammanhanget för energipolitiken, framför allt grönboken "Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning" [2]. Kommissionen anser det speciellt lämpligt att panelen har tagit hänsyn till de senaste allmänna politiska framstegen och initiativen, liksom till det energipolitiska arbete som genomförts i samband med annan gemenskapspolitik (t.ex. yttre relationer, jordbruk, regionalpolitik och forskning).

[2] KOM(2000) 769 slutlig av den 29 november 2000.

Kommissionen har i sina synpunkter nedan försökt kommentera alla förslag och rekommendationer som framkommer i rapporten. Dessutom har en del kortfattade synpunkter framförts om vissa särskilda frågor beträffande slutsatserna och rekommendationerna i sammanfattningarna till utvärderingarna av de särskilda programmen.

2. De viktigaste slutsatserna och rekommendationerna

Kommissionen anser att panelen har lagt fram en rapport som är välavvägd och omfattande. Den kombinerar erkännande och kritik, och täcker all verksamhet inom ramprogrammet. Det är framför allt följande fyra budskap som framträder av rapporten:

- Det finns ett konkret behov av att följa upp det nuvarande ramprogrammet för energi med ett nytt energiprogram. Det nuvarande ramprogrammet bör utvecklas till ett enda program där tre av de nuvarande verksamhetsområdena bibehålls - energieffektivitet, förnybara energikällor och internationellt samarbete. Dessutom bör det innehålla ett nytt, ytterligare område om energiaspekterna inom transportsektorn.

- Det nya programmet bör utformas så att det tar hänsyn till och påverkar energiinslagen i andra gemenskapsprogram. Det rekommenderas att programmet förvaltas med hjälp av en struktur som innebär att väglednings- och samordningsrollen kan spelas på ett effektivt sätt.

- Ramprogrammet för energi är i princip okänt bland allmänheten och har bedrivits som sex separata program. Därför fungerade kopplingen mellan programmen dåligt, och knappt någon samverkan har förekommit. Undantagen från detta är Save och Altener. Samtidigt ansåg man att de särskilda programmen drevs på ett lyckat sätt, att bra projekt finansierades och att dessa projekt gav användbara resultat.

- Trots framgångarna och de resultat man uppnått inom olika sektorer ansågs alla sex programmen lida av en allvarlig brist på resurser, både finansiellt och på personalsidan. För lite uppmärksamhet ägnades åt spridning av projektresultat och konsekvensbedömning. Panelen anser att en större budget bör anslås för det framtida energiprogrammet, betydligt större än de 175 miljoner euro som programmet hade för perioden 1998-2002. Vidare bör man överväga att lägga ut skötseln av den dagliga driften externt för det nya programmet, företrädesvis genom att inrätta en byrå för detta ändamål.

Kommissionens reaktion

Under utarbetandet av förslaget till ett flerårigt energiprogram, "Intelligent energi för Europa (2003-2006)" [3], har kommissionen tagit vederbörlig hänsyn till rekommendationerna i tidigare utvärderingar av ramprogrammet för energi, liksom till de preliminära resultaten i panelens delrapport.

[3] KOM(2002) 162 slutlig av den 9 april 2002 och KOM(2002) 162 slutlig/2 av den 24 april 2002.

I det sammanhanget föreslår kommissionen ett enda energiprogram som täcker de fyra verksamhetsområdena. Arbetsprogrammet för dessa skall innehålla detaljerade regler för samordning med och kopplingar till gemenskapsåtgärder på andra områden och medlemsstaternas insatser på energiområdet. I förslaget betonas också behovet av mer effektiv och systematisk spridning samt konsekvensbedömning avseende programmets framtida utveckling. Kommissionen håller emellertid fortfarande på att undersöka alternativa förvaltningsstrukturer, för att se vilken lösning för genomförandet av programmet som är mest kostnadseffektiv.

3. Det framtida energiprogrammet

Panelen rekommenderar att ett framtida program inrättas. Det bör ha en avsevärt större budget än de 175 miljoner euro som det nuvarande ramprogrammet för energi har. Det programmet bör innehålla tre av de sex verksamhetsområden som ingår i det nuvarande ramprogrammet för energi. Ytterligare ett område om energiaspekterna inom transportsektorn bör införas. Vidare bör man göra avsevärda ansträngningar för att påverka, samordna och anpassa energiinslagen i andra relevanta program. Dessutom bör kopplingar skapas till program hos medlemsstaterna, internationella organisationer, finansiella institutioner och andra aktörer på andra energirelaterad områden.

Panelen anser att dessa idéer skulle kunna genomföras genom att man utser en person som, med stöd av en enhet, skulle vara ansvarig för samordningen av energifrågor med andra gemenskapsprogram och för kontakterna med energiprogram och aktörer utanför gemenskapen. Denna tjänst skulle lämpligen inrättas inom GD Energi och transporter. Vidare bör en enhetsövergripande arbetsgrupp inom kommissionen inrättas, med en utsedd person som ordförande, med deltagande av företrädare för de generaldirektorat som har program med energiinslag. Panelen rekommenderar också att det för detta organ införs ett formellt förfarande för kontroll av energiinslagen i de olika gemenskapsprogrammen.

Panelen rekommenderar att det inom det framtida programmet bör avsättas medel för följande: i) ovan nämnda samordningsenhet samt för studier, utvärderingar och prognoser som den utför. Medlen bör uppskattningsvis uppgå till 20 miljoner euro på fyra år; ii) de fyra olika arbetsområdena energieffektivitet, förnybara energikällor, internationellt samarbete och energiaspekterna inom transportsektorn. Anslagen för dessa skulle motsvara 40 %, 35 %, 10 % respektive 15 % av de återstående medlen för programmet.

Det arbete som utförs under det nuvarande ramprogrammet för energi genom Etap, och som är relevant för de nya programområdena, bör ledas av denna samordningsenhet och finansieras via budgeten för den enheten. Den återstående verksamheten under Etap bör utgå ur det framtida programmet. Samma sak gäller för verksamhet av Carnot- och Sure-typ.

Avslutningsvis rekommenderar panelen att kommissionen gör programmet mera synligt och förbättrar programmets framtoning. Kommissionen uppmanas också att överväga möjligheten att lägga ut skötseln av den dagliga driften externt för programmets fyra arbetsområden, företrädesvis genom att inrätta en byrå för detta ändamål.

Kommissionens reaktion

Kommissionen stödjer panelens uppfattning om att de begränsade resurser som står till förfogande för det framtida programmet bör koncentreras på ett begränsat antal arbetsområden som återspeglar de aktuella energipolitiska prioriteringarna. Kommissionen är övertygad om att den föreslagna koncentrationen av verksamheten på ett bättre sätt kan bidra till att öka medvetenheten hos de berörda huvudaktörerna så att de går över till mer effektiva och intelligenta system för energiproduktion och energikonsumtion. Dessutom kommer ett enhetligt program som täcker de fyra tematiska områdena, som panelen föreslår, säkerligen att leda till en större genomslagskraft för den finansierade verksamheten och göra denna mer sammanhängande rent allmänt. Det skulle också bli lättare dels att införa sammanhängande förvaltningsförfaranden, dels att öka flexibiliteten när det gäller reaktionerna på förändrade behov och/eller prioriteringar.

Kommissionen tillstår att det inom ramen för programmet är viktigt att inrikta studier, utvärderingar och prognoser på de fyra tematiska områdena i programmet. Samtidigt inser man att det finns ett behov av att fortsätta med gemenskapsstödet till verksamhetstyper som är mer sektorövergripande och som omfattar en större del av energisektorn, t.ex. användandet av modeller. Kommissionen instämmer vidare med att det i fråga om det arbete som för närvarande bedrivs inom de särskilda programmen Carnot och Sure inte finns någon möjlighet till samverkan med de fyra tematiska områden som föreslagits, och att verksamheterna på dessa områden därför inte bör bedrivas inom ramen för ett enda integrerat energiprogram.

Kommissionen fäster mycket stor vikt dels vid samordningen av programmet med och kopplingarna till andra gemenskapsåtgärder som är relevanta ur energihänseende, dels vid utvecklingen av åtgärder som kompletterar och kan samordnas med de åtgärder som medlemsstaterna och andra stora aktörer vidtar på energiområdet. Ledamöterna i den programkommitté som kommissionen diskuterar programförvaltningsrelaterade frågor med kan tillföra mycket i detta sammanhang.

Kommissionens enhetsövergripande samarbete och samråd medför att energirelaterade verksamheter utförs på ett sammanhängande sätt. Detta underlättas också av den mekanism för konsekvensanalys som kommissionen antog nyligen i paketet för bättre lagstiftning [4]. Kommissionen är helt inställd på att förbättra förvaltningen av gemenskapens program i riktning mot god förvaltningssed och i linje med reformen av kommissionen. Kommissionen skall överväga förslaget om att inrätta en enhetsövergripande arbetsgrupp och kommer att behandla förslaget tillsammans med de olika enheter som berörs.

[4] KOM(2002) 275 slutlig, KOM(2002) 276 slutlig, KOM(2002) 277 slutlig och KOM(2002) 278 av den 5 juni 2002.

Beträffande frågan om att inrätta en samordningsenhet och lägga ut skötseln av den dagliga driften externt håller kommissionen fortfarande på att överväga de olika alternativ som finns. Syftet är att se vilken lösning för förvaltningen av programmet och de energirelaterade verksamheterna som är mest kostnadseffektiv.

Inom ramen för det förslag till nytt organisationsschema för generaldirektoratet för energi och transporter som nyligen lagts fram kommer förvaltningen av det fleråriga energiprogrammet "Intelligent energi för Europa (2003-2006)" att koncentreras inom ett enda direktorat. Denna koncentration kommer, precis som panelen föreslår, att förbättra samordningsaspekterna och leda till att en person på hög nivå utses som skall vara ansvarig för att förmedla och upprätthålla kontakterna med andra energirelaterade program och aktörer utanför Europeiska kommissionen.

Eventuellt kan kommissionen, på grundval av kostnads-/intäktsfaktorer, besluta att fördela vissa specifika uppgifter till externa organ. Beroende på vilken typ av föreslagen programverksamhet det gäller skulle ett första alternativ kunna vara att delegera vissa programförvaltningsuppgifter till en verkställande byrå. Uppgifter som inbegriper bedömningar som innebär politiska val skulle vara undantagna från sådan delegering.

Generellt sett återspeglar kommissionens förslag till ett flerårigt energiprogram - "Intelligent energi för Europa (2003-2006)" - i stor utsträckning ovan nämnda rekommendationer. Beträffande budgeten föreslår kommissionen emellertid en omvänd fördelning av anslagen mellan energieffektivitet och förnybara energikällor (35 % respektive 40 % istället för 40 % respektive 35 % som panelen föreslår). Kommissionen anser nämligen att merparten av den verksamhet som skall bedrivas beträffande energiaspekterna inom transportsektorn handlar om att förbättra energieffektiviteten och i mycket mindre grad om förnybara energikällor.

4. Särskilda program/arbetsområden

Avseende rekommendationerna som gäller alla arbetsområden under ramprogrammet för energi framhäver panelen behovet av att försöka minska den tid som förlöper från det att en förslags-/anbudsinfordran avslutas till kontraktets undertecknande. Panelen rekommenderar också att kommissionen utvecklar strategier för en målinriktad spridning av projektresultat och för en systematisk konsekvensbedömning av de framtida programresultaten.

Kommissionens reaktion

Kommissionen inser att tidsfördröjningen i samband med kontraktsförberedelserna måste förkortas. I samband med utarbetandet av arbetsprogrammet för "Intelligent energi för Europa (2003-2006)" är kommissionen helt inställd på att förenkla förfaranden, anbudsdokument och kontraktsrelaterade dokument, för att göra dem mer användarvänliga och effektiva, samt att stimulera och förenkla metoderna för inlämning av förslag på elektronisk väg. Vidare kommer tydligare och ytterligare delegering av ansvar på olika nivåer inom kommissionen också att påskynda kontraktsförberedelserna.

Kommissionen är dessutom övertygad om att de gemensamma förfaranden som blir resultatet av en gemensam programstruktur kommer att bidra ytterligare till att minska denna tidsfördröjning. Kommissionen delar emellertid inte panelens uppfattning om att samrådet med programkommittén om de förslag som rekommenderas beträffande stöd är en av de viktigaste orsakerna till den långdragna utvärderingsprocessen. Programkommittémötena planeras i förväg och hålls vanligtvis inom en månad efter experternas utvärdering.

Beträffande spridning och konsekvensbedömning föreslår kommissionen att en avsevärd del av programanslagen avsätts för sådan verksamhet inom vart och ett av de tematiska områdena. Arbetsprogrammet för "Intelligent energi för Europa" kommer att innehålla en informationsstrategi som gynnar dels främjande och validering av resultat, dels effektiv reproduktion av bästa metoder. Arbetsprogrammet kommer också att fastställa konkreta metoder och instrument för systematisk projekt- och programövervakning, framför allt genom en bred användning av resultatindikatorer.

5. Det framtida programmets individuella arbetsområden

Panelens rekommendationer om de individuella arbetsområdena presenteras i bilagan till detta meddelande.

Kommissionens reaktion

Kommissionen uppskattar panelens konstruktiva kommentarer och förslag och skall studera dem ingående samt se till att de följs upp på lämpligt vis i samband med utarbetandet av arbetsprogrammet för "Intelligent energi för Europa". Nedan följer ett antal kortfattade kommentarer till vissa av de frågor som panelen tagit upp.

Kommissionen håller helt med om att prioriteringarna för arbetsprogrammet bör komma fram i samband med ett brett samråd med relevanta aktörer och medlemsstaternas energimyndigheter. Kommissionen anser emellertid att detta samråd bör ske i samband med förberedelserna av arbetsprogrammet (vilket inbegriper en detaljerad beskrivning av de planerade anbudsomgångarna), och i vilket fall som helst inte före respektive anbudsomgång.

Kommissionen är helt inställd på att publicera övergripande statistiska uppgifter om programdeltagande och att vidta alla ansträngningar för att göra programmet lockande dels för nya aktörer av skilda slag, dels för de viktigaste aktörerna på energiområdet på nationell, regional och lokal nivå.

Kommissionen fäster mycket stor vikt vid att få till stånd en genuin förändring av energibeteendet i gemenskapen genom att öka medvetenheten hos de huvudsakligen berörda parterna, näringslivet och medborgarna i allmänhet. Det skall ske genom att man främjar utbyte av erfarenheter och kunnande, stödjer åtgärder med syfte att öka investeringarna i bästa tillgängliga teknik, och genom att man uppmuntrar spridningen av bästa metoder och på så vis underlättar en allmän övergång mot mer effektiv energiproduktion och energianvändning.

Kommissionen anser att befintliga nätverk för stöd på gemenskapsnivå och internationell nivå, tillsammans med olika energikontor, är viktiga redskap i denna process och bör spela en viktig roll för att till fullo främja och utnyttja programresultaten. Som panelen påpekar ingår Save-kontoren i dessa nätverk men bör inte, enligt kommissionens uppfattning, begränsas till dessa.

Kommissionen instämmer med att bedömningen av Save-kontoren bör vara en förutsättning för ett fortsatt gemenskapsstöd, men delar inte panelens uppfattning att Save-kontoren bör få mer finansiellt stöd under inledningsfasen. Ett undantag från detta kunde emellertid vara kontoren i kandidatländerna. Kommissionen anser att gemenskapens stöd snarare bör inriktas på konkret verksamhet som är utformad för att uppnå vissa bestämda energipolitiska mål.

Kommissionen noterar panelens förslag om att organisera årliga möten för de lokala och regionala kontoren, och att inrätta ett pris för bästa kontor. Kommissionen instämmer vidare med att initiativ som t.ex. "ManagEnergy" är betydelsefulla och att det finns ett behov av att fortsätta med och stärka dem i framtiden.

Kommissionen ser den del av det framtida programmet som avser det internationella samarbetet som en mekanism för att stödja utvecklingssamarbete och främja och underlätta investeringar i förnybara energikällor och effektiv energianvändning i utvecklingsländer. Sådana investeringar kan bidra till att hantera problem i samband med den förväntade ökningen av energikonsumtionen i utvecklingsländerna, och de konsekvenser detta får för försörjningstryggheten och utsläppen av växthusgaser från användningen av fossila bränslen. Programmet kommer därför att bidra till fattigdomslindring och till förbättring av livskvalitén för den befolkning som berörs. Kommissionens förslag är utformat för att stärka den institutionella kapaciteten i dessa länder, och även för att främja mekanismerna under Kyotoprotokollet. Syftet med detta är att uppmuntra användningen av hållbara energikällor och förbättra tillgången till energitjänster för dem som är missgynnade i detta avseende [5]. Med tanke på de begränsade finansiella resurserna för projektstöd föreslår kommissionen med andra ord att man, i stället för att fortsätta i linje med Synergy, förändrar målsättningen, verksamhetsområdena och den geografiska täckningen för verksamheten under det nya programmet.

[5] Dessa strävanden kommer också att återspeglas i det kommande meddelandet från kommissionen om energisamarbete med utvecklingsländer i samband med världskonferensen i Johannesburg 2002.

Den kompletta rapporten kan erhållas på begäran på följande adress: tren-info@cec.eu.int.

BILAGA

Slutsatser av bedömningen efter halva tiden av ramprogrammet för energi (1998-2002)

SAMMANFATTNING OCH KOMMENTARER

Denna bedömning efter halva tiden av ramprogrammet för energi (1998-2002) gjordes under perioden januari till maj 2002 av en panel bestående av Bureau van Dijk, professor Ugo Farinelli och Judith Stammers. Deras mandat bestod i att analysera effektiviteten, relevansen och hållbarheten beträffande de sex program som ramprogrammet för energi består av (Save, Altener, Synergy, Carnot, Sure och Etap). I mandatet ingick även att bedöma fördelarna som det inneburit för dessa program att ingå i ramprogrammet för energi, och att yttra sig om framtida verksamhet. I samband med detta skulle panelen ta hänsyn till det allmänna politiska sammanhanget för energipolitiken.

Eftersom kommissionen inledde utvärderingen med en viss fördröjning så har resultaten inte kunnat påverka kommissionens arbete med det nya ramprogrammet. Förhoppningsvis skall emellertid resultaten kunna ingå i debatten om kommissionens förslag och vara till hjälp vid utarbetandet av programmets framtida arbetsplan.

Utvärderingen av de särskilda programmen under ramprogrammet för energi byggde på intervjuer med programförvaltare inom GD Energi och transporter och på dokument som de tillhandahållit. Tidigare externa utvärderingar för programmets första år, samt översiktlig information som ledningen sammanställt om vad som har hänt sedan dess, var till hjälp vid tillhandahållandet av denna grundinformation. Diskussioner per telefon om ramprogrammet för energi hölls med en del av medlemmarna i programkommittén för ramprogrammet för energi, några medlemmar ur rådets energiarbetsgrupp och en kontaktperson i kandidatländerna. Intervjuer med tjänstemän vid GD Energi och transporter, GD Forskning, GD Miljö, GD Bistånd, AIDCO, GD Regionalpolitik och GD Jordbruk och dokument från dessa generaldirektorat gav en bild av övrig kommissionsverksamhet av relevans för EU:s energipolitik. Intervjuer hölls även med tre ledamöter med särskilt intresse för energifrågor från Europaparlamentet.

Utvärderarna ansåg att de särskilda programmen i allmänhet förvaltades på ett bra sätt av engagerade tjänstemän med goda kunskaper på sina områden. Bra projekt finansierades och gav goda resultat. Med tanke på de mycket omfattande målsättningarna hade samtliga program brist på resurser, både finansiellt och på personalsidan. För att klara av det har alla program under de senaste åren uppmuntrat förslag till större projekt och innehållit mer fokuserade arbetsprogram. Förslagsutvärderingarna har blivit hårdare och mer öppna för insyn under årens lopp - olika (men lämpliga) förfaranden har använts för de olika programmen. Till följd av komplexa förfaranden har ledtiderna mellan avslutningen av ett anbudsförfarande och undertecknandet av kontrakt i allmänhet varit alldeles för långa. På grund av de bristande personalresurserna ägnades för lite uppmärksamhet åt spridning av projektresultat och konsekvensbedömning. Man har konstaterat att ett antal projekt har fortsatt efter det att stödet från EU avslutades, men inga försök har gjorts för att följa upp detta på ett systematiskt sätt.

Alla sex program hade löpt under några år innan de sammanfördes inom ramprogrammet för energi. Rådsbeslutet för inrättandet av programmen innebar inget budgetutrymme för att sammanföra dem och skapa samverkan mellan dem. Som en följd av det är kopplingarna mellan programmen i allmänhet svaga och nästan ingen samverkan har uppnåtts. Positiva undantag till detta är Save och Altener som har närmat sig varandra allt mer under de senaste två åren. Dessa två program - och förvisso även de flesta av de andra särskilda programmen - är välkända i hela Europa. Få personer utanför kommissionen har hört talas om ramprogrammet för energi. I de fall de har det, har de blandat ihop det med underprogrammet "Energi" inom ramprogrammet för forskning. Ramprogrammet för energi är i princip okänt bland allmänheten.

Den totala budgeten för ramprogrammet för energi är 170 miljoner euro (1998-2002). Betydligt mer spenderas av kommissionen på energipolitiskt relaterat arbete utanför ramprogrammet för energi än inom det. Ansvaret för detta arbete ligger ofta hos andra generaldirektorat än GD TREN. Det gäller t.ex. GD Forskning, GD Regionalpolitik och AIDCO (som genomför politiken som bedrivs av GD Bistånd och GD Yttre förbindelser). Andra generaldirektorat har ett intresse i energipolitiskt relaterade frågor, men har inga särskilda anslag för detta (t.ex. GD Miljö).

Utvärderarna har utifrån sitt arbete dragit slutsatsen att det finns ett verkligt behov av att inrätta ett energiprogram som uppföljning till ramprogrammet för energi när detta löper ut i slutet av 2002. De anser att det nya programmet bör ha en starkare image än den man lyckades åstadkomma med ramprogrammet för energi och förvaltas på ett mer enhetligt sätt. De anser att det är viktigt att programmet bör falla under GD TREN:s ansvar. De menar att programmet bör utformas så att det beaktar och påverkar det energipolitiskt relaterade arbete som bedrivs inom alla andra generaldirektorat. De anser att programmet också bör utveckla kontakter med de många andra aktörerna på området - medlemsstater, internationella organisationer, finansiella institutioner etc. - utan vilka konkreta verksamheter som bedrivs till följd av projekt som får stöd från ramprogrammet för energi inte skulle komma igång och blomstra.

Rekommendationer

Utvärderarnas rekommendationer presenteras nedan. Först står de allmänna rekommendationerna beträffande det framtida programmet. Därefter följer de rekommendationer som är gemensamma för samtliga särskilda program under ramprogrammet för energi, och som skulle kunna genomföras i det framtida programmet. Avslutningsvis förtecknas de viktigaste rekommendationerna som är specifika för de arbetsområden som bör ingå i det framtida programmet.

Allmänna rekommendationer beträffande det framtida energiprogrammet

- En person inom GD Energi och transporter bör utses som ansvarig för samordning av energiaspekterna med andra gemenskapsprogram. Denna person bör också upprätta och underhålla kontakterna med energiprogram och andra aktörer utanför Europeiska gemenskapen.

- En enhet bör inrättas under ovan nämnda samordnare. I enhetens uppgifter skall ingå att genomföra studier, utvärderingar, bedömningar och informationsinsamling av relevans för dessa samordningsuppgifter.

- En enhetsövergripande arbetsgrupp inom kommissionen, med ovanstående samordnare som ordförande, bör inrättas. Representanter från de generaldirektorat som har program med relevanta energiinslag bör ingå (t.ex. GD Miljö, GD Jordbruk, GD Regionalpolitik, GD Bistånd, GD Yttre relationer, AIDCO, och GD Forskning).

- Man bör formellt komma överens om att energiinslag i alla gemenskapsprogram bör kontrolleras av detta organ.

- Samordningen med andra generaldirektorat och externa institutioner bör inte bara vara en rutinsak. Den bör ske och främjas utifrån klara mål. Man bör sörja för att alla deltagare får ut någonting av den tid och de ansträngningar de lägger ner.

- Det framtida energiprogrammet bör inrättas som ett enda program med resurser för följande:

- Ovan nämnda samordningsenhet samt studier, utvärderingar, prognoser etc. som genomförs på uppdrag av denna enhet.

- Fyra olika arbetsområden som omfattar följande: a) energieffektivitet (det område som för närvarande finansieras under Save), b) förnybara energikällor (Altener), c) internationellt samarbete (Synergy) och d) energiaspekterna inom transportsektorn (Transport).

- Det arbete som för närvarande bedrivs genom Etap, och som är relevant för det nya programmet, bör ledas av samordningsenheten och finansieras under enhetens budget. Det resterande arbetet som för närvarande finansieras av Etap bör utgå.

- Det arbete som för närvarande bedrivs genom Carnot bör utgå ur det framtida energiprogrammet och följas upp genom Europeiska gemenskapens kol- och stålprogram.

- Arbetet beträffande transport av radioaktivt material (Transport of Radioactive Materials, TRM) som för närvarande bedrivs genom Sure bör utgå ur det framtida energiprogrammet och följas upp genom GD TREN:s program för hantering av radioaktivt avfall och nedläggning av kärnkraftverk.

- Det framtida energiprogrammet bör ges en avsevärt större budget än de 170 miljoner euro som ramprogrammet för energi har haft under perioden 1998-2002.

- Oavsett hur stor budgeten till slut blir bör följande formel användas för fördelningen av anslag mellan de olika delarna:

- Samordningsenheten bör ha en budget på 20 miljoner euro under fyra år (i genomsnitt 5 miljoner euro per år) för de studier, utvärderingar, bedömningar, prognoser etc. som krävs för verksamheten. Dessa studier etc. bör finansieras med 100 % för att säkerställa att de exakt motsvarar enhetens behov.

- De återstående medlen som skall tilldelas energiprogrammet bör fördelas mellan de fyra särskilda arbetsområdena enligt följande:

- Save 40 %

- Altener 35 %

- Transport 15 %

- Synergy 10 %.

- Alla ansträngningar skall göras för att göra programmet mera synligt och förbättra allmänhetens bild av det.

- Man bör överväga att på något sätt lägga ut skötseln av den dagliga driften externt för de fyra arbetsområdena, eventuellt genom att inrätta en byrå för detta ändamål. Detta skulle frigöra kommissionspersonal som då skulle kunna bemanna samordningsenheten och utföra det strategiska arbetet med att förvalta de fyra arbetsområdena.

Gemensamma rekommendationer för alla särskilda program/arbetsområden

- Man bör hitta en metod för att minska tiden från det att en ansökningsomgång avslutas till kontraktets undertecknande. De metoder som övervägs bör inbegripa följande: införande av en enkel kontraktstyp med fast avgift där detta är lämpligt; möjliggöra för projektsamordnaren att underteckna på samtliga projektdeltagares vägnar; införande av en särskild kontraktstyp för projekt av klustertyp.

- Strategier för målinriktad spridning av projektresultat bör utvecklas och genomföras för alla särskilda program. Spridningen av resultat från enskilda projekt bör påbörjas i ett tidigt skede under projektets gång.

- Konsekvensbedömningar bör ses som ett systematiskt ledningsverktyg. För nya projekt bör man inrätta förfaranden där projektdeltagarna tillhandahåller information om resultaten. Detta behöver inte bli särskilt tungrott. Mycket kan läras från enkla och effektiva förfaranden. Konsekvensbedömningar av alla projekt och program som fullföljts bör också göras.

De viktigaste rekommendationerna som är specifika för de individuella arbetsområdena i det framtida programmet

Save

- För att de medel som står till förfogande skall kunna användas på bästa sätt bör målsättningarna vara mer fokuserade. Före varje ansökningsomgång bör en oberoende studie genomföras, med aktiv hjälp av medlemsstaterna, för att programprioriteringarna skall kunna fastslås i förhållande till den budget som står till förfogande.

- Omsättningen av förslagsställare bör analyseras för att fastställa huruvida rätt personer ansöker och om programmet bör främjas på bredare front och/eller på ett annat sätt.

- Programförvaltare bör rapportera mera översiktligt om programverksamheten. Rapporterna bör innehålla omfattande information så att de kan användas i bedömningssyfte.

- I framtiden bör prioriteringen ligga på spridning och konsekvensbedömning. Med tanke på den stora kunskapsmassa som redan skapats genom Save bör spridning bli ett viktigt inslag i det framtida programmet.

- Save-kontoren bör spela en betydande roll i spridningen av resultaten från Save och tilldelas resurser för detta.

- Save-kontoren bör få mer direkt hjälp under inledningsfasen.

- En konsekvensanalys bör genomföras för Save-kontoren i samband med utgången av kontraktet med kommissionen för att fastställa skälen till framgång eller misslyckande.

- Fora bör organiseras årligen för Save-kontoren, och de bästa kontoren bör tilldelas ett pris.

- Initiativ i likhet med ManagEnergy för stöd till erfarenhetsutbyte bör uppmuntras. De skulle kunna vara till stor hjälp för Save-kontoren och andra intresserade parter.

- Bättre kopplingar bör skapas mellan Save och andra energi- och miljöprogram på nationell, europeisk och internationell nivå.

Altener

- Eftersom programbudgeten är liten bör alla ansträngningar göras för att få till stånd ett effektivt samspel och effektiv samverkan mellan Altener och medlemsstaternas initiativ och strategier för förnybara energikällor.

- Spridningsverksamheten inom projekten bör kontrolleras för att man skall kunna fastställa om den utförts riktigt och effektivt.

- Save-kontoren bör spela en viktig roll i spridningen av Altener-resultat på lokal nivå, och de bör tilldelas resurser för att klara av detta.

- Man bör hitta en metod för att göra det möjligt för Opet-kontor att i nära samarbete med Save-kontoren sprida Altener-resultat.

Synergy

- Synergy-programmet bör drivas vidare i framtiden enligt de grundprinciper som gäller för närvarande.

- Det mål som är relaterat till genomförandet av Kyotoprotokollet bör omformuleras för att uppmuntra användningen av förnybara energikällor som ett verktyg för ekonomisk och social utveckling.

- Man bör skapa och upprätthålla starkare kopplingar till andra kommissionsprogram och till program hos medlemsstater, länder utanför EU och internationella organisationer.

- Kontrakt bör upprättas med internationella nätverk av studie- och forskningscentra för att fastställa hur dessa nätverk bidrar till uppnåendet av verksamhetsprogrammets mål.

- Mot bakgrund av behovet av att följa upp Synergy-projekt, och tillämpningen av resultaten från dessa när gemenskapsstödet upphört, bör man försöka få till stånd samordning och samarbete med internationella finansinstitutioner och andra stödkällor.

- En representant för GD Bistånd och/eller AIDCO bör delta i kommittén för utvärdering och urval av förslag.