16.För det andra medges per den 1 januari 2018, genom artikel 152 i förordningen om en samlad marknadsordning ändrad genom omnibusförordningen, ett undantag från artikel 101 i EUF-fördraget för erkända producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer. För att kunna utnyttja undantaget måste producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer integrera minst en av producentmedlemmarnas verksamheter (till exempel transport eller lagring), verkligen utöva verksamheten, koncentrera utbudet och saluföra medlemmarnas produkter på marknaden.

15.För det första beslutade EU-domstolen i Endives-domen att praxis såsom att samordna volymer och prisstrategier samt utbytet av kommersiellt känslig information mellan producentorganisationer och deras sammanslutningar är förbjuden enligt artikel 101 i EUF-fördraget. Domstolen slog också fast att under vissa förhållanden kan artikel 101 i EUF-fördraget eventuellt inte gälla inom erkända producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer för sådana verksamheter som utförs av en viss producentorganisation eller sammanslutning av producentorganisationer. Den praxis det gäller måste framför allt vara absolut nödvändig för och proportionell mot uppnåendet av de mål som EU:s lagstiftning tilldelar producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer.

14.Denna rapport är visserligen begränsad till den period som nämns i punkt 4, men två händelser under senare tid bör nämnas.

12.När det gäller en producentorganisations verksamhet i frukt- och grönsakssektorn krävs enligt artikel 160 i förordningen om en samlad marknadsordning att producentmedlemmarna släpper ut hela sin aktuella produktion på marknaden genom producentorganisationen. Enligt artikel 11 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/891 , ska en producentorganisations huvudsakliga verksamhet inom frukt- och grönsakssektorn bestå i att koncentrera utbudet och utsläppandet på marknaden av medlemmarnas produkter. I ett mål nyligen som gällde producentorganisationer inom frukt- och grönsakssektorn uppgav EU-domstolen att artikel 101 i EUF-fördraget i vissa fall eventuellt inte gäller viss verksamhet (till exempel planering av volymer och antagandet av en prispolitik) som bedrivs av sådana producentorganisationer . Medlemsstaternas årsrapporter visar att producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer svarade för cirka 50 % av all frukt och alla grönsaker som salufördes på marknaden i EU 2015.

2.1.Allmänna konkurrensundantag i förordningen om en samlad marknadsordning

2.1.1.Artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning

17.Artikel 209.1 andra stycket i förordningen om en samlad marknadsordning, som har funnits med en likartad utformning sedan 1962, är ett allmänt undantag från artikel 101.1 i EUF-fördraget för lantbrukare som samarbetar. Avtalen får inte (i) äventyra syftet med artikel 39 i EUF-fördraget, (ii) medföra en skyldighet att ta ut ett identiskt pris och (iii) utesluta konkurrens. Eftersom lantbrukarna själva bedömer undantagets tillämplighet på avtalet utan att informera medlemsstaterna eller kommissionen, har kommissionen inga uppgifter om hur ofta lantbrukarna utnyttjade undantaget. Parterna hänvisade sällan till artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning i samband med konkurrensundersökningar.

18.Konkurrensmyndigheten i Nederländerna behandlade föregångaren till artikel 209 i förordningen om en samlad marknadsordning – artikel 176 i förordning (EU) nr 1234/2007 – i två undersökningar. I en av dessa bötfällde den nationella konkurrensmyndigheten 2012 en grupp av jordbruksproducenter, grossister och beredningsföretag för ett avtal som begränsade produktionen av silverlök. Parterna till avtalet delade också på prisinformation för att skapa en enhetlig prissättning och få ut högsta möjliga pris. För att stödja avtalet köpte de upp flera konkurrerande lökproducenter som efter förvärvet inte längre odlade silverlök. Parterna hävdade att avtalet kunde omfattas av undantaget eftersom det behövdes för att öka produktivitet och avkastning samt för att kunna ta ut rimliga priser. Den nationella konkurrensmyndigheten ansåg inte att undantaget gällde, eftersom 1) parterna inte ingick i en nationell marknadsorganisation, 2) de årliga produktionskvoterna var avsedda att höja priserna över konkurrensnivån och avtalet inte bidrog till att säkerställa att utbudet nådde kunderna till rimliga priser och 3) avtalet innebar att parterna måste ta ut identiskt lika priser.

2.1.2.Artikel 210 i förordningen om en samlad marknadsordning – avtal mellan branschorganisationer

19.Enligt artikel 210 i i förordningen om en samlad marknadsordning kan erkända branschorganisationer utnyttja ett undantag från artikel 101.1 i EUF-fördraget. De måste informera kommissionen om sina avtal och om kommissionen inte inom två månader efter att ha erhållit fullständig information beslutar att de är förenliga med unionens regler, gäller inte artikel 101.1 i EUF-fördraget. Avtalet får inte omfatta priskarteller eller fastställande av kvoter eller leda till en uppdelning av marknaden eller andra snedvridningar av konkurrensen. Kommissionen har erhållit två meddelanden från branschorganisationer enligt denna artikel.

20.I januari 2015 framförde kommissionen inga invändningar mot ett avtal från Centre National Interprofessionnel de l'Economie Laitière (CNIEL) som fastställde prisintervall för vissa mjölkegenskaper. Eftersom mjölkpriset beror på mjölkens sammansättning och kvalitet, offentliggör de regionala organisationerna i CNIEL värden för olika tekniska mjölkspecifikationer som grundas på olika mjölkparametrar (till exempel fetthalt, mjölkens ursprung grundat på typen av boskap samt kriterier för hälsa och hygien) som leder till tillägg eller avdrag i relation till grundpriset. Mjölkbönderna och köparna kan sedan frivilligt i sina avtal hänvisa till de offentliggjorda prisintervallen för att komma överens om ett tillägg eller avdrag i förhållande till mjölkens grundpris.

21.I juni 2017 reste kommissionen inga invändningar mot avtalet som ingåtts av den franska branschorganisationen Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) som fastställde prisindikatorer för potatis. Prisindikatorerna grundas på aggregerade uppgifter över den ersättning lantbrukare tidigare har fått för vissa potatissorter. Syftet med att offentliggöra informationen är att öka kunskaperna i försörjningskedjan. Potatisodlarna och köparna kan själva välja att hänvisa till den offentliggjorda prisindikatorn i sina enskilda avtal.

22.Det finns för närvarande 128 erkända branschorganisationer i nio medlemsstater i Europeiska unionen. Den allra största delen av dessa branschorganisationer finns i Frankrike och Spanien (65 respektive 27 organisationer). De flesta branschorganisationerna är verksamma inom vin- eller frukt- och grönsakssektorn.

2.2.Särskilda konkurrensundantag i förordningen om en samlad marknadsordning

2.2.1.Avtalsförhandlingar

23.Under den period som omfattas av denna rapport fanns det enligt förordningen om en samlad marknadsordning inom fyra sektorer – olivolja, nöt- och kalvkött, jordbruksgrödor samt mjölk och mjölkprodukter – en möjlighet för producentorganisationerna att förhandla fram leveranskontrakt för försäljning av medlemmarnas respektive produkter. Det gemensamma syftet med åtgärderna var att stärka lantbrukarnas förhandlingsposition i förhållande till deras partner längre ned i försörjningskedjan, men villkoren och verksamheterna som godkändes enligt dessa bestämmelser skilde sig åt.

24.Sedan 2012 kan erkända producentorganisationer inom mjölksektorn enligt artikel 149 i förordningen om en samlad marknadsordning med vissa kvantitativa begränsningar genomföra avtalsförhandlingar utan att behöva koncentrera utbudet och saluföra medlemmarnas produkter på marknaden eller integrera en effektivitetsstärkande verksamhet hos sina producenter. En producentorganisation kan förhandla fram ett pris för leverans av obehandlad mjölk till beredningsföretagen. Genomförandet av denna bestämmelse beskrevs i kommissionens rapporter från 2014 och 2016 . Nio medlemsstater uppgav att de hade levererat obehandlad mjölk inom ramen för kollektivt förhandlade avtal under 2016. Den volym som förhandlats fram kollektivt uppgick till 22,8 miljoner ton, vilket motsvarar 15 % av samtliga mjölkleveranser i EU under 2016. Det sektorsspecifika undantaget för mjölk i artikel 149 i förordningen om en samlad marknadsordning gäller fortfarande.

25.Sedan 2014 medger artiklarna 169, 170 och 171 i förordningen om en samlad marknadsordning att producenter genomför gemensam försäljningsverksamhet och försäljningsrelaterad verksamhet för jordbruksprodukter inom sektorerna olivolja, nöt- och kalvkött samt jordbruksgrödor genom erkända producentorganisationer. Producentorganisationen kan förhandla fram leveransavtal, med vissa kvantitativa begränsningar, under förutsättning att organisationen koncentrerar utbudet och saluför sina medlemmars produkter på marknaden. Den måste dessutom integrera minst en av producentmedlemmarnas verksamheter, vilket bör kunna skapa betydande effektivitetsvinster. Under 2015 antog kommissionen riktlinjer om tillämpningen av dessa bestämmelser. Bestämmelserna upphävdes per den 1 januari 2018 genom förordning (EU) 2017/2393. Även om undantagen för olivolja, nöt- och kalvkött samt vissa jordbruksgrödor har upphävts fortsätter de rättsligt att vara relevanta för de verksamheter som ägde rum innan omnibusförordningens ändringar trädde i kraft den 1 januari 2018.