A4-0462/98

Resolution om kommissionens arbetsdokument «För bättre tillämpning av den gemensamma fiskeripolitiken - handlingsplan» (SEK(98)0949 - C4-0378/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens arbetsdokument (SEK(98)0949 - C4-0378/98),

- med beaktande av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om utvecklingen av kontrollen inom den gemensamma fiskeripolitiken (KOM(98)0092 - C4-0134/98) och av Europaparlamentets resolution om detta av den 18 september 1998 ((EGT C 313, 12.10.1998, s. 241.)),

- med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 6 november 1997 om den gemensamma fiskeripolitiken efter år 2002 ((EGT C 358, 24.11.1997, s. 43.)),

- med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet (A4-0462/98), och av följande skäl:

A. Europaparlamentet har begärt en handlingsplan med ett detaljerat tidsschema för att rätta till de fel som upptäckts i kontrollförfarandena inom den gemensamma fiskeripolitiken.

B. Även om det har gjorts stora framsteg sedan förordning (EEG) nr 2847/93 ((EGT L 261, 20.10.1993, s. 1.)) om kontroll antogs finns det fortfarande många svaga punkter som snarast måste rättas till.

C. Det är oacceptabelt att vissa medlemsstater endast tillhandahåller ett minimum, eller i vissa fall inga alls, av de uppgifter som gemenskapens lagstiftning ålägger dem att tillhandahålla.

D. En dålig styrning och förvaltning av fiskerikontrollpolitiken innebär att fiskare som inte gör sig skyldiga till bedrägerier hamnar i underläge, vilket underminerar yrkesfiskarnas förtroende för institutionerna.

E. Genom gemenskapens bestämmelser har Medelhavet kommit att behandlas annorlunda. I övriga gemenskapsvatten utsätts fartygen för allt strängare kontrollåtgärder, inbegripet satellitövervakning medan de fartyg som är verksamma i Medelhavet fortfarande är undantagna från sådana grundläggande skyldigheter som att föra fångstjournaler och göra fångstdeklarationer.

F. Det krävs en enhetlig definition av allvarliga överträdelser, fastställd i samförstånd, samt ett sanktionssystem som grundar sig på enhetliga och jämförbara kriterier för att få fiskare och redare att ge sitt samtycke och samarbeta.

G. För att bedriva ett ansvarsfullt fiske krävs det en korrekt och rättvis politik för bevarande av resurserna, och för att effektivt tillämpa ett sådant fiske behövs det kontrollsystem som bidrar till och stärker dess främjande. Det är också nödvändigt att medlemsstaterna vidtar jämförbara åtgärder i samband med politiken för bevarande av resurser.

H. Kontrollinsatserna bör gälla all fiskeriverksamhet, i synnerhet fiskeredskap, minsta storlek på fisken och de fartyg som i störst utsträckning påverkar fiskbestånden.

I. För att kontrollpolitiken med framgång skall kunna stärkas krävs det att den integreras med och kopplas till en bredare uppsättning politiska riktlinjer som måste komplettera varandra och vara inbördes beroende och som måste tillämpas samtidigt.

J. Kostnaderna för att utveckla ett kontrollsystem bör finansieras dels av gemenskapsbudgeten, dels av de nationella budgeterna eftersom målet att bevara världshaven och de resurser som lever däri är av uppenbart allmänintresse.

K. Effektiviteten samarbetet mellan de myndigheter i medlemsstaterna som är ansvariga för fiskekontrollen och deras motsvarigheter vid kommissionen bör stärkas.

L. Det bör fästas större vikt vid kontrollen av fiskeprodukter så snart de har förts in i gemenskapen, oberoende av vilket transportsätt som har använts, och saluförts i första ledet för att garantera att det sker en uppföljning längs hela försäljningskedjan fram till slutkonsumenten. Kontrollen av de fiskeprodukter som importeras till gemenskapen från tredje land måste också uppfylla samma kriterier, i synnerhet med avseende på EU:s hälso- och hygienbestämmelser samt resursernas hållbarhet.

1. Parlamentet välkomnar kommissionens arbetsplan och anser den vara ytterligare ett positivt steg i riktning mot ett fullständigt svar på parlamentets upprepade krav,

2. anser att det för en effektiv fiskerikontrollpolitik är nödvändigt att kontrollåtgärderna inte vidtas som isolerade och prioriterade handlingar så att den praktiska tillämpningen av andra politiska riktlinjer, som är lika viktiga för en korrekt tillämpning av den gemensamma fiskeripolitiken, glöms bort eller degraderas till en lägre rang,

3. anser att kommissionen och medlemsstaterna samt medlemsstaterna sinsemellan måste samarbeta effektivare i frågor som rör uppföljning och kontroll, och att kommissionen bör ta initiativet till att så sker; erinrar emellertid om att det huvudsakliga ansvaret för kontrollen vilar på medlemsstaterna,

4. välkomnar, inför det utökade samarbete som det hänvisas till i föregående punkt, innehållet i avsnittet «Resurser och insatser» i kommissionens dokument, men anser att kommissionen fortfarande bör vara skyldig att tillhandahålla rådet och Europaparlamentet samma information om sina egen kontrollpersonal inom ramen för sin årliga rapport om kontroll,

5. anser det vara av grundläggande betydelse att fiskare, producentorganisationer och redarorganisationer deltar i diskussionen om en stärkt kontrollpolitik; om dessa grupper inte ger sitt samtycke eller deltar i detta arbete kan politikens effektivitet och den önskvärda ökningen av insynen äventyras,

6. anser att ett kontrollsystem måste baseras på tillförlitliga uppgifter som gör det möjligt att korrekt behandla informationen samt öka insynen i systemet,

7. anser, i detta sammanhang och mot bakgrund av behovet av att skapa villkor som främjar stabilitet i sektorn, att det är av avgörande betydelse att behålla befintlig lagstiftning om tillgången till resurser och följa upp parlamentets ovannämnda resolution av den 15 maj 1997 om de internationella fiskeavtalen ((EGT C 167, 2.6.1997, s. 130.)) och dess resolution av den 6 november 1997 om framtiden för den gemensamma fiskeripolitiken efter år 2002,

8. insisterar på att den nödvändiga anpassningen av fiskeansträngningarna till resurserna måste inbegripa olika metoder som inte enbart leder till en minskning av flottan; anser emellertid, oberoende av vilken typ av åtgärder som vidtas, att dessa alltid måste följas åt av ekonomisk ersättning som fördelas på ett lämpligt sätt bland redare, fiskare och, när så är motiverat, bearbetningsindustrin, och av specifika och flexibla program för omskolning, fortbildning samt stöd till nyorientering och social integration; anser att medlen ur Europeiska socialfonden för omskolning och fortbildning bör ökas avsevärt i fiskerisektorn i kommande operativa program och att bestämmelserna om fortbildning inom fiskerisektorn bör harmoniseras i hela gemenskapen,

9. påminner i detta sammanhang om att tillämpningen av de fleråriga utvecklingsprogrammen (III) genomfördes på olika sätt i medlemsstaterna, vilket skapade orättvisa situationer; anser således att de fleråriga utvecklingsprogrammen (IV) måste återställa rättvisa mellan samtliga medlemsstater,

10. insisterar på nytt på behovet av harmoniserade parametrar som gör det möjligt att jämföra de olika gemenskapsflottornas egenskaper, storlek, kapacitet och produktivitet i syfte att uppskatta deras fiskeansträngning och försöka analysera effekterna på det ökade resursutnyttjandet av moderniseringen och ökningen av sofistikerade tekniska hjälpmedel och att i enlighet härmed vidta eventuella åtgärder,

11. efterlyser en lämplig och fullständig samfinansiering av kostnaderna för att stärka kontrollsystemet, både vad gäller den nödvändiga ökningen av personalresurserna och införandet av nya tekniker, i synnerhet via en allmän utbredning av det satellitbaserade kontrollsystemet,

12. anser att det hand i hand med annan gemenskapspolitik och i ständigt samarbete med medlemsstaterna och internationella organisationer måste utformas en vetenskaplig forskningsplan om resursernas tillstånd och utveckling samt om fiskets och miljöföroreningarnas effekter på dessa,

13. uppmanar kommissionen att garantera att kontrollåtgärderna, såväl på land som till sjöss, vidtas på ett rättvist sätt och enligt samma strikthetsmått oberoende av vilken medlemsstat som utövar kontrollen eller vilken flagg det inspekterade fartyget för,

14. insisterar på en stärkt kontroll av fartyg från tredje land som fiskar i gemenskapsvatten, såväl vad gäller tillgång till resurserna som landning, inbegripet fartyg som seglar under så kallad bekvämlighetsflagg, i syfte att återupprätta gemenskapsfiskarnas förtroende för ett opartiskt kontrollsystem,

15. efterlyser ett starkare samarbete mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen i syfte att genomföra en vederbörlig kontroll av försäljningskanalerna för fiskeprodukter; anser att producentorganisationer, redarorganisationer och fiskarsammanslutningar måste delta i detta samarbete och att det måste inrättas lämpliga stödmekanismer för att underlätta detta deltagande,

16. anser att reglerna för minsta tillåtna storlek på den fångade fisken måste harmoniseras ytterligare och efterlyser i detta syfte en särskild kontroll av landningen och försäljningen av ungfisk,

17. uppmanar kommissionen att rätta till den befintliga obalansen mellan de kontroller som genomförs i gemenskapsvatten och de som genomförs i internationella vatten,

18. anser att man i större utsträckning bör certifiera och standardisera fiskeprodukter som landas och saluförs i EU, varvid hänsyn skall tas till ursprung, hälsokrav och socialt och miljömässigt acceptabla produktionsmetoder; anser att import, landning och försäljning av produkter som inte uppfyller reglerna för minsta tillåtna, förvaringsbestämmelser eller EU:s sanitära bestämmelser skall förbjudas,

19. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag för att förbättra kontrollen av fiskeprodukter från såväl EU som tredje land efter landningen, oberoende av vilket transportsätt som har använts, genom att införa ett system som gör det möjligt att när som helst undersöka produktens ursprung och dess tillstånd under transporten till det slutliga försäljningsstället för att undvika att det saluförs fisk som inte uppfyller storlekskraven eller som har landats illegalt,

20. begär att det för fartyg från tredje land skall antas åtgärder som möjliggör inspektioner och satellitövervakning när de fiskar i gemenskapsvatten,

21. uppmanar samtliga medlemsstater att fullt ut utveckla kontrollåtgärderna och att fullgöra sina lagstadgade skyldigheter vad gäller kravet att i tid tillhandahålla information i användbar form,

22. anser i detta sammanhang att de bristfälliga uppgifter som vissa medlemsstater fortsätter att tillhandahålla omöjliggör en korrekt kontroll av deras flottor och begär därför att möjligheten att införa någon form av straff mot en medlemsstat som upprepade gånger undanhåller uppgifter skall undersökas,

23. anser att kommissionen bör fortsätta att utarbeta en årlig rapport om kontroll som är mer detaljerad än en strikt faktabaserad bedömning och som innehåller en analys för att visa på var omedelbara korrigerande åtgärder måste sättas in,

24. efterlyser ett bättre utnyttjande av informations- och kommunikationstekniken i kontrollförfarandet, inbegripet användningen av satellit, för att minska bristerna i ett i stor utsträckning pappersbaserat system,

25. uppmanar kommissionen att lägga fram förslag för att garantera att sanktionerna är desamma för samma typer av allvarliga överträdelser för samtliga fiskare i hela Europeiska unionen, och att med utgångspunkt i sin initiativrätt omedelbart lägga fram förslag om ett enhetligt system för likvärdiga disciplinära åtgärder och sanktioner i hela Europeiska unionen,

26. uppmanar kommissionen att prioritera utvecklingen och finansieringen av programmen för utbyte av inspektörer mellan medlemsstaternas förvaltningar och mellan dessa och gemenskapens fiskeförvaltning för att skapa en gemensam uppfattning om inspektionernas art och genomförande; begär också att det mellan de olika förvaltningarna skall inrättas jämförbara och ömsesidigt acceptabla system för fortbildning och specialisering,

27. begär att samverkan och samarbetet vad gäller information om databaserna skall förbättras mellan medlemsstaternas förvaltningar och mellan dessa och kommissionen, och att det skall ges garantier för att dessa uppgifter behandlas konfidentiellt,

28. välkomnar visserligen initiativet, men är bekymrat över innehållet i listan över pilotprojekt i avsnitt III.2 i kommissionens dokument eftersom det är alltför inriktat på kontrollen av vissa områden, samtidigt som andra områden, inom vilka samarbete i samband med inspektionerna också är absolut nödvändigt, helt glöms bort; föreslår i detta sammanhang att genomförandet av ett pilotprojekt om fiske i Medelhavet skall läggas till på listan,

29. uppmanar kommissionen att snarast förbereda en uppförandekodex för inspektionsförfarandena,

30. beklagar att tidplanen för frågor som bör avhandlas före slutet av 1999, som återfinns i kommissionens dokument, har kommissionen under 1998 inte offentliggjort någon rapport om en anpassning av de administrativa dokumenten (fångstjournaler och landnings- och försäljningsdeklarationer) till Medelhavet och specialiserade fisken (tropisk tonfisk); begär särskilt med avseende på anpassningen till Medelhavet att de frågor som kommissionen hänvisar till i sitt dokument skall ha avhandlats under 1999 och att kommissionen skall förelägga rådet ett förslag till ändring av ovannämnda förordning (EEG) nr 2847/93 som inbegriper upphävandet av dispensen enligt artikel 40 tredje stycket,

31. anser att det som nämns i föregående punkt är giltigt även för avsnitt VII «Sammanfattande kalender för 1998 och 1999" i kommissionens dokument; uppmärksammar, utan att för den skull vara emot utarbetandet av bättre kontrollmetoder, kommissionen på att bestämmelserna för olika områden avviker alltmer från varandra och på att det råder bristande överensstämmelse eftersom vissa fartyg kontrolleras med hjälp av samtliga kontrollmetoder, inbegripet satellitövervakning, samtidigt som det i så känsliga fiskevatten som Medelhavet inte ens är obligatoriskt att föra en fångstjournal,

32. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar.