EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 19.02.1997 
KOM(97) 68 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
RAPPORT OM EUROPA-MEDELHAVSPARTNERSKAPET OCH 
FÖRBEREDELSERNA FÖR DEN ANDRA 
UTRIKESMINISTERKONFERENSEN 

meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet 
RAPPORT OM EUROPA-MEDELHAVSPARTNERSKAPET OCH 
FÖRBEREDELSERNA FÖR DEN ANDRA 
UTRIKESMINISTERKONFERENSEN 
1. INLEDNING 
Detta meddelande har två syften: i) att sammanfatta Europa-
Medelhavspartnerskapets 15 första månader och ii) att förbereda unionens 
ståndpunkt och att inom gemenskapens ramar föreslå riktlinjer för slutsatserna från 
utrikesministrarnas andra Europa-Medelhavskonferens. 
1.1 Europa-Medelhavskonferensen i Barcelona 
Europa-Medelhavspartnerskapet, som inleddes i Barcelona den 27 och 28 
november 1995, omfattar Europeiska unionen och dess femton 
medlemsstater samt dess tolv Medelhavspartner. I Barcelona fastställde 
partnerna tre mål: 
- Att upprätta en gemensamt område för fred och stabilitet. 
- Att skapa ett område för gemensamt välstånd genom upprättande av ett 
frihandelsområde och genom ett väsentligen ökat finansiellt stöd från 
unionen till partnerna. 
- Att utveckla de mänskliga resurserna och främja förståelse mellan 
kulturerna och utbyten mellan de civila samfunden. 
Partnerskapet inrättades i en anda av jämlikhet, samarbete och solidaritet i 
syfte att föra partnerna närmare varandra och begränsa konfliktkällorna. Vad 
beträffar Europeiska unionen är partnerskapet ett uttryck för dess vilja att 
spela en allt mer aktiv roll i regionen på det politiska, ekonomiska och 
sociala området. 
Europeiska unionens strategi för dessa verksamheter och initiativ 
definierades i samband med Barcelonaprocessen, vilken godtas som det 
grundläggande instrumentet för att åstadkomma ett gemensamt område för 
fred och stabilitet. 
De ministrar som deltog i konferensen antog Barcelonaförklaringen och ett 
arbetsprogram som syftar till att med hjälp av konkreta åtgärder genomföra 
denna. Enligt Barcelonaförklaringen planeras ett utrikesministermöte i ett av 
partnerskapsländerna under första halvåret 1997. 
1.2 Målen för den andra ministerkonferensen 
Utrikesministrarnas andra Europa-Medelhavskonferens kommer att äga rum 
på Malta den 15 och 16 april 1997, sjutton månader efter 
Barcelonakonferensen. Den utgör ett lämpligt tillfälle att på politisk nivå 
^3 
göra en första sammanfattning av partnerskapets genomförande och att ge 
kraftiga impulser inför de följande arton månaderna. Efter den inledande 
perioden, som utgör en lärotid, kommer därmed en period med regelbundna 
och stora framsteg att kunna inledas. 
Kommissionen har definierat tre allmänna mål för utrikesministrarnas 
andra Europa-Medelhavskonferens: 
i) Utnyttja och konsolidera de resultat som redan uppnåtts inom 
ramen för Europa-Medelhavspartnerskapet. 
För detta ändamål bör de resultat som uppnåtts inom partnerskapets tre 
kapitel tydliggöras och de områden där förseningar eller misslyckanden 
konstaterats identifieras. Det handlar om att klargöra hur de uppnådda 
resultaten hänger samman, särskilt hur den bilaterala (associeringsavtalen) 
och den regionala delen av Europa-Medelhavspartnerskapet kompletterar 
varandra. 
ii) Med utgångspunkt i denna sammanfattning bekräfta de riktlinjer och 
mål som antogs vid den första konferensen i november 1995 och 
eventuellt ändra på vissa punkter och utveckla andra. 
I detta avseende är en av partnerskapets viktigaste målsättningar, nämligen 
införandet av frihandel mellan Europeiska gemenskaperna och dess 
Medelhavspartner, i stor utsträckning beroende av genomförandet av 
Europa-Medelhavsavtalen om associering samt av partnernas förmåga att 
klara av svårigheterna under övergången till en öppnare ekonomi. 
Kommissionen anser att konferensen bör ge ny stimulans i denna riktning 
och på regional och underregional nivå utveckla verksamhet som 
kompletterar den fria handeln. Det allmänna syftet är att övergå till en fas 
med enhetligt organiserat regionalt samarbete, som svarar mot partnerskapets 
övergripande mål och Europa-Medelhavspartnernas prioriteringar. 
iii) Anta kompletterande åtgärder för perioden fram till nästa 
ministerkonferens. 
Alltsedan Barcelonakonferensen har det varit möjligt att identifiera ett antal 
områden av ömsesidigt intresse och frågor på vilka unionens 
Medelhavspartner förväntar sig konkreta framsteg. Unionen kommer i den 
anda av partnerskap som skapades i Barcelona att med sina 
Medelhavspartner kunna diskutera de områden där den anser att ytterligare 
framsteg är möjliga eller där kompletterande målsättningar kan fastställas. 
2. BILATERALA ASPEKTER 
2.1 Associeringsavtalens mål 
Associeringsavtalen syftar till att närma unionen och signatärstaterna i 
Medelhavsområdet till varandra genom ett gradvist införande av frihandel, 
stöd till den ekonomiska omvandlingsprocessen, samarbetsområdenas 
mångfald, öppnande av samarbetet för det civila samhället och åtaganden på 
området för mänskliga rättigheter och demokrati. 
Associeringsavtalen har två huvudsakliga mål som är beroende av och 
kompletterar varandra: å ena sidan, upprätta ett frihandelsområde för 
Europa-Medelhavsområdet; å andra sidan, ta fullständig hänsyn till var 
och en av partnernas specifika egenskaper. Beroende på varje partners 
behov prioriteras förbättrad konkurrenskraft, ekonomisk omstrukturering, 
administrativa reformer, inrättande av ekonomisk infrastruktur eller 
vetenskapligt samarbete. 
På det ekonomiska området utgör frihandel inte i sig själv ett mål utan sätt 
att uppnå ökad konkurrenskraft och integration i den internationella handeln, 
vilket befrämjar en höjning av levnadsstandarden. Mot bakgrund av den 
ojämna utvecklingsnivån måste emellertid frihandel införas gradvis. Av 
samma orsak kompletteras den med program till stöd för ekonomisk 
omvandling och strukturanpassning, vilka bl.a. har till syfte att lindra de 
eventuella negativa effekterna på det sociala området, att öka takten för 
moderniseringen av ekonomin och att gynna en hållbar utveckling. Ett 
frihandelsområde för Europa-Medelhavsområdet kommer att förverkligas 
med hjälp av Europa-Medelhavsavtalen om associering och avtalen om 
frihandel mellan Medelhavspartnerna. Ett gradvist genomförande av 
, frihandelsområdet bör underlättas genom en politik för ekonomisk 
anpassning som bygger på marknadsekonomiska principer. 
Det är viktigt att understryka att kommissionen ser modernisering av 
ekonomin, framsteg på det sociala området och stöd till den demokratiska 
processen i Medelhavsländerna som nödvändiga inslag i dessa länders 
närmande till unionen. 
2.2 Förhandlingarna om associeringsavtalen 
Betydande framsteg har gjorts vad beträffar slutandet av bilaterala 
associeringsavtal mellan unionen och dess Medelhavspartner. 
Associeringsavtalen med Tunisien, Marocko och Israel har undertecknats 
och kommer att göra det möjligt att inom ramen för Medelhavspolitiken till 
fullo beakta dessa tre länders särskilda egenskaper och specifika behov. 
Kommissionen välkomnar undertecknandet av ett interimsavtal om 
associering om handel och samarbete med Palestinska 
befrielseorganisationen för den palestinska myndigheten, vilket kommer att 
träda i kraft inom kort och i vilket palestiniernas status som fullvärdig 
Medelhavspartner bekräftas. 
Förhandlingarna med Jordanien, Egypten och Libanon är inne i slutskedet. 
Kommissionen anser att det snart kommer att vara möjligt att sluta avtal med 
dessa länder. Under de närmaste veckorna skall förhandlingarna med 
Algeriet inledas. Kommissionen hoppas att de förberedande samtal som 
pågår med Syrien kommer att göra det möjligt att inom kort sluta ett 
associeringsavtal med detta land. 
Avtalet om tullunion med Turkiet trädde i kraft den 31 december 1995. 
Tullunionen har sedan dess fungerat i stort sett tillfredsställande. Bl.a. har 
tullar och avgifter med motsvarande verkan avskaffats, liksom kvantitativa 
begränsningar. Turkiet har antagit Gemensamma tulltaxan samt en 
utrikeshandelspolitik som i väsentliga delar motsvarar gemenskapens. 
Upprättandet av ett frihandelsområde före år 2010, vilket är den tidpunkt 
som fastställdes i Barcelona, är grundläggande för ytterligare tillnärmning 
och för att höja partnernas välstånd. Eftersom avtalen är av avgörande 
betydelse i detta sammanhang kommer en betydande insats att krävas av 
samtliga sidor för att säkerställa att de genomförs på ett effektivt sätt. Detta 
innebär också en tydlig signal till utländska privata investerare om att 
processen är oåterkallelig, och det kommer att bidra till att öka deras 
verksamhet till förmån för unionens Medelhavspartner. 
Utöver ett effektivt genomförande av de bilaterala Europa-Medelhavsavtalen 
är det också av stor vikt att den fria rörligheten för varor inom Europa-
Medelhavsområdet underlättas genom att lämpliga bestämmelser om 
ursprungsregler, certifiering, skydd för immateriell äganderätt och 
konkurrens antas samt genom att frihandelsavtal sluts mellan unionens 
Medelhavspartner. 
2.3 De finansiella instrumenten 
För de fem åren mellan 1995 och 1999 samtyckte Europeiska unionen till att 
reservera 4,685 miljoner ecu från gemenskapsbudgeten för sina 
Medelhavspartner. Denna kraftiga ökning av det finansiella stödet till 
unionens Medelhavspartner, som beslutades vid Europeiska rådet i Cannes 
och bekräftades vid Barcelonakonferensen, utgör ett väsentligt instrument för 
att höja välståndet i regionen. 
Under 1996 gjorde kommissionen åtaganden för samtliga disponibla medel i 
gemenskapsbudgeten för bistånd till partnerna, huvudsakligen för stöd till 
ekonomisk omvandling, strukturanpassning och förbättring av den socio-
ekonomisk infrastrukturen. Kommissionen kommer att fortsätta att vidta 
nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt Cannesavtalet 
och Barcelonaförklaringen. 
I enlighet med vad som överenskoms i Cannes och Barcelona utgör lån från 
EIB (Europeiska investeringsbanken) också en väsentlig del av unionens 
stöd till ekonomisk modernisering i området, och EIB bör fortsätta att genom 
ökade lån delta i framtida samarbete i Europa-Medelhavsområdet. 
Genomförandet av frihandelsavtalen och den betydande ökningen av det 
finansiella stödet är i sig inte tillräckligt för att partnerskapet skall bli 
framgångsrikt, utan det krävs också att moderniseringen och anpassningen 
av Medelhavspartnernas ekonomiska strukturer sker i betydligt snabbare 
takt. Överläggningarna mellan Medelhavspartnerna måste fördjupas 
ytterligare, och unionens finansiella stöd, oavsett om det utgörs av 
budgetmedel eller kommer från Europeiska investeringsbanken, måste 
utnyttjas till fullo av unionens Medelhavspartner för att de nödvändiga 
reformerna skall kunna genomföras snabbare. 
3. REGIONALA ASPKKTKR 
3.1 Politiskt och säkerhetsmässigt partnerskap 
3.1.1 Sammanfattning 
Dialogen om politiska och säkerhetsmässiga frågor har gett upphov till 
fem möten under 1996, och arbetstakten har trots alla politiska svårigheter 
varit hög. Få konkreta resultat har uppnåtts, men dialogen utgör idag ett 
forum utan motsvarighet för diskussion om politiska och strategiska problem 
mellan regionen som helhet och unionen. 
Dialogen har förts i tre olika riktningar: 
- Utarbetande av en förteckning över förtroendeskapande åtgärder, 
varav ett stort antal har vidtagits eller har godkänts för praktisk 
tillämpning. Redan 1997 kommer två konkreta resultat att kunna uppnås: 
arbetet inom nätverket för de utrikespolitiska instituten (EuroMesCo), 
som gör en oberoende analys av politiska och säkerhetsmässiga aspekter i 
området, och inrättandet av en mekanism för samarbete vid 
naturkatastrofer och mänskliga katastrofer, vilket kommer att möjliggöra 
ett effektivt samarbete mellan de organ som ansvarar för förebyggande 
insatser och hjälpinsatser i regionen. Dessutom pågår diskussioner om ett 
nätverk av försvarsinstitut och ett seminarium om utnyttjande av de 
väpnade styrkorna vid humanitärt arbete. 
- En handlingsplan som uppdateras regelbundet ger interna riktlinjer för 
gruppens arbete. Handlingsplanen upprättas efterhand, och den diskuteras 
och förs upp på dagordningen vid varje möte. Den omfattar sex olika 
verksamhetsområden: förstärkning av demokratin, förebyggande 
diplomati, förtroendeskapande och säkerhetspolitiska åtgärder, 
nedrustning, terrorism och organiserad brottslighet. 
- En Europa-Medelhavspakt för fred och stabilitet är under utarbetande 
och avses bli den institutionnella mekanismen för dialog och 
förebyggande av kriser. Detta projekt är idag det huvudsakliga målet för 
den politiska och säkerhetsmässiga delen av Europa-
Medelhavspartnerskapet. 
För att sprida gemensam information till de 27 partnerländernas diplomater 
och för att skapa personliga kontakter mellan dem har dessutom två möten 
anordnats på Malta, det ena i oktober 1996 och det andra i mars 1997. Dessa 
möten har resulterat i att "Euromed Internet Forum" har inrättats, där 
samtliga dokument rörande Europa-Medelhavspartnerskapet finns 
tillgängliga. 
3.1.2 Riktlinjer 
Dialogen om politiska och säkerhetsmässiga frågor, som inleddes i 
Barcelona, är idag ett av partnerskapets mest lovande inslag. Den utgör ett 
helt nytt område för samarbete mellan Europeiska unionen och dess 
Medelhavspartner, den fyller det behov av ett särskilt diskussionsforum som 
de berörda staterna länge har uttryckt, och den har på några månader fått ett 
innehåll och en uppgift som är tillfredsställande. 
Kommissionen anser att utrikesministerkonferensen på Malta är ett lämpligt 
tillfälle för att bekräfta resultaten av den politiska dialogen, särskilt 
förteckningen över förtroendeskapande åtgärder och freds- och 
stabilitetspaktens riktlinjer. Ministrarnas eventuella undertecknande av ett 
dokument bör även åtföljas av ett åtagande om att gradvis fördjupa dialogens 
innehåll. Europeiska unionen bör i detta sammanhang bekräfta det konkreta 
stöd som den ger till pågående och framtida förtroendeskapande åtgärder. 
Den politiska dialogen omfattar bland annat respekt för de mänskliga 
rättigheterna och de grundläggande friheterna, vilka utgör kärnan i 
Europeiska unionens utrikespolitik. Unionen anser att antagande och 
genomförande av internationella standarder på området för mänskliga 
rättigheter är grundläggande för den politiska och sociala stabiliteten på lång 
sikt. Samtliga Medelhavspartner bör i detta avseende uppmuntras att 
underteckna alla internationella instrument som rör mänskliga rättigheter 
samt att genomföra dem till fullo. 
Unionen bör erinra om att den stödjer partnernas ansträngningar för att 
upprätta ett civilt samhälle som grundar sig på rättsstatsprincipen, i enlighet 
med de förklaringar och handlingsprogram från världskonferenserna om 
mänskliga rättigheter, befolkningsfrågor, social utveckling och kvinnofrågor 
som unionen och dess Medelhavspartner har varit med om att utarbeta. 
Risken för spridning av massförstörelsevapen utgör en instabilitetsfaktor i 
regionen. Frågor som rör genomförandet av internationella bestämmelser om 
icke-spridning av kärnvapen, ballistiska missiler, kemiska och biologiska 
vapen skulle kunna göras till föremål för gemensamma överläggningar. Vid 
dessa överläggningar skulle även anpassningen av sådana bestämmelser på 
regional nivå kunna behandlas. 
I detta syfte skulle det också vara lämpligt att uppmuntra en större öppenhet 
om nationell praxis på området för kontroll av export av känsliga produkter, 
vilket skulle kunna åstadkommas bl.a. genom informationsutbyte. 
Förebyggande och bekämpning av terrorism i Europa-Medelhavsområdet, 
bl.a. genom att partnerna ansluter sig till de olika internationella 
konventionerna på området, bör slutligen uppmuntras. 
3.2 Ekonomiskt och finansiellt partnerskap 
3.2.1 Sammanfattning 
Den ekonomiska delen av Europa-Medelhavspartnerskapet har gett upphov 
till en intensiv verksamhet på regeringsnivå och inom den privata sektorn. 
Medelhavspartnernas deltagande i dessa möten har varit mycket stort och 
regelbundet och har hållit hög nivå. För unionens del har det visat sig svårare 
att få ministrarna att delta. Det stora antalet möten har fått Europa-
Medelhavskommittén att från och med april 1996 begränsa dessa till sju 
varje halvår (två ministermöten och fem möten på expertnivå), i syfte att öka 
effektiviteten. Det har emellertid inte varit möjligt att helt och hållet 
fastställa prioriteringarna, och det har ibland varit svårt att strukturera 
dialogens innehåll. 
På regeringsnivå har den metod som använts för att genomföra 
Barcelonaförklaringen bestått i att underlätta tillnärmningen av den 
sektoriella politiken, möjliggöra utbyte av sakkunskap och bidra till att 
fastställa på vilka områden en gemensam politik är nödvändig för inrättandet 
av ett ekonomiskt Europa-Medelhavssamarbetsområde. Under 1996 hölls 
därför sex sektoriella ministermöten samt ett antal expertmöten. Vart och ett 
av dessa möten resulterade i överenskommelser i olika former om 
gemensamma principer för den sektoriella politiken, vilket innebär att ett 
stort steg har tagits mot ekonomisk tillnärmning och modernisering på bl.a. 
följande områden: industri och små- och medelstora företag, energi, 
vattenförvaltning, informationssamhälle, turism, fiske och sjötransport. Vid 
mötet med ministrarna för turism underströks betydelsen av att förstärka 
samarbetet på detta område och att i framtiden vidta en rad gemensamma 
åtgärder. De åtgärder som därmed har vidtagits har gjort det möjligt att 
inleda en betydelsefull process för att åstadkomma samstämmighet mellan 
partnerna. 
Det regionala programmet för statistiskt samarbete, MEDSTAT, syftar på 
samma sätt till att konsolidera partnernas system för statistisk information 
och till att harmonisera statistiken mellan unionen och dess partner. 
Inom den privata sektorn, å andra sidan, har det på de ekonomiska 
aktörernas initiativ anordnats möten mellan enheter med liknande funktion i 
de olika partnerländerna: industriförbund, banker, handelskamrar, 
näringslivsinstitut, handelsmässor. Vart och ett av dessa möten har bidragit 
till att öka den ömsesidiga förståelsen, förstärka den institutionella strukturen 
och underlätta överföring av sakkunskap. 
3.2.2 Riktlinjer 
När förhandlingarna om associeringsavtalen har avslutats någon gång 
under de närmaste månaderna, bör det grundläggande målet för 
Europa-Medelhavspartnerna vara att inleda det konkreta upprättandet 
av ett ekonomiskt Europa-Medelhavssamarbetsområde, särskilt genom 
åtgärder av regional karaktär. 
Växel- och samverkan mellan bilaterala och regionala initiativ bör garanteras 
i samband med alla åtgärder. En balanserad utveckling av partnerskapet bör 
eftersträvas, bl.a. genom att dess ekonomiska och sociala effekter i området 
mäts. 
Kommissionen anser att den första riktlinjen för 
utrikesministerkonferensen bör vara att kraftfullt bekräfta de 27 
partnerländernas intresse av och vilja att inrätta ett område för 
gemensamt välstånd och att i detta syfte kraftigt påskynda införandet 
av frihandel för att därmed före år 2010 åstadkomma en högre 
levnadsstandard och minskade olikheter partnerländerna emellan. 
För att möjliggöra en högre grad av tillnärmning och förenlighet med 
unionens inre marknad bör ett antal kompletterande åtgärder vidtas på 
regional nivå. Detta gäller bl.a. på områdena för kumulering av ursprung, 
tullsamarbete, standarder, immateriell äganderätt, offentlig upphandling, 
beskattning och konkurrens. Även utbildningsåtgärder bör uppmuntras. 
En andra riktlinje bör vara att på ett målinriktat sätt intensifiera 
ansträngningarna för att fördjupa och tillnärma politiken på de områden 
som är av störst betydelse för målsättningen att skapa ett gemensamt 
ekonomiskt område. Mot bakgrund av de framsteg som hittills gjort handlar 
det i första hand om att organisera samarbetet på de områden som 
Medelhavspartnerna har prioriterat och där ett samarbete på ett 
framgångsrikt sätt har inletts: industripolitik och små och medelstora företag, 
energipolitik, miljö- och vattenpolitik, informationssamhälle, sjötransport. 
Ansträngningarna bör sedan fortsätta på andra områden. 
Nät i Europa-Medelhavsområdet mellan vissa jämförbara ekonomiska 
enheter bör stödjas. Sådana skulle göra det möjligt att utveckla permanenta 
arbetsprogram mellan de enheter som har intresse av detta och göra det 
möjligt för dem att utanför regeringskretsarna på ett väsentligt sätt bidra till 
inrättandet av ett område för gemensamt välstånd. 
En tredje inriktning bör vara att aktivt förbereda Medelhavspartnerna 
för den utveckling som pågår inom unionen för att ge dem möjlighet att 
såsom associerade partner till unionen anpassa sin ekonomiska politik till 
denna utveckling, i den mån det är nödvändigt och önskvärt, samt att i rätt 
tid tillkännage sina synpunkter på utvecklingen. 
I ekonomiskt avseende sker uppbyggnaden av Europa-
Medelhavspartnerskapet vid en tidpunkt då Europeiska unionen själv 
står inför förändringar i form av utvidgningen österut, införandet av Euron 
och inrättandet av Europeiska centralbanken. Dessa förändringar är av 
avsevärd betydelse för unionens Medelhavspartner, eftersom unionen är 
deras viktigaste handelspartner och huvuddelen av de privata investeringarna 
kommer därifrån. 
Förberedelsearbetet kan ske i form av möten och utbyten mellan företrädare 
för regeringarna, den privata sektorn, universiteten och kulturlivet osv., och 
det bör få stöd genom MEDA-programmet. På samma sätt föreslår 
kommissionen en insats till stöd för de Medelhavspartner som önskar inleda 
eller förstärka handelsmässiga och finansiella förbindelser med länderna i 
Central- och Östeuropa. 
En systematisk ansträngning, bör, utöver den verksamhet som redan satts 
igång (handelscentrer, nät för samarbete och information för små och 
medelstora företag, träffar för små och medelstora företag, datoriserade nät), 
inledas för att främja privata europeiska investeringar i regionen. Denna 
bör huvudsakligen genomföras av privata aktörer i Europa och 
Medelhavsområdet med stöd från MEDA-programmet. I detta avseende är 
det av avgörande betydelse att den hävstångseffekt som riskkapital ger för 
finansiering av affärsprojekt utnyttjas på ett effektivt sätt. 
10 
Införandet av moderna hjälpmedel på detta område bör ges hög prioritet. 
Resultaten från konferensen i London den 6 mars 1997 om privata 
investeringar bör ge denna verksamhet nya impulser. 
Den fjärde inriktning som unionen bör föreslå sina Medelhavspartner på 
konferensen är att genomföra en politik för förstärkning av samarbetet 
och integrationen på interregional och underregional nivå. I detta 
sammanhang kan de erfarenheter som gjorts inom REDWG (Regional 
Economic Development Working Group) utnyttjas. Kommissionen anser att 
unionen bör stödja ett antal åtgärder i detta syfte, bl.a. genom tekniskt stöd 
till förhandlingar om interregionala ekonomiska avtal, särskilt på 
handelsområdet, och genom det incitament som regional kumulering av 
ursprung skulle utgöra. 
Förstärkta förbindelser mellan Medelhavspartnerna själva, bl.a. genom 
införande av frihandel sinsemellan, bör ges hög prioritet. Denna utveckling 
är i hög grad beroende av dessa länders egen vilja, men det är väsentligt att 
unionen bekräftar den vikt den fäster vid detta. Regional eller underregional 
tillnärmning och ekonomisk integration utgör nämligen nyckelfaktorer för 
områdets dynamik, särskilt när det gäller att skapa större marknader och 
locka privata utländska investerare. 
3.3 Socialt, kulturellt och mänskligt partnerskap 
3.3.1 Sammanfattning 
Vad beträffar denna del syftar Barcelonaförklaringen till att utveckla de 
mänskliga resurserna och främja förståelse mellan kulturer och utbyten 
mellan civila samhällen. 
Arbetsprogrammets ambitiösa mål på detta område avser mer än tio olika 
verksamhetssektorer, varav vissa redan utvecklats inom MED-programmen 
för decentraliserat samarbete, medan andra är helt nya. Alla ämnen har inte 
kunnat behandlas under de 15 första månaderna, trots ett flertal förslag från 
partnerna, och de gemensamma åtgärderna har vidtagits på följande 
områden: 
- Vad beträffar kulturarvet hölls ett ministermöte i april 1996 varvid ett 
antal gemensamma handlingsprinciper fastställdes. På grundval av desssa 
principer har man på expertnivå enats om en första serie omfattande 17 
gemensamma projekt av ömsesidigt intresse som rör både det 
arkitektoniska och det intellektuella arvet. 
- Ett första möte med höga tjänstemän hölls i juni om frågor som rör 
narkotika och organiserad brottslighet. Ett utkast till möte på 
ministernivå har också föreslagits, men dagordningen för detta möte har 
ännu inte kunnat fastställas slutgiltigt. 
- Två möten med de ekonomiska och sociala råden (eller de enheter som 
företräds i dessa) har hållits, i Madrid i december 1995 och i Paris i 
november 1996, liksom ett möte med ministrar och höga tjänstemän med 
ansvar för sociala frågor i Catania. 
11 
- Vad beträffar ungdomsfrågor hölls i Amman i juni 1996 en konferens 
med höga tjänstemän med ansvar för ungdomsarbete och företrädare för 
icke-statliga organisationer inom ungdomssektorn, bl.a. i syfte att skapa 
en sammanhängande och decentraliserad ram för arbetet med 
genomförandet av ett program för ungdomsutbyte. 
Andra initiativ har tagits inom ramen för dialogen mellan civila och religiösa 
samfund. 
3.3.2 Riktlinjer 
Kommissionen föreslår ett mer systematiskt tillvägagångssätt, grundat på 
frivillighet, för utvecklingen av verksamheten inom detta kapitel. I 
Barcelonaförklaring utgör ökad ömsesidig förståelse mellan folken i 
regionen ett centralt tema. De händelser som sedan november 1995 ägt rum i 
Europa och Medelhavsområdet har bekräftat detta temas stora betydelse. 
Unionen föreslår därför att Medelhavsparterna fördjupar och intensifierar de 
åtgärder som vidtagits i detta syfte. 
Det handlar enligt kommissionen om att föreslå partnerna att vid den andra 
ministerkonferensen enas om sex konkreta åtgärder: 
- Fortsättning och intensifiering av den verksamhet som gäller 
kulturarvet med antagande av den första serien regionala projekt, vilket 
bör följas av en ökning av antalet projekt på detta område. Dessutom bör 
andra kulturfrågor behandlas inom ramen för Europa-
Medelhavsspartnerskapet, och fler gemensamma kulturevenemang bör 
anordnas. 
- Fördjupning av dialogen mellan samhällena, bl.a. genom anordnande 
av en offentlig konferens på detta tema. Denna konferens bör göra det 
möjligt att sammanfatta allt arbete som utförts på detta område sedan 
1995. 
- Fördjupning av dialogen om mänskliga rättigheter i Europa-
Medelhavsområdet genom inrättande av en grupp som skall arbeta för 
att öka den ömsesidiga förståelsen för denna centrala fråga. Gruppen bör i 
sitt arbete utgå från de ansträngningar som redan gjorts på området, 
särskilt inom ramen för konferensen om styrelsesätt i Europa-
Medelhavsområdet (mars 1997) och inom ramen för Europeiska unionens 
program MED A-Demokrati. 
- Upprätthållande av den befintliga dialogen mellan civila samhällen, 
som har förts bl.a. genom Europeiska unionens program för 
decentraliserat samarbete och genom ett stort antal konferenser om 
Europa-Medelhavsområdet, särskilt det civila forum som hölls i 
Barcelona i november 1995. Genom att regelbundet hålla ett civilt forum 
för Europa- Medelhavsområdet skulle dialogen mellan de civila 
samhällena kunna ges en varaktig struktur. Unionen bör förklara sig 
beredd att ge tekniskt och finansiellt stöd till sådana initiativ från en eller 
flera av dess Medelhavspartner. Omstarten för Med-programmen för 
12 
decentraliserat samarbete efter den utvärdering som för närvarande pågår 
skulle för övrigt kunna bidra till att förstärka denna dialog. 
Utarbetande snarast möjligt av ett konkret förslag riktat till 
ministrarna med ansvar för ungdomsfrågor om samarbete i Europa-
Medelhavsområdet omfattande ungdomsverksamhet (utom skol- och 
universitetsutbyten) och frivilligt arbete inom ramen för ett decentraliserat 
nät. 
Fortsättning och intensifiering av verksamheten på området för 
utbildning och yrkesutbildning med utveckling och förstärkning av 
samarbetet, särskilt inom ramen för MEDA-programmet, varigenom bl.a. 
unionens erfarenhet skulle kunna utnyttjas. 
Fortsättning av dialogen om organiserad brottslighet, narkotika och 
invandring så att ett samarbete mellan berörda ansvariga kan utvecklas, 
vilket efterfrågas av partnerländerna. Ett övervägande inom Europeiska 
unionen är nödvändigt för att förslag skall kunna utarbetas, både vad 
beträffar de ämnen som skall behandlas och omfattningen av de åtgärder 
som skall godkännas. Frågor som föreslås av partnerländerna, bl.a. frågor 
som rör personutbyten, bör tas under övervägande. 
INSTITUTIONELLA ASPEKTER OCH INFORMATION 
"Europa-Medelhavskommittén för Barcelonaprocessen", som består av företrädare 
för EU:s trojka och för EU:s Medelhavspartner, gavs uppgiften att förbereda nästa 
utrikesministermöte, att granska och utvärdera uppföljningen av Barcelonaprocessen 
och alla aspekter på denna samt att uppdatera arbetsprogrammet. 
Kommissionen är beredd att fortsätta arbetet med den uppgift den gavs i Barcelona, 
nämligen att förbereda och följa upp mötena. Kommissionen föreslår att Europa-
Medelhavskommittén för Barcelonaprocessen regelbundet diskuterar riktlinjerna för 
partnerskapets verksamhet samt att den noga övervakar mötenas regelbundenhet och 
de ämnen som behandlas. 
Vidare är parlamentens deltagande i Europa-Medelhavspartnerskapet 
oundgängligt för projektet. En direkt dialog mellan folkvalda skulle kunna 
möjliggöra ett verkligt närmande mellan folken. Denna dimension saknas för 
närvarande i den verksamhet som utvecklats sedan Barcelonakonferensen. 
Kommissionen uppmanar Europaparlamentet att ta ett initiativ i denna riktning. En 
dialog mellan arbetsmarknadens parter bör också uppmuntras. 
Slutligen är Europa-Medelhavspartnerskapets framgång beroende av den 
breda allmänhetens förståelse för detta projekt. Detta är särskilt betydelsefullt 
med tanke på de missuppfattningar som ofta karakteriserar den information som 
sprids mellan Europa och Medelhavsområdet. Vad beträffar den allmänna 
informationen har kommissionen redan vidtagit ett antal åtgärder (månatlig 
utgivning av ett informationsblad riktat till regeringarna i de 27 partnerländerna, 
elektroniska informationstjänster, utarbetande av broschyrer i tryckt och elektronisk 
form, utgivning av informationsmaterial avsett för TV och radio, stöd till kulturella 
tidskrifter osv.). Gemenskapsfinansiering har också gjort det möjligt för TV-kanalen 
13 
Euronews att sända på arabiska från och med våren 1997. Kommissionen uppmanar 
medlemsstaterna att intensifiera sin informationsverksamhet och sitt arbete för att 
synliggöra partnerskapet. 
14 

ISSN 1024-4506 
KOM(97) 68 slutlig 
DOKUMENT 
SV il 
Katalognummer : CB-CO-97-065-SV-C 
ISBN 92-78-16225-6 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg