Yttrande från Regionkommittén om "Sammanhållningsfondens årsredovisning (1997)"

(1999/C 374/15)

BAKGRUND

"Sammanhållningsfondens årsredovisning (1997)" (KOM(1998) 543 slutlig).

Kommissionens brev av den 7 oktober 1998 om att i enlighet med det första stycket i artiklarna 61 och 265 i EG-fördraget rådfråga ReK i detta ärende.

Presidiets beslut av den 18 november 1998 att ge utskott 1 - regionalpolitik, strukturfonder, ekonomisk och social sammanhållning, samarbete över nations- och regiongränser - i uppdrag att utarbeta ett yttrande i frågan.

Det utkast till yttrande som antogs av utskott 1 den 30 juni 1999 (CdR 2/99 rév. 2; föredragande: José Vieira de Carvalho (P, PPE)).

Kommitténs yttrande om "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 1164/94 om inrättandet av en sammanhållningsfond" och "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av bilaga II till förordning (EG) nr 1164/94 om inrättandet av en sammanhållningsfond" (CdR 235/98 fin)(1).

ReK:s yttrande om "Första rapporten från kommissionen om ekonomisk och social sammanhållning" (CdR 76/97 fin)(2).

Kommitténs yttrande om "Förslag till rådets förordning (EEG) om inrättandet av en sammanhållningsfond" och "Förslag till rådets förordning om fastställande av genomförandebestämmelser till rådets förordning (EG) om inrättandet av en sammanhållningsfond"(3) (CdR 16/94)(4).

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (sektionen för ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning) om "Sammanhållningsfondens årsredovisning (1997)" (CES 192/99)(5).

De beslut rörande Agenda 2000 som fattades av EU:s stats- och regeringschefer i Berlin den 24-25 mars 1999.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 30:e plenarsession den 15-16 september 1999 (sammanträdet den 16 september) följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Kommissionens rapport avser de beslut som fattats under 1997 när det gäller Sammanhållningsfonden. Denna fond är ett instrument som har inrättats genom Maastrichtfördraget i syfte att förstärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom ekonomiskt stöd till mindre välbärgade medlemsstater (Spanien, Grekland, Irland och Portugal) för att genomföra miljö- och infrastrukturprojekt, samt i syfte att hjälpa dessa stater att genomföra nationella program för att uppfylla konvergenskriterierna för EMU:s tredje etapp.

1.2. År 1997 var det femte året som Sammanhållningsfonden var i funktion i de fyra mottagarländerna och den strategi som tillämpats skiljer sig inte mycket från de tidigare årens strategi.

2. Allmänna kommentarer

2.1. ReK ger kommissionen en eloge för rapportens avsevärda förbättring och konstaterar att kommentarer från tidigare yttranden har beaktats vilket lett till ändringar i dokumentets framställning.

2.2. När det gäller framställningen av utvecklingen i varje land välkomnar kommittén graden av detaljer i rapporten. Det skulle dock vara önskvärt med en ökad harmonisering av den deskriptiva analysen i de aktuella fallen för att göra det lättare att jämföra data från de olika medlemsstaterna.

2.3. Dessutom rekommenderar kommittén att man så snart som möjligt börjar använda diagram och kartor för att illustrera de finansierade projektens och den regionala spridningens totala utveckling. Detta skulle göra det lättare att snabbt hämta fram uppgifter och använda rapporten.

2.4. ReK noterar att rättsliga och administrativa regler och förfaranden har inrättats när det gäller projektens förvaltning, funktion, utvärdering och kontroll, och rapporten visar att detta har lett till positiva resultat när det gäller Sammanhållningsfondens tillämpning.

2.5. Kommittén ser positivt på resultaten från undersökningen som genomförts av London School of Economics. I denna studie framhölls ett starkt och positivt samband mellan offentliga och privata investeringar med betydande långsiktiga effekter på sysselsättningen, liksom avsevärda effekter från en region till en annan och mellan mottagarländerna och deras grannar.

2.6. ReK ser även positivt på programmet för utvärdering i efterhand som visar att kommissionen är angelägen om att projekten utvärderas. Kommittén hoppas att detta program skall tillhandahålla jämförbara analysfaktorer och resultat när det gäller de fyra mottagarländerna för att förbättra förhandsbedömningen och kontrollen av programmen.

2.7. Kommittén ser med tillfredsställelse på de ansträngningar som görs i de medlemsstater som är berättigade till stöd via Sammanhållningsfonden för att uppnå målen som rådet satt upp avseende budgetunderskott. I detta sammanhang uppmanar kommittén medlemsstaterna att fullfölja dessa ansträngningar och föreslår att kommissionen följer budgetutvecklingen noga och främjar utvecklingen av informationsåtgärder i mottagarländerna, när det är berättigat.

2.8. Kommittén noterar det beslut som fattats av EU:s stats- och regeringschefer i Berlin om att de fyra medlemsstater som hittills erhållit stöd skall ges fortsatt stöd från Sammanhållningsfonden även efter år 2000, med en omprövning av deras stödberättigande när halva stödperioden löpt ut år 2003. ReK anser att Sammanhållningsfonden har en viktig roll när det gäller att främja konvergensen mellan medlemsstaterna, men konstaterar också att inget av mottagarländerna hittills har uppnått BNP-gränsen på 90 % eller mer av gemenskapsgenomsnittet.

2.9. Även om framsteg har noterats i sammanhållningsländerna påpekar ReK att det fortfarande finns mycket att göra, både inom transport- och miljösektorn, för att förbättra dessa länders infrastruktur. Med hänsyn till kravet på ständig förbättring - såväl i de länder som deltar i valutasamarbetet som i de länder som ännu inte gör det - finns det skäl att behålla fonden.

2.10. Kommittén stöder beslutet att ändra i stället för att ersätta den aktuella fondförordningen, vilket enligt kommitténs åsikt kommer att underlätta en mjuk övergång mellan de två finansieringsperioderna.

2.11. När det gäller annan gemenskapspolitik betonar ReK kommissionens samordnande arbete, i synnerhet när det gäller miljölagstiftning, transeuropeiska nät och strukturfonderna.

2.12. ReK välkomnar kommissionens förslag om att inrätta ett instrument för strukturpolitik inför anslutningen (ISPA) i syfte att underlätta för kandidatländerna att uppnå gemenskapsnivå när det gäller infrastrukturer för transport och miljö.

2.13. När det gäller åtgärder för uppföljning och kontroll ser Regionkommittén mycket positivt på det arbete som övervakningskommittéerna i varje medlemsstat utfört och på de verifierings- och kontrolluppdrag som genomförts med avseende på projekt som finansieras via Sammanhållningsfonden.

2.14. Enligt rapporten känner kommissionen endast till ett fall när Sammanhållningsfondens medel används på ett otillbörligt sätt. Regionkommittén ser positivt på detta, om det är ett tecken på att medlen i de allra flesta fall används på ett riktigt sätt. Regionkommittén har emellertid noterat kommissionens bedömning att de nationella myndigheterna försummar att systematiskt kontrollera hur medlen används för bl.a. Sammanhållningsfondens projekt, vilket ökar risken för bedrägerier. Regionkommittén har även noterat kommissionens bedömning att effekterna av anslagen till bedrägeribekämpning svårligen kan bedömas, eftersom det inte finns någon sammanställning av bedrägerifall. Kommittén beklagar att kommissionen har funnit skäl för denna allvarliga kritik och stöder helt och fullt varje ansträngning att mer effektivt bekämpa oegentligheter och bedrägerier inom strukturfondernas samtliga områden. Här måste alla berörda myndigheter ta sitt ansvar.

3. Allmänna kommentarer

3.1. Förvaltning av ekonomiskt stöd

3.1.1. Kommittén ser positivt på att man ytterligare en gång har uppnått målen när det gäller budgetmedlens användning; både när det gäller åtaganden och utbetalningar har anslagen utnyttjats till 100 %.

3.1.2. ReK noterar att man, från 1993 till slutet av 1997, hade utnyttjat cirka 2/3 av de totala medlen som var avsedda för Sammanhållningsfondens första fas (1993-1999).

3.1.3. Kommittén ser också positivt på att de indikativa procentsatserna när det gäller fördelningen av Sammanhållningsfondens medel återigen har respekterats av mottagarländerna i enlighet med vad som föreskrivs i bilaga I i förordningen om fondens inrättande.

3.1.4. ReK konstaterar att investeringarna inom miljöområdet 1997 (54,4 %) för första gången överstiger investeringarna inom transportområdet (45,5 %), och på så sätt kompenserar de låga värdena från tidigare år. Kommittén noterar dessutom att det finns liknande tendenser i nästan alla länder.

3.1.5. För perioden 1993-1997 noterar Regionkommittén med tillfredsställelse att fördelningen av fondens åtgärder mellan transportsektorn och miljösektorn blivit jämnare, 50,8 respektive 49,2 %. Det finns därför ingen anledning att förutse några större svårigheter att upprätthålla denna tendens för hela perioden 1993-1999, det vill säga Sammanhållningsfondens första programperiod.

3.1.6. Inom detta område måste kommittén dock fortsätta att framhålla att investeringarna minskar när det gäller naturskydd och miljön i städerna, trots att de utgör grundläggande faktorer för att upprätthålla livskvaliteten.

3.1.7. Under kommande år kommer miljön i städerna säkerligen att kräva större uppmärksamhet, särskilt som man tydligt kan se den nuvarande starka tendensen till urbanisering i Europa, där cirka 2/3 av befolkningen bor i stadsområden som upptar cirka 1 % av dess yta. Således utsätts städerna för allt större miljörisker, särskilt i form av förorening av luft, vatten och mark, fast och flytande avfall samt buller. Man måste finna lämpliga lösningar på dessa problem när man planerar kommande åtgärder eftersom medborgarna kommer att ställa ökade krav i den riktningen.

3.1.8. Även om vägprojekten fortfarande tar emot den största delen av stödet från Sammanhållningsfonden (57 %) välkomnar ReK den betydande ökningen när det gäller järnvägsdelen inom transportbudgeten, som uppgår till nästan 1/3 av de totala åtagandena inom denna sektor 1997.

3.1.9. Kommittén måste betona de minskade investeringarna när det gäller hamnprojekt (1,7 %) 1997 med tanke på att sjötransporter har en mycket betydande ekonomisk roll i de fyra mottagarländerna. I detta avseende påpekar ReK för kommissionen och sammanhållningsländerna att projekten inom hamninfrastruktur, både kust- och inlandshamnar, bör ökas för att främja och utveckla denna grundläggande sektor när det gäller att öka öppenheten utåt hos dessa länder.

3.1.10. I samband med detta borde man också föra fram tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna som alternativ vid varutransport, för att avlasta vägtransportnätet. Detta skulle vara en lösning som är bättre för miljön och den regionala utvecklingsplaneringen, och den har uppenbara fördelar om man ser till snabbhet och kostnadseffektivitet.

3.1.11. Regionkommittén betonar också behovet på transportområdet av att utveckla projekt som baseras på intermodalitet, i syfte att öka effektiviteten i transportsystemet som helhet och garantera smidigare transporter av personer och varor.

3.1.12. På samma sätt borde man genom framtida åtgärder främja utvecklingen av logistiska centrum i syfte att åstadkomma en effektiv distribution av varor. Dessa centrum skall i sin tur vara anslutna till multimodala godstransportcentrum för att kunna utnyttja olika varutransportsätt.

3.1.13. Regionkommittén anser att den framtida finansieringen av småskaliga projekt skall säkerställas. ReK:s argument är att, oavsett behovet att finansiera stora projekt och säkerställa ett strategiskt arbetssätt vad gäller projektutveckling, ett antal småskaliga projekt kan vara av speciell vikt för sammanhållningsländerna, i synnerhet inom miljöområdet. Det är av avgörande betydelse att de lokala förvaltningarna fastställer sina egna prioriteringar vad gäller detta.

3.2. Subsidiaritet och partnerskap

3.2.1. Regionkommittén vill uppmana kommissionen att säkerställa att de lokala och regionala myndigheterna involveras i alla fondens faser, från det att man sätter upp prioriteringar till övervakning och uppföljning.

3.2.2. Kommittén anser att detta engagemang även innebär att stödansökningarna måste åtföljas av betänkanden från de regionala och lokala myndigheterna i de aktuella regionerna. Dessa betänkanden skall omfatta de aktuella projektens regionala och interregionala effekter. Dessutom anser ReK att kommissionen måste ta hänsyn till dessa betänkanden från de direkt berörda myndigheterna när man antar projekt.

3.2.3. ReK påminner om att en del av åtgärderna inom detta område härrör från kommuner och regioner. Därför rekommenderar kommittén en ökad flexibilitet när det gäller tillämpningen av Sammanhållningsfondens regler eftersom de föreskriver att ansökningarna om stöd från Sammanhållningsfonden måste komma från de centrala regeringarna. Kommittén uppmanar kommissionen att vara mer öppen mot instanser på mellannivå, vilket skulle underlätta dialogen och eventuellt leda till projekt med stor potential som annars inte hade kommit till kommissionens kännedom.

3.2.4. Även om ReK välkomnar den ökade tonvikten på partnerskap mellan den privata och den offentliga sektorn anser kommittén att beslut angående projekts möjligheter att generera inkomster och hur lämpliga de är som mottagare av privat finansiering skall göras på medlemsstatsnivå i samråd med de berörda lokala och regionala myndigheterna.

3.2.5. Regionkommittén framhåller att de privata och regionala/lokala aktörernas intressen ofta kan vara olika och att detta kan utgöra ett hinder för privat finansiering. Det är ofta svårt att uppmuntra sådana investeringar i transport- och miljörelaterade tjänster i mer avlägsna landsändar. Man bör också säkerställa att det finns ett skäligt utbud av infrastruktur och tjänster och man bör framhålla att lokala och regionala myndigheter i vissa fall har de bästa förutsättningarna att finansiera och upprätthålla denna form av infrastruktur.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén noterar det beslut som fattats av EU:s stats- och regeringschefer i Berlin om att de fyra medlemsstater som hittills erhållit stöd skall ges fortsatt stöd från Sammanhållningsfonden även efter år 2000, med en omprövning av deras stödberättigande när halva stödperioden löpt ut år 2003.

4.2. Kommittén välkomnar den ökade balansen mellan investeringarna i miljö- och transportsektorn. ReK kan dock inte låta bli att framhålla att investeringarna minskar när det gäller naturskydd och förbättring av miljön i städerna.

4.3. Regionkommittén anser att den framtida finansieringen av småskaliga projekt skall säkerställas och framhåller att några har haft avsevärda effekter framför allt inom miljöområdet. Därför är det av avgörande betydelse att de lokala förvaltningarna fastställer sina egna prioriteringar vad gäller detta.

4.4. Regionkommittén vill uppmana kommissionen att säkerställa att de lokala och regionala myndigheterna involveras i alla Sammanhållningsfondens faser och framhåller betydelsen av de åtgärder som härrör från kommuner och regioner.

Bryssel den 16 september 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) EGT C 51, 22.2.1999, s. 10.

(2) EGT C 379, 15.12.1997, s. 34.

(3) Ej officiell titel.

(4) EGT C 217, 6.8.1994, s. 1.

(5) EGT C 116, 28.4.1999, s. 10.