SV Europeiska unionens officiella tidning C 230/66

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit): Lägesrapport och framtidsutsikter”

COM(2014) 368 final

(2015/C 230/10)

Föredragande: Denis MEYNENT

Den 1 oktober 2014 beslutade Europeiska kommissionen att i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit): Lägesrapport och framtidsutsikter

COM(2014) 368 final.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 19 november 2014.

Vid sin 503:e plenarsession den 10–11 december 2014 (sammanträdet den 10 december 2014) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 136 röster för, 2 röster emot och 4 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK noterar framstegen i genomförandet av det program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refitprogrammet) som fastställts av kommissionen. Vi ser positivt på att kommissionen strävar efter att förbättra processen och instrumenten. Av principskäl vill vi erinra om kommitténs tidigare yttranden (1).

1.2 EESK stöder en minskning av de bördor som tynger de små och medelstora företagen, mikroföretagen (testet för små och medelstora företag) och medborgarna i de fall då det finns enklare sätt att uppnå de mål som lagstiftningen syftar till att uppfylla. Vi vill dock erinra om att en sund offentlig styrning förutsätter att man förfogar över relevanta och grundläggande uppgifter och upplysningar för att politiken ska kunna genomföras, kontrolleras och utvärderas.

1.3 EESK vill framhålla att syftet med principen om att tänka småskaligt först varken är eller får vara att undanta mikroföretag och små och medelstora företag från tillämpning av lagstiftningen. Det handlar snarare om att vid utformningen av lagstiftningen ta hänsyn till att den även ska gälla för små strukturer, utan att förverkligandet av det mål som fastställs i lagstiftningen för den skull påverkas.

1.3.1 EESK vill understryka att tillämpningen av denna princip inte får strida mot allmänintresset, som bland annat inbegriper att medborgarna, arbetstagarna och konsumenterna ska skyddas mot de risker som de utsätts för.

1.4 Kommittén är mycket oroad över påståendena om bristerna avseende de sociala eller miljömässiga konsekvensanalyserna och uppföljningen av samråden. Vi vill uppmana kommissionen att visa prov på större öppenhet och att motivera varför en bestämmelse eller ett förslag till bestämmelse ska – alternativt inte ska – bli föremål för en konsekvensbedömning eller en utvärdering i efterhand.

1.5 EESK uppmanar kommissionen att se till att de ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionerna tas med i en integrerad och balanserad analys. Vi anser i själva verket att kommissionens mål endast kan uppnås om alla dessa dimensioner – och samtliga aktörers farhågor – beaktas.

1.6 Smart lagstiftning innebär inte ett undantag från kravet på att respektera bestämmelserna om skydd för medborgare, konsumenter och arbetstagare, jämställdhetsnormerna eller miljöstandarderna, och den får inte heller leda till att förbättringar förhindras.

1.7 EESK anser att en smart lagstiftning bör respektera den inre marknadens sociala dimension i enlighet med fördraget, bland annat när det gäller införlivandet av de avtal som förhandlats fram inom ramen för den europeiska sociala dialogen.

1.8 EESK vill uppmana kommissionen att i högre grad beakta de synpunkter som framförs vid samråden och att motivera på vilket sätt man tagit eller inte tagit hänsyn till dessa. Mer generellt vill vi föreslå kommissionen att ge samråden en bättre struktur, bland annat på en institutionell och representativ grund, samt att dra nytta av de resurser som finns i befintliga representativa rådgivande organ eller deras motsvarigheter, både på EU-nivå och i medlemsstaterna och regionerna.

1.9 EESK kommer att reagera positivt på kommissionens allmänna upprop till samarbete med arbetsmarknadens parter och det civila samhället. Kommittén är beredd att delta mer aktivt i programmet, utan att det påverkar de andra formerna för den europeiska sociala dialogen.

1.10 EESK samtycker till genomförandet av de utvärderingar i efterhand som kommissionen föreslår, under förutsättning att de genomförs efter en viss tid. I annat fall skulle Refitprogrammet utgöra en källa till instabilitet och permanent rättslig osäkerhet för medborgarna och företagen.

1.11 EESK anser att kommissionen redan besitter tillräcklig kunskap för att kunna förbättra processen. En förutsättning för att EESK ska stödja kommissionens förslag om inrättande av en ny högnivågrupp för att bistå arbetet i framtiden är att den medför ett verkligt mervärde.

2. Sammanfattning av kommissionens dokument – Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat: Lägesrapport och framtidsutsikter

2.1 I linje med tidigare meddelanden om Refit (2) med koppling till meddelandena om Bättre lagstiftning (3) och Smart lagstiftning, erinrar kommissionen om att EU-lagstiftningen har stor betydelse för tillväxt och sysselsättning.

2.2 Kommissionen understryker att detta väcker många förväntningar både bland företagen (lika spelregler och främjad konkurrenskraft) och allmänheten (skydd av deras intressen, bland annat i fråga om hälsa och säkerhet, miljö och personlig integritet).

2.3 Det viktiga är att hålla lagstiftningen enkel: Man får inte gå utöver vad som är absolut nödvändigt för att nå det politiska målet och undvika överlappande lager av reglering.

3. Allmänna kommentarer

3.1 EESK stöder de allmänna målen i Refitprogrammet som utarbetats av kommissionen, och kommittén vill hänvisa till sina yttranden (4) om programmet Bättre lagstiftning och om Smart lagstiftning, framför allt till lösningarna när det gäller de små och medelstora företagens behov.

3.2 Kommittén ställer sig positiv till en minskning av de bördor och den byråkrati som åläggs de små och medelstora företagen, mikroföretagen och medborgarna. Kommissionen bör i själva verket fokusera på kvaliteten snarare än på kvantiteten och prioritera en minskning av de administrativa bördorna, som betraktas som kostnader för företagen och bromsar deras konkurrenskraft och innovation liksom skapandet av arbetstillfällen. Det säger sig självt att detta bör ske med beaktande av de syften och mål som skyldigheterna avser.

3.3 Det finns anledning att undvika överlappningar i fråga om den information som efterfrågas, men en sund offentlig styrning förutsätter också tillgång till relevanta och grundläggande uppgifter och upplysningar för att politiken ska kunna genomföras, kontrolleras och utvärderas.

3.4 EESK delar kommissionens uppfattning att behovet av rättssäkerhet och rättslig förutsägbarhet inte talar för kortsiktiga lösningar. Varje omarbetning av lagstiftningen måste övervägas noga och vara långsiktig, för att förutsägbarhet, rättssäkerhet och öppenhet ska kunna säkerställas.

3.5 Smart lagstiftning innebär inte ett undantag från kravet att respektera bestämmelserna om skydd för medborgare, konsumenter och arbetstagare (”att smart lagstiftning varken bör undergräva arbetstagarnas rättigheter eller minska deras grundläggande skyddsnivå, särskilt i fråga om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen” (5)), jämställdhetsnormerna eller miljöstandarderna. En smart lagstiftning ska möjliggöra framsteg och förbättringar.

3.6 I detta sammanhang ställer sig kommittén positiv till att kommissionen bekräftar att Refit inte ruckar på etablerade politiska mål eller genomförs på bekostnad av enskildas, konsumenters eller arbetstagares hälsa och säkerhet eller på bekostnad av miljön. EESK understryker emellertid att det här inte bara handlar om att undvika negativa effekter på medborgarnas hälsa utan om att se till att man agerar i allmänhetens intresse för att ge befolkningen ett lämpligt skydd mot alla de risker de utsätts för, oavsett om det rör sig om hälsorisker eller inte. Vid Europeiska rådets möte den 26–27 juni 2014 och vid Europaparlamentets plenarsammanträde den 4 februari 2014 uttrycktes liknande farhågor (6).

3.7 EESK anser att en smart lagstiftning bör respektera den inre marknadens sociala dimension i enlighet med fördraget, bland annat när det gäller införlivandet av de avtal som förhandlats fram av arbetsmarknadens parter inom ramen för den europeiska sociala dialogen.

3.8 Enligt EESK:s uppfattning bör Refit i linje med kommissionens önskemål vara ett gemensamt mål för EU, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och andra berörda parter. Det är viktigt att skapa förtroende och se till att det inte råder några missförstånd kring programmets målsättningar. Vissa åtgärder som aviserats eller vidtagits (7) har i själva verket väckt misstro bland en del berörda parter och medborgarna.

3.9 EESK anser i själva verket att kommissionens mål endast kan uppnås om samtliga aktörers farhågor beaktas.

4. Programmets genomförande

4.1 EESK noterar framstegen i genomförandet av Refitprogrammet. Framför allt ställer vi oss positiva till att kommissionen strävar efter att förbättra instrumenten, bland annat genom ett samråd om genomförandet av konsekvensbedömningar och om själva samrådsförfarandet. Det är viktigt att dessa båda övergripande inslag i programmet inte ifrågasätts.

4.2 Kombinationen av utvärderingar i efterhand och konsekvensbedömningar får inte leda till att demokratiskt antagna regler inte tillämpas i praktiken. EESK samtycker till genomförandet av de utvärderingar i efterhand som kommissionen förslår, under förutsättning att de genomförs efter en viss tid. En utvärdering i efterhand är i själva verket endast intressant om det har gått ett visst antal år från det att tidsfristen för införlivandet av en bestämmelse i nationell lagstiftning löpte ut till efterhandsutvärderingen. I annat fall skulle Refitprogrammet utgöra en källa till instabilitet och permanent rättslig osäkerhet för medborgarna och företagen.

4.3 Kommittén ställer sig positiv till att kommissionen vid flera tillfällen understryker att det är viktigt att involvera arbetsmarknadens parter, det civila samhället och de små och medelstora företagen. Vi kan konstatera att det hittills snarare har handlat om en principförklaring än om en strukturerad metod som syftar till att diskutera och ta hänsyn till de förslag som läggs fram.

4.3.1 På samma sätt anser EESK att det är nödvändigt att de strukturer som företräder det civila samhället, fackföreningarna och de små och medelstora företagen medverkar och rådfrågas via de lämpligaste kanalerna.

4.4 Om konsekvensbedömningarna

4.4.1 I konsekvensbedömningsnämndens rapporter (8) från 2012 och 2013 redogörs det för luckor i förfarandet och för de insatser som gjorts för att förbättra situationen. Bland annat har följande uppmärksammats: — Ett stort antal konsekvensbedömningar beaktar inte på ett korrekt sätt de olika synpunkter som framförts vid samråden och återger dem på ett skevt sätt. — Det finns behov av att fullfölja insatserna, bland annat när det gäller att beakta konkreta alternativ (tydlighet, motivering, proportionalitet) och tillhandahålla tillräckligt detaljerad information om samtliga alternativ (och inte bara om det alternativ som är att föredra). — Kvaliteten på analysen av de sociala konsekvenserna (positiva eller negativa) är en problematisk fråga liksom miljökonsekvensbedömningarnas räckvidd och djup. — Behovet av att göra utvärderingar i efterhand av EU:s befintliga lagstiftning och program. — Intresset för en integrerad analys av de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna.

4.4.2 I sin rapport från 2013 noterar konsekvensbedömningsnämnden en stor minskning av antalet yttranden om konsekvenserna för små och medelstora företag och mikroföretag. Som förklaring anges att kommissionen nu tar större hänsyn till dessa företag, bland annat tillämpas principen om omvänd bevisbörda på mikroföretag. Konsekvensbedömningsnämnden understryker att antalet bedömningar som avser effekterna på konkurrenskraften har ökat betydligt jämfört med 2012 (+ 30 %). Bristen på öppenhet när det gäller de synpunkter som framförts och de kritiska synpunkter som uttalats vid samråden kritiseras på nytt, och man framhåller behovet av att förklara hur de farhågor som uttryckts har beaktats.

4.4.3 EESK ser positivt på att kommissionen och konsekvensbedömningsnämnden strävar efter att förbättra processens kvalitet. Vi noterar att konsekvensbedömningarna av små och medelstora företag och mikroföretag förefaller beaktas i större utsträckning än tidigare, vilket är i linje med kommitténs tidigare yttranden om småföretagsakten, principen om att tänka småskaligt först och testet för små och medelstora företag. EESK understryker att dessa ansträngningar bör fullföljas. Vi vill framhålla att syftet med principen om att tänka småskaligt först varken är eller får vara att undanta mikroföretag och små och medelstora företag från tillämpning av lagstiftningen. Det handlar snarare om att vid utformningen av lagstiftningen ta hänsyn till att den även ska gälla för små strukturer, utan att förverkligandet av det mål som åsyftas i lagstiftningen för den skull påverkas. Enligt EESK:s uppfattning motiverar dessa principer inte att tillämpningsområdet endast avgörs av företagets storlek, och tillämpningen av dessa principer får inte strida mot allmänintresset, som bland annat inbegriper att medborgarna, arbetstagarna och konsumenterna ska skyddas mot de risker som de utsätts för.

4.4.4 Kommittén är dessutom mycket oroad över vissa av de iakttagelser som lyfts fram ovan. Vi kan konstatera att vid sidan av konsekvensbedömningarna av de ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekterna tas även en rad andra dimensioner upp (9), trots att konsekvensbedömningsnämnden anser att kvaliteten på analysen av de sociala och miljömässiga dimensionerna ofta är otillfredsställande. EESK vill därför försäkra sig om att kommissionen förfogar över resurser för att genomföra samtliga dessa analyser samtidigt, och att detta inte inverkar negativt på den kvalitet, den balans, de mål, de mätinstrument och de parameterar som anges.

4.4.5 Anledningen till att vissa projekt eller förslag inte blir föremål för konsekvensbedömningar, bland annat inom ramen för Ekofin (tvåpacken och sexpacken), är inte klar och har gett upphov till uppfattningen hos vissa berörda parter att processen är mer fokuserad på de ekonomiska (eller konkurrenskraftsinriktade) aspekterna än på de båda övriga pelarna. Såsom kommissionen understryker bör förenklingsmålet vara gemensamt och delas av alla samt grundas på gedigna och trovärdiga analyser.

4.4.6 EESK uppmanar därför kommissionen att — visa prov på större öppenhet och motivera varför en bestämmelse eller ett förslag till bestämmelse blir föremål för en konsekvensbedömning eller inte, — se till att allmänintresset beaktas, — vidta åtgärder för att se till att det i högre grad råder balans när man ska beakta de tre (ekonomiska, sociala och miljömässiga) dimensionerna på ett integrerat sätt och säkerställa analysernas kvalitet på denna nivå, — i högre grad beakta de synpunkter som framförs vid samråden och motivera på vilket sätt man tagit eller inte tagit hänsyn till dessa.

4.4.7 EESK beklagar att man i kommissionens meddelande inte uttryckligen hänvisar till kommitténs roll som det civila samhällets rådgivande organ som utarbetar yttranden om grundläggande aspekter av EU-lagstiftningen. Kommittén har för avsikt att reagera positivt på kommissionens mer allmänna upprop till samarbete med arbetsmarknadens parter och det civila samhället, och vi är beredda att samarbeta mer aktivt för att förbättra processen genom samråd och tillhandahållande av sakkunskap.

4.5 Om samrådsprocessen

4.5.1 Kommissionen framhåller den viktiga roll som samråden med de berörda parterna spelar i processen, men resultaten av dessa samråd beaktas inte alltid. Andelen svar vid de öppna samråd som kommissionen lanserat, frågan om de svarandes representativitet och följaktligen svarens ibland föga representativa karaktär bidrar till att processens kvalitet försämras. EESK undrar om det ökade antalet samråd samt de medel, den tid och den tillgänglighet de erfordrar om man ska ta fram ett välgrundat svar inte utgör förklaringen till detta. Det sätt på vilket frågorna ställs kan i vissa fall dessutom förefalla leda fram till ett visst svar, vilket gör att man kan ifrågasätta processens objektivitet och opartiskhet.

4.5.2 Samråd utgör grunden för högkvalitativa lagförslag grundade på fakta. Ett adekvat samråd på ett tidigt stadium med företagen, särskilt de små och medelstora företagen, och deras företrädare skulle göra det möjligt att fatta beslut baserade på faktaanalyser, erfarenheter och synpunkter från dem som berörs av lagstiftningen och är involverade i dess genomförande. Samma gäller för olika organisationer som företräder medborgarna (arbetstagare och bidragstagare, konsumenter osv.).

4.5.3 EESK anser att man bör ge arbetsmarknadens parter och berörda intermediära organisationer högsta prioritet. Att direkt och enskilt konsultera de små och medelstora företagen och konsumenterna är inte effektivt, utgör punktinsatser och är inte representativt. De berörda organisationerna bör dessutom ha en konkret möjlighet att delta i förberedelserna av samråden och enkäterna.

4.5.4 EESK undrar därför om det inte är att föredra att bättre strukturera detta samråd på institutionell och representativ grund och dra nytta av de resurser som befintliga, representativa rådgivande organ har samt vid behov inrätta andra om det skulle visa sig vara lämpligt.

4.5.5 EESK föreslår att samråden ska ske med utgångspunkt i befintliga representativa organ inom både EU och medlemsstaterna. Vi påpekar att det i annat fall finns samrådsstrukturer som kan tjäna samma syfte.

4.5.6 EESK rekommenderar att man drar nytta av den sakkunskap och potential som finns inom de europeiska sammanslutningarna av arbetsgivare, företag, fackföreningar och icke-statliga organisationer och att man ger dem i uppdrag att utföra nödvändiga enkäter och studier i stället för att endast anlita privata konsulter.

4.5.7 Kommittén är under alla omständigheter beredd att axla sitt ansvar, utan att det påverkar den europeiska sociala dialogens övriga funktionssätt.

5. Särskilda kommentarer

5.1 EESK anser att Refitprogrammet bör vara långtgående men samtidigt enkelt, tydligt och öppet för insyn.

5.2 Ett ökat antal agendor och program (Bättre lagstiftning, Smart lagstiftning, Tänk småskaligt först osv.) leder till en viss förvirring.

Hierarkin bland dessa program och projekt samt deras samverkan måste klargöras så att allmänheten förstår vem de riktar sig till.

5.3 Det ökade antalet instanser som ingår i processen, kanalerna för samråd och handläggningen av förslagen inverkar negativt på insynen i förfarandena.

5.4 I strävan efter effektivitet och öppenhet och med hänsyn till de mekanismer som redan finns, även inom Europaparlamentet, kan EESK stödja kommissionens förslag om inrättande av en ny högnivågrupp för att bistå arbetet i framtiden endast om denna innebär ett verkligt mervärde. Vi anser i själva verket att kommissionen har tillräcklig kunskap för att kunna förbättra processen.

5.5 EESK noterar att kommissionen anser att konsekvensbedömningar bör genomföras i samtliga etapper i lagstiftningsprocessen, även i fråga om de ändringsförslag som läggs fram av medlagstiftarna. I ett system med två medlagstiftare och där strävan efter kompromisser är regel förefaller det inte lämpligt att en av dem ska ha sista ordet när det gäller konsekvensbedömningar (risk för att fördragets bestämmelser om beslutsfattandet åsidosätts).

5.6 EESK vill för övrigt erinra om att Refitprogrammets mål också är kopplat till rättstillämpningen i EU. Enligt kommissionens riktlinjer för konsekvensbedömningar ska man även undersöka om faktisk rättstillämpning i vissa fall inte löser det problem som uppmärksammats.

5.7 EESK välkomnar kommissionens insatser för att följa upp och kontrollera det faktiska genomförandet av direktiven i medlemsstaterna. Vi vill lyfta fram uppgifterna i den trettionde årsrapporten om kontrollen av EU-rättens tillämpning (10). I rapporten anges att förseningarna och överträdelserna oftast återfinns på miljö-, transport- och skatteområdet. EESK oroar sig över att problemen 2012 (i fallande ordning) i huvudsak rör transporter, hälso- och sjukvård, konsumentfrågor, miljön, inre marknaden och tjänster.

5.8 EESK anser att man genom att systematiskt bevilja undantag, oavsett vilket område det gäller, i själva verket skapar möjligheter för medlemsstaterna att skönsmässigt utarbeta sin egen lagstiftning på nationell nivå, vilket kan bidra till att göra lagstiftningen mer komplicerad och öka rättsosäkerheten på den inre marknaden. EESK vill framhålla att kommittén i sina tidigare yttranden efterlyste att man i lämpliga fall mer systematiskt skulle använda sig av förordningar som instrument, eftersom det förutom att ge en högre rättssäkerhet skulle lösa detta problem till viss del.

5.9 EESK erinrar om sina tidigare yttranden om överreglering (s.k. gold plating) och smart lagstiftning, där man efterlyste en bättre kvalitet på de rättsakter som antas. Vi anser att det är nödvändigt att fullfölja insatserna i denna riktning för att få till stånd ett effektivt genomförande av de politiska mål som EU arbetar för.

5.10 EESK vill även framhålla att självreglering och/eller samreglering i vissa fall kan utgöra en effektiv förebyggande metod eller ett användbart komplement till lagstiftningsåtgärder, under förutsättning att de tillämpas inom ramen för en bred, begriplig och tydligt fastställd lagstiftningsram som bland annat bygger på principerna om öppenhet, oberoende, effektivitet och ansvar.

Bryssel den 10 december 2014. Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Henri MALOSSE

(1) EUT C 48, 15.2.2011, s. 107, EUT C 248, 25.8.2011, s. 87 och EUT C 327, 12.11.2013, s. 33.

(2) ”EU-lagstiftningens ändamålsenlighet”, COM(2012) 746 final, och ”Programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refitprogrammet): resultat och nästa steg”, COM(2013) 685 final.

(3) ”Tredje strategiska översynen av programmet ’Bättre lagstiftning’ i Europeiska unionen”, COM(2009) 15 final, Meddelande från kommissionen ”Smart lagstiftning i Europeiska unionen”, COM(2010) 543 final, och Meddelande från kommissionen ”Smart lagstiftning – tillgodose de små och medelstora företagens behov”, COM(2013) 122 final.

(4) EUT C 327, 12.11.2013, s. 33, EUT C 248, 25.8.2011, s. 87 och EUT C 48, 15.2.2011, s. 107.

(5) EUT C 327, 12.11.2013, s. 33.

(6) Europaparlamentets resolution av den 4 februari 2014 om EU-lagstiftningens ändamålsenlighet, subsidiaritet och proportionalitet – 19:e rapporten om bättre lagstiftning avseende 2011, där Europaparlamentet betonar att det – förutom att det är nödvändigt att ha tillgång till en enkel, effektiv, ändamålsenlig, lättförståelig och tillgänglig lagstiftning till minsta möjliga kostnad – är viktigt att ”konsekvensbedömningen av ny lagstiftning för små och medelstora företag eller stora företag dock inte får vare sig diskriminera arbetstagare på grund av företagens storlek eller medföra en försämring av arbetstagares grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till information och samråd, arbetsvillkor, välbefinnande på arbetet och socialförsäkringsförmåner. Den får inte heller motverka en förbättring av dessa rättigheter eller skyddet av dem i samband med gamla och nya arbetsrelaterade risker”.

Vid Europeiska rådets möte den 26–27 juni 2014 framhölls att ”kommissionen, de övriga EU-institutionerna och medlemsstaterna uppmanas att fortsätta genomförandet av Refitprogrammet på ett ambitiöst sätt, med beaktande av skyddet av konsumenter och anställda samt hälso- och miljöfrågor”.

(7) Bland annat med avseende på Reach, miljön, hälsa och säkerhet på arbetet, skydd för gravida arbetstagare och bättre tillgång till föräldraledighet, hälsa och säkerhet på arbetet i frisörsalonger, muskel- och skelettsjukdomar, carcinogener och mutagena ämnen, färdskrivare, arbetstid, deltidsarbete, tillfällig anställning, information och samråd, information i anslutning till anställningskontrakt, livsmedelsmärkning och miljömärkning, bipacksedlar för läkemedel samt skyldigheter beträffande information om kostnaderna för finansiella tjänster.

(8) IAB Report 2012, IAB Report 2013.

(9) Förteckning över samtliga referensdokument i anslutning till konsekvensbedömningarna som anges på kommissionens webbplats (på engelska): Assessment Guidelines (januari 2009) Guidelines + Annexes 1–13; andra referensdokument från generaldirektoraten: Operational Guidelines to Assess Impacts on Micro-Enterprises (generalsekretariatet + GD Näringsliv), Operational Guidance for Assessing Impacts on Sectoral Competitiveness within the Commission Impact Assessment System – A ”Competitiveness Proofing” Toolkit for use in Impact Assessments, Operational Guidance on taking account of Fundamental Rights in Commission Impact Assessments; Assessing Social Impacts, Assessing Territorial Impacts: Operational guidance on how to assess regional and local impacts within the Commission Impact Assessment System.

(10) http://ec.europa.eu/eu_law/docs/docs_infringements/annual_report_30/com_2013_726_sv.pdf