Rapport från Kommissionen till EuropaParlamentET, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Gemenskapens åtgärder som berör turismen (1997/99)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Inledning

1. Utvecklingen av en solid ram för åtgärder som berör turismen inom EU

1.1. Sysselsättning

1.1.1. Luxemburgkonferensen om sysselsättning och turism och högnivågruppen

1.1.2. Kommissionens meddelande om turism och sysselsättning och rådets slutsatser

1.2. Statistik

1.2.1. Genomförandet av rådets direktiv 95/57/EG om insamling av statistisk information rörande turism

1.2.2. Genomförandet av rådets förordning 58/97 om statistik rörande företagsstrukturer

1.2.3. Upprättande av satelliträkenskaper för turism

1.2.4. Genomförandet av Medtour-programmet

1.3. Kvalitetsledning

2. Stärkande av konkurrenskraften

2.1. Företagspolitik

2.1.1. Det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag

2.1.2. Företagssupport

2.1.3. Konferensen om turism och små och medelstora företag under det brittiska ordförandeskapet

2.1.4. Enklare företagsvillkor

2.1.5. Direktivet om betalningsförseningar

3. Att utnyttja den europeiska integrationen internationellt

3.1. Inre marknaden

3.1.1. Konkurrens

3.1.2. Icke-diskriminering, fri rörlighet för arbetstagare, etableringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster

3.2. Euron

3.2.1. Arbetsgruppen och konferensen om euron och turismen

3.2.2. Broschyr för turistföretag

3.2.3. Eurologon

3.3. Skattepolitik

3.3.1. Moms

3.3.2. Skatt på flygbränsle

3.4. Internationell handel med turisttjänster

4. Utveckling av den europeiska turismen

4.1. Strukturfonderna

4.2. Transport

4.3. Natur och kulturarv

4.4. Utbildning

4.5. Kvalifikationer och anställbarhet

4.6. Social dialog i turistnäringen

4.7. Utvidgningen och globaliseringen

4.7.1. Utvidgningen

4.7.2. Främjande av turismutveckling i tredje land

5. På väg mot en modern europeisk turism

5.1. Informations- och kommunikationsteknik och forskning

5.1.1. Fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling

EnjoyEurope (initiativet PMETOUR)

5.1.2. Femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration: En särskild åtgärd för turism.

5.2. Energi

6. Främjande av en ansvarsmedveten turism i EU och resten av världen

6.1. Turisternas rättigheter och skyldigheter

6.2. En långsiktigt hållbar turism och miljön

6.2.1. Gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS) och miljömärkning

6.2.2. Finansiering och målinriktade åtgärder

6.2.3 Skyddsområden

6.3. Kampen mot barnsexturism

Inledning

Denna rapport läggs fram i enlighet med artikel 5 i rådets beslut 92/421/EEG av den 13 juli 1992 om gemenskapens handlingsplan för stöd till turismen [1] och ger en överblick över gemenskapsåtgärder under perioden 1997-1999 som berör turismen. Rapporten skall ses som en fortsättning på de föregående tre rapporterna på detta område för perioderna fram till 1993 [2], 1994 [3] och 1995/96 [4].

[1] EGT L 231, 13.8.1992, s. 26.

[2] KOM(1994) 74 slutlig, 6.4.1994.

[3] KOM(1996) 29 slutlig, 5.2.1996.

[4] KOM(1997) 332 slutlig, 2.7.1997.

EU har under rapporteringsperioden bibehållit sin ledande position inom turismen internationellt, både som främsta källa till och som främsta resmål för internationella turistströmmar. Spanien, Frankrike och Italien var de mest besökta länderna med en fjärdedel av världsturismen. En betydlig avmattning i antalet besökare från länder utanför EU under 1998 ledde till att ett underskott i resebalansen med omvärlden då för första gången kunde konstateras för EU. Det ansenliga antalet små och medelstora företag och de stora fusionerna inom den europeiska turismsektorn visar vilken ekonomisk betydelse denna sektor har.

Artikel 3.1 u i Fördraget om upprättandet av europeiska gemenskapen utgör visserligen inte någon rättslig grund för en särskild turismpolitik för EU, men där anges att "åtgärder på områdena energi, räddningstjänst och turism" ingår i den verksamhet som gemenskapen skall bedriva för att uppnå gemenskapens övergripande mål.

Dessa åtgärder måste i första hand avspegla turismens betydelse för välståndet i termer av tillväxt och sysselsättning: turismsektorn bidrar till detta med omkring 6 %. Åtgärderna måste vara anpassade till sektorns särskilda struktur, som domineras av små och medelstora företag. Nästan 95 % av den europeiska turistnäringen består av mikroföretag [5]. De små och medelstora företagen inom turistnäringen står för 6,5 % av de små och medelstora företagens samlade omsättning i Europa och de bidrar i betydande grad till många medlemsstaters bruttonationalprodukt. Många små och medelstora företag inom turistnäringen skapar många nya arbetstillfällen och det är av central betydelse att konkurrensen upprätthålls för att tillväxten skall öka.

[5] Se kommissionens rekommendation (96/280/EG) av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag, EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

Liksom under de föregående perioderna har merparten av den verksamhet som beskrivs i denna rapport genomförts inom ramen för en rad olika gemenskapsåtgärder och -program, som visserligen inte har varit särskilt inriktade på turism, men som ändå har haft stor betydelse för turistnäringen, turisternas intressen samt för utnyttjandet och bevarandet av de resurser som utnyttjas genom turismen.

Det är därför mycket viktigt att verksamheten samordnas väl inom Europeiska kommissionen, så att de intressen som finns på turismens område beaktas fullt ut när lagstiftning bereds och program och politiska åtgärder genomförs som i sig inte utarbetats just med tanke på turismen. I många program och åtgärder beaktas dock i praktiken dessa frågor och den stora betydelse de har för turistrelaterad verksamhet. Dessa gemenskapsprogram är av stor betydelse för turistnäringens utveckling, turisternas intressen och utvecklingen och bevarandet av naturresurser och kulturarv.

Målsättningen för detta arbete är att förbättra kvaliteten och konkurrenskraften inom den europeiska turismen, eftersom turismen därigenom kan bidra optimalt till gemenskapens grundläggande mål. Verksamheten bedrivs i nära samarbete med kommissionens berörda enheter, medlemsstaternas rådgivande kommitté och övriga EU-institutioner. Som ett led i denna strategi som alltså bygger på samråd och samarbete har kommissionen även täta förbindelser med olika intresseorganisationer på turismens område.

Under den föregående rapporteringsperioden 1995-1996 lade kommissionen fram ett förslag om ett flerårigt program för stöd till europeisk turism (Philoxenia-programmet). Trots de intensiva diskussioner och förändringar som därefter genomfördes fick förslaget inte det enhälliga stöd i ministerrådet som krävdes och drogs till slut tillbaka av kommissionen i april 2000.

I stället har stor vikt lagts på temat turism och sysselsättning, vilket har blivit mottot för denna rapporteringsperiod och tiden därefter (se särskilt punkt 1.1). Sedan 1999 har denna process kommit att präglas av kommissionens meddelande "Att förbättra turismens sysselsättningspotential" av den 28 april 1999 [6], rådets (inre marknaden) slutsatser om turism och sysselsättning av den 21 juni 1999 samt kommissionen och medlemsstaternas uppföljning av dessa slutsatser [7]. Arbetet hittills har godkänts vid ett särskilt seminarium för ministrarna med ansvar för turistfrågor som anordnades under det franska ordförandeskapet den 22 november 2000 i Lille och förelades rådet (inre marknaden) den 30 november 2000.

[6] KOM(1999) 205 slutlig, EGT C 178, 23.6.99, s. 3.

[7] Se "Lägesrapport om uppföljningen av rådets slutsatser om turism och sysselsättning", KOM(2000) 696 slutlig, 7.11.2000.

Eftersom ingen verklig turismpolitik har kunnat utformas, har de åtgärder som berör turismen och som vidtagits inom ramen för andra gemenskapsåtgärder blivit ännu mer betydelsefulla.

Tanken med denna rapport är att ge en allmän överblick över detta arbete utan att gå in alltför mycket i detalj. Rapporten är uppbyggd kring följande faktorer som för närvarande styr utvecklingen inom den turismrelaterade verksamheten:

*Utvecklingen av en solid ram för åtgärder som berör turismen inom EU

*Stärkande av konkurrenskraften

*Att utnyttja den europeiska integrationen internationellt

*Utveckling av den europeiska turismen

*På väg mot en modern europeisk turism

*Främjande av en ansvarsmedveten turism i EU och resten av världen

1. Utvecklingen av en solid ram för åtgärder som berör turismen inom EU

1.1. Sysselsättning

Med Amsterdamfördraget från 1997 infördes en ny avdelning om sysselsättning, där en hög sysselsättningsnivå anges som mål. Dessutom framhävs behovet av samordnade gemensamma åtgärder av medlemsstaterna och åtgärder på gemenskapsnivå.

Vid Europeiska rådets extra möte om sysselsättningen den 20 och 21 november 1997 fastställdes en omfattande sysselsättningsstrategi på grundval av fyra "pelare": förbättrad anställbarhet, utveckling av företagarandan, uppmuntrande av företagens och de anställdas anpassningsförmåga samt stärkande av jämställdhetspolitiken.

1.1.1. Luxemburgkonferensen om sysselsättning och turism och högnivågruppen

Med tanke på att turismen i hög grad kan bidra till förverkligandet av de mål som uppställts för en balanserad ekonomisk utveckling, hållbar tillväxt och en hög sysselsättningsnivå anordnade kommissionen och det luxemburgska ordförandeskapet en konferens på temat "Sysselsättning och turism: handlingslinjer" [8]. Företagare, arbetsmarknadens parter, myndigheter och forskare deltog för att undersöka hur sysselsättningspotentialen inom turismsektorn i Europa kan utnyttjas maximalt. Handlingslinjer, huvudsakligen för ökad sysselsättning, bättre utnyttjande av de mänskliga resurserna samt konkreta initiativ, lades fram för gemenskapen, medlemsstaterna och alla sektorer inom turismen. Vid rådets möte (turism) [9] den 26 november 1997 uppmanades kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna ytterligare studera resultatet av denna konferens och informera rådet före slutet av 1998 om de framsteg som gjorts på detta område.

[8] EU:s ordförandeskap, Europeiska kommissionen : "Employment and Tourism: Guidelines for Action", Luxemburg, 4-5 november 1997, slutrapport, GD XXIII-1997. Se: http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm, och exempel på initiativ för främjande av sysselsättningen inom turismen som erhållit stöd från gemenskapen, GD XXIII/291/97.

[9] Rådets (turism) slutsatser av den 26 november 1997.

För att följa upp detta tillsatte kommissionen en högnivågrupp för turism och sysselsättning bestående av framträdande experter från alla områden inom turismen med uppdraget att undersöka hur turismen i ännu högre grad kan bidra till tillväxt och stabilitet på arbetsmarknaden i Europa. Efter en grundlig analys och debatt om olika handlingslinjer för företag och myndigheter på olika nivåer lades ett antal rekommendationer fram [10] med inriktning på följande:

[10] Den europeiska turismen: Ett nytt partnerskap för att skapa sysselsättning inom den europeiska turismen: Slutsatser och rekommendationer från högnivågruppen för turism och sysselsättning, oktober 1998. Se: http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm.

1. Att uppmuntra turismföretagen att uppfylla besökarnas önskemål.

2. Att få turismmarknaden att fungera bättre genom att förbättra förutsättningarna för företagen.

3. Att modernisera och förbättra effektiviteten hos turismrelaterad infrastruktur.

4. Att förbättra förhållandena för dem som arbetar inom turistnäringen.

5. Att främja en hållbar utveckling inom turismen.

6. Att få det politiska erkännande som den europeiska turistnäringen förtjänar i egenskap av ledande aktör.

1.1.2. Kommissionens meddelande om turism och sysselsättning och rådets slutsatser

Som svar på högnivågruppens rapport framhålls i kommissionens meddelande "Att förbättra turismens sysselsättningspotential" av den 28 april 1999 [11] kopplingen mellan turism och sysselsättning i enlighet med behovet av en homogen sysselsättningspolitik på europeisk nivå. Där anges åtgärder och hänvisas till särskilda verksamhetsområden som skulle kunna utnyttjas bättre genom de möjligheter som ges med olika politiska åtgärder, program och initiativ på EU-nivå.

[11] KOM(1999) 205 slutlig, EGT C 178, 23.6.99, s. 3.

Detta leder fram till slutsatsen att en effektiv strategi för den europeiska turismen måste

*på ett bättre sätt fastställa politiska prioriteringar,

*vara "kunskapsdriven" för att bättre tillvarata befintlig information, förvärva och utveckla know-how, utveckla nya processer och lära av bästa praxis, etablera ett observationsnätverk online om turism,

*stärkas inom ramen för samråd och samarbete (t.ex. ett europeiskt turistråd) som kan uppmuntra företag, myndigheter och berörda parter att säkra samordningen,

*underlätta integreringen av turistfrågor på olika nivåer i beslutsfattandet, inte minst i gemenskapspolitiken,

*göra gemenskapens bidrag till förbättringen av den europeiska turismens konkurrenskraft och hållbarhet mer kostnadseffektivt, fastställa och avlägsna barriärer mot turistutveckling, uppmuntra såväl moderniseringsprocessen inom turistrelaterade tjänster som utvecklingen av en ny företagarkultur inom turistnäringen.

Den 21 juni 1999 välkomnade rådet (inre marknaden) [12] i sina slutsatser om sysselsättning och turism de rekommendationer som lagts fram i högnivågruppens rapport och kommissionens meddelande. Man lade vikt vid insamling och spridning av information samt ett effektivt samråd och samarbete mellan branschen och arbetsmarknadens parter. Medlemsstaterna och kommissionen uppmanades att samarbeta på ett antal prioriterade områden (se rutan).

[12] Rådets slutsatser (inre marknaden) av den 21 juni 1999. Se: http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm.

"EUROPEISKA UNIONENS RÅD

...

6. UPPMANAR kommissionen och medlemsstaterna till nära samarbete inom sina respektive kompetensområden, med vederbörlig hänsyn till subsidiaritetsprincipen, för att maximalt utnyttja turismens potentiella bidrag till tillväxt och sysselsättning, även inom ramen för gemenskapens politik på andra områden, och med särskild hänsyn till små och medelstora företags bidrag. Experter inom turistnäringen bör därför rådfrågas. Med hänsyn till högnivågruppens rapport och kommissionens meddelande därefter kan detta arbete till exempel ha som mål att

*underlätta utbyte och spridning av information, i synnerhet genom ny teknik,

*förbättra utbildningen för att uppgradera yrkeskunnandet inom turistnäringen,

*förbättra kvalitén på turistprodukter,

*främja miljöskydd och en hållbar utveckling inom turismen,"

De små och medelstora företagen, som utgör över 99 % av alla företag inom den europeiska turistnäringen, spelar en central roll i detta arbete. Fackkunskap från branschen kommer också att krävas för att arbetet skall kunna bedrivas på ett effektivt sätt.

1.2. Statistik

1.2.1. Genomförandet av rådets direktiv 95/57/EG [13] om insamling av statistisk information rörande turism

[13] Rådets direktiv 95/57/EG av den 23 november 1995 om insamling av statistisk information rörande turism, EGT L 291, 6.12.1995, s. 32. Se även kommissionens beslut 1999/35/EG av den 9 december 1998 (EGT L 9, 15.1.1999, s. 23) om närmare föreskrifter för genomförande av rådets direktiv 95/57/EG.

Rådets direktiv 95/57/EG syftar till att upprätta ett harmoniserat informationssystem för turiststatistik på gemenskapsnivå. De uppgifter som samlas in i EU:s medlemsstater delas in i tre huvudområden:

*Kapaciteten hos inrättningar för kollektiv logi för turister, inklusive territoriella enheter (NUTS I-III).

*Vistelse vid inrättningar för kollektiv logi: inhemsk och utländsk turism.

*Efterfrågan med avseende på turism: inhemsk och utrikes turism (exklusive dagturer).

Uppgiftsinsamlingen startade 1997 (för den första referensperioden 1996). Under genomförandet av direktivet har Eurostat tagit fram ett nytt informationssystem för turistrelaterad statistik (databasen TOUR). Systemet gör det möjligt att lagra statistik som är relaterad till turism, t.ex. statistik över betalningsbalans, sysselsättning inom hotell och restaurang och ekonomisk statistik. Publikationen med nyckeltal om turismen i Europa som ges ut regelbundet sedan 1997 är ett exempel på informationsspridning.

1.2.2. Genomförandet av rådets förordning 58/97 om statistik rörande företagsstrukturer

Genom rådets förordning nr 58/97 [14] om statistik rörande företagsstrukturer finns harmoniserade uppgifter om företagen inom turistnäringen inom EU. De viktigaste variablerna för dessa företags ekonomiska verksamhet (som omsättning, förädlingsvärde och sysselsättning) har samlats in på harmoniserad basis sedan referensåret 1995. De insamlade uppgifterna förmedlas via Eurostats databas med denna statistik och olika publikationer som t.ex. Panorama of European Business.

[14] Rådets förordning (EG, Euratom) nr 58/97 av den 20 december 1996 om statistisk rörande företagsstrukturer, EGT L 14, 17.1.1997, s. 1.

1.2.3. Upprättande av satelliträkenskaper för turism

Tanken med satelliträkenskaper för turismen är att göra en grundlig analys av den totala efterfrågan i ekonomin på sådana varor och tjänster som kan hänföras till turismen, att se hur denna efterfrågan samverkar med utbudet av dessa varor och tjänster inom samma referensekonomi och att beskriva hur detta utbud i sin tur samverkar med annan ekonomisk verksamhet.

I september 1999 inrättade EUROSTAT, OECD och Världsturismorganisationen en övergripande arbetsgrupp för att ta fram en metodik för satelliträkenskaper för turismen. Målet är att statistiken över turismen skall bli mer samordnad och internationellt jämförbar [15].

[15] FN:s statistikkommitté antog principerna för metodiken för satelliträkenskaperna för turismen i mars 2000.

1.2.4. Genomförandet av Medtour-programmet

Inom samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet har man ända från starten ansett att turismen och behovet av information om turismen är av stort intresse. Med utgångspunkt från Barcelonaförklaringen om detta samarbete [16] som antogs i november 1995, behandlas denna fråga inom ramen för Medtour-programmet, som ingår som ett delprogram i Medstat-programmet (se rutan).

[16] Länder som ingår är Turkiet, Cypern, Malta, Libanon, Jordanien, Syrien, Egypten, Tunisien, Marocko, den palestinska myndigheten, Algeriet, Israel, de 15 EU-länderna och Efta-länderna.

Konkreta åtgärder avseende turismrelaterad statistik inleddes 1997 inom ramen för Medtour-programmet. Dessa kommer att pågå fram till mitten av 2002. I detta ingår bl.a. följande:

*Utbildning

*Insamling av officiella och inofficiella uppgifter om turism

*Antagande av gemenskapsstandarder till stöd för länder som håller på att harmonisera sina standarder

*Publikationer [17]

[17] Tourism in the Mediterranean Countries - Key Figures (varje år sedan 1996-1997), Eurostat, Luxemburg.

*Upprättande av en harmoniserad databas för dokumentation

*Olika pilotundersökningar och regelbundna enkäter

1.3. Kvalitetsledning

Resmål i EU som vill vara konkurrenskraftiga och därmed se till att turismens sysselsättningsskapande potential utnyttjas måste utgå från kvalitet. Eftersom sektorn är så komplex och så många faktorer har betydelse för hur turisten uppfattar sin resa krävs en integrerad kvalitetsledning.

1998 inledde kommissionen tre studier om integrerad kvalitetsledning för turistmål i kust-, landsbygds- och tätortsområden. I dessa studier

-kartlades bästa praxis

-analyserades faktorer som ligger till grund för framgång, och

-utarbetades rekommendationer rörande integrerad kvalitetsledning för chefer på resmålet och andra beslutsfattare och aktörer som arbetar med kvalitetsledning.

Man kom fram till att förutsättningarna för en framgångsrik kvalitetsledning bl.a. omfattar följande:

*Partnerskap, med deltagande av alla aktörer i turismkedjan, även aktörerna på orten.

*Ledarskap, antingen av en enskild person eller offentlig eller privat organisation.

*En strategi med klara mål som alla berörda kan ansluta sig till.

*Uppföljning och utvärdering för att få den feedback som krävs för kontinuerliga förbättringar.

I juli 1998 anordnades en konferens på temat integrerad kvalitetsledning inom turismen, där de första resultaten från studierna presenterades. Slutresultaten och sammanfattningar av slutsatserna på alla officiella EU-språk har givits ut i en publikation [18]. Bland det som uttryckligen nämndes i rådets (inre marknaden) slutsatser av den 21 juni 1999 (se punkt 1.1.2) ingick också förbättrad kvalitet på turistprodukter.

[18] Commission européenne, Pour un tourisme urbain de qualité - La gestion intégrée de la qualité (GIQ) des destinations touristiques urbaines. DG Entreprise, Unité Tourisme. Bruxelles, 1999.

2. Stärkande av konkurrenskraften

2.1. Företagspolitik

2.1.1. Det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag [19]

[19] Rådets beslut 97/15/EG av den 9 december 1996 om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag i Europeiska unionen (1997-2000), EGT L 6, 10.1.1997, s. 25. http://europa.eu.int/comm/dg23/gen_policy/multiannual_program/multiannual_program.html.

Den europeiska turistnäringen domineras av små och medelstora företag - drygt 99 % av företagen har färre än 250 anställda.

För att stärka konkurrenskraften för unionens små och medelstora företag har ett program genomförts - tredje fleråriga programmet (1997-2000) för små och medelstora företags - med åtgärder på följande områden: (i) förbättrat företagsklimat i rättsligt, skattemässigt och finansiellt avseende, (ii) tillgång till forskning, innovation och utbildning, och (iii) främjad internationalisering genom stöd och information. Företagens organisationsform och geografiska hemvist har inte spelat någon roll för deltagande i programmet, inte heller inom vilken bransch företagets verksamhet bedrivs. Alla åtgärderna har varit av relevans för små och medelstora företag inom turistnäringen.

Att sprida information om detta program i turismsektorn var naturligt. Detta skedde genom olika åtgärder med målsättningen att informera aktörerna på området på europeisk nivå om vilka möjligheter till utveckling av små och medelstora företag som gavs genom det tredje fleråriga programmet samt via regelbundet samråd med branschen.

Ett exempel på turistprojekt som samfinansierats inom ramen för det fleråriga programmet är Net-Quality. Projektet har främjat utbyte av bästa praxis för ledarskap och lämpliga IT-verktyg, vilket främjat nya organisations- och marknadsföringstekniker bland småföretagen inom turistnäringen.

I kommissionens Vitbok om handel [20] framhölls också de fördelar som kan uppnås genom samverkan mellan handeln och turism.

[20] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Vitbok om handel, KOM(1999) 6 slutlig, 27.1.1999, s. 17. http://europa.eu.int/comm/dg23/commerce/commerce-wp/commerce-wp.html.

2.1.2. Företagssupport

Kommissionen har lanserat ett antal initiativ för företagssupport för att möta små och medelstora företags behov av information, rådgivning och stöd i frågor av gemensamt intresse samt för att stödja samarbetet mellan företag i olika länder (euroinfocentrer, Byrån för företagssamverkan, BC-Net, Europartnerskap och Interprise) [21].

[21] http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/policy-areas/sme.htm.

Vid konferensen om turism och sysselsättning (se 1.1.1) under det luxemburgska ordförandeskapet efterlystes åtgärder för att främja kontakter och partnerskap mellan små och medelstora företag via företagsnätverk inom ramen för det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Den utvärdering som sedan gjordes av den grad i vilken små och medelstora turistföretag faktiskt använde sig av detta stöd visade vilket arbete som måste investeras för att informera små och medelstora turistföretag och deras partner om det stöd som finns på gemenskapsnivå och hur man använder sig av detta.

Följande framhölls:

*Kartläggning av vilka euroinfocentrer som är särskilt aktiva inom turistnäringen.

*Åtgärder för att få europeiska intresseorganisationer inom turismen att delta i PR-kampanjen för BC-Net, och

*Inbjudan att lämna förslag för att inom ramen för Interprise-programmet anordna företagssammankomster med fokus på turism. Kommissionen har samfinansierat två Interprise-arrangemang med inriktning på turism som anordnades i Spanien och Finland i september 1999.

Under 1999 skapade kommissionen webbplatsen EU Schemes in Support of Tourism - An Internet Roadmap for the Tourism Sector [22]. Detta verktyg är särskilt tänkt för aktörer på turismens område och ger en heltäckande och strukturerad överblick över gemenskapens program, finansieringsmöjligheter, initiativ och åtgärder med relevans för turismen. De delas här in i olika ämnesområden och här finns länkar direkt till respektive hemsidor.

[22] http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm.

2.1.3. Konferensen om turism och små och medelstora företag under det brittiska ordförandeskapet

1998 hjälpte kommissionen det brittiska ordförandeskapet att organisera en konferens som skulle mynna ut i rekommendationer om hur små och medelstora turistföretag bättre kan inordnas i den övergripande företagspolitiken, inte minst det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Det underströks då att små och medelstora företag har särskilda behov. Slutförklaringen [23] bygger på resultaten av fyra seminarier och innehåller rekommendationer i frågor som rör t.ex. kunskapsutveckling, hållbarhet, informations- och kommunikationsteknik samt kvalitet, något som togs upp både i rapporten från högnivågruppen för turism och sysselsättning (se 1.1.1) och i rådets (inre marknaden) slutsatser av den 21 juni 1999 (se 1.1.2).

[23] Konferensen under det brittiska ordförandeskapet "Agenda 2010 for small businesses in the 'World's Largest Industry - A growing contribution to European Tourism", Llandudno, UK, 20-22 maj 1998, slutsatser, http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm.

2.1.4. Enklare företagsvillkor

En arbetsgrupp för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen) tillsattes i september 1997. I maj 1998 presenterade man en oberoende slutrapport om hur lagstiftningen kan förbättras och onödiga hinder för utvecklingen av europeiska företag, särskilt stora och medelstora företag, kan undanröjas. Rapporten innehåller ett stort antal rekommendationer till åtgärder som skall vidtas av kommissionen och medlemsstaterna [24].

[24] "Rapport från arbetsgruppen för enklare företagvillkor - BEST", volym I och II, http://europa.eu.int/comm/dg23/gen_policy/best_task_force/best_task_force.html.

På grundval av dessa rekommendationer antog kommissionen en åtgärdsplan som godkändes av rådet (industri) den 29 april 1999 [25]. I denna åtgärdsplan anges följande prioriterade områden: utbildning för ett företagarsamhälle, utbildning, finansieringsmöjligheter, tillgång till forskning och innovation, anpassande av EU:s FoTU-program till de små och medelstora företagens behov, bättre patentutnyttjande i små och medelstora företag, förbättrande av stödinsatsernas synlighet, bättre offentlig förvaltning samt bättre anställnings- och arbetsvillkor. Bästa praxis inom dessa områden har redan kartlagts inom ramen för ett flertal åtgärder som genomfördes 1995-1999.

[25] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - "Att främja företagaranda och konkurrenskraft", KOM(1998) 550 slutlig, 30.9.1998 http://europa.eu.int/comm/dg23/gen_policy/response_to_best/response_to_best.html.

Arbetet kommer att fortsätta inom ramen för det nya BEST-förfarandet [26]. Från och med 2000 kommer kommissionen och medlemsstaterna att lägga fram rapporter om hur genomförandet av åtgärdsplanen fortskrider. Rapporterna kommer också att ange vilka initiativ som har varit framgångsrika och på vilka områden mer kan göras för ett gynnsamt företagsklimat.

[26] SEK(2000) 1824, 26 oktober 2000.

2.1.5. Direktivet om betalningsförseningar [27]

[27] Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner, EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

Försenade betalningar får allvarliga konsekvenser för alla europeiska företag. Likviditet, lönsamhet och konkurrenskraft undermineras, vilket naturligtvis även gäller för företagen inom turismsektorn. Direktivet om betalningsförseningar innehåller ett paket med åtgärder att sätta in vid försenade betalningar i samband med handelstransaktioner inom EU. Direktivet gäller försenade betalningar vid transaktioner mellan alla företag, även den offentliga sektorn, och därigenom införs regler som skall avhålla aktörerna från att betala för sent och från att lägga fast orimligt långa betalningsfrister för sina betalningar. Förfarandena för att driva in fordringar blir också snabbare och mer effektiva.

3. Att utnyttja den europeiska integrationen internationellt

3.1. Inre marknaden

3.1.1. Konkurrens

Konkurrenspolitiken är en nödvändig förutsättning för fullbordandet av den inre marknaden. Fusioner förbjuds som leder till att företag får en dominerande ställning på marknaden, att redan existerande monopol stärks, företag hindras att missbruka en dominerande ställning och tillämpa konkurrensbegränsande förfarande och avtal. Medlemsstaternas regeringar hindras från att snedvrida konkurrensen genom att bevilja statligt stöd till offentliga eller privata företag.

Konkurrenspolitiken har även en central funktion inom turismsektorn i och med att turismen är ett medel för regionalutveckling och marknadskoncentration uppstår när konkurrensen i branschen hårdnar. Vid bedömningen av vilken marknadsposition fusionerande företag kommer att få är det inte bara situationen på ifrågavarande geografiska marknad som måste bedömas, utan även parternas andel av det totala utbudet på produktmarknaden ifråga.

Karteller och monopol

Perioden 1997-1999 godkändes ett antal fusioner i turismsektorn. Fyra rörde samarbets- eller franchiseavtal mellan resebyråer, två franchiseavtal i hotellsektorn och ett samriskföretag i sektorn för kryssningsresor. 1997 avslogs ett klagomål som gällde en databas med turistinformation i Irland.

Fusioner

Åren 1997-1999 behövde åtskilliga stora fusioner i turismsektorn bedömas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer [28]. I ett fall förbjöd kommissionen en fusion som hade inneburit att det bara skulle återstå tre vertikalt integrerade researrangörer på den nationella marknaden för semesterpaket i utlandet och att dessa därigenom tillsammans skulle få en dominerande ställning där.

[28] EGT L 395, 30.12.1989, s. 1.

Statligt stöd [29]

[29] Åttonde översikten över statligt stöd inom Europeiska unionen, Bryssel, KOM(2000) 205 slutlig, 11.4.2000 http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/others/.

Medlemsstaterna har beviljat stöd till turismsektorn genom sektorsövergripande stödprogram för små och medelstora företag, regionalstöd och genom program som uteslutande är inriktade på turismsektorn. Kommissionen har generellt godkänt dessa särskilda program antingen enligt riktlinjerna för små och medelstora företag eller riktlinjerna för regionalstöd. Det totala beloppet för statligt stöd till turismen genom särskilda program under perioden 1996-1998 uppgår i genomsnitt till 229 miljoner euro, vilket var en märkbar minskning av det statliga stödet till sektorn (siffran för perioden 1994-1996 var 316 miljoner euro). Kommissionen har vidare godkänt stöd som beviljats två stora projekt (turistanläggningar) i Italien i enlighet med de sektorsövergripande rambestämmelserna för regionalstöd till stora investeringsprojekt.

3.1.2. Icke-diskriminering, fri rörlighet för arbetstagare, etableringsrätt och frihet att tillhandahålla tjänster

I kommissionens årsrapport om hur medlemsstaterna har genomfört gemenskapslagstiftningen ges en redovisning dels av hur medlemsstaterna har tillämpat gemenskapsrätten, dels av de överträdelseförfaranden där skyldigheterna enligt gemenskapsrätten inte har respekterats [30]. När det gäller den inre marknaden och turismen så har överträdelseförfarandena under perioden 1997-1999 i huvudsak grundat sig på artikel 12/f.d. artikel 6 (icke-diskriminering), artikel 43/f.d. artikel 52 (etableringsrätten) och artikel 49/f.d. artikel 59 (friheten att tillhandahålla tjänster) i EG-fördraget.

[30] Sextonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning, KOM(1999) 301 slutlig, 9.7.1999. Sjuttonde årsrapporten om kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten, KOM(2000) 92 slutlig, 23.6.2000. http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/infringements/index_en.htm.

När det gäller den fria rörligheten för arbetstagare inom EU enligt artikel 39/f.d. artikel 48 i EG-fördraget och friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 49/f.d. artikel 59 i fördraget har kommissionen strävat efter att förtydliga tillämpningen av gemenskapsrätten [31] mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis, särskilt i fråga om yrkesgrupperna "turistguide" och "reseledare". Dessa yrkens särskilda karaktär gör att de är en särskild prövosten för tillämpningen av direktiven om ömsesidigt erkännande av examensbevis . Kommissionens arbetsdokument om turistguider [32], som togs fram i samarbete med de branschorgan som var mest berörda, samt den löpande rådgivning och information som tillhandahålls EU-institutionerna, medlemsstaternas regeringar och turistnäringen har varit det viktigaste arbetet på det området.

[31] Rådets direktiv 75/368/EEG av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom diverse branscher (ur ISIC-huvudgrupperna 01-85), särskilt övergångsåtgärder för dessa verksamhetsformer. EGT L 167, 30.6.75, s. 22. Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier. EGT L 19, 24.1.89, s. 16. Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG. EGT L 209, 24.7.92, s. 25.

[32] SEK(97) 837 slutlig, 13.5.1997.

3.2. Euron

Inte mindre än 40 % av världens turism mellan nationer står att finna i euroområdet. Euron kommer sannolikt att bidra till att invånarna i euroområdet gör fler korta resor över gränserna och den kommer att underlätta för turister som kommer från länder utanför EU att resa inom euroområdet. Med euron kommer det att finnas ett område med en stabil valuta, låg inflation, tydliga priser, enklare transaktioner och fakturering mellan parterna, det kommer att vara enkelt att göra investeringar över gränserna, samarbete underlättas och det finns inget behov av att säkra sig mot kursförluster. Infrastrukturer, verkställande och insyn när det gäller gränsöverskridande betalningar och detaljistbetalningar på den inre marknaden behöver dock förbättras. Efter införandet av euron den 1 januari 1999 utarbetade kommissionen ett meddelandet i ämnet som sedan har antagits [33].

[33] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet "Detaljistbetalningar på den inre marknaden", KOM(2000) 36 slutlig, 31.1.2000. http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/payment.

När det gäller företagens - och i synnerhet de små och medelstora företagens - förberedelser inför övergången till euron har kommissionen och andra involverade aktörer kunnat notera att intresset för att förbereda sig för euron har minskat, vilket är oroande. Enligt en enkät som gjordes våren 1999 av Europeiska observationsorganet för små och medelstora företag hade bara 43 % av de dessa företag övervägt vilka effekter euron får för deras verksamhet och ännu färre (18 %) hade en utförlig strategi. Många hade för avsikt att vänta till nästa år eller till och med till 2002 med detta. Samma undersökning visade att en stor minoritet (24 %) bara har en vag aning om sina skyldigheter enligt lag, eftersom de inte har några planer på att anpassa sig till den gemensamma valutan förrän i mitten eller slutet av 2002 [34].

[34] Se även konferensen "Enterprises 2002 - 18 months to finalise your euro preparation", http://europa.eu.int/comm/dgs/economy_finance/conf_events/rndtbl/rndtbl0600_en.htm

presentations.

3.2.1. Arbetsgruppen och konferensen om euron och turismen

Arbetsgruppen sammanträdde mellan mars och juni 1998. I arbetsgruppens rapport kartläggs de möjligheter som finns för turistföretagen och vilka strategier dessa har inför övergången till euron. Där för man även fram vilka problem som fortfarande måste lösas, de synergieffekter som kan uppnås och vilken typ av samordning som krävs mellan turistföretagen och deras samarbetspartner.

I oktober 1998 anordnade kommissionen en konferens i Bryssel med utgångspunkt från arbetsgruppens rapport, för att på så sätt kartlägga de bästa lösningarna och ge tillfälle till ömsesidigt utbyte. I rapporten från konferensen [35] läggs resultaten fram från de fyra rundabordsdiskussioner som hölls, tillsammans med de slutsatser som kommissionen drog av dessa diskussioner och med arbetsgruppens rapport bifogad som bilaga.

[35] Konferensen "Euron och turismen: möjligheter och strategier för företagen", Bryssel, 16 oktober 1998, slutrapport, http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm.

3.2.2. Broschyr för turistföretag

Association for Monetary Union in Europe har tagit fram en broschyr med detaljerade checklistor för var och en av de stora kategorierna av turistföretag. Broschyren skall hjälpa företagen att få en uppfattning om strategiskt viktiga steg när de skall anpassa sina system och processer och sin personal inför övergången till euron. Kommissionen har bidragit till finansieringen av 85 000 exemplar på alla officiella EU-språk av denna guide som vänder sig speciellt till små och medelstora turistföretag [36].

[36] "Euro-Preparation Guide for Tourism Enterprises", AMUE, april 1999, http://www.amue.org/ och http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/publications.htm

3.2.3. Eurologon

Inom turismsektorn - i researrangörernas kataloger, i gemensamma datoriserade bokningssystem och på fler och fler hotell, resebyråer osv. -visas priserna ofta redan i euro. Beslutet om eurologon [37] som skall användas i hela EU visar att man inom turismsektorn är inställd på att erbjuda turistprodukterna i euro och att man kommer att tillhandahålla konsumentupplysning om euron.

[37] Överenskommelse mellan konsumentorganisationer och branschorgan inom handel, turism, i hantverkssektorn och sektorn för små och medelstora företag i samband med övergången till euron, 30 juni 1998. http://europa.eu.int/euro/html/page-dossier5.html-dossier=153&lang=5&page=1&nav=5.

3.3. Skattepolitik

3.3.1. Moms

Enligt artikel 26 i sjätte momsdirektivet [38] omfattas resebyråer av ett särskilt system för beskattning, där momsen beräknas utifrån resebyråns marginal. Såväl medlemsstaterna som branschen anser att detta system i stort sett fungerar bra. På sistone har emellertid vissa tekniska problem tagits upp till diskussion med kommissionen, och därför kan en del förändringar komma ifråga under de närmaste åren.

[38] Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt. EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Se även EGT L 316, 31.10.1992, s.12.

I princip gäller standardmomssatsen inom turismsektorn. För de tjänster som nämns i bilaga H till sjätte momsdirektivet, t.ex. för passagerartransport och hotellinkvartering, får medlemsstaterna tillämpa en lägre momssats.

För inrikes passagerartransport fastställs i artikel 9.2 b i sjätte momsdirektivet att momsplikt gäller med beaktande av de avstånd som tillryggaläggs i medlemsstaten. Vissa medlemsstater får dock fortsätta att medge undantag för passagerartransport och det föreligger därför stora skillnader i hur medlemsstaterna tillämpar momsen. Kommissionen är medveten om att specialregler och undantag för passagerartransport måste undersökas. Detta kommer att ske under de närmaste åren som en del av den allmänna översynen av reglerna för tjänstebeskattning.

1998 lade kommissionen fram ett direktivförslag om momsavdrag. Förslaget omfattade ett avdrag på 50 % för moms som betalats på utgifter för hotell- och restaurangtjänster i samband med företagets verksamhet. Europaparlamentet föreslog ett avdrag på 100 %. Direktivförslaget behandlas fortfarande i rådet.

3.3.2. Skatt på flygbränsle

Enligt artikel 8.1 b i rådets direktiv 92/81/EEG om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor [39], skall medlemsstaterna undanta flygbränsle som används i kommersiell trafik från den harmoniserade punktskatten. Rådet skall enligt direktivet ta upp detta obligatoriska undantag till granskning med utgångspunkt från kommissionens rapport från november 1996. I rapporten framfördes en rekommendation om att beskattningen av mineralolja även skall gälla flygfotogen så snart gemenskapens internationella åtaganden medger detta. Slutsatserna återspeglas i det förslag som kommissionen lade fram 1997 [40] om en omstrukturering av gemenskapens regelverk för beskattning av energiprodukter. I direktivförslaget har en särskild bestämmelse införts i artikel 13.1 c, enligt vilken gällande obligatoriska undantag från beskattning förlängs för energiprodukter som levereras för användning som flygbränsle till kommersiell luftfart, så länge som sådana produkter skall undantas från beskattning enligt internationella åtaganden. Det föreslagna direktivet om energibeskattning ger medlemsstaterna möjlighet att begränsa tillämpningsområdet för detta undantag till att bara gälla internationella transporter, vilket alltså ger utrymmer för en fakultativ beskattning på nationella flygningar och - genom bilaterala avtal - på flygningar inom EU. Förslaget diskuteras fortfarande i rådet.

[39] EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

[40] KOM(1997) 30 slutlig, 12.3.1997.

Kommissionen lade 1999 fram meddelandet "Beskattning av bränsle för luftfartyg" [41] som för närvarande behandlas i rådet och Europaparlamentet. En av de rekommendationer som framförs är att medlemsstaterna i nära samarbete med kommissionen och inom ramen för Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) skall intensifiera sitt arbete för att skatt på flygbränsle eller andra instrument med liknande verkan skall införas.

[41] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Beskattning av bränsle för luftfartyg, KOM(2000) 110 slutlig, 2.3.2000, http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/publications/official_doc/com/com.htm.

3.4. Internationell handel med turisttjänster

Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) som ingicks efter Uruguayrundan omfattar handel med turisttjänster. De flesta medlemmarna i WTO har liberaliserat handeln med turisttjänster i samband med GATS. De åtaganden som gjorts för turismsektorn är mycket mer omfattande än för någon annan sektor. Detta visar tydligt att de flesta WTO-medlemmarna är medvetna om att en liberalisering av handeln för turismsektorn får utomordentligt positiva effekter för den nationella ekonomin.

Liberaliseringen av handeln med turisttjänster ger den europeiska turistnäringen nya möjligheter genom att man kan erbjuda sina tjänster till ett ökat antal turister i Europa, men även genom att man kan etablera sig kommersiellt i andra WTO-medlemsländer och tillhandahålla sina tjänster till konsumenterna i dessa länder. GATS 2000-förhandlingarna som inleddes under 2000 torde innebära att liberaliseringen gradvis ökar i de länder som fortfarande inte har liberaliserat handeln med turisttjänster i lika hög grad som gemenskapen och dess medlemsstater, vilket kommer att leda till att de återstående hindren för handel inom denna sektor kan undanröjas.

En konferens inför GATS 2000 organiserades den 2 juni 1998 där man diskuterade effekterna av en ytterligare liberalisering av handeln med tjänster inom den europeiska turistnäringen. Därmed gavs det tillfälle för en närmare analys av de möjligheter och utmaningar som uppstår för EU:s turistnäring genom den multilaterala liberaliseringen på detta område [42]. Kommissionen har även genomfört en annan studie (april-juli 1999) för att få feedback från olika aktörer inom den europeiska tjänstesektorn inför GATS-förhandlingarna. Studien visade att man i turistnäringen fortfarande inte är medveten om GATS-förhandlingarnas betydelse för liberaliseringen av tjänstesektorn.

[42] GATS 2000, Opening markets for services, GD I, 1998.

En utvärdering av GATS-avtalets betydelse för turismen och för den europeiska turistnäringen görs också löpande.

4. Utveckling av den europeiska turismen

4.1. Strukturfonderna

Turismens sysselsättningsskapande potential gör att detta är en sektor som är särskilt viktig för regionalutvecklingen, bl.a. därför att den även kan bidra till ett mer diversifierat företagande i regionerna (i synnerhet i landsbygdsområden och industriområden på tillbakagång). Turismen har också mycket positiva indirekta effekter för företagsexpansionen i andra branscher.

Regioner som släpar efter i utvecklingen har ofta stor potential att utveckla sin turism, något som även kan bidra till utvecklingen på en rad andra områden, t.ex.

*regionalekonomisk utveckling

*utveckling av den regionala arbetsmarknaden

*utveckling av infrastruktur och anläggningar

*investeringar och företagslokalisering

*landsbygdsutveckling och diversifiering av den ekonomiska verksamheten i dessa områden.

Turismen har därför långsamt men säkert kommit att utgöra en stor del av gemenskapens stöd via strukturfonderna. Perioden 1994-1999 anslogs runt 4,2 miljarder euro till turismen via Europeiska regionala utvecklingsfonden.

Merparten av dessa medel anslogs till medlemsstaterna genom gemenskapens stödramar och de samlade programplaneringsdokumenten för stödet via strukturfonderna under perioden. I dessa stödramar och programplaneringdokument prioriterades åtgärder med mål att förbättra kvaliteten på produktutbudet för turister, främja en mindre säsongspräglad turism, utveckla utnyttjandet av det europeiska kulturarvet inom turismen, utveckla landsbygdsturismen och främja utbildning inom turistnäringen. Totalt genomfördes 367 projekt för turismutveckling under perioden.

Gemenskapsinitiativ som särskilt främjat turismen är framför allt Interreg IIA, Leader II och programmet för små och medelstora företag. Mellan 1994 och 1999 anslogs över 200 miljoner euro till olika turismprojekt via Interreg IIA i syfte att främja samarbete över gränserna mellan grannregioner på båda sidor av en nationell gräns. Detta motsvarade 7 % av initiativet.

Grekland - Rhodos - skydd av en biotop med betydelse för turismen

Det stora antal besökare (200 000 turister) som varje år strömmar till Fjärilsdalen på Rhodos har lett till att dalens unika fjärilsbestånd minskat kraftigt. Det riskerade till och med att utrotas. Ca 300 000 euro anslogs ur strukturfonderna till ett projekt för att rädda denna lokala turistattraktion. Projektet gick främst ut på att leda strömmarna av turister genom att man anlade bättre turistvägar i dalen, och för att förebygga torka byggde man dammar för att reglera vattentillförseln.

Trots en förhållandevis blygsam budget uppnåddes fantastiska resultat - artens fortbestånd räddades och därmed även invånarnas inkomster från turismen. Projektet har inte bara lett till att de lokala arbetstillfällena inom turismen har säkrats utan även till att nya arbetstillfällen skapats, och det har givit impuls till nya initiativ. Nu planerar man att bygga om ett före detta kloster i dalen till ett naturhistoriskt museum.

Irland - Cork - center för uppfödning av halvblod och för olika ridsportsarrangemang

Irland har aldrig haft något stuteri för uppfödning av halvblod. Därav föddes idén att bygga ett sådant stuteri på ett 21 ha stort område som ägdes av staden Millstreet. Man anlade också ett antal tävlingsbanor, 450 stallplatser, en terrängbana och en mängd olika ridvägar. Stödet från strukturfonderna uppgick till 2,5 miljoner euro.

Aktiviteterna på detta ridcenter har resulterat i ett markant uppsving för turismen i Millstreetområdet och blomstrande restauranger och butiker. Genom att centret är så ensamt i sitt slag har det fått internationellt erkännande och omkring tjugo permanenta nya arbetsplatser har skapats i själva centret och upp till 120 personer arbetar där vid uppvisningar, försäljningsarrangemang osv.

Ett "kust till kust"-projekt för att främja turismen på båda sidor av Engelska kanalen i Boulogne-sur-Mer och Shepway District (Folkestone)

Inom ramen för detta Interreg-projekt skall man ta fram en strategi för att utveckla turismen med utgångspunkt från ett gemensamt turistmål i syfte att stärka dessa två kustområdens ekonomi och konkurrenskraft. Målsättningen är att diversifiera turistprodukterna för att på så sätt öppna upp nya marknader, förbättra mottagandet av besökarna och locka fler besökare från olika platser.

"Kust till kust"-projektet bygger på en rad olika moduler som också kommer att fungera som olika etapper:

*Produkt- och marknadsanalys för att säkra samordning

*Främjande av omvärldens bild av resmålet

*Utveckling av lämpligt stöd

*Utarbetande av en omfattande marknadsföringsplan

Projektet drogs igång officiellt i juli 1997 och den totala budgeten uppgick till 552 000 euro varav stödet via Interreg uppgick till 276 000 euro.

I september 1999 offentliggjorde kommissionen sina riktlinjer för strukturfonderna för perioden 2000-2006, vilka skall vara till hjälp för nationella och regionala myndigheter när de utarbetar sina programstrategier. Det konstateras där att turismen är en viktig ekonomisk tillgång för många regioner, landsbygdsområden och städer. En välbalanserad och långsiktigt hållbar utveckling inom turismen kommer därför att få anslag för modernisering av infrastrukturer, kunskapsutveckling och ökad integration i branschen.

4.2. Transport

Sambandet mellan transporter och turism visar hur viktiga dessa båda sektorers gemensamma beröringspunkter är för verksamheten i sektorn. Den stadiga ökningen av den disponibla inkomsten i EU har inneburit att turistresorna nu är en av de viktigaste drivkrafterna för efterfrågan på många luft- och landtransportsträckor inom EU. Transporttjänsterna har på samma sätt också ett stort inflytande. Deras kvalitet har haft och kommer att få stor betydelse för utvecklingen inom turistnäringen i många regioner. Under de senaste åren har den ökade trängseln i det europeiska luftrummet förorsakat avsevärda förseningar; andra problem har också kunnat konstateras.

Avregleringarna i transportsektorn med bl.a. gemenskapen som tillskyndare har fått positiva effekter på turistströmmarna, men kräver fortlöpande arbete för att infrastrukturerna skall bli mer effektiva och långsiktigt hållbara. Ytterligare fördelar kan uppnås med bättre samordning av transporterna, inte minst på turistmålen. Den gemensamma transportpolitiken och de transeuropeiska näten gör att EU spelar en unik och avgörande roll för vidareutvecklingen av lufttransporterna och planeringen av de viktigaste långdistansförbindelserna på väg och järnväg i Europa.

Den 6 oktober 1999 antog rådet (transport) slutsatserna om förnyad livskraft för de europeiska järnvägarna, vilka den 9 december 1999 följdes av en politisk överenskommelse om de framtida ramarna för järnvägarna i Europa [43] Detta s.k. järnvägspaket skall bidra till en förnyelse inom de europeiska järnvägarna genom att skapa gynnsamma villkor för utvecklingen av en dynamiskt och konkurrenskraftigt kundorienterat järnvägssystem. Det är ett avsevärt framsteg i skapandet av en rättvis och effektiv prissättning för användningen av järnvägsnäten och innebär dessutom att den internationella marknaden för järnvägsfrakt öppnas upp för konkurrens som ett led i fullbordandet av den inre marknaden för järnvägstransport [44].

[43] De slutliga texterna antogs av parlamentet och rådet den 22 november 2000.

[44] Kommissionen kommer också att lägga fram förslag för ytterligare stöd till utvecklingen av internationell persontransport på järnväg.

Den 6 oktober 1999 enades rådet om en strategi om integrering av miljö och hållbar utveckling i transportpolitiken (se även 6.2) [45] I rapporten som lades fram för Europeiska rådet i Helsingfors den 10-11 december 1999 framhävs att de ökande väg- och lufttransporterna kommer att leda till allvarliga problem om denna utveckling fortsätter över en längre tid. Vidare fastställs målet att säkra fortsatt ekonomisk tillväxt utan att de negativa konsekvenserna av transporterna ökar, så att de sociala fördelarna kan maximeras och konsekvenserna för miljön minimeras. I rapporten konstateras också att arbetet på området redan har lett till att de negativa konsekvenserna för miljön har minskat markant. Ytterligare insatser på de områden som rör utsläpp, ökade transporter, fördelning mellan olika transportsätt och buller bör främst gälla prissättning, markanvändning, telematik, telekommunikation, allmänna transportmedel, järnvägar, kombinerad transport, icke motoriserad transport, ny teknik och informationskampanjer.

[45] Dok. 11717/99 TRANS 197 Env 335.

1998 offentliggjorde kommissionen en vitbok [46] där en modell anges för införandet av ett gemensamt system för avgifter för kommersiella transporter i EU. Alla framtida åtgärder kommer att ha till syfte att säkra att transportsystemet drivs effektivt och att hänsyn tas till det ständigt ökande problemet med externa kostnader, vilket därmed även bidrar till att transportproblemen i turismsektorn kan lösas.

[46] Rättvisa trafikavgifter: en modell för ett stegvis införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU - Vitbok, KOM(1998) 466 slutlig, 22.7.1998.

Under de senaste tio året har gemenskapen med framgång fört en politik för att avreglera de nationella luftfartsmarknaderna och således gjort det möjligt för nya transportföretag att erbjuda nya tjänster. Detta har i sin tur fått konsekvenser för kvaliteten på flygtrafiktjänsterna under högtrafik och antalet förseningar på grund av problem i lufttrafiken har ökat avsevärt. Mot bakgrund av detta tog kommissionen initiativet till "Skapandet av ett gemensamt europeiskt luftrum" [47], som skall leda till en reform av flygledningstjänsten, vilket bl.a. omfattar utveckling av en integrerad styrning av det europeiska luftrummet. I meddelandet hänvisas också till Galileo, det framtida europeiska satellitsystemet för navigering och positionsbestämning som väntas bli klart att tas i drift under de närmaste tio åren. Systemet torde innebära avsevärda förbättringar för flygtrafikkontrollen och därigenom minska förseningarna betydligt.

[47] KOM(1999) 614 slutlig, 6.12.1999.

ARTIST-projektet (Agenda for Research on Tourism by Integration of Statistics and Strategies for Transport), som godkändes 1998 och finansieras inom ramen för FoTU-programmet för transport (inom gemenskapens fjärde ramprogram för forskning och teknisk utveckling), är gemenskapens första projekt för forskning om transport och turism (se 5.1.1). De viktigaste målen är att beskriva turisternas rörlighet i Europa och i en rad europeiska städer samt att ta fram exempel på bra lösningar för styrning av turistströmmar för stads- och transportplanerare. I projektet behandlas också den snabba ökningen av stadsturismen under de senaste tio åren, vilket har medfört växande problem när det gäller infrastrukturen i europeiska städer.

Inom ramen för ARTIST-projektet analyseras turismens andel av den totala rörligheten och hur turismen utvecklas. Målet är att se över de nuvarande formerna för styrning av turistströmmar, särskilt i europeiska städer med stora turistflöden. Dessutom undersöks vilka behov som finns av ett transportinitiativ från gemenskapens sida på detta område. Inom ramen för projektet analyseras tillgängliga uppgifter om turismens andel av de totala resorna inom och mellan utvalda europeiska länder för att öka kunskaperna om de faktorer som ligger till grund för turistströmmarna och hur stora dessa är i Europa.

Vid denna analys tar man hänsyn till såväl demografiska och socio-ekonomiska faktorer som förändringar i företagens affärsmetoder. Med utgångspunkt från resultaten kommer man att avge rekommendationer för hur turiststatistiken kan kombineras med statistiken över mobilitet i transportsyfte.

En kombination av analysen av statistiken med de bästa lösningarna för styrning av turistströmmar leder till rekommendationer rörande behovet av ett transportinitiativ från gemenskapens sida för styrning av turisttillströmningen och en omfattande planering för forskningen.

4.3. Natur och kulturarv

Naturen och kulturarvet i Europa hör till de viktigaste tillgångarna för utvecklingen av turismen. Att förena turismen med dessa resurser är ett sätt att både skapa ekonomiskt välstånd, inte minst i mindre gynnade regioner, och bevara kultur och natur. Detta arv är emellertid ömtåligt och turismen måste planeras noggrant så att hållbarheten på lång sikt säkras.

Det finns utomordentliga exempel på initiativ som erhållit stöd via Life-Nature [48] - EU:s finansiella instrument på området naturskydd - som understryker fördelarna med naturskyddade områden för turismen om det finns en långsiktigt hållbar förvaltning av naturresurserna. Man har kommit fram till att det är viktigt med effektiva riktlinjer för utvecklingen och kontrollen av turism i skyddade områden för utformningen av en hållbar strategi för turismen.

[48] Life (EGT L 181, 20.7.1996, s. 1) är EU:s finansiella instrument för miljön och bidrar till utvecklingen och genomförandet av EU:s miljöpolitik genom att finansiera särskilda miljöåtgärder i tre sektorer: Life-Miljö, Life-Natur och Life-Tredje land. Se även 6.2.2.

European Charter for Sustainable Tourism in Protected Areas är ett bra exempel på ett projekt inom ramen för Life-Nature, där man har kunnat utnyttja resultaten av projektet "Loving them to death" (1993), som finansierats av generaldirektoratet för näringsliv, där man efterlyste en stadga för hållbar turism i skyddade områden.

Stadgan som vänder sig till organisationer som är behöriga att förvalta turismen i skyddade områden samt andra berörda har genomförts av Fédération Française des Parc Naturels Régionaux och syftar till att lägga fast en metodik för utarbetande, genomförande och uppföljning av en långsiktigt hållbar strategi för turismen.

Via Life-Nature har stöd även förmedlats till förberedande åtgärder inför ett införlivande av krav på naturskydd i gemenskapens övriga politik och verksamhet, t.ex. turism. Sedan 1996 har kommissionen arbetat med att kartlägga och främja åtgärder för att komma till rätta med försämringarna när det gäller miljön och de sociala och kulturella resurserna i kustområden och för att förbättra situationen i dessa områden. Detta har i hög grad gynnat turismen.

Mellan 1996 och 1999 har generaldirektoraten för miljö, fiske och regionalpolitik tillsammans med de generaldirektorat som är ansvariga för forskning och information och med Europeiska miljöbyrån genomfört ett demonstrationsprogram för integrerad förvaltning av kustområden. Programmet har utarbetats för att tillhandahålla teknisk information om hållbar förvaltning av kustområden och för att skapa en bred debatt bland de olika aktörer som arbetar med planering, förvaltning och användning av de europeiska kustområdena.

Programmet var inriktat på de problem (förstöring av de naturliga livsmiljöerna, vattenföroreningar, kusterosion och resursförbrukning) som i första hand drabbar de europeiska kustområdena, det främsta resmålet när vi har ledigt. Turismen förbrukar en stor del av de begränsade resurser som finns i kustområdena.

Tanken med demonstrationsprogrammet var att det skulle leda till samförstånd beträffande de åtgärder som krävs för att främja en integrerad förvaltning av de europeiska kustområdena. På grundval av erfarenheterna antog kommissionen nyligen två dokument: ett meddelande om integrerad förvaltning av kustområden: en gemenskapsstrategi [49] och ett förslag till Europaparlamentets och rådets rekommendation om genomförandet av en integrerad förvaltning av kustområden i Europa [50].

[49] KOM(2000) 547 slutlig, 27.9.2000.

[50] KOM(2000) 545 slutlig, 8.9.2000.

Gemenskapsåtgärder som genomförts på kulturområdet perioden 1997-1999 har också bidragit till en hållbar utveckling inom turismen. Raphaël-programmet genomfördes 1997-1999 med en budget på 30 miljoner euro. Nära 360 projekt fick stöd med målet att skydda och främja det europeiska kulturarvet. Under 1999 fick 55 projekt stöd i samband med det förberedande arbetet inför Kultur 2000-programmet.

Vid sidan av de åtgärder som utarbetats just med tanke på stadsturismen har gemenskapen även fortsatt att stödja den europeiska kulturhuvudstaden och den europeiska kulturmånaden, två initiativ som bidrar till att locka turister till dessa städer.

Kommissionen tillsatte 1998 en arbetsgrupp om stadsturism i Europa som lyder under Rådgivande kommittén för turism. Denna arbetsgrupp har i första hand ägnat sig åt följande fyra områden:

*Rörlighet i samband med fritidsturism, med nära anknytning till frågor som rör det nya mönstret med allt fler korta uppehåll (utflykter, korta uppehåll och weekendresor) och resmål (stadscentrum och utkanten av städer).

*Frågor rörande stadsmiljöernas förnyade dragningskraft samt frågor som rör natur, kultur och image.

*Utmaningar, särskilt socio-ekonomiska, i samband med turismutveckling i städer.

*Fritidsturismens ställning i samband med stadsplanering.

Arbetsgruppen bestod av experter på stadsturism, företrädare för branschorganisationer och för städer som särskilt berörs av problem som uppstår med stadsturismen samt företrädare för Europeiska kommissionen.

4.4. Utbildning

Yrkesutbildning är en viktig faktor i kampen mot arbetslösheten och stärkandet av de europeiska företagens konkurrenskraft. Vill man gripa sig an problemet med arbetslösheten i Europa är det nödvändigt att särskilt beakta den efterfrågan på ny kompetens som uppstår med utvecklingen i vårt samhälle. Detta gäller särskilt för turismsektorn, som är en mycket komplex bransch med en mängd olika verksamhetsområden där det görs stora investeringar i humankapital.

Utöver de åtgärder som nämns i punkt 1.1 har följande gemenskapsprogram och -initiativ haft särskild betydelse:

*LEONARDO DA VINCI-programmet 1995-1999. Nära 3 % av alla projekt har direkt berört turismen, dvs. över 80 projekt med över 600 partner.

*Gemenskapsinitiativen EMPLOYMENT och ADAPT 1995-1999. Över 11 % av alla projekt beräknas ha berört turismen, dvs. över 1 200 projekt (en fjärdedel av dessa med direkt anknytning) med över 3 000 partner.

4.5. Kvalifikationer och anställbarhet

Utvecklingen av regler och stödinstrument för utbildning är ett bra sätt att möta behovet av en mer sysselsättningsvänlig miljö som turismen skulle kunna dra nytta av. Turismen är också ett lämpligt område för genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin inom tjänstesektorn. Det åtgärder som vidtagits på senare tid för att underlätta bedömningen av olika yrkeskvalifikationer (EUROPASS, europeiska systemet för överföring av studiemeriter, komplement till examensbevis och intyg, europeiska informations- och rådgivningstjänster av olika slag) är av direkt relevans för turistnäringen. Det faktum att många anställda i branschen inte har så omfattande formella kvalifikationer, och i många fall kvalifikationer som inte är erkända, gör att dessa verktyg är särskilt viktiga. Tydliga kvalifikationer är en nödvändig förutsättning för rörlighet och förnyelse på detta område.

4.6. Social dialog i turistnäringen

En kommitté för den sociala dialogen inrättades för hotell- och restaurangbranschen i februari 1999, detta på gemensam begäran av arbetsmarknadens parter och mot bakgrund av tidigare erfarenheter i HORECA-arbetsgruppen, som tillsattes i början på 1990-talet med stöd av kommissionen. Kommittén är en formell arbetsgrupp som inrättats på grundval av kommissionens beslut av den 20 maj 1998 (98/500/EG) om inrättande av branschvisa dialogkommittéer [51] och överenskommelsen mellan båda parter om ramen för dialogen mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå (28.09.1998).

[51] EGT L 225, 12.8.1998, s. 27.

Arbetsmarknadens parter har diskuterat olika projekt (rörande kvalifikationer, flexibilitet, utbyte för anställning och utbildning osv.) och ett huvudtema har då varit utbildning. Under rapporteringsperioden har gemensamma förklaringar avgivits om momsen och de konsekvenser momsen får för verksamhet och sysselsättning i hotell- och restaurangbranschen (1997) samt om främjande av sysselsättningen inom den europeiska hotell- och restaurangbranschen.

4.7. Utvidgningen och globaliseringen

4.7.1. Utvidgningen

Bortsett från direktivet om turiststatistik (se 1.2.1) måste gemenskapens regelverk på turismens område (del av avdelning XVI om små och medelstora företag) inte införlivas med nationell lagstiftning, eftersom regelverket till största delen består dels av beslut om inrättande av samrådsförfaranden, dels av rekommendationer. För närvarande pågår ett samarbete med Eurostat för att ta fram motsvarande statistik som för medlemsstaterna. Övriga turismrelaterade bestämmelser gäller konsumenter och transport.

Turismen i kandidatländerna granskas regelbundet i en av de underkommittéer som inrättats genom partnerskapsavtalen för anslutning. För vissa länder är detta ett viktigt område för investeringar, vilket också nämns i deras nationella planer. I samband med Phareprogrammet har medel anslagits för särskilda turismprojekt; däribland ingår ett antal projekt för samarbete över gränserna.

4.7.2. Främjande av turismutveckling i tredje land

I kommissionens meddelande av den 14 oktober 1998 med titeln "En strategi för Europeiska gemenskapen för att stödja en hållbar utveckling av turismen i utvecklingsländerna" [52] görs ett försök att lägga fast en strategisk ram för EU:s och medlemsstaternas stöd till en hållbar utveckling av turismen. Förslaget går ut på att integrera stödet till turismen i den nya strategin för utveckling av den privata sektorn. Syftet med strategin är att stärka programmens och projektens hållbarhet på lång sikt genom ett mer omfattande deltagande från den privata sektorn (och genom att höja den privata sektorns kapacitet att verkligen delta i utvecklingen) samt genom samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn när strategin skall utformas och genomföras.

[52] KOM(1998) 563 slutlig, 14.10.1998.

Turismen kan spela en viktig roll i den ekonomiska och sociala utvecklingen i tredje land och stärka förbindelserna med medlemsstaterna. Turismen är därför ett av de samarbetsområden som ingår i de flesta av de bilaterala och regionala avtalen.

Gemenskapen har givit olika former av stöd. Unionen har godkänt betydande anslag i enlighet med de prioriteringar som ställts upp av de stödmottagande länderna. Exempel på åtgärder som har erhållit stöd av gemenskapen på detta område är utbyte av know-how, planering av utvecklingen inom turism, förbättring av utbildningssystem och utveckling av verktyg för marknadsföring.

Samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet

Efter Barcelonaförklaringen i december 1995 och stadgan för Medelhavsturism samt antagandet av rådets resolution av den 13 maj 1996 om samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet inom turism [53] inleddes 1997-1999 arbetet med att undersöka möjligheterna för ett samordnat arbetsprogram för samarbete på turismens område, även med avseende på utbildning och marknadsföring. Inom ramen för det finansiella instrumentet för samarbetet mellan Europa och Medelhavsområdet (Meda [54]) erhöll projektet för samarbete om turiststatistik (Medstat, se 1.2.4) 2,219 miljoner euro för perioden 1997-2001.

[53] EGT C 155, 30.5.1996, s. 1.

[54] Rådets förordning (EG) nr 1488/96 av den 23 juli 1996, EGT L 189, 30.7.1996, s. 1.

Den 22 februari 1999 godkände kommissionen ett omfattande regionalt Meda-initiativ för utveckling av informationssamhället i Medelhavsområdet. Initiativet är särskilt avsett att minska regionens eftersläpning när det gäller IT jämfört med grannländerna. Eumedis-initiativet för att främja informationssamhället i dessa länder väntas också påverka turismsektorn positivt.

Lomékonventionen och Latinamerika

Kommissionen har fortsatt att finansiera ett stort antal turismrelaterade projekt inom ramen för Lomékonventionen med över 70 länder från Afrika, Västindien och Stilla havet, och på grundval av de medel som ställts till förfogande för Europeiska utvecklingsfonden.

När det gäller andra regioner har kommissionen noterat det intresse som flera länder i Central- och Latinamerika har visat för att främja samarbete inom turismen, vilket kan vara till ömsesidig fördel för näringslivet i EU och i de länder som får stöd.

5. På väg mot en modern europeisk turism

5.1. Informations- och kommunikationsteknik och forskning

För turistnäringen betyder de nya arbetssätten i dagens informationsbaserade samhälle att nya arbetsmetoder och nya former av informationsutbyte mellan leverantörer, säljare och kunder på turismens område kommer att skapas. En viktig del av detta blir att integrera och underlätta kompatibiliteten mellan existerande teknik (bl.a. Internet) för att stimulera utvecklingen av de innovativa affärsmetoder och -tekniker som krävs för att möta denna stora utmaning. De utmaningar som uppstår genom informations- och kommunikationstekniken, t.ex. marknadsföring och informationstjänster över Internet, håller på att revolutionera hela turismsektorn och kommer att få betydelse för hur turistprodukterna marknadsförs, bokas och säljs. Nya aktörer etablerar sig på denna lovande marknad. För att övervaka de förändringar som sker och bättre kunna fastställa hur olika program och initiativ kan stärka den europeiska turismsektorn har kommissionen initierat en rad projekt.

5.1.1. Fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling

EU har reagerat kraftfullt på denna utveckling och skapat bättre öppna system, komponenter, systemarkitekturer och protokoll som gör det möjligt för europeiska regioner, befintliga system och olika aktörer inom turistnäringen att samarbeta. På så sätt har det uppstått en grupp med sammanhängande europeiska informationssystem som uppdateras kontinuerligt och blir attraktiva genom att nya mervärdestjänster tillkommer och motsvarande tekniker förbättras.

Kommissionen har bidragit med stöd till detta via Arbetsprogrammet för telematiktillämpningar, Esprit och Acts (avancerad kommunikationsteknik och kommunikationstjänster), program som alla ingick i det fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling [55].

[55] Mer information om programmen finns på http://www.cordis.lu/en/src/f_002_en.htm.

EnjoyEurope (initiativet PMETOUR)

Detta initiativ från 1997 finansierades med 20 miljoner euro via gemenskapsinitiativet för små och medelstora företag (se 4.1) och Arbetsprogrammet för telematiktillämpningar i det fjärde FoTU-programmet. Två mål har ställts upp. För det första skall en öppen struktur för samordning skapas på europeisk nivå, som skall ge användarna tillgång till turismrelaterad information om de deltagande regionerna via en gemensam portal (http://www.enjoyeurope.com). För det andra skall system för information och bokning via Internet upprättas på regional nivå. Systemen skall vara anslutna till den europeiska portalen. Dessa regionala plattformar skall ge små och medelstora turistföretag i de mindre gynnade regionerna i Europa möjlighet att marknadsföra sina produkter via Internet och lära sig att använda ny teknik.

Tack vare detta initiativ kommer regioner och aktörer i turistbranschen att uppmuntras att samarbeta och utbyta erfarenheter för att fortsätta att vara eller bli konkurrenskraftiga på en marknad som har blivit mer och mer global under de senaste åren. Efter projektperioden kommer detta initiativ att bli självgående och öppet för andra europeiska regioner som vill delta.

Paraplyprojektet InTouriSME har med tiden övergått till att bli en självständig europeisk ekonomisk intressegruppering, enjoyeurope.com, som skall förvalta kontaktpunkten, fortsätta att garantera och förbättra koordineringen av den lokala turistinformationen, tillhandahålla tekniskt stöd och utbildning samt hjälpa de lokala servrarna att utnyttja den lokala informationen. Ett antal stora aktörer och organisationer, t.ex. Open Travel Alliance, CEN, European Travel Commission (ETC) och International Federation of Information Technology and Tourism (IFITT) driver på den dynamiska utveckling som uppstått med initiativet.

Därutöver har ett antal FoU-projekt inletts för att utveckla nya IT-system som skall underlätta och effektivisera arbetet för de yrkesverksamma inom turismen (t.ex. bokning via Internet av resor och andra turistprodukter) och fungera som stöd för turister under deras semester (t.ex. elektroniska kulturguider).

5.1.2. Femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration [56]: En särskild åtgärd för turism.

[56] Europaparlamentets och rådets beslut nr 182/1999/EG av den 22 december 1998 om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002), EGT L 26, 1.2.1999, s. 1.

I nyckelåtgärd II "System och tjänster för medborgarna" ingår en särskild åtgärd för turism under programmet "Teknik för informationssamhället" (IST-programmet) inom femte ramprogrammet. Därmed erkänns att forskning och teknisk utveckling kan öka branschens konkurrenskraft och främja den ekonomiska tillväxten, vilket i sin tur kan leda till varaktig sysselsättning i turistnäringen. IST-programmet genomförs via en rad årliga arbetsprogram [57]. Alla dessa program har tagits fram i nära samarbete med branschen, forskare och användarorganisationer.

[57] Se http://www.cordis.lu/ist/part-docs.htm.

Det FoU-arbete som bedrivs i samband med detta skall förbättra kvaliteten och effektivisera IST-baserade system för tillhandahållande, organisation, presentation och försäljning av europeiska turistprodukter samt främja de europeiska företagens konkurrenskraft på de internationella e-handelsbaserade turismmarknaderna. Detta skall uppnås genom att bättre öppna system och protokoll skapas för samarbete mellan de europeiska regionerna, de befintliga systemen och de olika europeiska aktörerna i turismsektorn samt genom utveckling av intelligenta mobila IT-komponenter och -system, varigenom information och tjänster skall finnas att tillgå för resande varje tid på dygnet och var man än befinner sig.

Redan 1998 samlade man i samband med projektet KNITE (Activation of the Community of Actors as a Networked Dynamic Knowledge Base on Information Society Technologies for Tourism within Europe) 250 viktiga aktörer inom turismen. Tillsammans kartlade dessa de viktigaste områdena för innovation inom turismen, utarbetade grönböcker på dessa områden och byggde upp ett arkiv med centrala dokument om informationssamhällets teknik och turism [58]. I samband med stödprojektet FETISH (Federated European Tourism Interoperability Service Harmonisation - Engineering Task Force) [59] ställs dessutom en infrastruktur till förfogande för hela EU, varigenom de informationssystem och de IT-baserade mervärdestjänster på turismområdet som finns på olika håll skall samlas under ett gemensamt gränssnitt, som för användaren framstår som ett enda system med alla de tjänster som krävs för den europeiska turismen. En första inbjudan att lämna förslag offentliggjordes 1999 [60].

[58] Se http://www2.lii.unitn.it/pub/english.cgi/0/114.

[59] Se http://www.cordis.lu/ist/projects/99-13015.htm.

[60] Tio FoU-projekt har valts ut och inletts under sista kvartalet 2000.

Konferensen om turismen i informationssamhället, Bryssel den 12 november 1999 [61]

[61] Se http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/tourism-publications/istt-conference/istt-presentations.html.

Denna konferens sammanförde över 500 deltagare från turistbranschen, IT-branschen, EU-institutionerna, olika europeiska organisationer och myndigheter som arbetar med turism på nationell, regional och lokal nivå. Man diskuterade bl.a. behovet av ett närmare samarbete mellan turist- och IT-branscherna med tanke på att den snabba utvecklingen inom IT, inte minst när det gäller Internet, radikalt håller på att förändra hela turistbranschen och företagens arbetsmetoder.

Bland övrig verksamhet inom det femte ramprogrammet hör marinforskning, frågor som rör stadsmiljöer bl.a. kulturarv, transport- och energiteknik till de områden som är mest relevanta för turismen.

5.2. Energi

Gemenskapens fleråriga program för åtgärder inom energisektorn (1998-2002) [62] skall bidra till de övergripande mål som ställs upp för energipolitiken, t.ex. konkurrenskraft, trygg energiförsörjning samt miljöskydd. Vissa aspekter av energipolitiken - bl.a. lokal utveckling, ekonomisk utveckling och en långsiktigt hållbar utveckling, miljökonsekvenser och ny forskning och teknisk utveckling på energiområdet - kan få effekter på turismen. Det finns även ett direkt samband mellan energiförbrukning och turism, eftersom förbrukningen på turistorter ökar under högsäsong.

[62] Rådets beslut av den 14 december 1998 om att antaga ett flerårigt program för åtgärder inom energisektorn (1998-2002) och därmed sammanhörande åtgärder, EGT L 7, 13.1.1999, s. 16.

Genom THERMIE-programmet anslås medel till åtgärder som skall demonstrera att energiteknik är tekniskt och ekonomiskt lönsam. Effektivare energianvändning och användning av förnybara energikällor är ämnesområden som lämpar sig för turismrelaterade pilotåtgärder. Projekt inom dessa områden genomförs redan i hotell, sportanläggningar, historiska byggnadsverk och naturparker, men det finns även projekt som rör arkitektur och sanering av stadsmiljöer, där dessa forskningsområden ingår.

ALTENER II-programmet är uteslutande inriktat på att främja förnybara energikällor. Finansiering tillhandahålls projekt till stöd för solenergisystem i turistinkvarteringar, förnybara energikällor i miljövänliga semesterbyar och varmvattenberedning för tappvarmvatten med hjälp av solenergi. Via Altener anslås medel till verksamhet för demonstration av nya tekniska lösningar, informationsspridning till lämpliga målgrupper, utveckling av adekvata konstruktionsverktyg, utbildning för ingenjörer och hantverkare samt ökat förtroende för ny teknik genom "resultatgaranti".

Kommissionens meddelande "Energi för framtiden: förnybara energikällor - Vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan" [63] handlar bl.a. om 100 samhällen där man kan sträva efter att uppnå 100 % elförsörjning från förnybara energikällor. Detta är särskilt relevant för semesterorter, naturparker, öar och andra resmål.

[63] KOM(1997) 599 slutlig, 26.11.1997.

Genom SAVE II-programmet anslås - inom ramen för målet att främja energieffektivitet - medel till stöd för energibesparande investeringar på semesterorter i bergstrakter och ett nätverk bestående av 140 lokala och regionala energikontor som utvecklar åtgärder som kan ha betydelse för turismen. Åtgärder för energihushållning på turistorter har stor betydelse för miljön.

FoU-verksamheten på energiområdet i Joule-Thermie-programmet (1994-1998) har avslutats under rapporteringsperioden. Verksamheten fortsätter genom det nya delprogrammet Energi, som ingår i det fjärde särskilda programmet (om "energi, miljö och hållbar utveckling") under det femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (1999-2002).

Det stöd som ges till innovativa system för användning av förnybara energikällor och till innovationer när det gäller rationell energianvändning inom ramen för det femte ramprogrammet för FoTU (se 5.1.2) skulle kunna få betydelse för viss verksamhet i turismsektorn (energi- och resurshushållning i hotell, fritidsanläggningar osv.). Små och medelstora företag, forskningscentra och universitet som genomför sådana turism- och energirelaterade projekt kan få denna form av stöd.

6. Främjande av en ansvarsmedveten turism i EU och resten av världen

6.1. Turisternas rättigheter och skyldigheter

Turisternas särskilda intressen handlar framför allt om fysisk säkerhet, ekonomi och rättsliga angelägenheter. Det har visserligen inte funnits så många åtgärder som varit inriktade direkt på turisternas intressen, men turisterna drar i hög grad nytta av åtgärder som utformats för att tillvarata konsumenternas intressen.

Åtgärder som direkt har rört turisternas fysiska säkerhet är t.ex. följande:

-Rådets direktiv 1999/35/EG om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik [64].

[64] EGT L 138, 1.6.1999, s. 1.

-Ett direktivförslag om linbaneanläggningar för persontransport (antaget i mars 2000 [65]).

[65] EGT L 106, 3.5.2000, s. 21.

-Handiami-projektet är ett forskningsprojekt som huvudsakligen handlar om hur funktionshindrade och äldre passagerare skall evakueras från passagerarfartyg i nödsituationer.

Åtgärder har också antagits eller inletts inom transportsektorn för att främja turisternas rättigheter. Bl.a. kan följande nämnas:

-Rådets förordning (EG) nr 2027/97 [66] om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor. Därmed upphävs den övre gränsen för ersättning som betalas ut av flygbolag när passagerare drabbas av skada å person och det fastställs höga gränser för ersättning av resgods. Flygbolag från länder utanför EU är inte skyldiga att följa dessa bestämmelser, men de måste meddela sina europeiska passagerare om de inte gör detta.

[66] EGT L 285, 17.10.1997, s. 1.

-Ändrat förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 295/91 om införande av gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik. [67] Vid överbokningar skall passagerarna få bättre information om sina rättigheter, den ersättning som skall betalas ut till passagerare som nekas ombordstigning höjs och charterflyg skall också omfattas.

[67] EGT C 351, 18.11.1998, s. 7.

Ekonomiskt och rättsligt är turisternas intressen ofta desamma som alla andra konsumenters och dessa intressen tillvaratas genom den allmänna lagstiftningen. För turister och turistföretag är följande av särskilt intresse:

-En vitbok om livsmedelssäkerhet offentliggjordes 1999 [68], där det bl.a. föreslås en rad nya bestämmelser för hela livsmedelskedjan, från producent till butik.

[68] KOM(1999) 719 slutlig, 12.1.2000.

-En rekommendation (98/257/CE) [69] om principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol. Därigenom skall kostnader och tidsåtgång för tvistlösning minska.

[69] EGT L 115, 17.4.1998, s. 31.

I november 1999 antog kommissionen två arbetsdokument om det praktiska genomförandet av direktiv (94/47/EG) [70] och direktiv (90/314/EG) [71] vilket har bidragit till att kommissionen har kunnat kartlägga svaga områden och har inneburit ett utmärkt hjälpmedel för att förbättra det praktiska genomförandet av de båda direktiven.

[70] EGT L 280, 29.10.1994, s. 83.

[71] EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.

Genom dessa rapporter har kommissionen inbjudit berörda parter att före den 30 april 2000 lägga fram eventuella synpunkter. Kommissionen granskar för närvarande dessa synpunkter.

Under perioden 1997-1999 har även en ny handlingsplan för konsumentpolitiken utarbetats, med prioriteringarna för konsumentpolitiken inför perioden 1999-2001. I handlingsplanen ingår bl.a. en analys av behovet av säkrare tjänster. Kommissionen håller därför på att kartlägga vilka praktiska problem konsumenterna stöter på inom olika tjänstesektorer, särskilt när det gäller tjänster av transnationell karaktär. De initiativ för säkrare tjänster som kommer att tas för att följa upp detta arbete kommer naturligtvis även turisterna till nytta, där säkerheten är en fråga av största vikt.

6.2. En långsiktigt hållbar turism och miljön

Miljön och miljöskyddet är mycket viktiga områden, som sedan länge hör samman med turismens hållbarhet, kvalitet och konkurrenskraft. Principen att miljöskyddet skall integreras med unionens politik är en av grundstenarna för gemenskapens insatser för miljön. Efter Amsterdamfördragets ikraftträdande anges i artikel 6 i EG-fördraget att miljöskyddskraven skall integreras i gemenskapens politik och verksamhet i syfte att främja en hållbar utveckling.

Vid Europeiska rådets möte i Köln (3-4 juni 1999) lade kommissionen fram en rapport om miljöpolitikens integrering i en övriga politiken, detta på begäran av Europeiska rådet i Wien (11-12 december 1998). Kommissionen angav då att man i samarbete med medlemsstaterna och Europeiska miljöbyrån arbetade med att ta fram en uppsättning indikatorer på i vilken utsträckning miljöfrågorna integrerats i politiken inom de tre sektorerna transport, energi och jordbruk. Dessa indikatorer skall användas för att underlätta kommunikationen mellan beslutsfattare och aktörer i respektive bransch och ingå i systemet för rapportering av hur miljökraven integrerats i de enskilda sektorerna. Kommissionen lade fram en samordnad rapport om indikatorerna vid toppmötet i Helsingfors i december 1999, där även strategierna för hur miljöfrågorna skall integreras i de tre sektorerna antogs.

6.2.1. Gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS) och miljömärkning

En utveckling som är hållbar på lång sikt kräver en rad olika miljöpolitiska styrmedel. Det krävs en ny strategi som bygger på olika former av åtgärder. Ett av dessa styrmedel är gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS) [72]. EMAS-förordningen håller nu på att ses över och den 30 oktober 1998 antog kommissionen ett förslag till rådets förordning (EG) om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning [73].

[72] Rådets förordning (EEG) nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning, EGT L 168, 10.7.1993, s. 1.

[73] KOM(1998) 622 slutlig, EGT C 400, 22.12.1998, s. 7.

Målen för förslaget är att utöka tillämpningsområdet för EMAS till att gälla alla sektorer inom ekonomin (även turistnäringen), vilket även omfattar lokala myndigheter, att miljöstyrningssystemet skall genomföras i överensstämmelse med ISO 14001, att införa en tydlig symbol som är enkel att känna igen och som organisationer som har en gällande registrering i EMAS skall kunna använda för att visa detta tydligare, att engagera de anställda i arbetet samt att öka miljöredovisningens betydelse så att samarbetspartner och allmänhet kan få större insyn i det miljöarbete som bedrivs av de registrerade organisationerna.

Förordningen om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke har reviderats under rapporteringsperioden [74] och gäller nu även tjänster. Parallellt med detta återupptog kommissionen i mars 1999 initiativet för miljömärkning inom turismen, som startades av behöriga grekiska och franska myndigheter så tidigt som 1994, men som hindrades av rättsliga begränsningar.

[74] Förordning (EG) nr 1980/2000 av den 17 juli 2000, EGT L 237, 21.9.2000, s. 1.

Under ett antal seminarier har kommissionen och relevanta aktörer på området fått en god bild av den aktuella utvecklingen och bästa praxis när det gäller miljömärkning på turismens område. Vidare fick man vid dessa tillfällen möjlighet att diskutera en eventuell strategi på gemenskapsnivå för miljömärkning inom turistnäringens olika branscher.

6.2.2. Finansiering och målinriktade åtgärder

Via Life-Miljö, som är det finansiella instrumentet för miljön (1996-1999) [75], har gemenskapen samfinansierat 266 nya demonstrationsprojekt på miljöområdet (Life-Miljö) under åren 1998-1999. Urvalet 1999 är det sista inom ramen för den nu gällande förordningen, som ersätts med en ny för perioden 2000-2006 [76].

[75] Rådets förordning (EG) nr 1404/96 av den 15 juli 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 1973/92 om inrättande av ett finansiellt instrument för miljön (LIFE) , EGT L 181, 20.7.1996, s. 1. http://europa.eu.int/comm/life/home.htm.

[76] Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 av den 17 juli 2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life), EGT L 192, 28.7.2000, s. 1.

Flera tillfälliga miljöskyddsprojekt som direkt eller indirekt även berört turismen erhöll också stöd 1999. Dessa projekt genomfördes bl.a. under rubrikerna "A township model of environmental interpretation in saturated tourist areas" (en modell för ökat miljömedvetande i turisttäta områden) och "Green purchasing Good Practice Guide" (en vägledning till miljövänlig upphandling för lokala myndigheter).

Kommissionen har också anslagit medel till olika miljöorganisationer inom EU. Många av dessa arbetar också aktivt på turismens område. 1997 och 1998 erhöll även några turismrelaterade projekt stöd för arbete med miljöinformation och ökad miljömedvetenhet. Till de viktigaste hör kampanjen den blå flaggan.

Kampanjen "den blå flaggan" är ett privat initiativ som startats av FEEE (Foundation for Environmental Education in Europe). I varje land har kampanjen drivits av den nationella organisation som är medlem i FEEE. I samband med kampanjen tilldelas ett pris - den blå flaggan - på grundval av en rad kriterier, bl.a. undervisning i och information om miljöfrågor, miljöstyrning, vattenkvalitet samt säkerhet och tjänster.

Kampanjen inleddes 1987 med tio länder. I dag kan man hitta den blå flaggan vid stränder och småbåtshamnar i 18 europeiska länder. Kampanjen har sedan starten haft målsättningen att öka kunskaperna om miljön i kustområden och få människor att i högre grad uppskatta denna miljö. Ett annat mål har varit att införliva miljöhänsyn i beslutsprocessen.

Samarbetet mellan kommissionen och World Travel and Tourism Council (WTTC) har fortsatt, vilket har resulterat i ett EU-täckande nätverk för ekoturism (ECoNETT) [77]. Detta nätverk, som upprättades med stöd av EG:s turistmedel 1996-1998, tillhandahåller en databas via Internet. Databasen ger tillgång till information om turism och miljö i syfte att öka kunskaperna om ekoturism samt främja förändringar i företags, myndigheters och resmåls styrningsmetoder så att politiska mål kan omsättas till god praxis. I samband med detta skall vissa områden betonas särskilt (kustområden, historiska platser/städer, förbättrat miljöarbete i hotellsektorn). Nätverket för samman de viktigaste intressegrupperna inom turism och miljö, bidrar till informationsspridning och ger vägledning till turistnäringen och den offentliga sektorn.

[77] Se http://www.wttc.org/environmental_issues.htm.

EU konstaterar att tillvaratagandet av turisternas önskemål och miljöskyddet är nödvändiga kriterier för en framgångsrik turism i medlemsstaterna. Under 1998 började därför kommissionens ansvariga enheter att kartlägga bästa praxis och metoder för en långsiktigt hållbar turism, så att dessa kan främjas och på så sätt bli till nytta för den europeiska turismen.

6.2.3 Skyddsområden

Turismen i känsliga områden är ur naturskyddssynpunkt ett viktigt ämne, som på gemenskapsnivå i synnerhet omfattas av Natura 2000-nätet (särskilda skyddsområden enligt rådets direktiv 79/409/EEG [78] och särskilda bevarandeområden enligt rådets direktiv 92/43/EEG [79]). Det är nödvändigt att se till att all verksamhet stämmer överens med de krav på naturskydd som ställs upp. Ett ökande intresse för dessa typer av resmål kan konstateras.

[78] Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

[79] Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.07.1992, s. 7.

En långsiktigt hållbar turism kan främjas i dessa områden, förutsatt att turismen inte inverkar negativt på övriga målsättningar för dessa områden eller den verksamhet som bedrivs inom övriga sektorer (jordbruk, hantverk, ekologi osv.). Kommissionen har med tanke på detta givit ut ett tolkningsdokument med titeln Skötsel och förvaltning av Natura 2000-områden [80]. Dessutom har kommissionen arbetat med och stött verksamhet som syftar att fastställa riktlinjer för god praxis inom turismen i naturskyddsområden. vilket skall göra det möjligt att kvalitetsmärka naturområden där dessa riktlinjer tillämpas frivilligt (se även 4.3).

[80] http://europa.eu.int/comm/environment/nature/art6_sv.pdf.

Ett seminarium med titeln "Sustainable tourism & Natura 2000" organiserades i Lissabon i december 1999. Målet var att, med utgångspunkt från tidigare erfarenheter och slutsatserna från seminariet, ta fram riktlinjer för en hållbar turism i naturskyddsområden. Dessa riktlinjer måste utarbetas i nära samarbete med såväl de personer som är ansvariga för naturområden som företrädare för turistbranschen. Turisternas och lokalbefolkningens önskemål måste också beaktas.

Seminariedeltagarna, med företrädare både för turismsektorn och miljöskyddet, var överens om att det inte behövs några nya riktlinjer, utan att det är mer påkallat att man tillämpar dem som redan finns. Två initiativ ansågs särskilt viktiga för Natura 2000, nämligen den europeiska stadgan för hållbar turism och PAN parks.

En redogörelse för dessa två initiativ med exempel på god praxis, andra initiativ för en hållbar turism i naturområden och de viktigaste ämnena som diskuterades på seminariet kommer att offentliggöras inom kort.

6.3. Kampen mot barnsexturism

Kommissionens meddelande av den 27 november 1996 om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt [81] utgör en referensram för gemenskapsåtgärderna på detta område på medellång och lång sikt. Målet för den övergripande strategin är att minska efterfrågan, i samarbete med turistnäringen och icke-statliga organisationer, och att angripa problemet på utbudssidan. Europaparlamentets resolution av den 6 november 1997 [82] och rådets förklaring av den 26 november 1997 visade att det råder en bred enighet kring huvudinslagen i kommissionens meddelande.

[81] EGT C 3, 7.1.1997, s. 2.

[82] EGT C 358, 24.11.1997, s. 37.

Detta har resulterat i en ny budgetpost (totalt 2,5 miljoner euro för 1998-2000) för pilotprojekt med kampanjer mot barnsexturism. I kommissionens meddelande av den 26 maj 1999 [83] redovisas genomförandet av de planerade åtgärderna och vilka framsteg som gjorts under 1997-1998 i kampen mot barnsexturism. Meddelandet följdes upp genom rådets slutsatser av den 21 december 1999 [84].

[83] KOM(1999) 262 slutlig, 26.5.1999.

[84] EGT C 379, 31.12.1999, s. 1.

I pilotprojekten har man fokuserat på att hejda flödet av sexturister från EU:s medlemsstater. Projekten skall främja samordningen på europeisk nivå när det gäller de nationella informationskampanjerna mot barnsexturism. Under rapporteringsperioden har fem projekt valts ut för samfinansiering.

Målet för projektet terre des hommes (e-post: kampagne@tdh.de) är att göra flygpassagerare uppmärksamma på problemet med barnsexturism. En informationsfilm som tagits fram inom ramen för terre des hommes visas därför ombord på flygplan på långdistansflygningar. Detta projekt fick 1999 UNDPI:s stora pris (UNDPI - United Nations Department for Public Information) som delas ut för enastående PR-kampanjer som uttrycker FN:s ideal och mål.

Groupe Développement/ECPAT-projektet (e-post: GROUPE-DEVELOPPEMENT@wanadoo.fr) har två mål: att informera resenärer genom att distribuera en bagagelapp tillsammans med en informationsfolder och att utbilda yrkesverksamma genom att ta fram utbildningsmaterial för utbildare i rese- och turistbranschen.

Målet för det andra terre des hommes-projektet (e-post: kampagne@tdh.de) är att främja information om detta problem genom upprättande av en "Internetplattform".

"Uppförandekod för researrangörer mot barnsexturism" är ett projekt som inletts av ECPAT Sverige (e-post: ecpat@swipnet.se), där researrangörerna åtar sig att informera allmänheten, sina anställda, sina leverantörer (både i hemlandet och på resmålen) och resenärerna.

Ett projekt som inletts av Internationella journalistförbundet (e-post: ifj.projects@pophost.eunet.be) för att förbättra mediernas medvetenhet om frågor med anknytning till barnsexturism och främja insatser till stöd för barn som utsatts för kommersiellt sexuellt utnyttjande.

Mellan de 7 april och 27 maj 1998 genomfördes en Eurobarometerundersökning om barnsexturim [85]. På grundval av denna lade kommissionen vid den 23:e resemässan i Bryssel (24-26 november 1998) fram ett antal initiativ. I samband därmed hölls också det första mötet mellan EU-aktörer i kampen mot barnsexturism, med deltagande av många experter och framträdande personer [86]. EU har därefter deltagit vid ett antal resemässor för att presentera de olika informationsåtgärder som vidtas i kampen mot barnsexturism [87].

[85] Europeiska kommissionen - Generaldirektorat XXIII, Europeans and their Views on Child Sex Tourism, Executive Summary of a Eurobarometer Survey, juli 1998, 29 s.

[86] Europeiska kommissionen - Generaldirektorat XXIII, First European Meeting of the Main Partners in the Fight against Child Sex Tourism - Participants' Speeches and Contributions, OOPEC, 1998, 213 s.

[87] Fem undersökningar har genomförts med anknytning till detta. Fyra av dessa har vänt sig till fackfolk i turistnäringen (BTF 1998, ITB 1999, TUR 2000 och TOP RESA 2000). En undersökning riktade sig till psykologer (i samband med kongressen "Child Victim", november 1999). Publikationer med resultaten av dessa undersökningar finns att rekvirera.

Rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn [88] har banat väg för verksammare lagstiftning och genomförande av lagstiftning, inklusive extraterritoriell straffrättslig lagstiftning, detta för att avskräcka och straffa personer som missbrukar barn sexuellt. Kommissionen har också via Stop-programmet och Daphne-initiativet understött tjänstemän, fackfolk, icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer som är aktiva i kampen mot sexuellt utnyttjande av barn.

[88] EGT L 63, 4.3.1997, s. 2.

I gemenskapens politik för yttre förbindelser och utvecklingssamarbete ingår även program för skydd av mänskliga rättigheter, bl.a. via finansiering av åtgärder mot sexuellt utnyttjande av barn. Dessa program bygger ofta på partnerskap med icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer som är verksamma i ifrågavarande tredje land. Särskild vikt fästs här vid att effektivisera de metoder som ligger till grund för insatserna och samordna de resurser som gemenskapen ställer till förfogande för skyddet av barn som utsatts för denna form av brott.

Som ett led i gemenskapens strategi för att stödja utvecklingen av en hållbar turism i utvecklingsländerna (se 4.7.2) har ansträngningarna fortsatt för en strukturerad politisk dialog med de värst drabbade länderna om kampen mot barnsexturism, särskilt på regional nivå.

Alltmer oroande är den alarmerande ökningen av antalet fall där barn utnyttjas sexuellt i Central- och Östereuropa. I vissa fall rör det sig också om olaglig handel med barn över gränserna. Programmen PHARE, TACIS och LIEN ger här möjlighet att vidta åtgärder för att förebygga sexuellt utnyttjand