SV Europeiska unionens officiella tidning C 230/24

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Fullbordande av EMU – Skattepolitikens roll

(Yttrande på eget initiativ)

(2015/C 230/04)

Föredragande: Carlos TRIAS PINTÓ Medföredragande: Petru Sorin DANDEA

Den 27 februari 2014 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

Fullbordande av EMU – Skattepolitikens roll.

Facksektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 18 november 2014.

Vid sin 503:e plenarsession den 10 och 11 december 2014 (sammanträdet den 10 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 164 röster för, 53 röster emot och 11 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Den långsammare återhämtningen i Europa än i resten av världen tyder på att det finns problem som en mer djupgående ekonomisk och monetär union måste komma till rätta med. Yttrandet stöder en fördjupad ekonomisk och monetär union, särskilt inom euroområdet, med utgångspunkt i beskattningspolitikens roll. Det har varit och kommer även fortsättningsvis att vara svårt att ytterligare samordna den direkta beskattningen, eftersom detta tillhör medlemsstaternas behörighet och är rotat i hur varje medlemsstat genom århundradena har valt att finansiera de offentliga utgifter som man betraktar som nödvändiga. Ändringar på beskattningsområdet måste leda till ett globalt sett konkurrenskraftigare och mer hållbart skattesystem.

1.2 För att den ekonomiska och monetära unionen ska fungera väl måste man under den nya lagstiftningsperioden lägga grunden för och gradvis röra sig i riktning mot en finanspolitisk union som skapar förutsättningar för att komma tillrätta med den stora mångfald av nationella regler som utgör hinder för en verklig integration och inrättandet av en inre marknad, och man måste också röra sig i riktning mot en större gemensam budget för euroområdet.

1.3 Tillsammans med ECB:s monetära pelare måste det på medellång sikt i själva verket också finnas en ”gemensam budgetpelare” som kan säkerställa makroekonomisk stabilitet inom EMU, särskilt vid ”asymmetriska chocker”.

1.4 För att få bukt med skattepolitikens fel och brister krävs mer ambitiösa mål inom euroområdet dels för att minska skatteposterna och göra dem mer enhetliga, bredda skattebaserna och noggrannare anpassa skattesatserna, dels för att stärka instrumenten för samarbete och utbyte av information i syfte att bekämpa bedrägerier och skatteflykt.

1.5 Man måste under den nya lagstiftningsperioden samarbeta nära med OECD och G20 för att finna en snabb lösning på det globala problemet med urholkning av skattebasen och överföring av vinster. OECD har gjort stora framsteg när det gäller att införa en global modell för företagsbeskattning, med en strävan att uppbörden av skatt ska ske där det ekonomiska underlaget finns. Den ska utgöra grunden för företagsbeskattningen i EU.

1.6 För att utvecklingen ska kunna gå i riktning mot en alltmer djupgående skatteunion är det av största vikt att fortsätta budgetövervakningen i enlighet med tvåpacken och skyndsamt införa en fond för egna medel inom euroområdet i syfte att motverka makroekonomiska obalanser (1).

1.7 Kommittén stöder fullt ut en fortsättning av den europeiska planeringsterminen, som bör ses över för att säkerställa dess effektivitet. De enskilda landsspecifika rekommendationerna skulle kunna utgöra ett verktyg för att skapa en gemensam grund.

1.8 Den knappa gemensamma budgeten på knappt 1 % av EU:s BNP måste ökas, särskilt i euroområdet. Kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker menar i de politiska riktlinjer som han lagt fram, ”En ny start för EU”, att budgeten bör vara inriktad på sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft. Kommittén stöder denna strategi och framhåller behovet av att utnyttja översynen av den fleråriga budgetramen i slutet av 2016 till att lägga grunden för en ökad budget i syfte att uppnå en väl fungerande monetär union.

1.9 Kommissionen bör följa upp sitt meddelande från mars 2013 ”Mot en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union” (2) och införa ett instrument för konvergens och konkurrenskraft i anslutning till avtalsarrangemang som syftar till att medlemsstaterna ska genomföra reformer med en nationell och europeisk nytta och vidta sådana åtgärder mot obalanser som inte skulle kunna genomföras utan ekonomiskt stöd. Denna fond bör utvecklas till en finanspolitisk kapacitet med egna medel som kan ge tillfälligt stöd i kampen mot regionala chocker (3).

1.10 Euroområdets budget bör bidra till att den monetära unionen fungerar bättre, ge finanspolitiskt stöd för att uppnå en fullt utvecklad bankunion och motverka asymmetriska chocker. Dessa funktioner saknades när den ekonomiska krisen slog till, något som dramatiskt förvärrade de ojämlikheter som kräver finanspolitiska åtgärder.

1.11 Kommittén är medveten om att frågan är komplicerad och föreslår därför att man stegvis antar en rad åtgärder, i enlighet med målen i EU-fördragen (4): På kort sikt (6–18 månader): — Skapa en ”gemensam konsoliderad bolagsskattebas” i EU (5), i linje med kommitténs tidigare ståndpunkter (6) och med mer rättvist fastställda parametrar än i kommissionens föreliggande förslag (7). Man bör också ta hänsyn till OECD:s framsteg. — Inom ramen för OECD och G20 möta den globala utvecklingen när det gäller urholkning av skattebasen och överföring av vinster i syfte att se till att skattesystemen är öppna för insyn och inte ger oskäliga skattelättnader. Man bör också snarast möjligt se till att avskaffa förfaranden i medlemsstaterna som innebär att särskilda skattelättnader beviljas vissa utvalda företag. — Försöka uppnå effektiva avtal i euroområdet i syfte att utvidga den planerade skatten på finansiella transaktioner till stater utanför de elva medlemsstater som stöder den. — Engagera invånarna i kampen mot den svarta ekonomin, skatteundandragande och skattebedrägeri genom att uppmuntra den privata sektorn att förstärka olika instrument, t.ex. servicecheckar, elektroniska betalningssätt som lämnar ett spår och samarbete med myndigheterna i dessa syften. — Det administrativa samarbetet bör förbättras och inte bara omfatta det nuvarande nätverket och databasen för mervärdesskatt. Samarbetet bör förbättras på följande fyra områden: i) Förstärkning av Eurofisc-plattformen (8) som en grund för ett EU-organ som kan fungera som en clearingorganisation för mervärdesskatt och bekämpa de skattebedrägerier som börjar uppträda i euroområdet, i syfte att komplettera de nationella skattemyndigheternas informationskedja och därigenom sätta stopp för ”karusellbedrägerier” (9). ii) Förstärkning av direktivet om ömsesidigt bistånd (10) från 2011 som rättslig grund i hela EU. Om så krävs kan en del av dess innehåll ges formen av förordning. iii) EESK uppmanar kommissionen att genomföra sitt förslag i handlingsplanen för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande om att svartlista stater som fungerar som skatteparadis och inte iakttar god skatteförvaltning. Kommittén vill även se gemensamma kriterier på EU-nivå för att identifiera sådana stater och hindra varierande tillämpning. Kommittén uppmanar GD Konkurrens att grundligt undersöka eventuella orättvisa skatteavtal mellan medlemsstater och enskilda företag. Verksamhet i och lokalisering av företag i sådana områden bör dessutom uttryckligen nämnas i alla rapporter om börsnoterade företags sociala ansvar. iv) Inrättande av ett europeiskt organ för skattemässig förenkling som utgår från tidigare erfarenheter i medlemsstaterna. Medellång sikt (18 månader till 5 år): — När det gäller företagsbeskattning: Skapa en ”skatteorm” i euroområdet bestående av effektiva minimi- och maximisatser för att gradvis harmonisera dem, i samma anda som 1980-talets ”valutaorm” och i syfte att bereda vägen för en fördragsändring. — Inrätta en särskild budget i euroområdet (11), baserad på den ovannämnda skatten på finansiella transaktioner och på fyra andra: skatt på icke-förnybara bränslen (begränsad till dem som noterat prisfall på senare år), en tillfällig avgift som tillämpas på överskott från betalningsbalanser som överskrider sex procent av BNP (12), utfärdande av gemensamt säkerställda obligationer och seignorageinkomster från valutaemissioner. — Inrätta en myndighet i euroområdet i syfte att samordna medlemsstaternas verksamhet när det gäller såväl uppbörd av dessa fem skatter som kontroll, inspektion och fördelning av inkomster. — Därmed införs en kompletterande federal budget i euroområdet som gör det möjligt att genomföra en gemensam arbetslöshetsförsäkring, sammanhållningsstrategier och hållbara investeringar med koppling till en grön ekonomi. — Ändring av den nuvarande modellen för budgetbeslut i euroområdet, där besluten ska fattas med kvalificerad majoritet. Kommittén inser att detta skulle innebära en fördragsändring som skulle ge upphov till tvister.

2. EMU och dess skatte- och avgiftsmässiga ramar

2.1 Ramar

2.1.1 De 28 EU-medlemsstaterna har inlett en dynamisk integration, med större åtaganden och skyldigheter inom euroområdet, med hjälp av valutaunionen. Integrationen har nu förstärkts med en bankunion under utveckling och med det mellanstatliga fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen.

2.1.2 Skattepolitiken omfattar för närvarande mer än 600 olika skatteposter. Dessa står för den stora majoriteten av intäkterna, som totalt (skatter och sociala avgifter) uppgår till 39,4 % av medlemsstaternas BNP (13) (40,4 % i euroområdet). Det finns ett behov av att öka samordningen av skattepolitiken i medlemsstaterna inom euroområdet i syfte att komplettera ECB:s gemensamma monetära politik.

2.1.3 Framsteg i riktning mot en finanspolitisk union inom euroområdet skulle innebära att detta område får möjlighet att förlita sig på sina egna resurser och ge ett konkret stöd till viktiga strukturreformer i de ekonomier som har svårigheter, samt att genomföra strategier för omfördelning och solidaritet som är viktiga för att motverka asymmetriska chocker.

2.1.4 EU och euroområdet har en lägre tillväxttakt (BNP) och sysselsättningsgrad än andra avancerade ekonomier. De flesta teorier om ekonomisk integration inrymmer modeller som omfattar både den monetära och den finanspolitiska unionen. Enligt EUF-fördraget krävs dock att skattebeslut ska fattas enhälligt, något som gör det betydligt svårare att anta lagstiftning.

2.1.5 Den låga makroekonomiska effektiviteten inom euroområdet kan delvis tillskrivas motsättningen mellan finanspolitiken, som är mycket decentraliserad och faller under medlemsstaternas befogenheter, och den alltmer centraliserade penningpolitiken i euroområdet under ECB:s ledning.

2.1.6 ECB:s begränsade befogenheter förhindrar att budgetunderskott finansieras genom nya valutaemissioner. Detta är kanske positivt för prisstabiliteten och valutavärdet, men inte för tillväxten eller sysselsättningen och inte heller för andra mål. Få framsteg har gjorts mot en finanspolitisk union i EU sedan den monetära unionen. Detta gör det svårt att säkerställa arbetskraftens och kapitalets rörlighet samt att vidta åtgärder mot krisen och mot asymmetriska chocker.

2.2 Utveckling och problem i fråga om kostnader och intäkter

2.2.1 Den minimala samordning av skattepolitiken som hittills gjorts har med nöd och näppe lyckats hindra en snedvridning av konkurrensen mellan medlemsstaterna och hålla nere skattekonkurrensen, vilket framför allt påverkar de nominella och effektiva bolagsskatte- och inkomstskattesatserna. Det vore positivt med en samordning mellan medlemsstaterna på detta område. Detta är tyvärr för närvarande ett minussummespel, där endast kapitalinkomster och mycket rörlig arbetskraft vinner medan den stora majoriteten förlorar.

2.2.2 Även om den finanspolitiska integrationen kräver ett överföringssystem och en skattemyndighet är EU:s budget begränsad till 1 % av BNP. Nettoöverföringarna uppgår till en minimal andel av dessa resurser, trots de mål som anges i Europa 2020-strategin och Projekt Europa 2030.

2.2.3 I färdplanen mot en fullständig ekonomisk och monetär union, som utformades 2012 (14), föreslås att man på medellång sikt rör sig mot en ekonomisk, monetär och finanspolitisk union, bland annat genom mer specifika initiativ, medan det på kort sikt planeras en förstärkning av den finanspolitiska och ekonomiska styrningen (sexpacket, den finanspolitiska pakten och tvåpacket); den europeiska planeringsterminen; och slutligen det mellanstatliga fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom EMU, som undertecknats av 25 länder, oberoende av EUF-fördraget. Systemet är ensidigt, stelbent och tungrott, och ger inte den flexibilitet som behövs för att hantera de överhängande ekonomiska problemen i en krissituation och för att utforma en policymix för euroområdet.

2.2.4 Det är anmärkningsvärt att endast åtgärder på kostnadssidan har lanserats, samtidigt som intäktssidan i en finanspolitisk union helt försummas.

2.2.5 Förutom att det saknas en övervakningsmyndighet på skatteområdet har dessutom trojkan spelat en politiserad roll i de åtstramningsplaner som påtvingats de länder som har behövt hjälp. Trojkan har också kritiserats av Europaparlamentet (15) och EESK för bristande effektivitet och insyn.

2.2.6 EESK stöder kommissionsordföranden Jean-Claude Junckers politiska riktlinjer i ”En ny start för EU”, där han menar att EU bör ersätta ”trojkan” med en struktur som har större demokratisk legitimitet och ansvarsskyldighet baserad på EU-institutionerna, med starkare parlamentarisk kontroll både på europeisk och på nationell nivå.

2.2.7 Samtidigt har den skatterelaterade devalveringspolitik som genomförts i vissa av de mest utsatta länderna i euroområdet både skadat den europeiska sociala modellen (16) och gjort det svårt att återskapa konkurrenskraften, eftersom den minskade skatten på arbete knappt har påverkat tillväxten, sysselsättningen och skuldsituationen, utan i slutändan inneburit en onödig förlust av skatteintäkter. I vissa medlemsstater verkar emellertid korrigeringen av vissa obalanser börja ge positiva effekter.

3. Kommentarer

3.1 Betydelsen av beskattning på finansiella och digitala tjänster

3.1.1 Svårigheterna med att nå framsteg i skatteintegrationen har visat sig på två områden: finansiella transaktioner och transaktioner inom den digitala ekonomin. Kommissionen bör snabbt bemöta denna utveckling i linje med GD Konkurrens granskning, rekommendationerna från kommissionens expertgrupp för beskattning av den digitala ekonomin (17) och OECD:s första förslag (18) till en samordnad internationell strategi för att bekämpa skatteflykt från multinationella företags sida, i enlighet med OECD:s och G20:s projekt rörande urholkning av skattebasen och överföring av vinster (projektet syftar till att skapa en samlad uppsättning internationella skatteregler för att stoppa urholkning av skattebasen och den konstlade överföringen av vinster till andra jurisdiktioner i avsikt att undvika skatt).

3.1.2 Eftersom den planerade skatten på finansiella transaktioner som gäller för hela EU hittills inte har nått längre än till direktivet från februari 2013 om fördjupat samarbete som endast omfattar elva länder i euroområdet (19), anser kommittén att tillämpningen bör utsträckas till att åtminstone omfatta hela euroområdet (för att komma tillrätta med bristen på framsteg de senaste månaderna).

3.1.3 EESK välkomnar förslaget om ändring av direktivet om beskattning av inkomster från sparande (20) i syfte att förbättra kvaliteten på informationen och skapa ett större skydd mot skatteflykt.

3.2 Skattestrukturer: skattebaser, skattesatser och undantag

3.2.1 EU förlorar varje år mycket mer skatteinkomster än Förenta staterna och andra länder där fenomen som svart ekonomi, skatte- och sysselsättningsrelaterade bedrägerier och skatteflykt är mindre vanligt (21). För att undvika problem som skatteparadis, förutsätter de omfattande och komplexa skattestrukturerna en ökad enhetlighet, förenkling och harmonisering mellan länderna. Denna process bör inledas med euroområdet, samordnas av kommissionen och Eurogruppen, med hjälp av en europeisk byrå för förenkling av det slag som redan finns i vissa länder (22).

3.2.2 EESK anser också att det vore lämpligt att inkludera konvergensen av skattepolitiken som en prioritet i den europeiska planeringsterminen (genom att dra fördel av vissa landsspecifika rekommendationer), eftersom det är inom detta område som de ekonomipolitiska ansträngningarna måste samordnas mellan medlemsstaterna för att man även ska lyckas uppnå målen i Europa 2020-strategin med hjälp av andra politiska insatser.

3.2.3 EESK efterlyser ett mer effektivt och jämlikt system där skattereformer och harmonisering är inriktade på öppenhet, breddning av skattebaserna och förhindrande av aggressiv skatteflykt, vilket ger möjlighet till sänkta skattesatser och omfördelad börda.

3.2.4 EESK rekommenderar att man, beroende på typen av skatt, begränsar systemet för undantag genom rigorösa analyser av ekonomiska och sociala kostnader och fördelar i linje med den internationella doktrin om skatteutgifter som konsoliderades redan 1968. Här bör noteras att skatte- och bidragssystemen under de senaste fem krisåren enligt kommissionens studier kunnat begränsa en avsevärd del av ökningen av marknadsojämlikheten i de flesta av EU:s medlemsstater (23).

3.2.5 EESK uppmanar EU att via sina företrädare för euroområdet ta mer aktiv del i diskussionerna om hur man ska samordna sina harmoniserings- och förenklingsinsatser med OECD (24), IMF (25) och G20 (26). Man bör börja med att diskutera banköverföringspriser, bedrägerier och den svarta ekonomin och framför allt rättviseproblemen i samband med fördelningen av skattemässiga bördor.

3.2.6 EESK anser att handlingsplanen (27) vad gäller BEPS (urholkning av skattebasen och överföring av vinster) kommer att vara av grundläggande betydelse för att bemöta skatteflykt och aggressiv skatteplanering på global nivå. Vi uppmuntrar därför G20, OECD och alla medlemsstater att utveckla handlingsplanen, som skulle kunna utgöra grunden för ett EU-organ som kan fungera som clearingorganisation för mervärdesskatt och bekämpa skattebedrägerier, i syfte att sätta stopp för ”karusellbedrägerier” (28) för transaktioner inom EU, som t.o.m. är mer skadliga än den svarta ekonomin.

3.2.7 Med tanke på att skattebefrielser och skatteavdrag resulterar i effektiva skattesatser som är mycket lägre än de nominella satserna, bör de samordnas med EU-målen gällande sysselsättning, produktiva investeringar, företagens konkurrenskraft och social integrering, liksom med de delar av unionens politik som berör den europeiska sociala modellen.

3.3 Företagsbeskattning

3.3.1 EESK vill prioritera en harmonisering av bolagsskatterna och sträva mot en samstämmig budgetunion och en finanspolitisk union (29), så att de små och medelstora företagen inte får betala de högsta effektiva skattesatserna. Dessutom anser kommittén att den praxis som förekommer i vissa medlemsstater att utan allmänhetens vetskap ge särskilda skattelättnader till vissa internationella företag är mycket klandervärd, och vi uppmanar därför kommissionen att vidta alla tänkbara åtgärder för att undanröja sådana metoder. Denna situation leder till en snedvridning av konkurrensen som är oförenlig med själva syftet med den inre marknaden.

3.3.1.1 En av de första och viktigaste åtgärderna bör vara att införa en ”gemensam konsoliderad bolagsskattebas”. Denna ståndpunkt antogs officiellt av EESK 2006 (30) och bekräftades senare (31). Redan 1992 påpekades i Ruding-rapporten att det fanns ett behov av gemensamma regler för att kunna definiera skattebasen och till en början fastställa en lägsta och högsta nivå för skattesatserna.

3.3.1.2 Kommittén föreslår att man uppmanar ansvariga organ att samarbeta om att fastställa ett tak och ett golv för bolagsskatt med ”valutaormen”, som användes för att motstå valutafluktuationer innan euron infördes, som förebild. Man bör också på ett samordnat sätt avskaffa de undantag som inte främjar ökad sysselsättning och produktivitet.

3.3.2 EESK välkomnar förslaget till direktiv om moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater, en av de 34 åtgärder som ingår i ”En handlingsplan för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande” (32) som kommissionen lade fram i slutet av 2012. Vi skulle dock föredra att man genomför detta genom en förordning.

3.3.3 När det gäller handeln inom EU med varor och tjänster har det gjorts större framsteg i fråga om harmonisering av mervärdesskatt. Harmoniseringen av skattebasen har förbättrats, men det finns fortfarande betydande skillnader i fråga om skattesatser.

3.3.4 EESK rekommenderar slutligen att man prioriterar skattemässiga stimulansåtgärder till förmån för forskning och utveckling, med tanke på deras strategiska karaktär (33).

3.3.5 Vid alla planerade åtgärder måste man se upp så att de inte skadar de europeiska företagens konkurrenskraft.

3.4 Skatt på inkomster och hushåll

3.4.1 Fysiska personer betalar både direkt och indirekt skatt. Man bör komma ihåg att indirekt beskattning är regressiv till sin karaktär och att i synnerhet en harmonisering uppåt av den indirekta beskattningen kan få dramatiska konsekvenser för de befolkningsgrupper som har lägst inkomster, om det inte införs ett utjämnande inkomststöd.

3.4.2 Vid direkt beskattning av fysiska personer begränsar sig harmoniseringen till specifika fall och konvergeringen av skattetrycket har avstannat.

3.4.3 I framför allt euroområdet är det viktigt att se över antalet steg i inkomstskatteskalan och kostnaderna för sociala avgifter i syfte att förhindra social dumpning och utjämna den så kallade skattekilen på arbete och därigenom underlätta rörligheten (34). En sådan beskattningsprogressivitet bör utvidgas till kapitalinkomster och de förmögenheter som ger upphov till dessa inkomster, så att skatt på egendom, arv och gåvor åter kan användas som kontrollinstrument. Dessutom har denna typ av skatter en mindre dämpande effekt på efterfrågan än skatt på arbete.

3.4.4 Behovet av att rikta större uppmärksamhet mot investeringar snarare än mot konsumtion innebär att man måste harmonisera och inrätta konvergensormar när det gäller beskattning av inkomster från sparande (35) och utdelning som uppbärs av fysiska personer samt gränsöverskridande pensionsutbetalningar.

3.4.5 EESK stöder kommissionen i dess försök att hitta möjligheter att göra skattestrukturerna mer tillväxtvänliga och undersöka den roll som beskattning kan spela när det gäller att tillgodose behovet av konsolidering inom ramen för en bredare skattebas, t.ex. beskattning av bostäder. Rekommendationerna från kommissionen till medlemsstaterna inom ramen för den europeiska planeringsterminen skulle innebära ytterligare användning av periodiskt återkommande fastighetsskatter, som en del av en konsolidering eller en överflyttning av skattebördan från arbete (36).

3.4.6 EESK föreslår att man antar ytterligare åtgärder för att harmonisera miljöskatterna, med utgångspunkt i kommissionens rapport ”En ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030”.

3.4.7 Medborgarna kommer att hjälpa till att bekämpa det allvarliga problemet med skatte- och arbetsbedrägerier om det finns incitament för detta. Det är viktigt att stärka instrument som exempelvis servicecheckar, och att rikta skattebefrielser och skattesänkningar mot andra personliga stödtjänster, eftersom de både bidrar till att uppfylla välfärdsmålen och till att avslöja den svarta ekonomin.

3.4.8 För att bekämpa den informella ekonomin föreslår EESK att man introducerar skatteincitament för användning av betalningsformer som lämnar spår efter sig och som främjar finansiell och digital integration, som betalkort eller mobiltelefoner, genom harmoniserade skattelättnader eller skattebefrielser för personer och företag som minskar användningen av kontanter.

3.4.9 Likaså kan samarbetet med medborgarna stärkas genom ekonomiska stimulansåtgärder så att man kan upptäcka bedrägliga transaktioner genom att använda vissa metoder som är vanliga i Förenta staterna.

3.5 Beskattning i territorierna (regioner, stater, EU)

3.5.1 De många skattemässiga skillnaderna gynnar bedrägerier, korruption och den svarta ekonomin. EESK uppmanar medlemsstaterna i euroområdet att förstärka sina befogenheter på de fyra största skatteområdena: direkt beskattning av fysiska och juridiska personer (däribland skatt på kapitalinkomster och egendom samt andra förmögenhetsrelaterade skatter) och indirekta skatter som moms och punktskatter.

3.5.2 För att förbättra den finanspolitiska styrningen måste medlemsstaterna successivt ge avkall på sin suveränitet. På så sätt kan indrivningen fortsätta att skötas på i huvudsak statlig nivå, medan kontroller, inspektion och fördelning av intäkterna sker mellan EU och staterna. EESK föreslår därför att man inrättar en skattemyndighet på EU-nivå, inledningsvis i euroområdet.

3.5.3 I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det viktigt att respektera de lokalt fastställda skatterna. EESK rekommenderar emellertid att man inleder arbetet med att förenkla förfarandena genom att reducera, gruppera och harmonisera en lång rad av de befintliga skattetyperna.

3.6 Den yttre dimensionen och kopplingen till den offentliga politiken

3.6.1 En överstatlig finanspolitik (37) skulle vara ett effektivt instrument för att uppnå målen i fördragen, särskilt sammanhållnings- och hållbarhetspolitiken.

3.6.2 EESK framhåller behovet av en tilläggsbudget av federal karaktär, åtminstone i euroområdet, som möjliggör skatteuppbörd och ett successivt övertagande av de politikområden som bättre kan genomföras på EU-nivå, nämligen arbetslöshetsförsäkringar kopplade till aktiva arbetsmarknadsstrategier (38), forskning och utveckling, försvarspolitik, en gemensam mekanism för att kompensera för skuldräntekostnader (39), osv.

3.6.3 Slutligen stöder EESK helhjärtat initiativen från OECD och G-20 om internationellt samarbete på skatteområdet och kamp mot skattebedrägerier, och vi framhåller vikten av att omvandla det automatiska utbytet av skatteinformation till en internationell standard.

Bryssel den 10 december 2014. Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Henri MALOSSE

(1) Systemet är emellertid alltför stelbent och tungrott, och det har inte förmåga att snabbt säkerställa den flexibilitet som krävs för att ta itu med överhängande ekonomiska problem och utforma en policymix för euroområdet, i en situation där medlemsstaterna inte längre har tillräckligt manöverutrymme för att genomföra återhämtningsplaner för sina ekonomier. Konsekvensen av detta är att en kraftig finansiell instabilitet uppstår.

(2) COM(2013) 165 final.

(3) EESK:s yttrande om ”Instrument för konvergens och konkurrenskraft/större reformer av den ekonomiska politiken” (EUT C 271, 19.9.2013, s. 45).

(4) Se särskilt artiklarna 113 och 115 i EUF-fördraget.

(5) Se punkter av intresse för ECO i de politiska riktlinjerna för nästa kommission, presenterade för Europaparlamentet av Jean-Claude Juncker. Se även Juncker: En ny start för EU: Mitt program (…), s. 6.

(6) EESK:s yttrande om ”En gemensam konsoliderad bolagsskattebas” (EUT C 24, 28.1.2012, s. 63).

(7) COM(2011) 121 final.

(8) www.eurofisc.eu

(9) Fiktiva försäljningar i destinationsmedlemsstaten som skapar potentiellt obegränsade förluster för statskassan.

(10) Direktiv 2011/16/EU.

(11) Se EESK:s yttranden om ”Finanspolitisk konsolidering: tillväxt och finanspolitiska justeringar” (EUT C 248, 25.8.2011, s. 8), och om ”Fullbordande av EMU – nästa lagstiftningsperiod i EU” samt ”En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union”, COM(2012) 777 final/2, punkt 3.

(12) Se EESK:s yttrande om ”Fullbordande av EMU – nästa lagstiftningsperiod i EU” (EUT C 451, 16.12.2014, s. 10).

(13) Uppgifter för 2012 offentliggjorda av Eurostat (92/2014) den 16 juni 2014.

(14) COM(2012) 777 final/2.

(15) Alejandro Cercas, betänkande: PE528.091v02-00.

(16) http://www.eurofound.europa.eu/publications/annual-report/2014/eurofound-yearbook-2013-living-and-working-in-europe

(17) Rekommendationerna från kommissionens expertgrupp för beskattning av den digitala ekonomin. Den 22 oktober 2013 antog kommissionen ett beslut om inrättande av en expertgrupp, som samma år definierade målet för sitt arbete och sin arbetsplan. Det slutliga yttrandet offentliggjordes den 28 maj 2014.

(18) http://www.oecd.org/tax/beps-2014-deliverables.htm

(19) COM(2013) 71 final, 03/0045 (CNS): Belgien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Österrike, Portugal, Slovenien och Slovakien.

(20) Direktivet om beskattning av inkomster från sparande – Europeiska kommissionen.

(21) Friedrich Schneider, ”Shadow Economies and Corruption all over the World: Empirical Results for 1999 to 2003”, i: Special issue of the International Journal of Social Economics (IJSE), Serie 1, Vol. 35, nr 9, 2008.

(22) Till exempel The Office of Tax Simplification vid det brittiska finansdepartementet, en del av Storbritanniens regering.

(23) Europeiska kommissionens forskningspromemoria 02/2013,”The effect of tax-benefit changes on income distribution in EU countries since the beginning of the economic crisis”.

(24) OECD:s projekt om urholkning av skattebasen och överföring av vinster (BEPS) 2013.

(25) IMF:s roll i den internationella beskattningen.

(26) https://www.g20.org/sites/default/files/g20_resources/library/Saint_Petersburg_Declaration_ENG.pdf

(27) Centre for Tax Policy and Administration – OECD.

(28) Fiktiva försäljningar i destinationsmedlemsstaten som skapar potentiellt obegränsade förluster för statskassan.

(29) Se EESK:s förklaring ”En handlingsplan för Europa”, som antogs vid plenarsessionen den 29–30 april 2014. Se även EESK:s yttrande om ”Intelligenta strategier för finanspolitisk konsolidering – utmaningen att identifiera tillväxtfaktorer för Europa” (EUT C 248, 25.8.2011, s. 8).

(30) EESK:s yttrande om ”Inrättande av en gemensam konsoliderad företagsskattebas i EU” (EUT C 88, 11.4.2006, s. 48).

(31) EESK:s yttrande om ”En gemensam konsoliderad bolagsskattebas” (EUT C 24, 28.1.2012, s. 63).

(32) COM(2012) 722 final.

(33) Se Placing taxation at the service of research and development.

(34) Eurogruppens deklaration av den 8 juli 2014: Structural reform agenda – Thematic discussions on growth and jobs – Reduction of the tax wedge.

(35) http://europa.eu/legislation_summaries/taxation/l31050_sv.htm

(36) Europeiska kommissionen (2014), Tax reforms in EU Member States, s. 112.

(37) Stefan Collignon, Taking European integration seriously.

(38) Se EESK:s yttranden om ”Fullbordande av EMU – nästa lagstiftningsperiod i EU” och om ”Ekonomiska och monetära unionens sociala dimension” (EUT C 271, 19.9.2013, s. 1).

(39) Se EESK:s yttrande om ”Förnyad tillväxt” (EUT C 143, 22.5.2012, s. 10).