B4-1104, 1105, 1106, 1110, 1111, 1119, 1137, 1138, 1152, 1165, 1178/95

Resolution om situationen i området kring de stora sjöarna i Afrika och i synnerhet i Burundi och Rwanda

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Rwanda,

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Burundi, och i synnerhet den av den 6 april 1995,

((EGT nr C 109, 1.5.1995, s.108.))- med beaktande av Carcassonneförklaringen om Burundi som gjordes av ordförandeskapet å Europeiska unionens vägnar,

- med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkter om Burundi av den 24 mars 1995 och den 1 juni 1995,

- med beaktande av Europeiska rådets förklaring från mötet i Cannes 26-27 juni 1995, och

A. Det är det internationella samfundets skyldighet att hjälpa till med att i området kring de stora sjöarna upprätta legitima, demokratiska institutioner som garanterar fred och nationell försoning i områdets olika länder.

B. Situationen i Rwanda och Burundi är mycket oroande.

BURUNDI

C. Rådet har formellt åtagit sig att vidta förebyggande åtgärder för att hejda det ökande våldet i Burundi.

D. Det är positivt att FN:s säkerhetsråd har antagit resolution 1012/95 av den 28 augusti 1995 som inrättar en internationell undersökningskommission för mordet på president Melchior Ndadaye och de påföljande våldshandlingarna.

E. Parlamentet välkomnar utnämnandet av FN:s generalsekreterares särskilda representant som skall förbereda den regionala konferensen om fred, stabilitet och utveckling i länderna kring de stora sjöarna.

F. Presidenten och premiärministern utsätts för ett hårt tryck och dagliga hotelser och försök till destabilisering.

G. Parlamentet fördömer brutaliteten i de polisingripanden som gjorts i Kamenge-området i Bujumbura och i landets nordvästra delar.

RWANDA

H. Den otrygga stämning som råder i Rwanda är oroande. Stämningen förstärks av en situation av ekonomiska svårigheter och straffrihet, och den upprätthålls i stor utsträckning av den okontrollerade vapentillgången, på grund av otillräcklig internationell reglering.

I. I Kanama utförde soldater ur Rwandas Patriotiska Front massakrer med över 100 civila dödsoffer och ungefär 15 skadade.

J. De spänningar som åter uppstått efter att Rwandas premiärminister, Faustin Twagiramungu, och fyra andra regeringsmedlemmars avgång är mycket oroande.

K. Det internationella vapen- och ammunitionsembargot mot Rwanda hävdes den 17 augusti 1995.

L. Det är oroande att den före detta rwandiska regeringens milistrupper envist behåller makten i lägren, och de fortsätter att beväpna och utbilda sig för ett vedergällningskrig mot Rwandas regering.

M. Den omfattande repatriering av närmare 15 000 flyktingar från Rwanda som Zaïre nyligen utförde är beklaglig, liksom detta lands vägran att tillåta FN-observatörer att övervaka att vapenembargot i flyktinglägren respekteras.

N. Det har rapporterats om vapenleveranser till Rwandas tidigare regeringsstyrkor och till Rwandas väpnade styrkor.

O. Det enhälliga antagandet av resolution 1013/95 av den 7 september 1995 som omedelbart inrättade en internationell undersökningskommission rörande påståendena att Rwandas tidigare regeringsstyrkor får militär utbildning och vapen som anskaffats på otillåten väg i syfte att destabilisera situationen i Rwanda, välkomnas.

Parlamentet

1. fördömer de våldshandlingar som utförs av extremister i Burundi och Rwanda, oavsett varifrån dessa kommer, och som fortsätter att hemsöka befolkningen och störa såväl den nationella försoningsprocessen som flyktingarnas återvändande,

2. anmodar rådet att snabbt skapa en bas och anskaffa nödvändiga finansiella medel för en global politik för detta område i Afrika,

3. anmodar om att en särskild budgetpost införs för åtgärder avsedda att förhindra att konflikter bryter ut i området kring de stora sjöarna i Afrika,

BURUNDI

4. anmodar om att de beväpnade milistrupperna upplöses och om stöd till statschefens och regeringens ansträngningar att återställa freden i Burundi,

5. bekräftar återigen sitt fulla stöd för de legitima demokratiska institutionerna i Burundi, särskilt republikens presidentämbete, regeringen och parlamentet, och för alla de som använder tillbörliga medel för att få till stånd försoning mellan Burundis folk,

6. påminner om att nationell försoning bara kan uppnås genom att bokstavligen följa den regeringskonvention som undertecknades den 10 september 1994, såsom anges i den gemensamma förklaring som undertecknades den 30 mars 1995 av Burundis statschef och regeringschef,

7. betonar vikten av den «nationella debatt» som redan nämnts i regeringskonventionen vad gäller att återuppta den nationella försoningsprocessen och den demokratiska dialogen,

8. stödjer OAU:s ansträngningar att återupprätta en konstruktiv politisk dialog mellan de olika politiska krafterna i Burundi,

9. anmodar rådet att utan ytterligare fördröjning genomföra den globala handlingsplan som utarbetades i Carcassonne,

10. upprepar sitt fulla stöd för Ould Abdallah, FN:s särskilda representant i Burundi,

11. anmodar rådet och medlemsstaterna att samarbeta fullt ut med de burundiska myndigheterna, inom de ramar som fastställs i FN:s resolution 1012/95, vad gäller att bringa inför rätta de som är ansvariga för mordet på president Ndadaye och för den efterföljande våldsvågen, och att samarbeta i arbetet med att främja nationell försoning i Burundi,

12. yrkar enträget på att rådet också genomför de andra åtgärder som avses i den gemensamma ståndpunkten av den 24 mars, särskilt vad gäller att sända ut de experter på mänskliga rättigheter som står under beskydd av FN:s flyktingkommissariat och vad gäller att stödja återställandet av lag och ordning och utbildningen av domare,

13. anmodar kommissionen att så snabbt som möjligt besvara de upprepade förfrågningarna från Burundis regering om humanitärt bistånd och de nödvändiga instrumenten för tekniskt och ekonomiskt samarbete,

14. anmodar regeringarna i länderna i området, särskilt Zaïre och Uganda, att upphöra med allt ekonomiskt, logistiskt, militärt och politiskt stöd till extremisterna i Burundi,

RWANDA

15. fördömer kraftigt de länder som medvetet fortsätter att förse med vapen de grupper som har för avsikt att destabilisera situationen i Rwanda,

16. anmodar Rwandas regering, regeringarna i de andra länderna i området, medlemsstaterna och rådet att samarbeta fullt ut med FN-kommissionen och att bistå i arbetet med att identifiera de parter som hjälper Rwandas tidigare regeringsstyrkor att på illegal väg erhålla vapen eller som stödjer dem i denna aktivitet,

17. upprepar sin begäran om att det arbete som den internationella tribunalen utför slutförs, då detta är en nödvändig förutsättning för en civil fred,

18. anmodar Rwandas regering att påskynda behandlingen av fall rörande återvändande flyktingar som sitter häktade och att förbättra de fruktansvärda förhållanden som råder i landets fängelser, särskilt i Kigali,

19. anmodar regeringen i Kigali att inleda samtal med alla berörda parter i syfte att påbörja en demokratisk process av nationell försoning,

20. anmodar det internationella samfundet, särskilt Europeiska unionen, att öka det ekonomiska och tekniska biståndet till Rwanda, särskilt gällande justitie- och säkerhetsfrågor då detta är en av de viktigaste förutsättningarna för att flyktingarna skall kunna återvända,

21. anmodar alla länder, särskilt de i området, att fullt ut samarbeta med domarna i den internationella tribunal som inrättats av FN för att undersöka misstankar om brott mot mänskligheten i Rwanda, och att tillåta alla nödvändiga undersökningar på deras territorier,

22. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar, FN:s och OAU:s generalsekreterare samt regeringarna i Burundi, Rwanda, Zaïre, Uganda, Tanzania och Kenya.