Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina /* COM/2012/0507 final - 2012/0241 (NLE) */





MOTIVERING Bakgrund till förslaget || Motiv och syfte Detta förslag rör genomförandet av en rapport som antagits av WTO:s tvistelösningsorgan avseende antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder (i enlighet med bemyndigandeförordningen). Den 28 juli 2011 antog WTO:s tvistelösningsorgan (nedan kallat tvistelösningsorganet) överprövningsorganets rapport och panelens rapport, i dess ändrade lydelse enligt överprövningsorganets rapport, i ärendet om Europeiska gemenskapernas slutgiltiga antidumpningsåtgärder beträffande vissa fästdon av järn eller stål från Kina, DS 397 (nedan kallade rapporterna). Rapporterna avser förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, vilken antogs genom tillämpning av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005 (nedan kallad grundförordningen). || Allmän bakgrund Detta förslag läggs fram i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1515/2001 om de åtgärder som gemenskapen får vidta till följd av rapporter som antagits av Världshandelsorganisationens tvistelösningsorgan när det gäller antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder. || Gällande bestämmelser Rådets förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina. || Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Ej tillämpligt. Samråd med berörda parter och konsekvensbedömning || Samråd med berörda parter || De parter som berörs har redan haft möjlighet att försvara sina intressen i samband med utlämnandet av uppgifter i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen. || Extern experthjälp || Någon extern experthjälp har inte behövts. || Konsekvensbedömning Förslaget är en följd av genomförandet av en rapport som antagits av WTO:s tvistelösningsorgan avseende antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder (i enlighet med bemyndigandeförordningen). Grundförordningen innehåller inga bestämmelser om en allmän konsekvensbedömning, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. Förslagets rättsliga aspekter || Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Genom förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina. Till följd av en rapport som antagits av WTO:s tvistelösningsorgan har de slutgiltiga undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen setts över på grundval av uppgifter som samlades in under den ursprungliga undersökningen och uppgifter som samlades in efter offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande. De aspekter i förordningen om slutgiltig tull som i tvistelösningsorganets rapporter konstaterades vara oförenliga har korrigerats och de föreslagna åtgärderna kommer att göra rådets förordning nr 91/2009 förenlig med tvistelösningsorganets rekommendationer och utslag. Rådet föreslås därför anta det bifogade förslaget till förordning om ändring av förordning (EG) nr 91/2009. || Rättslig grund Artikel 233 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Rådets förordning (EG) nr 1515/2001 av den 23 juli 2001 om de åtgärder som gemenskapen får vidta till följd av rapporter som antagits av Världshandelsorganisationens tvistelösningsorgan när det gäller antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder. || Subsidiaritetsprincipen Förslaget avser ett område där Europeiska unionen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. || Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: || Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inget utrymme för nationella beslut. || Det är inte tillämpligt att ange på vilket sätt den ekonomiska och administrativa börda som faller på unionen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare begränsas till ett minimum och står i proportion till förslagets mål. || Val av regleringsform || Föreslagen regleringsform: förordning. || Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: Det föreskrivs inga andra alternativ i grundförordningen. Budgetkonsekvenser || Förslaget påverkar inte unionens budget. 2012/0241 (NLE) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om ändring av förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1515/2001 av den 23 juli 2001 om de åtgärder som gemenskapen får vidta till följd av rapporter som antagits av Världshandelsorganisationens tvistelösningsorgan när det gäller antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder[1] (nedan kallad bemyndigandeförordningen), särskilt artikel 1, med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. GÄLLANDE ÅTGÄRDER (1) Genom förordning (EG) nr 91/2009 av den 26 januari 2009 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina[2] (nedan kallad förordningen om slutgiltig tull). B. RAPPORTER ANTAGNA AV WTO:S TVISTELÖSNINGSORGAN (2) Den 28 juli 2011 antog Världshandelsorganisationens (WTO) tvistelösningsorgan (nedan kallat tvistelösningsorganet) överprövningsorganets rapport och panelens rapport, i dess ändrade lydelse enligt överprövningsorganets rapport, i ärendet om Europeiska gemenskapernas slutgiltiga antidumpningsåtgärder beträffande vissa fästdon av järn eller stål från Kina[3] (nedan kallade rapporterna). I dessa rapporter konstaterades det bl.a. att EU har åsidosatt – artiklarna 6.10 och 9.2 i WTO:s antidumpningsavtal vid tillämpningen av artikel 9.5 i förordning (EG) nr 1225/2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EU:s antidumpningsgrundförordning) i undersökningen av import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad fästdonsundersökningen), – artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller vissa aspekter av fastställandet av dumpning i fästdonsundersökningen, – artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller definitionen av unionsindustrin i fästdonsundersökningen, – artikel 3.1 och 3.2 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller beaktandet av den dumpade importens volym i fästdonsundersökningen, – artikel 3.1 och 3.5 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller analysen av orsakssambandet i fästdonsundersökningen, och – artikel 6.5 och 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller hanteringen av konfidentiella uppgifter i fästdonsundersökningen. C. FÖRFARANDE (3) Den 6 mars 2012 inleddes en översyn i enlighet med bemyndigandeförordningen genom att ett tillkännagivande[4] offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallat tillkännagivandet om inledande). Europeiska kommissionen informerade parterna i den undersökning som resulterade i förordning (EG) nr 91/2009 (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) om översynen och om på vilket sätt man avsåg att beakta resultaten i rapporterna avseende förordningen om slutgiltig tull. D. BERÖRD PRODUKT (4) Den berörda produkten är vissa fästdon av järn eller stål utom rostfritt stål, nämligen träskruvar (utom franska träskruvar), självgängande skruvar, andra skruvar och bultar med huvud (även med tillhörande muttrar eller underläggsbrickor, men exklusive skruvar svarvade av massivt material med en skafttjocklek av högst 6 mm och exklusive skruvar och bultar för att fästa järnvägsmateriel) och underläggsbrickor med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallade fästdon eller den berörda produkten). (5) Den berörda produkten klassificeras enligt KN-nummer 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 och ex 7318 22 00. (6) Rapporterna påverkar inte undersökningsresultaten i skälen 40–57 i förordningen om slutgiltig tull avseende den berörda produkten och den likadana produkten. E. REVIDERADE UNDERSÖKNINGSRESULTAT MOT BAKGRUND AV RAPPORTERNA (7) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över de slutgiltiga undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen med beaktande av tvistelösningsorganets rekommendationer och utslag. Översynen gjordes på grundval av uppgifter som samlades in under den ursprungliga undersökningen och uppgifter som samlades in efter offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande. (8) Den ursprungliga undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden 1 oktober 2006–30 september 2007 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). När det gäller de parametrar som är av betydelse för skadebedömningen undersöktes uppgifter för perioden från och med den 1 januari 2003 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden). (9) Denna förordning syftar till att korrigera de aspekter i förordningen om slutgiltig tull som i tvistelösningsorganets rapporter konstaterades vara oförenliga samt göra förordningen om slutgiltig tull förenlig med tvistelösningsorganets rekommendationer och utslag. 1. Individuell behandling: tillämpningen av artikel 9.5 i grundförordningen (10) I detta avsnitt redogörs för översynen av undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen till följd av de rekommendationer och utslag i rapporterna där det anges att EU i den ursprungliga undersökningen avseende fästdon åsidosatte artiklarna 6.10 och 9.2 i WTO:s antidumpningsavtal vid tillämpningen av artikel 9.5 i antidumpningsförordningen. (11) Som det anges i skälen 81 och 84 i förordningen om slutgiltig tull konstaterades det att alla de fem exporterande tillverkarna i urvalet samt tre exporterande tillverkare som undersöktes individuellt och hade ansökt om individuell behandling uppfyllde samtliga krav för att beviljas individuell behandling enligt artikel 9.5 i grundförordningen. Som det anges i skälen 62 och 78 i förordningen om slutgiltig tull betraktades fyra av de exporterande tillverkare som ursprungligen ingick i urvalet och ett företag som beviljades individuell undersökning som icke-samarbetsvilliga företag, eftersom de lämnade in uppgifter som inte överensstämde med de bevis som framkom under undersökningen. (12) Mot bakgrund av rekommendationerna i rapporterna avseende artikel 9.5 i grundförordningen anmodade kommissionen de exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) vilkas export till Europeiska unionen omfattades av de gällande antidumpningsåtgärderna beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Kina, och som ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen på grund av den administrativa börda som följde av artikel 9.5 i grundförordningen eller på grund av att de inte ansåg att de uppfyllde alla kriterierna i den artikeln, att ge sig till känna och lämna in de uppgifter som var nödvändiga för att se över deras aktuella situation. (13) Kommission anmodade dessa tillverkare att ange huruvida de ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen på grund av den administrativa börda som följde av artikel 9.5 i grundförordningen eller på grund av att de inte ansåg att de uppfyllde alla kriterier i den artikeln. Dessa berörda parter anmodades att ge sig till känna inom 30 dagar efter det att tillkännagivandet om inledande hade offentliggjorts och lämna in uppgifter om – huruvida de ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling vid tidpunkten för inledandet av den ursprungliga undersökningen, och – exportkvantiteterna till Europeiska unionen och exportpriserna under undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen. (14) Vissa exporterande tillverkare i Kina uttryckte oro över det förfarande för genomförande av tvistelösningsorganets rapporter som fastställdes i tillkännagivandet om inledande. De betonade särskilt att de ansåg att de angivna tidsfristerna var för korta. De hävdade att de exporterande tillverkarna påfördes en orimlig administrativ börda, som hade en avskräckande inverkan och hindrade dem från att ansöka om individuell behandling. (15) Dessa exporterande tillverkares oro ansågs vara ogrundad. Kommissionen ansåg att tidsfristen var lämplig med hänsyn till den administrativa bördan och det fåtal uppgifter som begärdes. I tillkännagivandet om inledande förklarades att en översyn av respektive exporterande tillverkares nuvarande situationen skulle göras efter det att en ansökan inkommit som innehöll följande uppgifter: – Ett enkelt uttalande om att den exporterande tillverkaren ansåg sig ha avskräckts och därför inte samarbetade och ansökte om individuell behandling. – Väldigt grundläggande uppgifter som visar att tillverkaren exporterade den berörda produkten till EU under perioden för den ursprungliga undersökningen. (16) Det enda syftet med att begära dessa uppgifter var att göra det möjligt för kommissionen att identifiera de exporterande tillverkare som kunde ha samarbetat och ansökt om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen, men ansåg sig ha avskräckts från att göra detta. En tidsfrist på 30 dagar ansågs vara lämplig för att svara på en begäran om ett enkelt uttalande och väldigt grundläggande uppgifter och kan inte anses innebära en oproportionerlig administrativ börda. Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare hävdade att kommissionen, genom att begära den information som nämns i skäl 15 ovan, ställde upp villkor för de kinesiska exporterande tillverkarna, trots att individuell behandling generellt ska beviljas enligt artiklarna 6.10 och 9.3 i WTO:s antidumpningsavtal. Detta tillvägagångssätt strider mot tvistelösningsorganets rekommendationer och dessa parter uppmanar därför kommissionen att på eget initiativ kontakta de kinesiska exporterande tillverkarna och meddela att dessa kommer att beviljas individuell behandling. Kommissionen anser härvidlag att genom att offentliggöra ett tillkännagivande om inledande som sändes till alla kända kinesiska exporterande tillverkare, deras handelsorganisation och de nationella myndigheterna, har kommissionen kontaktat alla kinesiska exporterande tillverkare och uppmanat dem att ge sig till känna inom 30 dagar, för den händelse de skulle ha exporterat under den ursprungliga undersökningsperioden och inte ha gett sig till känna under den ursprungliga undersökningen. Den senare frågan ska inte ses som ett ”villkor” på så sätt att det skulle vara ett ”test” som parterna ifråga menar, utan snarare som en faktauppgift som visar att de faktiskt berördes av den ursprungliga undersökningen. Till sist bör det noteras att de frågor som gäller de exporterade produkterna begärs in för att man ska kunna kontrollera om det ursprungliga urvalet behöver ändras och har därför inget att göra med frågan om individuell behandling. Denna begäran avvisades därför. (17) Av de 15 företag som gav sig till känna efter offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande och gjorde förfrågningar inom den fastställda tidsfristen – var tio företag exporterande tillverkare som redan hade gett sig till känna och samarbetat i den ursprungliga undersökningen; dessa hade således inte avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen och deras situation kunde därför inte undersökas på nytt inom ramen för den aktuella översynen; ett av de tio företagen som begärde en översyn av sina nuvarande tullar uppmanades att lämna in en begäran om översyn till kommissionen i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen, – var ett företag en ny exporterande tillverkare (dvs. som inte hade exporterat till EU under den ursprungliga undersökningen); detta företag kunde således inte ha samarbetat och ansökt om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen; företaget informerades om förfarandena för att ansöka om att behandlas som en ny exporterande tillverkare i enlighet med artikel 2 i förordningen om slutgiltig tull, – betraktades två företag inte som exporterande tillverkare utan som handelsföretag, och dessa underrättades om att de inte berördes av översynen, – uppgav två exporterande tillverkare att de uppfyllde kriterierna och ansökte om att deras situation skulle granskas; ett av dessa företag tog emellertid senare tillbaka sin ansökan. (18) De företag som gjorde förfrågningar gavs tillfälle att lämna synpunkter på de uppgifter som de delgavs. (19) Den exporterande tillverkare som uppgav sig uppfylla kriterierna och som ansökte om att dess situation skulle granskas konstaterades uppfylla kriterierna i punkt 1 i tillkännagivandet om inledande. Denna exporterande tillverkare ansökte även om individuell undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen och hävdade att den skulle ha ansökt om sådan behandling om den inte hade avskräckts från att samarbeta i den ursprungliga undersökningen. Eftersom alla de exporterande tillverkare som ansökte om individuell undersökning i den ursprungliga undersökningen beviljades sådan undersökning, godtogs den exporterande tillverkarens ansökan med hänsyn till principen om lika behandling. (20) Den 6 juni 2012 offentliggjordes ett tillkännagivande[5] om att en översyn skulle inledas av den aktuella situationen för den exporterande tillverkaren Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (nedan kallad BFC). De exporterade kvantiteterna från denna exporterande tillverkare under undersökningsperioden motsvarade mindre än 0,4 % av den totala exporten från Kina under undersökningsperioden. Mot bakgrund av detta ansåg inte kommissionen att det var nödvändigt att ändra på det ursprungliga urvalet av exporterande tillverkare. Ett frågeformulär sändes till den exporterande tillverkaren i Kina och dess närstående företag i EU som var involverade i återförsäljningen av den berörda produkten under den ursprungliga undersökningen. (21) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg var nödvändiga för fastställande av dumpning och gjorde kontrollbesök på plats hos följande närstående företag: – Bulten Sweden AB, Göteborg, Sverige. – Bulten GMBH, Bergkamen, Tyskland. (22) Kommissionen drog slutsatsen att BFC bör beviljas individuell behandling i enlighet med tvistelösningsorganets rekommendationer avseende artikel 9.5 i grundförordningen. 2. Vissa aspekter av fastställandet av dumpning i fästdonsundersökningen (23) I detta avsnitt redogörs för översynen av undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen till följd av de rekommendationer och utslag i rapporterna där det anges att EU i den ursprungliga undersökningen avseende fästdon åsidosatte artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller vissa aspekter av fastställandet av dumpning. (24) Inom ramen för den öppna dialog som fördes med vissa kinesiska exporterande tillverkare och handelskammaren delgavs parterna de närmare uppgifter som anges nedan i skälen 28–53 om produktegenskaperna hos de produkter som såldes av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren, i syfte att efterkomma tvistelösningsorganets rekommendationer avseende artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal. Uppgifterna avsåg särskilt de produktegenskaper som konstaterades vara relevanta vid fastställandet av normalvärdet och som användes vid jämförelsen med den berörda produkten, dvs. den omständigheten att försäljningen på den indiska hemmamarknaden delades in i försäljning av standardfästdon och specialfästdon och att hållfasthetsklassen för varje transaktion fastställdes. Ett normalvärde per kg beräknades därefter för varje hållfasthetsklass som angavs i tabellen över produktkontrollnummer. (25) Kommissionen fokuserade på två faktorer som var avgörande vid jämförelsen, dvs. hållfasthetsklass samt standardfästdon kontra specialfästdon, såsom det anges i skälen 48–50 i förordningen om slutgiltig tull. Skillnaden mellan specialfästdon och standardfästdon lades under undersökningen till som en ny jämförelsefaktor och hållfasthetsklass användes som det andra huvudsakliga jämförelsekriteriet, eftersom de flesta av de kinesiska exporterande tillverkarna själva lyfte fram detta kriterium under den ursprungliga undersökningen. (26) Som det anges i skäl 56 i förordningen om slutgiltig tull kunde standardfästdon som tillverkas i det jämförbara landet jämföras med de fästdon som de kinesiska tillverkarna i urvalet exporterar till EU, eftersom de konstaterades ha samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper som de produkter som exporteras från Kina. (27) Normalvärdet uttrycktes på nivån fritt fabrik, justerat för att beakta inverkan på priset av de steg i kvalitetsstyrningen som tillämpades av den indiska tillverkaren, men som inte tillämpades i Kina. Som ett resultat sammanställdes två förteckningar, en för standardfästdon och en för specialfästdon, där normalvärdet angavs i kinesiska yuan per kg för varje hållfasthetsklass. 2.1. Meddelande av uppgifter av den 30 maj 2012 (28) Den 30 maj 2012 meddelades ytterligare uppgifter till alla berörda parter om de produkttyper som användes för att jämföra normalvärde och exportpris. Som det angavs i tillkännagivandet om inledande delgavs alla berörda parter mer exakta uppgifter om de produktegenskaper som konstaterades vara relevanta vid fastställandet av normalvärdet. (29) Uppgifter meddelades avseende normalvärdet, vilket fastställdes på grundval av den samarbetsvilliga indiska tillverkarens priser för den berörda produkten på hemmamarknaden. Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska normalvärdet för exporterande tillverkare som inte beviljats marknadsekonomisk status fastställas på grundval av priserna eller det konstruerade värdet i ett jämförbart land. Två indiska tillverkare gick med på att samarbeta genom att besvara ett frågeformulär. De uppgifter som de lämnade i svaren på frågeformuläret kontrollerades på plats hos de båda företagen. Endast ett av företagen lämnade emellertid uppgifter som var tillräckligt utförliga för att användas som grund för fastställandet av normalvärdet. (30) Som det anges i skäl 90 i förordningen om slutgiltig tull ”ifrågasatte ett antal importörer och exportörer det lämpliga i att använda uppgifterna från den indiska tillverkaren dels eftersom den kvantitet som tillverkades och såldes på den inhemska indiska marknaden av denna producent inte påstods vara representativ för den kvantitet som exporterades från Kina till gemenskapen, dels eftersom denna indiska tillverkare påstods ha affärsförbindelser med en av de tillverkare i gemenskapen som stödde klagomålet. Här bör det för det första påpekas att den indiska tillverkarens försäljningsvolym ansågs vara tillräckligt representativ för att det skulle vara möjligt att fastställa tillförlitliga normalvärden och för det andra att det faktum att tillverkaren i det jämförbara landet har förbindelser med en tillverkare i gemenskapen som stöder klagomålet inte innebär att valet av det jämförbara landet är orimligt. Dessutom konstaterades det att dessa förbindelser upprättades efter undersökningsperioden. Mot bakgrund av det ovan anförda och bristen på samarbetsvilja hos andra tillverkare i tredjeländer ansågs valet av Indien som jämförbart land vara rimligt.” (31) Med beaktande av konkurrensförhållandena och öppenheten på den indiska marknaden samt den omständigheten att den samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde produkttyper som var jämförbara med dem som de exporterande tillverkarna i Kina exporterade, drogs slutsatsen att Indien var ett lämpligt tredjeland med marknadsekonomi i den mening som avses i artikel 2.7 i grundförordningen. (32) I meddelandet av uppgifter angavs det att uppgifterna om försäljningen på hemmamarknaden avsåg undersökningsperioden, men att produktkontrollnummer saknades. Den indiska tillverkaren kunde emellertid uppge hållfasthetsklass för de sålda fästdonen och även huruvida fästdonen var standardfästdon eller specialfästdon i den mening som avses i förordningen om slutgiltig tull. Behovet att göra åtskillnad mellan standardfästdon och specialfästdon hade inte noterats i början av undersökningen när tabellen över produktkontrollnummer upprättades. (33) Kommissionen noterade emellertid att denna åtskillnad påverkade prisjämförbarheten och begärde därför att få dessa uppgifter från den indiska tillverkaren, som tillhandahöll dem. Försäljningen på den indiska hemmamarknaden delades därför in i försäljning av standardfästdon och försäljning av specialfästdon och hållfasthetsklassen för varje transaktion angavs. Ett normalvärde per kg beräknades för varje hållfasthetsklass som ursprungligen angavs i tabellen över produktkontrollnummer. (34) Övriga egenskaper i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnumren användes inte, dels eftersom den indiska tillverkaren inte kunde lämna uppgifter på denna detaljnivå, dels av följande skäl: – Diameter och längd ansågs inte vara relevanta, eftersom analysen genomfördes på grundval av vikt, vilket innebar att eventuella skillnader på grund av olika diameter eller längd hos fästdonen automatiskt beaktades. – Det fanns inget som visade på några skillnader mellan den indiska tillverkarens produkter och kinesiska fästdon när det gäller krom på ytbeläggningen, som vanligen är en indikator på galvanisering, eller ytbeläggningen i allmänhet. – Avseende den enda återstående faktorn i tabellen över produktkontrollnummer, som var KN-numret, ansågs denna inte vara en tillförlitlig indikator, eftersom de kinesiska och indiska myndigheterna inte skiljer på de tio KN-nummer som används för att definiera den berörda produkten såsom myndigheterna i EU gör. (35) Kommissionen fokuserade således på två avgörande skillnader mellan produkterna: dels hållfasthetsklass, dels standardfästdon kontra specialfästdon, som är en indikator på kundskillnader och kvalitetsskillnader. (36) Normalvärdet uttrycktes på nivån fritt fabrik, justerat för att undanröja inverkan på priset av den kvalitetsstyrning som tillämpades av den indiska tillverkaren men som inte tillämpades i Kina. Som ett resultat sammanställdes två förteckningar, en för standardfästdon och en för specialfästdon, där normalvärdet angavs i kinesiska yuan per kg för varje hållfasthetsklass. (37) Kommissionen underrättade alla berörda parter om att normalvärdet inte kunde lämnas ut, eftersom det avsåg en enda tillverkares konfidentiella pris på den indiska hemmamarknaden. De berörda parterna underrättades emellertid om att ”standardnormalvärdet” för ett fästdon i hållfasthetsklass 8.8 (”G” i tabellen över produktkontrollnummer), som är en standardtyp som allmänt exporteras av kinesiska tillverkare, beräknades ligga i intervallet 9–12 yuan per kg på nivån fritt fabrik. 2.2. Synpunkter som inkom på meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012 (38) En importör och fyra exporterande tillverkare hävdade att den tid (10 dagar) som parterna medgavs för att inkomma med synpunkter på de ytterligare uppgifterna var för kort. Kommissionen anser emellertid att den ovannämnda fristen var lämplig, eftersom de tillhandahållna uppgifterna endast var ett komplement och redan hade delgetts genom förordningen om slutgiltig tull efter den ursprungliga undersökningen. Den tidsfrist som medgavs för att granska dessa ytterligare uppgifter och lämna synpunkter på dem ansågs därför vara rimlig. (39) Vissa parter hävdade att kommissionen hade uppgett att den inte hade några nya uppgifter om andra fysiska egenskaper än hållfasthetsklass för de produkter som användes för att fastställa normalvärdet. Detta påstående avvisas. I det skedet av översynen tillhandahöll kommissionen endast ytterligare förtydliganden av hur normalvärdet hade fastställts i den ursprungliga undersökningen. Det är viktigt att betona att de kinesiska exporterande tillverkarna hade identifierat hållfasthet som en av de relevanta egenskaperna. Detta innebar emellertid inte att kommissionen inte hade några uppgifter om andra fysiska egenskaper. (40) Samma parter påstod att kommissionen vid olika möten avseende möjliga justeringar som skulle göras i syfte att jämföra exportpriserna och normalvärdet uppgav att en justering helst skulle göras på grundval av en prisanalys och inte en kostnadsanalys. Kommissionen klargjorde i själva verket att enligt artikel 2.10 i grundförordningen ska denna jämförelse göras med vederbörligt beaktande av skillnader som påverkar prisjämförbarheten, inte skillnader i kostnaderna. (41) Parterna upprepade senare sin begäran att justeringar skulle göras för skillnader i produktionskostnaden, såsom skillnader i effektivitet vid förbrukning av råvaror, skillnader i förbrukningen av valstråd och el samt skillnader i egenproducerad el, produktivitet per anställd, skälig vinstnivå och verktyg. Som det anges ovan avses i artikel 2.10 i grundförordningen pris och inte kostnader. Parterna lade inte fram några bevis för att de påstådda skillnaderna i kostnad även innebar skillnader i pris. I undersökningar som avser övergångsekonomier såsom Kina används vid behov ett jämförbart land för att förhindra att priser och kostnader i länder utan marknadsekonomi som inte är ett normalt resultat av marknadskrafterna beaktas. För att faställa normalvärdet används således i stället kostnaderna och priserna för tillverkare i länder med en fungerande marknadsekonomi. Parternas krav på justeringar för skillnader i produktionskostnaden avvisas därför. (42) Samma parter hävdade vidare att de ytterligare uppgifter som tillhandahölls den 30 maj 2012 om egenskaperna hos de produkter som såldes av den indiska tillverkaren var ofullständiga, eftersom uppgifter om följande saknades: skillnader avseende typ av fästdon, ytbeläggning och användning av krom, diameter och längd, spårbarhet, ISO 9000, enhet för felkvot samt andra aspekter såsom hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och andra friktionskoefficienter. De efterlyste ett klargörande av skälen till att de övriga egenskaperna i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer inte ansågs relevanta. Dessa frågor förklarades i två meddelanden av uppgifter som avsändes den 5 juli 2012 respektive fogades till ärendet den 11 juli 2012 så att berörda parter kunde ta del av dem. 2.3. Meddelande av uppgifter av den 5 juli 2012 (43) Till följd av parternas begäran om de ytterligare uppgifter som anges ovan i skäl 42 sändes ett andra meddelande av uppgifter till alla berörda parter den 5 juli 2012. I detta meddelande tillhandahölls följande ytterligare uppgifter: – En tabell som visade prisintervallen för de normalvärden som beräknats per hållfasthetsklass för de standardfästdon som den enda samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde till oberoende kunder på den indiska hemmamarknaden. Det preciserades även att den största delen av exporten från de kinesiska tillverkarna faller under hållfasthetsklass G. – En ingående analys av uppgifterna från Indien visade att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade och motsvarade kod A i tabellen över produktkontrollnummer. Kommissionen föreslog därför att normalvärdet skulle jämföras med exporterade modeller med ytbeläggning av typ A. – Efter en manuell analys av priserna på den indiska hemmamarknaden hämtades uppgifter om diameter och längd från textsträngen i den försäljningskod som den indiska tillverkaren använde. För att möjliggöra en jämförelse med de kinesiska företagens export sammanställdes uppgifterna i intervall, för att skilja mellan de huvudsakliga produktdimensionerna: Indikator || Diameter || Längd Liten || M4–M10 || 0–100 mm Medium || M12–M20 || 100–200 mm Stor || M22–M30 || 200–300 mm – Kommissionen föreslog att dessa uppgifter skulle användas för att ytterligare finjustera normalvärdet och utifrån det beräkna dumpningsmarginalerna. Exporterade fästdon som inte passade in i något av intervallen skulle inte tas med vid dumpningsberäkningen. Sådana fästdon utgjorde en mycket liten andel av exporten. – Kommissionen överlämnade för information sitt förslag till en reviderad tabell över produktkontrollnummer: Indikator || Beskrivning || Produkt­kontroll­nummer Standard/special || Standardfästdon || S || Specialfästdon || P Hållfasthetsklass || 3.6 || A || 4.6 || B || 4.8 || C || 5.6 || D || 5.8 || E || 6.8 || F || 8.8 || G || 9.8 || H || 10.9 || I || 12.9 || J Ytbeläggning || Galvaniserad || A Diameter || M4–M10 || S || M12–M20 || M || M22–M30 || L Längd || 0–100 mm || S || 101–200 mm || M || 201–300 mm || L – Kommissionen tillhandahöll en översikt över dumpningsmarginalerna efter ändring enligt förslaget i meddelandet av uppgifter och påpekade att de reviderade dumpningsmarginalerna inte automatiskt är de samma som antidumpningstullarna, som omfattas av regeln om lägsta tull. – Slutligen tillhandahölls nya tabeller 22, 23, 32, 33 och 34 avseende en EU-tillverkare till följd av vissa berörda parters påpekanden om att de ytterligare uppgifter som hade lämnats i meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012 var ofullständiga, eftersom vissa uppgifter i tabellerna saknades eller inte hade räknats samman på rätt sätt. 2.4. Synpunkter på meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012 (44) Vissa parter begärde ytterligare uppgifter om prisnivån för normalvärdet. Som det anges i skäl 82 kunde prisnivån inte avslöjas för de berörda parterna, eftersom detta är konfidentiella uppgifter som avser priserna hos en enda tillverkare i det jämförbara landet. En icke-konfidentiell version av normalvärdet per hållfasthetsklass för standardfästdon lämnades emellertid ut den 5 juli 2012 till de kinesiska exporterande tillverkare som begärt sådana ytterligare uppgifter och fogades även till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den. I meddelandet av uppgifter tillhandahöll kommissionen en tabell som visade prisintervallen för de normalvärden som beräknats per hållfasthetsklass för de standardfästdon som den enda samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde till oberoende kunder på den inhemska marknaden i Indien. (45) Vissa parter hävdade även att kommissionen under ett möte som hölls den 26 juni 2012 underrättade dem om att på den indiska hemmamarknaden såldes fästdon med två typer av ytbeläggning, dvs. typerna A och B enligt den tabell över produktkontrollnummer som användes i den ursprungliga undersökningen. Detta påstående är ogrundat. Kommissionen informerade endast nämnda parter om att den i det skedet av översynen granskade vilka typer av ytbeläggning som den indiska tillverkaren använde på standardfästdon. Under ett senare möte den 3 juli 2012 och genom en not som den 11 juli 2012 fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den, underrättades samtliga parter om att den indiska tillverkaren använde ytbeläggning av typ A vid tillverkningen av standardfästdon. (46) Under ett möte som hölls den 11 juli 2012 begärde samma parter att kommissionen skulle förklara hur den indiska tillverkarens indelning i specialfästdon och standardfästdon för beräkningen av normalvärdet hade gjorts. Kommissionen angav att den hade gjorts på grundval av kundernas namn. Såsom det framgår av det mötesprotokoll som lämnats in av förhörsombudet vid GD Handel angav kommissionen före mötets slut att denna fråga behövde klargöras, vilket den gjorde i ytterligare en not till ärendet av den 13 juli 2012, som sändes till de parter som hade deltagit i mötet och fogades till de icke-konfidentiella handlingarna i ärendet så att samtliga berörda parter kunde ta del av den. De nämnda parternas uttalande enligt vilket kommissionen hade angett att ”indelningen i specialfästdon och standardfästdon för beräkningen av normalvärdet genomfördes bland annat på grundval av kundernas namn” är därför ofullständigt, eftersom ytterligare uppgifter har lämnats i denna fråga, såsom det anges i det nedanstående skälet. (47) När det gäller skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon förklarades det i kommissionens not till ärendet av den 13 juli 2012 att ”det inte kan uteslutas att fordonsindustrin också använder standardfästdon för vissa ändamål”. Vissa parter hävdade att kommissionen ansåg att fästdon för fordonsindustrin också kan ha betraktats som standardfästdon. Detta påstående är ogrundat. Som det tydligt förklaras i nämnda not gjorde kommissionen detta uttalande i avsaknad av en kundförteckning från den indiska tillverkaren. Som det fastställdes i den ursprungliga undersökningen och förklaras vidare nedan i punkt 2.7 beställer fordonstillverkare, av kvalitets- och affärsskäl, alltid fästdon enligt sina egna ritningar i syfte att uppfylla de ISO-krav som gäller för fordonsindustrin. Alla fästdon som är avsedda för fordonssektorn betraktas därför av fästdonstillverkarna som specialprodukter, även i Indien, vilket framgår av uppgifter på olika indiska fordonstillverkares webbplatser. Eftersom den indiska tillverkaren tydligt definierade alla komponenter tillverkade enligt en kunds ritningar som ”specialfästdon”, anser kommissionen att standardfästdon avsedda för fordonsindustrin inte ingick i den förteckning över standardfästdon som tillhandahölls under den ursprungliga undersökningen. (48) Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare gjorde liknande påståenden som ovan när det gäller möjligheten att fästdon avsedda för fordonsindustrin tagits med vid beräkningen av normalvärdet och hävdade dessutom att fästdon för fordonsindustrin som inte tillverkas enligt en viss kunds ritningar ändå måste genomgå en särskild kvalitetskontroll eller uppfylla spårbarhetskraven, vilket gör att de är dyrare och vanligen bör betraktas som specialfästdon. De påstod att det inte fanns någon grund för kommissionens slutsats att fästdon som användes för högteknologiska ändamål men inte tillverkades enligt en användares ritningar icke desto mindre betraktades som specialfästdon, och att kommissionen i strid med artikel 2.10 i grundförordningen hade åsidosatt principen om en rättvis jämförelse. De ansåg vidare att de slutsatser som kommissionen dragit på grundval av den indiska tillverkarens indelning inte hade kontrollerats på plats. Mot bakgrund av det ovanstående begärde de att kommissionen skulle se över skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon eller, om detta inte var möjligt, använda sig av andra uppgifter för att fastställa normalvärdet. (49) Kommissionens resonemang avseende skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon har redan behandlats i skäl 47 ovan. När det gäller påståendet att den indiska tillverkarens indelning inte hade kontrollerats, kontrollerade kommissionen försäljningssiffrorna genom ett antal s.k. walk-through-test (dvs. en ingående kontroll av ett urval transaktioner som omfattades av försäljningssiffrorna i syfte att kontrollera deras riktighet) enligt normala kontrollförfaranden. Den indelning av denna försäljning som den indiska tillverkaren därefter tillhandahöll kontrollerades dessutom mot den genomsnittlig prisnivån för den indelade försäljningen, såsom förklaras i nämnda not. Påståendet att kommissionen utan vidare godtog de uppgifter som lämnades av den indiska tillverkaren är därför ogrundat. (50) De kriterier som den indiska tillverkaren använde för att definiera specialfästdon, dvs. att de tillverkas enligt kundens ritningar, såsom anges i skäl 47, ger dessutom tillräckliga garantier för uppgifternas tillförlitlighet. Redan i den ursprungliga undersökningen justerade kommissionen dessutom normalvärdet för att beakta de steg i kvalitetsstyrningen som den indiska tillverkaren tillämpade, men som inte konstaterades hos de kinesiska tillverkarna i urvalet. Under dessa omständigheter anser kommissionen inte att det är nödvändigt att använda sig av andra uppgifter för att fastställa normalvärdet, såsom de berörda parterna föreslagit. Slutligen bör det erinras om att som det anges i skäl 89 i förordningen om slutgiltig tull, erbjöd sig inga andra tillverkare från eventuella möjliga jämförbara länder att samarbeta i förfarandet, trots kommissionens ansträngningar. (51) När det gäller användningen av uppgifter från tillverkaren i det jämförbara landet för fastställande av normalvärdet, hävdade European Fastener Distributor Association (EFDA) att denna metod inte var lämplig, eftersom den indiska tillverkarens produktsortiment, produktionsvolym, kundprofil, distributionssystem och marknadsställning inte var jämförbara med situationen för den kinesiska exporterande tillverkaren. EFDA hävdade dessutom att de låga kinesiska priserna berodde på fördelarna med högvolymproduktion av standardprodukter samt specialiserade och effektiva tillverkare. Vidare begärde EFDA närmare uppgifter om den indiska tillverkarens priser och produktionsvolym för standardfästdon. Slutligen lämnade EFDA in uppgifter från Eurostat till stöd för sina påståenden att en jämförelse mellan exportpriserna från Kina och Indien för två specifika KN-nummer visar att den indiska exporten av dessa produkter var mindre än 4 % av den kinesiska exporten och att Indien inte var en trovärdig leverantör av dessa produkter för exportmarknaden. (52) När det gäller huruvida valet av tillverkaren i det jämförbara landet var lämpligt, hänvisas till den senare delen av skäl 49. När det gäller det allmänna påståendet att de kinesiska exportpriserna speglade fördelarna med högvolymproduktion, har detta påstående inte styrkts eller kvantifierats på ett meningsfullt sätt som kunde ha bidragit till den analys som utfördes i det skedet av översynen. När det gäller begäran om ytterligare uppgifter om de uppgifter som hade lämnats av den indiska tillverkaren, hänvisas till skäl 82 avseende konfidentiella uppgifter. Beträffande påståendet att exporten från Indien inte var jämförbar med exporten från Kina under och efter undersökningsperioden för fastställandet av normalvärdet, är det de indiska priserna på hemmamarknaden som betraktas som relevanta enligt grundförordningen och inte de indiska exportpriserna. EFDA:s påståenden var således ogrundade. (53) När det gäller frågan om den ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren, ställde sig den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare tvivlande och begärde att kommissionen skulle förklara hur de konfidentiella uppgifterna kunde innehålla avgörande bevis för att den indiska tillverkaren endast sålde galvaniserade fästdon på hemmamarknaden. Under kontrollen tillhandahöll den indiska tillverkaren bevis som gjorde att kommissionen kunde dra slutsatsen att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade och motsvarade ytbeläggning av typ A i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer. Under dessa omständigheter anser kommissionen att bevisningen i ärendet är tillräcklig för att dra slutsatsen att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade. En justering gjordes för skillnaden i krom, såsom det anges i skäl 81. 2.5. Ytterligare uppgifter som begärdes efter meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012 (54) Vissa exporterande tillverkare begärde följande ytterligare klargöranden och uppgifter för att möjligen kunna ansöka om justering av sina egna dumpningsmarginaler som hade fastställts i den ursprungliga undersökningen: a) Egenskaperna hos de ”produkttyper” som användes för att fastställa normalvärdet (KN-nummer, hållfasthetsklass, standardkomponenter kontra specialkomponenter). b) Ytterligare uppgifter om egenskaperna hos de produkter som såldes av den indiska tillverkaren och som användes för att fastställa normalvärdet. c) Ett klargörande av orsakerna till att övriga egenskaper i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer inte användes. d) Justeringar för skillnader i de fysiska egenskaperna. (55) När det gäller punkt a) ovan användes, som det angavs i meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012, hållfasthetsklassen för de fästdon som såldes av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren som indikator på hållfasthet i den tabell över produktkontrollnummer som användes i det frågeformulär som sändes till samtliga parter. Hållfasthetsklassen fastställdes genom att man använde relevanta uppgifter i tabellen över produktkontrollnummer från den indiska tillverkaren om den försäljning som hade kontrollerats på plats. (56) Åtskillnaden mellan specialfästdon och standardfästdon förklarades i skäl 54 i förordningen om slutgiltig tull. Med specialfästdon avses fästdon som tillverkas enligt en kunds ritning. Med standardfästdon avses fästdon som tillverkas för lager och inte enligt en viss kunds specifikationer. Behovet att skilja mellan de standardfästdon och specialfästdon som tillverkades av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren erkändes fullt ut, och jämförelsen av exportpriset och normalvärdet för de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet avsåg standardfästdon, såsom det anges i skälen 51 och 54 i förordningen om slutgiltig tull. (57) När det gäller punkt b) är det av sekretesskäl inte möjligt att lämna ut uppgifter om exakt vilka typer av modeller av skruvar och bultar som såldes av den indiska tillverkaren. Som det anges ovan gjordes emellertid jämförelsen på grundval av vikt inom samma kategori av standard- eller specialfästdon och samma hållfasthetsklass i tabellen över produktkontrollnummer. (58) När det gäller punkt b) begärde flera berörda parter ytterligare uppgifter om ytbeläggningen. En ytterligare analys av uppgifterna i den ursprungliga undersökningen visade att den produkt som såldes som standardprodukt på den indiska hemmamarknaden hade en grundläggande ytbeläggning, dvs. galvanisering. Dessa uppgifter tillhandahölls vid de möten som begärdes av de berörda parterna och lämnades ut till de berörda parter som hade begärt uppgifterna samt fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av dem. (59) Två exporterande tillverkare i urvalet begärde ytterligare uppgifter om justeringar för användningen av krom i ytbeläggningen. Försäljningsuppgifterna från den samarbetsvilliga indiska tillverkaren analyserades ytterligare, vilket föranledde en justering av normalvärdet på grund av skillnaden i krom, såsom det förklaras i skäl 81. Samma två exporterande tillverkare begärde ytterligare klargöranden av hur lönsamheten bestämdes för den samarbetsvilliga indiska tillverkarens försäljning på hemmamarknaden, huruvida produktionskostnaderna hade uppgivits per produktkontrollnummer eller huruvida genomsnittskostnader hade använts samt huruvida normalvärdet inkluderade försäljning till eventuella närstående företag. (60) Alla relevanta uppgifter om normalvärdet lämnades i skäl 94 i förordningen om slutgiltig tull. Det bör även specificeras att endast försäljning till icke-närstående företag på den inhemska marknaden användes. (61) Dessa två exporterande tillverkare hävdade senare att de allvarligt betvivlade huruvida undersökningen av lönsamhet och representativitet hade genomförts på rätt sätt. När det mer specifikt gäller undersökningen av representativiteten betvivlade dessa exporterande tillverkare att kvantiteterna av den indiska tillverkarens försäljning på hemmamarknaden var högre än 5 % av deras exportförsäljning per reviderad produktgrupp. När det gäller representativitetsundersökningen konstaterades det att i de fall där kriteriet 5 % inte var uppfyllt för en viss produkttyp, var försäljningen på hemmamarknaden ändå tillräckligt stor för att möjliggöra en korrekt jämförelse. När det gäller lönsamhetsundersökningen bekräftas det att denna hade genomförts per produkttyp. (62) När det gäller punkt c) ovan, dvs. varför det fullständiga produktkontrollnumret inte användes för att jämföra normalvärdet med exportpriset, framgick det under undersökningen att det fullständiga produktkontrollnumret inte var en tillförlitlig indikator. Detta berodde för det första på att varken de indiska eller kinesiska myndigheterna skiljer på de 10 olika KN-nummer som används för att definiera den berörda produkten, såsom myndigheterna i EU gör. För det andra hävdade ett antal parter, som det förklarades i skäl 48 i förordningen om slutgiltig tull, att de fästdon som tillverkas av de kinesiska exporterande tillverkarna dels är standardprodukter (i huvudsak i hållfasthetsklasserna 4.8 till 8.8) utan särskilda egenskaper i fråga om råvaror, hållfasthet, ytbeläggning eller certifierings- och säkerhetsaspekter, dels är avsedda för mindre avancerade ändamål (icke-professionellt bruk och allmän handel) snarare än högteknologiska ändamål, dels inte uppfyller de hårda krav som ställs av specifika slutanvändare som fordons-, kemi- och flygindustrin. (63) När det gäller punkt d) ovan kunde två andra exporterande tillverkares begäran om uppgifter om spårbarhet, ISO 9000, enhet för felkvot samt andra kriterier såsom hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och friktionskoefficient inte godtas, eftersom de berörda företagen inte visade hur dessa faktorer påverkar jämförbarheten mellan normalvärdet och exportpriset. (64) I avsaknad av närmare uppgifter när det gäller påståendet om bristande jämförbarhet samt med beaktande av rekommendationerna från de berörda parterna i den ursprungliga undersökningen och de begränsade ytterligare uppgifter som var tillgängliga om övriga tekniska egenskaper, såsom ytbeläggning, drogs i den ursprungliga undersökningen slutsatsen att de viktigaste faktorerna och skillnaderna som hade lyfts fram av de berörda parterna själva, särskilt standardfästdon kontra specialfästdon samt hållfasthetsklass, utgjorde en tillräcklig grundval för en jämförelse mellan normalvärdet och exportpriserna. 2.6. Ytterligare meddelande av uppgifter avseende normalvärdet av den 11 juli 2012 (65) Den 11 juli 2012 lämnade kommissionen ut ytterligare uppgifter om den ovan beskrivna omklassificeringen avseende normalvärdet och sitt förslag till ny beräkning av dumpningsmarginalerna på den ovan beskrivna grundvalen samt bad om synpunkter. (66) Som det anges i skäl 32 lämnade den indiska tillverkaren i sin ursprungliga inlaga in siffror över försäljningen på hemmamarknaden, utan att ange produktkontrollnummer. Den enda sättet att identifiera en försäljning var en varukod, dvs. en intern kod för varje produkt, samt en textsträng som beskrev produkten, t.ex. på följande sätt: M8X1.25X16 FLÄNSSKRUV (67) Såsom förklarades i skälen 48–57 i förordningen om slutgiltig tull delade det indiska företaget in sin försäljning på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon, och detta gjordes på grundval av den åtskillnad som anges i skäl 77. Försäljningssiffrorna för hemmamarknaden lämnades därför in som två dokument, ett för försäljningen av standarprodukter och ett för försäljningen av specialprodukter. Den försäljning som inte kunde identifieras som vare sig standard- eller specialfästdon uteslöts från den vidare beräkningen av normalvärdet. (68) Under undersökningen stod det även klart att hållfasthetsklassen för fästdonen behövdes för att fastställa normalvärdet. Det indiska företaget lämnade på nytt in de båda dokumenten över försäljningen av standarfästdon respektive specialfästdon och angav hållfasthetsklass på varje rad i kolumnen ”nivå” på följande sätt: BESKRIVNING || NIVÅ M8X1.25X16 FLÄNSSKRUV || 8.8 (69) Det ursprungliga normalvärdet beräknades på denna grundval, med användning av indelningen i standardfästdon/specialfästdon samt hållfasthetsklass, såsom det angavs i det första meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012. (70) Som det anges i skäl 54 begärde vissa exporterande tillverkare ytterligare klargöranden med hänvisning till att det inte hade gjorts någon jämförelse på grundval av fästdonens ytbeläggning, diameter och längd, och hävdade att detta kan ha påverkat nivån på det ursprungligen beräknade normalvärdet. (71) Eftersom produktkontrollnummer saknades, analyserades textsträngen i beskrivningen av varje transaktion (efter gruppering av transaktioner med samma beskrivande text) för att få fram diameter och längd för de sålda fästdonen. I exemplet ovan är M8 = diameter och 16 = längd. I detta fall beskrivs således en skruv med en diameter på 8 mm och en längd på 16 mm. Siffran 1.25 avser gängans delning, som inte användes för att klassificera den berörda produkten. (72) I det produktkontrollnummer som användes av de kinesiska exporterande tillverkarna anges dessa uppgifter litet annorlunda. För ovannämnda skruv skulle diametern och längden ha angetts som ”080016”. (73) För att säkerställa överensstämmelse mellan normalvärdet och exportpriset inordnade kommissionen produkterna i tre lika intervall på grundval av diameter och längd, som det anges i det andra meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012: Indikator || Diameter || Längd Liten || M4–M10 || 0–100 mm Medium || M12–M20 || 100–200 mm Stor || M22–M30 || 200–300 mm (74) I ett litet antal fall hamnade den indiska tillverkarens försäljning utanför dessa intervall och togs därför inte med vid beräkningen av normalvärdet. Den ovan beskrivna skruven skulle med det reviderade produktkontrollnumret anges som ”GSS” (hållfasthetsklass 8.8, diameter liten, längd liten). (75) Av ovannämnda exempel framgår det att textsträngen i produktbeskrivningen inte innehåller några uppgifter om den ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren på hemmamarknaden. Man kontrollerade därför handlingarna i undersökningen för att möjligen hitta uppgifter om den eventuella typ av ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren för försäljningen av standardfästdon på hemmamarknaden. Konfidentiella uppgifter i handlingarna, vilka kontrollerades på plats hos den indiska tillverkaren, visade att galvanisering (ytbeläggning av typ A i tabellen över produktkontrollnummer) användes på standardfästdon för hemmamarknaden och uppgifter om detta lämnades till samtliga parter den 5 juli 2012. 2.7. Synpunkter på meddelandet av uppgifter av den 11 juli 2012 (76) Flera exporterande tillverkare inkom med synpunkter på ovannämnda meddelande av uppgifter. På begäran av dessa exporterande tillverkare hölls ett möte med förhörsombudet vid GD Handel som ordförande i syfte att fortsätta dialogen med kommissionen och diskutera de punkter som påtalats av dem. De exporterande tillverkarna framhävde särskilt följande frågor: a) Den metod som den indiska tillverkaren hade använt för att dela in försäljningen på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon. b) I den händelse att en del av de fästdon som såldes till fordonsindustrin betraktades som standardfästdon skulle en ”betydande justering” krävas. c) Justeringar av normalvärdet enligt artikel 2.10 b för de indirekta skatter som tas ut på import av valstråd till Indien. d) Förekomsten av krom VI i ytbeläggningen på standardfästdon. e) Den metod som kommissionen tillämpade när det inte fanns någon överensstämmande inhemsk försäljning för en viss exporttransaktion. f) Meddelande av produktkoderna för den indiska tillverkarens inhemska försäljning. (77) När det gäller punkt a) ovan delade den indiska tillverkaren in sin försäljning på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon genom att anse att fästdon som tillverkades enligt en kunds ritningar var specialfästdon, medan övrig försäljning utgjordes av standardfästdon, dvs. fästdon som inte tillverkades enligt en särskild ritning eller en kunds ritning. (78) När det gäller punkt b) ovan, och som det angavs i den not till ärendet av den 13 juli 2012 som sändes till ovannämnda berörda parter efter mötet den 11 juli, bekräftade kommissionen att en kundförteckning saknades och hänvisar därför till skäl 47. Kommissionen konstaterar dessutom att den europeiska intresseorganisationen för fästdonstillverkare har angett att ”i Europa gäller att när en kund – särskilt i fordonssektorn – beställer fästdon tillverkade i enlighet med en ritning, men som även fullständigt överensstämmer med internationella standarder (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), betraktas denna produkt i samtliga fall som en specialprodukt av fästdonstillverkaren och anges följaktligen som en specialprodukt i företagets interna klassificering … detta är det förfaringssätt som tillämpas av alla fästdonstillverkare i världen, också i Indien”. Kommissionen är således säker på att standardfästdon avsedda för fordonsindustrin inte ingick i den förteckning över standardfästdon som tillhandahölls under den ursprungliga undersökningen. Detta påstående avvisades därför. (79) När det gäller punkt c) ovan tog exporterande tillverkare vid ett möte upp frågan om en justering enligt artikel 2.10 b i grundförordningen för att beakta de tullar på import av valstråd till Indien som ingår i normalvärdet, men inte i exportpriset från Kina. De kinesiska företagen i urvalet under den ursprungliga undersökningen köpte valstråd tillverkad i Kina. (80) De råvaror som importerades av den indiska tillverkaren omfattades av en grundläggande tull (5 % av importens värde) och utbildningsskatt på tull (3 % av den grundläggande tullen plus utjämningstull). Enligt Artikel 2.10 b i grundförordningen kan emellertid en sådan justering för indirekta skatter begäras om importavgifterna för en likadan produkt och för material som fysiskt ingår i denna som är avsedd för förbrukning på hemmamarknaden inte tas ut eller återbetalas när den likadana produkten exporteras till Europeiska unionen. Eftersom det inte har påståtts och bevisats att importavgifter på råvarorna (valstråd) inte tagits ut eller återbetalats vid export från den ovannämnda exporterande tillverkaren till EU, måste begäran avvisas. Vidare medges en sådan justering normalt inte när den berörda exporterande tillverkaren såsom i detta fall erhåller alla sina råvaror från inhemska leverantörer och således inte betalar någon importavgift. (81) När det gäller punkt d) ovan innehåller handlingarna i den ursprungliga undersökningen bevis för att standardytbeläggningen på de standardfästdon som såldes på den indiska hemmamarknaden innehöll krom Cr3, och detta överensstämde således med definitionen i tabellen över produktkontrollnummer enligt vilken krom VI inte använts i ytbeläggningen. Dumpningsmarginalerna räknades därför om på grundval av den dyraste typen av ytbeläggning innehållande krom, utan justering av exportpriset. Två exporterande tillverkare hävdade att informationen om ytbeläggningen avsåg den aktuella situationen, inte situationen under undersökningsperioden. Detta är inte korrekt. Vid kontrollen under den ursprungliga undersökningen erhölls styrkta bevis för att alla standardfästdon som såldes på hemmamarknaden i Indien under den ursprungliga undersökningsperioden var galvaniserade. (82) När det gäller punkt e) ovan bekräftas det att dumpningsmarginalerna beräknades på den grundvalen att exporttransaktioner för vilka det inte fanns någon överensstämmande försäljning på hemmamarknaden uteslöts från dumpningsberäkningen. Vissa parter hävdade att det inte fanns någon grund för att utesluta vissa exporttransaktioner vid beräkningen av dumpningsmarginalen. För alla de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet konstaterades emellertid en betydande överensstämmelse mellan försäljningen på hemmamarknaden och exportförsäljningen, vilket ger en rättvis representation av de olika parternas försäljning. (83) När det gäller punkt f) ovan, hävdade den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exportör att den indiska tillverkaren inte hade några giltiga skäl för att inte låta kommissionen lämna ut särskilda uppgifter om produktkoderna för försäljningen på hemmamarknaden. Kommissionen lämnade ut så mycket uppgifter som var möjligt med hänsyn till sekretesskraven, genom ett antal noter till ärendet, ett meddelande av uppgifter som tillgängliggjordes för alla berörda parter och möten med den kinesiska handelskammaren och alla kinesiska exportörer som begärde att få dem. När det gäller begäran om utlämnande av uppgifter om den indiska tillverkarens produktkoder, skulle dessa uppgifter ge övriga parter möjlighet att ganska exakt beräkna den indiska tillverkarens priser på hemmamarknaden, vilket bör undvikas med hänsyn till skyddet för konfidentiella affärsuppgifter. Om kommissionen underlåter att skydda konfidentiella uppgifter, riskerar den att krävas på skadestånd, och företag i jämförbara länder som samarbetar på frivillig grund kan avskräckas från att samarbeta i undersökningar. Denna begäran avvisades därför. 2.8. Anpassningar av den metod som användes för att beräkna normalvärdet i förordningen om slutgiltig tull (84) Mot bakgrund av de synpunkter som lämnats av kinesiska exporterande tillverkare i denna översyn när det gäller definitionen av produkttyper vid beräkningen av normalvärdet för Indien, dvs. att förutom åtskillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon samt hållfasthetsklass var även diameter, längd och ytbeläggning viktiga faktorer, samt de påföljande mötena och den dialog som fördes i närvaro av förhörsombudet, granskades uppgifterna från den indiska tillverkaren på nytt. (85) Efter den nya granskningen kunde kommissionen identifiera diameter och längd för de fästdon som såldes på den indiska hemmamarknaden. För att möjliggöra en rättvis jämförelse mellan dessa fästdon och de som exporterades från Kina placerades fästdonen i intervall beroende på diameter och längd och ett normalvärde beräknades för varje intervall. Detta förklarades ingående i de båda meddelandena av uppgifter av den 5 respektive 11 juli 2012, som gjordes tillgängliga för alla berörda parter. Genom att de huvudsakliga produktdimensioner som såldes av den indiska tillverkaren sammanfördes i intervall möjliggjordes en rättvis jämförelse med de kinesiska företagens export, såsom de berörda parterna hade begärt. Senare hävdade två exporterande tillverkare att de inte erhållit fullständiga uppgifter och att klassificeringen var otydlig och olämplig, och att de därför inte hade tillräcklig information för att kunna kräva en justering för fysiska skillnader. Utöver dessa allmänna uttalanden inkom de två exporterande tillverkarna emellertid inte med några lämpliga alternativa förslag eller styrkande bevisning. Deras påstående avvisades därför. (86) EFDA hävdade att användningen av diameter och längd inte speglade verkligheten och föreslog ett alternativ för hur man enligt deras åsikt kunde undvika att utesluta vissa produkter, utan att emellertid inkomma med några närmare uppgifter om denna alternativa metod. Den klassificering som föreslagits av kommissionen uteslöt inte några produkttyper (alla möjliga kombinationer av diametrar och längder täcktes) och EFDA:s begäran kunde således inte granskas vidare. (87) Alla de sålda standardfästdonen konstaterades vara galvaniserade och normalvärdet beräknades därför på grundval av en ytbeläggning som motsvarade kod A i tabellen över produktkontrollnummer. Om en kinesisk exporterande tillverkare i urvalet inte exporterade fästdon med ytbeläggning av typ A, användes den närmaste typen av ytbeläggning utan justering av exportpriset. (88) Uppgifterna om hållfasthetsklass och indelningen i standardfästdon och specialfästdon förblev oförändrade. (89) Två exporterande tillverkare begärde att förhörsombudet vid GD Handel skulle granska de konfidentiella uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet och försäkra att uppgifterna om försäljningen på hemmamarknaden var av konfidentiell natur, samt även granska frågan om standardfästdonens ytbeläggning, förekomsten av krom i ytbeläggningen och hur man erhållit uppgifterna om standardfästdonens längd och diameter. Efter att ha granskat de konfidentiella uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet klargjorde förhörsombudet de frågor som ställts av de två exporterande tillverkarna. Förhörsombudets rapport fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den. (90) Trots ovannämnda ytterligare uppgifter, klargöranden, möten och dialog fortsatte vissa parter att hävda att de saknade tillräckliga uppgifter för att kunna begära justeringar i syfte att säkerställa en rättvis jämförelse. Kommissionen tillhandahöll parterna ingående uppgifter om de produktgrupper som använts för att fastställa normalvärdet, såsom överprövningsorganet hade krävt.[6] Under en förlängd period den 30 maj 2012–19 juli 2012 tillhandahöll kommissionen dessutom uppgifter och svarade på alla frågor från samtliga parter. Samtliga parter beviljades dessutom ytterligare 20 dagar för att lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter. (91) Samma parter hävdade att kommissionen, i strid med rekommendationerna i överprövningsorganets rapport och utan att ange några giltiga skäl, vägrade att lämna ut uppgifter om de specifika produkter från den indiska tillverkaren som använts för att fastställa normalvärdet. Artikel 6.5 i WTO:s antidumpningsavtal föreskrivs att uppgifter som är konfidentiella eller som lämnas konfidentiellt ska hanteras konfidentiellt av de undersökande myndigheterna. I detta fall har den indiska tillverkaren konfidentiellt lämnat ut uppgifter om de produkttyper som såldes på hemmamarknaden samt har förnyat sin begäran till kommissionen om konfidentiell hantering och angett att man fortfarande betraktar de avsedda uppgifterna som strikt konfidentiella (se skäl 82 ovan). Nämnda parter hävdade vidare att kommissionen har underlåtit att tillhandahålla en meningsfull icke-konfidentiell sammanställning av uppgifterna från den indiska tillverkaren, såsom det krävdes enligt rapporterna. Som det anges i de ovanstående skälen lämnade kommissionen under den fortgående dialogen emellertid ut alla relevanta uppgifter om den indiska tillverkaren till de berörda parterna, inom de gränser som var möjliga med hänsyn till sekretesskraven, så att de kunde tillvarata sina intressen. 2.9. Fastställande av normalvärdet för de exporterande tillverkarna i Kina samt normalvärde, exportpriser och jämförelse (92) Normalvärdet beräknades och jämfördes med exportpriset på det sätt som anges ovan. Justeringar av exportpriset gjordes för att undanröja prisskillnaden när krom VI användes i ytbeläggningen på de berörda fästdonen. Jämförelsen av normalvärdet och exportpriset gjordes på nivån fritt fabrik, liksom i den ursprungliga undersökningen. 2.10. Begäranden om justeringar på grundval av produktens egenskaper (93) En exporterande tillverkare begärde en justering enligt artikel 2.10 a i grundförordningen på grund av fysiska skillnader mellan de olika typerna av den berörda produkten (sexkantsskruvar, träskruvar, bultar etc.). Eftersom den berörda exporterande tillverkaren av sekretesskäl inte har tillgång till fullständiga uppgifter avseende normalvärdet, använde sig företaget av sina egna exportpriser för att visa i vilken utsträckning priserna varierar mellan olika typer av fästdon. (94) Jämförelsen mellan normalvärde och exportpris i den ursprungliga undersökningen gjordes med åtskillnad mellan fästdon av standardtyper och specialtyper, såsom det anges i skäl 102 i förordningen om slutgiltig tull, samt genom att identifiera hållfasthetsklassen. De fullständiga produktkontrollnumren användes inte i detta fall, eftersom uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet inte var kategoriserade på grundval av produktkontrollnummer på det sätt som hade begärts. En av komponenterna i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer syftade till att identifiera de olika typerna av fästdon enligt det KN-nummer som de omfattades av. Eftersom den indiska tillverkaren inte tillhandahöll dessa uppgifter, kunde denna komponent inte användas vid jämförelsen i den ursprungliga undersökningen. (95) De uppgifter som lämnades av den exporterande tillverkaren visade att det kan finnas orsaker till en justering för skillnaderna mellan de olika typerna av fästdon. Den metod som föreslogs ansågs emellertid inte vara lämplig, eftersom företaget inte lämnade exakta uppgifter om produkttyp med hjälp av KN-nummer (se skäl 34 ovan), såsom ursprungligen hade begärts. Som ett alternativ gjordes en granskning av skillnaderna i unionsindustrins priser på unionsmarknaden för att fastställa huruvida det fanns prisskillnader mellan de olika typerna av fästdon. Unionsindustrin tillhandahöll fullständiga uppgifter med användning av produktkontrollnummer, såsom det ursprungligen hade begärts. Granskningen bekräftade att priserna på EU-marknaden varierade beroende på typ av fästdon. Mot denna bakgrund ansågs det lämpligt att justera normalvärdena så att de speglade dessa skillnader. Som grund för justeringen angavs unionsindustrins genomsnittliga försäljningspris på unionsmarknaden till värdet 1, och alla enskilda typer angavs sitt eget individuella värde beroende på deras pris i förhållande till genomsnittspriset. Dessa värden tillämpades sedan på det normalvärde som användes vid jämförelsen med varje typ som exporterades av den exporterande tillverkaren. (96) Eftersom dessa justeringar gjordes på grundval av marknadsvärdet av skillnaderna i fysiska egenskaper på EU-marknaden, ansågs det lämpligt att göra liknande justeringar vid beräkningen av dumpningsmarginalerna för samtliga exporterande tillverkare. (97) Efter offentliggörandet av det allmänna meddelandet av uppgifter, hävdade CCME (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products) och en exporterande kinesisk tillverkare att kommissionen fortfarande handlade i strid med artiklarna 2.4, 6.2 och 6.4 i WTO:s antidumpningsavtal genom att inte lämna aktuell information som kan utgöra en grund för en jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet och man uppmanade därför kommissionen att lämna utförlig information om de produkttyper av normalvärde som använts och på så sätt uppfylla sin förpliktelse att ge de kinesiska exporterande tillverkarna möjlighet att försvara sina intressen, lägga fram sitt fall med full kännedom om omständigheterna för att få till stånd en rättvis jämförelse mellan exportpriserna och normalvärdet. De nämnda parterna begärde därför att kommissionen åter undersöker följande punkter: a) Meddelande av alla uppgifter om produkttyperna av normalvärde. b) Säkerställa att standardfästdon som tillverkats av de kinesiska exporterande tillverkarna inte jämförs med fästdon som tillverkats av den jämförbara tillverkaren för högteknologiska ändamål. c) Lämna uppgifter om hur ansökningar om justeringar ska styrkas. d) Lämna information om hur vissa justeringar har gjorts. e) EU:s skyldighet att inte utesluta några exporttransaktioner. (98) När det gäller punkt a), anser kommissionen, mot bakgrund av informationen i informationsmeddelandena av den 30 maj 2012, 11 juli 2012 och 13 juli 2012 samt det allmänna meddelandet av uppgifter av den 31 juli 2012, särskilt skälen 77–96 och de utfrågningar som hölls under samrådsförfarandet, att alla uppgifter som har kunnat meddelas med hänsyn till sekretesskraven, har lämnats till de berörda parterna. (99) När det gäller punkt b) rörande behovet av att säkerställa att standardfästdon som tillverkats av de kinesiska exporterande tillverkarna inte jämförs med fästdon som tillverkats av den jämförbara tillverkaren för högteknologiska ändamål, har denna aspekt behandlats i skäl 78 ovan. Eftersom ingen ny bevisning har lämnats och det alltså bara rör sig om påståenden från de nämnda parterna om att det skulle finnas fästdon avsedda för andra högteknologiska ändamål än fordonsindustrin, anser kommissionen att de tillgängliga uppgifterna i ärendet är tillräckligt tillförlitliga för att det ska gå att säkerställa att endast standardfästdon användes för fastställandet av normalvärdet vid jämförelsen med den nämnda kinesiska exportörens exportpriser. (100) När det gäller punkt c), och påståendena att kommissionen inte skulle ha lämnat information om hur kinesiska exporterande tillverkare ska styrka ansökningarna om justeringar rörande inslag av ”spårbarhet”, ISO-standard 9000, enhet för felkvot och andra kriterier som ”hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och friktionskoefficient” (se skäl 63 ovan) och tull på importkostnaderna (se skälen 79–80 ovan), vill kommissionen framhålla följande. För det första erinras det om att parterna har tagit upp dessa faktorer utan att lämna några ytterligare uppgifter. Under en utfrågning som anordnades av förhörsombudet den 11 juli 2012 uppmanade kommissionen parterna att lämna ytterligare information rörande de ovan nämnda frågorna, men ingen ytterligare information har lämnats. När det gäller begäran om justeringar av exportpriserna i syfte att kunna ta hänsyn till tullarna på import av valstråd till Indien och, i allmänhet, tillgång till billigare råvaror för de kinesiska exporterande tillverkarna, förklarade kommissionen ingående i skäl 80 varför denna justering inte kunde godtas. Såsom anges i skäl 63 i den ursprungliga förordningen återspeglade kostnaderna för den främsta råvaran – stålvalstråd – inte marknadsvärdena i någon högre grad. Det konstaterades att de priser på stålvalstråd som togs ut på den inhemska marknaden var avsevärt lägre än de som togs ut på andra marknader. Dessa snedvridna priser kan därför inte användas som en grund för justering som de nämnda parterna har begärt. Under dessa omständigheter kan kommissionen inte förstå vilken ytterligare information som den kinesiska handelskammaren och den exporterande tillverkaren anser skulle kunna tillhandahållas för att ytterligare styrka dessa två ansökningar om justeringar. (101) När det gäller punkt d) erinras det om att information rörande ”EU-tillverkarnas normalvärdetyper och deras prisnivåer, liksom hur de resulterande justeringarna påverkade den jämförbara tillverkarens normalvärdetyper” är konfidentiell och inte kan uppges. Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare begärde ytterligare förtydliganden om hur justeringarna för prisskillnaderna på ytbeläggning har gjorts. Som det anges i skäl 92 ovan, bör det emellertid noteras att i det särskilda meddelandet av uppgifter angav kommissionen vilka exportprodukttyper som har justerats, och de berörda parterna kunde på så sätt förstå hur justeringen hade gjorts. (102) När det gäller punkt e) och det påstådda behovet av att hänsyn tas till alla jämförbara exporttransaktioner i dumpningsberäkningen för att prisjämförelsen ska bli rättvis i enlighet med artikel 2.4.2 i WTO:s antidumpningsavtal, noterar kommissionen att det är just på grund av de nämnda parternas krav och förslag som det normalvärde som använts för fastställandet av dumpningsmarginalerna har justerats. Vilken metod som använts förklaras i skälen 93–96 ovan och orsakerna till att dumpningsbeloppet uttrycks i procent av de exporttransaktioner som använts för att beräkna dumpningsbeloppet beskrivs i skälen 107–108 nedan, i full överensstämmelse med artikel 2.4.2 i WTO:s antidumpningsavtal, som hänvisar till liknande exporttransaktioner. I detta fall har alla jämförbara transaktioner (fördelade på produkttyper) använts för jämförelsen. Det var därför rimligt att uttrycka det konstaterade dumpningsbeloppet i procent av de exporttransaktioner som använts för att beräkna dumpningsbeloppet. (103) Efter det allmänna meddelandet av uppgifter, upprepade två kinesiska exporterande tillverkare sin synpunkt att justeringar borde göras för påstådda skillnader i effektivitet vid förbrukning av råvaran och lättare tillgång till råvaror, effektivare energiförbrukning och lägre produktivitet per anställd. Det erinras om att ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna fick marknadsekonomisk status i den ursprungliga undersökningen och det kan inte anses att deras kostnadsstruktur återspeglar marknadsvärden som kan användas som grund för justeringarna, särskilt när det gäller tillgången till råvaror. Det bör dessutom noteras att de befintliga produktionsprocesserna i Folkrepubliken Kina konstaterades vara jämförbara med den indiska tillverkarens och att de påstådda skillnaderna befanns vara obetydliga. I detta fall fann man att den indiska tillverkaren konkurrerade med många andra tillverkare på den indiska hemmamarknaden och det får anses att deras priser fullt ut återspeglade situationen på hemmamarknaden. Som nämns i skäl 41 ovan blev det nödvändigt att använda en motsvarighet till kostnaderna och priserna i fungerande marknadsekonomier för att fastställa normalvärdet. (104) Samma två kinesiska exporterande tillverkare hävdade att vid summeringen av uppgifter om diameter och längd i intervaller, borde kommissionen inte hänvisa till intervaller, utan använda de faktiska siffrorna för längd och diameter för att göra jämförelsen. För det första samtyckte kommissionen (se skäl 70 ovan) till följd av en utfrågning som hölls den 26 juni 2012 med samma parter till att diametern och längden skulle vara i intervaller för att hänsyn skulle kunna tas till de fysiska egenskapernas inverkan på priserna. De nämnda parterna angav själva vissa möjliga intervaller, medan kommissionen under utfrågningen uppgav att de föreslagna intervallerna borde ses över för att säkerställa att alla exporttyper i så hög grad som möjligt överensstämmer med den indiska tillverkarens liknande typer. För det andra uppgav de nämnda parterna i en presentation under utfrågningen som hölls den 3 juli 2012 som ett exempel att diametern hade en liten inverkan när det gäller enhetsförbrukningen av råvara. Detta argument avvisades därför. 2.11. Dumpningsmarginaler (105) Dumpningsmarginalerna fastställdes på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris. (106) Den slutgiltiga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av importpriset cif vid unionens gräns, före tull, för den exporterande tillverkare som omfattas av denna översyn, är följande: Bulten Fasteners (China) Co., Ltd || 0,0 % (107) De reviderade slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif vid unionens gräns, före tull, är följande: Exporterande tillverkare i Kina || Gällande dumpnings­marginal || Reviderad dumpnings­marginal Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd. || 69,9 % || 43,4 % Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd. || 93,2 % || 63,7 % Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd. || 74,5 % || 64,3 % Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. || 105,3 % || 69,7 % Changshu City Standard Parts Factory och Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd. || 63,1 % || 38,3 % CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 % Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd || 26,5 % || 22,9 % Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd || 0 % || 0 % Samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte valts ut att ingå i urvalet || 78,1 % || 54,1 % Alla övriga företag || 115,4 % || 74,1 % (108) En exporterande tillverkare hävdade att vid beräkningen av dess dumpningsmarginal borde den totala konstaterade dumpningen uttryckas i procent av det totala värdet cif av alla exporttransaktioner och inte i procent av de exporttransaktioner som användes för att beräkna dumpningsmarginalen. Att göra på annat sätt innebar enligt detta företag ett antagande om dumpning vid de exporttransaktioner som inte hade använts för att fastställa dumpningen. (109) En jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet gjordes på grundval av ett vägt genomsnitt uteslutande för de typer som exporterades av den kinesiska exporterande tillverkaren och för vilka en matchande typ tillverkades och såldes av den indiska tillverkaren. Detta ansågs vara den mest tillförlitliga grundvalen för att fastställa en eventuell dumpningsnivå för denna exporterande tillverkare. Att försöka matcha alla övriga exporterade typer med nära liknande typer från den indiska tillverkaren skulle ha gett felaktiga resultat. Mot denna bakgrund är det korrekt att uttrycka den konstaterade dumpningen i procent av de exporttransaktioner som användes vid beräkningen av dumpningsmarginalen – detta resultat anses vara representativt för alla exporterade typer. Samma metod användes vid beräkningen av dumpningsmarginalerna för övriga exporterande tillverkare. 3. Definition av unionsindustrin (110) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över sin definition av unionsindustrin, i syfte att beakta rekommendationerna i tvistelösningsorganets rapporter, där det angavs att EU hade åsidosatt artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal genom att från definitionen av unionsindustrin utesluta de tillverkare som inte var villiga att ingå i urvalet och genom att anse att det tröskelvärde på 25 % som avses i artikel 4.1 i grundförordningen automatiskt motsvarade en ”betydande del” av unionens sammanlagda tillverkning av den berörda produkten. I punkt 430 i överprövningsorganets rapport av den 15 juli 2011 erkänns att ”fästdonsindustrins fragmenterade natur kan emellertid ha motiverat en så liten andel, på grund av att det var omöjligt att erhålla mer uppgifter, förutsatt att den process genom vilken kommissionen definierad industrin inte föranledde en påtaglig risk för snedvridning. (…) genom att begränsa definitionen av den inhemska industrin till de tillverkare som var villiga att ingå i urvalet uteslöt kommissionen tillverkare som tillhandahöll relevanta uppgifter” (kommissionens understrykning). Det är de sistnämnda tillverkarna som nu har infogats i definitionen av unionsindustrin. (111) I den ursprungliga undersökningen konstaterades det att tillverkningen hos de unionstillverkare som var villiga att ingå i urvalet och till fullo samarbetade i den ursprungliga undersökningen utgjorde 27,0 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i unionen. Dessa företag ansågs därför utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen. (112) Till följd av slutsatserna i tvistelösningsorganets rapporter och på grundval av alla de relevanta inlagor som inkom från de tillverkare i EU som gav sig till känna inom den tidsfrist som angavs i punkt 6 b) i i tillkännagivandet om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Kina[7], gjorde kommissionen, utan att beakta huruvida dessa hade angett att de var beredda att ingå i urvalet, en ny beräkning som visade att unionsindustrin 2006 svarade för 36,3 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i unionen. (113) Efter att ha sett över definitionen av unionsindustrin, kontrollerade kommissionen huruvida unionsindustrins andel av den totala uppskattade tillverkningen av fästdon utgjorde en betydande del i den mening som avses i artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal. (114) Som det anges i skäl 112 i förordningen om slutgiltig tull fastställdes i undersökningen att den likadana produkten tillverkas av ett stort antal tillverkare i unionen, uppskattningsvis mer än 300 tillverkare som till största delen utgörs av små eller medelstora företag, men även ett fåtal större företag eller företagsgrupper. Vid tidpunkten för inledandet av den ursprungliga undersökningen kontaktade kommissionen var och en av dessa kända tillverkare och anmodade dem att delta i undersökningen och att lämna vissa uppgifter om sin verksamhet. Varken i det tillkännagivande om inledande som offentliggjordes när den ursprungliga undersökningen hade inletts eller i det följebrev som på dagen för inledandet sändes till alla kända tillverkare i EU nämndes den omständigheten att kommissionen inte skulle beakta de uppgifter som lämnades in av unionstillverkare som inte önskade samarbeta. (115) Som det anges ovan är de flesta av fästdonstillverkarna i EU små företag, eller till och med mikroföretag (familjeföretag), som vanligen har begränsade ekonomiska resurser och personalresurser, inte är medlemmar i nationella eller europeiska intresseorganisationer som kan företräda dem vid en undersökning och, såsom ofta är fallet med små och medelstora företag, inte har resurser för att engagera specialiserade affärsadvokater och revisorer. Små företag är också mycket angelägna om att skydda sina konfidentiella uppgifter under sådana undersökningar, vilket de anser är av avgörande betydelse. Icke desto mindre gav sig ett betydande antal tillverkare till känna (totalt 63 unionstillverkare) och lämnade de begärda uppgifterna. Det bör påpekas att dessa tillverkare utgjordes av såväl små och medelstora företag som större företag från hela EU. Mot bakgrund av det ovanstående och med beaktande av de särskilda omständigheterna i detta fall kan dessa tillverkare, som svarade för 36,3 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i EU, anses utgöra en betydande andel av den totala unionsindustrin och följaktligen en betydande andel i den mening som avses i artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal. Eftersom alla de största kända tillverkarna i EU gav sig till känna efter inledandet, inom den tidsfrist som fastställdes i det ursprungliga tillkännagivande om inledande, kan urvalet i den ursprungliga undersökningen betraktas som representativt, även efter det att ytterligare 18 unionstillverkare infogats i definitionen av unionsindustrin. (116) Den kinesiska handelskammaren hävdade att kommissionen inte kunde begränsa sig till att använda de uppgifter som erhållits från de unionstillverkare som gav sig till känna inom den tidsfrist som avses i skäl 112, eftersom vissa unionstillverkare kan ha valt att inte ge sig till känna, eftersom de inte var villiga att ingå i urvalet och därför visste att deras svar inte skulle beaktas. Intresseorganisationen för kinesiska exportörer begärde att kommissionen skulle ”göra om hela urvalsprocessen och kontakta alla unionstillverkare utan att ange att tillverkarna måste vara villiga att ingå i urvalet”[8]. Mot bakgrund av det ovanstående ansågs det emellertid inte att det fanns något behov av att göra om processen för att göra ett slutgiltigt urval, eftersom de största kända unionstillverkarna hade gett sig till känna redan i samband med inledandet. Efter meddelandet av uppgifter, upprepade den kinesiska handelskammaren att det inte kunde uteslutas att ett stort antal tillverkare helt enkelt inte svarade på frågeformuläret ”just därför att de vet att deras ovilja att ingå i urvalet automatiskt skulle resultera i deras uteslutande från den inhemska industrin”. Det bör noteras att samma argument lades fram av de kinesiska exporterande tillverkarna och de europeiska importörerna under den ursprungliga undersökningen, där man invände emot att det skulle krävas någon särskild ställning för att agera. Såsom förklaras i skäl 26 i förordningen om slutgiltig tull, kontaktade kommissionen ett betydande antal unionstillverkare efter det att förfarandet inletts, men bara ett fåtal svarade. Det bör noteras att ingen hänvisning gjordes till om de skulle ingå eller inte ingå i det slutgiltiga stickprovsförfarandet. I själva verket var urvalet av unionstillverkare i det slutgiltiga stickprovet irrelevant för deras beslut att ge sig till känna under förfarandet, eftersom beslutet motiverades av andra faktorer än de som belysts i skäl 115 ovan. Den begäran som riktats till kommissionen om att kommissionen på nytt borde göra en skadebedömning avslogs därför. 4. Unionsindustrins situation (117) Till följd av rapporterna gjordes en förnyad granskning, som avsåg den ovan i skäl 114 definierade unionsindustrin, av de undersökningsresultat avseende skada som fastställts i den ursprungliga undersökningen beträffande utvecklingen av produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljning, priser per enhet, marknadsandel, sysselsättning och produktivitet, utifrån de uppgifter som samlats in avseende de sex tillverkarna i urvalet och de ytterligare 57 tillverkare som nu utgjorde en del av unionsindustrin. När det gäller övriga skadefaktorer som konstaterats för unionstillverkarna i urvalet kunde resultaten bekräftas vid översynen på grundval av uppgifter om lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga och löner, vilka framgick av de kontrollerade svaren på frågeformulären från de sex tillverkarna i urvalet. 4.1. Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande (118) Utvecklingen av unionsindustrins produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande såg ut på följande sätt, baserat på samtliga tillgängliga uppgifter (se skäl 112): Unionsindustrin totalt || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || UP Produktionsvolym (Mt) || 489 993 || 524 571 || 493 924 || 519 880 || 537 877 Index || 100 || 107 || 100 || 106 || 110 Produktionskapacitet (Mt) || 859 766 || 881 454 || 902 741 || 919 485 || 944 817 Index || 100 || 102 || 105 || 107 || 110 Kapacitetsutnyttjande (%) || 57 % || 60 % || 55 % || 57 % || 57 % (119) Trots en betydande ökning av efterfrågan med 29 % mellan 2004 och undersökningsperioden fluktuerade unionsindustrins produktionsvolym under hela skadeundersökningsperioden och var under undersökningsperioden 9 % högre än 2003, vilket ska jämföras med 6 % i den ursprungliga undersökningen, dvs. fortfarande betydligt lägre än ökningen av efterfrågan med 29 %. (120) När det gäller produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet, bekräftades de slutsatser som hade nåtts i den ursprungliga undersökningen, även om man utgick från andra uppgifter (se skälen 130–133 i förordningen om slutgiltig tull). 4.2. Försäljning, marknadsandel, tillväxt och genomsnittliga priser per enhet i unionen (121) Siffrorna nedan visar unionsindustrins försäljning till oberoende kunder i unionen (i volym och värde) baserat på samtliga tillgängliga uppgifter: Unionsindustrin totalt || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || UP Unionsindustrins försäljning i unionen (i tusen euro) || 990 540 || 1 050 039 || 1 102 684 || 1 198 794 || 1 289 940 Index || 100 || 106 || 111 || 121 || 130 Unionsindustrins försäljning i unionen (Mt) || 445 769 || 494 307 || 468 892 || 506 752 || 507 750 Index || 100 || 111 || 105 || 114 || 114 Unionsindustrins försäljningspris per enhet i unionen (euro/Mt) || 2 222 || 2 124 || 2 351 || 2 365 || 2 540 Index || 100 || 96 || 106 || 106 || 114 Unionsindustrins marknadsandel (Mt) || i.u. || 28 % || 27 % || 24 % || 22 % Index || i.u. || 100 || 96 || 86 || 80 (122) De reviderade uppgifterna i tabellen ovan bekräftar undersökningsresultaten i skälen 137–140 i förordningen om slutgiltig tull i den del som alla skadetendenser bekräftas. Unionsindustrins försäljningsvolym ökade med 14 % under skadeundersökningsperioden, i stället för 12 % som fastslogs i den ursprungliga undersökningen, och med 30 % i värde, i stället för 21 %. Tendenserna är de facto mycket liknande de som konstaterades i den ursprungliga undersökningen. Samma minskning av försäljningsvolymerna mellan 2004 och 2005 bekräftar slutsatsen i skäl 139 i förordningen om slutgiltig tull att unionsindustrin inte lyckades dra fördel av den ökade unionsförbrukningen, och unionstillverkarnas marknadsandel minskade således med 20 % på mindre än tre år. 4.3. Sysselsättning och produktivitet (123) Sysselsättningen och produktiviteten i unionsindustrin utvecklades på följande sätt: Unionsindustrin totalt || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || UP Antal anställda || 7 530 || 8 340 || 8 559 || 8 549 || 8 581 Index || 100 || 111 || 114 || 114 || 114 Produktivitet (Mt/anställd) || 65 || 63 || 58 || 61 || 63 Index || 100 || 97 || 89 || 93 || 96 4.4. Slutsats om skada (124) Mot bakgrund av det ovanstående bekräftas slutsatserna i skälen 153–161 i förordningen om slutgiltig tull. 5. Den dumpade importens volym (125) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande beaktade kommissionen slutsatserna i tvistelösningsorganets rapporter att EU hade åsidosatt artikel 3.1 och 3.2 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller beaktandet av den dumpade importens volym i den ursprungliga fästdonsundersökningen. (126) Kommissionen såg följaktligen över sin bedömning av skadan mot bakgrund av den omständigheten att vissa exporterande tillverkare konstaterades inte ha gjort sig skyldiga till dumpning under undersökningsperioden. Det bör erinras om att i den ursprungliga undersökningen var det två kinesiska exporterande tillverkare som inte gjorde sig skyldiga till dumpning. Som det anges i skäl 105 konstaterades det i denna översyn att det fanns ytterligare en exporterande tillverkare som inte gjort sig skyldig till dumpning. Den totala importvolymen från dessa tre exporterande tillverkare utgjorde endast mellan 0,01 % och 0,40 % av den totala importen av den berörda produkten från Kina under undersökningsperioden. Den skadeanalys beträffande utvecklingen av importen från Kina som har genomförts på grundval av den dumpade importens volym, exklusive den icke-dumpade importen, visar obetydliga förändringar i de tendenser som beskrivs i skäl 121 i förordningen om slutgiltig tull. Källa: Eurostat || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || UP Importvolym från Kina (Mt) || 216 085 || 295 227 || 387 783 || 485 435 || 577 811 Index || 100 || 137 || 179 || 225 || 267 Kinas marknadsandel || i.u. || 17 % || 22 % || 23 % || 25 % 6. Orsakssamband – Unionsindustrins exportresultat (127) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över sin analys av orsakssambandet i syfte att beakta slutsatserna i rapporterna att EU hade åsidosatt artikel 3.1 och 3.5 i WTO:s antidumpningsavtal genom att beakta den sammanlagda exportstatistiken från Eurostat i stället för att endast beakta de specifika exportresultaten för unionsindustrin. (128) Unionsindustrins exportresultat analyserades i skäl 175 i förordningen om slutgiltig tull. Det konstaterades att exporten till tredjeländer 2006 endast motsvarade 11 % av unionsindustrins totala produktion av den likadana produkten. Som det påpekades i tvistelösningsorganets rapporter grundade sig emellertid de använda uppgifterna på uppgifter från Eurostat som avsåg samtliga unionstillverkares export och inte endast unionsindustrins export. Till följd av tvistelösningsorganets rapporter såg kommissionen över sin analys av orsakssambandet genom att granska huruvida exportresultatet för unionsindustrin enligt den nya definitionen kunde ha bidragit till den skada som unionsindustrin lidit. Det konstaterades att exporten till tredjeländer endast motsvarade 3,7 % av den omdefinierade unionsindustrins produktion av den likadana produkten under undersökningsperioden, i stället för 11 % såsom det angavs i skäl 175 i förordningen om slutgiltig tull. Denna export ökade med omkring 4 % mellan 2003 och undersökningsperioden. Exporten skedde dessutom genomgående till priser som var betydligt högre än försäljningspriserna på unionsmarknaden. Unionsindustrin totalt || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || UP Unionsindustrins export av den berörda produkten till övriga världen (Mt) || 19 599 || 23 613 || 21 098 || 20 967 || 20 400 Index || 100 || 120 || 108 || 107 || 104 Unionsindustrins export av den berörda produkten till övriga världen (i tusen euro) || 47 261 || 55 657 || 52 958 || 58 831 || 55 477 Index || 100 || 118 || 112 || 124 || 117 Pris per enhet (euro/Mt) || 2 411 || 2 357 || 2 510 || 2 806 || 2 719 (129) Slutsatsen kan således dras att unionsindustrins exportresultat till tredjeländer inte vållade väsentlig skada. Vidare bekräftas slutsatsen i skäl 184 i förordningen om slutgiltig tull att den dumpade importen med ursprung i Kina har vållat unionskapsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen. 7. Hantering av konfidentiella uppgifter (130) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande åtog sig kommissionen att se över sina slutsatser på grundval av de avgöranden i rapporterna i vilka det påstods att EU hade åsidosatt artikel 6.5 och 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller hanteringen av konfidentiella uppgifter. (131) Till följd av rapporterna anmodade kommissionen de två relevanta unionstillverkarna att inkomma med uttalanden om skälen till att de konfidentiella uppgifterna inte fick tas med i en icke-konfidentiell sammanfattning. De två tillverkarna lämnade in ytterligare uppgifter på ett icke-konfidentiellt sätt, och när vissa uppgifter inte fick tas med i en icke-konfidentiell sammanfattning uppgav de att detta var fallet. Uppgifterna från de båda tillverkarna sändes till alla berörda parter. En intresseorganisation som företräder importörer i EU hävdade att de uppgifter som lämnats av de två unionstillverkarna var omöjliga att förstå och inte kunde användas för dubbelkontroll med offentligt tillgängliga uppgifter från Eurostat. Det bör här påpekas att eftersom uppgifterna från de två tillverkarna är företagsspecifika, är det osannolikt att det finns några offentliga källor som kan användas för dubbelkontroll. (132) Den kinesiska handelskammaren och EFDA hävdade att de ytterligare uppgifter som tillhandahållits var ofullständiga på det sätt vissa delar i tabellerna 22, 23 och 32–34 fortfarande saknades och att tvistelösningsorganets rekommendationer således inte hade följts. Inga andra synpunkter inkom till följd av meddelandet av dessa ytterligare icke-konfidentiella uppgifter. Eftersom tabellerna 32–34 innehåller närmare uppgifter om det berörda företagets försäljning och kostnader, gjordes en sammanfattning av uppgifterna, som är av konfidentiell natur, i syfte att ge viss information om innehållet utan att lämna ut konfidentiella uppgifter. Övriga uppgifter som angetts som saknade i tabell 22 (typer av levererade råvaror och volymer inköpta råvaror) och tabell 23 (endast indexerade uppgifter lämnades för vinstmarginalen före skatt och inga separata uppgifter lämnades för försäljningen i och utanför EU) tillhandahölls på nytt av det berörda företaget i syfte att möjliggöra en god förståelse av uppgifterna, och detta svar fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av det. Avslutningsvis anses det att rekommendationerna i rapporterna beträffande denna fråga har uppfyllts fullständigt. (133) EFDA påstod också att man på grundval av den tabell 24 som tillhandahållits av unionstillverkaren inte kunde dra slutsatsen att detta företag hade lidit avsevärd skada, eftersom tabellen visar en stadig ökning av vinsten, kapacitetsutnyttjandet och produktionen. Som det redan angetts gjorde kommissionen emellertid sin skadebedömning på grundval av uppgifterna från de sex unionstillverkarna i urvalet och drog slutsatsen att de lidit väsentlig skada, såsom det bekräftas ovan i skäl 124. Detta påstående är därför ogrundat. (134) Som det angavs i punkt 6 i tillkännagivandet om inledande lämnade kommissionen, till följd av avgörandet rörande artikel 6.5 and 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal med avseende på hanteringen av konfidentiella uppgifter, den 30 maj 2012 ut de ursprungliga uppgifterna från Eurostat om den sammanlagda tillverkningen av fästdon i unionen. 8. Övriga rekommendationer och utslag (135) Som det angavs i tillkännagivandet om inledande åtog sig kommissionen att beakta synpunkter från de parter i fästdonsundersökningen som uppgav sig ha påverkats negativt av utlämnandet av uppgifter med avseende på marknadsekonomisk behandling eller med avseende på andra av tvistelösningsorganets rekommendationer eller utslag. Kommissionen beviljade individuell behandling åt ett företag i enlighet med rekommendationerna i tvistelösningsorganets rapporter rörande artikel 9.5 i grundförordningen. F. MEDDELANDE AV UPPGIFTER (136) Alla parter informerades om de ovannämnda undersökningsresultaten. De beviljades även en tidsfrist för att lämna in synpunkter och krav efter meddelandet av uppgifte