19.

I dessa riktlinjer gäller följande definitioner: 1) stöd för särskilda ändamål: stöd som inte beviljas på grundval av en stödordning. 2) stödnivå: stödbeloppet brutto uttryckt i procent av de stödberättigande kostnaderna. Alla siffror som används ska avse belopp före eventuella avdrag för skatt eller andra avgifter. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag ska stödbeloppet vara lika med stödets bruttobidragsekvivalent. Stöd som betalas ut i flera omgångar ska beräknas till sitt värde vid tidpunkten för beviljandet. Den ränta som ska användas för omräkning och för att räkna ut stödbeloppet i ett mjukt lån (16) ska vara den gällande referensräntan vid den tidpunkt då lånet beviljades. Stödnivån beräknas per stödmottagare. 3) stödområden: områden som vid den tidpunkt då stödet beviljas anges i en godkänd regionalstödskarta med tillämpning av artikel 107.3 a och c i fördraget. 4) balansering: med avseende på el, enligt definitionen i artikel 2.10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/943 (17). 5) balansansvarig part: balansansvarig part enligt definitionen i artikel 2.14 i förordning (EU) 2019/943. 6) biologisk mångfald: biologisk mångfald enligt definitionen i artikel 2.15 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 (18). 7) biodrivmedel: biodrivmedel enligt definitionen i artikel 2.33 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19). 8) biogas: biogas enligt definitionen i artikel 2.28 i direktiv 2018/2001. 9) flytande biobränslen: flytande biobränslen enligt definitionen i artikel 2.32 i direktiv 2018/2001. 10) biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter av biologiskt ursprung enligt definitionen i artikel 2.24 i direktiv (EU) 2018/2001. 11) biomassabränslen: biomassabränslen enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv 2018/2001. 12) kapacitetsmekanism: kapacitetsmekanism enligt definitionen i artikel 2.22 i förordning (EU) 2019/943. 13) avskiljning och lagring av koldioxid (CCS): en uppsättning tekniker som gör det möjligt att avskilja koldioxid (CO2) som släpps ut från industrianläggningar, däribland processrelaterade utsläpp, eller att avskilja koldioxid direkt från omgivningsluften, för att transportera den till en lagringsplats och där injektera den i en lämplig underjordisk geologisk formation för permanent förvaring. 14) avskiljning och användning av koldioxid (CCU): en uppsättning tekniker som gör det möjligt att avskilja koldioxid som släpps ut från industrianläggningar, däribland processrelaterade utsläpp, eller ett avskilja koldioxid direkt från omgivningsluften, och transportera den till ett förbruknings- eller användningsställe för fullständig användning av den koldioxiden. 15) koldioxidupptag: antropogena verksamheter som tar upp koldioxid från atmosfären och varaktigt lagrar den i geologiska eller land- eller havsbaserade reservoarer, eller i produkter. Det inbegriper befintligt och potentiellt antropogent skapande av biologiska eller geokemiska sänkor och direkt luftavskiljning och lagring, men utesluter naturligt koldioxidupptag som inte direkt orsakas av mänsklig verksamhet. 16) system för leverantörsskyldighet: ett system där värde skapas för tillhandahållande av varor eller tjänster genom att certifiera dessa varor eller tjänster och införa en skyldighet för leverantörer eller konsumenter att köpa certifikat. 17) ren mobil marktjänstutrustning: mobil utrustning som används i samband med luft- eller sjötransport som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret). 18) ren mobil serviceutrustning: ren mobil terminalutrustning och ren mobil marktjänstutrustning. 19) ren mobil terminalutrustning: mobil utrustning som används för lastning, lossning och omlastning av varor och intermodala lastenheter, och för flyttning av last inom ett terminalområde, som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret) eller, om sådana alternativ saknas, som har avsevärt lägre direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser än traditionell terminalutrustning. 20) rent fordon: a) När det gäller två- och trehjuliga fordon och fyrhjulingar: i) Ett fordon som omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EU) nr 168/2013 och som inte avger några koldioxidutsläpp (från avgasröret), beräknat i enlighet med de krav som fastställs i artikel 24 i och bilaga V till den förordningen. b) När det gäller lätta vägfordon: i) Ett fordon i kategori M1, M2 eller N1 som inte avger några koldioxidutsläpp (från avgasröret), beräknat i enlighet med de krav som fastställs i kommissionens förordning (EU) 2017/1151 (20). ii) Ett rent fordon enligt definitionen i artikel 4.4 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/33/EG (21), c) När det gäller tunga vägfordon: i) Ett utsläppsfritt tungt fordon enligt definitionen i artikel 4.5 i direktiv 2009/33/EG, ii) Till och med den 31 december 2025, ett utsläppssnålt tungt fordon enligt definitionen i artikel 3.12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1242 (22). iii) Till och med den 31 december 2025, ett rent fordon enligt definitionen i artikel 4.4 b i direktiv 2009/33/EG som inte omfattas av förordning (EU) 2019/1242. d) När det gäller fartyg på inre vattenvägar: i) Ett fartyg för transport på inre vattenvägar av passagerare eller gods som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret). ii) Ett fartyg för passagerartransport på inre vattenvägar med en hybrid- eller dubbelbränslemotor som får minst 50 % av sin energi från bränslen som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret) eller från laddkraft vid normal drift. iii) Ett fartyg för godstransport på inre vattenvägar som avger direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser per tonkilometer (gCO2/tkm), beräknat (eller uppskattat för nya fartyg) med hjälp av Internationella sjöfartsorganisationens operativa indikator för energieffektivitet (EEOI), som är 50 % lägre än det genomsnittliga referensvärde för koldioxidutsläpp som fastställs för tunga fordon (undergrupp av fordon 5-LH) i enlighet med artikel 11 i förordning (EU) 2019/1242. Vid bedömningen av huruvida ett fartyg anses vara ett rent fordon kommer kommissionen att beakta utvecklingen inom den berörda sektorn, bland annat genom att hänvisa till de tekniska granskningskriterier enligt vilka en verksamhet anses bidra väsentligt till begränsning av klimatförändringar, enligt vad som fastställs i den relevanta delegerade akten enligt förordning (EU) 2020/852. e) När det gäller fartyg för sjötransport: i) Ett fartyg för sjö- och kusttransport av passagerare eller gods, för hamnoperationer eller för serviceverksamheter, som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret). ii) Ett fartyg för sjö- och kusttransport av passagerare eller gods, för hamnverksamhet eller för serviceverksamhet, som har en hybridmotor eller en dubbelbränslemotor som för normal drift till havs och i hamnar får minst 25 % av sin energi från bränsle med noll direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser eller från laddkraft, eller som har uppnått ett värde i Internationella sjöfartsorganisationens energieffektivitetsindex (EEDI) som ligger 10 % under de EEDI-krav som var tillämpliga den 1 april 2022, och som kan drivas med bränsle med noll direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser eller med bränslen från förnybara källor. iii) Ett fartyg för sjö- och kusttransport av gods som uteslutande används för kusttransporter och korta sjötransporter, som har utformats för att möjliggöra byte av transportslag för gods som vanligtvis transporteras från land till sjöss och som har direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser, beräknade med hjälp av EEDI, som är 50 % lägre än det genomsnittliga referensvärde för koldioxidutsläpp som fastställs för tunga fordon (undergrupp av fordon 5-LH) i enlighet med artikel 11 i förordning (EU) 2019/1242. Vid bedömningen av huruvida ett fartyg anses vara ett rent fordon kommer kommissionen att beakta utvecklingen inom den berörda sektorn, bland annat genom att hänvisa till de tekniska granskningskriterier enligt vilka en verksamhet anses bidra väsentligt till begränsning av klimatförändringar, enligt vad som fastställs i den relevanta delegerade akten enligt förordning (EU) 2020/852. f) När det gäller rullande materiel: i) Rullande materiel som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret). ii) Rullande materiel som har noll direkta koldioxidutsläpp i form av avgaser när de framförs på ett spår med nödvändig infrastruktur och som använder en konventionell motor där sådan infrastruktur inte finns tillgänglig (bimodal). g) När det gäller luftfartyg: i) Ett luftfartyg som inte avger några direkta koldioxidutsläpp (från avgasröret). ii) Ett luftfartyg som väsentligt förbättrat miljöprestandan jämfört med ett luftfartyg med samma startmassa motsvarande ett alternativ som finns allmänt tillgängligt på marknaden. 21) kraftvärme: kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.30 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (23). 22) förorenat område: ett område där förekomst av material eller ämnen orsakad av mänsklig verksamhet är belagd och där denna förekomst är så stor att den utgör en betydande risk för människors hälsa eller för miljön med beaktande av pågående och godkänd framtida användning av marken, havsbotten eller floder. 23) demonstrationsprojekt: demonstrationsprojekt enligt definitionen i artikel 2.24 i förordning (EU) 2019/943. 24) digitalisering: införande av teknik som utförs med hjälp av elektronisk utrustning och/eller system som gör det möjligt att öka produkters funktionalitet, utveckla onlinetjänster, modernisera processer eller migrera till affärsmodeller som bygger på avskaffande av mellanled vid produktion av varor och tillhandahållande av tjänster, vilket i slutändan ger omvälvande effekter. 25) bortskaffande: bortskaffande enligt definitionen i artikel 3.19 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (24). 26) systemansvarig för distributionssystem: systemansvarig för distributionssystem enligt definitionen i artikel 2.29 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 (25). 27) fjärrvärme eller fjärrkyla: fjärrvärme eller fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.19 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2010/31 (26). 28) system för fjärrvärme och/eller fjärrkyla: anläggningar för produktion av värme/kyla, nät för lagring och distribution av värme/kyla med både primära nät för överföring och sekundära nät av rörledningar för leverans av värme till konsumenter. Hänvisningar till fjärrvärme ska tolkas som system för fjärrvärme och/eller fjärrkyla beroende på om näten används för att leverera värme eller kyla gemensamt eller var för sig. 29) miljöinnovation: alla former av innovativa verksamheter, inbegripet nya produktionsprocesser, nya produkter eller tjänster, liksom nya lednings- och affärsmetoder, som leder till eller syftar till att väsentligt förbättra miljöskyddet och väsentligt minska föroreningars miljöpåverkan. Vid tillämpning av denna definition anses följande inte vara innovationer: a) Verksamheter som endast leder till mindre förändringar eller förbättringar av miljöskyddet. b) Förbättringar av produktions- eller tjänstemöjligheter genom införande av tillverknings- eller logistiksystem som i hög grad liknar dem som redan används. c) Förändringar av affärsmetoder, arbetsplatsorganisation eller yttre förbindelser som utgår från organisationsmetoder som redan används inom företaget. d) Ändrad ledningsstrategi. e) Sammanslagningar och förvärv. f) Upphörande med en process. g) Allmänt utbyte eller utvidgning av kapitalet. h) Förändringar som uteslutande beror på ändrade faktorpriser, anpassning, regelbundna säsongsanpassningar eller andra cykliska anpassningar. i) Handel med nya eller väsentligt förbättrade produkter. 30) ekosystem: ekosystem enligt definitionen i artikel 2.13 i förordning (EU) 2020/852. 31) energieffektivitet: energieffektivitet enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv 2012/27/EU. 32) energilagring: energilagring i elsystemet enligt definitionen i artikel 2.59 i direktiv (EU) 2019/944. 33) energilagringsanläggning: en energilagringsanläggning i elsystemet enligt definitionen i artikel 2.60 i direktiv (EU) 2019/944. 34) effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla: effektiv fjärrvärme och fjärrkyla enligt definitionen i artikel 2.41 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU. 35) energi från förnybara källor: energi som produceras vid anläggningar som endast använder förnybara energikällor enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv (EU) 2018/2001, såväl som andelen energi uttryckt i värmevärde som produceras från förnybara energikällor i hybridanläggningar som även använder konventionella energikällor, inbegripet förnybar elektricitet som används för att fylla lagringssystem som är anslutna innanför mätaren (installerade tillsammans eller som tillägg till installationen för förnybar energi), men inte el som produceras som ett resultat av lagringssystemen. 36) energiinfrastruktur (27): varje fysisk utrustning eller anläggning som är belägen i unionen eller kopplar samman unionen med ett eller flera tredjeländer och som omfattas av följande kategorier: a) Angående elektricitet: i) Överförings- och distributionssystem, där överföring avser transport av el både till lands och till havs i sammanlänkade system med högspänningsnät samt nät med extra hög spänning för tillhandahållande till slutförbrukare eller distributörer, men inte leverans, och där distribution avser transport av el både till lands och till havs i system med högspännings-, mellanspännings- och lågspänningsnät för tillhandahållande till kunder, men inte leverans. ii) Varje typ av utrustning eller anläggning som är nödvändig för att de system som avses i led i ska fungera tryggt, säkert och effektivt, inklusive skydds-, övervaknings- och kontrollsystem på alla spänningsnivåer och transformatorstationer. iii) Helt integrerade nätkomponenter enligt definitionen i artikel 2.51 i direktiv (EU) 2019/944. iv) Smarta elnät, det vill säga system och komponenter med integrerad informations- och kommunikationsteknik genom fungerande digitala plattformar, kontrollsystem och sensorteknik både på överförings- och distributionsnivå i syfte att skapa ett säkrare, effektivare och mer intelligent nät för överföring och distribution av el och ökad kapacitet att integrera nya former av produktion, lagring och förbrukning samt för att underlätta nya affärsmodeller och marknadsstrukturer. v) Havsbaserade elnät, inklusive varje typ av utrustning eller anläggning i infrastruktur för överföring eller distribution av el, såsom definieras i led i, med dubbel funktionalitet, det vill säga sammankoppling och överföring eller distribution av havsbaserad förnybar el från produktionsplatser till havs till två eller fler länder. Detta inbegriper även smarta elnät såväl som varje typ av närliggande havsbaserad utrustning eller anläggning som är nödvändig för att systemet ska fungera tryggt, säkert och effektivt, inklusive skydds-, övervaknings- och kontrollsystem, och nödvändiga transformatorstationer om de också säkerställer teknisk driftskompatibilitet, bland annat när det gäller gränssnitt mellan olika typer av teknik. b) Angående gas (naturgas, biogas – inklusive biometan – och/eller förnybar gas av icke-biologiskt ursprung): i) Överförings- och distributionsledningar för transport av gas, som ingår i ett nät, utom högtrycksledningar som används för distribution i tidigare led av naturgas. ii) Underjordiska lagringsanläggningar anslutna till de högtrycksledningar för gas som avses i led i. iii) Anläggningar för mottagning, lagring och återförgasning eller dekomprimering av kondenserad eller komprimerad gas. iv) Varje typ av utrustning eller anläggning som är nödvändig för att systemet ska fungera tryggt, säkert och effektivt eller för att möjliggöra dubbelriktad kapacitet, inklusive kompressorstationer. v) Smarta gasnät, det vill säga varje typ av följande utrustning eller anläggning som syftar till att möjliggöra och underlätta integrering av förnybara och koldioxidsnåla gaser (inklusive vätgas eller gaser av icke-biologiskt ursprung) i nätet: digitala system och komponenter som integrerar informations- och kommunikationsteknik, kontrollsystem och sensorteknik för att möjliggöra interaktiv och intelligent övervakning, mätning, kvalitetskontroll och förvaltning av produktion, överföring, distribution och förbrukning av gas inom ett gasnät. Smarta nät kan även omfatta utrustning som möjliggör omvända flöden från distributionsnivån till överföringsnivån och de tillhörande nödvändiga uppgraderingarna av det befintliga nätet. c) Angående vätgas (28): i) Överföringsledningar för högtryckstransport av vätgas såväl som ledningar för lokal distribution av vätgas för att ge flera användare åtkomst till nätet på ett öppet och icke-diskriminerande sätt. ii) lagringsanläggningar: anläggningar som används för att lagra vätgas med hög renhet, inklusive den del av vätgasterminalen som används för lagring, men undantaget den del som används för produktion, och inklusive anläggningar som endast är avsedda för operatörer av vätgasnät i utförandet av sina uppgifter. Anläggningar för lagring av vätgas omfattar underjordiska lagringsanläggningar anslutna till de högtrycksledningar för överföring eller distribution av vätgas som avses i led i. iii) Anläggningar för dirigering, mottagning, återförgasning eller dekomprimering av vätgas eller vätgas som ingår i andra kemiska ämnen med syftet att mata in vätgasen i nätet för gas eller det särskilda nätet för vätgas. iv) terminaler: anläggningar som används för att omvandla flytande väte till vätgas för inmatning i vätgasnätet. Terminaler omfattar stödutrustning och tillfällig lagring som krävs för omvandlingsprocessen och efterföljande inmatning i vätgasnätet, men omfattar inte de delar av vätgasterminalen som används för lagring. v) länkar: ett vätgasnät (eller del därav) som korsar eller sträcker sig över en gräns mellan olika medlemsstater eller mellan en medlemsstat och ett tredjeland fram till medlemsstaternas territorium eller den medlemsstatens territorialvatten. vi) Varje typ av utrustning eller anläggning som är nödvändig för att vätgassystemet ska fungera tryggt, säkert och effektivt eller för att möjliggöra dubbelriktad kapacitet, inklusive kompressorstationer. d) Angående koldioxid (29): i) Ledningar, bortsett från ledningsnät i tidigare led, som används för att transportera koldioxid från fler än en källa, det vill säga industrianläggningar (inklusive kraftverk) som producerar koldioxid från förbränning eller andra kemiska reaktioner som inbegriper fossila eller icke-fossila föreningar som innehåller kol, för permanent geologisk lagring av koldioxid enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (30) eller för användning av koldioxid som råmaterial eller för att öka avkastningen av biologiska processer. ii) Anläggningar för kondensering och lagring av koldioxid i samband med transport eller lagring. iii) Infrastruktur inom en geologisk formation som används för slutlig geologisk lagring av koldioxid i enlighet med artikel 3 i direktiv 2009/31/EG samt tillhörande yt- och injektionsanläggningar. iv) All utrustning och alla anläggningar som är av central vikt för att systemet i fråga ska fungera ordentligt, säkert och effektivt, inklusive skydds-, övervaknings- och kontrollsystem. Detta kan omfatta särskilda mobila tillgångar för transport och lagring av koldioxid, under förutsättning att de mobila tillgångarna uppfyller definitionen av ett rent fordon. e) Infrastruktur som används för överföring eller distribution av värmeenergi i form av ånga, varmvatten eller kylda vätskor från flera producenter/användare och som bygger på användningen av förnybar energi eller spillvärme från industriella tillämpningar. f) Projekt av gemensamt intresse enligt definitionen i artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 och som avses i artikel 171 i fördraget (31) och projekt av ömsesidigt intresse som avses i artikel 171 i fördraget. g) Andra kategorier av infrastruktur som gör att producenter och användare av förnybar eller koldioxidfri energi kan ansluta sig fysiskt eller trådlöst vid flera åtkomst- och utgångspunkter och som är öppen för åtkomst av tredje parter som inte tillhör samma företag som infrastrukturägaren/infrastrukturförvaltaren. 37) energiprestanda: en byggnads energiprestanda enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv 2010/31/EU. 38) energibesparingar: energibesparingar enligt definitionen i artikel 2.5 i direktiv 2012/27/EU. 39) miljöskydd: åtgärder eller verksamheter som syftar till att minska eller förebygga föroreningar, negativa miljöeffekter eller andra skador på den fysiska miljön (inklusive luft, vatten och mark), ekosystem eller naturresurser som orsakas av mänsklig verksamhet, däribland att begränsa klimatförändringar, minska risken för sådana skador, skydda och återställa den biologiska mångfalden eller medföra en effektivare användning av naturresurser, inklusive energisparåtgärder och användningen av förnybara energikällor och annan typ av teknik för att minska utsläppen av växthusgaser och andra föroreningar, liksom att ställa om till cirkulära ekonomimodeller för att minska användningen av nya råvaror och öka effektiviteten. Det omfattar även åtgärder för att förbättra anpassningsförmågan och minimera sårbarheten för klimatpåverkan. 40) miljöskatt eller skatteliknande miljöavgift: en skatt eller avgift som tillämpas på specifika beskattningsunderlag, varor eller tjänster som har tydliga negativa effekter på miljön, eller vars syfte är att vissa verksamheter, varor eller tjänster ska beskattas så att miljökostnaderna kan ingå i deras pris eller så att producenter och konsumenter styrs mot miljövänligare verksamheter. 41) utvärderingsplan: ett dokument som avser en eller flera stödordningar och som åtminstone omfattar följande aspekter: a) De mål som ska utvärderas. b) Utvärderingsfrågorna. c) Resultatindikatorerna. d) Den planerade metoden för att genomföra utvärderingen. e) Datainsamlingskraven. f) Den föreslagna tidpunkten för utvärderingen inklusive datum för inlämnande av interimsrapporten och den slutliga utvärderingsrapporten. g) En beskrivning av det oberoende organ som kommer att genomföra utvärderingen eller de kriterier som kommer att användas för att välja detta organ samt förfarandet för att göra utvärderingen offentligt tillgänglig. 42) system för utökat producentansvar: system för utökat producentansvar enligt definitionen i artikel 2.21 i direktiv 2008/98/EG. 43) producent: ett företag som producerar elkraft för kommersiella ändamål. 44) växthusgas: gas som bidrar till växthuseffekten genom att absorbera infraröd strålning, däribland koldioxid, metan, kväveoxider och fluorerade gaser som fluorkolväten. 45) högeffektiv kraftvärme: högeffektiv kraftvärme enligt definitionen i artikel 2.34 i direktiv 2012/27/EU. 46) operatör av vätgasnät: en fysisk eller juridisk person som genomför transporten av vätgas och ansvarar för drift, underhåll och vid behov utveckling av vätgasnätet inom ett visst område och, i tillämpliga fall, dess länkar med andra vätgasnät samt för säkerställande av systemets förmåga att på lång sikt tillgodose en rimlig efterfrågan på vätgastransport. 47) obalans: obalans enligt definitionen i artikel 2.8 i förordning (EU) 2017/2195. 48) avräkning av obalanser: avräkning av obalanser enligt definitionen i artikel 2.9 i förordning (EU) 2017/2195. 49) avräkningsperiod för obalanser: avräkningsperiod för obalanser enligt definitionen i artikel 2.15 i förordning (EU) 2019/943. 50) individuellt stöd: stöd för särskilda ändamål och anmälningspliktiga tilldelningar av stöd på grundval av en stödordning. 51) avbrottssystem: en åtgärd för att trygga elförsörjningen som utformats för att säkerställa en stabil frekvens i elsystemet eller hantera kortvariga försörjningsproblem, däribland genom att avbryta belastningen. 52) mikroföretag: företag som uppfyller villkoren för mikroföretag i kommissionens rekommendation om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (32). 53) naturbaserad lösning: en lösning som är inspirerad och understöds av naturen, som är kostnadseffektiva och som samtidigt ger miljömässiga, sociala och ekonomiska fördelar och bidrar till att bygga upp resiliens, vilket medför fler och mer varierade och naturliga naturegenskaper och naturprocesser till städer, landskap och havsområden genom lokalt anpassade, resurseffektiva och systematiska insatser. 54) åtgärd mot överbelastning av nätet: en åtgärd för att trygga elförsörjningen som utformats för att kompensera för en bristande kapacitet i nätet för överföring eller distribution av el. 55) förorening: förorening enligt definitionen i artikel 2.10 i förordning (EU) 2020/852. 56) förorenare: förorenare enligt definitionen i punkt 3 i bilagan till rådets rekommendation 75/436/Euratom, EKSG, EEG (33). 57) förorening: förorening enligt definitionen i artikel 3.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU (34). 58) principen att förorenaren betalar: principen att kostnaderna för åtgärder för att hantera föroreningar bör åligga den förorenare som orsakar föroreningarna. 59) förberedelse för återanvändning: förberedelse för återanvändning enligt definitionen i artikel 3.16 i direktiv 2008/98/EG. 60) laddningsinfrastruktur: fast eller mobil infrastruktur som används för att tillhandahålla elektricitet till rena fordon eller ren mobil serviceutrustning. 61) återvinning: återvinning enligt definitionen i artikel 3.15 i direktiv 2008/98/EG. 62) materialåtervinning: materialåtervinning enligt definitionen i artikel 3.17 i direktiv 2008/98/EG. 63) referensprojekt: ett exempel på ett projekt som är representativt för ett genomsnittligt projekt i en kategori av stödberättigade mottagare inom en stödordning. 64) tankningsinfrastruktur: fast eller mobil infrastruktur för tillhandahållande av vätgas, naturgas i gasform (komprimerad naturgas [CNG]) och flytande form (kondenserad naturgas [LNG]), biogas och biobränslen, inbegripet avancerade biobränslen, eller syntetiska bränslen som framställts med förnybar eller koldioxidsnål energi. 65) återställande: miljöledningsåtgärder i syfte att återställa en nivå av ekosystemfunktion på förstörda platser, där målet är återupprättat och kontinuerligt tillhandahållande av ekosystemtjänster snarare än biologisk mångfald och integritet i ett särskilt naturligt eller seminaturligt referensekosystem. 66) sanering: miljöledningsåtgärder som avlägsnande av föroreningar eller överskott av näringsämnen från mark och vatten, eller avgiftning av sådana områden, i syfte att avlägsna förstörande källor. 67) förnybar el: el från förnybara energikällor enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv (EU) 2018/2001. 68) gemenskap för förnybar energi: gemenskap för förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.16 i direktiv (EU) 2018/2001. 69) förnybar energi: energi från förnybara källor eller förnybar energi enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv (EU) 2018/2001. 70) förnybar vätgas: vätgas som produceras från förnybar energi i enlighet med de metoder som fastställs för förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung i direktiv (EU) 2018/2001. 71) förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung: förnybara flytande och gasformiga drivmedel av icke-biologiskt ursprung enligt definitionen i artikel 2.36 i direktiv (EU) 2018/2001. 72) resurstillräcklighet: produktionskapacitet som bedöms vara tillräcklig för att tillgodose efterfrågan i ett elområde under en viss period, baserat på en konventionell statistisk indikator som används av organisationer som enligt unionsinstitutionerna fyller en väsentlig funktion i inrättandet av en inre marknad för elektricitet, t.ex. det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (Entso-E). 73) resurseffektivitet: minskning av mängden insatsvaror som behövs för att producera en produktionsenhet eller ersättande av primära insatsvaror med sekundära insatsvaror. 74) återställande: processen att bistå i återhämtningen av ett ekosystem som ett sätt att bevara den biologiska mångfalden och öka ekosystemens resiliensen, i synnerhet mot klimatförändringar. Återställande av ekosystem omfattar åtgärder som vidtas för att förbättra situationen för ett ekosystem och återskapa eller återupprätta ekosystemet i det fall det har gått förlorat samt för att förbättra ekosystemens resiliens och anpassning till klimatförändringar. 75) återanvändning: återanvändning enligt definitionen i artikel 3.13 i direktiv 2008/98/EG och som omfattar varje åtgärd genom vilken produkter eller komponenter som inte är avfall återanvänds för andra ändamål än de som de ursprungligen var avsedda för. 76) små företag: företag som uppfyller villkoren för små företag i kommissionens rekommendation om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag. 77) små och medelstora företag: företag som uppfyller villkoren i kommissionens rekommendation om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag. 78) litet midcap-företag: ett företag som inte är ett litet eller medelstort företag och som har högst 499 anställda, beräknat enligt artiklarna 3–6 i bilaga I till kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 (35), och en årsomsättning som inte överstiger 100 miljoner euro och en årlig balansräkning som inte överstiger 86 miljoner euro. Flera enheter kommer att betraktas som ett enda företag om något av de villkor som anges i artikel 3.3 i bilaga I till förordning (EU) nr 651/2014 är uppfyllt. 79) smart laddning: en laddningsfunktion där intensiteten på den elektricitet som överförs till batteriet justeras i realtid, baserat på information som tas emot genom elektronisk kommunikation. 80) smart beredskap: byggnaders eller byggnadsenheters förmåga att anpassa driften till de boendes behov, däribland genom att optimera energieffektiviteten och den övergripande prestandan och anpassa driften efter signaler från nätet. 81) standardbalansansvar: icke-diskriminerande teknikövergripande balansansvar som inte undantar någon producent från balansansvar enligt vad som anges i artikel 5 i förordning (EU) 2019/943. 82) arbetets början: det första fasta åtagandet (t.ex. att beställa utrustning eller påbörja byggarbetet) som gör en investering oåterkallelig. Markinköp och förberedande arbete såsom erhållande av tillstånd och utförande av genomförbarhetsstudier betraktas inte som arbetets början. Beträffande uppköp innebär arbetets början den tidpunkt då tillgångar med direkt anknytning till det förvärvade företaget förvärvas. 83) strategisk reserv: en kapacitetsmekanism där den elektriska kapaciteten, däribland produktion, lagring eller efterfrågeflexibilitet, hålls utanför elmarknaden och endast används under särskilda omständigheter. 84) total ägarkostnad: den totala kostnaden för att förvärva och äga ett fordon under dess livslängd, inbegripet kostnader för att köpa eller leasa fordonet, bränslekostnader, underhålls- och reparationskostnader, försäkringskostnader, finansieringskostnader och skatter. 85) systemansvarig för överföringssystem: systemansvarig för överföringssystem enligt definitionen i artikel 2.35 i direktiv (EU) 2019/944. 86) fordon: något av följande: a) Ett vägfordon i kategori M1, M2, N1, M3, N2, N3 eller L. b) Ett fartyg för transport på inre vattenvägar eller sjö- och kusttransport av passagerare eller gods. c) Rullande materiel. d) Ett luftfartyg. 87) behandling: behandling enligt definitionen i artikel 3.14 i direktiv 2008/98/EG. 88) unionens lägsta skattenivå: den minimiskattenivå som anges i unionslagstiftningen; vad gäller energiprodukter och elektricitet avses med unionens lägsta skattenivå den minimiskattenivå som anges i bilaga I till rådets direktiv 2003/96/EG (36). 89) unionsnorm: a) Obligatorisk unionsnorm som anger vilka nivåer som enskilda företag ska uppnå i miljöavseende, med undantag för normer eller mål som fastställs på unionsnivå och som är bindande för medlemsstaterna men inte för enskilda företag. b) Skyldigheten att använda bästa tillgängliga teknik enligt definitionen i direktiv 2010/75/EU och att säkerställa att utsläppsnivåerna inte överstiger de som skulle uppnås vid tillämpning av bästa tillgängliga teknik; om utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (37) har definierats i genomförandeakter som antagits enligt direktiv 2010/75/EU, eller enligt andra tillämpliga direktiv, ska dessa nivåer gälla vid tillämpningen av dessa riktlinjer; om nivåerna uttrycks i form av ett intervall ska den gräns för vilken den bästa tillämpliga tekniken först uppnås för det berörda företaget vara tillämplig. 90) avfall: avfall enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2008/98/EG. 91) spillvärme: spillvärme enligt definitionen i artikel 2.9 i direktiv 2018/2001.