Att Europaparlamentet och rådet den 28 april 2021 antog förordning (EU) 2021/696 om inrättande av unionens rymdprogram och Europeiska unionens rymdprogrambyrå och om upphävande av förordningarna (EU) nr 912/2010, (EU) nr 1285/2013 och (EU) nr 377/2014 och beslut 541/2014/EU (rymdförordningen) var ett första steg mot detta mål för resiliens, genom att det inrättades en särskild Govsatcom-komponent i EU:s rymdprogram. Målet är att optimera användningen av befintlig satellitkommunikationskapacitet för statliga användare genom sammanslagning och gemensamt utnyttjande av tillgängliga nationella och privata resurser för satellitkommunikation i EU. Då satelliter har begränsad livslängd (cirka 15 år för satelliter i geostationära banor (GEO)) kommer en stor del av den statligt ägda infrastrukturen i de sammanslagna och delade resurserna inom Govsatcom att behöva bytas ut under det kommande decenniet. Därför ska enligt rymdförordningen utvecklingen av satellitkommunikationsbehoven bedömas. I rymdförordningen står det att om ”en detaljerad analys av den framtida tillgången och efterfrågan under den första fasen visar att detta inte är tillräckligt för att täcka den förändrade efterfrågan, bör det vara möjligt att fatta beslut om att gå vidare till en andra fas och utveckla ytterligare skräddarsydd rymdinfrastruktur eller kapacitet via ett eller flera offentlig-privata partnerskap, t.ex. med unionens satellitoperatörer.”

Som en del av bedömningen övervägdes också om EU kunde köpa in säkra ackrediterade tjänster i etablerade lösningar från den offentliga eller privata sektorn, som för närvarande bara har utländska leverantörer på marknaden (alternativ 3 – konstellation utanför EU). Även om EU:s satkommarknad redan är välutvecklad finns det för närvarande inga EU-leverantörer som kan tillgodose alla ökande och föränderliga statliga behov. Att köpa in tjänsterna från privata leverantörer utanför EU är dock inte det alternativ som är att rekommendera med tanke på säkerhet och öppet strategiskt oberoende, eftersom medlemsstaterna och EU-institutionerna för statliga behov kräver garanterad obegränsad tillgång till säkra konnektivitetstjänster utan att behöva inhämta samtycke från någon tredje part. Alternativ 3 uppfyller alltså inte de specifika målen.

1 600 miljoner euro anslås till unionens program för säker konnektivitet genom minskningar på 260 miljoner euro från unionens rymdprogram, 150 miljoner euro från instrumentet för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete (Europa i världen) i delen buffert för nya utmaningar och prioriteringar, 400 miljoner euro från Europeiska försvarsfonden, 440 miljoner euro från programmet för ett digitalt Europa och 200 miljoner euro från den digitala delen av Fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE), 50 miljoner euro från den outnyttjade marginalen under rubrik 1 och 100 miljoner euro från den outnyttjade marginalen under rubrik 5 i den fleråriga budgetramen.

av följande skäl:

(1)Det finns en växande efterfrågan hos unionens statliga aktörer på säkra och tillförlitliga satellitkommunikationstjänster, särskilt eftersom de är det enda genomförbara alternativet i situationer där markbaserade kommunikationssystem saknas, är utsatta för störningar eller är otillförlitliga. Kostnadseffektiv tillgång till satellitbaserad kommunikation till ett rimligt pris är också oumbärligt i avlägsna regioner, på det öppna havet och i luftrummet. Där bristen på kommunikation med hög bandbredd för närvarande begränsar möjligheten att dra full nytta av nya sensorer och plattformar som observerar de 71 % av planeten som utgörs av hav, säkerställer satellitkommunikation långsiktig, världsomspännande och oavbruten tillgång.

(2)Europeiska rådet välkomnade i sina slutsatser av den 19–20 december 2013 förberedelserna inför nästa generations statliga satellitkommunikation genom ett nära samarbete mellan medlemsstaterna, kommissionen och Europeiska rymdorganisationen (ESA). Statlig satellitkommunikation har också angetts som ett inslag i den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik från juni 2016. Statlig satellitkommunikation kommer att bidra till EU:s reaktion på hybridhot och stödja EU:s strategi för sjöfartsskydd och unionens politik för Arktis.

(3)Den 22 mars 2017 godkände rådets kommitté för utrikes- och säkerhetspolitik dokumentet High Level Civil Military User Needs for Governmental Satellite Communications, som utarbetades av Europeiska utrikestjänsten; de militära användarkrav som Europeiska försvarsbyrån fastställt i stabernas gemensamma mål som antogs 2014 och de civila användarbehov som samlats in av kommissionen har slagits samman för att ta fram High Level Civil Military User Needs for Governmental Satellite Communications.

(4)EU antog Govsatcomkomponenten i förordning (EU) 2021/696 den 28 april 2021 för att säkerställa långsiktig tillgång till tillförlitliga, säkra och kostnadseffektiva satellitkommunikationstjänster för Govsatcomanvändare. Enligt förordning (EU) 2021/696 kommer befintlig kapacitet att användas i Govsatcomkomponentens första fas, ungefär fram till och med 2025. I detta sammanhang kommer kommissionen att upphandla Govsatcomkapacitet från medlemsstater med nationella system och rymdkapacitet och från kommersiella satellitkommunikations- eller tjänsteleverantörer, med beaktande av unionens väsentliga säkerhetsintressen. I denna första fas kommer Govsatcomtjänsterna att byggas ut stegvis. Detta bygger också på premissen att om en detaljerad analys av den framtida tillgången och efterfrågan under den första fasen visar att detta inte är tillräckligt för att täcka den förändrade efterfrågan, kommer det att vara nödvändigt att gå vidare till en andra fas och utveckla ytterligare skräddarsydd rymdinfrastruktur eller kapacitet genom samarbete med den privata sektorn, t.ex. med unionens satellitoperatörer.

(5)Det står nu klart att unionens nuvarande satellitkommunikationstillgångar inte kan tillgodose nya behov hos de statliga användare som rör sig mot lösningar med högre säkerhet, låg latens och global täckning. Den senaste tidens tekniska framsteg har dock gjort det möjligt för kommunikationskonstellationer med icke-geostationära omloppsbanor (NGSO) att växa fram och gradvis erbjuda snabba konnektivitetstjänster med hög hastighet och låg latens. Det finns nu ett tillfälle att tillgodose de statliga användarnas förändrade behov genom att utveckla och bygga ut ytterligare infrastruktur, eftersom ansökningar om de frekvenser som behövs för att tillhandahålla de tjänster som krävs för närvarande finns tillgängliga i EU. Om dessa ansökningar inte utnyttjas kommer de att förfalla och tilldelas andra aktörer. Eftersom frekvenser blir en allt knappare resurs kan det hända att EU inte får denna möjlighet igen.

(6)I Europeiska rådets slutsatser av den 21–22 mars 2019 betonades att unionen måste gå längre i utvecklingen av en konkurrenskraftig, säker, inkluderande och etisk digital ekonomi med konnektivitet i världsklass.

(7)Enligt kommissionens meddelande Handlingsplan för synergieffekter mellan civil industri, försvarsindustri och rymdindustri av den 22 februari 2021 ska man sikta mot att ”möjliggöra tillgång till höghastighetsuppkoppling för alla i Europa och ge ett motståndskraftigt konnektivitetssystem som gör det möjligt för Europa att förbli uppkopplat oavsett vad som händer”.

(8)Unionen bör säkerställa tillhandahållandet av motståndskraftiga, globala, garanterade och flexibla satellitkommunikationslösningar för förändrade statliga behov, som bygger på EU:s tekniska och industriella bas, för att öka resiliensen i medlemsstaternas och unionens verksamhet genom garanterad och oavbruten tillgång till satellitkommunikation.

(9)Satellitkommunikation kan öka kommunikationsnätens allmänna motståndskraft. Ett rymdbaserat kommunikationssystem är det enda genomförbara alternativet i situationer där markbaserade kommunikationssystem saknas, är utsatta för störningar eller är otillförlitliga. Systemet kan till exempel möjliggöra digital kommunikation i områden där det saknas markbundna nätverk, bland annat över hav och under flygningar, över avlägsna områden eller där lokala nät har förstörts på grund av naturkatastrofer eller där de inte går att förlita sig på i krissituationer.

(10)Det är därför viktigt att inrätta ett nytt unionsprogram för säker konnektivitet (programmet) för tillhandahållandet av unionens satellitbaserade kommunikationsinfrastruktur, som bör bygga på Govsatcomkomponenten i unionens rymdprogram och som också bör dra nytta av sådan ytterligare nationell och europeisk kapacitet som finns vid den tidpunkt då åtgärden genomförs samt att vidareutveckla initiativet för Europeiska kvantkommunikationsinfrastrukturen (EuroQCI).

(11)Programmet bör säkerställa tillhandahållandet av statliga tjänster och möjliggöra tillhandahållandet av kommersiella tjänster genom en särskild statlig och kommersiell infrastruktur. Programmet bör därför bestå av utvecklings- och valideringsåtgärder för bygge av den inledande rymd- och markinfrastrukturen och för uppskjutning av den inledande rymdinfrastrukturen. Programmet bör sedan omfatta utbyggnadsverksamhet som syftar till att färdigställa både den rymd- och markinfrastruktur som krävs för tillhandahållandet av statliga tjänster. Tillhandahållandet av statliga tjänster, drift, underhåll och kontinuerlig förbättring av infrastrukturen, när den väl har byggts ut, samt utvecklingen av framtida generationer av de statliga tjänsterna bör ingå i utnyttjandeverksamheten. Utnyttjandeverksamheten bör inledas så snart som möjligt med tillhandahållandet av den första uppsättningen tjänster som ska uppnås senast 2024 för att så snart som möjligt tillgodose de statliga användarnas förändrade behov.

(12)Sedan juni 2019 har medlemsstaterna undertecknat förklaringen om Europeiska kvantkommunikationsinfrastrukturen (EuroQCI) och enats om att samarbeta med kommissionen och med stöd av ESA för att utveckla en kvantkommunikationsinfrastruktur som omfattar hela EU. Enligt denna förklaring syftar EuroQCI till att bygga ut en certifierad säker och obruten kvantkommunikationsinfrastruktur som gör det möjligt att överföra och lagra information och data på ett ultrasäkert sätt och att länka samman kritiska offentliga kommunikationstillgångar i hela unionen. För detta ändamål bör en sammanlänkad rymdinfrastruktur och markbunden infrastruktur byggas för att möjliggöra generering och distribution av krypteringsnycklar som bygger på kvantinformationsteori. Programmet kommer att bidra till att uppfylla målen i EuroQCI-förklaringen genom att utveckla en EuroQCI-rymdinfrastruktur som är integrerad i programmets rymd- och markinfrastruktur. EuroQCI-rymdinfrastrukturen bör utvecklas inom ramen för programmet i två huvudfaser – en preliminär valideringsfas och en fullständig utbyggnadsfas – som bör vara helt integrerad i programmet, inbegripet lämpliga lösningar för konnektivitet mellan satelliter och dataförmedling mellan satelliter och marken. Programmet bör integrera EuroQCI i sin statliga infrastruktur, eftersom det kommer att tillhandahålla framtidssäkrade kryptosystem som erbjuder oöverträffade nivåer av säker kommunikation genom att motstå framtida kvantdatorattacker.

(13)I syfte att optimera alla tillgängliga satellitkommunikationsresurser för att garantera tillgången i oförutsebara situationer, som naturkatastrofer, och för att säkerställa operativ effektivitet och korta omställningstider krävs ett marksegment. Marksegmentet bör utformas på grundval av drifts- och säkerhetskrav.

(14)För att utöka unionens satellitkommunikationskapacitet bör programmets infrastruktur integrera den infrastruktur som utvecklats för Govsatcomkomponenten i unionens rymdprogram. I synnerhet bör programmets markinfrastruktur omfatta Govsatcomnaven och andra marksegmenttillgångar.

(15)De tjänster som möjliggörs genom programmet bör ansluta strategiska områden som Arktis och Afrika och bidra till geopolitisk motståndskraft genom att erbjuda ytterligare konnektivitet i linje med de politiska målen i dessa regioner och strategin Global Gateway.

(16)Det är lämpligt att de satelliter som byggs för programmets ändamål är utrustade med nyttolaster som kan göra det möjligt att öka kapaciteten och tjänsterna hos komponenterna i unionens rymdprogram och därigenom möjliggöra utveckling av ytterligare uppdrag enligt de villkor som anges i förordning (EU) 2021/696. Detta skulle kunna erbjuda alternativa positions-, navigerings- och tidsbestämningstjänster som kompletterar Galileo, säkerställa sändning av Egnos/SBAS-meddelanden med lägre latens, tillhandahålla rymdbaserade sensorer för rymdövervakning och stödja en förbättring av Copernicus nuvarande kapacitet, särskilt för räddningstjänster och civila säkerhetstjänster.

(17)Det är av avgörande betydelse för unionens och dess medlemsstaters säkerhet och för säkerställandet av de statliga tjänsternas säkerhet och integritet att programmets rymdtillgångar skjuts upp från medlemsstaternas territorium. Mikrobärraketer kan dessutom ge ytterligare flexibilitet som möjliggör snabb utbyggnad av rymdtillgångarna.

(18)Det är viktigt att unionen äger alla materiella och immateriella tillgångar med anknytning till statlig infrastruktur, samtidigt som man säkerställer att Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna följs, inbegripet artikel 17. Trots unionens äganderätt till dessa tillgångar bör unionen i enlighet med denna förordning, och när så anses lämpligt på grundval av en bedömning från fall till fall, ha möjlighet att göra dessa tillgångar tillgängliga för tredje part eller att överlåta dem.

(19)Programmet bör tillhandahålla tjänster som syftar till att tillgodose de statliga användarnas behov. I High Level Civil Military User Needs for Governmental Satellite Communications, som godkändes av rådets säkerhetskommitté i mars 2017, identifierades tre pelare för statliga tjänsters användningsfall: övervakning, krishantering samt uppkoppling och skydd av viktig infrastruktur.