[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.10.2005

KOM(2005) 505 slutlig

2005/0211 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Direktiv om en marin strategi) [SEK(2005) 1290]

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND |

Skäl och syfte Den marina miljön står inför ett antal hot, däribland en minskad eller utarmad biologisk mångfald och förändringar av dess struktur, förlust av livsmiljöer, utsläpp av farliga ämnen, övergödning och påverkan av klimatförändringar. I EU:s sjätte åtgärdsprogram för miljön efterfrågades en temainriktad strategi för att skydda och bevara Europas marina miljö (nedan kallad strategin) med det övergripande syftet att ”främja en hållbar användning av haven och bevara de marina ekosystemen”. Som ett första steg i utarbetandet av strategin överlämnade kommissionen 2002 ett meddelande med titeln ”Mot en strategi för att skydda och bevara den marina miljön”. Rådets (miljö) slutsatser av den 4 mars 2003 välkomnade kommissionens meddelande, stödde tillvägagångssättet och grunddragen i de angivna målen och begärde att en ambitiös strategi skulle läggas fram senast 2005. I kommissionens arbetsprogram för 2005 görs åtagandet att strategin skall antas senast 2005. |

Allmän bakgrund Det har tidigare vidtagits åtgärder för att reglera och minska påverkan på den marina miljön, men åtgärderna har utarbetats sektorsvis. Detta har lett till ett lapptäcke av politiska insatser, lagstiftning, program och handlingsplaner på nationell, regional, europeisk och internationell nivå som alla bidrar till skyddet av den marina miljön. På EU-nivå finns flera politikområden som påverkar den marina miljön, och det finns tankar på en framtida heltäckande havspolitik för EU, men det finns ingen övergripande samlad politik för skyddet av den marina miljön. Denna situation ger en splittrad bild. På den positiva sidan kan noteras att framsteg har gjorts inom vissa områden, t.ex. när det gäller att minska utsläpp av näringsämnen och farliga ämnen, däribland tungmetaller. Totalt sett har dock den marina miljöns tillstånd försämrats avsevärt under de senaste decennierna. Till följd av detta är Europas hav hotade, i vissa fall till den grad att deras struktur och funktion är i fara. Den nuvarande politiska ramen ger inte en hög skyddsnivå för den marina miljön. Därför krävs en kraftfull och samlad EU-politik för marint skydd. |

Gällande bestämmelser Ett stort antal EU-åtgärder bidrar till skyddet av den marina miljön. Reglerna är emellertid sektorsbundna och har olika geografisk räckvidd, och det finns alltså ingen samlad politik som syftar till att skydda den marina miljön. |

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden Den höga skyddsnivå för den marina miljön som det föreslagna direktivet ger är en förutsättning för att man skall kunna tillvarata havens ekonomiska och sociala potential och därigenom fullt ut bidra till att uppnå målen i Lissabonagendan och i EU:s strategi för hållbar utveckling. Förslaget kommer också att ge ett viktigt bidrag till arbetet med den framtida havspolitik för EU som presenterades i kommissionens strategiska mål för 2005–2009 och som syftar till att utveckla en livskraftig maritim ekonomi och utnyttja de havsbaserade verksamheternas fulla potential på ett sätt som är hållbart för miljön. Ett av de centrala problem som kommer att behandlas inom denna politik är frågan om det övergripande regelverk som behövs för att styra användarna av haven och de olika nyttjandeformerna. Detta kommer att tas upp i den grönbok om havspolitik som är planerad att läggas fram 2006. De styrmetoder som anges i den marina strategin utgör ett första steg. I de olika alternativen till ytterligare utveckling av det övergripande regelverk som skall utarbetas inom havspolitiken, bör man också ta hänsyn till de mycket skiftande rättsliga och politiska förhållanden som påverkar Europas regionala hav, alltifrån Östersjön med sju EU-medlemsstater och Ryssland till Medelhavet där exklusiva ekonomiska zoner ännu inte har inrättats och där EU måste verka tillsammans med ett antal tredjeländer. |

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS |

Samråd med berörda parter |

Metoder, målsektorer och deltagarnas allmänna profil Strategin har utarbetats med hjälp av en omfattande samrådsprocess under perioden 2002–2004 med medverkan av EU:s alla medlemsstater och kandidatländer, viktiga europeiska tredjeländer som delar hav med EU, 16 internationella kommissioner och konventioner, 21 tunga organisationer som företräder industrin och det civila samhället, samt vetenskapsmän och akademiker. Processen inleddes vid en konferens för berörda parter i Køge i Danmark den 4–6 december 2002. Efter Køgekonferensen inrättades fyra särskilda arbetsgrupper med deltagande av alla viktiga intressentgrupper för att behandla grundläggande aspekter i utarbetandet av strategin. |

Sammanfattning av svaren och av hur de har beaktats Alla arbetsgrupperna lämnade bidrag till en avslutande konferens för berörda parter som hölls i Rotterdam i Nederländerna den 11–12 november 2004. Där uppnåddes en bred enighet om det tillvägagångssätt som föreslås i strategin. Behovet av en stark EU-insats betonades av det stora flertalet intressenter. I det föreslagna direktivet införlivas helt resultaten av de samråd som hållits sedan 2002. Centralt för det nya direktivet är behovet av en ansats på både EU-nivå och regional nivå, inrättandet av marina regioner som förvaltningsenheter för genomförande av strategin och behovet av samarbete mellan medlemsstater vid utformning av marina strategier, särskilt genom användning av befintliga instrument med ursprung i internationella avtal. |

Ett öppet samråd på Internet organiserades mellan den 14 mars 2005 och den 9 maj 2005. Kommissionen fick in 133 svar. Resultaten finns på http://europa.eu.int/comm/environment/water/pdf/consultation_marine.pdf. |

Extern experthjälp |

Berörda fackområden/berörd sakkunskap Det förberedande arbetet inriktades främst på a) tillämpning av den ekosystembaserade metoden för förvaltning av mänskliga aktiviteter som påverkar den marina miljön, b) frågor som rör övervakning och bedömning, och c) det särskilda problemet med farliga ämnen. Under de senaste tre åren har kommissionen också ägnat stor uppmärksamhet åt rapporter, studier och policyuttalanden från nationella och regionala organisationer, länder, forskningsinstitut och FN-organ som behandlar skyddet av den marina miljön. |

Metoder Som en del av samrådsprocessen utfördes ett betydande arbete om de olika aspekter som rör utvecklingen av en marin strategi för EU. Två viktiga resultat från denna process är dels ett vägledande dokument om tillämpning av den ekosystembaserade ansatsen i den marina miljön, dels en undersökning om identifiering av europeiska marina regioner på grundval av hydrologiska, oceanografiska och biogeografiska förhållanden, som skall fungera som vägledning vid genomförandet av strategin. |

De viktigaste organisationer och experter som rådfrågats Internationella havsforskningsrådet (ICES) var en särskilt viktig partner i den samrådsprocess där arbetet för de båda ovannämnda dokumenten utfördes. Ett antal andra experter och vetenskapliga organisationer deltog också i utarbetandet. |

Sammanfattning av avgivna och utnyttjade rekommendationer Potentiellt allvarliga risker som kan innebära irreversibla effekter har nämnts. Det råder en bred enighet om att sådana risker finns. |

Bred enighet nåddes om storleksordningen av hoten mot den marina miljön. Dessa hot kan leda till irreversibla eller icke-linjära förändringar av de marina ekosystemen med långtgående ekonomiska och sociala konsekvenser. Bland de principiella hot mot den marina miljön som identifierades finns klimatförändringens konsekvenser, det kommersiella fiskets effekter, oljespill och oljeutsläpp, introduktion av främmande arter, övergödning och därmed sammanhängande skadliga algblomningar, nedskräpning, utsläpp av farliga ämnen och mikrobiologiska föroreningar, utsläpp av radionuklider, samt buller. Klimatförändringen och fisket framhölls som två av de viktigaste faktorerna som påverkar den marina miljön. Resultatet av samrådsprocessen är kort sagt ett entydigt budskap att Europas hav står inför stora hot och att det är angeläget att snarast införa skyddsåtgärder för att havens långsiktiga produktivitet och havsrelaterade ekonomiska och sociala verksamheter skall kunna tryggas. |

Offentliggörande av experternas synpunkter och förslag Alla relevanta analyser som har gjorts vid utarbetandet av det föreslagna direktivet kommer att göras tillgängliga. Det vägledande dokumentet från ICES om tillämpning och genomförande av den ekosystembaserade metoden har redan offentliggjorts av ICES och kommer att läggas ut på kommissionens webbplats. ICES-studien om EU:s marina regioner har gjorts tillgänglig för alla berörda parter genom CIRCA-systemet. |

Konsekvensanalys Två huvudalternativ analyserades. Det första alternativet utgjordes av ett helt frivilligt tillvägagångssätt grundad på ett meddelande från kommissionen om icke-bindande rekommendationer för hur Europas marina miljö effektivt kan skyddas genom regionala marina strategier inom marina regioner som fastställs på EU-nivå. Det andra undersökta alternativet var en kombination av flexibel lagstiftning och ett meddelande. Lagstiftningen skulle utformas som ett direktiv om en marin strategi och ha ett ambitiöst tillämpningsområde men inte vara alltför detaljerat när det gäller vilka medel som föreskrivs. Inga särskilda förvaltningsåtgärder skulle fastställas på EU-nivå eftersom direktivet måste göras operativt och genomföras på regional nivå. Utöver dessa båda alternativ analyserades ett nollalternativ som ett referensscenario för bedömning av de förväntade kostnaderna för de åtgärder som föreslogs i huvudalternativen. |

Kommissionen utförde en konsekvensanalys som finns tillgänglig på kommissionens webbplats. |

RÄTTSLIGA ASPEKTER |

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Det slutgiltiga målet med det föreslagna direktivet är att den marina miljön skall ha ett gott miljötillstånd senast 2021. Det föreslagna direktivet kommer endast att ange gemensamma mål och principer på EU-nivå. Enligt det föreslagna direktivet skall europeiska marina regioner inrättas som förvaltningsenheter för genomförandet. Det kommer att krävas av medlemsstaterna att de stegvis utarbetar marina strategier för sina marina vatten inom varje marin region. Medlemsstaterna kommer att uppmanas att samarbeta aktivt med varandra och med relevanta tredjeländer vid utarbetandet av de marina strategierna. För att ta hänsyn till särskilda förhållanden i de olika marina regionerna innehåller direktivet dessutom bestämmelser om speciella situationer och områden där det är omöjligt för en medlemsstat att uppnå de miljömål som ställts upp inom ramen för direktivet. |

Rättslig grund Artikel 175.1 i EG-fördraget är lämplig rättslig grund. |

Subsidiaritetsprincipen Subsidiaritetsprincipen är tillämplig eftersom förslaget inte faller inom gemenskapens exklusiva behörighet. |

Medlemsstaterna kan inte själva uppnå målen för förslaget av följande skäl: |

Den marina miljön kan inte inordnas efter befintliga geopolitiska gränser. Den är till sitt väsen gränsöverskridande och kräver därför samarbete och gemensamma principer. Att tillämpa ett rent nationellt angreppssätt för den marina miljön är under dessa omständigheter dömt att misslyckas. |

Medlemsstater som ligger vid samma marina region kan mycket väl komma fram till olika slutsatser när det gäller angreppssätt, diagnoser och de åtgärdsprogram som skall sättas in, trots att det rör sig om ett och samma marina ekosystem. Medlemsstaterna kan komma att använda olika och till och med oförenliga metoder och ta olika lång tid på sig för att vidta lämpliga åtgärder, vilket skulle ge ett ineffektivt skydd av den marina miljön. Resultatet skulle bli att den marina miljön inte skulle förbättras. Haven skulle därigenom få en sämre förmåga att klara av nya påfrestningar på den marina miljön, såsom klimatförändring och ökad sjötransport. |

Om gemenskapen vidtar åtgärder kommer det att bli lättare att uppnå målen för förslaget av nedanstående skäl. |

Enligt förslaget inrättas en gemensam EU-ram för att lösa gemensamma problem, och gemensamma principer och tillvägagångssätt fastställs för att skydda den marina miljön i hela Europa. |

Flera EU-medlemsstater har utarbetat nationella åtgärder för att skydda den marina miljön och har samarbetat aktivt inom relevanta internationella avtal. Trots detta har framstegen hämmats av att de nationella åtgärderna inte påverkar verksamheten i andra länder som gränsar till ett givet havsområde. Det internationella samarbetet, bland annat inom ramen för regionala havskonventioner, har gett blandade resultat på grund av dessa organisationers brist på tvångsmedel och kontroll. |

Den föreslagna rättsakten begränsas till vad medlemsstaterna inte själva kan uppnå på ett tillfredsställande sätt – dvs. att upprätta ett EU-omfattande regelverk för ett mer effektivt skydd av Europas marina miljö. De detaljerade mål och förvaltningsåtgärder som krävs för att uppnå ett gott miljötillstånd i varje marin region inom EU kommer inte att fastställas på EU-nivå. |

Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

Den föreslagna lagstiftningen är utformad som ett direktiv om en marin strategi. Detta kommer att ge gott om utrymme för nationella beslut och regionala överenskommelser. Medlemsstaterna kommer att ha ansvaret för att fastställa miljömål på regional nivå och för att planera och genomföra de åtgärder som krävs för att uppnå dessa mål och därmed ett gott miljötillstånd i de europeiska vatten inom varje marin region som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion. |

De administrativa kostnaderna för det föreslagna direktivet har för EU som helhet uppskattats till omkring 90 miljoner euro per år under de två första åren, och därefter 70 miljoner euro per år. Å andra sidan kommer det att uppstå stora effektivitetsvinster genom att man kan undvika dubblering av insatser för övervakning och bedömning. Det kommer också att uppstå kostnader för att genomföra de åtgärdsprogram som beslutats på regional nivå. För att se till att miljömålen uppnås till lägsta möjliga kostnad skall ingående konsekvensanalyser göras av de åtgärdsprogram som utarbetas av medlemsstaterna. Konsekvensanalysen av det föreslagna direktivet visar att det kan uppstå stora sociala och ekonomiska kostnader på kort sikt, men att miljövinsterna och de sociala och ekonomiska vinsterna på medellång och lång sikt kommer att uppväga dessa kostnader med god marginal. |

Val av instrument |

Föreslagen regleringsform: Direktiv om en marin strategi. |

Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: En möjlighet skulle ha varit att utarbeta en rättsakt som har en mer direkt tillämpning (i form av en förordning eller ett mer detaljerat direktiv). Med en förordning eller ett mer strikt direktiv skulle medlemsstaterna dock inte ha kunnat fatta beslut om genomförandet på regional nivå. Detta skulle ha inneburit ett åsidosättande av de varierande förhållanden och behov som präglar EU:s marina miljö. Därför valdes inte detta alternativ. En annan möjlighet skulle ha varit att anta en rekommendation som översiktligt anger vilka åtgärder som måste vidtas för att genomföra den marina strategin på regional nivå. En rekommendation är emellertid inte bindande, och det finns därför ingen garanti för att medlemsstaterna skulle ha åtagit sig att genomföra åtgärderna på ett rigoröst sätt. Därför avvisades även detta alternativ. En tredje möjlighet skulle ha varit att anta ett beslut, bindande i sin helhet för det begränsade antal medlemsstater som det riktades till. Emellertid är 20 av de 25 medlemsstaterna kuststater och genom de planerade utvidgningarna kommer denna andel att öka. Ett effektivt skydd av den marina miljön kräver också medverkan av länder utan kust som ligger i avrinningsområdet för ett regionalt hav. Av dessa anledningar vore det inte lämpligt att rikta ett beslut till ett begränsat antal medlemsstater. Ett beslut skulle inte heller ha gett någon flexibilitet i genomförandet eftersom det är bindande i sin helhet. |

BUDGETKONSEKVENSER |

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

YTTERLIGARE UPPLYSNINGAR |

Översyn/ändring/tidsbegränsning |

Förslaget innehåller en bestämmelse om översyn. |

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) Detta förslag berör en EES-fråga och bör därför gälla i hela EES. |

1. 2005/0211 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Direktiv om en marin strategi) (Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[3],

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget[4], och

av följande skäl:

(1) Den marina miljön är ett värdefullt arv som måste skyddas, återställas och behandlas som ett sådant med det slutliga målet att skapa biologiskt variationsrika och dynamiska hav som är säkra, rena, friska och produktiva.

(2) I enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, skall en temainriktad strategi för skydd och bevarande av den marina miljön utarbetas inom tre år efter det programmets antagande, med det övergripande målet att främja ett hållbart utnyttjande av haven och bevara de marina ekosystemen.

(3) För att främja ett hållbart utnyttjande av haven och bevara de marina ekosystemen, bör man prioritera insatser som syftar till att uppnå ett gott miljötillstånd i gemenskapens marina miljö, att fortsätta skydda och bevara denna miljö och se till att vidare försämring förhindras.

(4) För att nå dessa mål krävs ett tydligt och sammanhållet regelverk som kan ge en övergripande handlingsram och bidra till att de åtgärder som vidtas är samordnade, konsekventa och väl integrerade med åtgärder inom annan gemenskapslagstiftning och internationella avtal.

(5) De varierande förhållandena, problemen och behoven i de marina regioner som utgör gemenskapens marina miljö kräver olika och specifika lösningar. Denna variationsrikedom bör beaktas vid utarbetande, planering och genomförande av åtgärder för att uppnå ett gott miljötillstånd i gemenskapens marina miljö inom ramen för marina regioner och delregioner.

(6) Varje medlemsstat bör därför utarbeta en marin strategi för sina europeiska vatten, som, samtidigt som den är specifik för medlemsstatens egna vatten, också återspeglar de aspekter som gäller för hela den berörda marina regionen. De marina strategierna bör leda till genomförandet av åtgärdsprogram som är utformade för att uppnå ett gott miljötillstånd.

(7) På grund av den marina miljöns gränsöverskridande karaktär bör utarbetandet av de marina strategierna samordnas inom varje marin region. Eftersom marina regioner delas både med andra medlemsstater och med tredjeländer, bör medlemsstaterna sträva efter största möjliga samordning med alla berörda medlemsstater och tredjeländer. Befintliga institutionella strukturer i de marina regionerna bör, om det är lämpligt och praktiskt genomförbart, användas för att skapa denna samordning.

(8) Eftersom åtgärder på internationell nivå är nödvändiga för att nå dessa mål, bör detta direktiv stärka effektiviteten i gemenskapens bidrag till internationella avtal.

(9) Gemenskapen och medlemsstaterna är part i FN:s havsrättskonvention (UNCLOS), godkänd genom rådets beslut 98/392/EG av den 23 mars 1998 om Europeiska gemenskapens ingående av Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 och avtalet av den 28 juli 1994 om genomförande av del XI i denna konvention[5]. Gemenskapens och medlemsstaternas skyldigheter enligt dessa avtal bör därför beaktas fullt ut i detta direktiv.

(10) Detta direktiv bör också stödja gemenskapens tydliga ställningstagande inom ramen för konventionen om biologisk mångfald[6], när det gäller att hejda förlusten av biologisk mångfald, få till stånd ett bevarandeinriktat och hållbart utnyttjande av den marina biologiska mångfalden och skapa ett globalt nätverk av skyddade marina områden till 2012. Det bör också bidra till uppnåendet av de mål som beslutades vid det sjunde partsmötet om konventionen om biologisk mångfald (CBD/COP7). Mötet antog ett omfattande arbetsprogram om biologisk mångfald i hav och kustnära områden, med ett antal mål och verksamheter som syftar till att hejda förlusten av biologisk mångfald nationellt, regionalt och globalt och till att säkra det marina ekosystemets förmåga att tillhandahålla varor och tjänster. Dessutom antogs ett arbetsprogram om skyddade områden i syfte att inrätta och underhålla ekologiskt representativa nationella och regionala system av skyddade marina områden till 2012. Medlemsstaternas skyldighet att utse Natura 2000-områden enligt habitatdirektivet kommer att ge ett viktigt bidrag till denna process.

(11) Detta direktiv bör bidra till uppfyllandet av gemenskapens och medlemsstaternas skyldigheter enligt flera andra relevanta internationella avtal där de har gjort viktiga åtaganden om att skydda den marina miljön från föroreningar. Det gäller konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö, godkänd genom rådets beslut 94/157/EG[7], konventionen om skydd av den marina miljön i nordöstra Atlanten, godkänd genom rådets beslut 98/249/EG[8], och dess nya bilaga V som rör skydd och bevarande av ekosystem och biologisk mångfald i havsområdet och härtill hörande tillägg 3, godkänd genom rådets beslut 2000/340/EG[9], samt konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion, ändrad 1995 och godkänd genom rådets beslut 77/585/EEG[10], och dess protokoll om skyddet av Medelhavet mot förorening från landbaserade källor, godkänd genom rådets beslut 83/101/EEG[11].

(12) De åtgärdsprogram som genomförs inom de marina strategierna kommer att ha effekt endast om de bygger på en god kunskap om den marina miljöns tillstånd i ett visst område och om de för varje medlemsstat anpassas så väl som möjligt till behoven i de aktuella vattnen och med hänsyn till de allmänna förhållanden som råder i den marina regionen. Det är därför nödvändigt att föreskriva att en lämplig ram för ett välgrundat beslutsfattande skall utarbetas på nationell nivå.

(13) Som ett första steg i detta arbete bör medlemsstaterna inom en marin region analysera de förhållanden som råder i deras marina vatten, identifiera de viktigaste faktorerna som belastar och påverkar dessa vatten, beskriva deras ekonomiska och sociala användning samt bedöma miljöförstöringskostnaden för den marina miljön.

(14) På grundval av dessa analyser bör medlemsstaterna sedan fastställa ett antal egenskaper som kännetecknar ett gott miljötillstånd i de europeiska vattnen. För detta ändamål bör kommissionen, i samarbete med alla berörda parter, inom den närmaste tiden utarbeta allmänna kvalitativa deskriptorer, detaljerade kriterier och standarder.

(15) Nästa steg i arbetet för att uppnå ett gott miljötillstånd bör vara att fastställa miljömål och löpande övervakningsprogram, så att vattnens tillstånd kan utvärderas regelbundet.

(16) På grundval av detta bör medlemsstaterna sedan fastställa och genomföra åtgärdsprogram som är utformade för att uppnå ett gott miljötillstånd i de berörda vattnen och samtidigt tar hänsyn till befintliga gemenskapskrav och internationella krav och behoven i den aktuella marina regionen.

(17) Med hänsyn till den precision som krävs bör dessa åtgärder vidtas av medlemsstaterna. För att få en sammanhållen insats i gemenskapen som helhet och i relation till åtaganden på global nivå är det dock nödvändigt att både den grundläggande ramen och åtgärdsprogrammen godkänns av kommissionen.

(18) För att skapa rättvisa och underlätta genomförandet bör det finnas bestämmelser om sådana fall där det är omöjligt för en medlemsstat att nå de uppsatta miljömålen.

(19) I detta sammanhang bör det finnas bestämmelser för två olika typer av specialfall. Det första fallet rör en situation där det är omöjligt för medlemsstaten att nå miljömålen på grund av ett annat lands åtgärder eller brist på åtgärder, på grund av naturliga förhållanden eller force majeure, eller på grund av åtgärder som medlemsstaten själv har vidtagit i allmänt intresse och som ansågs uppväga den negativa miljöpåverkan. Medlemsstaterna bör i sådana fall ha möjlighet att vidta särskilda åtgärder i stället för de åtgärder som ingår i åtgärdsprogrammen. De särskilda åtgärderna bör utformas på ett sådant sätt att de förhindrar en fortsatt försämring av de berörda marina vattnens tillstånd och motverkar negativ påverkan inom den aktuella marina regionen.

(20) Den andra typen av specialfall innebär att en medlemsstat identifierar ett problem som påverkar miljötillståndet i dess europeiska marina vatten, eller till och med i hela den berörda marina regionen, men som inte kan lösas med åtgärder på nationell nivå. Det bör föreskrivas att kommissionen i sådana fall skall informeras i samband med att åtgärdsprogrammen överlämnas.

(21) Den flexibilitet som införs för specialfall bör dock kontrolleras på gemenskapsnivå. För specialfall av den första typen bör därför kommissionen, vid den bedömning som skall göras innan åtgärdsprogrammet godkänns, noggrant överväga effektiviteten hos de särskilda åtgärder som vidtas. Om medlemsstaten hänvisar till att en åtgärd har vidtagits på grund av sitt stora allmänintresse, bör kommissionen se till att eventuella förändringar eller modifieringar i den marina miljön till följd av denna åtgärd inte varaktigt förhindrar eller försvårar uppnåendet av ett gott miljötillstånd i den berörda marina regionen.

(22) För specialfall av den andra typen bör kommissionen, innan åtgärdsprogrammet godkänns, överväga om den ståndpunkt som intagits av den berörda medlemsstaten är riktig, det vill säga att åtgärder på nationell nivå inte är tillräckliga och att det därför är nödvändigt att vidta åtgärder på gemenskapsnivå.

(23) De marina ekosystemen har en dynamisk karaktär och är naturligt föränderliga, och belastningar och påverkan på ekosystemen kommer att variera i takt med utvecklingen av olika mänskliga verksamheter och klimatförändringens effekter. Det är därför viktigt att inse att definitionen av gott miljötillstånd är dynamisk och flexibel och med tiden måste anpassas. Skyddet av den marina miljön bör följaktligen vara flexibelt och anpassningsbart. Det måste därför föreskrivas att de marina strategierna skall uppdateras regelbundet.

(24) Det måste också finnas bestämmelser om offentliggörande av åtgärdsprogram och uppdateringar av dessa, och om att delrapporter skall lämnas till kommissionen, med beskrivning av programmets genomförande.

(25) För att göra allmänheten aktivt delaktig i fastställandet, genomförandet och uppdateringen av marina strategier, är det nödvändigt att tillhandahålla god information om olika inslag i de marina strategierna och om uppdateringarna av dessa, samt på begäran relevanta bakgrundsdokument och uppgifter som används för utarbetandet av de marina strategierna.

(26) Kommissionen bör lägga fram en första utvärderingsrapport om genomförandet av direktivet inom två år efter det att alla åtgärdsprogram har mottagits, dock senast 2021. Kommissionen bör därefter lägga fram rapporter vart sjätte år.

(27) Det bör finnas bestämmelser om antagande av ändringar av standarder för bedömning av den marina miljöns tillstånd, övervakning, miljömål och om tekniska format för överföring och behandling av data för att säkerställa förenligheten med direktiv [ ][12].

(28) Åtgärder som reglerar fiskeförvaltning kan vidtas endast inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, så som anges i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken[13], på grundval av vetenskaplig rådgivning, och behandlas därför inte i detta direktiv. Kontrollen av utsläpp och emissioner till följd av användning av radioaktiva material regleras i artiklarna 30 och 31 i Euratomfördraget och behandlas därför inte i detta direktiv.

(29) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och effekter, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(30) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Syftet är framför allt att främja att en hög miljöskyddsnivå och förbättring av miljöns kvalitet integreras i unionens politik och tryggas i enlighet med principen om hållbar utveckling i artikel 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

(31) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[14].

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I Allmänna bestämmelser

Artikel 1Syfte

Genom detta direktiv fastställs en ram för utarbetandet av marina strategier utformade för att uppnå ett gott miljötillstånd i den marina miljön [senast 2021], och för att säkerställa ett fortsatt skydd och bevarande av denna miljö och förhindra att den försämras.

I detta direktiv avses med miljötillstånd det allmänna tillståndet för miljön i marina vatten, med beaktande av de ingående marina ekosystemens struktur, funktion och processer tillsammans med naturliga geomorfologiska, geografiska och klimatiska faktorer samt fysikaliska och kemiska förhållanden, inbegripet dem som är resultatet av mänskliga aktiviteter i det berörda området.

Artikel 2Tillämpningsområde

Detta direktiv är tillämpligt på alla europeiska vatten som ligger på havssidan av den baslinje som används för att beräkna territorialvattnets utsträckning, ut till den yttersta gränsen av det område som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion, inbegripet dessa vattens bottnar och underliggande jordlager, nedan kallade ”europeiska marina vatten”.

Artikel 3Marina regioner och delregioner

1. Medlemsstaterna skall, när de fullgör sina skyldigheter enligt detta direktiv, beakta att deras europeiska marina vatten utgör en integrerande del av följande marina regioner:

a) Östersjön

b) Nordöstra Atlanten

c) Medelhavet

2. Medlemsstaterna får, för att ta hänsyn till särskilda förhållanden i ett visst område, genomföra detta direktiv genom hänvisning till delområden av de marina vatten som avses i punkt 1, förutsatt att delområdena avgränsas på ett sätt som är förenligt med följande marina delregioner:

a) I nordöstra Atlanten:

i) I Nordsjön, inklusive Kattegatt och Engelska kanalen, de marina vatten som omfattas av Belgiens, Danmarks, Frankrikes, Tysklands, Nederländernas, Sveriges och Förenade kungarikets suveränitet eller jurisdiktion,

ii) i Keltiska havet och Irländska sjön, de marina vatten som omfattas av Irlands och Förenade kungarikets suveränitet eller jurisdiktion,

iii) i Biscayabukten och vid Iberiska kusten, de marina vatten som omfattas av Frankrikes, Portugals och Spaniens suveränitet eller jurisdiktion,

iv) i Atlanten, de marina vatten som omger Azorerna och Madeira respektive Kanarieöarna och omfattas av Portugals respektive Spaniens suveränitet eller jurisdiktion.

b) I Medelhavet:

i) i västra Medelhavet, de marina vatten som omfattas av Spaniens, Frankrikes och Italiens suveränitet eller jurisdiktion,

ii) i Adriatiska havet, de marina vatten som omfattas av Italiens och Sloveniens suveränitet eller jurisdiktion,

iii) i Joniska havet, de marina vatten som omfattas av Greklands, Italiens och Maltas suveränitet eller jurisdiktion,

iv) i Egeiska havet och Levantiska havet, de marina vatten som omfattas av Greklands och Cyperns suveränitet eller jurisdiktion.

Medlemsstaterna skall informera kommissionen om eventuell ytterligare indelning senast den dag som anges i artikel 23.1 första stycket.

Artikel 4Marina strategier

Varje medlemsstat skall, för varje marin region som berörs, utarbeta en marin strategi för sina europeiska marina vatten i enlighet med följande åtgärdsplan:

a) Förberedelse:

i) Senast [ 4 år efter dagen för ikraftträdande ] skall en inledande bedömning av aktuellt miljötillstånd i de berörda vattnen och av miljöpåverkan på dessa från mänskliga aktiviteter, i enlighet med artikel 7, vara avslutad.

ii) Senast [ 4 år efter dagen för ikraftträdande ] skall det fastställas vad som avses med gott miljötillstånd i de berörda vattnen, i enlighet med artikel 8.1.

iii) Senast [ 5 år efter dagen för ikraftträdande ] skall ett antal miljömål fastställas, i enlighet med artikel 9.1.

iv) Senast [ 6 år efter dagen för ikraftträdande ], om inte annat anges i tillämplig gemenskapslagstiftning, skall ett övervakningsprogram för löpande bedömning och regelbunden uppdatering av mål, i enlighet med artikel 10.1 vara fastställt och i drift.

b) Åtgärdsprogram:

i) Senast 2016 skall ett åtgärdsprogram utformat för att uppnå ett gott miljötillstånd, i enlighet med artikel 12.1, 12.2 och 12.3, vara utarbetat.

ii) Senast 2018 skall det program som anges i led i vara i kraft, i enlighet med artikel 12.6.

Artikel 5Samordning och samarbete

1. Vid tillämpning av detta direktiv skall medlemsstater med marina vatten inom samma marina region eller delregion samordna sina åtgärder.

Medlemsstaterna skall, om det är praktiskt möjligt och lämpligt, använda befintliga institutionella strukturer som är etablerade i den marina regionen eller delregionen.

2. Vid tillämpning av detta direktiv skall medlemsstaterna, inom varje marin region eller delregion, göra allt de kan för att samordna sina åtgärder med tredjeländer som har suveränitet eller jurisdiktion över vatten i samma region eller delregion.

I detta sammanhang skall medlemsstaterna i möjligaste mån bygga vidare på befintliga program och verksamheter utvecklade inom ramen för strukturer som har sitt ursprung i internationella avtal.

Artikel 6Behöriga myndigheter

1. Varje medlemsstat skall, senast den dag som anges i artikel 23.1 första stycket, för varje berörd marin region utse en behörig myndighet för genomförandet av detta direktiv i medlemsstatens marina vatten.

Inom sex månader efter den dagen skall medlemsstaterna överlämna en förteckning över de utsedda behöriga myndigheterna till kommissionen, tillsammans med de uppgifter som anges i bilaga I.

Medlemsstaterna skall samtidigt sända kommissionen en förteckning över nationella behöriga myndigheter för alla relevanta internationella organ där de deltar.

2. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om varje förändring av den information som har överlämnats enligt punkt 1, inom tre månader efter det att förändringen får verkan.

Kapitel IIMarina strategier: Förberedelse

Artikel 7 Bedömning

1. Medlemsstaterna skall göra en inledande bedömning av sina europeiska marina vatten, med följande innehåll:

a) En analys av grundläggande förhållanden och aktuellt miljötillstånd i dessa vatten, på grundval av den icke uttömmande förteckning över faktorer som anges i tabell 1 i bilaga II, och omfattande naturtyper, biologiska komponenter, fysikalisk-kemiska egenskaper och hydromorfologi.

b) En analys av de viktigaste faktorer som påverkar förhållanden och miljötillstånd i dessa vatten, inklusive mänskliga aktiviteter, på grundval av den icke uttömmande förteckning över faktorer som anges i tabell 2 i bilaga II, och omfattande en kombination av olika kvalitativa och kvantitativa påverkansfaktorer, samt urskiljbara trender.

c) En ekonomisk och social analys av utnyttjandet av och miljöförstöringskostnaden för den marina miljön.

2. De analyser som anges i punkt 1 skall ta hänsyn till faktorer som rör kustvatten, vatten i övergångszon och territorialvatten, som omfattas av tillämpliga bestämmelser i direktiv 2000/60/EG, så att de ger en allsidig bedömning av den marina miljöns tillstånd.

Artikel 8Gott miljötillstånd

1. Med hänvisning till den inledande bedömning som gjorts i enlighet med artikel 7.1 skall medlemsstaterna för varje berörd marin region fastställa ett antal förhållanden som kännetecknar ett gott miljötillstånd i de europeiska marina vattnen, på grundval av de allmänna kvalitativa deskriptorer, kriterier och standarder som anges i punkt 3.

De skall ta hänsyn till de faktorer som anges i bilaga II och särskilt naturtyper, biologiska komponenter, fysikalisk-kemiska egenskaper och hydromorfologi.

2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om den bedömning som gjorts i enlighet med artikel 7.1 och om det fastställande av gott miljötillstånd som gjorts i enlighet med punkt 1 i den här artikeln senast tre månader efter fastställandet.

3. Kommissionen skall, efter samråd med alla berörda parter, senast [ 2 år efter dagen för ikraftträdande ], i enlighet med det förfarande som avses i artikel [22.2] och på grundval av bilaga II, fastställa allmänna kvalitativa deskriptorer, detaljerade kriterier och standarder för gott miljötillstånd.

Artikel 9Miljömål

1. På grundval av den inledande bedömning som gjorts i enlighet med artikel 7.1 skall medlemsstaterna, för varje berörd marin region, fastställa en allsidig uppsättning miljömål och tillhörande indikatorer för alla sina europeiska marina vatten, med beaktande av den icke uttömmande förteckning över faktorer som anges i bilaga III.

När medlemsstaterna utformar dessa mål och indikatorer skall de ta hänsyn till fortsatt tillämpning av befintliga miljömål, fastställda på nationell nivå, gemenskapsnivå eller internationell nivå för samma vatten.

2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om miljömålen senast tre månader efter det att de fastställts.

Artikel 10Övervakningsprogram

1. Med utgångspunkt i den inledande bedömning som gjorts i enlighet med artikel 7.1 skall medlemsstaterna fastställa och genomföra samordnade övervakningsprogram för löpande bedömning av miljötillståndet i sina europeiska marina vatten, på grundval av förteckningarna i bilagorna II och IV och med hänvisning till de miljömål som fastställts i enlighet med artikel 9.

Programmen skall vara förenliga inom marina regioner eller delregioner och skall grundas på bestämmelser om bedömning och övervakning som anges i tillämplig gemenskapslagstiftning eller i internationella avtal.

2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om övervakningsprogrammen senast tre månader efter det att de fastställts.

3. Vid behov skall kommissionen, i enlighet med det förfarande som avses i artikel [22.2], anta specifikationer och standardmetoder för övervakning och bedömning som tar hänsyn till befintliga åtaganden och säkerställer att resultaten från övervakning och bedömning blir jämförbara.

Artikel 11Godkännande

Kommissionen skall, på grundval av de uppgifter som lämnats i enlighet med artiklarna 7.1, 8.2, 9.2 och 10.2 inom varje marin region, för varje medlemsstat bedöma om de anmälda komponenterna bildar en ram som uppfyller direktivets krav.

Vid dessa bedömningar skall kommissionen ta hänsyn till hur ramarna stämmer överens inom de olika marina regionerna och inom gemenskapen.

Kommissionen får vid bedömningen begära in ytterligare uppgifter från den berörda medlemsstaten om detta behövs för att komma fram till ett avgörande.

Kommissionen får, inom sex månader efter underrättelsen om de övervakningsprogram som fastställts i enlighet med artikel 10, för var och en av medlemsstaterna, underkänna ramen eller en del av denna, om den inte bedöms uppfylla direktivets krav.

Kapitel IIIMarina strategier: Åtgärdsprogram

Artikel 12Åtgärdsprogram

1. Medlemsstaterna skall, för varje berörd marin region, identifiera de åtgärder som behöver vidtas för att uppnå ett gott miljötillstånd, fastställt i enlighet med artikel 8.1, i alla sina europeiska marina vatten.

Åtgärderna skall utformas på grundval av den inledande bedömning som gjorts i enlighet med artikel 7.1 med hänvisning till de miljömål som fastställts i enlighet med artikel 9.1 och med beaktande av de åtgärdstyper som anges i bilaga V.

2. Medlemsstaterna skall samla de åtgärder som utformats i enlighet med punkt 1 i ett åtgärdsprogram, med beaktande av åtgärder som krävs enligt tillämplig gemenskapslagstiftning eller internationella avtal.

3. Medlemsstaterna skall, vid utarbetandet av åtgärdsprogrammet enligt punkt 2, ta hänsyn till hållbar utveckling och särskilt till de planerade åtgärdernas sociala och ekonomiska effekter.

Medlemsstaterna skall se till att åtgärderna är kostnadseffektiva och tekniskt genomförbara, och de skall göra konsekvensanalyser, inbegripet detaljerade kostnads–nyttoanalyser, innan nya åtgärder vidtas.

4. Medlemsstaterna skall i sina åtgärdsprogram ange hur åtgärderna skall genomföras och hur de kommer att bidra till att de miljömål uppnås som fastställts i enlighet med artikel 9.1.

5. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen och berörda medlemsstater om sina åtgärdsprogram inom tre månader efter det att de färdigställts.

6. Medlemsstaterna skall, om inte annat följer av artikel 15, se till att programmen är operativa senast två år efter det att de färdigställts.

Artikel 13Särskilda områden

1. Om en medlemsstat identifierar ett område inom sina europeiska marina vatten där miljömålen, av något av följande skäl, inte kan uppnås genom åtgärder som vidtas av den medlemsstaten, skall medlemsstaten noggrant ange det området i sitt åtgärdsprogram och ge kommissionen det underlag som behövs för att motivera ståndpunkten:

a) Åtgärder eller brist på åtgärder i en annan medlemsstat eller ett tredjeland.

b) Naturliga orsaker eller force majeure.

c) Förändringar eller modifieringar av de marina vattnens fysiska förhållanden till följd av åtgärder vidtagna på grund av ett stort allmänintresse som uppvägde den negativa miljöpåverkan.

Medlemsstaten skall dock vidta lämpliga särskilda åtgärder för att förhindra en fortsatt försämring av de berörda marina vattnens tillstånd och motverka negativ påverkan inom den aktuella marina regionen.

2. Medlemsstaterna skall, i den situation som omfattas av punkt 1 c, se till att förändringarna eller modifieringarna inte varaktigt förhindrar eller försvårar uppnåendet av ett gott miljötillstånd i den berörda marina regionen.

3. De särskilda åtgärder som avses i punkt 1 andra stycket skall utgöra en integrerande del av åtgärdsprogrammet.

Artikel 14Information

Om en medlemsstat identifierar ett problem som påverkar miljötillståndet i dess europeiska marina vatten och som inte kan lösas med åtgärder på nationell nivå, skall den informera kommissionen om detta och lämna in det underlag som behövs för att motivera ståndpunkten.

Artikel 15Godkännande

Kommissionen skall, på grundval av de anmälningar av åtgärdsprogram som görs i enlighet med artikel 12.5, för varje medlemsstat bedöma om det anmälda programmet utgör ett lämpligt sätt att uppnå ett gott miljötillstånd så som detta fastställts i enlighet med artikel 8.1.

Vid denna bedömning skall kommissionen ta hänsyn till hur åtgärdsprogrammen stämmer överens inom gemenskapen.

Kommissionen får vid bedömningen begära in ytterligare uppgifter från den berörda medlemsstaten om detta behövs för att komma fram till ett avgörande.

Kommissionen får, inom sex månader efter underrättelsen om åtgärdsprogrammen, för var och en av medlemsstaterna, underkänna åtgärdsprogrammet eller en del av detta, om det inte bedöms uppfylla direktivets krav.

Kapitel IVUppdatering, rapporter och information till allmänheten

Artikel 16Uppdatering

1. Medlemsstaterna skall för varje berörd marin region se till att deras marina strategier hålls uppdaterade.

2. Medlemsstaterna skall, vid tillämpning av punkt 1, se över följande inslag i sina marina strategier vart sjätte år efter det att de har fastställts.

a) Den inledande bedömningen och fastställandet av gott miljötillstånd, som gjorts i enlighet med artikel 7.1 respektive artikel 8.1.

b) De miljömål som fastställts i enlighet med artikel 9.1.

c) De övervakningsprogram som fastställts i enlighet med artikel 10.1.

d) De åtgärdsprogram som fastställts i enlighet med artikel 12.2.

3. Uppgifter om uppdateringar som gjorts till följd av översyner enligt punkt 2 skall skickas till kommissionen och till andra berörda medlemsstater senast tre månader efter det att de har offentliggjorts i enlighet med artikel 18.2.

4. Artiklarna 11 och 15 skall gälla i tillämpliga delar.

Artikel 17Delrapporter

Medlemsstaterna skall, senast tre år efter offentliggörandet av varje åtgärdsprogram eller uppdatering av detta enligt artikel 18.2, ge kommissionen en delrapport med en beskrivning av hur genomförandet av åtgärdsprogrammet har framskridit.

Artikel 18Samråd med och information till allmänheten

1. Medlemsstaterna skall, i enlighet med direktiv 2000/35/EG, se till att alla berörda parter görs aktivt delaktiga i genomförandet av detta direktiv, särskilt i fastställandet av de marina strategier som föreskrivs i kapitlen II och III, och uppdateringen av dessa i enlighet med artikel 16.

2. Medlemsstaterna skall offentliggöra och göra det möjligt för allmänheten att lämna synpunkter på sammanfattningar av följande inslag i de marina strategierna, eller deras uppdateringar:

a) Den inledande bedömningen och fastställandet av gott miljötillstånd, som gjorts i enlighet med artikel 7.1 respektive artikel 8.1.

b) De miljömål som fastställts i enlighet med artikel 9.1.

c) De övervakningsprogram som fastställts i enlighet med artikel 10.1.

d) De åtgärdsprogram som fastställts i enlighet med artikel 12.2.

3. I enlighet med direktiv 2003/4/EG skall på begäran tillgång ges till bakgrundsdokument och information som använts för att utarbeta de marina strategierna. I synnerhet skall de data och den information som framkommer i den inledande bedömningen och genom övervakningsprogrammen göras tillgängliga för allmänheten på Internet eller genom annat lämpligt telekommunikationsmedel.

Medlemsstaterna skall ge kommissionen obegränsat tillträde och fulla användarrättigheter till dessa data och denna information vid utförandet av kommissionens uppgifter.

Artikel 19Kommissionens rapporter

1. Kommissionen skall offentliggöra en första utvärderingsrapport om genomförandet av detta direktiv inom två år efter det att alla åtgärdsprogram har mottagits, dock senast 2021.

Kommissionen skall därefter offentliggöra rapporter vart sjätte år.

Kommissionen skall överlämna rapporterna till Europaparlamentet och rådet.

2. De rapporter som anges i punkt 1 skall innehålla följande uppgifter:

a) En översyn av hur genomförandet av detta direktiv fortskrider.

b) En översyn av den marina miljöns tillstånd i gemenskapen, genomförd i samverkan med Europeiska miljöbyrån och relevanta regionala organisationer och konventioner som rör fiske- och havsfrågor.

c) En granskning av de marina strategierna samt förslag till förbättringar av dessa.

d) En sammanfattning av de bedömningar som gjorts av kommissionen, i enlighet med artikel 15, när det gäller information som erhållits från medlemsstaterna i enlighet med artikel 14.

e) En sammanfattning av svaret på var och en av de rapporter till kommissionen som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 17.

f) En sammanfattning av svaren på Europaparlamentets och rådets kommentarer till tidigare marina strategier.

Artikel 20Översyn av detta direktiv

Kommissionen skall se över detta direktiv senast [ 15 år efter dagen för dess ikraftträdande ] och skall vid behov föreslå nödvändiga ändringar.

Kapitel VSlutbestämmelser

Artikel 21 Tekniska anpassningar

1. Bilagorna II, III och IV skall anpassas till vetenskapliga och tekniska framsteg i enlighet med det förfarande som avses i artikel [22.2], med beaktande av de perioder för översyn och uppdatering av marina strategier som fastställs i artikel 16.2.

2. Kommissionen får vid behov, i enlighet med det förfarande som avses i artikel [22.2], anta följande:

a) Standarder för tillämpningen av bilagorna [II], [III] och [IV].

b) Tekniska format för överföring och behandling av data, inbegripet statistiska och kartografiska data.

Artikel 22Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel [21.1] i direktiv 2000/60/EG, nedan kallad kommittén.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 23Införlivande

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast [ tre år efter dagen för dess ikraftträdande ]. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 24Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 25Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

Bilaga I Artikel 6.2

(1) Den behöriga myndighetens namn och adress – Officiellt namn och adress för den angivna myndigheten.

(2) Den behöriga myndighetens rättsliga ställning – En beskrivning av den behöriga myndighetens rättsliga ställning och, där detta är relevant, en sammanfattning eller ett exemplar av dess stadgar, den handling genom vilken myndigheten upprättats eller motsvarande rättsliga dokument.

(3) Ansvar – En beskrivning av den behöriga myndighetens rättsliga och administrativa ansvar och av dess roll inom de berörda marina vattnen.

(4) Medlemskap – Om den behöriga myndigheten agerar som samordnande organ för andra behöriga myndigheter krävs en förteckning över dessa organ och en sammanfattning av de institutionella förbindelser som upprättas för att sköta samordningen.

(5) Regional samordning – En sammanfattning krävs av de mekanismer som inrättats för att säkerställa samordningen mellan medlemsstater vars europeiska marina vatten ligger inom samma marina region.

Bilaga IIArtiklarna 7.1, 8.1 och 10.1

Tabell 1 – Grundläggande förhållanden |

Fysikaliska och kemiska förhållanden | Djupförhållanden Årsvisa och säsongsvisa temperaturförhållanden Dominerande havsströmmar och uppskattad omsättningstid Salthalt, inklusive trender och gradienter i regionen |

Naturtyper | - Dominerande naturtyper med en beskrivning av karakteristiska fysikaliska och kemiska egenskaper – djup, temperaturförhållanden, strömmar, salthalt, bottenstruktur och bottensubstrat. - Identifiering och kartläggning av speciella naturtyper, särskilt sådana som enligt EU-lagstiftningen (habitat- och fågeldirektiven) eller internationella konventioner är av särskilt intresse för vetenskapen eller för den biologiska mångfalden. - Andra speciella områden som på grund av sina egenskaper, sitt läge eller sin strategiska betydelse förtjänar ett särskilt omnämnande. Detta kan exempelvis vara områden som är utsatta för intensiv eller särskild påverkan och områden som förtjänar ett särskilt skydd. |

Biologiska faktorer | - En beskrivning av de biologiska samhällen som är förknippade med de dominerande naturtyperna. Beskrivningen skall innehålla uppgifter om typiska samhällen av växtplankton och djurplankton och typiska arter, säsongsmässig och geografisk variation och uppskattningar av primär- och sekundärproduktion. Den skall också ge information om evertebrater i bottenfaunan, inklusive artsammansättning, biomassa, produktivitet och års-/säsongsvariation. Uppgifter om fiskbeståndens struktur, inklusive beståndens storlek, utbredning och ålders-/storleksstruktur, skall också ingå. - En beskrivning av populationsdynamik, naturlig och nuvarande utbredning och status för alla marina däggdjursarter som förekommer i regionen eller delregionen. För arter som omfattas av EU-lagstiftning (habitatdirektivet) eller internationella avtal skall dessutom de viktigaste hoten och införda skydds-/förvaltningsåtgärder beskrivas. - En beskrivning av populationsdynamik, naturlig och nuvarande utbredning och status för alla havsfågelarter som förekommer i regionen eller delregionen. För arter som omfattas av EU-lagstiftning (fågeldirektivet) eller internationella avtal skall de viktigaste hoten och införda skydds-/förvaltningsåtgärder också beskrivas. - En beskrivning av populationsdynamik, naturlig och nuvarande utbredning och status för alla andra arter som förekommer i regionen eller delregionen och som omfattas av EU-lagstiftning eller internationella avtal, inklusive en beskrivning av de viktigaste hoten och införda skydds-/förvaltningsåtgärder. - En inventering av förekomst, frekvens och utbredning av främmande arter i regionen eller delregionen. |

Andra förhållanden | - En beskrivning av tillflöde och kretslopp av näringsämnen (strömmar och interaktioner mellan sediment och vatten), rumslig fördelning, konsekvenser. - En beskrivning av det allmänna läget när det gäller kemiska föroreningar, inbegripet problemkemikalier, förorening av sediment, kraftigt förorenade områden och hälsofrågor (miljögifter i fisk). - Andra förhållanden som är typiska eller speciella för regionen eller delregionen (t.ex. dumpade stridsmedel). |

Tabell 2 – Belastning och påverkan Allmänt Förorening i form av direkt eller indirekt tillförsel, orsakad av mänskliga aktiviteter, av ämnen eller energi, inklusive av människan orsakat undervattensbuller, till den marina miljön, som leder till eller kan leda till negativa effekter, exempelvis skador på levande resurser och marint liv, folkhälsorisker, hinder för marina verksamheter, inklusive fiske, turism, rekreation och annat legitimt nyttjande av haven, försämrad kvalitet för användning av havsvatten och minskade upplevelsevärden. |

Fysisk förlust | Kvävning (t.ex. genom artificiella konstruktioner, deponering av muddermassor) Tillslutning (t.ex. genom permanenta konstruktioner) |

Fysiska skador | Igenslamning (t.ex. avrinning, muddring, flodmynningar) Abrasion (t.ex. fartygstrafik, ankring) Selektiv utvinning (t.ex. sand- och grustäkt, intrassling i fiskeredskap) |

Icke-fysisk störning | Buller (t.ex. fartygstrafik, seismiskt) Visuellt (t.ex. fritidsaktiviteter) |

Toxiska föroreningar | Tillförsel av syntetiska ämnen (t.ex. bekämpningsmedel, antifoulingmedel, PCB) Tillförsel av icke-syntetiska ämnen (t.ex. tungmetaller, kolväten) Tillförsel av radionuklider |

Icke-toxiska föroreningar | Tillförsel av näringsämnen (t.ex. avrinning från jordbruksmark, flodmynningar) Tillförsel av organiska ämnen (t.ex. vattenbruk, flodmynningar) Ändring av temperaturförhållanden (t.ex. flodmynningar, kraftverk) Ändring av grumlighet (t.ex. avrinning, muddring) Ändring av salthalt (t.ex. uttag av vatten, flodmynningar) |

Biologiska störningar | Tillförsel av patogena mikroorganismer Införsel av främmande arter och omflyttning av arter Selektivt uttag av arter (t.ex. kommersiellt fiske och fritidsfiske) |

Bilaga IIIArtikel 9.1

(1) Tillfredsställande täckning av de karakteristiska faktorerna i marina vatten som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion inom en marin region eller delregion.

(2) Fastställande av a) mål för önskvärda förhållanden på grundval av definitionen av gott miljötillstånd, b) mätbara mål som möjliggör övervakning, och c) operativa mål för konkreta genomförandeåtgärder som kan bidra till att de uppnås.

(3) Specificering av det miljötillstånd som skall uppnås och formulering av detta i mätbara egenskaper hos de karakteristiska faktorerna i en medlemsstats europeiska marina vatten inom en marin region eller delregion.

(4) Konsekvent uppsättning mål som inte kommer i konflikt med varandra.

(5) Beskrivning av de resurser som krävs för att nå målen.

(6) Formulering av mål med en tidsplan för när de skall vara uppnådda.

(7) Definition av indikatorer som kan användas för att övervaka utvecklingen och fungera som ledning vid beslut om förvaltningsåtgärder för att nå målen.

(8) Angivelse av referenspunkter om så behövs (gräns- och målreferenspunkter).

(9) Beaktande av sociala och ekonomiska faktorer vid fastställande av mål.

(10) Granskning av uppsättningen miljömål, tillhörande indikatorer och gräns- och målreferenspunkter som har fastställts mot bakgrund av det övergripande miljömål som anges i artikel [1]. Syftet är att bedöma om uppnåendet av målen skulle leda till att de marina vatten som omfattas av medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion inom en marin region uppnår ett miljötillstånd som stämmer överens med det övergripande miljömålet.

(11) Målen skall vara förenliga med mål som gemenskapen och medlemsstaterna har förbundit sig till inom relevanta internationella och regionala avtal.

(12) När samtliga mål och indikatorer har fastställts skall de granskas tillsammans mot bakgrund av det övergripande miljömål som anges i artikel [1] för att bedöma om uppnåendet av målen skulle leda till att den marina miljön uppnår ett tillstånd som stämmer överens med det övergripande miljömålet.

Bilaga IVArtikel 10.1

(1) Krav på att lämna uppgifter för en bedömning av miljötillstånd och för att få ett mått på avståndet från och framstegen mot ett gott miljötillstånd i enlighet med bilaga [II] och de ingående standarder och kriterier som skall fastställas enligt artikel [8.3].

(2) Krav på att säkerställa att information tas fram för att möjliggöra identifiering av lämpliga indikatorer för de miljömål som föreskrivs i artikel [9].

(3) Krav på att ta fram information för att möjliggöra bedömning av effekterna av de åtgärder som avses i artikel [12].

(4) Krav på att inkludera insatser för att fastställa orsaken till förändringar och identifiera möjliga korrigeringsåtgärder för att återgå till ett gott miljötillstånd om avvikelser utanför intervallet för önskvärt miljötillstånd har konstaterats.

(5) Krav på att tillhandahålla information om kemiska föroreningar i arter som används som livsmedel och kommer från kommersiella fiskeområden.

(6) Krav på att inkludera insatser för att bekräfta att de korrigerande åtgärderna leder till de önskade förändringarna och inte till oönskade bieffekter.

(7) Krav på att samla informationen på grundval av marina regioner.

(8) Krav på att utarbeta tekniska specifikationer och standardiserade metoder för övervakning på gemenskapsnivå för att få jämförbar information.

(9) Krav på att i möjligaste mån skapa kompatibilitet med befintliga program som utvecklats på regional och internationell nivå. Syftet är att främja överensstämmelse mellan programmen och förhindra dubbelarbete.

(10) Krav på att den inledande bedömningen enligt artikel [7] skall omfatta en bedömning av viktiga förändringar i miljöförhållanden och vid behov nya och framväxande frågor.

(11) Krav på att den inledande bedömningen enligt artikel [7] skall omfatta de faktorer som förtecknas i bilaga II och deras naturliga variation samt en bedömning av trender i förhållande till de miljömål som fastställts i enlighet med artikel [9.1] med hjälp av lämpliga fastställda indikatorer och gräns- eller målreferenspunkter för dessa.

Bilaga VArtikel 12.1

(1) Kontroller av påverkan: förvaltningsåtgärder som reglerar den tillåtna omfattningen av en mänsklig aktivitet.

(2) Kontroller av effekt: förvaltningsåtgärder som reglerar den tillåtna graden av störning av en faktor i ekosystemet.

(3) Kontroller av rumslig och tidsmässig utbredning: förvaltningsåtgärder som reglerar var och när en aktivitet år tillåten.

(4) Åtgärder för samordning av förvaltning: verktyg för att säkerställa en samordnad förvaltning.

(5) Ekonomiska incitament: förvaltningsåtgärder som gör att de som nyttjar ett marint ekosystem har ekonomiskt intresse av att agera på sätt som bidrar till att de ekologiska målen för ekosystemet uppnås.

(6) Verktyg för förbättring och återställning: förvaltningsverktyg som vägleder mänskliga aktiviteter för att återställa skadade komponenter i marina ekosystem.

(7) Kommunikation, medverkan av berörda parter och information till allmänheten.

[1] EGT C […], […], s. […].

[2] EGT C […], […], s. […].

[3] EGT C […], […], s. […].

[4] EGT C […], […], s. […].

[5] EGT L 179, 23.6.1998, s. 1.

[6] Rådets beslut 93/626/EG, 25.10.1993, EGT L 309, 13.12.1993, s. 1-20]

[7] EGT L 73, 16.3.1994, s. 19.

[8] EGT L 104, 3.4.1998, s. 1.

[9] EGT L 118, 8.5.2000, s. 44.

[10] EGT L 240, 19.9.1977, s. 1. Beslutet ändrat genom beslut 99/802/EG (EGT L 322, 14.12.1999).

[11] EGT L 67, 12.3.1983, s. 1.

[12] [Hänvisning till Inspire-direktivet när detta antagits].

[13] EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

[14] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.