Ändrat förslag RÅDETS FÖRORDNING om bistånd till Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Förbundsrepubliken Jugoslavien, Republiken Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien och om ändring av förordning (EEG) nr 3906/89, beslut 97/256/EG och förordning (EEG) nr 1360/90

(framlagda av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

1. INLEDNING

Den 10 maj 2000 antog kommissionen två förordningsförslag som överlämnades till rådet:

-Ett förslag till förordning om bistånd till Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Förbundsrepubliken Jugoslavien, Republiken Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien (nedan kallad biståndsförordningen).

-Ett förslag till förordning om Europeiska byrån för återuppbyggnad (nedan kallad byråförordningen).

Kommissionen har därefter antagit riktlinjer om en reform av förvaltningen av gemenskapens yttre bistånd. Det främsta syftet med reformen är att radikalt förbättra biståndets snabbhet, kvalitet och synbarhet.

Till de viktigaste aspekterna som berörs av dessa riktlinjer hör programplaneringen och rollen för de kommittéer som skall bistå kommissionen (kommittéförfarandet).

Med hänsyn till riktlinjerna för denna reform, särskilt vad gäller dessa två områden, måste kommissionen ändra förslagen till biståndsförordningen och byråförordningen. Denna motivering avser de två ändrade förordningsförslagen.

2. PROGRAMPLANERINGEN

I samband med reformen har kommissionen uppställt som sitt mål att stärka den fleråriga programplaneringen genom att förbättra den så att den avspeglar EU:s mål och politiska prioriteringar.

I det ändrade förslaget till biståndsförordningen är principerna för programplaneringen tydligt angivna: inom en strategisk ram skall fastställas en flerårig programplanering som i sin tur kommer att ligga till grund för en årlig programplanering. Dessa principer framgick inte tydligt i det tidigare förordningsförslaget. Det finns dock vissa undantagsfall då de angivna principerna för programplaneringen inte bör tillämpas.

Genom utvecklingen av en stringent och enhetlig programplanering torde det bli möjligt att göra biståndet mer effektivt, kombinera biståndet med reformprogrammen på kort och medellång sikt samt att se till att gemenskapens bistånd kompletterar det bistånd som lämnas av andra givare.

3. KOMMITTÉFÖRFARANDET

Förstärkningen av programplaneringen och fastställandet av en strategisk ram för biståndet kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att, inom förvaltningskommittén, uttala sig om prioriteringarna och de huvudsakliga riktlinjerna för biståndet.

Enligt riktlinjerna för reformen av det externa biståndet skall kommittéernas bidrag inriktas på programplaneringsfasen snarare än på särskilda projekt. Det är i programplaneringsskedet som de viktiga politiska och strategiska frågorna är aktuella.

Kommissionen föreslår en ändring av sitt förslag till biståndsförordning för att denna princip skall kunna förverkligas. Enligt förslaget skall alltså förvaltningskommittén tillsammans med kommissionen granska den strategiska ramen (landsstrategin) för programplaneringen. Kommittén kommer också att yttra sig över de fleråriga och årliga programmen.

Detta förslag läggs fram inom ramen för diskussionerna i rådet (allmänna frågor), särskilt diskussionerna rörande Meda-förordningen, och diskussionerna i Europaparlamentet.

4. ÖVRIGA ÄNDRINGAR

*De erfarenheter som vunnits sedan byrån inledde sin verksamhet i februari i år har visat att beslutsförfarandena för återuppbyggnadsprogrammen måste bli snabbare och mer effektiva. De återuppbyggnadsprogram som utarbetas av byrån och granskats av styrelsen har därefter granskats ännu en gång av förvaltningskommittén. Detta har medfört en invecklad handläggning och onödiga dröjsmål. De återuppbyggnadsprogram som byrån föreslår bör kunna antas av kommissionen utan granskning av förvaltningskommittén. Enligt förslaget skall därför förfarandet i förvaltningskommittén inte tillämpas när kommissionen godtar program som föreslås av byrån.

*Till detta kommer vissa ändringar som rör bland annat följande:

-En åtskillnad mellan bistånd som kan lämnas till Förenta nationernas övergångsadministration i Kosovo (MINUK) och Förenta nationernas flyktingkommissariat inom ramen för biståndsförordningen och det bistånd som omfattas av förordning (EG) nr 1080/2000 av den 22 maj 2000.

-En åtskillnad mellan det budgetstöd som kan ges inom ramen för biståndsförordningen och det makroekonomiska stöd som ges på grundval av särskilda beslut av rådet.

-Sträva att gemenskapens bistånd och medlemsstaternas bilaterala bistånd skall komplettera varandra.

-Införandet av ett datum då biståndsförordningen skall upphöra att gälla.

-Ändring av förordningen om inrättande av Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen så att stiftelsen skall kunna bedriva sin verksamhet också i biståndsförordningens mottagarländer.

-Ändring av rådets beslut om beviljande av en gemenskapsgaranti för Europeiska investeringsbanken för att täcka förluster vid lån till projekt utanför gemenskapen, för att ersätta hänvisningen till rådets förordning (EG) nr 1628/96 med en hänvisning till denna förordning.

OBS: De föreslagna ändringarna har inga budgetkosekvenser. Finansieringsöversikten i det ursprungliga förslaget förblir giltig.

2000/0111 (CNS)

Ändrat förslag

RÅDETS FÖRORDNING

om bistånd till Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Förbundsrepubliken Jugoslavien, Republiken Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien och om ändring av förordning (EEG) nr 3906/89, beslut 97/256/EG och förordning (EEG) nr 1360/90

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2], och

[2] EGT C

av följande skäl:

1. Gemenskapen lämnar bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Jugoslavien, Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien.

2. Biståndet till dessa länder tillhandahålls för närvarande till största delen inom ramen för två förordningar, nämligen rådets förordning (EG) nr 1628/96 av den 25 juli 1996 om stöd till Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Federala republiken Jugoslavien och den tidigare jugoslaviska republiken Makedonien [3] (den s.k. Obnova-förordningen), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2454/1999 [4], och rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989 om ekonomiskt stöd till vissa länder i centrala och östra Europa [5], senast ändrad genom förordning (EG) nr 1266/1999 [6] (den s.k. Phare-förordningen). På grund av detta gäller olika förfaranden för gemenskapsbiståndet, vilket försvårar dess förvaltning. En enhetlig rättslig ram för detta bistånd bör av effektivitetsskäl därför skapas. Förordning (EG) nr 1628/96 bör därför upphävas och förordning (EEG) nr 3906/89 bör ändras. För att säkerställa att Europeiska byrån för återuppbyggnad kan fortsätta sin verksamhet bör de bestämmelser i förordning (EG) nr 1628/96 som har avseende på bildandet av byrån tas in i en annan förordning som bör träda i kraft samtidigt som det nämnda upphävandet.

[3] EGT L 204, 14.8.1996, s. 1.

[4] EGT L 299, 20.11.1999, s. 1.

[5] EGT L 375, 23.12.1989, s. 11.

[6] EGT L 161, 26.6.1999, s. 68.

3. Vid sitt möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 bekräftade Europeiska rådet att dess övergripande mål fortfarande är att länderna i regionen i så hög grad som möjligt skall integreras i den politiska och ekonomiska huvudfåran i Europa och att stabiliserings- och associeringsprocessen är det viktigaste inslaget i dess Balkanpolitik.

4. Det ekonomiska biståndet bör utvecklas och omorienteras för att anpassas till Europeiska unionens politiska mål i denna region och, särskilt, för att bidra till att utveckla stabiliserings- och associeringsprocessen.

5. Biståndet bör i detta syfte särskilt användas för att utveckla den institutionella, rättsliga, ekonomiska och sociala ramen i riktning mot de värderingar och förebilder som ligger till grund för Europeiska unionen.

6. Respekt för de demokratiska principerna, de mänskliga rättigheterna, minoriteternas rättigheter och de grundläggande friheterna bör vara ett villkor för att kunna komma i åtnjutande av biståndet.

7. Särskild uppmärksamhet bör ägnas biståndets regionala aspekt med sikte på att stärka det regionala samarbetet och stödja Europeiska unionens roll inom stabilitetspakten. 8. Med hänsyn till det politiska läget i vissa regioner och de olika organ som utövar befogenheter som har betydelse för att genomföra biståndet bör det föreskrivas att biståndet i vissa fall skall kunna ges direkt till andra mottagare än stater.

9. För att göra biståndet mer effektivt och uppställa regler för dess genomförande bör kommissionen anta allmänna riktlinjer genom det förvaltningsförfarande som avses i denna förordning.

10. För att främja samarbetet i regionen bör kandidat- och mottagarländerna ges möjlighet att delta i anbudsförfarandena och upphandlingarna för programmen Tacis och Meda.

11. System för kontroll och skydd av gemenskapens finansiella intressen, särskilt genom ingripande av kommissionen, revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) inom deras respektive behörighetsområden, bör upprättas enligt rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter [7] och rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen [8].

[7] EGT L 292, 15.11.1996, s. 2.

[8] EGT L 312, 23.12.1995, s. 1.

12. Biståndet kommer att bli föremål för programplanering på årsbasis och för flera år. Den förvaltningskommitté som inrättas genom denna förordning kommer att yttra sig om programplaneringen. Detta kommer att göra det möjligt att se biståndet i ett medellångt perspektiv och innebära en garanti för att gemenskapens och medlemsstaternas respektive biståndsinsatser blir samstämda och inte överlappar varandra.

13. De åtgärder som behövs för genomförandet av denna förordning utgör förvaltningsåtgärder enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [9], och de bör beslutas enligt förvaltningsförfarandet i artikel 4 i det beslutet.

[9] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

14. Kommissionen bör kunna anta program för återuppbyggnad i Kosovo som Europeiska byrån för återuppbyggnad föreslår. I andra fall bör programmen antas genom förvaltningsförfarandet.

15. Med hänsyn till denna förordnings tillämpningsområde bör ändringar göras i rådets förordning (EEG) nr 3906/89 av den 18 december 1989 om ekonomiskt stöd till vissa länder i centrala och östra Europa, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1266/1999, i beslut 97/256/EG [10] av den 14 april 1997 om beviljande av en gemenskapsgaranti för Europeiska investeringsbanken för att täcka förluster vid lån till projekt utanför gemenskapen (Länderna i Central- och Östeuropa, Medelhavsområdet, länderna i Latinamerika och Asien, Sydafrika, F.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt Bosnien och Hercegovina), senast ändrat genom beslut 98/729/EG [11], och i rådets förordning (EEG) nr 1360/90 [12] av den 7 maj 1990 om inrättandet av en europeisk yrkesutbildningsstiftelse, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1572/98 [13].

[10] EGT L 102, 19.4.1977.

[11] EGT L 346, 22.12.1998.

[12] EGT L 131, 23.5.1990.

[13] EGT L 206, 23.7.1998.

16. De åtgärder som avses i denna förordning är ett led i gemenskapens politik för västra Balkan och är nödvändiga för att förverkliga ett av gemenskapens mål. I fördraget anges inte några andra befogenheter för att anta denna förordning än de som finns i artikel 308.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Gemenskapen skall lämna ekonomiskt bistånd (nedan kallat "gemenskapsbistånd") till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Jugoslavien, Kroatien och f. d. jugoslaviska republiken Makedonien.

2. Gemenskapsbistånd kan lämnas direkt till stater, federala, regionala eller lokala myndigheter och organ, offentliga eller halvoffentliga organ, organisationer som ger stöd till företag, kooperativ, ömsesidiga sammanslutningar, föreningar, stiftelser och icke-statliga organisationer.

3. Vid genomförande av gemenskapsbiståndet till dessa regioner skall samråd i behövlig utsträckning ske med de organ som inrättats av det internationella samfundet för att sörja för den civila förvaltningen av vissa områden, såsom den höge representanten för Bosnien och Hercegovina och Förenta nationernas övergångsadministration i Kosovo. Gemenskapsbistånd enligt denna förordning kan lämnas till program och projekt som genomförs av dessa organ med undantag för dessa organs driftskostnader vilka kan omfattas av ett bidrag som beviljas med stöd av rådets förordning (EG) nr 1080/2000 [14] av den 22 maj 2000 om stödet till Förenta nationernas interimistiska uppdrag i Kosovo (UNMIK) och den höge representantens kansli i Bosnien och Hercegovina.

[14] EGT L 122, 24.5.2000.

Artikel 2

1. Det främsta syftet med gemenskapsbiståndet skall vara att stödja mottagarländernas deltagande i stabiliserings- och associeringsprocessen.

2. Gemenskapsbiståndet syftar särskilt till följande:

a) Återuppbyggnad, flyktingars återvändande och stabilitet i regionen.

b) Skapande av en institutionell och rättslig ram till stöd för demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna och minoriteternas rättigheter.

c) Bestående ekonomisk och social utveckling och ekonomiska reformer i marknadsekonomisk riktning.

d) Utveckling av närmare förbindelser mottagarländerna emellan och mellan dessa länder och Europeiska unionen, samt mellan mottagarländerna och de länder som är kandidater för anslutning till Europeiska unionen.

e) Främjande av regionalt samarbete och av samarbete över nationella och regionala gränser mellan mottagarländerna och mellan mottagarländerna och Europeiska unionen, liksom mellan mottagarländerna och andra länder i regionen.

3. Biståndet skall genomföras genom finansiering av program för investeringar och institutionell uppbyggnad i enlighet med de principer för programplanering som fastställs i de allmänna riktlinjer som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 10.2.

Artikel 3

1. Utom i vederbörligen motiverade undantagsfall skall biståndet lämnas inom ramen för nationella program eller inom ramen för program med flera mottagare som bygger på vägledande program på flera års sikt och på årliga åtgärdsprogram som beslutas genom det förfarande som avses i artikel 10.2.

2. I de vägledande programmen på flera års sikt skall de främsta målen och huvudinriktningen för gemenskapens bistånd fastställas och vägledande finansiella uppskattningar anges. Innan de vägledande programmen för de berörda länderna fastställs skall kommissionen tillsammans med den kommitté som avses i artikel 10 undersöka den strategiska ramen (landsstrategin) för programplaneringen.

3. De årliga åtgärdsprogrammen skall bygga på de vägledande programmen och, för det berörda budgetåret, innehålla uppgifter om de eftersträvade målen, verksamhetsområdena och den planerade budgeten.

Artikel 4

1. I de fall då biståndet till Kosovo genomförs av Europeiska byrån för återuppbyggnad skall biståndet, utan hinder av artikel 3, lämnas inom ramen för det årliga återuppbyggnadsprogrammet.

2. Styrelsen för Europeiska byrån för återuppbyggnad skall undersöka den strategiska ram för det årliga återuppbyggnadsprogrammet som kommissionen lägger fram.

3. Förslaget till årligt återuppbyggnadsprogram skall läggas fram för kommissionen av direktören för Europeiska byrån för återuppbyggnad i enlighet med artikel 4.10 b i förordning [Agence].

Kommissionen får anta förslaget till återuppbyggnadsprogram sådant det lagts fram av Europeiska byrån för återuppbyggnad. I annat fall skall programmet antas på det sätt som anges i artikel 10.2.

På det sätt som anges i artikel 10.2 skall också fastställas de biståndsprogram för Kosovo som inte skall genomföras av Europeiska byrån för återuppbyggnad och därför inte ingår i det årliga återuppbyggnadsprogrammet.

Artikel 51. Respekten för de demokratiska principerna och rättsstaten, liksom respekten för de mänskliga rättigheterna, minoriteternas rättigheter och de grundläggande friheterna skall vara av avgörande betydelse för tillämpningen av denna förordning och en förutsättning för att kunna få gemenskapsbistånd. Om dessa principer i något fall åsidosätts kan rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen besluta om lämpliga åtgärder.

2. För gemenskapsbiståndet skall också gälla de villkor som fastställdes av rådet i dess slutsatser av den 29 april 1997 [15], särskilt vad gäller mottagarländernas förpliktelse att genomföra demokratiska, ekonomiska och institutionella reformer.

[15] Europeiska unionens bulletin 4 - 1997, punkt 2.2.1.

Artikel 61. Gemenskapsbistånd skall lämnas i form av gåvobistånd.

2. Gemenskapens finansiering kan täcka kostnader för förberedelse, genomförande, uppföljning, kontroll och utvärdering av projekt och program samt kostnader för informationsverksamhet.

3. Gemenskapens finansiering kan avse samfinansiering. Vid samfinansiering av investeringsprojekt som finansieras med lån från Europeiska investeringsbanken eller från andra internationella finansiella institut kan gemenskapens finansiering ske i form av räntesubventioner.

4. Om ett mottagarland eller en annan mottagare drabbas eller hotas av en allvarlig politisk och ekonomisk kris kan gemenskapen undantagsvis medge ett budgetstöd för tydligt angivna kostnader. Sådant stöd skall beslutas av kommissionen på det sätt som avses i artikel 10.2.

Detta stöd ersätter inte det makroekonomiska stöd (makrofinansiellt stöd och exceptionellt finansiellt stöd) som i förekommande fall lämnas i enlighet med särskilda bestämmelser.

5. Gemenskapens finansiering får inte användas för betalning av skatter, tullar eller avgifter, ej heller för förvärv av fast egendom.

Artikel 71. Kommissionen skall genomföra gemenskapsbiståndet i enlighet med budgetförordningen för Europeiska unionens allmänna budget.

2. Deltagande i anbudsförfarande och upphandlingar skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och i mottagarländerna samt i kandidatländerna och de länder som omfattas av programmen Tacis och Meda.

3. Vid samfinansiering kan kommissionen i enskilda fall tillåta att medborgare i andra länder deltar i anbudsförfaranden och upphandlingar.

Artikel 8 1. I beslut om finansiering liksom i därav följande överenskommelser och avtal skall bland annat föreskrivas om uppföljning och finansiell kontroll som utförs av kommissionen och om revision som utförs revisionsrätten, i tillämpliga fall genom besök på plats.

2. Kommissionen får också utföra kontroller på plats och inspektioner i enlighet med förordning (Euratom, EG) nr 2185/96. I de beslut som fattas av kommissionen i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 10.2 skall säkerställas ett adekvat skydd för gemenskapens finansiella intressen i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.

Artikel 9 Beslut som innebär en ändring av beslut som fattats enligt det förfarande som avses i artikel 10 .2 skall fattas av kommissionen utan samråd med kommittén om de inte innebär några betydande ändringar vad avser de ursprungliga programmens och åtgärdernas art och, vad gäller det finansiella inslaget, de inte avser mer än 20 % av det totala beloppet för programmet eller åtgärden i fråga. Kommittén skall underrättas om alla beslutade ändringar.

Artikel 10 1. Kommissionen skall biträdas av en förvaltningskommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. När hänvisning sker till denna artikel skall förvaltningsförfarandet i artikel 4 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 7.3 i det beslutet skall iakttas.

3. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till en månad.

4. Kommittén kan behandla alla övriga frågor rörande genomförandet av denna förordning som kan komma att föreläggas den av dess ordförande, även då så sker på begäran av företrädaren för en medlemsstat, inbegripet frågor som rör programplanering av åtgärder, allmänna frågor om åtgärders genomförande och frågor om samfinansiering.

Artikel 111. För att sörja för att deras respektive biståndsinsatser är samstämda, i allt högre grad kompletterar varandra och blir mer effektiva skall medlemsstaterna och kommissionen utbyta alla användbara uppgifter om de åtgärder som de överväger att genomföra.

2. Kommissionen skall varje år lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om hur genomförandet av gemenskapsbiståndet fortskrider.

Artikel 12 Förordning (EG) nr 1628/96 skall upphöra att gälla.

Artikel 13

I bilagan till förordning (EEG) nr 3906/89 skall orden "Bosnien och Hercegovina", "Albanien", "Kroatien", "f.d. jugoslaviska republiken Makedonien" och "Jugoslavien" utgå.

Artikel 14

Artikel 1a.5 andra stycket i rådets beslut 97/256/EG skall ersättas med följande:

" Finansiella beslut i samband med detta beslut skall antas enligt förfarandena i förordning [CARDS]."

Artikel 15

I artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 1360/90 skall första stycket ersättas med följande:

"Genom denna förordning inrättas den europeiska yrkesutbildningsstiftelsen (nedan kallad "stiftelsen") vars syfte skall vara att bidra till utvecklingen av system för yrkesutbildning

-i länder i Central- och Östeuropa som kan komma i fråga för ekonomiskt stöd enligt rådets förordning (EEG) nr 3906/89 eller senare tillämpliga rättsakter,

-I Mongoliet och i de oberoende stater i f.d. Sovjetunionen som är berättigade till bistånd för ekonomiska reformer och ekonomisk återuppbyggnad enligt förordning (Euratom, EG) nr 1279/96 eller senare tillämpliga rättsakter,

-i de territorier och tredje länder i Medelhavsområdet som är berättigade till finansiella och tekniska stödåtgärder för reformering av ekonomiska och sociala strukturer enligt förordning (EG) nr 1488/96 eller senare tillämpliga rättsakter, och

-de länder som omfattas av förordning [CARDS] eller senare tillämpliga rättsakter.

Dessa länder kallas nedan "stödberättigade länder"."

Artikel 16 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas till och med den 31 december 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande