[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 3.7.2008

KOM(2008) 424 slutlig

Förslag till

RÅDETS REKOMMENDATION

om unga volontärers rörlighet i Europa {SEK(2008) 2174} {SEK(2008) 2175}

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND

Motiv och syfte

Detta förslag syftar till att främja unga volontärers rörlighet i Europa och ingår i EU:s initiativ om en förnyad social agenda: Möjligheter, tillgång och solidaritet i framtidens Europa. Målet är att skapa nya möjligheter för ungdomar att arbeta som volontärer i en annan medlemsstat och att bidra till att denna form av ungdomsutbildning utvecklas och blir mer lättillgänglig, med tanke på att volontärarbete är en viktig form av icke-formellt lärande. Förslaget kommer också att bidra till att skapa större solidaritet mellan individer och samhällsgrupper.

Ungdomars rörlighet kommer att främjas genom att medlemsstaterna uppmanas att ytterligare utveckla samverkan mellan sina nationella system och program för volontärverksamhet, oavsett om det är det civila samhället eller offentliga myndigheter som står bakom, och att avlägsna de sista hindren för gränsöverskridande volontärarbete. Gränsöverskridande rörlighet för volontärer ökar medborgarnas kunskaper om andra EU-länder och deras arbetsmarknader samt främjar social integration och anställbarhet. Genom att man ger ungdomar möjlighet att arbeta som volontärer i andra länder kan man i mycket hög grad bidra till EU:s konkurrenskraft och solidaritet och i synnerhet ge människor en starkare känsla av att vara EU-medborgare.

Att hindra unga volontärers rörlighet över nationsgränserna är att slösa med mänskliga resurser. Volontärarbete i ett annat land är en form av icke-formell utbildning som kan ge unga människor kunskaper och färdigheter vilka i sin tur kan öka deras möjligheter till anställning. Eftersom ungdomsarbetslösheten är mycket hög i många delar av EU är volontärarbete ett sätt att överbrygga klyftan mellan utbildning och arbetslivet. Dagens alltmer globaliserade marknader innebär att flerspråkiga och mångkulturella människor är allt mer eftersökta. För att kreativitet och innovation ska kunna blomstra bör EU: ungdomar få så många chanser som möjligt att vidga sina horisonter och inse vilken potential de har. Genom att öka möjligheterna till gränsöverskridande volontärarbete för alla unga i Europa blir det lättare att genomföra den europeiska pakten för ungdomsfrågor och uppnå målen i Lissabonstrategin.

Ungdomsvolontärarbete kan bidra till att stärka den sociala solidariteten i Europa men bör också utnyttjas för att uppnå andra gemensamma politiska mål, t.ex. inom civilskydd, social integration, bevarande av kulturarv, regional utveckling och miljöskydd. Ungdomar behöver bli mer medvetna om EU:s betydelse för att det europeiska projektet ska kunna göra framsteg. Inom detta initiativ kommer EU:s medverkan att bidra till att avlägsna tekniska och administrativa hinder som hindrar medborgarna från att själva bidra till solidariteten – något som många ungdomar fäster stor vikt vid – samtidigt som man skyddar och värnar om de många olika system och traditioner som finns och som fortsätter att utvecklas i Europa.

Allmän bakgrund

Under de senaste åren har ungdomars volontärarbete blivit allt viktigare, både på nationell och på europeisk nivå. Det råder allmän enighet om att volontärarbete kan ha stor betydelse för unga människors sociala, yrkesmässiga och ekonomiska integration (särskilt unga med begränsade möjligheter) och att det också gagnar de samhällen där volontärerna arbetar.

Fördelarna är ännu större när det gäller gränsöverskridande volontärarbete. Volontärarbete i utlandet har mycket stor betydelse för unga människors personliga och yrkesmässiga utveckling. Fördelarna med volontärarbete är tydliga för alla inblandande: 62 % av f.d. volontärer som deltagit i ett volontärprojekt genom Europeisk volontärtjänst, som är en del av programmet Aktiv ungdom[1], anser att deras erfarenheter av volontärarbete har förbättrat deras karriärmöjligheter. Det gränsöverskridande samhälle där volontärerna arbetar berikas också, både kulturellt och ekonomiskt, genom volontärernas arbete och engagemang i just det samhället.

Allt fler unga vill arbeta som volontärer. I en undersökning som sammanslutningen av frivilligorganisationer ( Association of Voluntary Organisations – AVSO ) genomförde bland 138 volontärorganisationer under 2008 uppskattas det att antalet volontärer har ökat mellan 2007 och 2008[2]. Under 2007 finansierade Europeisk volontärtjänst cirka 4000 ungdomsvolontärer i utlandet, vilket motsvarade 74 % av all ansökningar. Under 2007 blev det nödvändigt att öka budgeten för Europeisk volontärtjänst, vilket gick ut över andra insatser inom programmet Aktiv Ungdom. Hittills i år har ansökningarna till Europeisk volontärtjänst ökat med ytterligare 17 %.

När det gäller potentiella ansökningar visade en Eurobarometerundersökning[3] från 2007 om ungdomar i medlemsstaterna att även om bara 16 % av de tillfrågade ungdomarna deltog i volontärarbete skulle 74 % vara intresserade av det om det fanns fler volontärprogram som uppmuntrade till det. För närvarande finns det 96 miljoner unga människor på mellan 15 och 29 år i EU. Även om bara 1 % av alla unga i den åldersgruppen skulle vilja delta i ett volontärprojekt i ett annat land skulle detta trots allt motsvara 64 000 unga volontärer i utlandet per år.

Faktorer som begränsar gränsöverskridande volontärarbete mellan EU-länderna

Trots det stora intresse som finns råder det stor brist på möjligheter att arbeta som volontär i utlandet och de nationella systemen (oavsett om det är det civila samhället eller offentliga myndigheter som står bakom) kan inte ensamma möta denna efterfråga. Bristen på samverkan mellan de olika nationella systemen och bristen på information medför att det ofta är lättare att få volontärtjänstgöring utanför Europa inom ramen för utvecklingsbistånd än att få arbeta som volontär i ett annat EU-land, bortsett från de begränsade möjligheter som Europeisk volontärtjänst erbjuder.

Gällande bestämmelser

Den föreslagna rekommendationen ingår i en serie EU-initiativ för att främja rörlighet. Europaparlamentets och rådets rekommendationer från 2001 och 2006[4] om övergripande rörlighet är två viktiga referenser, men de gäller främst studenter och lärare och inte i lika hög grad volontärer. De handlar om allmänna frågor som erkännande, hinder och villkor för rörlighet, men innehåller inga skräddarsydda förslag som på ett adekvat sätt tar upp unga volontärers särskilda behov.

Europaparlamentet har insett att de befintliga nationella systemen för ungdomsvolontärer inte samverkar med varandra i tillräckligt hög utsträckning på EU-nivå och föreslog i 2008 års budget vissa förberedande åtgärder för att förbättra situationen genom ett projekt med titeln Amicus. I april 2008 antog Europaparlamentet betänkandet ”om volontärarbetets roll för att bidra till ekonomisk och social sammanhållning”[5] framlagt av parlamentsledamoten Marian Harkin. I betänkandet uppmanas medlemsstaterna samt regionala och lokala myndigheter att erkänna det värde som volontärarbete tillför när det gäller att främja social och ekonomisk sammanhållning och Europaparlamentet rekommenderar att man främjar gränsöverskridande volontärprojekt.

Villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete fastställs i rådets direktiv 2004/114/EG[6]. Enligt direktivet finns det möjlighet att bevilja särskilda uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som ansöker om att få utföra volontärarbete i en medlemsstat.

Europeisk volontärtjänst (EVT) har ingått i EU:s ungdomsprogram sedan 1996 och vidareutvecklas ständigt. Den kan därför fungera som exempel när det gäller gränsöverskridande volontärarbete. Europeisk volontärtjänst har dock ännu inte uppnått samma status som t.ex. Erasmus-programmet och deltagarantalet är (och kommer att förbli) ganska begränsat.

Den öppna samordningsmetoden för ungdomspolitiken 2002 har i hög grad bidragit till att ungdomsvolontärprogram bibehållits på den politiska agendan och den har lett till att man under 2004 antog gemensamma mål och att rådet 2007 antog en resolution. Gemensamt för dessa initiativ är att volontärarbete i allt högre grad anses vara en värdefull möjlighet till personlig utveckling, ett sätt att öka unga människors möjligheter till anställning samt ett effektivt och konkret sätt att ”investera i ungdomen” i ett åldrande samhälle.

Trots alla dessa positiva resultat är den gränsöverskridande aspekten av ungas volontärarbete i Europa fortfarande begränsad och det finns definitivt utrymme för ytterligare framsteg.

Förenlighet med EU:s politik och mål på andra områden

Målen för denna rekommendation ligger i linje med dem som ligger till grund för alla EU-initiativ inom områden som utbildning, livslångt lärande och den europeiska sysselsättningsstrategin. De överensstämmer också helt och fullt med EU-strategin för social integration och kommer att stärka känslan av ett EU-medborgarskap. Positiva sidoeffekter av detta kan också komma att påverka områden som externa förbindelser, eftersom bättre samverkan mellan nationella system och bättre informationsutbyte kan stimulera unga européer att i högre grad vilja arbeta som volontärer i länder utanför EU, vilket kan göra det möjligt att öka utbytet med dessa länder. Detta skulle stärka EU:s roll som global aktör.

Samråd med berörda parter

I februari 2008 hölls ett samråd med paraplyorganisationer för ungdomsfrågor och volontärarbete på EU-nivå samt nationella ungdoms- och volontärorganisationer. Vid detta samråd framgick det tydligt att det civila samhället räknar med att kommissionen ska vidta åtgärder för att förbättra situationen för unga volontärer. Ungdoms- och volontärorganisationerna stöder kommissionens Europaomfattande synsätt och välkomnar satsningen på att öka rörligheten. De bekräftar också de utmaningar som kommissionen har noterat. Efter mötet lämnade några av de närvarande organisationerna, bl.a. sammanslutningen av frivilligorganisationer ( Association of Voluntary Organisations – AVSO) och det europeiska centret för volontärarbete ( European Volunteer Centre – CEV) skriftliga kommentarer till kommissionen. Erkännandet av volontärarbete genom EU-rättsakter fick brett stöd av båda organisationerna. Europeiska ungdomsforumet stöder också kommissionens förslag att ge unga människors volontärarbete europeiskt mervärde. De insisterade på att det nya initiativet skulle omfatta alla olika typer av nationella system och inte bara nationella frivilligorganisationer och att det skulle tillhandahålla en ram för volontärers rättigheter. De föreslog också att kvalitetssäkring skulle kunna ske med hjälp av ett verktyg för självbedömning.

Samråd med medlemsstaterna

Under utarbetandet av denna rekommendation har kommissionen i stor utsträckning förlitat sig på medlemsstaternas nationella rapporter om volontärarbete för ungdomar från 2006/2007. Rapporterna visar att i många medlemsstater sker gränsöverskridande ungdomsvolontärarbete i Europa nästan enbart (eller helt) genom Europeisk volontärtjänst. Medlemsstaterna är mycket nöjda med Europeisk volontärtjänst men medger att den endast når ut till en begränsad skara och att den har budgetmässiga och organisatoriska begränsningar, eftersom den inte på långa vägar kan erbjuda volontärtjänster till alla intresserade ungdomar. Till följd av detta har endast ett par medlemsstater inrättat effektiva ramar för volontärarbete i andra länder. Dessutom organiserade kommissionen i mars 2008 ett samrådsmöte med företrädare på hög nivå från medlemsstaterna. Medlemsstaterna var eniga om att kommissionens koncept för rörlighet och samverkan är viktigt. I april 2008 diskuterades också vissa preliminära idéer med de ansvariga för ungdomsfrågor i medlemsstaterna. Medlemsstaterna var mycket intresserade av idén att skapa större samverkan mellan de nationella ungdomsvolontärsystemen och mer rörlighet för unga volontärer. Det bekräftades också att det är viktigt att avlägsna sociala och administrativa hinder för ungdomsvolontärtjänster.

Medlemsstaterna har själva anmält en rad specifika hinder till kommissionen[7]. Det rör sig bl.a. om:

– Bristande kunskap, information, stöd och tillgänglighet: Kunskaperna om volontärarbete måste fördjupas och spridas till en större skara, det måste bli lättare att få tillgång till volontärmöjligheter och de berörda parterna bör utbyta information i större utsträckning.

– Socioekonomiska hinder: Ofullständig sjukförsäkringstäckning samt eventuell förlust av arbetslöshetsersättning och andra sociala förmåner under volontärperioden kan verka avskräckande. För ungdomar med begränsade möjligheter är det särskilt svårt att dra nytta av volontärprogrammen och där krävs mer specifik, riktad och skräddarsydd marknadsföring av programmen för att nå dessa ungdomar.

– Bristande erkännande: Rättmätigt erkännande av volontärperioder skulle göra övergången mellan utbildning och arbetslivet lättare och motivera ungdomar att i högre grad utnyttja möjligheterna att arbeta som volontärer. Ibland kan en mindre positiv inställning från potentiella arbetsgivares sida avskräcka ungdomar från att utnyttja möjligheterna till att arbeta som volontärer i ett annat land.

Konsekvensanalys

I konsekvensanalysen betonas det mervärde som denna rekommendation kommer att ge när det gäller att främja unga volontärers rörlighet i Europa. I rekommendationen redogörs för vilka problem som finns samt underlaget för en politisk åtgärd på EU-nivå. Konsekvensanalysen innehåller en redogörelse för initiativets allmänna och särskilda mål, en analys av olika sätt att garantera att man uppnår de föreslagna målen och förslag på bästa lösningar och typ av rättsakt.

Om inga åtgärder vidtas kommer den nuvarande, otillfredsställande situationen inte att förändras. Hindren för gränsöverskridande rörlighet för unga volontärer kommer att bestå och förväntningarna hos de berörda parterna och många av Europas ungdomar kommer inte att uppfyllas.

Att göra Europeisk volontärtjänst till en mer global tjänst skulle ge högkvalitativa möjligheter till volontärarbete i Europa åt alla unga européer som är intresserade, men av både praktiska och ekonomiska skäl är detta inte genomförbart. Det skulle krävas en enorm organisatorisk och administrativ insats på EU-nivå och en avsevärt större budget och detta är inte förenlig med tillgängliga ekonomiska resurser eller budgetramarna för perioden 2007–2013. Man skulle också riskera att minska den mångfald av program och system som för närvarande finns i Europa, och som är ett av volontärsektorns främsta kännetecken som bör bevaras och värdesättas.

Fördraget tillåter ingen harmonisering av nationella system inom det här området.

Kommissionen föredrar att förbättra samverkan mellan befintliga system i medlemsstaterna som drivs av det civila samhället eller av nationella myndigheter. En rekommendation från rådet baserad på artikel 149.4 i fördraget skulle sända ett starkt politiskt budskap samtidigt som man respekterar subsidiaritetsprincipen och de många olika former för volontärarbete som finns i medlemsstaterna. Europeisk volontärtjänst skulle då kunna fortsätta att fungera som ett program för att främja gränsöverskridande volontärtjänstgöring och som ett laboratorium där förbättringar av kvalitet, erkännande och stöd kan testas.

Förslagets mervärde

Syftet med den föreslagna rekommendationen är inte att ersätta de nationella systemen. Tvärtom syftar principerna och riktlinjerna i den här rekommendationen till att göra det möjligt för medlemsstaterna att stärka sina egna nationella system genom utbyte av goda lösningar och genom att de får en plattform på vilken de kan utveckla bättre bilaterala eller multilaterala avtal och partnerskap.

FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

I den föreslagna rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att förbättra samverkan mellan sina olika nationella system för ungdomsvolontärer för att göra det lättare för volontärer från ett land att delta i volontärverksamhet i ett annat.

Medlemsstaterna uppmanas att göra framsteg inom följande områden: Att samla in kunskap om befintliga nationella system inom sitt territorium; att sprida information om de möjligheter som finns; att öka gränsöverskridande volontärerbjudanden inom olika nationella system; att ge unga volontärer en adekvat kvalitetsgaranti; att öka erkännandet av det icke-formella lärande som ungdomsvolontärarbete innebär och att ge riktat stöd till socialpedagoger som arbetar med ungdomar (allmänt kallade ”ungdomsarbetare”) och till ungdomar med begränsade möjligheter.

Kommissionen kommer också att ha en roll att spela när det gäller att öka tillgången till volontärtjänster via den vidareutvecklade EU-portalen för unga volontärer (som en del av ungdomsportalen) och genom verktyg som syftar till att gynna erkännandet av kunskaper och färdigheter, t.ex. den europeiska ramen för kvalifikationer, Europass och ungdomskortet.

Rättslig grund

Artikel 149 i EG-fördraget utgör den rättsliga grunden.

Subsidiaritetsprincipen

Förslaget överensstämmer med subsidiaritetsprincipen eftersom målen med förslaget inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av rekommendationens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå. Det är svårt att genom enskilda nationella volontärsystem förbättra den gränsöverskridande aspekten av ungdomsvolontärarbete. Med tanke på att EU väl känner till de problem och behov som är gemensamma för alla medlemsstaterna är EU bäst lämpad att lägga fram en rad rekommendationer för att förbättra samverkan mellan de nationella systemen.

Proportionalitetsprincipen

Förslaget överensstämmer med proportionalitetsprincipen eftersom det inte ersätter eller fastställer nationella volontärsystem. Förslaget harmoniserar inte de nationella systemen och det överlåter åt medlemsstaterna att genomföra rekommendationen. Förslaget respekterar också de många olika former av ungdomsvolontärtjänster som finns i Europa.

Val av regleringsform

Rekommendation från rådet.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte gemenskapens budget.

Förslag till

RÅDETS REKOMMENDATION

om unga volontärers rörlighet i Europa

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 149.4,

med beaktande av kommissionens förslag[8], och

av följande skäl:

1. Volontärarbete är en värdefull form av icke-formellt lärande som förbättrar ungas yrkesmässiga kunskaper och färdigheter, ökar deras anställbarhet och solidaritetskänsla, utvecklar deras sociala kompetens och gör det lättare för dem att integreras i samhället samt främjar aktivt medborgarskap.

2. Gränsöverskridande rörlighet i Europa gynnar alla eftersom det är ett viktigt verktyg för att främja utbildning, sysselsättning och regional och social sammanhållning, och det hjälper till att öka ömsesidig förståelse och aktivt deltagande i samhällslivet. Detta gäller särskilt unga människor på en arbetsmarknad som i allt högre grad värdesätter anpassningsförmåga och flexibilitet.

3. Europaparlamentets och rådets rekommendation 2001/613/EG om rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, volontärer, lärare och utbildare[9] och Europaparlamentets och rådets rekommendation (EG) 2006/96/EG av den 18 december 2006 om gränsöverskridande rörlighet inom gemenskapen i utbildningssyfte: Europeiska kvalitetsstadgan för rörlighet[10] handlar bl.a. om volontärer.

4. Rörlighet för unga volontärer är en del av den fria rörligheten för personer som skyddas genom artikel 18 i EG-fördraget.

5. Samhällen som tar emot unga volontärer har också stor nytta av deras arbete som kan utföras inom en rad olika områden, t.ex. främjande av social integration, bevarande av kulturarvet, främjande av solidaritet mellan generationerna och miljöskydd, samtidigt som värdsamhällenas kulturella mångfald berikas.

6. I april 2008 antog Europaparlamentet betänkandet ”om volontärarbetets roll för att bidra till ekonomisk och social sammanhållning”[11] som uppmuntrar medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter att erkänna det värde som volontärarbete tillför när det gäller att främja social och ekonomisk sammanhållning, och rekommenderar att fler gränsöverskridande volontärprojekt genomförs.

7. Det finns många olika former av volontärarbete i Europa som organiseras av det civila samhället eller av offentliga myndigheter och dessa olika former bör bevaras och vidareutvecklas samt göras kompatibla.

8. Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen[12] och relaterade bestämmelser omfattar endast de volontärer som är försäkrade enligt nationell lagstiftning om social trygghet. Detta medför att frågor som handlar om socialt skydd ibland kan ha en avskräckande effekt på unga som är intresserade av att arbeta som volontärer i en annan medlemsstat.

9. I rekommendation nr 2001/613/EG inbjuds medlemsstaterna att vidta de åtgärder som de anser vara lämpliga, i enlighet med gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen, för att se till att varken volontärer eller deras familjer diskrimineras på grund av rörligheten när det gäller det relevanta sociala skyddet, t.ex. hälso- och sjukvårdsskydd samt välfärdspolitiken på familjeområdet.

10. Både i resolutionen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 15 november 2004 om gemensamma mål för volontärarbete för ungdomar och i resolutionen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 19 november 2007 om genomförande av de gemensamma målen för volontärarbete för ungdomar, fastställs gemensamma mål för volontärarbete för ungdomar och det föreslås att man utbyter exempel på goda lösningar och att man främjar ömsesidigt lärande för att stärka genomförandet. Medlemsstaterna uppmanas också att fundera över hur man ska kunna mäta framstegen i praktiken. I den senare resolutionen uppmanas också kommissionen att lägga fram ytterligare förslag för att främja och ge volontärarbete bland unga ökat erkännande.

11. Volontärarbete har varit ett prioriterat område i den öppna samordningsmetoden inom ungdomsfrågor och flera exempel på goda lösningar har redan rapporterats. Europeisk volontärtjänst (EVT), som ingått i EU-programmet Ungdom sedan 1996, har gjort det möjligt för unga människor att delta i volontärarbete inom en rad olika områden. Det nuvarande programmet ”Aktiv ungdom” har stärkt detta.

12. Enligt rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete[13] finns det möjlighet att bevilja särskilda uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som ansöker om att få utföra volontärarbete på en medlemsstats territorium.

13. Trots dessa insatser kvarstår vissa hinder för gränsöverskridande rörlighet för unga volontärer i Europa och denna rekommendation syftar därför huvudsakligen till att tillhandahålla en ram så att medlemsstaterna kan intensifiera sitt samarbete utan att detta påverkar de många olika formerna av nationella system.

14. Inom ramen för denna rekommendation bör gränsöverskridande volontärarbete definieras som en frivillig verksamhet där den unga volontären deltar i en ideell, oavlönad verksamhet till förmån för det allmänna i ett annat land än bosättningslandet. Denna verksamhet har följande kännetecken: öppen för alla unga under 30 år, frivillig, under en bestämd tidsperiod, klara målsättningar, strukturer och ramar, obetald men med fickpengar och ersättning för utgifter.

15. Särskild hänsyn bör tas till unga med begränsade möjligheter eftersom volontärarbete utgör en särskilt värdefull möjlighet till rörlighet för dessa ungdomar som annars i mindre utsträckning, eller inte alls, skulle kunna dra nytta av rörlighetsprogrammen. Dessa ungdomar har särskilda behov i fråga om utbildning och vägledning som man bör ta hänsyn till. Stöd till utbildning och rörlighet för ungdomsledare och socialpedagoger som arbetar med ungdomar kommer att vara mycket värdefullt.

16. Bättre samverkan mellan nationella system och bättre informationsutbyte kan stimulera alla unga européer oavsett nationalitet att i större utsträckning delta i volontärarbete i tredjeländer.

17. Eftersom målen för denna rekommendation inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av rekommendationens omfattning eller verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder för att främja rörlighet för unga volontärer genom att öka samverkan mellan de nationella systemen, i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna rekommendation inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

REKOMMENDER MEDLEMSSTATERNA FÖLJANDE:

A Att främja rörligheten för unga volontärer över hela Europa genom att öka samverkan mellan de olika nationella systemen för volontärarbete, oavsett om volontärverksamheten organiseras av det civila samhället eller av offentliga myndigheter, så att alla ungdomar som vill ska få möjlighet att arbeta som volontärer i Europa,

B Att för detta ändamål göra följande:

(1) Öka kunskaperna om systemen för volontärarbete inom deras nationella territorium och överföra denna information till Europeiska kommissionen för vidare spridning.

(2) Göra informationen om möjligheterna att arbeta som volontär utomlands lättillgänglig för unga, ungdomsledare och socialpedagoger som arbetar med ungdomar.

(3) Sprida information till alla berörda parter (offentliga myndigheter, organisationer inom det civila samhället, potentiella arbetsgivare och unga, inklusive tredjelandsmedborgare som är lagligt bosatta i EU) om vilka rättigheter och möjligheter som finns när det gäller gränsöverskridande volontärarbete enligt de gällande reglerna på nationell och europeisk nivå.

(4) Utbyta information om möjligheterna till volontärarbete med andra medlemsstater och i så stor utsträckning som möjligt förenkla ansökningsförfarandena för att göra det lättare för unga volontärer i en medlemsstat att få tillgång till och ansöka om volontärtjänst enligt ett nationellt system i en annan medlemsstat.

(5) Utveckla möjligheter för gränsöverskridande europeiskt volontärarbete enligt en flexibel metod; utveckla stöd till landets kapacitet att ta emot gränsöverskridande volontärer när detta behövs; etablera kontaktpunkter för unga europeiska volontärer efter modellen en enda kontaktpunkt, eventuellt i samarbete med de nationella kontoren för programmet Aktiv ungdom; främja användningen av befintliga europeiska verktyg som kan främja ungdomsrörlighet, t.ex. olika typer av ungdomskort för att underlätta rörlighet.

(6) Minska de språkliga hindren för unga volontärers gränsöverskridande rörlighet genom att uppmuntra volontärerna att lära sig språk.

(7) Utveckla grundläggande kvalitetsstandarder för att främja rimlig kvalitetssäkring så att volontärer som arbetar i ett annat land får garantier och skydd samt för att bygga upp förtroendet för och främja deltagandet i gränsöverskridande system. Standarderna kan gälla volontärernas och personalens utbildningsnivå, förberedelser av aktiviteter, vägledning och uppföljning.

(8) Sprida information om sådana kvalitetsstandarder såväl till mottagande och sändande organisationer som till volontärerna och se till att dessa standarder följs av organisationerna.

(9) Ytterligare undersöka de relevanta bestämmelserna om social trygghet i syfte att fullt ut utnyttja de möjligheter som finns enligt EU:s och medlemsstaternas lagstiftning samt att särskilt undersöka de återstående situationer där volontärerna inte har tillräcklig socialt skydd.

(10) Vidta åtgärder för att garantera att den form av icke-formellt lärande som volontärarbetet innebär för ungdomarna erkänns inom de nationella systemen för kvalifikationer och i överensstämmelse med gemenskapens bestämmelser, om sådana finns.

(11) Främja användningen av befintliga EU-instrument som kan underlätta gränsöverskridande volontärarbete genom att garantera att kvalifikationerna blir klara och tydliga, t.ex. Europass, och genom att se till att de kunskaper och färdigheter som ungdomarna förvärvar under volontärperioden erkänns, helst på ett jämförbart och formellt sätt, baserat på ungdomspasset eller något liknande.

(12) Öka den gränsöverskridande rörligheten i Europa för socialpedagoger som arbetar med ungdomar och ungdomsledare som är aktiva inom gränsöverskridande volontärarbete.

(13) Utveckla sådan information och utbildning om gränsöverskridande volontärarbete för unga i Europa som riktas till ungdomsledare och socialpedagoger som arbetar med ungdomar inom organisationer, lokala myndigheter eller allmännyttiga tjänster.

(14) Särskilt uppmärksamma och ge skräddarsydda lösningar till unga med begränsade möjligheter för att öka deras tillgång till volontärarbete och särskilt gränsöverskridande volontärarbete i Europa, samt ta hänsyn till dessa ungdomars särskilda behov av utbildning och stöd.

STÖDER KOMMISSIONENS AVSIKT ATT

(1) stödja medlemsstaterna i de ovannämnda uppgifterna genom att använda ramarna för EU-samarbetet på ungdomsområdet och särskilt den öppna samordningsmetoden och programmet Aktiv ungdom,

(2) i samarbete med medlemsstaterna uppmuntra och organisera ett systematiskt utbyte av information och erfarenheter när det gäller samverkan mellan de olika nationella systemen för volontärarbete, oavsett om volontärverksamheten organiseras av det civila samhället eller offentliga myndigheter,

(3) utveckla en EU-portal för unga volontärer baserat på nationella volontärportaler för unga, databaser eller särskilda webbplatser,

(4) avlägga en rapport till rådet fyra år efter antagandet av denna rekommendation så att man kan fastställa om de föreslagna åtgärderna är effektiva och bedöma om det finns behov av ytterligare åtgärder.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

[1] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1719/2006/EG av den 15 november 2006 om inrättande av programmet "Aktiv ungdom" för perioden 2007–2013 (EUT L 327, 24.11.2006, s. 30).

[2] Undersökning genomförd av AVSO och Youthnetworks; NoBorders Foundation, Nederländerna, den 28 februari 2008; http://www.ccbe.org/

[3] Looking Behind the Figures : The main results of the Eurobarometer 2007 survey on youth , Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 2007, ISBN 978-92-79-05540-9, http://ec.europa.eu/public_opinion/index_en.htm.

[4] Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 10 juli 2001 om rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, volontärer, lärare och utbildare (EGT L 215, 9.8.2001, s. 30) och Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 18 december 2006 om gränsöverskridande rörlighet inom gemenskapen i utbildningssyfte: Europeiska kvalitetsstadgan för rörlighet (EUT L 394 , 30.12.2006, s. 5).

[5] REGI/6/50546, 2007/2149, 21.4.2008.

[6] Rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete (EUT L 375, 23.12.2004, s. 12).

[7] Kommissionens arbetsdokument Analysis of National Reports from the Member States of the European Union Concerning the Implementation of the Common Objectives for Voluntary Activities of Young People , SEK(2007) 1084, 5.9.2007.

[8] EUT C […], […], s. […].

[9] EGT L 215, 9.8.2001, s. 30.

[10] EUT L 394, 30.12.2006, s. 5.

[11] REGI/6/50546, 2007/2149, 21.4.2008.

[12] EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

[13] EUT L 375, 23.12.2004, s. 12.