SV Europeiska unionens officiella tidning C 77/8

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om leksakers säkerhet”

KOM(2008) 9 slutlig – 2008/0018 (COD)

(2009/C 77/02)

Den 17 mars 2008 beslutade rådet att i enlighet med artikel 95 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om leksakers säkerhet”.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 15 juli 2008. Föredragande var Jorge Pegado Liz.

Vid sin 447:e plenarsession den 17–18 september 2008 (sammanträdet den 18 september) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 49 röster för, 1 röst emot och 8 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK välkomnar kommissionens initiativ att se över direktivet om leksakers säkerhet, även om detta kommer ganska sent och inte är tillräckligt ambitiöst.

1.2 EESK konstaterar att förslaget grundar sig på en konsekvensbedömning från 2004, där man inte beaktar alla de länder som nu är EU-medlemsstater.

1.3 Med tanke på att den senaste Rapex-rapporten (2007) visar att antalet anmälningar inom leksaksbranschen har ökat, är vi förvånade över att konsekvensbedömningen saknar slutsatser inte bara i fråga om kopplingen mellan direktivet och leksaksrelaterade barnolyckor, utan ännu mer i fråga om den erkänt bristande kunskapen om hur förslaget skulle påverka de leksaksrelaterade olyckornas antal och allvarlighetsgrad i framtiden – något som borde vara den centrala frågan och det grundläggande motivet för detta initiativ.

1.4 Eftersom kommissionen har konstaterat att det saknas tillförlitlig och trovärdig statistik om olyckor orsakade av leksaker inom EU föreslår EESK att kommissionen, i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter, inrättar ett lämpligt system med statistik om sådana olyckor för att förebygga dem. Systemet bör vara minst lika omfattande som de som redan finns i vissa rättssystem och vara tillgängligt för alla aktörer i produktions- och marknadsföringskedjan (1).

1.5 EESK anser att förslagets rättsliga grund bör vara fördragets artikel 153 i stället för enbart artikel 95, med tanke på att det viktigaste ändamålet, ett effektivt skydd av barn, ska ha företräde framför underlättandet av gränsöverskridande handel med leksaker.

1.6 Med tanke på det nya lagstiftningsförslagets tillämpningsområde och karaktär samt erfarenheterna från tillämpningen av det nuvarande direktivet i de olika medlemsstaterna, och i och med att målet är en fullständig harmonisering, anser EESK att det lämpligaste rättsliga instrumentet skulle vara en förordning snarare än ett direktiv.

1.7 EESK värdesätter förslagets ur teknisk och rättslig synvinkel konsekventa och välstrukturerade form, och samtycker i stort till dess innovativa åtgärder, som inkluderar — en bredare definition av ”leksaker” och införande av begreppet ”förutsebar användning” med tanke på barns beteende, — förstärkta övervakningsåtgärder i medlemsstaterna, — införande av lämpliga regler om förebyggande åtgärder och information när det gäller leksakers säkerhet – varningar och märkningar.

1.8 EESK beklagar emellertid att ett antal mycket viktiga aspekter inte har beaktats alls eller i otillräcklig utsträckning. Dessa är: a) Tydligt iakttagande av försiktighetsprincipen. b) Grundligare utbildning för dem som ansvarar för att ta hand om barn i kontakt med leksaker. c) Tydliggörande av vissa begrepp som är alltför mångtydiga eller oklara, däribland ”leksak” och ”skadans omfattning”. d) Importörer och auktoriserade representanter likställs inte med tillverkare, vilket innebär att aktörer inom leksakers försäljnings- och distributionskedja får minskat ansvar för ersättning för skador. e) Förfarandena för bedömning av överensstämmelse passar inte för små och medelstora företag.

1.9 Kommittén uppmanar därför bestämt kommissionen att se över sitt förslag i enlighet med detta yttrande, så att det blir ett mer trovärdigt instrument för att effektivt skydda och garantera säkerheten för barn när de använder leksaker.

1.10 Kommittén anmodar Europaparlamentet och rådet att ta hänsyn till de förslag och rekommendationer som läggs fram här, och att integrera dessa i det lagstiftningsförfarande som föregår antagandet av det nya direktivet.

2. Inledning: Sammanfattning av förslaget

2.1 Kommissionen tillkännagav på 1970-talet för första gången sin avsikt att lagstifta om leksakers säkerhet, och lade fram ett antal förslag som senare drogs tillbaka på grund av bristande politiskt samförstånd. Efter rådets resolution av den 23 juni 1986 (2) om konsumentskydd och konsumentsäkerhet påpekades i ett nytt kommissionsförslag, som byggde på större samförstånd, slutligen behovet av en harmonisering på EU-nivå av definitionen av leksaker, deras tillverkningsnormer, huvudsakliga säkerhetskrav, villkor för utsläppande på marknaden och garantier för att de ska kunna användas av barn utan risk.

2.2 Direktiv 88/378/EG av den 3 maj 1988 (3) är ett av de första lagstiftningsinitiativ som bygger på den ”nya metoden” inom området teknisk harmonisering och standardisering, grundat på rådets resolution av den 7 maj 1985 (4).

2.3 EESK utarbetade ett obligatoriskt yttrande om det förslag till direktiv som då presenterades (5). Samtidigt som kommittén välkomnade förslaget beklagade den de långa dröjsmålen i utarbetandet. Med utgångspunkten att alla leksaker ska vara säkra och att barn är känsliga för risker och måste få särskilt skydd, underströk EESK att frågan om leksakers säkerhet bör behandlas som en del av det mer omfattande produktansvarsdirektivet (6).

2.4 Under tiden blev direktivet från 1988 föremål för ett antal rättelser (7), en omfattande ändring genom direktiv 93/68/EEG av den 22 juli 1993 (8), och ett meddelande från kommissionen om dess tillämpning (9).

2.5 Två direktiv om allmän produktsäkerhet som antogs och publicerades 1992 och 2001 behandlade leksakers säkerhet i allmänna termer (10). I det senare betonades särskilt de ”ändringar som införts i fördraget, särskilt i artikel 152 om folkhälsa och artikel 153 om konsumentskydd, samt […] försiktighetsprincipen”.

2.6 Tjugo år efter offentliggörandet av 1988 års direktiv föreslår kommissionen ett nytt direktiv i denna fråga, utifrån insikten att gällande lagstiftning under tiden har blivit inaktuell, att direktivets tillämpningsområde och de begrepp som används behöver förtydligas och anpassas till nya förhållanden och att det finns ett brådskande behov att se till att dess bestämmelser är förenliga med det nyligen föreslagna generella regelverket (11) för marknadsföring av varor. Huvudmotiveringen är dock att allvarliga brister och skillnader i fråga om tillämpningen har framkommit vid införlivandet och genomförandet av direktivet i de olika medlemsstaterna, och att detta måste lösas.

2.7 Det föreliggande förslaget grundar sig på tre viktiga tekniska undersökningar, som ska ses som delar av detta. Två av undersökningarna gäller kraven för och användandet av vissa farliga ämnen vid leksakstillverkning. Den tredje är en allmän konsekvensbedömning, vars slutliga rapport är från 2004.

2.8 Sammanfattningsvis vill kommissionen med detta förslag uppnå följande mål: A) Stärkta säkerhetskrav, särskilt när det gäller a) användning av kemiska ämnen, b) varningar och information till konsumenter och användare, c) risk för strypning och kvävning, d) leksaker i livsmedel, e) fastställande av allmänna säkerhetskrav. B) Effektivare och mer konsekvent tillämpning av direktivet, genom bland annat a) skärpta marknadsövervakningsåtgärder i medlemsstaterna, b) information om kemikalier i den tekniska dokumentationen, c) CE-märkning, d) säkerhetsbedömning. C) Anpassning av direktivet till den allmänna lagstiftningen om saluföring av produkter. D) Förtydligande av tillämpningsområdet och bättre definition av de begrepp som används.

3. Allmänna kommentarer

3.1 EESK välkomnar kommissionens initiativ, även om det kommer sent med tanke på att direktivet som ses över är över 20 år gammalt. Sedan dess har förutsättningarna och metoderna för tillverkning och saluföring av leksaker förändrats på ett genomgripande sätt, i likhet med konsumenternas smak och vanor. EESK anser också att det föreliggande förslaget skulle kunna ha mer ambitiösa mål, och dess bestämmelser skulle kunna ta hänsyn till de farhågor som väckts av olika händelser på senare tid. Dessa händelser har även kommenterats i starka ordalag inte bara i uttalanden och ståndpunkter från kommissionsledamoten med ansvar för konsumentskydd, utan även i Europaparlamentets resolution från september 2007, som EESK ställer sig bakom (12). Därför beklagar EESK att diskussionerna med EESK inte har följts upp även av GD Hälsa och konsumentskydd, som inte har varit direkt involverad i utarbetandet av förslaget.

3.2 Kommittén är förvånad över att den konsekvensbedömning som föreliggande förslag grundar sig på är över fyra år gammal och inte täcker in situationen i alla medlemsstater. Det är heller inte klart i vilken utsträckning man har rådfrågat företrädare för konsumenterna och familjerna eller i vilken utsträckning de har deltagit i utarbetandet.

3.3 Mot bakgrund av kommissionens kritik av de påstådda bristerna i direktivets tillämpning, är kommittén förvånad över att denna kritik inte åtföljs av initiativ från kommissionens sida för att säkra en korrekt efterlevnad av denna gemenskapslagstiftning.

3.4 Med tanke på att kommissionen medger att statistiska uppgifter saknas eller är bristfälliga, har EESK svårt att förstå hur det är möjligt att dra korrekta slutsatser vare sig om den situation som behöver ändras eller om de föreslagna åtgärdernas effektivitet. Det är emellertid känt att leksaksmarknaden i EU, som 2002 bedömdes svara för 17,3 miljarder euro i detaljhandelspriser och en import som uppgår till över 9 miljarder euro, är en blomstrande sektor som omfattar omkring 2 000 företag, till största delen små och medelstora företag, och som direkt sysselsätter fler än 100 000 personer (13).

3.5 EESK anser att förslagets själva art motiverar att inte bara artikel 95 utan med nödvändighet också artikel 153 utgör rättslig grund, eftersom förslaget inte bara gäller fullbordandet av inre marknaden utan allra främst en särskilt sårbar grupp av konsumenter som inte på något sätt kan betraktas som ”genomsnittliga konsumenter”.

3.6 Det faktum att barn är indirekta konsumenter av leksaker, eftersom de ofta inte köper dem själva utan får tillgång till dem via sina föräldrar eller andra vuxna, bör föranleda kommissionen att inta en hårdare hållning och se till att behovet av tillräcklig information till och utbildning av denna konsumentgrupp återspeglas i bestämmelserna.

3.7 EESK förstår att kommissionen i detta fall väljer fullständig harmonisering, men upprepar sin övertygelse att man i denna typ av fall har allt att vinna på att välja en förordning som instrument i stället för ett direktiv. Detta skulle innebära uppenbara fördelar för rättssäkerheten och eliminera risken för sent eller felaktigt införlivande och skillnader i tillämpningen, något som kommissionen medger har skett med det nuvarande direktivet (14).

3.8 Med tanke på ämnets karaktär, den fortlöpande tekniska utvecklingen, olycksrisken, som tydligt framgår av Mattel- och Fisher Price-fallen, och den oroväckande ökningen av antalet leksaksrelaterade anmälningar som redovisas i den senaste årsrapporten från Rapex (2007), där leksakssektorn har ojämförligt störst antal anmälningar (31 procent) (15), borde man i det föreliggande förslaget ha dragit lärdom av detta – särskilt av den bristande kontrollen av produkterna sedan de släppts ut på marknaden – och skapat ett mer genomförbart direktiv som lätt kan tillämpas i praktiken och därmed leda till en säkrare marknad för leksaker. Detta skulle innebära att man i osäkra fall och med hänsyn till barns oförutsägbara beteende förbjuder alla produkter som rimligen kan misstänkas innebära en risk när produkten används som en leksak av barn, även om det inte är helt bevisat och risken är liten. Detta är emellertid inte fallet.

3.9 I fråga om CE-märkning vill EESK bara upprepa sin synpunkt från ett tidigare yttrande om en gemensam ram för marknadsföring av produkter, att ”bristande trovärdighet för CE-märkningen innebär bristande trovärdighet för hela systemet, vilket omfattar den myndighet som övervakar marknaden samt tillverkarna, laboratorierna och certifieringsorganen och i sista hand den lagstiftning som tillämpas på den nya metoden” (16). I detta fall uppmanar EESK kommissionen att anpassa den slutliga texten i det föreliggande förslaget till den text som antagits för alla förslag om den ovannämnda gemensamma ramen (17).

3.10 EESK stöder till fullo Europaparlamentets förslag om att införa ett europeiskt märke för säkra leksaker, som skulle delas ut av oberoende organ. EESK beklagar att man i förslaget inte helt har beaktat alla de förslag som framfördes i Europaparlamentets resolution från september 2007. EESK är också lyhörd för de små och medelstora företagens farhågor, som inte handlar om att de leksaker som de tillverkar och säljer skulle vara mindre säkra, utan om proportionaliteten hos de förfaranden som används i överensstämmelsebedömningen, särskilt för produkter som inte är massproducerade eller som producerats i små mängder. Denna synpunkt framförs också i det ovannämnda yttrandet (18).

3.11 EESK anser att alla ämnen som erkänts som potentiellt farliga helt måste avlägsnas från leksakstillverkningen inom en ram som är proportionell, balanserad och rimlig för de ansvariga tillverkarna och möjlig att genomföra för myndigheterna.

3.12 EESK välkomnar det beslut som kommissionen nyligen fattade om ”magnetleksaker”, men är förvånad över att denna fråga inte ens berörs i föreliggande förslag till direktiv. Kommissionens reaktion förefaller alltför kraftlös mot bakgrund av de allvarliga riskerna och de olyckor som redan har inträffat med denna typ av leksak, och inskränker sig till en uppmaning till medlemsstaterna att, var och en på sitt sätt, se till att leksakernas förses med en ”varning”.

3.13 EESK anser att det finns skäl för en mer exakt definition av omfattningen och typen av påföljder, i linje med kommissionens tidigare agerande inom områden där skadeverkningarna av överträdelser är avsevärt mindre ur samhällssynpunkt.

3.14 Mer generellt beklagar EESK att man här har missat en möjlighet att se till att skyddet för europeiska barn ligger på minst samma skyddsnivå som i vissa medlemsstater och andra länder, och som även har införts på tillverkarnas eget initiativ. Vissa typer av leksaker är helt enkelt förbjudna där, vilket påpekats i en undersökning som nyligen beställdes av Europaparlamentet (19).

3.15 Kommittén är medveten om den hårda internationella konkurrensen inom leksaksindustrin. EESK uppmanar därför kommissionen, Europaparlamentet och rådet att ta hänsyn till sektorns konkurrenskraft i samband med införandet av ändringar i lagstiftningsprocessen för att anta direktivet. Man bör inte sänka säkerhetsnormerna för leksaker på bekostnad av konsumentskyddet, i synnerhet när det gäller barn. De internationella handelsbestämmelserna måste strikt tillämpas, så att de europeiska företagen kan konkurrera på lika villkor.

3.16 Slutligen uppmanar EESK kommissionen att vara uppmärksam på arbetsrelaterade frågor i samband med leksakstillverkning, särskilt i tredjeländer där små barn arbetar långa arbetsdagar under avskyvärda förhållanden och dagligen hanterar giftiga, mycket farliga produkter, samt att inta en tydlig hållning till förmån för ekologiska leksaker och etiska leksaker.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Artikel 1 och Bilaga I – Förteckning över produkter som inte betraktas som leksaker

EESK noterar kommissionens avsikt att uppdatera definitionen av ”leksak” så att den kan tillämpas på alla produkter som inte uteslutande är utformade för lekändamål.

EESK vill dock påpeka att den aktuella definitionen av leksaker inte är adekvat för att uppnå de mål som fastställts. Den möjliggör inte den uppdatering som krävs för att hålla jämna steg med den tekniska utvecklingen. Dessutom innehåller den en förteckning över produkter som inte omfattas av direktivet, vars relevans kan ifrågasättas, t.ex. dekorationsföremål för högtider och fester, fantasismycken, spel där spetsiga kastföremål används, produkter avsedda för användning i utbildningssyfte i skolor och i andra utbildningssammanhang samt sportutrustning.

Grunden för att införa särskilda bestämmelser för att skydda produktanvändarna är användarnas speciella karaktär, och särskilt deras sårbarhet. Användarna förstår inte syftet med alla föremål som de kommer i kontakt med – själva produkterna ses ofta som leksaker av barnen, deras föräldrar och även de handlare som registrerar och säljer dem som leksaker. Följaktligen förstår inte kommittén varför leksaker som används i utbildningssyfte i skolor inte omfattas av direktivet, eftersom det inte finns någon skillnad när det gäller typen av användare.

EESK betonar att i enlighet med försiktighetsprincipen bör all utrustning och alla produkter som är tillgängliga för minderåriga under 14 år och som de potentiellt kan använda som leksaker inkluderas i direktivets skyddsbestämmelser.

EESK uppmanar därför kommissionen att revidera definitionen i artikel 1 och den föreslagna förteckningen för att göra dem inbördes förenliga.

4.2 Artiklarna 2–5

EESK instämmer inte alls i den åtskillnad som görs mellan tillverkare och importörer, eftersom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG om allmän produktsäkerhet ger importörer samma ställning som tillverkare, ifall de senare inte har någon företrädare i medlemsstaten. Att behålla den aktuella åtskillnaden innebär att man inte i tillräcklig grad säkerställer användarnas rätt till ersättning för skador (eftersom ansvaret helt faller på tillverkaren). Det harmonierar dessutom dåligt med gemenskapslagstiftningen, vilket oundvikligen försvagar principen om rättssäkerhet.

EESK menar därför att med stöd i tillämpningen av nu gällande direktiv ska auktoriserade representanter och importörer (när tillverkaren saknar officiella representanter) betraktas som tillverkare, vilket inte är fallet i det aktuella förslaget som ger dem samma ställning endast när leksaker marknadsförs i deras namn eller använder deras varumärke eller när de har ändrat produktens karaktär, även om det inte påverkar tillverkningsprocessen.

EESK motsätter sig att auktoriserade representanter och tillverkare inte får samma ersättningsansvar. EESK befarar att denna regel kan göra det svårare att garantera konsumenternas rättigheter, särskilt rätten till skadeersättning i situationer där bara en auktoriserad representant är etablerad i medlemsstaten.

EESK stöder generellt att man behåller de bestämmelser i det nu gällande direktivet som fördelar ansvaret mellan alla som ingår i saluföringskedjan.

Definitionen av skada bör enligt EESK omfatta situationer som uppstår på lång sikt och som är en direkt följd av konstaterade olyckor.

4.3 Artikel 9

EESK välkomnar ändringen i punkt 2 i denna artikel, som föreskriver att leksakens förväntade användning, med tanke på barns beteende, ska beaktas när man bedömer riskerna (även om EESK vill påpeka att skäl 16 skulle kunna tolkas på motsatt sätt).

EESK anser dock att det bör finnas en skyldighet för tillverkare att förutse möjliga användningsområden för deras produkter som skulle kunna vara olämpliga för barn men som ändå inte är otänkbara. Att behålla förutsebarhetskriteriet är motsägelsefullt när man i motiveringen betonar behovet av att beakta barns ofta oförutsebara beteende vid utformningen av leksaker.

EESK instämmer inte i formuleringen av punkt 3, eftersom den inte bara innebär att det ska föreligga ett ovedersägligt bevis för skuld utan även inför vaga och oklara kriterier. Det gäller exempelvis begreppen ”förutsebart” och ”normalt”, som i slutändan utesluter alla skyldigheter för tillverkaren att hålla sig à jour med vetenskapliga och tekniska rön inom sitt verksamhetsområde medan produkten finns tillgänglig på marknaden, vilket vore en självklar åtgärd för att upprätthålla allmän produktsäkerhet (20).

Skyldigheten att förhindra produktfel upphör inte när produkten släpps ut på marknaden. Tillverkaren eller dennes lokala representant är skyldig att fortlöpande följa, kontrollera och granska leksakerna, så att man kan upptäcka dels brister som var okända och inte kunde vara kända när leksakerna kom i omlopp, dels brister som orsakats genom användning, slitage eller för tidigt åldrande av leksaken.

4.4 Artikel 10

EESK välkomnar kommissionens avsikt att kräva att varningar ska vara synliga och lättlästa och placerade på ett iögonfallande sätt på försäljningsstället, för att säkerställa att användarna är medvetna om riskerna före köp. De bör dock inte endast placeras på förpackningarna utan också på själva produkterna.

Kommittén anser dock att de varningar som visas vid försäljningen inte bara ska innehålla information om användarnas lägsta och högsta ålder, utan också information om vilken vikt som är lämplig för barn som använder vissa leksaker, och om produkten endast bör användas under tillsyn av dem som tar hand om barnen.

Kommittén betonar även att varningar bör formuleras på ett sätt som passar användarna, och i enlighet med deras särskilda mottaglighet.

EESK upprepar sin uppmaning om att man ska främja informationskampanjer för föräldrar och andra som har omsorg om barn för att göra dem uppmärksamma på försiktighetsåtgärder och risker i samband med användning av leksaker. Men det faktum att ansvaret för barnens säkerhet i slutändan vilar på deras föräldrar, förmyndare, omsorgsgivare, lärare, vakter etc. kan inte användas som ursäkt för att minska tillverkarnas, importörernas och försäljarnas ansvar för leksakernas fullständiga säkerhet.

Eftersom anvisningar i märkningen ofta är skrivna på andra språk än de nationella språken bör man i punkt 3 göra det obligatoriskt att formulera varningar och säkerhetsinstruktioner på det officiella språk som används i den medlemsstat där leksakerna saluförs, och inte bara ange det som en möjlighet.

4.5 Artiklarna 12 och 26

EESK inser att det är nödvändigt att behålla ”presumtion om överensstämmelse”, men anser att det vore mer i linje med den aktuella utvecklingen att införa en omvänd bevisbörda vid olyckor med personskador.

4.6 Artikel 17

EESK noterar att kommissionen kräver att tillverkare ska göra en analys av de risker som är förknippade med användning av leksaken, i stället för att tillåta att analysen begränsas till de inbyggda riskerna vid användningen. Kommittén anser dock att denna analys bör omfatta leksakens hela livslängd, oavsett om det sker olyckor, så att man kan undvika händelser som i fallet Mattel.

4.7 Artikel 18

EESK anser att förfarandet för bedömning av överensstämmelse bör omfatta alla typer av leksaker, och inte bara de fall som beskrivs i punkt 3. Kriterierna måste vara enhetliga och ett europeiskt säkerhetsmärke bör införas i enlighet med Europaparlamentets förslag (21).

Eftersom detta är ett tekniskt område där det saknas specifika konkreta kunskaper och statistik om olyckor som orsakats genom produktanvändning, betonar EESK att kommissionen bör tillämpa försiktighetsprincipen i det föreliggande förslaget på exakt samma sätt som i vitboken om livsmedelssäkerhet från januari 2000 (22).

4.8 Bilaga II – Särskilda säkerhetskrav

Del I – Fysiska och mekaniska egenskaper

EESK anser att bestämmelsen i punkt 4 tredje stycket bör utvidgas till att omfatta barn under 60 månader, eftersom det upp till denna ålder är möjligt att barn använder en leksak oförsiktigt och stoppar den i munnen, även om detta inte var tillverkarens avsikt då produkten utformades.

EESK anser också att följande aspekter inte har täckts in:

— produkternas förpackningar, och särskilt då leksaker förpackade i plastpåsar,

— möjligheten att vissa delar av leksaker lossnar och sväljs av barn,

— leksakers egenskaper om de går sönder.

Del III – Kemiska egenskaper

Samtidigt som EESK välkomnar de föreslagna ändringarna vill vi uppmärksamma behovet av att tillämpa försiktighetsprincipen med omedelbar verkan när det gäller kemiska egenskaper, eftersom Världshälsoorganisationens undersökningar har visat att barn som utsätts för dessa produkter kan drabbas av kroniska sjukdomar som fortsätter att påverka barnen efter treårsåldern.

Kommittén betonar därför att det är nödvändigt att förbjuda alla CMR-ämnen – inklusive de som tillhör kategori 3, under förutsättning att de har erkänts som potentiellt farliga – inte bara vid utformningen av själva produkten utan också i alla dess beståndsdelar, i enlighet med direktivet om kosmetiska produkter. EESK vill också fästa kommissionens uppmärksamhet på den alltför stora slappheten när det gäller tillåtna överföringsgränser men också endokrinstörande ämnen, som kan hämma barns normala utveckling.

När det gäller användning av allergiframkallande ämnen rekommenderar EESK att kommissionen förbjuder användning av alla doftämnen och sensibiliserande ämnen, eftersom dessa inte bara kan innehålla allergiframkallande ämnen – som utan tvekan bör förbjudas – utan även andra ämnen som har en direkt påverkan på barns immunsystem.

Som en realistisk målsättning med tanke på leksaksmarknadens uppbyggnad med en stor majoritet av små och medelstora företag, och de omfattande förändringar som direktivet medför i synnerhet när det gäller kemiska substanser, rekommenderar EESK en övergångsperiod på fem år.

Slutligen vill EESK framhålla att det föreliggande förslaget måste vara förenligt med reglerna om livsmedelssäkerhet, särskilt när det gäller material som används i leksaker för barn under 36 månader. Kommittén uppmanar därför kommissionen att vid utformningen av sådana leksaker bara tillåta de ämnen som tillåts för material i direktkontakt med livsmedelsprodukter.

Del IV – Elektriska egenskaper

EESK anser att bilagan bör innehålla särskilda regler för produkter som kräver användning av batterier, särskilt kvicksilverbatterier.

4.9 Bilaga V – Varningar

EESK anser att det bör finnas specifika varningar som tar hänsyn till de särskilda förutsättningarna för barn med vissa fysiska eller mentala funktionshinder, så att föräldrar eller vårdare på förhand är medvetna om de risker som användningen av leksaken innebär.

När det gäller användning av leksaker i livsmedel anser EESK att det bör finnas en särskild indikation, som är väl synlig och som inte kan tas bort, om att livsmedlet innehåller en leksak. Denna indikation bör vara synlig oavsett hur produkten förpackas.

Bryssel, den 18 september 2008. Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Dimitris DIMITRIADIS

(1) Nationella elektroniska systemet för skadekontroll (NEISS – National Electronic Injury Surveillance System), som förvaltas av Förenta staternas kommitté för konsumentproduktsäkerhet (CPSC – the Consumer Product Safety Commission).

(2) EGT C 167, 5.7.1986, s. 1.

(3) EGT L 187, 16.7.1988, s. 1. EESK:s yttrande: EGT C 232, 31.8.1987, s. 22.

(4) EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

(5) KOM(1986) 541 slutlig (EGT C 282, 8.11.1986, s. 4).

(6) Yttrande CES 639/87, föredragande: Alma Williams (EGT C 232, 31.8.1987, s. 22).

(7) EGT L 281, 14.10.1988, s. 55; EGT L 37, 9.2.1991, s. 42.

(8) EGT L 220, 30.8.1993, s. 1. EESK:s yttrande: EUT C 14, 20.1.2004, s. 15 och EGT C 129, 10.5.1993, s. 3.

(9) EUT C 297, 9.12.2003, s. 18.

(10) Direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 (EGT L 228, 11.8.1992, s. 24 – EESK:s yttrande: EGT C 75, 26.3.1990, s. 1) och direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 (EGT L 11, 15.1.2002, s. 4); EESK:s yttrande CES 1008/2000 av den 20 september 2000 om förslaget till direktivet om allmän produktsäkerhet (KOM(2000) 139 slutlig), föredragande: Alma Williams (EGT C 367, 20.12.2000, s. 34). Tidigare hade ett yttrande på eget initiativ om samma ämne utarbetats av Alma Williams och antagits av EESK den 8 december 1999 (CES 1131/99 – EGT C 51, 23.2.2000, s. 67).

(11) Förslagspaket KOM(2007) 36, 37 och 53 slutlig av den 14 februari 2007, EESK:s yttranden INT/352/353/354 (CESE 1693/2007 av den 13 december 2007, föredragande: Antonello Pezzini).

(12) Jfr kommissionsledamot Meglena Kunevas anförande i Europaparlamentet den 12 september 2007, hennes uttalanden vid möten med vice ordföranden för Mattel International den 20 september 2007 och med en delegation av leksakstillverkare, däribland Hornby, Lego och Mattel, den 9 april 2008, samt presskonferensen den 22 november 2007. Jfr också Europaparlamentets resolution P6-TA(2007)0412 av den 26 september 2007.

(13) Uppgifter från kommissionens webbplats.

(14) Rådets direktiv 88/378/EEG av den 3 maj 1988 (EGT L 187, 16.7.1988, s. 1). Det är viktigt att notera att till skillnad från i föreliggande förslag har kommissionen i förslaget om kosmetiska produkter (KOM(2008) 49 slutlig/2, 14.4.2008) för avsikt att helt riktigt ersätta direktivet med en förordning. Det bör nämnas att ändringen av protokollet om subsidiaritet i reformfördraget, där preferensen för direktiv tagits bort, utgör ytterligare ett skäl för denna strategi i framtiden.

(15) Över 18 miljoner leksaker som innehöll magneter och cirka 2 miljoner leksaker med färg som innehöll bly drogs enligt rapporten enbart under sommaren 2007 tillbaka från marknaden.

(16) Yttrande CESE 1693/2007 av den 13 december 2007, föredragande: Antonello Pezzini (INT/352-353-354), punkt 5.2.11. Vidare innehåller punkt 5.2.11 följande viktiga anmärkning:

”En förstärkning av CE-märkningens status, i enlighet med rådets beslut 93/465/EEG, sker bäst genom följande radikala reform av själva märkningen:

— klargörande av att märkningen inte ska användas och betraktas som ett system för märkning för konsumtion, en kvalitetsgaranti eller certifiering eller godkännande av tredje part, utan enbart som en försäkran om överensstämmelse och teknisk dokumentation som tillverkaren eller importören måste lägga fram i enlighet med produktkraven, under fullständigt ansvar i förhållande till myndigheterna och konsumenterna,

— rationalisering av de olika förfarandena för bedömning av överensstämmelse,

— förstärkning av CE-märkningens rättsliga skydd genom att den registreras som kollektivmärke och myndigheterna därmed snabbt kan ingripa och beivra missbruk, samtidigt som det finns möjlighet att behålla ytterligare nationell märkning,

— förstärkning av mekanismerna för marknadsövervakning och tullkontroller vid gränserna,

— en studie i vilken producenter och konsumenter undersöker de positiva och negativa aspekterna av en eventuell frivillig uppförandekod på en hanterbar utbredning av kvalitetsmärkning, både europeiska och nationella märken – frivilliga eller inte – och deras förhållande till CE-märkningen”.

(17) KOM(2007) 36, 37 och 53 slutlig av den 14 februari 2007.

(18) Yttrandet citerat i fotnot 16, punkterna 5.2.7.1 och 5.2.9. Se även EESK:s yttranden om politiska åtgärder för små och medelstora företag (INT/390, föredragande: Claudio Cappellini) och kosmetiska produkter (INT/424, föredragande: Jacek Krawczyk).

(19) Study on Safety and Liability Issues Relating to Toys (PE 393.523 – undersökning om säkerhet och ansvarsfrågor i fråga om leksaker), författare: Frank Alleweldt – projektledare: Anna Fielder – huvudförfattare: Geraint Howells – rättslig analys: Senda Kara, Kristen Schubert och Stephen Locke.

(20) Se i detta sammanhang domen från EG-domstolen av den 29 maj 1997 (mål C-300/95, Rättsfallssamling från Europeiska gemenskapernas domstol och förstainstansrätt 1997, sidan I-02649).

(21) Europaparlamentets resolution om produktsäkerhet, särskilt avseende leksaker (P6-TA(2007) 0412) av den 26 september 2007.

(22) KOM(1999) 719 slutlig av den 12 januari 2000.