EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 19.01.1999 
KOM(1999)16 slutlig 
96/0161 (COD) 
KOMMISSIONENS YTTRANDE 
enligt artikel 189b.2 d i EG-fördraget, 
om Europaparlamentets ändring 
av rådets gemensamma ståndpunkt om 
förslaget till 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 
om försäljning och garantier avseende konsumentvaror 
MED ÄNDRING AV KOMMISSIONENS FORSLAG 
enligt artikel 189a.2 i EG-fördraget 
MOTIVERING 
I - Tidigare förfarande 
Den 18 juni 1996 antog kommissionen förslaget till direktiv om försäljning och 
garantier avseende konsumentvaror. 
Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande vid sitt 340:e plenarmöte den 
27 -28 november 1996. 
Den 10 mars 1998 antog Europaparlamentet på förslag av föredraganden Annemarie 
Kuhn en lagstiftningsresolution om Europaparlamentets yttrande. Den 31 mars 1998 
lade kommissionen fram ett ändrat förslag. 
Rådet för sin del slöt en politisk överenskommelse den 24 april 1998. På grundval av 
denna överenskommelse antogs den gemensamma ståndpunkten formellt den 24 
september 1998. 
Den 25 september 1998 lade kommissionen fram sitt meddelande om rådets 
gemensamma ståndpunkt för Europaparlamentet. 
På förslag av föredraganden, Annemarie Kuhn, antog Europaparlamentet den 17 
december 1998 sin rekommendation för den andra behandlingen avseende den 
gemensamma ståndpunkten. 
Enligt artikel 189b.2.d) i fördraget skall kommissionen avge ett yttrande till rådet om 
de ändringsförslag som antagits av parlamentet. I det aktuella fallet innebär detta 
yttrande en ändring av kommissionens förslag i enlighet med artikel 189a.2. 
II - Kommentarer till ändringsförslagen 
Europaparlamentets ändringsförslag kan delas upp i olika grupper. De gäller den 
rättsliga grunden för direktivet, direktivets tillämpningsområde, principens om varans 
avtalsenlighet, det sätt på vilket konsumentens rättigheter skall sättas i verket, 
möjligheten att undanta säljaren från ansvar, tillverkarens skyldigheter samt 
slutbestämmelserna. 
2 
1. Den rättsliga grunden 
Ändringsförslag nr 1 syftar till att komplettera den rättsliga grunden för direktivet 
genom att lägga till artikel 129a i fördraget, särskilt stycke l.a). Även om 
kommissionen inte tagit med detta ändringsförslag i sitt ändrade förslag föreslås, som 
en kompromiss för att kunna fortsätta lagstiftningsförfarandet, att ett nytt skäl läggs 
till. I detta skäl befästs tanken att gemenskapen, för att främja konsumenternas 
intressen och säkerställa en hög konsumentskyddsnivå, bidrar till att skydda 
konsumenternas ekonomiska intressen genom åtgärder som vidtas inom ramen för den 
inre marknaden. Detta skäl motsvarar texten i den nya artikel 153 i 
Amsterdamfördraget. 
2. Tillämpningsområde 
Ändringsförslag nr 11, vars syfte är att utvidga direktivets tillämpningsområde, tas 
inte upp i det ändrade förslaget. Ordalydelsen i den artikel som fastställts i den 
gemensamma ståndpunkten motsvarar den liknande bestämmelse som återfinns i 
Wienkonventionen från 1980 angående avtal om internationella köp av varor. 
Eftersom ett stort antal bestämmelser i förslaget till direktiv motsvarar viktiga 
bestämmelser i Wienkonventionen är det önskvärt att så långt som möjligt bibehålla 
parallellismen mellan de båda texterna. Under alla omständigheter kan 
medlemsstaterna upphäva denna bestämmelse genom att tillämpa 
minimiskyddsklausulen när de överför direktivet till nationell rätt. 
3. Principen om varans avtalsenlighet 
Ändringsförslag nr 3, 12 och 15 innebär vissa ändringar i fråga om principen om 
varans avtalsenlighet och dess tillämpning. 
Det förstnämnda ändringsförslaget har inte tagits med eftersom Europaparlamentet 
inte föreslagit att ordalydelsen i motsvarande bestämmelse i själva texten skall ändras, 
och eftersom den befintliga versionen av skälet bättre motsvarar den befintliga texten i 
artikeln. 
Kommissionen har inte heller tagit med ändringsförslag nr 12. Eftersom texten i den 
artikel som i så fall skulle ändras är analog med den som återfinns i 
Wienkonventionen från 1980 för motsvarande bestämmelse är det bättre att inte göra 
någon ändring utan bibehålla parallellismen. Under alla omständigheterna kan 
medlemsstaterna upphäva denna bestämmelse genom att tillämpa 
minimiskyddsklausulen vid införlivandet. 
Ändringsförslag nr 15, som tar upp ett praktiskt problem, återfinns däremot i det 
ändrade förslaget, med vissa modifikationer. Dessa bör utgöra en lösning på de 
problem som rådet tog upp vid sin första behandling och som ledde till att rådet 
avvisade detta ändringsförslag. 
3 
4. Det sätt på vilket konsumentens rättigheter skall sättas i verket. 
Av lagstiftningstekniska skäl har kommissionen inte tagit med ändringsförslag nr 33. 
Skälen i ett direktiv är förklaringar till texten vars syfte är att vara ett stöd när 
artiklarna skall tolkas. Det specifika syftet med skäl nr 14 är att förklara att begagnade 
varor på grund av sin specifika art inte kan bytas ut. Det finns ingen anledning att 
hänvisa till detta skäl i artikel 3, vid sidan av den tillräckliga förklaring som ges i 
skälet. 
Kommissionen har inte heller tagit med ändringsförslag nr 18. Kommissionen hade 
givit sitt samtycke till den gemensamma ståndpunkten vari rådet etablerade sin 
rangordningsmodell. Ändringsförslaget är överflödigt eftersom det i artikel 3.2 i den 
gemensamma ståndpunkten redan fastslås att varan skall återställas till avtalsenligt 
skick utan kostnad för konsumenten. 
I sitt ändrade förslag har kommissionen även undanröjt en risk för missförstånd i vissa 
språkversioner (avseende artikel 3.4) som nämndes i motiveringen till rådets 
gemensamma ståndpunkt och som även togs upp vid den andra behandlingen i 
parlamentet. Rättelsen överensstämmer med den förklaring av bestämmelsens innehåll 
som rådet gav i sin motivering. 
5. Möjligheten att undanta säljaren från ansvar 
Enligt ändringsförslag nr 34 skulle medlemsstaterna i fråga om försäljning av konst, 
samlarobjekt och antikviteter, kunna bestämma att parterna ges möjligheten att genom 
avtal undanta säljaren från allt ansvar. Detta ändringsförslag tas inte med eftersom 
kommissionen anser att en sådan bestämmelse i praktiken skulle göra det möjligt för 
vissa näringsidkare att systematiskt undandra sig sitt ansvar i sina allmänna 
försäljningsvillkor. 
6. Tillverkarens skyldigheter 
Kommissionen har inte tagit med ändringsförslag nr 5 eftersom detta ändringsförslag 
inte motsvaras av någon bestämmelse i direktivet. 
Ändringsförslag nr 19 har tagits med av kommissionen. Detta ändringsförslag utgör 
en bra förenkling av texten eftersom det är uppenbart att den slutliga säljaren i sin 
egenskap av näringsidkare kan avstå från sin rätt att rikta anspråk mot den ansvarige. 
7. Slutbestämmelser 
Ändringsförslag nr 25, 26, 27 och 28 gäller slutbestämmelserna i direktivet. 
Kommissionen har tagit med ändringsförslag nr 25. Målen för direktivet är bland 
annat att säkerställa en gemensam minimistandard i alla medlemsstater och att se till 
att konsumenten kan dra full nytta av den inre marknaden. För att dessa mål skall 
uppnås är det mycket viktigt att konsumenten informeras om dessa nya rättigheter och 
om att han har vissa rättigheter som är desamma i samtliga medlemsstater. 
V 
Ändringsförslag nr 26 har också tagits med, om än med vissa redaktionella ändringar 
för att lagtexten skall bli bättre. Detta ändringsförslag är en lämplig kompletterande 
ändring sedan direktiv 98/27 om förbudsförelägganden trätt i kraft. 
Däremot har ändringsförslag nr 27 och 28 inte tagits med. Ändringsförslag nr 27 
avseende de sätt på vilka konsumenterna kan göra sina rättigheter gällande bedöms 
gälla ett alltför komplicerat problem som berör alltför många frågor som inte faller 
inom direktivets tillämpningsområde. Dessa frågor kan inte regleras på ett 
tillfredsställande sätt i detta sammanhang. Vad gäller ändringsförslag nr 28 hade 
kommissionen redan givit sitt samtycke till rådets gemensamma ståndpunkt. 
III - Ändrat förslag 
Med beaktande av föregående och i enlighet med artikel 189 A 2, innehåller 
kommissionens ändrade förslag ändringarna nr 15, 19, 25 och 26. 
S 
Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv 
om försäljning och garantier avseende konsumtionsvaror 
GEMENSAM STÅNDPUNKT ANDRA T FORSLA G 
För att främja konsumentemas intressen 
och säkerställa en hög 
konsumentskyddsnivå skall gemenskapen 
bidra till att skydda konsumenternas 
ekonomiska intressen genom åtgärder 
som vidtas inom ramen for den inre 
marknaden. 
Artikel 2.5 
5. En brist i överensstämmelse som beror 
på att varan installerats felaktigt likställs 
med varans bristande avtalsenlighet när 
installationen utförts av säljaren eller 
under dennes ansvar. 
Artikel 4 
Regressrätt 
När den slutliga säljaren är ansvarig 
gentemot konsumenten på grund av 
sådan bristande avtalsenlighet som beror 
på handlande eller underlåtenhet av 
tillverkaren, en säljare i tidigare led i 
samma avtalskedja eller någon annan 
mellanhand, skall den slutliga säljaren ha 
rätt att rikta anspråk mot den eller de 
personer i avtalskedjan som är ansvarig, 
om han inte har avstått från denna rätt. 
Frågan om mot vilken eller vilka 
ansvariga personer den slutliga säljaren 
kan rikta anspråk skall, liksom frågan om 
vilka åtgärder och villkor som därvid 
skall gälla, avgöras enligt nationell lag. 5. En brist i överensstämmelse som beror 
på att varan installerats felaktigt likställs 
med varans bristande avtalsenlighet när 
installationen utförts av säljaren eller 
under dennes ansvar. Detta skall även 
gälla när en vara, som är avsedd att 
installeras av konsumenten, installerats 
av denne och felaktigheten vid 
installationen kan påvisas härröra från 
brister i de skriftliga 
installationsanvisningarna. 
När den slutliga säljaren är ansvarig 
gentemot konsumenten på grund av sådan 
bristande avtalsenlighet som beror på 
handlande eller underlåtenhet av 
tillverkaren, en säljare i tidigare led i 
samma avtalskedja eller någon annan 
mellanhand, skall den slutliga säljaren ha 
rätt att rikta anspråk mot den eller de 
personer i avtalskedjan som är ansvarig. 
Frågan om mot vilken eller vilka 
ansvariga personer den slutliga säljaren 
kan rikta anspråk skall, liksom frågan om 
vilka åtgärder och villkor som därvid 
skall gälla, avgöras enligt nationell lag. 
Q, 
Artikel 9 
Konsumentupplysning 
Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga 
åtgärder for att upplysa konsumenterna 
om vilka nationella rättsliga 
bestämmelser som antagits för att 
genomföra detta direktiv samt vid behov 
uppmana branschorganisationer att 
informera konsumenterna om deras 
rättigheter. 
Artikel 10 
Lagstiftning 
I bilagan till Europaparlamentets och 
rådets direktiv 98/27/EG (1) av den 19.5. 
1998 om förbudsforeläggande för att 
skydda konsumenternas intressen skall 
följande punkt läggas till: 
"10. Europaparlamentets och rådets 
direktiv 99/.../EG av den ... om 
försäljning och garantier avseende 
konsumtionsvaror (EGT L ... av den 
1999, s )". 
(l)EGTL 166, 11.6.1998, s.51. 
* 
ISSN 1024-4506 
KOM(99) 16 slutlig 
DOKUMENT 
SV 06 10 01 02 
Katalognummer : CB-CO-99-010-SV-C 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
&