Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken /* KOM/2011/0625 slutlig - 2011/0280 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET I kommissionens förslag till en flerårig budgetram för 2014–2020[1] anges budgetramar och riktlinjer för den gemensamma jordbrukspolitiken. På grundval av detta lägger kommissionen fram ett antal förordningar om den rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken under perioden 2014–2020, samt en konsekvensanalys som behandlar ett antal alternativa scenarier för jordbrukspolitikens utveckling. Föreliggande reformförslag bygger på meddelandet Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020[2], som innehåller breda politiska riktlinjer för hur man ska kunna möta de utmaningar som jordbruket och landsbygdsområdena står inför i framtiden och uppfylla målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, dvs. 1) hållbar livsmedelsproduktion, 2) hållbar förvaltning av naturresurser och klimatåtgärder och 3) balanserad territoriell utveckling. Meddelandets reformförslag har fått ett brett stöd, både inom den interinstitutionella debatten[3] och inom det samråd med berörda parter som hållits inom ramen för konsekvensanalysen. Ett genomgående tema har utkristalliserats under förfarandets gång, nämligen behovet av att främja ett effektivt resursutnyttjande för att säkra en smart och hållbar tillväxt som inkluderar alla för EU:s jordbruk och landsbygdsområden i linje med Europa 2020-strategin och av att strukturera den gemensamma jordbrukspolitiken på två pelare med olika men kompletterande verktyg i syfte att uppnå samma mål. Pelare I omfattar direktstöd och marknadsåtgärder som ger EU-jordbrukarna ett årligt basinkomststöd och stöd vid specifika störningar på marknaden; pelare II omfattar landsbygdsutveckling och inom denna är det medlemsstaterna som utarbetar och samfinansierar fleråriga program inom en gemensam ram[4]. Genom ett antal reformer har den gemensamma jordbrukspolitiken inriktas på ett mer marknadsorienterat jordbruk, samtidigt som producenterna tillförsäkrats inkomststöd, miljökraven integrerats bättre och landsbygdsutvecklingen getts mer stöd som ett led i en integrerad politik för utveckling av landsbygdsområden i hela EU. Inom ramen för reformprocessen har emellertid röster höjts för en bättre fördelning av stödet mellan och inom medlemsstaterna och för bättre fokusering av de åtgärder som inriktas på miljöfrågor och på att motverka de ökande svängningarna på marknaderna. Tidigare reformer har mest inriktats på inneboende problem, som till exempel för stora överskott och livsmedelssäkerhetskriser. I samtliga fall har reformerna tjänat sitt syfte och gagnat EU, både inom unionen och internationellt, men idag genereras de utmaningar som jordbruket står inför av faktorer utanför jordbrukets ram och det behövs därför bredare politiska åtgärder. Trycket på jordbruksinkomsterna förväntas bli fortsatt stort till följd av att jordbrukarna tvingas ta risker, produktionen minskar och marginalerna krymper på grund av stigande insatspriser. Det finns därför behov av att behålla inkomststödet och att förbättra verktygen för riskhantering och krisberedskap. Ett starkt jordbruk är av avgörande betydelse för EU:s livsmedelsindustri och för den globala livsmedelstryggheten. Samtidigt uppmanas aktörerna inom jordbruket och landsbygdsutvecklingen att öka sina ansträngningar för att uppnå de ambitiösa mål för klimat, energi och biologisk mångfald som ingår i Europa 2020-strategin. Jordbrukarna är tillsammans med skogsbrukarna våra viktigaste markförvaltare och kommer att behöva stöd när det gäller att införa och använda jordbrukssystem och jordbrukspraxis som är bra för miljön och klimatet, då marknadspriserna inte återspeglar kostnaden för dessa kollektiva nyttigheter. Det är också viktigt att utnyttja landsbygdsområdenas potential på bästa sätt för att bidra till tillväxt och sammanhållning för alla. Denna reform påskyndar integreringen av miljökrav. Den inför en stark miljöanpassningskomponent i den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare och för första gången garanteras det att alla EU-jordbrukar som får stöd går längre än tvärvillkoren och miljö- och klimatresultat som en del av sin dagliga verksamhet. Trettio procent av direktstöden kommer nu att vara knutna till miljöanpassning och dessa stöd kommer att garantera att alla jordbrukare uppnår miljö- och klimatfördelar genom koldioxidbindning i marken och de gräsmarkshabitat som är förknippade med permanent betesmark, genom skydd av vatten och habitat till följd av att det inrättas områden med ekologisk inriktning och genom förbättrad motståndskraft hos jordmån och ekosystem till följd av diversifieringen av grödor. De kommer att stärka markens och de naturliga ekosystemens möjligheter att bidra till att uppnå viktiga mål för den biologiska mångfalden och miljöanpassningen i EU. Tvärvillkoren kommer att fortsätta ligga till grund för direktstöden och kommer att inriktas ytterligare på skyddet av våtmarker och kolrika jordar samtidigt som de rationaliseras för att minska den administrativa bördan. Kommissionen är fast besluten att integrera ramdirektiven för vatten i tvärvillkoren när alla medlemsstater har infört dem fullt ut och de kommer att innehålla tydliga skyldigheter i synnerhet för jordbrukarna. Även inom landsbygdsutvecklingen prioriteras målen att uppnå hållbar förvaltning av naturresurserna och klimatinsatser genom åtgärder för att återställa, bevara och förbättra ekosystemen samt för att främja ett resurseffektivt, koldioxidsnålt och klimattåligt jordbruk. Landsbygdsutvecklingen kommer att bidra väsentligt till att slutföra genomförandet både av Natura 2000-direktivet och ramdirektivet för vatten och till att uppnå EU:s strategi för biologisk mångfald inom ramen för 2020-målen. Den framtida gemensamma jordbrukspolitiken kommer därför inte att vara en politik som bara omfattar en visserligen nödvändig men ändå liten del av EU:s ekonomi, utan den kommer att vara en politik som har en strategisk betydelse för livsmedelssäkerheten, miljön och för den territoriella balansen. Det är härigenom som man kan uppnå ett verkligt mervärde för hela EU, dvs. genom att med en sant gemensam politik sörja för att de begränsade budgetresurserna utnyttjas så effektivt som möjligt för att upprätthålla ett hållbart jordbruk inom hela EU, vidta åtgärder för att tackla övergripande problem som klimatförändringar och stärka solidariteten mellan medlemsstaterna, samtidigt som det ges möjlighet till ett flexibelt genomförande som tar hänsyn till lokala behov. I förslaget till en flerårig budgetram anges att den gemensamma jordbrukspolitiken även fortsättningsvis bör delas upp på två pelare och att budgeten för var och en av pelarna bör ligga kvar på den nominella nivå som den har år 2013; dessutom bör den gemensamma jordbrukspolitiken ha som mål att ge resultat på de områden som EU prioriterar. Direktstöden bör bidra till att främja hållbar produktion genom att 30 % av budgetanslaget för direktstöd avsätts för obligatoriska åtgärder som gynnar klimatet och miljön. Stödnivåerna bör gradvis likriktas och det bör också gradvis införas övre tak för stöden till stora stödmottagare. Landsbygdsutvecklingen bör tillsammans med andra av EU samfinansierade förvaltningsfonder ingå i gemensamma strategiska ramar, som bör vara mer resultatinriktade och regleras genom tydligare och bättre förhandsvillkor. Vad gäller marknadsåtgärderna, slutligen, bör finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken stärkas genom följande två verktyg utanför den fleråriga budgetramen: 1) en nödreserv för krissituationer, och 2) utvidgning av tillämpningsområdet för Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter. På grundval av detta fastställs de viktigaste delarna av den rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken 2014–2020 i ett paket innehållande följande förordningar: – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken (förordningen om direktstöd). – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning). – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om stöd till landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (förordningen om landsbygdsutveckling). – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken (den horisontella förordningen). – Förslag till rådets förordning om fastställande av vissa stöd och bidrag inom ramen för den samlade marknadsordningen för jordbruksprodukter. – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 73/2009 vad gäller tillämpningen av direktstöd till jordbrukare avseende år 2013. – Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller systemet med samlat gårdsstöd och stöd till vinodlare. Förordningen om landsbygdsutveckling bygger på det förslag som kommissionen lade fram 6 oktober 2011 i vilket det fastställs gemensamma regler för alla fonder inom ett gemensamt strategiskt ramverk[5]. Det kommer också att läggas fram en förordning om ordningen för stöd till de sämst ställda, vilken för närvarande omfattas av en annan rubrik i den fleråriga budgetramen. Man håller dessutom på att utarbeta nya regler för hur offentliggörandet av uppgifter om stödmottagarna ska göras, mot bakgrund av de påpekanden som gjorts av Europeiska unionens domstol. Detta görs i syfte att finna ett lämpligt sätt att se till att man efterlever öppenhetsprincipen samtidigt som man iakttar stödmottagarnas rätt till skydd av personuppgifter. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSANALYS I konsekvensanalysen undersöks tre möjliga scenarier, vilka tagits fram på grundval av en utvärdering av den nuvarande politiken och en utvärdering av framtida utmaningar och behov. Konsekvensanalysen är resultatet av en lång process som inleddes i april 2010 under ledning av en avdelningsövergripande arbetsgrupp. Arbetet har inbegripit en omfattande kvantitativ och kvalitativ analys och man har också fastställt ett riktvärde i form av prognoser på medellång sikt för jordbruksmarknaderna och jordbruksinkomsterna fram till 2020 och utvärderat hur de olika scenarierna skulle kunna påverka sektorns ekonomi. De tre scenarier som diskuteras i konsekvensanalysen är följande: 1) Det första scenariot bygger på anpassning, dvs. den nuvarande politiken bibehålls och de viktigaste bristerna åtgärdas, som t.ex. fördelningen av direktstöden. 2) Det andra scenariot bygger på integration, dvs. större ändringar av politiken i form av större målinriktning och miljöanpassning av direktstöden och större strategisk målinriktning av politiken för landsbygdsutveckling så att denna blir bättre samordnad med övrig EU-politik, samt utvidgning av den rättsliga grunden för samarbetet producenter emellan i syfte att utöka dess räckvidd. 3) Det tredje scenariot bygger på nyfokusering, dvs. politiken inriktas helt och hållet på miljön med en gradvis utfasning av direktstöden. Scenariot utgår ifrån att produktionskapaciteten kan upprätthållas utan stöd och att jordbruksområdenas socioekonomiska behov kan tillgodoses genom åtgärder på andra politiska områden. Som svar på den ekonomiska krisen och det ökande trycket på de offentliga finanserna har EU tagit fram Europa 2020-strategin och förslaget till en flerårig budgetram. I de olika scenarierna läggs emellertid olika vikt vid vart och ett av de tre politiska målen för den framtida gemensamma jordbrukspolitiken som strävar mot ett mer konkurrenskraftigt och hållbart jordbruk i livskraftiga landsbygdsområden. För att se till att den gemensamma jordbrukspolitiken överensstämmer med Europa 2020-strategin, särskilt vad gäller effektivt resursutnyttjande, kommer det i allt större utsträckning att krävas att jordbrukets produktivitet förbättras genom forskning, kunskapsöverföring och främjande av samarbete och innovation (även via det europeiska innovationspartnerskap för produktivitet och hållbarhet inom jordbruket). Den politiska ramen för EU:s jordbrukspolitik har inte längre några inslag av handelssnedvridning, men sektorn förväntas bli utsatt för ett större tryck genom fortlöpande liberalisering, särskilt inom ramen för utvecklingsagendan från Doha och frihandelsavtalen med Mercosur. De tre scenarierna har utarbetats på grundval av de synpunkter som uttrycktes under det samråd som genomfördes inom ramen för konsekvensbedömningen. Intresserade parter uppmanades att inkomma med synpunkter mellan den 23 november 2010 och den 25 januari 2011, och den 12 januari 2011 hölls ett möte i den rådgivande kommittén. De viktigaste synpunkterna sammanfattas nedan[6]: – Det råder konsensus bland berörda parter om att det behövs en stark gemensam jordbrukspolitik som bygger på två pelare för att man ska kunna möta de utmaningar som jordbruket står inför när det gäller trygg livsmedelsförsörjning, hållbar förvaltning av naturresurserna och territoriell utveckling. – De flesta av de berörda anser att den gemensamma jordbrukspolitiken har en roll att spela när det gäller att stabilisera marknaderna och priserna. – De berörda parterna har skilda åsikter om hur stödåtgärderna bör riktas (särskilt vad gäller omfördelning av direktstöd och stödtak). – De berörda parterna instämmer i att båda pelarna kan vara av stor betydelse när det gäller att ge klimatåtgärderna bättre genomslag och förbättra miljöprestandan till gagn för hela EU. Många lantbrukare anser att detta redan är fallet, men allmänheten anser att stöden under pelare I kan användas på ett mer effektivt sätt. – De berörda önskar att alla områden i EU, även de minst gynnade områdena, ska få ta del av den framtida tillväxten och utvecklingen. – Många berörda angav att den gemensamma jordbrukspolitiken bör integreras med andra politikområden som miljö, folkhälsa, handel och utveckling – Som möjliga vägar att koppla den gemensamma jordbrukspolitiken till Europa 2020-strategin föreslås innovation, utveckling av konkurrenskraftiga företag och främjande av kollektiva nyttigheter till förmån för EU-medborgarna. I konsekvensanalysen jämförs de tre möjliga scenarierna: Nyfokuseringsscenariot skulle påskynda strukturanpassningen inom jordbrukssektorn i och med att produktionen skulle föras över till de mest kostnadseffektiva områdena och de mest lönsamma sektorerna. Scenariot innebär att finansieringen för miljöåtgärder ökas kraftigt, men detta innebär också att jordbrukssektorn utsätts för större risker i och med att möjligheterna till marknadsintervention begränsas. Scenariot medför avsevärda sociala och miljörelaterade kostnader eftersom de mindre konkurrenskraftiga områdena skulle drabbas av inkomstbortfall och sämre miljöförhållanden, i och med att man skulle förlora de positiva effekter som följer av att direktstöden kopplas till tvärvillkor. Anpassningsscenariot, som befinner sig på motsatta sidan av spektrumet, är det alternativ som ger störst möjligheter till kontinuitet i politiken, eftersom det innehåller begränsade men konkreta förbättringar när det gäller jordbrukets konkurrenskraft och miljöprestanda. Man betvivlar emellertid att det scenariot skulle räcka till för att möta framtidens stora klimat- och miljöutmaningar på lämpligt sätt, något som också påverkar jordbrukets långsiktiga hållbarhet. Integrationsscenariot är nyskapande med sin ökade målinriktning och sina miljöanpassade direktstöd. Analysen visar att det är möjligt att miljöanpassa stöden till rimliga kostnader för jordbrukarna, även om det inte är möjligt att helt undvika administrativa bördor. På samma sätt är det möjligt att injicera ny livskraft i landsbygdsutvecklingen, förutsatt att medlemsstaterna och regionerna utnyttjar de nya möjligheter som ges på ett effektivt sätt och förutsatt att det gemensamma strategiska ramverket för EU-fonder inte innebär att man tar bort de synergieffekter som uppnås i samverkan med pelare I eller att man förlorar de aspekter som utgör lansbygdsutvecklingens starka sidor. Om det är möjligt att hitta en lämpligt balans är det detta scenario som bäst säkrar långsiktig hållbarhet för jordbruket och landsbygdsområdena. På grundval av dessa faktorer konstateras i konsekvensanalysen att integrationsscenariot är det mest balanserade av scenarierna i och med att det gradvis anpassar den gemensamma jordbrukspolitiken efter EU:s strategiska mål; samma balans återfinns i genomförandet av de olika delarna av förslagen till rättsakterna. Det är också viktigt att det tas fram en utvärderingsram så att det blir möjligt att bedöma den gemensamma jordbrukspolitikens prestanda i förhållande till ett antal gemensamma indikatorer för de politiska målen. Förenkling har efterlysts under hela processen och bör främjas, bland annat genom harmonisering av tvärvillkoren och marknadsinstrumenten och genom utformningen av stödet till små jordbruk utformas. Dessutom bör åtgärderna för att göra direktstöden mer miljöanpassade utformas på ett sådant sätt att man minskar den administrativa bördan och kontrollkostnaderna så mycket som möjligt. 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER Det föreslås att den gemensamma jordbrukspolitikens nuvarande struktur bibehålls, dvs. två pelare med årliga obligatoriska allmänna åtgärder under pelare I som kompletteras med frivilliga åtgärder som anpassas till nationella och regionala behov inom fleråriga program under pelare II. Syftet med den nya utformningen av direktstöden är emellertid att förbättra synergieffekterna med pelare II, vilken i sin tur kommer att ingå i ett gemensamt strategiskt ramverk för bättre samordning med andra av EU samfinansierade förvaltningsfonder. På grundval av ovanstående föreslås också att man behåller den nuvarande strukturen med fyra grundläggande rättsakter, även om syftet med den utvidgade finansieringsförordningen är att samla gemensamma bestämmelser i vad som nu kallas den horisontella förordningen, Förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Den gemensamma jordbrukspolitiken är i sanning en gemensam politik. Behörigheten på området delas mellan EU och medlemsstaterna; förvaltningen sköts på EU-nivå för att sörja för ett hållbart och diversifierat jordbruk i hela EU, för att tackla övergripande problem som klimatförändring och för att stärka solidariteten mellan medlemsstaterna. Med tanke på de stora utmaningar som vi står inför när det gäller livsmedelssäkerhet, miljö och territoriell balans är den gemensamma jordbrukspolitiken av strategisk betydelse när det gäller att se till att de åtgärder som vidtas för att möta utmaningarna är så effektiva som möjligt och när det gäller att säkra att budgetresurserna utnyttjas så effektivt som möjligt. Det föreslås också att den nuvarande uppdelningen på två pelare bör bibehållas för att medlemsstaterna ska kunna ges mer utrymme att själva ta fram lösningar som motsvarar deras lokala särdrag och för att bidra med samfinansiering till pelare II. Det nya europeiska innovationspartnerskapet och verktygen för riskhantering omfattas också av pelare II. Förslaget innebär också att den gemensamma jordbrukspolitiken anpassas bättre till Europa 2020-strategin (inbegripet ett gemensamt ramverk för EU-fonder) samt ett antal förbättringar och förenklingsåtgärder. Konsekvensanalysen visar också tydligt vad det skulle innebära, i form av negativa ekonomiska, miljömässiga och sociala konsekvenser, om inga åtgärder vidtas. I förordningen om direktstöd fastställs gemensamma regler för ordningen för grundstöd och relaterade stöd. På grundval av 2003 års jordbruksreform och 2008 års hälsokontroll av reformen som innebar att direktstöden frikopplades från produktionen, samtidigt som de underkastades krav på tvärvillkor, syftar förordningen nu till att såväl öka inriktningen av stödet på vissa åtgärder, områden och rättigheter, som att se till att stödnivåerna närmar sig varandra inom och mellan medlemsstaterna. I förordningen finns även en avdelning som behandlar kopplade stöd. Från och med 2014 kommer en samlad ordning, dvs. ordningen för grundstöd, att ersätta systemet med samlat gårdsstöd och systemet för enhetlig arealersättning i hela EU. Ordningen kommer att grundas på de stödrättigheter som på nationell eller regional nivå tilldelas alla jordbrukare enligt deras antal stödberättigande hektar under det första år ordningen tillämpas. Det innebär att den regionala modellen som under innevarande period var valfri nu ska användas allmänt, vilket på ett effektivt sätt för in all jordbruksmark i systemet. Reglerna för förvaltningen av stödrättigheterna och den nationella reserven följer i stor utsträckning nuvarande bestämmelser. I syfte att uppnå en mer rättvis fördelning av stödet bör värdet på stödrättigheterna närma sig ett enhetligt värde på nationell eller regional nivå. Detta genomförs successivt för att undvika större avbrott. Ett viktigt inslag är målet att generellt öka den gemensamma jordbrukspolitikens miljöprestanda genom miljöanpassning av direktstöden med hjälp av vissa jordbruksmetoder som är gynnsamma för klimat och miljö och som alla jordbrukare måste tillämpa, och som går längre än tvärvillkoren och därför utgör grunden för åtgärder inom andra pelaren. Definitionen av aktiv jordbrukare ökar ytterligare inriktningen på jordbrukare som verkligen bedriver jordbruksverksamhet och därmed legitimiserar stödet. Dessutom förväntas att stödet till stora stödmottagare successivt minskas och omfattas av övre tak, samtidigt som man tar vederbörlig hänsyn till sysselsättningen. Vidare föreskrivs även följande stöd: – Ett stöd (30 % av det årliga nationella taket) till jordbrukare som tillämpar följande jordbruksmetoder som är gynnsamma för klimat och miljö: diversifiering av grödor, bibehållande av permanent betesmark och områden med ekologisk inriktning. Jordbrukare som driver ekologiskt jordbruk får automatiskt utnyttja detta stöd, medan jordbrukare i Natura 2000-områden kommer att behöva uppfylla de relevanta kraven i den mån de överensstämmer med Natura 2000-lagstiftningen. – Ett frivilligt stöd (upp till 5 % av det årliga nationella taket) till jordbrukare i områden med särskilda naturliga begränsningar (områden avgränsas på samma sätt som vid åtgärder som rör landsbygdsutveckling). Detta stöd tar hänsyn till behovet av inkomststöd för att motverka utflyttning i områden med naturliga begränsningar och kompletterar det befintliga stödet inom landsbygdsutvecklingen. – Ett stöd (upp till 2 % av det årliga nationella taket) till unga jordbrukare i samband med deras etablering, vilket kan kompletteras med etableringsstöd inom landsbygdsutveckling. Samtidigt innehåller förordningen en förenklad ordning för småbrukare (upp till 10 % av det årliga nationella taket), som sålunda kan få stöd i form av en klumpsumma som ersätter alla direktstöd och som förenklar administrationen genom att lätta på skyldigheterna för sådana jordbrukare när det gäller miljöanpassning, tvärvillkor och kontroller. Ett kopplat stöd på frivillig basis inrättas för särskilda typer av jordbruk eller jordbrukssystem som genomgår särskilda svårigheter och som är särskilt viktiga av ekonomiska och/eller sociala skäl. Stöd ges i den utsträckning som behövs för att behålla nuvarande produktionsnivåer (upp till 5 % av det årliga nationella taket och med möjligheten att överskrida det i särskilda fall). Dessutom behåller förordningen möjligheten till kompletterande nationella direktstöd för Bulgarien och Rumänien, och innefattar även ett specifikt bomullsstöd. I fråga om förenkling kommer de nya ordningarna för direktstöd att baseras på en enda typ av stödrättigheter och harmoniserade övergångsregler, vilket underlättar förvaltningen av dem. En harmonisering av bestämmelserna för kopplade stöd under en rubrik gör de rättsliga ramarna mer användarvänliga, och småbrukarordningen med sina förenklade krav och rutiner kommer att innebära byråkratiska lättnader för småbrukare och öka deras konkurrenskraft. 4. BUDGETKONSEKVENSER I förslaget till en flerårig budgetram anges att en avsevärd andel av EU:s budget även i framtiden bör avsättas för jordbruket, då den gemensamma jordbrukspolitiken är en gemensam politik av stor strategisk betydelse. Det förslås därför att den gemensamma jordbrukspolitiken bör inriktas på sina huvudverksamheter och att 317,2 miljarder euro (i löpande priser) bör avsättas för pelare I och 101,2 miljarder euro (i löpande priser) bör avsättas för pelare II under perioden 2014-2020. Medlen för pelare I och pelare II kompletteras med ytterligare medel på 17,1 miljarder euro, fördelade på 5,1 miljarder euro för forskning och innovation, 2,5 miljarder euro för livsmedelsäkerhet, 2,8 miljarder euro för stöd till de sämst ställda enligt andra rubriker i den fleråriga budgetramen, 3,9 miljarder euro till en ny reserv för kriser inom jordbrukssektorn och upp till 2,8 miljarder euro inom Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (utanför den fleråriga budgetramen), vilket ger en total budget på 435,6 miljarder euro för perioden 2014–2020. Vad gäller fördelningen av stöd mellan medlemsstaterna föreslås att man jämnar ut skillnaderna i stödnivåerna för medlemsstater med direktstöd på mindre än 90 % av EU-genomsnittet. I förordningen om direktstöd beräknas de nationella taken på den grunden. Stöden till landsbygdsutveckling kommer att fördelas på grundval av objektiva kriterier som bygger på de politiska målen och med hänsyn tagen till den nuvarande fördelningen. På samma sätt som idag bör de regioner som utvecklas långsammare även fortsättningsvis omfattas av högre samfinansieringsnivåer och detta gäller även vissa åtgärder som kunskapsöverföring, producentgrupper, samarbete och Leader. Det införs viss flexibilitet för överföringar mellan pelare (upp till 5 % av direktstöden), dels från pelare I till pelare II för att göra det möjligt för medlemsstaterna att stärka sin politik för landsbygdsutveckling och dels från pelare II till pelare I för de medlemsstater vars direktstödsnivåer ligger under 90 % av EU-genomsnittet. Mer detaljerad information om vilka budgetkonsekvenserna blir av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken finns i den finansieringsöversikt som åtföljer förslagen till rättsakter. 2011/0280 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42 och 43.2, med beaktande av 1979 års anslutningsakt, särskilt punkt 6 i protokoll nr 4 om bomull, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[7], efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[8], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[9], efter att ha hört Europeiska datatillsynsmannen[10], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén – Den gemensamma jordbrukspolitiken mot 2020: Att klara framtidens utmaningar i fråga om livsmedel, naturresurser och territoriell balans[11] fastställs möjliga utmaningar, syften och inriktningar för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013. Mot bakgrund av de diskussioner som hållits kring meddelandet bör den gemensamma jordbrukspolitiken reformeras med verkan från och med den 1 januari 2014. Den reformen bör omfatta den gemensamma jordbrukspolitikens viktigaste instrument, däribland rådets förordning (EG) nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma regler för system för direktstöd för jordbrukare inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, om ändring av förordningarna (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 378/2007 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1782/2003[12]. Med tanke på reformens omfattning bör förordning (EG) nr 73/2009 upphävas och ersättas med en ny text. Reformen bör också så långt det är möjligt harmonisera och förenkla bestämmelserna. (2) Denna förordning bör innehålla alla de grundläggande delar som rör utbetalningen av unionsstöd till jordbrukare och fastställa de kriterier och villkor för berättigande till dessa stöd som alltid är kopplade till dessa grundläggande delar. (3) Det bör klargöras att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr […] av den … om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken[13] [den horisontella förordningen] och de bestämmelser som har antagits i enlighet med denna bör tillämpas med beaktande av de åtgärder som fastställs i denna förordning. För att uppnå förenlighet med andra rättsliga instrument som rör den gemensamma jordbrukspolitiken förs vissa regler som för närvarande ingår i förordning (EG) nr 73/2009 in i förordning (EG) nr […][den horisontella förordningen], särskilt regler som garanterar förenlighet med de skyldigheter som föreskrivs genom bestämmelser om direktstöd, inbegripet kontroller och tillämpning av administrativa åtgärder och administrativa påföljder om skyldigheterna inte fullgörs, regler som rör tvärvillkor, t.ex. föreskrivna verksamhetskrav samt god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden, övervakning och utvärdering av relevanta åtgärder samt regler som rör återvinning av felaktigt utbetalda belopp. (4) För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar i denna förordning bör kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inbegripet på expertnivå. Kommissionen bör, när den utarbetar och upprättar delegerade akter, se till att relevanta dokument överlämnas till Europaparlamentet och rådet samtidigt, i tid och på lämpligt sätt. (5) För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna förordning och undvika illojal konkurrens eller diskriminering mellan jordbrukare, bör kommissionen ges genomförandebefogenheter när det gäller följande: att fastställa det årliga nationella taket för systemet med grundstöd, anta regler om ansökningar om tilldelning av stödrättigheter, anta regler som rör återföring av stödrättigheter som inte aktiverats till den nationella reserven, fastställa krav rörande anmälan av överföring av stödrättigheter till de nationella myndigheterna och tidsfristerna för sådan anmälan, fastställa det årliga taket för stöd vid tillämpning av jordbruksmetoder som är gynnsamma för klimatet och miljön, fastställa det årliga taket för ett stöd som kompenserar för områden med naturliga begränsningar, fastställa ett årligt tak för stöd som ges till unga jordbrukare, fastställa de årliga taken för frivilligt kopplat stöd, anta regler om förfarandet för fastställande och godkännande av beslut inom ramen för frivilligt kopplat stöd, anta regler om det förfarande för godkännande och anmälan till producenterna som är kopplat till tillståndsgivningen för mark och sorter i samband med det grödspecifika stödet för bomull, fastställa bestämmelser om beräkningen av minskningen av beloppet för grödspecifikt stöd för bomull, anta regler som rör allmänna anmälningskrav. Befogenheterna bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av regler och allmänna principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter[14]. (6) Kommissionen bör anta direkt tillämpliga genomförandeakter som, i vederbörligen motiverade fall gällande undantagsåtgärder för förvaltningen, avser att lösa brådskande och oförutsedda problem i en eller flera medlemsstater när tvingande skäl till skyndsamhet så kräver. (7) Syftet med denna förordning kan uppnås mer effektivt på unionsnivå genom den garanterade fleråriga EU-finansieringen och genom en fokusering på tydligt identifierade prioriteringar mot bakgrund av kopplingar mellan denna förordning och andra delar av den gemensamma jordbrukspolitiken, skillnaderna mellan olika landsbygdsområden och medlemsstaternas begränsade resurser efter utvidgningen av unionen. Denna förordning är därför förenlig med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen. Eftersom tillämpningsområdet för denna förordning är begränsat till vad som är nödvändigt för att uppnå målen är den också förenlig med proportionalitetsprincipen enligt artikel 5.4 i det fördraget. (8) För att ta hänsyn till ny lagstiftning om stödordningar som kan antas efter det att denna förordning har trätt i kraft, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i syfte att ändra förteckningen över stödsystem i bilaga I delegeras till kommissionen. (9) För att ta hänsyn till nya särskilda inslag och garantera skydd av stödmottagarnas rättigheter bör befogenheter att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att fastställa ytterligare definitioner rörande tillträdet till stöd enligt denna förordning samt att fastställa de ramar inom vilka medlemsstaterna ska bestämma minimiverksamheten på arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling samt vilka kriterier som jordbrukarna ska uppfylla för att anses ha iakttagit skyldigheten att hålla jordbruksarealen i ett skick som lämpar sig för produktion och kriterier för att fastställa förekomsten av en övervägande andel gräs och annat örtartat foder vad avser permanent gräsmark. (10) För att garantera skydd av stödmottagarnas rättigheter bör befogenheter att anta akter i enlighet med artikel 290 delegeras till kommissionen i syfte att anta bestämmelser om den beräkningsgrund för minskningar som medlemsstaterna ska tillämpa på jordbrukarna i enlighet med tillämpningen av finansiell disciplin. (11) För att kunna säkerställa att de belopp som ska finansiera den gemensamma jordbrukspolitiken är förenliga med de årliga tak som anges i artikel 16.1 i förordning (EU) nr […] [den horisontella förordningen ], bör en anpassning av direktstödnivån varje enskilt kalenderår bibehållas. Anpassningen av direktstöd bör endast tillämpas på stöd över 5 000 euro som kommer att beviljas en jordbrukare under ett visst kalenderår. Med beaktande av direktstödsnivåerna i Bulgarien och Rumänien inom ramen för den infasningsmekanism som tillämpas på alla direktstöd som beviljas jordbrukare i dessa medlemsstater, bör instrumentet för finansiell disciplin inte tillämpas i de medlemsstaterna förrän från och med den 1 januari 2016. (12) För att ta hänsyn till utvecklingen när det gäller de maximala direktstödsbelopp som får beviljas totalt, inklusive de belopp som följer av beslut som kommer att fattas av medlemsstaterna avseende överföringar mellan första och andra pelaren, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen för översyn av de nationella tak och de nettotak som fastställs i denna förordning. (13) Erfarenheterna från tillämpning av olika ordningar för direktstöd till jordbrukare visar att stödet i ett antal fall beviljades till stödmottagare vars yrkesmässiga verksamhet inte alls eller endast marginellt utgjordes av jordbruksverksamhet, såsom flygplatser, järnvägsföretag, fastighetsföretag och företag som förvaltar sportanläggningar. För att rikta stödet bättre bör medlemsstaterna avstå från att bevilja direktstöd till sådana fysiska eller juridiska personer. Mindre deltidsjordbruk bidrar direkt till landsbygdsområdenas livskraft och bör därför inte hindras från att beviljas direktstöd. (14) För att undvika en alltför tung administrativa börda orsakad av handläggningen av små stödbelopp, bör medlemsstaterna i regel inte bevilja direktstöd när stödet skulle bli lägre än 100 euro eller när de stödberättigande arealer på ett jordbruksföretag som stödansökan gäller omfattar mindre än en hektar. Men eftersom strukturerna för medlemsstaternas jordbruksekonomier varierar avsevärt och kan skilja sig väsentligt från den genomsnittliga jordbruksstrukturen i gemenskapen, bör det antas särskilda bestämmelser för att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa minimitrösklar som återspeglar deras särskilda situation. På grund av den mycket specifika jordbruksstrukturen i de yttersta randområdena och på Egeiska öarna bör medlemsstaterna kunna bestämma om en minimitröskel bör tillämpas i dessa regioner. Medlemsstaterna bör dessutom ges frihet att välja att genomföra en av två typer av minimitrösklar som gör det möjligt att beakta strukturella särdrag inom deras jordbrukssektorer. Eftersom stöd skulle kunna beviljas till jordbrukare med så kallade jordbruksföretag utan mark är den hektarbaserade tröskeln inte tillämplig. Ett stödrelaterat minimibelopp bör därför tillämpas avseende denna typ av jordbrukare. För att säkerställa likabehandling för jordbrukare vars direktstöd omfattas av infasning i Bulgarien och Rumänien, bör minimitröskeln grundas på de slutliga belopp som ska beviljas i slutet av infasningsprocessen. (15) Fördelningen av direkt inkomststöd mellan jordbrukare kännetecknas av att en oproportionerligt stor del av stödet tilldelas ett ganska litet antal större stödmottagare. På grund av storskaligheten behöver större stödmottagare inte få lika stort stöd per enhet för att syftet med inkomststödet ska uppnås. Förmågan att anpassa sig gör det dessutom lättare för större stödmottagare att vara verksamma med lägre stöd per enhet. Därför är det rimligt att införa en ordning för större stödmottagare där stödnivån successivt minskas och till sist omfattas av ett tak, i syfte att förbättra fördelningen av stöd mellan jordbrukare. Sådana ordningar bör dock ta hänsyn till behovet av avlönad arbetskraft så att man undviker snedvridningseffekter för större jordbruk med många anställda. Dessa maximala stödnivåer bör inte gälla sådant stöd som beviljas jordbruk som använder jordbruksmetoder som är gynnsamma för klimat och miljö, eftersom det skulle kunna leda till att de gynnsamma mål som eftersträvas inte uppnås i lika stor utsträckning. För att effektivisera införandet av ett övre tak bör medlemsstaterna fastställa vissa kriterier för att undvika att systemet missbrukas av jordbrukare som försöker undgå dess effekter. Intäkterna från minskningarna av och från de övre taken för stödet till större stödmottagare bör stanna i de medlemsstater där de genererades och bör användas till att finansiera projekt som väsentligt bidrar till innovation i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr […] av den … om stöd till landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)[15] [förordningen om landsbygdsutveckling]. (16) För att underlätta genomförandet av systemet med övre tak, framför allt när det gäller förfarandena för beviljande av direktstöd till jordbrukare och för de motsvarande överföringarna till programmen för landsbygdsutveckling, bör det fastställas nettotak för varje medlemsstat i syfte att begränsa det stöd som betalas ut till jordbrukarna till följd av tillämpningen av övre tak. För att ta hänsyn till särdragen hos det stöd från den gemensamma jordbrukspolitiken som beviljas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 247/2006 av den 30 januari 2006 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden[16] och rådets förordning (EG) nr 1405/2006 av den 18 september 2006 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för de mindre Egeiska öarna och om ändring av förordning (EG) nr 1782/2003[17], och till det faktum att dessa direktstöd inte omfattas av övre tak, bör nettotaket för de berörda medlemsstaterna inte inkludera dessa direktstöd. (17) Det bör anges att de bestämmelser i den här förordningen som skulle kunna föranleda medlemsstaterna att vidta åtgärder som kan jämställas med statligt stöd inte bör omfattas av tillämpningen av reglerna för statligt stöd, under förutsättning att bestämmelserna i fråga innehåller lämpliga villkor för stödbeviljande eller föreskriver att kommissionen ska fastställa sådana villkor i syfte att förhindra konkurrensstörningar. (18) För att den gemensamma jordbrukspolitikens mål ska kunna uppnås bör stödsystemen kunna anpassas till ändrade omständigheter, om nödvändigt på kort tid. Därför är det nödvändigt att föreskriva möjlig översyn av ordningarna, särskilt med hänsyn till den ekonomiska utvecklingen eller budgetläget, vilket innebär att stödmottagarna inte bör ta för givet att stödvillkoren förblir de samma. (19) Jordbrukarna i de medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004 eller senare fick direktstöd i enlighet med en infasningsmekanism som föreskrivs i deras respektive anslutningsakter. För Bulgarien och Rumänien kommer en sådan mekanism fortfarande att vara i kraft under 2014 och 2015. Dessutom tilläts dessa medlemsstater att bevilja kompletterande nationellt direktstöd. Möjligheten att bevilja sådana stöd bör bibehållas för Bulgarien och Rumänien tills de helt har fasats in. (20) För att säkerställa en bättre fördelning av stödet för jordbruksmark i unionen, inklusive i de medlemsstater som tillämpade det system för enhetlig arealersättning som upprättades i enlighet med förordning (EG) nr 73/2009, bör en ny ordning för grundstöd ersätta det system med samlat gårdsstöd som upprättades i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system med direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare[18], och som fortsatte att gälla inom ramen för förordning (EG) nr 73/2009 som sammanförde förutvarande befintliga stödmekanismer till en samlad ordning med frikopplade direktstöd. Ett sådant steg bör medföra att de stödrättigheter som erhållits i enlighet med dessa förordningar utgår och att nya sådana tilldelas, även om de fortfarande är baserade på det antal stödberättigande hektar som finns tillgängliga för jordbrukare under det första året för systemets genomförande. (21) Till följd av den successiva integreringen av ytterligare sektorer i systemet med samlat gårdsstöd och den efterföljande anpassningsperiod som beviljats jordbrukarna, har det blivit allt svårare att motivera avsevärda individuella skillnader i stödnivå per hektar med hänvisning till tidigare stöd. Därför bör det direkta inkomststödet fördelas mer rättvist mellan medlemsstaterna, genom att kopplingen till tidigare förhållanden minskas och unionsbudgetens övergripande sammanhang beaktas. För att garantera en jämnare fördelning av direktstödet samtidigt som hänsyn tas till de löneskillnader och skillnader i råvarukostnader som fortfarande finns, bör direktstödnivåerna per hektar justeras progressivt. Medlemsstater med direktstöd som ligger under 90 % av genomsnittet bör minska skillnaden mellan sin nuvarande nivå och denna nivå med en tredjedel. Denna konvergens bör finansieras proportionellt av alla medlemsstater med direktstöd som ligger över unionsgenomsnittet. Dessutom bör alla stödrättigheter som aktiveras under 2019 i en medlemsstat eller i en region ha ett enhetligt enhetsvärde till följd av en konvergens mot detta värde, som bör genomföras i linjära steg under övergångsperioden. Men för att undvika negativa ekonomiska följdverkningar för jordbrukarna bör de medlemsstater som använt systemet med samlat gårdsstöd och särskilt den tidigare modellen, tillåtas att ta hänsyn till tidigare faktorer när de beräknar värdet på stödrättigheterna under det första år som det nya systemet tillämpas. Debatten om de kommande fleråriga finansiella ramarna för den period som inleds 2021 bör även fokuseras på målet att uppnå fullständig konvergens genom lika fördelning av direktstödet inom hela unionen under den perioden. (22) De erfarenheter som vunnits från tillämpningen av systemet med samlat gårdsstöd visar att vissa av de viktigaste delarna bör behållas, däribland fastställandet av nationella tak för att säkerställa att den totala stödnivån inte överstiger aktuella budgetrestriktioner. Medlemsstaterna bör också ha en nationell reserv som bör användas för att underlätta för unga nya jordbrukare att delta i systemet eller som får användas för att ta hänsyn till särskilda behov i vissa regioner. Bestämmelserna om överföring och användning av stödrättigheter bör behållas, men om möjligt förenklas. (23) För att garantera skyddet av stödmottagarnas rättigheter och för att bringa klarhet i specifika situationer som kan uppstå vid tillämpningen av ordningen för grundstöd, bör befogenheter att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att anta regler avseende stödberättigande och om tillträde till ordningen för grundstöd för jordbrukare vid arv och förtida arv, arv i samband med arrende, ändrad rättslig ställning eller laglig benämning och vid sammanslagning eller uppdelning av företaget, i syfte att anta regler om beräkning av stödrättigheternas värde och antal eller om ökning av värdet på stödrättigheter i förhållande till tilldelningen av stödrättigheter, inbegripet regler om möjligheten av ett provisoriskt värde och antal eller en om provisorisk ökning av stödrättigheter tilldelade på grundval av en ansökan från jordbrukaren, regler om villkor för fastställande av det provisoriska och definitiva värdet och antalet stödrättigheter samt bestämmelser för situationer där ett försäljnings- eller arrendeavtal skulle kunna påverka tilldelningen av stödrättigheter, i syfte att anta regler om fastställande och beräkning av värde och antal avseende de stödrättigheter som mottagits från den nationella reserven och i syfte att anta regler om ändring av enhetsvärdet på stödrättigheterna vid delrättigheter och kriterier för tilldelningen av stödrättigheter i enlighet med utnyttjandet av den nationella reserven och till jordbrukare som inte ansökte om stöd 2011. (24) För att säkerställa en god förvaltning av stödrättigheterna bör befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i syfte att anta regler om anmälan och utnyttjande av stödrättigheter delegeras till kommissionen. (25) Särskilda åtgärder bör behållas för hampa, för att se till att illegala grödor inte kan gömmas bland grödor som berättigar till grundstöd och därigenom negativt påverka den gemensamma organisationen av marknaden för hampa. Arealstöd bör därför kunna beviljas endast för arealer som har besåtts med hampsorter som ger vissa garantier med avseende på innehåll av psykotropa ämnen. För att bevara folkhälsan bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 delegeras till kommissionen i syfte att anta regler enligt vilka stöd endast kan beviljas för certifierat utsäde av vissa hampsorter och som fastställer förfarandet för bestämning av hampsorter och verifiering av deras innehåll av tetrahydrokannabinol. (26) Ett av den gemensamma jordbrukspolitikens syften är att förbättra miljöprestandan genom en obligatorisk miljöanpassningskomponent i direktstödet, som kommer att stödja jordbruksmetoder som är gynnsam för klimatet och miljön och är tillämplig i hela EU. I detta syfte bör medlemsstaterna använda en del av sitt nationella tak för direktstöd till att bevilja ett årligt stöd utöver grundstödet, för obligatoriska metoder som ska följas av jordbrukare som, i form av prioriterad åtgärd, strävar efter att uppnå både klimat- och miljöpolitiska mål. Dessa metoder bör utgöras av enkla, allmänna, icke-avtalsmässiga och årliga åtgärder som går längre än tvärvillkor och är kopplade till jordbruk, t.ex. att diversifiera grödor och bibehålla permanent gräsmark och områden med ekologisk inriktning. Denna typ av metoder bör också vara obligatoriska för jordbrukare vars jordbruksföretag är helt eller delvis belägna i Natura 2000-områden som omfattas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter[19] och av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar[20], i den mån metoderna är förenliga med dessa direktivs syften. Jordbrukare som uppfyller de villkor som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 834/2007 av den 28 juni 2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter och om upphävande av förordning (EEG) nr 2092/91[21] bör dra nytta av miljöanpassningskomponenten utan att uppfylla några ytterligare skyldigheter, med tanke på de erkända miljöfördelarna med ekologiska jordbrukssystem. Vid underlåtelse att iaktta miljöanpassningskomponenten bör det utdömas påföljder i enlighet med artikel 65 i förordning (EU) nr [ ] [den horisontella förordningen] (27) För att säkerställa att skyldigheterna när det gäller åtgärden för diversifiering av grödor tillämpas på ett proportionerligt och icke-diskriminerande sätt och leder till ett ökat skydd av miljön, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att anta en definition av grödor och anta regler för tillämpningen av den åtgärden. (28) För att garantera att mark som deklarerats som permanent gräsmark verkligen upprätthålls som sådan av jordbrukarna bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen, i syfte att anta regler som gäller tillämpningen av åtgärden. (29) För att garantera att åtgärden avseende områden med ekologiskt fokus genomförs ändamålsenligt och konsekvent, med beaktande av medlemsstaternas särdrag, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att ytterligare definiera de olika typer av områden med ekologiskt fokus som nämns i åtgärden samt att lägga till och definiera andra typer av områden med ekologiskt fokus som kan beaktas för att uppnå den procentandel som avses i åtgärden. (30) I syfte att främja en hållbar utveckling för jordbruken i områden med naturliga begränsningar, bör medlemsstaterna få använda en del av sina nationella tak för direktstöd till att bevilja ett årligt arealbaserat stöd, utöver grundstödet, till alla jordbrukare som bedriver verksamhet i sådana områden. Detta stöd bör inte ersätta det stöd som ges i samband med landsbygdsutvecklingsprogram och bör inte beviljas till jordbrukare i de områden som utsågs i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)[22] men som inte har utsetts i enlighet med artikel 46.1 i Europaparlamentets och rådets förordning av den .... om stöd till landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)[23] [förordningen om landsbygdsutveckling]. (31) Unga jordbrukares etablering och utveckling av ny ekonomisk verksamhet inom jordbrukssektorn innebär en ekonomisk utmaning och är en komponent som bör beaktas vid fördelning och inriktning av direktstöd. Denna utveckling är väsentlig för unionens jordbrukssektors konkurrenskraft och, av detta skäl, bör ett inkomststöd till unga jordbrukare som etablerar jordbruksverksamhet inrättas för att göra det lättare för unga jordbrukare att starta sin verksamhet och efter starten genomföra en strukturanpassning i sina jordbruksföretag. Medlemsstaterna bör kunna använda en del av sina nationella tak för direktstöd till att utöver grundstödet bevilja årliga arealbaserade stöd till unga jordbrukare. Det stödet bör betalas ut under högst fem år, eftersom det endast bör täcka den inledande perioden för affärsverksamheten och inte bli till ett driftsstöd. (32) För att garantera skydd av stödmottagarnas rättigheter och för att undvika diskriminering dem emellan bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att definiera villkoren för när en juridisk person kan anses vara berättigad att ta emot stöd till unga jordbrukare, särskilt vad gäller tillämpningen av åldersgränsen på en eller flera fysiska personer som ingår i den juridiska personen. (33) Medlemsstaterna bör tillåtas att använda en del av sina nationella tak för direktstöd till att bevilja kopplat stöd i vissa sektorer, i tydligt definierade fall. De resurser som kan användas till kopplat stöd bör begränsas till en lämplig nivå, men man bör tillåta att sådant stöd beviljas i medlemsstater eller i vissa av deras regioner som ställs inför särskilda situationer, där vissa typer av jordbruk eller vissa jordbrukssektorer är särskilt viktiga av ekonomiska, miljömässiga och/eller sociala skäl. Det bör vara tillåtet för medlemsstaterna att använda upp till 5 % av sitt nationella tak till detta stöd, eller 10 % i det fall deras nivå för kopplat stöd översteg 5 % under minst ett av åren i perioden 2010–2013. I vederbörligen motiverade fall där vissa känsliga behov kan påvisas i en region och efter kommissionens godkännande, bör medlemsstaterna dock tillåtas använda mer än 10 % av sitt nationella tak. Kopplat stöd bör endast beviljas i den utsträckning som är nödvändig för att skapa ett incitament till att behålla aktuella produktionsnivåer i dessa regioner. Detta stöd bör också vara tillgängligt för jordbrukare som den 31 december 2013 har särskilda stödrättigheter tilldelade enligt förordning (EG) nr 1782/2003 och förordning (EG) nr 73/2009 och som inte har stödberättigande hektar för aktivering av stödrättigheterna. När det gäller godkännande av frivilligt kopplat stöd som överstiger 10 % av det årliga nationella tak som fastställs per medlemsstat, bör kommissionen ha befogenhet att anta genomförandeakter utan tillämpning av förordning (EU) nr 182/2011. (34) För att garantera ett ändamålsenligt och målinriktat utnyttjande av unionens medel och undvika dubbelfinansiering genom andra liknande stödinstrument, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att definiera antagandet av regler om villkoren för beviljande av frivilligt kopplat stöd och regler om stödets förenlighet med andra unionsåtgärder samt om kumulering av stöd. (35) Vad angår stöd till bomullssektorn anses det, i enlighet med förordning (EG) nr 73/2009, vara nödvändigt att en del av stödet fortsätter att vara kopplat till bomullsodling genom ett grödspecifikt stöd per stödberättigande hektar i syfte att försäkra sig mot varje risk för produktionsstörning i bomullsproducerande regioner, med hänsyn tagen till alla faktorer som inverkar på detta val. Detta val bör bibehållas i enlighet med målen i protokoll nr 4 om bomull, som är fogat till 1979 års anslutningsakt. (36) För att få till stånd en ändamålsenlig tillämpning av det grödspecifika bomullsstödet bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att anta regler och villkor som ska gälla för tillståndsgivning för mark och sorter i samband med det grödspecifika stödet för bomull och bestämmelser om villkoren för att bevilja detta särskilda stöd, om stödberättigandekrav och jordbruksmetoder, om kriterier för godkännande av branschorganisationer, om producenternas skyldigheter och om situationer där de godkända branschorganisationerna inte iakttar de kriterierna, (37) I kapitel 2 i rådets förordning (EG) nr 637/2008 av den 23 juni 2008 om ändring av förordning (EG) nr 1782/2003 och upprättande av nationella omstruktureringsprogram för bomullssektorn[24] föreskrevs att varje bomullsodlande medlemsstat antingen vart fjärde år och för första gången senast den 1 januari 2009 måste lämna in ett utkast till ett fyraårigt omstruktureringsprogram till kommissionen eller senast den 31 december 2009 lämna in ett enda förslag till modifierat omstruktureringsprogram till kommissionen omfattande åtta år. Erfarenheten har visat att omstruktureringen av bomullssektorn skulle fungera bättre genom andra åtgärder, däribland de som finansieras inom ramen för landsbygdsutvecklingsprogrammet i enlighet med förordning (EU) nr [förordningen om landsbygdsutveckling], som också skulle medföra en bättre samordning med åtgärder i andra sektorer. Men de förvärvade rättigheterna och berättigade förväntningarna hos företag som redan omfattas av omstruktureringsprogrammen bör respekteras. Därför bör de pågående programmen på fyra eller åtta år få fortsätta hela perioden ut. När den aktuella perioden löpt ut bör programmen dock avslutas. Medlen som finns tillgängliga från fyraårsprogrammet skulle sedan kunna integreras i de tillgängliga EU-medlen för åtgärder inom ramen för landsbygdsutveckling från och med 2014. De medel som finns tillgängliga efter det att åttaårsprogrammen avslutats skulle inte vara användbara inom landsbygdsutvecklingsprogrammen under 2018 med tanke på programperioden, och skulle därför göra mer nytta om de överfördes till stödordningar enligt denna förordning, som redan fastställts i artikel 5.2 andra stycket i förordning (EG) nr 637/2008. Förordning (EG) nr 637/2008 kommer därför att ha blivit obsolet från och med den 1 januari 2014 eller den 1 januari 2018 vad gäller medlemsstater som har fyraåriga respektive åttaåriga program. Förordning (EG) nr 637/2008 bör därför upphöra att gälla. (38) För småbrukare bör det införas en enkel och särskild ordning så att de administrativa kostnaderna i samband med förvaltning och kontroll av direktstöd kan minskas. Av detta skäl bör det införas ett stöd i form av en klumpsumma som ersätter alla direktstöd. Det bör införas bestämmelser som förenklar administrationen genom att bland annat minska skyldigheterna för småbrukare, till exempel i samband med ansökan om stöd, jordbruksmetoder som främjar klimatet och miljön, tvärvillkor och kontroller enligt förordning (EU) nr […] [den horisontella förordningen], utan att genomförandet av reformens övergripande syften äventyras, med tanke på att unionslagstiftningen enligt bilaga II till förordning (EU) nr [ ] [den horisontella förordningen] är tillämplig på småbrukare. Målen för denna ordning bör vara att stödja den redan existerande småbruksstrukturen i unionen, utan att därför hindra en strukturell utveckling mot mer konkurrenskraftiga strukturer. Av detta skäl bör tillträdet till ordningen begränsas till redan existerande företag. (39) För att skydda jordbrukarnas rättigheter bör befogenheter att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen i syfte att anta regler rörande deltagande i stödordningen för småbrukare när den deltagande jordbrukarens situation ändras. (40) För enkelhetens skull och för att ta hänsyn till de yttersta randområdenas särskilda läge, bör direktstöden i dessa regioner hanteras inom de stödprogram som upprättas genom förordning (EG) nr 247/2006. Därav följer att bestämmelser i denna förordning som rör system för grundstöd och relaterade stöd samt kopplade stöd inte bör tillämpas på dessa regioner. (41) För tillämpning av denna förordning samt för övervakning, analys och förvaltning av direktstöd krävs anmälan från medlemsstaterna. För att garantera god tillämpning av reglerna i denna förordning bör kommissionen delegeras befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 fördraget i syfte att anta nödvändiga åtgärder med avseende på anmälningar som ska göras av medlemsstaterna eller i syfte att kontrollera, reglera, övervaka, utvärdera och granska direktstöd, genomföra internationella överenskommelser, däribland anmälningskrav enligt dessa överenskommelser samt anta regler om vilken typ av information som ska anmälas, om anmälningsmetoder och om tillträdesrättigheter avseende information och informationssystem tillsammans med villkor och medel för offentliggörande av information. (42) Unionslagstiftningen rörande skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter[25] och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[26] är tillämplig. (43) För att kunna stärka sin landsbygdsutvecklingspolitik bör medlemsstaterna ha möjlighet att överföra medel från sina tak för direktstöd till stöd avsett för landsbygdsutveckling. Samtidigt bör medlemsstater där direktstödsnivån ligger under 90 % av den genomsnittliga stödnivån i unionen ges möjlighet att överföra medel från stöd avsett för landsbygdsutveckling till taket för direktstöd. Sådana val bör, inom ramen för vissa gränser, göras en gång och för hela den här förordningens tillämpningstid. (44) För att säkerställa en smidig övergång från de system som föreskrivs i förordning (EG) nr 73/2009 till dem som fastställs i denna förordning bör kommissionen delegeras befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget i syfte att anta åtgärder som är nödvändiga för att skydda jordbrukarnas förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: INNEHÅLLSFÖRTECKNING MOTIVERING............................................................................................................................ 2 1........... BAKGRUND TILL FÖRSLAGET................................................................................ 2 2........... RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER SAMT KONSEKVENSANALYS 5 3........... RÄTTSLIGA ASPEKTER............................................................................................. 7 4........... BUDGETKONSEKVENSER....................................................................................... 9 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken.................................................... 11 AVDELNING I TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER.................................... 25 AVDELNING II ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OM DIREKTSTÖD................................ 28 KAPITEL 1 Gemensamma regler för direktstöd......................................................................... 28 KAPITEL 2 Bestämmelser för Bulgarien och Rumänien.............................................................. 32 AVDELNING III ORDNINGEN FÖR GRUNDSTÖD OCH RELATERADE STÖD............ 33 KAPITEL 1 Ordningen för grundstöd........................................................................................ 33 Avsnitt 1 inrättande av ordningen för grundstöd........................................................................... 33 Avsnitt 2 nationella reserven....................................................................................................... 36 avsnitt 3 genomförande av systemet för grundstöd....................................................................... 38 KAPITEL 2 Stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön............... 41 KAPITEL 3 Stöd till områden med naturliga begränsningar......................................................... 44 KAPITEL 4 Stöd till unga jordbrukare....................................................................................... 45 AVDELNING IV KOPPLAT STÖD........................................................................................ 47 KAPITEL 1 Kopplat stöd på frivillig basis.................................................................................. 47 KAPITEL 2 Grödspecifikt stöd för bomull................................................................................. 50 AVDELNING V Ordning för småbrukare.................................................................................. 52 AVDELNING VI nationella omstruktureringsprogram för bomullssektorn................................... 55 AVDELNING VII SLUTBESTÄMMELSER........................................................................... 55 KAPITEL 1 Anmälan och nödåtgärder...................................................................................... 55 KAPITEL 2 Delegering av befogenhet och genomförandebestämmelser...................................... 57 KAPITEL 3 Övergångs- och slutbestämmelser........................................................................... 58 BILAGA I Förteckning över stödsystem.................................................................................... 60 BILAGA II Nationella tak som avses i artikel 6.......................................................................... 61 BILAGA III Nettotak som avses i artikel 7................................................................................ 62 BILAGA IV Koefficienter som ska tillämpas enligt artikel 10.1................................................... 63 BILAGA V Finansiella bestämmelser som tillämpas på Bulgarien och Rumänien och som avses i artiklarna 16 and 17 64 BILAGA VI Medelstorlek på jordbruksföretag som ska tillämpas enligt artikel 36.4.................... 65 BILAGA VII JÄMFÖRELSETABELL..................................................................................... 66 FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT.................................................................... 74 1........... GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET......... 74 1.1........ Förslagets eller initiativets beteckning............................................................................. 74 1.2........ Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen...... 74 1.3........ Typ av förslag eller initiativ (regelverk för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013) 74 1.4........ Mål.............................................................................................................................. 75 1.4.1..... Fleråriga strategiska mål för kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till 75 1.4.2..... Specifika mål eller verksamheter inom den verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen som berörs.................................................................................................................................... 75 1.4.3..... Verkan eller resultat som förväntas................................................................................ 76 1.4.4..... Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan.......................................................... 76 1.5........ Motivering till förslaget eller initiativet............................................................................. 77 1.5.1..... Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt............................................................ 77 1.5.2..... Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå........................................................................... 77 1.5.3..... Erfarenheter från liknande försök eller åtgärder.............................................................. 78 1.5.4..... Förenlighet med andra finansieringsformer och eventuella synergieffekter........................ 78 1.6........ Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen....... 78 1.7........ Planerad metod för genomförandet................................................................................ 79 2........... FÖRVALTNING........................................................................................................ 80 2.1........ Bestämmelser om uppföljning och rapportering.............................................................. 80 2.2........ Administrations- och kontrollsystem.............................................................................. 80 2.2.1..... Risker som identifierats................................................................................................. 80 2.2.2..... Planerade kontrollmetoder............................................................................................ 80 2.3........ Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter............................... 81 3........... BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 82 3.1........ Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel 82 3.2........ Beräknad inverkan på utgifterna.................................................................................... 85 3.2.1..... Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna............................................... 85 3.2.2..... Beräknad inverkan på driftsanslagen.............................................................................. 99 3.2.3..... Beräknad inverkan på anslag av administrativ karaktär................................................. 102 3.2.3.1.. Sammanfattning.......................................................................................................... 102 3.2.3.2.. Beräknat personalbehov............................................................................................. 103 3.2.4..... Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen..................................................... 105 3.2.5..... Bidrag från tredje part................................................................................................. 105 3.3........ Beräknad inverkan på inkomsterna.............................................................................. 106 AVDELNING I TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER Artikel 1 Tillämpningsområde I denna förordning fastställs följande: a) Gemensamma regler om stöd som beviljas direkt till jordbrukare enligt de stödordningar som förtecknas i bilaga I (nedan kallade direktstöd). b) Särskilda regler rörande följande: i) Ett grundstöd för jordbrukare (nedan kallat systemet med grundstöd). ii) Ett stöd till jordbrukare som tillämpar jordbruksmetoder som är gynnsamma för klimatet och miljön. iii) Ett kopplat stöd på frivillig basis till jordbrukare i områden som omfattas av naturliga begränsningar. iv) Ett stöd till unga jordbrukare som etablerar jordbruksverksamhet. v) Ett system med kopplat stöd på frivillig basis. vi) Ett grödspecifikt stöd för bomull. vii) En förenklad ordning för småbrukare. viii) Ramar som möjliggör för Bulgarien och Rumänien att komplettera direktstöden. Artikel 2 Ändring av bilaga I Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade aktier i enlighet med artikel 55 i syfte att ändra förteckningen över stödsystem i bilaga I. Artikel 3 Tillämpning på de yttersta randområdena och de mindre Egeiska öarna Artikel 11 ska inte tillämpas på de regioner i unionen som avses i artikel 349 i fördraget, nedan kallade de yttersta randområdena och på de direktstöd som beviljas på de mindre Egeiska öarna i enlighet med förordning (EG) nr 1405/2006. Avdelningarna III, IV och V ska inte tillämpas på de yttersta randområdena. Artikel 4 Definitioner 1. I denna förordning gäller följande definitioner: a) jordbrukare: en fysisk eller juridisk person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer, oavsett gruppens eller dess medlemmars juridiska ställning enligt nationell lagstiftning, vars jordbruksföretag ligger inom unionens territorium, enligt artikel 52 i fördraget om Europeiska unionen jämförd med artiklarna 349 och 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och som bedriver jordbruksverksamhet. b) jordbruksföretag: samtliga enheter som används för jordbruksverksamhet och drivs av en jordbrukare och som är belägna i en och samma medlemsstat. c) jordbruksverksamhet: – att föda upp eller odla jordbruksprodukter, inbegripet skörd, mjölkning, djuruppfödning och djurhållning för animalieproduktion, – att hålla jordbruksarealen i ett skick som gör den lämplig för bete eller odling utan några särskilda förberedande åtgärder utöver traditionella jordbruksmetoder och jordbruksmaskiner, eller – att på jordbruksarealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling utföra en minimiverksamhet som fastställs av medlemsstaterna. d) jordbruksprodukter: produkter förtecknade i bilaga I till fördraget, inbegripet bomull, men med undantag av fiskeriprodukter. e) jordbruksareal: den totala areal som upptas av åkermark, permanent gräsmark eller permanenta grödor. f) åkermark: mark som utnyttjas för vegetabilieproduktion eller areal som är tillgänglig för vegetabilieproduktion, men som ligger i träda, inbegripet areal uttagen i enlighet med artiklarna 22, 23 och 24 i förordning (EG) nr 1257/1999, artikel 39 i förordning (EG) nr 1698/2005 och artikel 29 i förordning (EU) nr […] [förordningen om landsbygdsutveckling] oavsett om marken används för växthusproduktion eller produktion under annat fast eller rörligt skydd. g) permanenta grödor: grödor som inte ingår i växtföljden, utom permanent gräsmark, och som odlas i fem år eller mer och ger upprepade skördar, även plantskolor, samt skottskog med kort omloppstid. h) permanent gräsmark: mark som utnyttjas till att odla gräs eller annat örtartat foder naturligt (självsådd) eller genom odling (insådd) och som inte har ingått i växtföljden på jordbruksföretaget under fem år eller mera; andra arter som lämpar sig för bete får ingå, under förutsättning att den övervägande andelen utgörs av gräs och andra örtartade växter. i) gräs eller annat örtartat foder: alla örtartade växter som är vanliga i naturlig betesmark eller brukar ingå i fröblandningar för betes- eller ängsmark i medlemsstaten (oavsett om marken används för betesdjur eller inte). j) plantskolor: följande arealer med unga vedartade växter som odlas utomhus för senare utplantering: – plantskolor för vinstockar och grundstammar, – plantskolor för fruktträd och bär, – plantskolor för prydnadsväxter, – kommersiella plantskolor för skogsträd (utom sådana som odlas för jordbruksföretagets eget behov på skogsmark), – träd och buskar för utplantering i trädgårdar, parker, utmed gator och vattendrag, t.ex. häckplantor, rosenbuskar och andra prydnadsbuskar, prydnadsbarrträd), i samtliga fall inbegripet grundstammar och unga plantor. k) skottskog med kort omloppstid: arealer som har planterats med trädarter enligt KN-nummer 06029041, som ska anges av medlemsstaterna, och som består av vedartade, fleråriga skogsgrödor, där rotskott eller stubbskott lämnats kvar i marken efter skörd och där nya skott växer upp följande säsong samt med ett maximalt avverkningsintervall som ska anges av medlemsstaterna. 2. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 i syfte att a) fastställa ytterligare definitioner när det gäller tillträdet till stöd enligt denna förordning, b) fastställa de ramar inom vilka medlemsstaterna ska bestämma minimiverksamheten på arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling, c) fastställa vilka kriterier som jordbrukarna ska uppfylla för att anses ha iakttagit skyldigheten att hålla jordbruksarealen i ett skick som lämpar sig för bete eller odling i enlighet med punkt 1 c. d) fastställa kriterier för att bestämma om den övervägande andelen utgörs av gräs och andra örtartade växter vid tillämpning av punkt 1 led h. AVDELNING II ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OM DIREKTSTÖD KAPITEL 1 Gemensamma regler för direktstöd Artikel 5 Finansiering av direktstöd De stödordningar som förtecknas i bilaga I till denna förordning ska finansieras i enlighet med artikel 4.1 b i förordning (EU) nr [ ] [den horisontella förordningen]. Artikel 6 Nationella tak 1. För varje medlemsstat och år ska det nationella tak som innefattar det sammanlagda värdet av alla tilldelade stödrättigheter, från den nationella reserven och från de tak som fastställs i enlighet med artiklarna 33, 35, 37 och 39 vara det som fastställs i bilaga II. 2. För att ta hänsyn till den utveckling som rör maximibeloppen för de direktstöd som får beviljas, inklusive dem som följer av beslut som fattas av medlemsstaterna i enlighet med artikel 14, ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 i syfte att se över de nationella tak som fastställs i bilaga II. Artikel 7 Nettotak 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 ska de totala direktstöd som i enlighet med avdelningarna III, IV och V får beviljas i en medlemsstat under ett kalenderår, efter tillämpning av artikel 11, inte överstiga de tak som fastställs i bilaga III till denna förordning. För att undvika att de totala direktstöden överstiger de tak som anges i bilaga III, ska medlemsstaterna göra en linjär minskning av alla direktstöd utom de direktstöd som beviljas i enlighet med förordningarna (EG) nr 247/2006 och (EG) nr 1405/2006. 2. För varje medlemsstat och år ska det beräknade överskottet från införandet av ett övre stödtak enligt artikel 11, som speglar differensen mellan de nationella tak som anges i bilaga II och till vilket adderas det tillgängliga stödet i enlighet med artikel 44 samt de nettotak som anges i bilaga III, göras tillgängligt som unionsstöd för åtgärder inom landsbygdsutvecklingsprogram som finansieras av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling i enlighet med förordning (EG) nr [ ] [förordningen om landsbygdsutveckling]. 3. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 i syfte att se över taken i bilaga III. Artikel 8 Finansiell disciplin 1. Den justeringsgrad som fastställts i enlighet med artikel 25 i förordning (EU) nr … [den horisontella förordningen] ska endast tillämpas på direktstöd som under det motsvarande kalenderåret kommer att beviljas en jordbrukare och som överskrider 5000 euro. 2. Inom ramen för det gradvisa införandet av direktstöd enligt artikel 16, ska punkt 1 i denna artikel gälla för Bulgarien och Rumänien från och med den 1 januari 2016. 3. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 rörande bestämmelser om den beräkningsgrund för minskningar som medlemsstaterna ska tillämpa på jordbrukarna i enlighet med punkterna 1 och 2 i denna artikel. Artikel 9 Aktiv jordbrukare 1. Direktstöd ska inte beviljas fysiska eller juridiska personer, eller grupper av fysiska eller juridiska personer, när något av följande gäller: a) Det årliga direktstödet utgör mindre än 5 % av deras totala inkomster från annan verksamhet än jordbruksverksamhet under det senaste räkenskapsåret. b) Deras jordbruksarealer utgörs huvudsakligen av arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling och den minimiverksamhet som fastställs av medlemsstaterna i enlighet med artikel 4.1 c bedrivs inte på dessa arealer. 2. Punkt 1 ska inte tillämpas på jordbrukare som det föregående året mottagit direktstöd som underskrider 5000 euro. 3. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 i syfte att fastställa (a) kriterier för fastställande av det direktstöd som är relevant för tillämpningen av punkterna 1 och 2, särskilt under första året för tilldelning av stödrättigheter då stödrättigheternas värde ännu inte har fastställts definitivt, samt för nya jordbrukare, b) undantag från regeln att inkomsterna under det senaste räkenskapsåret ska beaktas, när uppgifter om dessa saknas, och c) kriterier för fastställande av när en jordbrukares jordbruksareal ska anses huvudsakligen bestå av arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling. Artikel 10 Minimikrav för erhållande av direktstöd 1. Medlemsstaterna ska besluta att inte bevilja direktstöd till en jordbrukare när något av följande gäller: a) När det sammanlagda direktstöd som begärts eller som kommer att beviljas före de minskningar och uteslutningar som fastställs i artikel 65 i förordning (EU) nr […] [den horisontella förordningen] under ett visst kalenderår understiger 100 euro. b) När jordbruksföretagets stödberättigande areal, för vilken direktstöd begärts eller kommer att beviljas före de minskningar och uteslutningar som fastställs i artikel 66 i förordning (EU) nr […] [den horisontella förordningen], är mindre än ett hektar. För att ta hänsyn till strukturerna i sina jordbruksekonomier får medlemsstaterna anpassa de trösklar som anges i leden a och b inom de ramar som anges i bilaga IV. 2. När jordbrukare som mottar det djurrelaterade kopplade stöd som avses i avdelning IV innehar färre hektar än vad som tillåts enligt den tröskel som valts av medlemsstaten för tillämpning av punkt 1 led b, ska medlemsstaten tillämpa punkt 1 led a. 3. De berörda medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa punkt 1 i de yttersta randområdena och på de mindre Egeiska öarna. 4. När det gäller Bulgarien och Rumänien ska det stöd som avses i punkt 1 och som begärts eller kommer att beviljas för åren 2014 och 2015 beräknas på grundval av det belopp som anges i bilaga V del A för det aktuella året. Artikel 11 Successiv minskning och införande av stödtak 1. Det direktstöd som ska beviljas en jordbrukare enligt denna förordning under ett visst kalenderår ska minskas enligt följande: – Med 20 % för stödintervallet över 150 000 euro upp till 200 000 euro. – Med 40 % för stödintervallet över 200 000 euro upp till 250 000 euro. – Med 70 % för stödintervallet över 250 000 euro upp till 300 000 euro. – Med 100 % för stödintervallet över 300 000 euro. 2. Det belopp som avses i punkt 1 ska beräknas genom att de löner som verkligen betalats och redovisats av jordbrukaren under det föregående året, inbegripet skatter och sociala avgifter relaterade till anställning, dras av från det sammanlagda direktstöd som ursprungligen skulle ha betalats ut till jordbrukaren; de stöd som beviljas enligt avdelning III kapitel 2 i denna förordning ska inte beaktas. 3. Medlemsstaterna ska säkerställa att stöd inte utbetalas till jordbrukare för vilka det är fastställt att de, från den dag då kommissionens förslag till denna förordning offentliggjordes, på ett konstlat sätt har skapat förutsättningar för att undgå verkningarna av denna artikel. Artikel 12 Flera ansökningar Den areal som motsvarar antalet stödberättigande hektar och för vilken en ansökan om grundstöd lämnats in av en jordbrukare i enlighet med avdelning III kapitel 1, får omfattas av en ansökan om annat direktstöd och även om annat stöd som inte omfattas av denna förordning, såvida inte annat uttryckligen föreskrivs i denna förordning. Artikel 13 Statligt stöd Genom undantag från artikel 146.1 i förordning [förordningen om en samlad marknadsordning] ska artiklarna 107, 108 och 109 i fördraget inte tillämpas på stöd som utbetalas av medlemsstater på grundval av och i överensstämmelse med denna förordning. Artikel 14 Flexibilitet mellan pelare 1. Före den 1 augusti 2013 får medlemsstaterna besluta att högst 10 % av deras årliga tak för kalenderåren 2014–2019 enligt bilaga II till denna förordning ska beviljas i form av extrastöd för åtgärder inom program för landsbygdsutveckling som finansieras genom EJFLU i enlighet med förordning (EU) nr […] [förordningen om landsbygdsutveckling]. Därefter ska det motsvarande beloppet inte längre kunna beviljas i form av direktstöd. Det beslut som avses i första stycket ska meddelas kommissionen senast den dag som anges i samma stycke. Den procentsats som anmäls i enlighet med andra stycket ska vara densamma för de år som anges i första stycket. 2. Före den 1 augusti 2013 får Bulgarien, Estland, Finland, Förenade kungariket, Lettland, Litauen, Polen, Portugal, Rumänien, Slovakien, Spanien och Sverige besluta att högst 5 % av det belopp som avsätts för stödåtgärder inom program för landsbygdsutveckling som under perioden 2015–2020 finansieras genom EJFLU i enlighet med förordning (EU) nr […] [förordningen om landsbygdsutveckling] ska beviljas i form av direktstöd enligt den här förordningen. Därefter ska det motsvarande beloppet inte längre kunna beviljas i form av direktstöd inom ramen för landsbygdsutvecklingsprogram. Det beslut som avses i första stycket ska meddelas kommissionen senast den dag som anges i samma stycke. Den procentsats som anmäls i enlighet med andra stycket ska vara densamma för de år som anges i punkt 1 första stycket. Artikel 15 Översyn Stödsystemen som förtecknas i bilaga I ska tillämpas utan att det påverkar en eventuell översyn som när som helst kan komma att göras mot bakgrund av den ekonomiska utvecklingen och budgetläget. KAPITEL 2 Bestämmelser för Bulgarien och Rumänien Artikel 16 Gradvist införande av direktstöd I Bulgarien och Rumänien ska de nationella stödtak som avses i artiklarna 33, 35, 37, 39 och 51 under 2014 och 2015 fastställas utifrån de belopp som anges i bilaga V del A. Artikel 17 Kompletterande nationella direktstöd och direktstöd 1. Under 2014 och 2015 får Bulgarien och Rumänien använda nationella direktstöd för att komplettera stöd som beviljats enligt den ordning för grundstöd som avses i avdelning III kapitel 1 och, för Bulgariens del, även komplettera stöd som beviljats enligt det grödspecifika stödet för bomull som avses i avdelning IV kapitel 2. 2. Det totala kompletterande nationella direktstöd som under 2014 och 2015 kan beviljas enligt ordningen för grundstöd, får inte överskrida de belopp som anges i bilaga V del B för vart och ett av dessa år. 3. För Bulgarien får det totala kompletterande nationella direktstöd som beviljas som komplement till det grödspecifika stödet för bomull inte överskrida de belopp som fastställs i bilaga V del C för vart och ett av de år som avses i denna bilaga. 4. Kompletterande nationella direktstöd ska beviljas i enlighet med objektiva kriterier och på ett sådant sätt att likabehandling av jordbrukarna kan garanteras och snedvridning av marknaden och konkurrensen undviks. AVDELNING III ORDNINGEN FÖR GRUNDSTÖD OCH RELATERADE STÖD KAPITEL 1 Ordningen för grundstöd Avsnitt 1 inrättande av ordningen för grundstöd Artikel 18 Stödrättigheter 1. Jordbrukarna ska kunna få stöd enligt ordningen för grundstöd om de erhåller stödrättigheter enligt denna förordning genom en första tilldelning i enlighet med artikel 21, från den nationella reserven i enlighet med artikel 23 eller genom överföring i enlighet med artikel 27. 2. Stödrättigheter som erhållits inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd i enlighet med förordning (EG) nr 1782/2003 och med förordning (EG) nr 73/2009 ska upphöra att gälla den 31 december 2013. Artikel 19 Tak inom ordningen för grundstöd 1. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa det årliga nationella taket för ordningen för grundstöd genom att dra av de årliga belopp som fastställs i enlighet med artiklarna 33, 35, 37 och 39 från det årliga nationella tak som anges i bilaga II. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2. 2. För varje medlemsstat och år ska det sammanlagda värdet av alla tilldelade stödrättigheter och den nationella reserven motsvara respektive nationellt tak som antas av kommissionen i enlighet med punkt 1. 3. Vid ändring av det tak som antagits av kommissionen i enlighet med punkt 1 i förhållande till det föregående året, ska medlemsstaten linjärt minska eller öka värdet på alla stödrättigheter för att säkerställa förenlighet med punkt 2. Artikel 20 Regional fördelning av de nationella taken 1. Medlemsstaterna får före den 1 augusti 2013 besluta att tillämpa ordningen för grundstöd på regional nivå. I sådant fall ska de utse regionerna på grundval av objektiva och icke-diskriminerande kriterier, t.ex. särdrag vad gäller jordbruk och ekonomi samt regional jordbrukspotential och institutionell eller administrativ struktur. 2. Medlemsstaterna ska fördela de nationella tak som anges i artikel 19.1 mellan regionerna i enlighet med objektiva och icke-diskriminerande kriterier. 3. Medlemsstaterna får besluta att årligen och stegvis ändra dessa regionala tak i enlighet med i förväg fastställda årliga etapper och objektiva och icke-diskriminerande kriterier såsom jordbrukspotential eller miljömässiga kriterier. 4. Medlemsstaterna ska göra en linjär minskning eller ökning av värdet på stödrättigheterna i varje region i den utsträckning som är nödvändig för att iaktta de tillämpliga regionala taken i enlighet med punkt 2 eller 3. 5. Medlemsstaterna ska senast den 1 augusti 2013 meddela kommissionen det beslut som avses i punkt 1 tillsammans med de åtgärder som vidtagits för tillämpningen av punkterna 2 och 3. Artikel 21 Första tilldelning av stödrättigheter 1. Med förbehåll för punkt 2 ska stödrättigheter tilldelas jordbrukarna om de ansöker om tilldelning av stödrättigheter inom ramen för ordningen för grundstöd senast den 15 maj 2015, utom vid force majeure och exceptionella omständigheter. 2. Jordbrukare som under 2011 aktiverade minst en stödrättighet inom ramen för det samlade gårdsstödet eller ansökte om stöd inom ramen för det samlade gårdsstödet, i båda fallen i enlighet med förordning (EG) nr 73/2009, ska erhålla stödrättigheter under grundstödordningens första tillämpningsår förutsatt att de är berättigade till att beviljas direktstöd i enlighet med artikel 9. Genom undantag från första stycket ska jordbrukare erhålla stödrättigheter under grundstödordningens första tillämpningsår förutsatt att de är berättigade till att beviljas direktstöd och att de under 2011 a) inom ramen för samlat gårdsstöd inte aktiverade några rättigheter utan endast producerade frukt, grönsaker och/eller endast odlade vin, b) inom ramen för samlat gårdsstöd inte ansökte om något stöd och endast hade jordbruksareal som den 30 juni 2003 inte hölls i enlighet med god jordbrukshävd enligt artikel 124.1 i förordning (EG) nr 73/2009. Utom i fall av force majeure och exceptionella omständigheter ska antalet stödrättigheter som tilldelats per jordbrukare motsvara det antal stödberättigande hektar enligt artikel 25.2 som jordbrukaren anmäler i enlighet med artikel 26.1 för år 2014. 3. Vid försäljning eller utarrendering av hela eller delar av företaget får fysiska eller juridiska personer som uppfyller kraven i punkt 2 genom avtal undertecknat före den 15 maj 2014 överlåta rätten att erhålla stödrättigheter enligt punkt 1 till endast en jordbrukare, förutsatt att denne uppfyller villkoren i artikel 9. 4. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta regler för ansökningar om tilldelning av stödrättigheter som lämnas in under det år för tilldelning av rättigheter då rättigheterna eventuellt ännu inte har fastställts definitivt och tilldelningen påverkas av särskilda omständigheter. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2. Artikel 22 Värdet på stödrättigheter och konvergens 1. För varje aktuellt år ska enhetsvärdet för stödrättigheter beräknas genom att det nationella eller regionala tak som fastställs enligt artikel 19 eller 20, efter tillämpning av den linjära minskning som föreskrivs i artikel 23.1, divideras med det antal stödrättigheter som tilldelats på nationell eller regional nivå i enlighet med artikel 21.2 för år 2014. 2. Medlemsstater som har tillämpat samlat gårdsstöd enligt förordning (EG) nr 73/2009, får begränsa beräkningen av enhetsvärdet för stödrättigheter enligt punkt 1 till ett belopp som motsvarar minst 40 % av de nationella eller regionala tak som fastställts i enlighet med artikel 19 eller 20, efter tillämpning av den linjära minskning som föreskrivs i artikel 23.1. 3. Medlemsstater som utnyttjar möjligheten i punkt 2 ska använda den del av taket som återstår efter det att den punkten tillämpats till att öka värdet på stödrättigheter i fall där det sammanlagda värdet på de stödrättigheter som jordbrukaren innehar enligt ordningen för grundstöd beräknade enligt punkt 2 är lägre än det sammanlagda värdet på de stödrättigheter, inklusive särskilda stödrättigheter, som jordbrukaren den 31 december 2013 innehade inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd enligt förordning (EG) nr 73/2009. I detta syfte ska det nationella eller regionala enhetsvärdet för var och en av den berörda jordbrukarens stödrättigheter ökas med en andel av skillnaden mellan det sammanlagda värdet av stödrättigheterna inom ramen för grundstödordningen beräknat i enlighet med punkt 2 och det sammanlagda värdet av stödrättigheter, inklusive särskilda stödrättigheter, som jordbrukaren den 31 december 2013 innehade inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd i enlighet med förordning (EG) nr 73/2009. För beräkningen av ökningen får en medlemsstat också beakta det stöd som beviljats under kalenderåret 2013 i enlighet med artiklarna 52, 53.1 och 68.1 b i förordning (EG) nr 73/2009, förutsatt att medlemsstaten har beslutat att inte tillämpa det frivilligt kopplade stödet enligt avdelning IV i denna förordning på de specifika sektorerna. Vid tillämpning av första stycket ska en jordbrukare anses inneha stödrättigheter den 31 december 2013 om stödrättigheter har tilldelats eller definitivt överlåtits till den jordbrukaren senast den dagen. 4. Vid tillämpning av punkt 3, i det fall hela eller en del av ett arrendeavtal om jordbrukmark säljs, beviljas eller löper ut efter den dag som fastställts i enlighet med artikel 35 i förordning (EG) nr 73/2009, och före den dag som fastställts i enlighet med artikel 26 i denna förordning, får en medlemsstat på grundval av objektiva kriterier föreskriva att den ökning, eller del av ökning, av värdet på stödrättigheter som skulle ha tilldelats den berörda jordbrukaren ska återgå till den nationella reserven, om denna ökning skulle leda till en extraförtjänst för den berörda jordbrukaren. Dessa objektiva kriterier ska fastställas på ett sådant sätt att likabehandling av jordbrukare garanteras och snedvridning av marknaden och konkurrensen undviks och ska minst omfatta följande: a) Kortaste löptid för arrendet. b) Den andel av det mottagna stödet som ska återgå till den nationella reserven. 5. Senast från och med ansökningsåret 2019 ska alla stödrättigheter i en medlemsstat eller, vid tillämpning av artikel 20, i en region ha ett enhetligt enhetsvärde. 6. Vid tillämpning av punkterna 2 och 3 ska medlemsstaterna, i enlighet med de allmänna principerna i unionslagstiftningen, gå över till en schablonberäkning av värdet av stödrättigheterna på nationell eller regional nivå. Medlemsstaterna ska i detta syfte fastställa vilka åtgärder som ska vidtas före den 1 augusti 2013. Dessa åtgärder ska omfatta årliga successiva ändringar av stödrättigheterna i enlighet med objektiva och icke-diskriminerande kriterier. De åtgärder som avses i det första stycket ska meddelas till kommissionen senast den dag som anges i samma stycke. Avsnitt 2 nationella reserven Artikel 23 Inrättande och användning av den nationella reserven 1. Varje medlemsstat ska inrätta en nationell reserv. I det syftet ska medlemsstaterna under det första år som ordningen för grundstöd tillämpas göra en linjär procentuell minskning av taket för grundstödordningen på nationell nivå för att inrätta den nationella reserven. Denna minskning ska inte vara högre än 3 % utom om så är nödvändigt för att täcka tilldelningsbehoven enligt punkt 4 för år 2014. 2. Medlemsstaterna får administrera den nationella reserven på regional nivå. 3. Medlemsstaterna ska fastställa stödrättigheter från den nationella reserven i enlighet med objektiva kriterier och på ett sådant sätt att likabehandling av jordbrukarna kan garanteras och snedvridning av marknaden och konkurrensen undviks. 4. Medlemsstaterna ska utnyttja den nationella reserven till att som prioritering tilldela unga jordbrukare som etablerar jordbruksverksamhet stödrättigheter. I första stycket avses med unga jordbrukare som etablerar jordbruksverksamhet jordbrukare som uppfyller villkoret i artikel 36.2 och som inte bedrivit jordbruksverksamhet i eget namn och på egen risk och som inte kontrollerat en juridisk person som bedriver jordbruksverksamhet under de fem år som föregår inledandet av den nya jordbruksverksamheten. När det gäller en juridisk person får den eller de fysiska personer som kontrollerar den juridiska personen inte ha bedrivit jordbruksverksamhet i eget namn och på egen risk eller inte ha kontrollerat en juridisk person som bedriver jordbruksverksamhet under de fem år som föregår inledandet av den juridiska personens jordbruksverksamhet. 5. Medlemsstaterna får använda den nationella reserven för att a) tilldela stödrättigheter till jordbrukare i områden som omfattas av omstrukturerings- och/eller utvecklingsprogram som rör någon av formerna för offentlig intervention, i syfte att säkerställa att jordbruksmark inte läggs ned och/eller i syfte att kompensera jordbrukare för specifika nackdelar i de områdena, b) linjärt öka värdet på stödrättigheter inom ramen för grundstödordningen på nationell eller regional nivå om den nationella reserven överskrider 3 % under ett visst år, förutsatt att tillräckliga belopp finns kvar för tilldelningar i enlighet med punkt 4, med led a i denna punkt samt med punkt 7. 6. Vid tillämpning av punkterna 4 och 5 a ska medlemsstaterna fastställa värdet på stödrättigheter som tilldelas till jordbrukare på grundval av det nationella eller regionala medelvärdet för stödrättigheter under tilldelningsåret. 7. När en jordbrukare med stöd av ett definitivt domstolsavgörande eller ett definitivt administrativt beslut fattat av den behöriga myndigheten i medlemsstaten är berättigad att erhålla stödrättigheter eller öka värdet av redan existerande stödrättigheter, ska jordbrukaren erhålla det antal stödrättigheter samt värdet av de stödrättigheter som fastställs i domstolsavgörandet eller det administrativa beslutet vid en tidpunkt som ska fastställas av medlemsstaten. Denna tidpunkt får dock inte infalla senare än sista dag för inlämnande av en ansökan inom ramen för grundstödordningen efter dagen för domstolsavgörandet eller det administrativa beslutet, med beaktande av artiklarna 25 och 26. Artikel 24 Påfyllning av den nationella reserven 1. Den nationella ska reserven fyllas på med belopp som uppstår till följd av a) stödrättigheter som inte berättigar till utbetalning under två på varandra följande år på grund av tillämpning av i) artikel 9, ii) artikel 10.1, b) varje stödrättighet som inte har aktiverats i enlighet med artikel 25 under en tvåårsperiod, utom vid force majeure eller exceptionella omständigheter, c) stödrättigheter som jordbrukare har lämnat tillbaka på frivillig basis, d) tillämpning av artikel 22.4. 2. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta nödvändiga åtgärder avseende återföring av outnyttjade stödrättigheter till den nationella reserven. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2. avsnitt 3 genomförande av systemet för grundstöd Artikel 25 Aktivering av stödrättigheter 1. Stöd inom ramen för systemet med grundstöd ska beviljas till jordbrukare vid aktivering, genom deklaration i enlighet med artikel 26.1, av en stödrättighet per stödberättigande hektar i den medlemsstat där den har tilldelats. Aktiverade stödrättigheter ska berättiga till årlig utbetalning av de belopp som fastställs där, utan att detta påverkar tillämpningen av finansiell disciplin, gradvis stödminskning och införande av övre tak, linjära minskningar i enlighet med artiklarna 7, 37.2 och 51.1 samt eventuella minskningar och uteslutningar som ska tillämpas i enlighet med förordning (EU) nr […][den horisontella förordningen]. 2. I denna avdelning avses med stödberättigande hektar a) all jordbruksareal i företaget som används för jordbruksverksamhet eller, om arealen även används för annan verksamhet än jordbruksverksamhet, som huvudsakligen används för jordbruksverksamhet, eller b) all areal som under 2008 berättigade till utbetalningar inom ramen för systemet med samlat gårdsstöd eller