A4-0392/98

Resolution om meddelandet från kommissionen: Anpassa och främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå (KOM(98)0322 - C4-0513/98)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av meddelandet från kommissionen (KOM(98)0322 - C4-0513/98),

- med beaktande av artikel 118b i EG-fördraget,

- med beaktande av artikel 3 och 4 i avtalet om socialpolitik, som ingåtts mellan Europeiska gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade kungariket ((Nedan kallat «Avtal om socialpolitik».)), och den förklaring om anslutning till detta avtal som Förenade Kungariket avgav i samband med regeringskonferensen i Amsterdam,

- med beaktande av sin resolution av den 18 juli 1997 ((EGT C 286, 22.9.1997, s. 338 (A4-0226/97).)) om kommissionens meddelande om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor och yttrandet från budgetutskottet (A4-0392/98), och av följande skäl:

A. Den sociala dialogen är ett värdefullt instrument för att skapa och utveckla ekonomisk och social sammanhållning i gemenskapen, och den bör vidareutvecklas.

B. Arbetsmarknadsparternas befogenheter och ansvar håller på att utvidgas, i synnerhet efter att avtalet om socialpolitik införlivats i utkastet till Amsterdamfördraget och på grund av deras roll i den europeiska strategin för sysselsättning. En ytterligare orsak till det utvidgade ansvaret är att dessa parter måste spela en roll inom den ekonomiska politiken inom ramen för EMU.

C. Man bör beakta arbetsmarknadsparternas växande roll genom att modernisera och systematisera de informations-, samråds- och förhandlingsstrukturer som ingår i den sociala dialogen.

D. Andra representativa företrädare för arbetsmarknadens parter än Unice (Europeiska samarbetsorganisationen för nationella arbetsgivarföreningar och industriförbund), CEEP (Europeiska centrumet för offentliga affärsverk och företag) och EFS (Europeiska fackliga samarbetsorganisationen) skall på ändamålsenligt sätt få medverka vid de kommande förhandlingarna enligt artiklarna 3 och 4 i avtalet om socialpolitik.

E. Ett exakt fastställande av de parter som skall delta i lagstiftningsförfarandet enligt avtalet om socialpolitik är oeftergivlig för att säkerställa rättssäkerhet, representativitet och legitimitet,

F. Nödvändigheten att skärpa samrådsstrukturerna får varken användas som förevändning för att skära ned på de medel som står till den sociala dialogens förfogande eller för att begränsa behörigheten för kommissionens generaldirektorat V.

G. Även efter att avtalet om socialpolitik har införlivats i utkastet till Amsterdamfördraget kommer Europaparlamentets roll i det planerade lagstiftningsförfarandet, där arbetsmarknadens parter skall göras delaktiga, att vara otillfredsställande (ny artikel 139 i Amsterdamfördraget).

H. Utvecklingen av den sociala dialogen i de central- och östeuropeiska länder som ansökt om medlemskap i unionen intar en central roll i strategin inför anslutningen och bör därför stödjas såsom en prioritering.

1. Parlamentet anser att det för att uppnå ett ändamålsenligt system där alla berörda europeiska organisationer för arbetsmarknadens parter medverkar är absolut nödvändigt att man på grundval av klara kriterier fastställer arbetsmarknadsparternas tillgång till och funktioner i den sociala dialogen, för att onödiga dröjsmål i samband med ingåendet av nödvändiga avtal om viktiga europeiska sociala frågor skall kunna undvikas,

2. anser det ligga i den sociala sammanhållningens intresse, vilken ju utgör en av grundpelarna för unionen, att de europeiska arbetsmarknadsparternas nya roll görs tydligare och mer konkret mot bakgrund av att den ekonomiska och monetära unionen blir verklighet och mot bakgrund av de konsekvenser detta kommer att få för den makroekonomiska politiken, lönepolitiken och organiseringen och finansieringen av den sociala tryggheten; uppmanar Europeiska kommissionen att framlägga en tydlig förhandlingsplattform med tanke på detta,

3. anser att man bör främja och säkerställa en så bred delaktighet som möjligt av arbetsmarknadsparternas organisationer, i synnerhet de små och medelstora företagens, när det gäller information och allmänt samråd genom att sätta in alla lämpliga tekniska medel,

4. tillstyrker de centrala åtgärder för att stödja informationsutbyte som kommissionen planerat, under förutsättning att de beaktar parlamentets ovannämnda resolution av den 18 juli 1997,

5. upprepar sitt krav om att hög prioritet inte endast skall ges de kriterier för fastställande av representativiteten som anges i kommissionens meddelande från december 1993 om tillämpning av socialprotokollet (KOM(93)0600), utan även ett frivilligt medlemskap; anser dock att involverandet av den österrikiska handelskammaren i den sociala dialogen endast bör accepteras som ett enskilt undantag,

6. anser att den utvärdering från fall till fall som kommissionen planerat inom ramen för lagstiftningsförfarandet enligt artikel 3 och 4 i avtalet om socialpolitik och som syftar till att mäta parternas representativitet i förhållande till föremålet för förhandlingarna även kan lämpa sig för att tillmäta de små och medelstora företagens särskilda intressen och intressena hos andra organisationer för arbetsmarknadens parter ökad betydelse; anser dock att denna utvärdering skall företas enligt på förhand bestämda kriterier som kan göras till föremål för översyn,

7. anser att man bör överväga om inrättandet av rådgivande kommittéer till stöd för avtalsparterna under förhandlingarna enligt avtalet om socialpolitik bör betraktas som ändamålsenligt,

8. anser att en verklig social dialog bara kan utspela sig mellan oberoende parter som själva valt att förhandla med varandra och att det därför är viktigt att det görs en åtskillnad mellan å ena sidan information och utfrågning i diverse rådgivande utskott och kommittéer med kommissionen, rådet och de nationella regeringarna som deltagare och å andra sidan egentliga kollektivförhandlingar mellan autonoma parter,

9. betraktar i princip uppvärderingen av den branschvisa dialogen genom de «nya kommittéer» som kommissionen strävar efter att inrätta såsom positiv under förutsättning att dessa används av kommissionen på ett effektivt, verkningsfullt och målinriktat sätt, också såsom organ för information och rådgivning, varvid antalet ledamöter av kommittéerna skall minskas; anser dock att man ifråga om utförande av sekretariatsuppgifter och innehav av ordförandeskapet bör säkerställa att kommissionens GD V ombesörjer dessa uppgifter och funktioner om de inte uttryckligen överförs från GD V till ett annat generaldirektorat,

10. anser att man inom de branschvisa dialogkommittéerna bör vara mycket uppmärksam på när det är fråga om trepartsöverläggningar och när det handlar om egentliga förhandlingar mellan autonoma parter,

11. välkomnar utan förbehåll de centrala åtgärderna för reformen av den ständiga kommittén för sysselsättning, i synnerhet det eftersträvade samarbetet mellan arbetsmarknadsparterna i denna kommitté och ledningsgruppen för rådets kommitté för sysselsättning och arbetsmarknad; riktar dock kritik mot kommissionen för att inte organisationerna för arbetsmarknadens parter rådfrågats innan beslutet fattades om att ersätta de nuvarande blandade kommittéerna med branschvisa dialogkommittéer,

12. yrkar på att inte bara riktlinjerna för sysselsättningen utan också riktlinjerna för den ekonomiska politiken skall tas upp till diskussion i den ständiga kommittén för sysselsättning; förväntar dessutom att resultaten av diskussionerna skall vidarebefordras till rådet (ekonomi och finans) innan detta utformar sina slutliga ståndpunkter,

13. anser att reduceringen av antalet företrädare för arbetsmarknadsparterna i den reformerade ständiga kommittén för sysselsättning till tolv personer på vardera sidan dock medför att kommissionen i synnerhet bör stödja arbetstagarorganisationernas företrädare i högre grad för att internt samråd mellan organisationerna och företrädarna i kommittén skall kunna äga rum under lämpliga villkor,

14. uppmanar kommissionen att öka insynen vid planering och användning av de medel som står till den sociala dialogens förfogande för att de deltagande organisationerna och Europaparlamentet skall kunna förstå vilka medel som planeras och används för olika områden av den sociala dialogen,

15. uppmanar kommissionen att utarbeta en vitbok om de inverkningar den ekonomiska och monetära unionen kan förväntas få på löneutvecklingen och övriga arbetsvillkor samt på sysselsättningsutvecklingen i kvalitativt och kvantitativt avseende i gemenskapen,

16. uppskattar kommissionens avsikt att fortsättningsvis informera Europaparlamentet ingående och i god tid avseende lagstiftningsförfarandet enligt avtalet om socialpolitik och ge parlamentet möjlighet att yttra sig innan rådet fattar ett officiellt beslut,

17. välkomnar kommissionens avsikt att på interinstitutionell nivå mellan kommissionen, rådet och parlamentet behandla de europeiska institutionernas roll (och därigenom även Europaparlamentets roll) i lagstiftningsförfarandet enligt det avtal om socialpolitik som införts i Amsterdamfördraget; betraktar detta som ett berömvärt uttryck för kommissionens samarbetsvilja gentemot Europaparlamentet och ett politiskt långsiktigt agerande; väntar sig också att rådet skall visa beredskap till interinstitutionella förhandlingar,

18. upprepar därför sitt krav på en interinstitutionell överenskommelse om genomförandet av artiklarna 3 och 4 i avtalet om socialpolitik; denna överenskommelse skall innehålla regler för den rättsliga och institutionella ramen för arbetsmarknadsparternas beslutsförfarande på gemenskapsnivå,

19. anser att dessa diskussioner skall inledas så snart som möjligt och avslutas före utgången av parlamentets innevarande valperiod samt att målet med dem inte endast bör vara att lösa problemet med information till Europaparlamentet om förhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter, utan i synnerhet att uppfylla parlamentets krav på att det till fullo skall jämställas med rådet,

20. välkomnar att kommissionen har anammat parlamentets initiativ om att låta arbetsmarknadsparterna delta och stödja den sociala dialogen i kandidatländerna,

21. förväntar sig att kommissionen ägnar den ökande, gränsöverskridande sociala dialogen på regional nivå mer uppmärksamhet och förelägger Europaparlamentet en utvärdering av denna verksamhet inom överskådlig tid,

22. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra detta betänkande till rådet och kommissionen.