KOMMISSIONENS MEDDELANDE till Europaparlamentet och rådet om Galileo

INNEHÅLL

Sammanfattning

Inledning

En utmaning för Europa

Del 1: Systemets utformning

1. Användarnas behov och erbjudna tjänster

2. Systemets arkitektur

3. Integration av EGNOS i Galileo

4. Reglering, standardisering och certifiering

5. Internationellt samarbete

Del 2: Ekonomiska och finansiella aspekter

1. Kostnaden för Galileo

2. Finansieringen av Galileo

3. Fördelarna med Galileo

4 : Intäktsflöden

Del 3: Förvaltningsstruktur

1. Preliminär struktur

2. Slutgiltig struktur

Rekommendationer

BILAGOR

1. Marknaden för satellitnavigation

2. Tjänst för eftersökning och räddning

3. Plan för genomförandet av Galileo

4. Integration av EGNOS i Galileo

5. Sammanfattande beskrivning av Galileo

6. Förteckning över undersökningar

7. Finansieringsöversikt

Sammanfattning

Satellitbaserad radionavigation är en spjutspetsteknik som gör det möjligt för användaren av en mottagare att fånga upp signaler som sänds av flera satelliter för att i varje ögonblick, utöver en mycket exakt tid, bestämma sin position i longitud, latitud och altitud med mycket stor noggrannhet.

Denna teknik som i dag tillämpas i Förenta staterna med GPS-systemet och i Ryssland med GLONASS-systemet, vilka finansieras och kontrolleras av militären, gör allt snabbare framsteg och varje dag upptäcks nya tillämpningar i unionen och i hela världen. Deras användning och marknad omfattar redan en mångfald verksamheter som sträcker sig från alla typer av transport (lokalisering och mätning av hastigheten hos fordon m.m.) till sjukvård (behandling av patienter på distans m.m.), rättsväsende (övervakning av åtalade personer m.m.), tull (bevakning m.m.) och jordbruk (justering av mängden gödningsmedel eller bekämpningsmedel beroende på marken m.m.).

I sitt meddelande av den 10 februari 1999 presenterar kommissionen ett autonomt program för satellitbaserad radionavigation kallat Galileo, som man föreslår skall genomföras i fyra faser, varav den första, utformningsfasen, kommer att avslutas under slutet av år 2000.

Galileo-programmets faser

Utvecklings- och valideringsfas (2001-2005)

- Detaljerad definition av samtliga segment (rymdsegment, marksegment, användare).

- Utveckling av satelliter och markbundna komponenter.

- Validering av systemet i bana.

Installationsfas (2006-2007)

- Tillverkning och uppskjutning av satelliter.

- Inrättande av marksegmentet i sin helhet.

Driftfas (från och med 2008)

Ersättande av satelliter, drift av centraler, underhåll.

Rådet anmodar i sin resolution av den 19 juli 1999 kommissionen att utveckla ett globalt system för civilt bruk, som förvaltas av statliga civila myndigheter och som ger ett betydande mervärde jämfört med de befintliga systemen samtidigt som det är kompatibelt med dessa. Man pekar på de gynnsamma effekterna för industrin och tjänsteleverantörerna och betonar samtidigt att det är nödvändigt att garantera Europas oberoende inom denna viktiga teknik.

Under utformningsfasen år 2000 har kommissionen och Europeiska rymdorganisationen mobiliserat en mycket stor del av den europeiska rymdindustrin och de potentiella tjänsteleverantörerna för att definiera en ram för projektet.

I detta meddelande beskrivs resultaten av denna fas. Projektets strategiska och ekonomiska intresse bekräftas och en fortsättning föreslås från och med 2001, dock under vissa villkor som kommissionen anser vara absolut nödvändiga för att lyckas med genomförandet av Galileo.

Villkoren är följande:

Kommissionen anser att

-satellitbaserad radionavigation är en nyckelteknik för utvecklingen av vår ekonomi och att installationen av en egen satellitkonstellation i Europeiska unionen därför är nödvändig för att skydda vårt oberoende,

-- på grundval av resultaten av gjorda kostnads-/vinstanalyser kommer Galileo att vara vinstgivande och tillräckligt attraktivt för att offentlig finansiering i form av bidrag inte längre skall vara nödvändig från och med 2007,

-för utvecklings- och valideringsfasen (2001-2005) är nödvändig finansiering genom offentliga bidrag redan planerad och det kommer inte att behövas ytterligare offentliga bidrag från gemenskapens eller Europeiska rymdorganisationens budget,

-- finansieringen av installationsfasen, som består i tillverkning och uppsändning av satelliter samt inrättande av det markbundna infrastrukturnätet, kommer att kräva investeringar från den privata sektorn på upp till 1,5 miljarder euro, och ett offentlig-privat partnerskap för detta ändamål redan under utvecklings- och valideringsfasen,

-det för inrättandet av ett offentlig-privat partnerskap krävs en rättslig och ekonomisk ram så snart som möjligt och att

*det redan år 2001 inrättas en preliminär struktur för samordnad förvaltning av Galileo-projektet mellan kommissionen och Europeiska rymdorganisationen,

*kommissionen utarbetar de förslag som är nödvändiga för inrättandet av en slutgiltig förvaltningsstruktur, som förfogar över en investeringsbudget omfattande alla de medel som är avsatta för projektet,

*EGNOS ledning handhas av denna struktur,

*rapporter årligen lämnas till rådet och Europaparlamentet om ärendets utveckling och inrättandet av programmets förvaltningsstruktur samt att en beskrivning av finansieringen av installationsfasen (2006-2007) inlämnas före december 2004.

Inledning

Satellitbaserad radionavigation är en spjutspetsteknik. Den baserar sig på att satelliter i bana kring jorden sänder signaler som anger en extremt noggrann tid. En mottagare som fångar upp dessa signaler från flera satelliter i en konstellation kan i varje ögonblick, utöver en mycket exakt tid, bestämma sin position i longitud, latitud och altitud med mycket stor noggrannhet.

Denna teknik som i dag tillämpas i Förenta staterna med GPS-systemet och i Ryssland med GLONASS-systemet, vilka finansieras och kontrolleras av militären, gör allt snabbare framsteg och varje dag upptäcks nya tillämpningar i unionen och i hela världen. Deras användning och marknad omfattar redan en mångfald verksamheter, varav vi här endast nämner några: naturligtvis alla typer av transport (lokalisering och mätning av hastigheten hos fordon m.m.), men också sjukvård (behandling av patienter på distans m.m.), rättsväsende (övervakning av anhållna personer m.m.), tull (bevakning m.m.) och jordbruk (justering av mängden gödningsmedel eller bekämpningsmedel beroende på marken m.m.). Det är dessutom möjligt för den enskilde att till en ringa kostnad införskaffa en GPS-mottagare för att bestämma sin position - på vägen, till sjöss eller i bergen - men utan garantier om tjänstens noggrannhet eller kontinuitet.

I enlighet med rådets begäran från mars 1998 lade kommissionen i sitt meddelande av den 10 februari 1999 [1] fram ett autonomt program för satellitbaserad radionavigation kallat Galileo, som man föreslår skall genomföras i fyra faser: utformningsfasen år 2000, utvecklings- och valideringsfasen till och med 2005, installationsfasen till och med 2007 och därefter slutligen driftfasen.

[1] KOM(1999) 54 slutlig av den 10 februari 1999.

Europeiska rådet i Köln 1999 och i Feira 2000 betonade Galileos strategiska betydelse och nödvändigheten av att ett beslut fattas i december 2000 om programmets fortsättning.

Rådet anmodar i sin resolution av den 19 juli 1999 [2] kommissionen att utveckla ett globalt system för civilt bruk som förvaltas av statliga civila myndigheter och ger ett betydande mervärde jämfört med de befintliga systemen samtidigt som det är kompatibelt med dessa. Man pekar på de viktiga gynnsamma effekterna för industrin och tjänsteleverantörerna och betonar samtidigt nödvändigheten av att garantera Europas oberoende inom denna viktiga teknik.

[2] EGT C 221, 3.8.1999, s. 1.

I sitt beslut av den 23 juli 1996 [3] om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet fastställer Europaparlamentet och rådet att systemen för navigering och positionsbestämning utgör delar av detta nät samt att tillhörande projekt utgör projekt av gemensamt intresse. I förordningen av den 19 juli 1999 om finansieringen av de transeuropeiska transportnäten [4] höjer dessa båda institutioner också nivån på gemenskapens deltagande i projekt som rör navigering och positionsbestämning till 20 % och ger dem klart företräde.

[3] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG - EGT L 228, 9.9.1996.

[4] Parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/99 om ändring av förordning (EG) nr 2236/95 - EGT L 197, 29.7.1999, s. 1.

Med stöd av en stor majoritet av de stater i alla världsdelar som har stött utvecklingen av Galileo i egenskap av ett europeiskt system kompatibelt med de befintliga systemen, såg Europeiska unionen till att reservera nödvändiga frekvenser vid den internationella radiokonferensen (WRC) som hölls i Istanbul i maj 2000.

Rådet har flera gånger betonat betydelsen av samarbetet med Europeiska rymdorganisationen, med vilken kommissionen nyligen har utarbetat ett meddelande om rymden som under de kommande månaderna kommer att öppna vägen för utarbetandet av en verklig europeisk strategi på rymdområdet. Galileo har en framträdande roll i denna strategi.

Under utformningsfasen 2000 har kommissionen och Europeiska rymdorganisationen mobiliserat en mycket stor del av den europeiska rymdindustrin och de potentiella tjänsteleverantörerna för att definiera en ram för projektet.

I detta meddelande beskrivs resultaten av denna fas. Projektets strategiska och ekonomiska betydelse bekräftas. Det föreslås att projektet skall fortsätta redan år 2001, dock under vissa villkor som kommissionen anser vara absolut nödvändiga för att lyckas med genomförandet av Galileo.

Galileo-programmets faser

* Utvecklings- och valideringsfas (2001-2005)

- Detaljerad definition av samtliga segment (rymdsegment, marksegment, användare).

- Utveckling av satelliter och markbundna komponenter.

- Validering av systemet i bana.

Installationsfas (2006-2007)

- Tillverkning och uppskjutning av satelliter.

- Inrättande av marksegmentet i sin helhet.

Driftfas (från och med 2008)

Ersättande av satelliter, drift av centraler, underhåll.

En utmaning för Europa

I sitt meddelande om Galileo av den 10 februari 1999 betonar kommissionen ett antal viktiga problem som Europa måste ta itu med inom de närmaste åren.

Satellitbaserad radionavigation möjliggör överföring av signaler för tidsbestämning, vilket är en nödvändig referensuppgift i våra allt mer integrerade ekonomier. Banknät, telekommunikationsnät och energinät samt synkronisering av signaler för överföring av olika typer av uppgifter utgör nödvändiga element för den komplexa samverkan i samhället. Europa (och resten av världen) kan inte förlita sig på ett eller två system under militär kontroll utanför gemenskapen när det gäller att införa standarder inom dessa viktiga områden där det krävs en hög nivå av samordnad säkerhet.

Antalet konsumenter av satellitbaserade tjänster ökar för varje dag (trafikledning, lokalisering av objekt, försäkringar, geodesi etc.). Varje dag ökar omsättningen av dessa tjänster och våra ekonomier blir allt mer beroende av de satellitbaserade navigationssystemen för positions- och hastighetsbestämning. Bortsett ifrån att det tekniskt sett behövs flera med varandra förenliga signaler för tillämpningar som kräver stor noggrannhet, särskilt när det gäller säkerheten för människors liv, bör man fråga sig om man verkligen vill vara beroende av en enda icke-europeisk signal när det gäller att säkra den omsättning och sysselsättning som beror på denna teknik-

Med Galileo kommer man att kunna utveckla tillämpningar varav en stor del inte ens är påtänkta i dag och som kommer att kunna användas för offentlig verksamhet inom ett antal vitt skilda områden (tull, transport, upprätthållande av ordningen, eftersökning av försvunna personer, efterföljande av brottslingar, rättsliga utredningar, humanitära aktioner etc.).

Transportsektorn, som är den mest uppenbara användaren av en exakt signal för positions- och hastighetsbestämning, kommer inom ramen för en ny gemenskapsstrategi anpassad till detta århundrade att vara en av de viktigaste drivkrafterna bakom Galileo:

*Trängseln ökar i luftrummet och på flygplatserna. En effektivare flygtrafikledning inrättas gradvis, men det är tydligt att detta inte är tillräckligt. I högnivågruppens rapport om ett gemensamt europeiskt luftrum betonas betydelsen av att införa ny teknik för att öka kapaciteten. Satellitbaserad radionavigation är en del av denna teknik, men säkerheten kräver också att det finns flera system (man kan inte förlita sig på ett enda utländskt, militärt system) och att de är tillförlitliga, dvs. att man får information om den använda signalens kvalitet.

*Utvecklingen inom sjötransporten kräver ökad kontroll. Kommissionen har lagt fram förslag till direktiv [5] på detta område. De nyligen inträffade katastroferna, t.ex. förlisningen av oljetankern Erika och kemikalietankern Ievoli Sun, visar nödvändigheten av certifierad positionsrapportering, vilket kan tillhandahållas endast genom Galileo [6], med stöd av de nya förordningarna om sjösäkerhet.

[5] KOM(2000) 142 slutlig av den 21 mars 2000.

[6] De andra satellitnavigationssystemen kan också tillhandahålla denna tjänst, förutsatt att den certifieras och garanteras av operatören.

*Också marktransporterna, som utgör det viktigaste sättet att transportera varor och människor i vår moderna ekonomi, bör reformeras. Enligt kommissionens vitbok om den gemensamma transportpolitiken [7] finns det ingen infrastruktur som ensam klarar av att ta emot ökningen av marktransporterna. En lämplig åtgärd kunde vara att införa krav på automatisk och certifierad rapportering eller registrering av position och hastighet. Endast via Galileo kan myndigheterna få bättre kunskap om och möjlighet att styra trafikflödena på hela Europeiska unionens område, samt möjlighet att omorganisera transportsektorns ekonomi.

[7] KOM(2000) ... slutlig av den ...

*Det brådskande behovet att effektivisera de polisiära och rättsliga förfarandena samt förfarandena för transportrelaterade försäkringstvister (kommer att resultera i lägre premiekostnader) eller affärstvister (stölder, olyckor, leveransförseningar etc.) kommer mycket snabbt att nödvändiggöra ett passivt eller aktivt system för positionsbestämning, som naturligtvis är certifierat och garanterat och som, också detta, kan tillhandahållas endast via Galileo. Samma certifierade och garanterade system kan användas för att på automatisk väg passera vägtullar utan att stanna, i städer såväl som på andra ställen.

Även bortsett från möjligheterna inom tidsbestämning och transport bör Europa delta i den revolution som satellitnavigationen medför. De i Europa nyligen utvecklade systemen GMS och UMTS [8] (de två mobiltelefonigenerationer som på sikt kommer att kunna användas med Galileo-signalen), och dessförinnan Ariane och Airbus, har på politisk nivå och branschnivå tydligt visat på de positiva effekter som en beslutsamt genomförd modernisering har på sysselsättningen, på den industriella och ekonomiska utvecklingen samt på Europeiska unionens internationella inflytande.

[8] Den tredje generationens mobiltelefoni, som ger möjlighet att surfa på Internet med mycket hög hastighet.

Samtliga tillämpningar inom positionsbestämning (certifierade eller ej) kommer att skapa en myriad av nya tjänster som kommer att utvecklas av ett stort antal olika företag. Galileo-mottagarna, som också kan ta emot ryska signaler (GLONASS) såväl som amerikanska (GPS), bör kunna ta sig in på marknaden för dessa tjänster. Med hänsyn till användartrycket och det planerade inrättandet av Galileo fattade en domstol i maj 2000 från en dag till en annan ett beslut om selektiv degradering [9] av GPS. Det är svårt att acceptera att europeiska mottagartillverkare och användare utan förhandsvarning skall tvingas anpassa sig till beslut om signalens utveckling som fattas någon annanstans.

[9] Degraderingen av signalens noggrannhet begränsar den civila användningen.

En annan utmaning för projektet är att involvera den privata sektorn. Av detta meddelande framgår att utöver de sociala och ekonomiska vinsterna som i sig rättfärdigar offentlig finansiering av hela projektet, finns det tillräckliga möjligheter till ekonomisk avkastning från utvecklingen av Galileo för att intressera industrin och bankerna.

Ett stort antal andra investerare, allt ifrån företag som är intresserade av att leverera komponenter, satelliter och markbaserad utrustning till (vilket är viktigare) stora, medelstora och små specialiserade tjänsteföretag, har bekräftat att de kommer att delta i Galileo så snart som följande två villkor är uppfyllda:

*Politiska och finansiella beslut har fattats om att inleda utvecklings- och valideringsfasen.

*Ett gemensamt organ, inom en noggrant definierad institutionell ram, har utsetts för förvaltningen av de olika aspekterna av programmet.

Del 1: Systemets utformning

Målet med detta kapitel är att presentera Galileo-systemet så som det framstår enligt de undersökningar som genomförts under utformningsfasen. Presentationen inleds med en beskrivning av de potentiella användarnas behov. Därefter beskrivs de tjänster som är nödvändiga för att uppfylla dessa behov. I nedanstående del beskrivs den systemarkitektur som har utformats för tillhandahållandet av dessa tjänster. I de följande kapitlen tas relaterade frågor upp beträffande EGNOS [10], certifiering och de internationella aspekter som har beaktats och som bör beaktas under programmets utvecklings- och valideringsfas.

[10] EGNOS, Galileos europeiska föregångare, är ett system för satellitbaserad radionavigation som är beroende av amerikanska GPS och ryska GLONASS och som garanterar deras tillförlitlighet, dvs. som mycket snabbt varnar användaren i fall av funktionsstörningar som kan påverka kvaliteten på den signal som sänds av de geostationära satelliterna.

1. Användarnas behov och tjänster via Galileo

A. Användarnas behov

Inrättandet av navigationsinfrastrukturen baserar sig på de krav som uttryckts av de erbjudna tjänsternas potentiella användare, allt ifrån slutanvändare till tjänsteleverantörer (en viktig part i mervärdeskedjan) och till de offentliga myndigheter som ansvarar för tillämpningen av föreskrifter och förordningar på olika områden.

Under Galileo-programmets utformningsfas har kontinuerligt samråd förts med ett stort antal användare inom en stor mängd olika områden. Diverse forum har inrättats inom olika tillämpningsområden såsom flyg, järnvägar, sjöfart, vägtrafik samt inom tillämpningar för allmänheten, vetenskapliga tillämpningar och tillämpningar avseende tidsfördelning.

Inom varje tillämpningsforum har man kontaktat ungefär 50 av de för sitt område mest representativa personerna, jämnt fördelade mellan de europeiska stater som deltar i Galileo-programmet [11], och dessa har bidragit till utarbetandet av specifikationer för tjänsterna positionsbestämning, navigation, tidsbestämning samt eftersökning och räddning.

[11] Det vill säga också de medlemsstater i Europeiska rymdorganisationen som inte är medlemmar i Europeiska unionen samt kandidatländerna för anslutning till Europeiska unionen.

Av detta samråd i stor skala har tydligt framgått att en global tjänst, dvs. som täcker hela jordklotet, inbegripet världshaven och ökenområdena, är nödvändig för att man skall kunna tillhandahålla kontinuerliga tjänster när det gäller tillämpningar för sjö- och luftfart [12] och också för att ge underleverantörer av teknisk utrustning (främst tillverkare av mottagarutrustning) möjlighet till stordriftsfördelar på en icke-segmenterad marknad. Majoriteten av de offentliga och privata aktörer som deltagit i samrådet har också betonat det grundläggande behovet av kommunikationskanaler: endast genom en perfekt samverkan mellan tjänsterna för positionsbestämning, navigation och tidsbestämning å ena sidan och kommunikationstjänsterna å den andra sidan, kan de erbjudna tjänsterna utnyttjas optimalt [13]. Begreppet "tjänstebukett" bör således ingå bland navigationssystemets parametrar.

[12] En global täckning gör det dessutom möjligt att tillhandahålla Galileo-tjänster till de utomeuropeiska territorier som hör till medlemsstaterna i Europeiska unionen eller Europeiska rymdorganisationen.

[13] De tekniska valen när det gäller inrättandet av kommunikationskanalerna är ointressanta på användarnivån.

I den grundläggande lösning som presenteras i detta meddelande ingår en sådan tjänst i form av en certifierbar förbindelse mellan Galileo och de markbundna kommunikationsnäten eller de befintliga satelliterna. Dessutom undersöks en annan teknisk möjlighet om vilken beslut kommer att fattas under första halvåret 2001 och som består i att ta ombord en kommunikationsnyttolast på satelliterna. Denna möjlighet kommer att väljas endast om den inte förorsakar ökade kostnader för de offentliga investerarna [14].

[14] I utvärderingen bör de eventuella juridiska och framför allt ekonomiska risker beaktas som denna lösning kan innebära med hänsyn till åtagandena inom ramen för WTO, eftersom telekommunikationssektorn omfattas av det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS, 1994).

För en förbindelse med kommunikationstjänsterna krävs en djupgående undersökning av regelverket, särskilt när det gäller systemet för tillstånd och förbindelser på den inre marknaden för elektroniska kommunikationsnät och -tjänster.

Man planerar tillämpningar som gör det möjligt att förbättra kartografin i Europa och särskilt i de utvecklingsländer med vilka gemenskapen har särskilda förbindelser. Tillämpningar relaterade till jordobservation kommer också att undersökas inom ramen för strategin för en hållbar global utveckling.

Galileo inbegriper utrustning som möjliggör en modern tjänst för eftersökning och räddning [15]. Kontakt har tagits med de stater som undertecknat den internationella konventionen om COSPAS-SARSAT [16] och som för närvarande bygger ett globalt system av detta slag. De har visat ett tydligt intresse för en ny tjänst som tillhandahålls via Galileo. Förenta staterna undersöker inrättandet av ett liknande och möjligen kompletterande system för de framtida generationerna av GPS. Utöver det antal liv som kan räddas är denna tjänst av uppenbart geopolitiskt intresse för planeten.

[15] Se bilaga 3.

[16] Frankrike, Kanada, Förenta staterna och Ryska federationen.

Genom en analys av både användarnas och marknadernas nuvarande och framtida behov av underliggande tillämpningar har man kunnat ta fram en uppsättning prognoser (antal användare per tillämpningsområde) som använts för kostnads- och vinstanalys.

Genom de ovan angivna analyserna har man dessutom tagit fram flera parametrar som beskriver de olika tjänstenivåer som krävs för olika typer av tillämpningar. De viktigaste parametrarna är ett övergripande behov av en noggrannhet som är minst lika bra som den som erhålls med GPS, tillförlitlighet [17] inom vissa speciella områden (främst när det gäller att rädda människoliv [18]) och förbättrad tillgänglighet till tjänsten, i stadsområden (lokalt) såväl som i Europas nordliga delar.

[17] Användaren får information om systemets tillförlitlighet genom en indikator som näst intill i realtid upplyser användaren om de sända signalernas kvalitet och om eventuella funktionsstörningar.

[18] Kravet på tillförlitlighet hos de erbjudna tjänsterna förväntas bli allt vanligare inom ett allt större antal tillämpningar.

B. Tjänster via Galileo och deras tillämpningar

Efter samråd med användarna har tre tjänstekategorier definierats som uppfyller användarnas behov.

1) En tjänst av allmänt intresse

Denna tjänst, som omfattar positionsbestämning, navigering och tidsbestämning, är kompatibel med befintliga tjänster, men har bättre noggrannhet. Den kan användas av alla innehavare av en Galileo-mottagare som tar emot alla befintliga signaler. Denna tjänst kommer att vara tillgänglig utan tillstånd.

De viktigaste tillämpningarna är vägnavigering för privatbilister, tidsbestämning i nät, informationssystem om trafiken och alternativa färdvägar vid trafikstockningar, mobiltelefoni etc. Ett flertal olika typer av mottagare kommer att utvecklas och ligga på mycket olika prisnivåer beroende på vilken tillämpning de är avsedda för.

I princip kommer användningen av denna signal att vara gratis, men ett system med kvalitetsintyg (se kapitel 4 i del 2) kan tänkas för dyrare kvalitetsmottagare.

2) En kommersiell tjänst

De tjänsteleverantörer som använder Galileo-tjänsten för att ge sitt produktutbud ett mervärde kommer att betala en avgift till Galileo-operatören. Signalen kommer att innehålla uppgifter anpassade till de kommersiella tilläggstjänster som erbjuds. I utbyte mot en avgift kommer Galileo-operatören att kunna erbjuda vissa tjänstegarantier.

De viktigaste tillämpningarna är avsedda för professionella användare som är redo att betala för att få tillgång till en tjänst som garanteras av Galileo-operatören, särskilt inom områdena geodesi, tull, synkronisering av nät, vägtrafikledning, sjötrafikledning, vägtullar etc.

Denna tjänst kommer att erbjuda kontrollerat tillträde för slutanvändare och leverantörer av mervärdestjänster. Tillträdet kan kontrolleras genom skyddade accesskoder (i likhet med PIN-koden som används för GSM) i mottagarna. Denna lösning, som skall bekräftas av tjänsteleverantörerna, gör det möjligt att undvika den mer kostsamma tekniken med kryptering av signalen, vilken dock kommer att övervägas inom ramen för valideringsfasen. Det kontrollerade tillträdet innebär att en avgift kan tas ut från användare som abonnerar på tjänsten.

3) En tjänst av offentligt intresse

Denna tjänst kommer att erbjudas användare som är mycket beroende av noggrannhet, signalkvalitet och tillförlitlig överföring. Den bör erbjuda en mycket hög nivå [19] av tillförlitlighet och meddelar följaktligen mycket snabbt användaren om eventuella funktionsstörningar. Den bör certifieras i enlighet med föreskrifterna för olika transportsätt (ICAO:s föreskrifter om lufttransport, IMO:s föreskrifter om sjötransport och framtida europeiska föreskrifter om den gemensamma transportpolitiken). För denna tjänst kommer det att krävas särskilda mottagare för att få tillträde till signalen, som är av högre kvalitet. Efter beslut som fattas av europeiska eller internationella standardiseringsorgan kan tjänsten begränsas till användare med tillstånd. På grund av säkerhetskraven kommer inte samtliga signaler avsedda för denna tjänst att sändas på samma frekvens.

[19] För närvarande finns det ingen satellitbaserad radionavigationstjänst av denna kvalitet som förenar mångsidighet, precision, certifiering och garanti.

Särskilt avses tillämpningar för luftfart och sjöfart, ledning och reglering av vägtrafik och järnvägstrafik, räddningstjänst, vägtullar, kontroll av infarterna till städer, transport av farliga ämnen, transport och övervakning av farliga personer, humanitära insatser och registrering i svarta lådor.

Intäkter kommer att erhållas genom kontroll av användarnas tillträde till signalen. Förväntade användare är t.ex. flygtrafikledare, flygbolag, förvaltare av nät av offentligt intresse, järnvägsbolag, vägtrafikövervakare, tull etc. För tjänster med särskilda säkerhetskrav har ett alternativ med krypterade signaler tagits med i den finansiella beräkningen. Det alternativet kommer att förkastas eller bekräftas under valideringsfasen.

Därtill kommer en särskild offentlig tjänst för eftersökning och räddning [20] att möjliggöra lokalisering av nödställda personer eller fordon. De sistnämnda utrustas med sändare som i en nödsituation aktiveras och sänder en larmsignal till en räddningscentral. Meddelande om att signalen mottagits sänds omedelbart till den nödställde.

[20] En arbetsgrupp har inrättats för att integrera denna tjänst i COSPAS-SARSAT, som för närvarande inte klarar av de viktiga funktionerna att sända en svarssignal som lugnar olycksoffren eller garantera omedelbart larm. Tjänsten kommer att vara gratis, men tillstånd kommer att krävas för inköp av sändare.

Om en av de tre ovan beskrivna tjänsterna används tillsammans med en telekommunikationstjänst, t.ex. GSM eller UMTS, kan man dessutom på ett mycket användarvänligt sätt ta emot eller sända uppgifter om position, vid behov tillsammans med annan information, t.ex. vägkartor, avstånd till resmålet, lokalisering av trafikstockningar och alternativa färdvägar. Dessutom kan man ta sig igenom olika typer av vägtullar.

2. Systemets arkitektur

Galileo-systemets arkitektur bör möjliggöra

-anpassning efter användarnas behov och utvecklingen på marknaden,

-integration av andra tjänster än navigation,

-minimering av kostnaderna för utveckling och drift,

-minimering av riskerna, utöver de ekonomiska, med ett projekt som är så ovanligt både genom sin storlek, sin komplexitet och de stora insatserna [21],

[21] Dessa risker kan vara av politisk eller internationell karaktär med hänsyn till den använda teknikens dubbla natur (en del av Galileos utrustning eller komponenter kommer att omfattas av nuvarande regler inom respektive område för att inte kompromettera Europeiska unionens åtaganden och mål i fråga om icke-spridning), eller av juridisk karaktär med hänsyn till vissa internationella konventioner och förpliktelser (jfr. rätten till luftrummet, internationella luftfarts- och sjöfartsregler, WTO m.m.).

-driftskompatibilitet med befintliga system, särskilt GPS, samtidigt som dess autonomi och konkurrenskraft bibehålls.

1. De viktigaste grunderna för Galileo-systemet

Konceptet är globalt, dvs. det baserar sig på distribution av signaler över hela jordens yta och erbjuder tre stora grupper av navigationstjänster:

-En tjänst av allmänt intresse.

-En kommersiell tjänst.

-En tjänst av offentligt intresse.

Med undantag för tjänsten av allmänt intresse innefattar alla Galileo-tjänster information om systemets tillförlitlighet [22]. Arkitekturen ger andra regioner (grupper av stater som har partnerskapsavtal med Galileo) möjlighet att på regional nivå användaranpassa informationen om systemets tillförlitlighet.

[22] Användaren får information om systemets tillförlitlighet genom en indikator som näst intill i realtid upplyser användaren om de sända signalernas kvalitet och om eventuella funktionsstörningar.

För att underlätta driftskompatibiliteten på användarnivån och penetreringen av vissa marknader planerar man att även sända information om GPS- och eventuellt GLONASS-satelliternas tillförlitlighet, utöver informationen om Galileo-satelliternas tillförlitlighet.

Behovet av informationsutbyte eller överföring av information om Galileo-användarnas position leder till en integrering av låghastighetskommunikationstjänster som ett komplement till informationen från navigationssatelliterna. Dessa tjänster kommer att stödja sig på befintlig mark- eller rymdbaserad infrastruktur.

Galileo-signalerna

Utformningen och optimeringen av tjänsterna är helt beroende av egenskaperna hos den signal som överförs från satelliterna och de lokala markbundna elementen samt av begränsningarna för användningen av det elektromagnetiska frekvensspektrumet. Två lösningar undersöks när det gäller frekvenserna för Galileo-signalerna:

-Grundlösningen i detta meddelande utgår ifrån de frekvensband som Galileo nyligen tilldelades vid utgången av den internationella radiokonferensen (WRC 2000) och som erbjuder Europa verkliga tekniska möjligheter att definiera signalen, men vissa tekniska villkor återstår att verifiera. Förberedelserna inför nästa WRC, som är planerad till år 2003, är en del av valideringsfasen.

-Man undersöker ytterligare två alternativ som grundar sig på delning och delvis återanvändning av de befintliga systemens (amerikanska GPS och ryska GLONASS) frekvensband för att optimera användningen av frekvenserna och uppnå ökade prestanda samtidigt som driftskompatibiliteten stärks och stabiliteten ökar utan att det nämnvärt påverkar totalkostnaden för systemet.

Det slutliga valet av signalernas egenskaper kommer att göras på grundval av bästa tekniska lösningar [23] samtidigt som man beaktar resultaten av internationella förhandlingar. Det kommer i vart fall att göras under det första halvåret 2001, under valideringsfasen.

[23] Vid de undersökningar under utformningsfasen som gjorts det senaste året har man bland annat kommit fram till följande:

Säkerhetskrav

Eftersom det kan innebära fara för de europeiska intressena om fientliga makter utnyttjar Galileo, bör åtgärder förutses för att förhindra detta liksom för att mildra eventuella verkningar (nekad tjänst, kontroll av export av vissa känsliga komponenter). Säkerhetskraven innebär att systemet måste skyddas fysiskt och att tillträdet till vissa tjänster måste kontrolleras. Galileo bör dessutom skyddas mot externa eller till och med fientliga intrång i systemet avsedda att på något sätt (fysiskt eller elektroniskt) ändra systemet eller de tjänster som det tillhandahåller.

Följaktligen bör en europeisk politisk instans som är oberoende av Galileos förvaltningsstrukturer och som bör inrättas inom ramen för GUSP, ha möjlighet att vidta nödvändiga åtgärder i en eventuell krissituation. Mellan den utsedda instansen och Galileos förvaltningsstruktur bör dessutom, inom ramen för GUSP, operativa förfaranden inrättas för hanteringen av krissituationer.

Dessutom kommer skydd av uppgifter - särskilt personuppgifter - att garanteras i överensstämmelse med befintlig lagstiftning.

2. Arkitekturens viktigaste delar [24]

[24] Se genomförandeplanen i punkt 4.

Galileos arkitektur innehåller fyra huvudkomponenter:

-En rymdkomponent med global täckning.

-Regionala komponenter.

-Lokala komponenter.

-Mottagare och terminaler för användarna.

a) Rymdkomponenten med global täckning består av rymdsegmentet, i förevarande fall en konstellation av 30 satelliter i bana på medelavstånd från jorden [25] och tillhörande markkontrollsegment.

[25] MEO-satelliterna (Medium Earth Orbit) är jämnt fördelade på tre banplan på omkring 23 000 km höjd.

Innan man kom fram till detta val undersöktes flera olika typer av konstellationer [26] utifrån olika kriterier. Av dessa undersökningar framgick bland annat att den rekommenderade arkitekturen, som baserar sig uteslutande på satelliter som går i omloppsbana, ger jämnare prestanda både vad gäller noggrannhet och tillgänglighet samt större stabilitet vid funktionsreduktion (fel på satelliten), särskilt för länder på högre breddgrader och för städer, samtidigt som den är mindre kostsam.

[26] Såsom anges i meddelandet av den 10 februari 1999 har olika typer av bana övervägts för konstellationerna: LEO (låg bana runt jorden), MEO (bana på medelavstånd från jorden), GEO (geostationär bana) och IGSO (lutande geosynkron bana). Under utformningsfasen har man genom flera undersökningar kunnat studera konstellationer baserade endast på MEO (10-33 satelliter i olika lutningsvinkel) och en kombination av MEO (18-27 satelliter) och GEO (8-9 satelliter). Slutligen jämfördes två olika typer av arkitektur mer ingående: 30 MEO i tre plan respektive 24 MEO och 8 GEO har jämförts utifrån olika kriterier (uppnådda prestanda, geografisk homogenitet, risker, kostnader, driftkrav). En arkitektur med 30 MEO ger bäst prestanda, särskilt på höga breddgrader, till en avsevärt lägre kostnad.

De satelliter som övervägs för denna typ av uppdrag bör ha en storlek och vikt som gör att installationen av konstellationen kan optimeras genom multipel uppskjutning (5 eller 6 satelliter per bärraket).

Det slutliga valet av den eller de bärraketer som skall användas kommer att göras på konkurrensmässiga grunder, varvid hänsyn kommer att tas till optimal lyftkapacitet (antal satelliter) under den period som avses, tillförlitlighet, kostnadsförslag och avtalsvillkor (garantier).

Marksegmentet [27] består av satellitkontrollcentralerna (stationer för telemätning och telekommando som håller satelliterna på rätt plats) samt nödvändiga centraler för tillhandahållande av tjänster.

[27] Marksegmentet, som gör det möjligt att tillhandahålla tjänsten, består i huvudsak av stationer för kontroll av tillförlitligheten, gränssnitt med andra system (t.ex. COSPAS-SARSAT, Universal Time), kommunikationsnät mellan marksegmentets olika komponenter, navigationskontrollcentra.

b) De regionala komponenterna

Systemet är globalt och tillförlitligt i hela världen. Systemets utformning tillåter dock introduktion av regionala komponenter (maximalt åtta för hela världen), som gör det möjligt att användaranpassa tillförlitligheten, och för vilka partnerskapsavtal kommer att ingås med berörda stater. Kostnaden för dessa komponenter kommer att bäras av berörd region.

En regional komponent utgörs av ett kompletterande nät av stationer för övervakning av signalens tillförlitlighet samt en behandlingscentral som gör det möjligt att erbjuda denna tjänst.

c) De lokala komponenterna

Genom Galileo-systemet kommer att en hög prestandanivå att kunna tillhandahållas för användare i hela världen, också där markbunden infrastruktur saknas. För vissa tillämpningar i givna områden ställs emellertid ännu högre krav på prestanda vid positionsbestämning, eller också vill man ge bastjänsten ett mervärde genom integration med andra funktioner, t.ex. lokal kommunikation.

I dessa fall anpassas, utgående ifrån ett gemensamt allmänt koncept, de lokala elementen till behoven [28] för flygplatser, hamnar, järnvägar, vägar, stadsområden etc. För varje tillämpning kan man dessutom ta hänsyn till särskilda omständigheter: vägtunnlar, höghus i städer, parkeringar under marken m.m. Under utformningsfasen gjordes en preliminär utformning av dessa lokala element som kommer att fortsätta under utvecklings- och valideringsfasen.

[28] Särskilda behov är i allmänhet stor noggrannhet (under en meter), lokal information om tillförlitlighet för mycket snabba larm (t.ex. under en sekund för civil luftfart) eller för främjande av tjänstens kontinuitet i stadsområden då satelliternas synlighet är begränsad eller noll.

De lokala elementen bör i typfallet säkerställa vidaresändning av signalen, inbegripet övervakning av tillförlitligheten, samt behandling och överföring av data.

Överföringen av data till mottagaranvändaren kan ske genom en särskild förbindelse eller via externa system: mobila kommunikationsnät (standarden GSM eller UMTS) eller det maritima navigationssystemet Loran C. I det sistnämnda fallet kan operatören också få vetskap om användarens exakta position. Förbindelsen mellan terminal och tjänstecentral ger möjlighet att tillföra bastjänsten ett mervärde: t.ex. lokalisering av båtar som har råkat i sjönöd eller har fått motorstopp. Man kunde därför överväga att se över nuvarande standarder för att integrera de möjligheter som Galileo erbjuder.

Inom vissa transportområden, t.ex. luftfarten, är förekomsten av en lokal komponent som möjliggör en landningstjänst anpassad till de väderleksförhållanden som råder i Europa ett viktigt element när det gäller att rationalisera befintlig infrastruktur och göra satellitbaserad navigation ekonomiskt intressant. Detta är anledningen till att kommissionen främjar tekniska och ekonomiska undersökningar, och om genomförbarheten kan bevisas kommer kommissionen att främja inrättandet av en lokal tjänst via den inrättade strukturen.

3. Galileo-mottagare

Mottagarna kommer att vara en avgörande länk i Galileo. De bör uppfylla marknadens krav på

-prestanda och konkurrenskraftiga priser jämfört med befintliga system,

-anpassning efter användarnas behov (allmänheten respektive den professionella marknaden),

-tjänsternas utvecklingsbarhet och integration (t.ex. kommunikation),

-möjlighet till multimodal användning.

Det kommer att finnas ett antal olika Galileo-mottagare för olika typer av tillgängliga satellitbaserade radionavigationstjänster, även i kombination med andra funktioner. De tekniska möjligheterna kommer att resultera i en hög integrationsnivå för dessa funktioner (särskilda standardchips för en viss funktion). Som exempel kan följande tänkas:

-Galileo-miniterminaler för allmänheten eller en positionsbestämningsfunktion som integreras i mobiltelefoner (UMTS-standarden) ger möjlighet till mervärdestjänster eller lokalisering då man ringer nödnumret 112.

-Integrering av en enligt luftfartsstandarderna certifierad navigationstjänst i flygplanens utrustning.

-Integrering av en navigationsplattform i bilar, som gör att föraren kan kombinera positionsbestämning med trafikinformation.

Galileo-mottagarnas framgång på marknaden har stor betydelse för den europeiska industrins möjligheter till marknadspenetrering inom detta område.

4. Plan för genomförandet av Galileo [29]

[29] Se tabellen i bilaga 3.

Efter utformningsfasen som avslutas i slutet av 2000 följer, enligt genomförandeplanen för Galileo, följande två viktiga faser:

Utvecklings- och valideringsfasen (2001-2005)

Utvecklings- och valideringsfasen, som inleds 2001, omfattar detaljerad utformning och därefter tillverkning av systemets olika element: satelliter, markbundna komponenter, mottagare för användarna.

För valideringen krävs att prototyper av satelliter sänds upp i bana från och med år 2004 och att markbunden minimiinfrastruktur inrättas. Valideringen möjliggör nödvändiga justeringar av marksegmentet inför den globala installationen och, vid behov, uppskjutning av satelliter som tillverkats parallellt. Under denna fas kommer man även att utveckla mottagare och lokala element samt verifiera de villkor som Internationella teleunionen ålägger vid tilldelningen av frekvenser.

Installationsfasen (2006-2007)

Under installationsfasen kommer man stegvis att från och med 2006 [30] skjuta upp satelliterna i bana och se till att hela den markbundna infrastrukturen installeras, för att kunna erbjuda en fungerande tjänst från och med 2008.

[30] För att man skall kunna hålla denna tidtabell bör satelliterna börja byggas 2004.

För att minska riskerna med programmet kommer man under den ovan beskrivna valideringsfasen att genomföra ett program för tekniskt stöd under vilket man fattar de slutgiltiga kritiska tekniska besluten (atomur, mottagare, användning av C-bandet, kommunikationsnyttolast, förbindelser mellan satelliterna m.m.). Det är viktigt att planera denna verksamhet så att den andra generationen av Galileo-systemet kan anpassas efter hur användarnas behov utvecklas.

Användarna kommer att ha tillgång till en fungerande EGNOS-tjänst från och med 2003 (se kapitel I.3). Galileo-tjänsten kommer att börja tillhandahållas gradvis senast i början av 2008 [31], samtidigt som EGNOS-tjänsterna kommer att fortsätta att tillhandahållas simultant tills de tas ur bruk fullständigt.

[31] Tillträdet till marknaden skulle nödvändiggöra en snabbare genomförandeplan, varför flera möjligheter undersöks, som att tillhandahålla en allmän och kommersiell tjänst före övriga mer tekniskt krävande tjänster. Med hänsyn till riskerna under utvärderingsfasen (tillgången till atomur etc.) vore det emellertid förhastat att införa en sådan tidsplan. Efter de första tekniska provningarna kommer det emellertid att, troligen från och med 2006, vara möjligt att inleda marknadsföringskampanjer för Galileos satellitbaserade tillämpningar och att undersöka vilka användningssätt som uppfyller gällande regler.

3. Integration av EGNOS i Galileo

EGNOS, Galileos föregångare i Europa, är ett system för satellitbaserad radionavigation som är beroende av det amerikanska GPS och det ryska GLONASS och som garanterar deras tillförlitlighet, dvs. som mycket snabbt meddelar användaren i fall av funktionsstörningar som kan påverka kvaliteten hos den signal som sänds av de geostationära satelliterna [32].

[32] I cirkulärbana på 36 000 km höjd ovanför ekvatorn.

I bilaga 4 beskrivs EGNOS egenskaper och fördelar, dess förmåga att mobilisera europeisk expertis för systemutformning, tillverkning och tjänster inom området rymdbaserade tillämpningar, samt den process genom vilken systemet stegvis kommer att integreras i Galileos arkitektur och strukturer, för att helt tas ur bruk fram emot år 2015.

4. Reglering, standardisering och certifiering

Galileo kommer att utgöra ett viktigt bidrag när det gäller att uppnå en väl fungerande trafikledning och säkerhet för samtliga transportsätt. Galileo ökar de befintliga systemens kvalitet genom sin civila förvaltning, globala täckning, noggrannhet, tillförlitlighet och de garantier som systemet tillhandahåller.

För att dessa garantier ska kunna lämnas, krävs att den planerade verksamheten regleras genom att standarder införs och att respekten för dessa kontrolleras av behöriga gemenskapsinstanser.

Regleringen och certifieringen bör fastställas i gemenskapslagstiftningen. För deras precisering och genomförande kommer kommissionen att biträdas av en offentlig struktur, till vilken vissa uppgifter kan delegeras.

Eftersom Galileo kommer att tillhandahålla tjänster globalt bör Europeiska unionen i samarbete med de europeiska standardiseringsorganen utarbeta ståndpunkter för medlemsstaterna i internationella organisationer såsom ICAO och IMO.

5. Internationellt samarbete

Internationellt samarbete är nödvändigt vid projekt av global omfattning, som Galileo. Det är också nödvändigt för att garantera driftskompatibiliteten med befintliga system, för att få tillgång till marknader i tredje land och för att installera marksegmentets komponenter i vissa delar av världen. En kommitté, som består av företrädare för medlemsstaterna, har fått i uppdrag att biträda kommissionen vid förhandlingarna/diskussionerna med tredje land.

I överensstämmelse med det mandat som kommissionen fick av rådet i oktober 1999 har man inlett formella förhandlingar för att identifiera samarbetsområdet med de länder som äger de befintliga systemen, dvs. Förenta staterna och Ryska federationen, och med de länder som är intresserade av att utveckla Galileo.

Resultaten från den internationella radiokonferensen (WRC) i Istanbul i maj 2000 visar både det starka stödet för Galileo från många stater på de fem kontinenterna och nödvändigheten att samordna tillträdet till nya frekvenser som tilldelas för radionavigation i enlighet med Internationella teleunionens regler.

1. Förhandlingarna med Förenta staterna har tydliggjort ett antal punkter som måste avhandlas.

Europeiska unionen och Förenta staterna började sina förhandlingar med att diskutera och informera varandra om sina ståndpunkter beträffande spektrum, signalen, systemsäkerhet, standardisering och krav på driftskompatibilitet. De två parterna är överens om det faktum att det främsta målet är kompatibilitet och driftskompatibilitet mellan Galileo och GPS.

Europeiska unionen har flera gånger uttryckt en önskan om att mycket snabbt fortsätta de tekniska diskussionerna. Ett prioriterat villkor för den nuvarande amerikanska delegationen är troligen att rådet i december fattar ett beslut, och att man sedan utarbetar ett ramavtal om principerna som sedan undertecknas på hög nivå och utgör grunden för det tekniska arbetet.

Kommissionen föreslår emellertid att kontakten skall fortsätta på alla nivåer så att man före mitten av 2001 kan fastslå utformningen av alternativen för driftskompatibilitet och delning av frekvenser med GPS och fastställa sina tekniska ståndpunkter på internationell nivå, t.ex. inom ICAO, IMO och COSPAS-SARSAT.

2. Med Ryska federationen förs politiska och tekniska förhandlingar. För att eventuellt minska investeringskostnaderna utgår man ifrån ett samarbetsscenario med två samexisterande, av varandra oberoende, konstellationer, dvs. GLONASS och Galileo. Man utgår ifrån principerna om utbyte i form av driftskompatibilitet och delning av frekvenser samt industriellt samarbete.

Fyra omfattande åtgärder för industriellt samarbete som finansieras av Europeiska rymdorganisationen, kommissionen respektive medlemsstaterna har inletts under övervakning av den särskilda förhandlingskommitté som inrättats av rådet för att biträda kommissionen.

De första diskussionerna om ett eventuellt ramavtal med Ryssland och delning av spektrum har inletts och pågår i en positiv anda. En första sammanfattning av diskussionerna föreslås till slutet av 2000.

I den gemensamma förklaringen från det sista toppmötet mellan Europeiska unionen och Ryssland i oktober förra året anges att parterna är överens om vikten av att fortsätta det inledda samarbetet mellan det ryska och det europeiska satellitbaserade navigationssystemet (GLONASS/Galileo).

3. Kommissionen är angelägen om att involvera andra parter i Galileo på ett tidigt stadium. I enlighet med rådets begäran har kommissionen, särskilt vid den ovannämnda internationella radiokonferensen, verifierat flera staters intresse för att delta i Galileo.

Systemets konfiguration kommer att möjliggöra en regional anpassning av tillförlitlighetsinformationen och är därför särskilt lockande för grupper av tredje länder.

Deltagandet skulle kunna ske på två nivåer, dels på nivån för direkta investeringar och industriellt arbete som är nödvändigt för systemets utveckling eller drift, dels på nivån för tillämpningar och utrustning för användarna.

I Europa garanteras Schweiz och länderna i EFTA (Europeiska frihandelssammanslutningen) att få delta och diskussioner pågår även med länderna i Central- och Östeuropa samt med Ukraina.

Kanada deltar i finansieringen av undersökningarna inom ramen för Galileos utformningsfas. Detta lovande samarbete kommer att bidra till att utveckla det regionala elementet på den amerikanska kontinenten, vilket är nödvändigt för att garantera regional kontroll av signalkvaliteten. I enlighet med rådets resolution kommer kommissionen snart att kunna lägga fram ett förslag till mandat för formella förhandlingar med Kanada.

Kontakterna med ett antal latinamerikanska länder bör återupptas och intensifieras under 2001 för att EGNOS skall kunna utvärderas i realtid. En första kontakt har tagits med Australien.

Israel och vissa länder i Afrika (Sydafrika, Kenya, Egypten m.fl.) och Asien (Kina, Korea, Indien m.fl.) har uttryckt ett stort intresse både vid radiokonferensen och vid bilaterala möten.

En särskild insats kommer att göras för att undersöka Galileos användningsmöjligheter, deras särdrag och deras ekonomiska intresse för utvecklingsländerna inom ramen för gemenskapsavtal, som avtalet med AVS-länderna.

Del 2: Ekonomiska och finansiella aspekter

Det första kapitlet i denna del innehåller en beskrivning dels av kostnaderna för programmets olika faser (se den sammanfattande tabellen nedan) och för förvaltningen av systemet i drift, dels av de sociala och ekonomiska fördelarna för samhället i allmänhet när systemet är i drift och de mer omedelbara ekonomiska fördelar som skapas genom tillhandahållande av tjänster och försäljning av utrustning.

I det andra kapitlet finns en beskrivning av finansieringsplanen för programmets olika faser, liksom uppgifter om bidragsandelen från den offentliga respektive den privata sektorn. Kommissionen betonar att enligt uppskattningar av omsättningen kan den privata sektorn bidra med upp till 1,5 miljarder euro till finansieringen av installationsfasen.

I det sista kapitlet beskrivs olika intäktskällor när Galileo väl har tagits i drift, däribland uttag av avgifter.

Galileo-programmets faser

Utvecklings- och valideringsfas (2001-2005)

Detaljerad definition av samtliga segment (rymdsegment, marksegment, användare).

-Utveckling av satelliter och markbundna komponenter.

-Validering av systemet i bana.

Installationsfas (2006-2007)

-Tillverkning och uppskjutning av satelliter.

-Inrättande av marksegmentet i sin helhet.

Driftfas (från och med 2008)

-Ersättande av satelliter, drift av centraler, underhåll.

1. Kostnaden för Galileo

Kostnadsuppskattningen nedan täcker de utgifter för Galileo-systemet som är nödvändiga för att kunna tillhandahålla de olika allmänna, kommersiella och offentliga tjänster som beskrivs i kapitel I.1. Kostnadsuppskattningen täcker de utgifter under faserna för utveckling, validering och installation av konfigurationen i sin helhet som är nödvändiga för att tillhandahålla en fungerande tjänst för användarna. I huvudsak avser kostnaderna

-noggranna undersökningar till grund för utformningen, före förverkligandet av rymd-, mark- och användarsegmenten,

-tillverkning av satelliter, prototyper och ingenjörsserier, samt tillhörande provningsmaterial,

-tillverkning av markbundna komponenter samt deras installation och tillhörande provning,

-uppsändning av satelliter och validering av dem i bana.

Samtliga dessa kostnader sammanfattas i nedanstående tabell över de viktigaste kostnadsposterna, med åtskillnad mellan å ena sidan utvecklings- och valideringsfasen och å den andra sidan fasen för installation av de olika planerade anläggningarna.

Vissa antaganden och uppgifter bör preciseras närmare:

-Installationen av de lokala komponenterna, inbegripet i Europa, är inte medräknad [33]. Däremot är kostnaderna för deras allmänna utformning och utveckling medräknade.

[33] Kostnaden för de lokala elementen är mycket varierande beroende på tillämpningen i fråga (som exempel kan nämnas att det behövs från 100 000 euro per anläggning avsedd att användas för allmänhetens behov till 1 miljon euro per anläggning avsedd att användas för luftfartens behov). Den korta tillverkningstiden (från tre månader till ett år) möjliggör anpassning till den europeiska genomförandeplan som skall fastställas för de olika tillämpningarna. De markbundna komponenterna, som reläar signaler i trakter som inte är direkt tillgängliga (5 % av Galileos täckning), är mycket viktiga för de tjänster som skall tillhandahållas. Marknaden kommer att bestämma om det finns ett behov av dem samt deras placering och finansiering. Den allmänna utvecklingen och utformningen av dessa komponenter sker under utvecklings- och valideringsfasen och är medtagna i kostnadsuppskattningen.

-Tjänsten för "eftersökning och räddning" via Galileo är medräknad.

-Installationen av de markstationer som är nödvändiga för särskild regional information om tillförlitligheten (utanför Europa) är inte medräknad (däremot är utformningen och den allmänna utvecklingen medräknade). Kostnaden för denna installation kommer att bäras av de berörda staterna.

-Kostnaderna för integration av EGNOS i Galileo är medräknade enligt den plan som anges i bilaga 5. (Kostnaderna för den inledande driftfasen av EGNOS 2004-2008 är inte medräknade och kommer att bäras av operatören i fråga.)

-Kostnaderna för tekniskt stöd och inledande undersökningar avseende nästa generation av Galileo är medräknade.

-Kostnaden för uppskjutning beräknas som medelpriset på marknaden för bärraketerna Ariane 5 eller Proton på grundval av multipel uppskjutning. För den händelse en uppskjutning misslyckas, är kostnaden för ny uppskjutning medräknad i kostnadsuppskattningen, men inte kostnaden för att ersätta satelliten.

-Kostnaderna för säkerhetsaspekterna har uppskattats med hänsyn till den känsliga civila infrastrukturen.

-Kostnaderna för certifiering av Galileo är medräknade med utgångspunkt från tidigare kostnader för certifiering av EGNOS.

-Kostnaden för utveckling av en basmottagare för varje tjänst är medräknad i uppskattningen, men inte dess anpassning till flera olika tillämpningar.

>Plats för tabell>

De verksamheter som ligger utanför den egentliga utvecklingen och installationen av systemet, men som är nödvändiga för att garantera skapandet av de identifierade marknaderna, presenteras i följande tabell. Det angivna bidraget utgör minimitröskeln för de utgifter som bör beviljas för att garantera hela programmets ekonomiska livskraftighet. Ytterligare bidrag (privata sektorn) förväntas, särskilt inom ramen för det offentlig-privata partnerskapet.

-Utveckling av tillämpningar

-Stöd till användarsegmentet

-Standardiseringsverksamhet

-Stöd till installation av lokala komponenter // 150 miljoner euro

Den årliga driftskostnaden för Galileo, inbegripet ersättande av konstellationen, beräknas till 220 miljoner euro per år, varav 70 miljoner euro för drift och underhåll. Den årliga driftskostnaden för EGNOS beräknas till 25 miljoner euro per år under perioden 2003 till 2007.

>Plats för tabell>

Kostnader för Galileo-programmet (per fas), inbegripet integrationen av EGNOS:

(miljoner euro)

Utformning (1999-2000): 80

Utveckling och validering (2001-2005): 1 100

Installation (2006-2007): 2 150

Drift (2008): 220 per år

2. Finansieringen av Galileo

1. Utvecklings- och valideringsfasen (2001-2005)

Enligt de ekonomiska beräkningarna kommer kostnaden för denna period att uppgå till omkring 1,1 miljarder euro.

Hela detta belopp kommer att täckas av offentliga medel (gemenskapsbudgeten och Europeiska rymdorganisationens budget).

Gemenskapsfinansiering

Programmets gemenskapskaraktär och dess nödvändighet för den gemensamma transportpolitiken och för initiativet "Transeuropeiska nät - transporter" rättfärdigar i stor utsträckning, politiskt såväl som ekonomiskt, Europeiska gemenskapens roll under utformningsfasen.

Samma sak gäller för programmets följande faser, och i enlighet med vad som anges i kommissionens meddelande från februari 1999 kommer medel att ställas till förfogande för Galileo inom ramen för program och åtgärder som redan finns med i Europeiska unionens budgetplaner (framför allt de transeuropeiska näten och femte ramprogrammet för forskning samt eventuellt de framtida forskningsåtgärder som ännu inte antagits av rådet och Europaparlamentet).

Inom ramen för programmet för transeuropeiska nät föreslog kommissionen i september 2000 för kommittén för transeuropeiska transportnät att Galileo skall införas i det fleråriga vägledande programmet. Kommittén godkände denna princip i enlighet med rådets och Europaparlamentets beslut av den 19 juli 1999. Kostnaderna för Galileo-programmet under de kommande åren beräknas uppgå till omkring 550 miljoner euro. Budgetpost B5-700 täcker 50 % av kostnaderna för undersökningsfasen, inbegripet åtgärder för tekniskt stöd.

Inom femte ramprogrammet för forskning kommer fortsättningsvis kompletterande medel att reserveras för Galileo-programmets utvecklings- och valideringsfas. Bidraget från framtida forskningsåtgärder är dock beroende av att dessa antas av rådet och Europaparlamentet. Dessa medel (femte ramprogrammet för forskning och framtida forskningsåtgärder), som uppskattas till 150 miljoner euro, är bland annat avsedda att täcka stöd till utveckling av tillämpningar och mottagare som inte ingår i den egentliga arkitekturen, utan som skall specificeras i samband med valet av privata partner eller en operatör.

Nivån på gemenskapens bidrag är avgörande för förmågan att behålla politisk kontroll över programmets följande fas. Gemenskapens bidrag gör det också möjligt att undvika problem till följd av reglerna om geografisk återbetalning som fastställs i konventionen om inrättandet av Europeiska rymdorganisationen.

Europeiska rymdorganisationens bidrag

Europeiska rymdorganisationen har bekräftat att den sedan länge via sina institutionella mekanismer planerar att begära ett bidrag från medlemsstaterna på 550 miljoner euro [34] för valideringsfasen, om transportministerrådet fattar ett politiskt beslut den 20 december att fortsätta programmet.

[34] Denna begäran baserar sig på Europeiska rymdorganisationens programförklaring från 1999, där utvecklings- och valideringsfasen uppskattas till 1 000 miljoner euro.

Sammanfattningsvis uppgår kostnaden för utvecklings- och valideringsfasen till 1,1 miljarder euro för infrastruktur samt 150 miljoner euro för installation av lokala element och utveckling av tillämpningar och mottagare.

Finansieringen av samtliga kostnader för utveckling och validering av infrastrukturen är redan planerad att täckas genom europeisk offentlig finansiering (Europeiska unionen och Europeiska rymdorganisationen). Ytterligare offentliga bidrag från medlemsstaterna kommer således inte att vara nödvändiga.

2. Installationsfasen (2006-2007)

Bortsett från de nuvarande ekonomiska utsikterna kommer ursprunget och storleken på gemenskapens och Europeiska rymdorganisationens bidrag till denna fas att bestämmas under valideringsfasen.

För denna fas beräknas kostnaderna uppgå till 2,1 miljarder euro, varav 1,5 miljarder euro torde bäras av den privata sektorn och 0,6 miljarder euro av den offentliga sektorn.

Andra finansieringskällor kan också åstadkommas genom mekanismerna för tilldelning av licenser (anbudsinfordringar o.d.) till tjänsteleverantörer eller operatörer, t.ex. för kommersiellt utnyttjande av Galileo-signalerna via lokala element.

I tabellen nedan anges de privata och offentliga bidragen för de tre faserna med indelning av de offentliga bidragen i bidrag från Europeiska unionen respektive Europeiska rymdorganisationen.

>Plats för tabell>

3. Driftfasen (från och med 2008)

Kommissionen planerar att så snart som möjligt under valideringsfasen lägga fram ett förslag om inrättande av en fond som omfattar de offentliga bidragen och som kan ta emot privata investeringar och, vid behov, bidrag från tredje land. Denna fond bör vara en juridisk person, som regleras av särskilda finansieringsregler godkända av de bidragande parterna.

Vid utgången av installationsfasen kommer finansiering i form av bidrag inte längre att vara nödvändig. Finansiering kommer att kunna erhållas inom ramen för offentlig-privat partnerskap (se följande punkt) och de nya intäktsflöden som beskrivs i kapitel 4 nedan.

4. Offentlig-privat partnerskap

Det offentlig-privata partnerskapet kommer att vara av stor betydelse för Galileo-programmets framgång. Det kommer redan från utvecklings- och valideringsfasen att inrättas av den slutgiltiga förvaltningsstrukturen, som kommer att ansvara för dess rättsliga och ekonomiska utformning, för att så snabbt som möjligt involvera den privata sektorn i programmets fortsättning.

Preliminärt beräknas kostnaderna för installationsfasen uppgå till 2,1 miljarder euro, varav 1,5 miljarder beräknas kunna bäras av den privata sektorn [35] och 0,6 miljarder av den offentliga sektorn.

[35] Se punkt 3 B om de ekonomiska fördelar som Galileo ger upphov till.

Till följd av en begäran av den 17 juli 1999 från rådet, som önskar ett starkt deltagande i Galileo från den privata sektorns sida, har kommissionen gjort en intresseinfordran för att kunna fastställa de nödvändiga villkoren för inrättandet av ett offentlig-privat partnerskap. Flera europeiska industrikonsortier har svarat på den.

Efter en analys som genomförts tillsammans med dessa, och efter identifiering av den omsättning som förväntas genom driften av Galileo, förefaller det som om privata investerare mycket väl kan förväntas delta i programmet med finansiering upp till den kostnadsnivå som uppskattats för installationen av systemet, de lokala elementen och den därpå följande utvecklingen av mottagare och tjänster. Emellertid ställs ett antal villkor:

Ett politiskt beslut att fortsätta programmet måste fattas i december 2000 [36]. Alla insisterar på ett bindande beslut vid den tidpunkten.

[36] Se punkt 10 i transportministerrådets slutsatser av den 9 oktober 1997: "... FoTU-projekt, även inom ramen för offentlig-privata partnerskap, kräver ett fast åtagande från medlemsstaterna, och ställer sig positivt till kommissionens önskan att aktivt stödja arbetet med att försöka inrätta offentlig-privata partnerskap som identifieras av medlemsstaterna.

Redan vid sammanställandet av programspecifikationerna bör man beakta de ovillkorliga kraven för ett sunt kommersiellt utnyttjande av de tjänster som tillhandahålls via det satellitbaserade navigationssystemet, eftersom en anpassning till dessa krav i ett senare skede kan innebära avsevärt ökade kostnader för systemet.

Förhandsundersökningar bör finansieras för att garantera att projektets tekniska risker kan bemästras.

Inrättandet av en gemensam förvaltningsstruktur [37] är ett nödvändigt villkor för att lugna potentiella investerare i fråga om projektets institutionella stabilitet och för att kunna upprätta en adekvat finansieringsplan.

[37] Se punkt 5 i transportministerrådets slutsatser av den 9 oktober 1997: "anser att det är nödvändigt att skapa en gynnsam miljö för offentlig-privata partnerskap både på nationell nivå och på gemenskapsnivå och betonar nödvändigheten att den privata sektorn deltar redan i början av förberedelseprocessen för offentlig-privata partnerskap, samtidigt som hänsyn tas till jämvikten mellan kommersiella samt sociala och ekonomiska kriterier vid utformningen av projekten samt nödvändigheten av en tillräcklig fördelning av riskerna".

Den preliminära tidsplanen över planerade utgifter under projektets olika etapper, alltifrån utvecklings- och valideringsfasen till fasen för installation av satellitkonstellationen och motsvarande markbundna anläggningar, bör åtföljas av uppgifter om den offentliga finansieringens källor och omfattning.

Alla dessa villkor bör kunna uppfyllas fram till år 2003, under förutsättning att ett bindande beslut fattas i december 2000 om programmets fortsättning.

Om privata parter involveras aktivt redan från det första skedet av systemets utvecklings- och valideringsfas bör man kunna optimera totalkostnaden och även inrätta effektiva mekanismer för förvaltning och kontroll av kostnaderna. Deras deltagande kommer dessutom att bidra till utformningen av system för kommersiellt utnyttjande och förvaltning av intäktsflödena från de tillhandahållna tjänsterna.

De förväntade bidragen från de privata parterna kan anta många olika former, från deltagande i natura till direkt ekonomiskt tillskott, utveckling av utrustning, genomförande av pilotprojekt, förvärv av driftlicenser och överföring av teknisk och affärsmässig kunskap.

Emellertid är det, på grund av investeringarnas långa återbäringsperiod, nästan nödvändigt med differentierad finansiering under installationsfasen, trots positiva ekonomiska prognoser på lång sikt.

Ramen och mekanismerna för val av de olika parterna och de privata investerarna bör beskrivas noggrant för att få en optimal balans i partnerskapet under respektive ovannämnda faser. Man bör även övervaka att WTO:s regler på området iakttas.

3. Fördelarna med Galileo

En noggrann kostnads- och vinstanalys av Galileo-systemet finns i ett arbetsdokument som sammanställts av kommissionen. Analysen baserar sig på en makroekonomisk metod som visar nettovinsterna av genomförandet och driften av Galileo. Här återges endast de viktigaste av de faktorer som kan påverka besluten rörande projektets genomförande. I arbetsdokumentet finns närmare uppgifter.

Europas beroende av det amerikanska GPS inom ett stort antal strategiska och kommersiella tillämpningar fortsätter att växa. Detta beroende kan kvantifieras på grundval av uppgifter om den nuvarande och den potentiella användningen av GPS inom marknader för positions- och tidsbestämning (främst transport-, kommunikations- och finanssektorn). Kostnaden för Europa vid ett plötsligt avbrott i tillhandahållandet av dessa tjänster under en begränsad tid av några dagar skulle, utan att räkna med den destabilisering av systemet som avbrottet skulle medföra, kunna uppgå till en miljard euro år 2015. Denna strategiska faktor bör naturligtvis beaktas vid en analys av de sammantagna fördelar som Galileo medför.

De fördelar som presenteras i kostnads- och vinstanalysen avser endast det verksamhetstillskott som skapas genom Galileo jämfört med nuvarande situation som karakteriseras av GPS monopolställning, dvs. "nollalternativet", samt genom utvecklingen av system för positionsbestämning genom mobila telefonnät (GSM, UMTS etc.). Förekomsten av två av varandra oberoende men interoperabla rymdbaserade system skapar nya tillämpnings- och användningsområden och påskyndar användningen av satellitbaserade navigationssystem inom ett stort antal områden där en dubbel signalkälla är viktig. Som exempel kan nämnas att den signalskugga som finns i de flesta stadslandskap minskar tillgängligheten till positionsbestämningstjänsten till ungefär 55 % av området, medan tillgängligheten ökar till 95 % då det finns två satellitkonstellationer.

Det finns många olika faktorer som kan förbättras och som främjar, eller i vissa fall skapar, en betydande marknad för Galileo. Systemets höga tillförlitlighet gör det möjligt att inrätta ett garanti- och ansvarssystem som knappast är tänkbart med de befintliga systemen för satellitnavigation. Att man i grundutformningen av Galileo-systemet tar hänsyn till förekomsten av, och i vissa fall, en direkt integration med annan infrastruktur, andra tjänster (UMTS) och lokala element gör det möjligt att säkerställa fullständig kompatibilitet under hela den kedja av tjänster som kommer att levereras till användarna. Som praktiskt exempel kan nämnas försäkringsområdet, bekämpning av havsföroreningar samt civil luftfart, som är en banbrytare inom användningen av satellitnavigering.

Den metod som har använts är att göra uppskattningar som baseras på en övergripande utvärdering av utvecklingen på de nuvarande marknaderna. Uppskattningarna har kompletterats och validerats genom den mekanism som infördes under Galileos utformningsfas, dvs. samråd med användare och potentiella leverantörer av tjänster via navigationssystemen (väg-, järnvägs-, luft- och sjötransport, kommunikationssystem och informationsbehandlingssystem kopplade till positionsbestämning, vetenskaplig forskning etc.). En sammanställning av de insamlade uppgifterna har underlättat fastställandet av de olika tillämpningsområdenas betydelse.

Enligt uppskattningar av marknaden för satellitbaserade navigationsprodukter och -tjänster kan Galileos marknadsandel komma att uppgå till 9 miljarder euro 2015. Integrering av en tjänst för positionsbestämning i mobiltelefonitillämpningarna kommer troligen att vara en av de viktigaste orsakerna till en spektakulär ökning av användningen av dessa tjänster (se bilaga 1).

Med Galileo kommer Europa att kunna ta sig in på marknaden för satellitbaserade navigationsprodukter och -tjänster, en marknad som i dag domineras mycket starkt av andra aktörer, med Förenta staterna på första plats. Detta kommer att ha en positiv effekt på den europeiska industrins konkurrenskraft. Inom en nära framtid torde mobiltelefoner, och till och med bärbara datorer, innehålla ett chips för positionsbestämning. Den efterfrågan som därvid skapas torde möjliggöra för Europa att öka sin produktion av komponenter och skaffa sig ytterligare en fördel inom området för integrerade system och tjänster, särskilt vad gäller navigationsutrustning för bilar och telematiktjänster.

Genom makroekonomisk kostnads- och vinstanalys har man således kunnat kvantifiera både den samlade ekonomiska nettovinsten för producenterna [38] (tillverkare av rymdsystem, tillverkare av mottagare och tillämpningar, tjänsteleverantörer etc.) och vinsten för samhället (t.ex. säkrare transportmedel, smidigare trafik, effektivare vägtransporter som leder till mindre utsläpp av skadliga gaser). Analysen avser också Galileos strategiska värde, som delvis bygger på att Galileos infrastruktur är kompatibel med de redan befintliga systemen men också på att Galileo är ett möjligt instrument för genomförandet av gemenskapspolitiken för transport, jordbruk, miljö etc. De hypoteser som ställdes upp för analysen var mycket försiktiga: till exempel när det gäller minskningen av vägtrafikstockningarna har man hänfört endast en begränsad procentandel till Galileo, trots att vissa resultat från andra undersökningar varit mer optimistiska.

[38] På makroekonomisk nivå gäller, för konsumenter med fast köpkraft, att utgifterna för utrustning och navigationstjänster i motsvarande grad begränsar deras köpkraft avseende produkter från andra sektorer, vilket gör att den totala vinsten fördelad på samtliga producenter och sektorer är blygsam. Det står däremot klart att för producenter av navigationsutrustning och leverantörer av tjänster skapar Galileo en stor marknadspotential och således stora potentiella vinster.

Resultaten av den makroekonomiska analysen visar i högsta grad att det är nödvändigt för Europa att så snabbt som möjligt se till att ett navigationssystem inrättas. De höga avkastningsnivåer som analysen tyder på visar inte helt oväntat det inneboende värdet i ett sådant system och nödvändigheten att den offentliga sektorn deltar i projektets finansiering under det inledande skedet. Med hänsyn till de stora marknaderna och vinsterna kommer intresset bland producenterna att öka allt mer, men det är ingen tvekan om att ett starkt bidrag från den privata sektorn kommer att utgöra en viktig del av finansieringen redan från och med installationsfasen.

4. Intäktsflöden

Driften av Galileo kan skapa flera olika specifika intäkter, såsom det beskrivs nedan, varav de viktigaste från de tre erbjudna tjänsterna (av allmänt intresse, av kommersiellt intresse och av offentligt intresse). Ytterligare intäkter kan komma från tjänster med kontrollerat tillträde.

1. Potentiella intäktsflöden från samtliga tjänster via Galileo

Kommissionen bör undersöka lämpligheten i och formerna för att ta ut en avgift från mottagarna.

En avgift baserad på industriell (eller immateriell) äganderätt

En annan intäktskälla skulle kunna åstadkommas genom att man i gemenskapslagstiftningen införde en möjlighet för innehavaren av industriella (eller immateriella) äganderättigheter att ta ut en avgift på sin uppfinning. Denna möjlighet finns redan för musikaliska verk och böcker (avgift för inspelningar och fotokopior). Detta system skulle lätt kunna utsträckas till Galileo-mottagare.

Kvalitetsmärkning

Kvalitetsmärkningen skulle skötas av Galileo-operatören och skulle innebära att ett märke fästs på mottagaren som bevis på att produkten är godkänd av operatören. Detta system skulle naturligtvis inte vara obligatoriskt. Märkningen skulle kunna åtföljas av vissa garantier.

När det gäller leverantörer av tjänster via Galileo skulle de kunna certifieras av operatören som ett intyg om tjänsternas kvalitet - i likhet med systemet för ISO-certifiering. En godkänd tjänst som möjliggör tillförlitlig användning av signalen kunde fungera som ett försäljningsargument för tjänsteleverantören.

Denna certifiering skulle öka förtroendet för Galileo-systemet, men ersätter inte den certifiering som de offentliga myndigheterna kräver för "vitala" tillämpningar inom t.ex. luftfarten.

2. Intäktsflöden från den kommersiella tjänsten och från "vitala" tillämpningar av offentligt intresse

En avgift i utbyte mot erhållande av en licens

Denna avgift är att betrakta som ett sätt att skapa intäkter från en tjänst. På villkor att Galileo-operatören kan kontrollera användningen av signalen, skulle denne kunna ingå licensavtal med leverantörer av mervärdestjänster.

Beträffande den kommersiella tjänsten kan en kedja av licensavtal skapa en ström av intäkter.

PIN-kod

En PIN-kod i ett chips som infogas i mottagarna (liknande som för GSM) skulle göra det möjligt att införa en tjänst med kontrollerat tillträde till signalen. I praktiken skulle användaren ange en kod för att aktivera mottagaren så att den kan ta emot Galileo-signaler.

För att denna lösning skall kunna genomföras krävs ett avtal mellan Galileo-operatören och mottagartillverkarna. Accesskoderna skulle ingå i avtalet mellan operatören och tjänsteleverantören. Intäkterna skulle komma från slutanvändaren, som skulle få tillgång till en PIN-kod för sin mottagare.

Bidrag från tredje land som använder systemet

Tredje länder eller internationella organisationer som vill investera i Galileo skulle kunna ge ett ekonomiskt bidrag i utbyte mot rätten att använda den kommersiella tjänsten med vissa garantier. Detta skulle främja Galileo och stärka standardiseringsprocessen.

Del 3: Förvaltningsstruktur

För närvarande är Galileo-programmets ledning uppdelad på två institutioner - kommissionen och Europeiska rymdorganisationen - som båda, i enlighet med sina egna administrativa och budgetmässiga regler, förvaltar ett antal avtal genom vilka programmets utformningsfas skall slutföras. Detta innebär bland annat att kommissionen och Europeiska rymdorganisationen använder sig av två olika ledningskommittéer, varav den första består av representanter för Europeiska unionens medlemsstater och den andra består av representanter för Europeiska rymdorganisationens medlemsstater. En programstyrelse, som består av en representant för kommissionen och en representant för Europeiska rymdorganisationen, har i uppgift att, med stöd av ett programkontor (GPO - Galileo Programme Office), sammanställa resultaten av de genomförda åtgärderna och upprätta en samordnad plan för framtiden.

Med hänsyn till de allt komplexare åtgärder som skall genomföras från och med 2001 och de belopp som står på spel, krävs det för programmets fortsättning att en enhetlig förvaltning och programbudget säkerställs i den grad det är möjligt, för att garantera komplementaritet mellan de åtgärder som kommissionen genomför i egenskap av politisk institution och de åtgärder som Europeiska rymdorganisationen genomför i egenskap av teknisk organisation.

1. Preliminär struktur

Fram till dess att den slutgiltiga förvaltningsstrukturen har inrättats bör det finnas en ram för samordnad förvaltning från och med början av 2001 med en tydlig fördelning mellan kommissionen som politiskt ansvarig och Europeiska rymdorganisationen som tekniskt ansvarig [39].

[39] I överensstämmelse med resolutionen om en europeisk strategi för rymden som antogs av rådet (forskning) den 16 november 2000.

Den bör säkerställas genom

1. gemensamma, regelbundna möten mellan de två ledningskommittéer som redan inrättats av kommissionen och Europeiska rymdorganisationen, för att tillsammans definiera programmets strategiska riktlinjer, samtidigt som båda kommittéerna behåller sina egna mandat och regler,

2. inrättande av en struktur för teknisk förvaltning vid Europeiska rymdorganisationen inom ramen för ett avtal med kommissionen om tillhandahållande av tjänster.

2. Slutgiltig struktur

Den slutgiltiga strukturen bör utgöra en forsättning på den preliminära strukturen. Den bör åtnjuta en viss autonomi på det rättsliga och ekonomiska planet gentemot finansiärerna, och fungera som Galileos ledning. Den bör förfoga över en budget som omfattar alla bidrag till programmet. När Galileo-systemet tas i drift kommer det att förvaltas av en privaträttslig enhet (som framför allt sköter saluföringen av de tjänster som erbjuds via Galileo och underhållet av systemet), som naturligtvis är underställd relevant gemenskapslagstiftning.

Kommissionen kommer att lägga fram lämpliga förslag.

SLUTSATS

Kommissionen anser att

-satellitbaserad radionavigation är en nyckelteknik för utvecklingen av vår ekonomi och att installationen av en egen satellitkonstellation för Europeiska unionen därför är nödvändig för att skydda vårt oberoende,

-på grundval av resultaten av gjorda kostnads-/vinstanalyser kommer Galileo att vara vinstgivande och tillräckligt attraktivt för att offentlig finansiering i form av bidrag inte längre skall vara nödvändig från och med 2007,

-för utvecklings- och valideringsfasen (2001-2005) är nödvändig finansiering genom offentliga bidrag redan planerad och det kommer inte att behövas ytterligare offentliga bidrag från gemenskapens eller Europeiska rymdorganisationens budget,

-finansieringen av installationsfasen, som består i tillverkning och uppsändning av satelliter samt inrättande av det markbundna infrastrukturnätet, kommer att kräva investeringar från den privata sektorn på upp till 1,5 miljarder euro, och att ett offentlig-privat partnerskap bör inrättas för detta ändamål redan under utvecklings- och valideringsfasen,

-inrättandet av ett offentlig-privat partnerskap kräver en rättslig och ekonomisk ram så snart som möjligt och att

*det redan år 2001 bör inrättas en preliminär struktur för samordnad förvaltning av Galileo-projektet mellan kommissionen och Europeiska rymdorganisationen,

*de förslag som är nödvändiga för inrättandet av en slutgiltig förvaltningsstruktur, som förfogar över en investeringsbudget omfattande alla de medel som är avsatta för projektet, bör utarbetas av kommissionen,

*EGNOS ledning bör handhas av denna struktur,

*årliga rapporter bör lämnas till rådet och Europaparlamentet om ärendets utveckling och inrättandet av programmets förvaltningsstruktur samt att en beskrivning av finansieringen av installationsfasen (2006-2007) bör inlämnas före december 2004.

BILAGOR

Bilaga 1: Marknaden för satellitnavigation

Marknadernas storlek och fördelning per tillämpningssegment

i) Sammanställning av marknaden i miljarder euro

>Plats för tabell>

ii) Storleken på den europeiska marknaden för satellitnavigation 1999-2005

>Plats för tabell>

iii) Världsmarknaden för Galileo år 2015

Tillämpning // 2015

Miljoner euro

Förare (alla fordon) // 12 600

Lokaliserings-/kommunikationstjänster // 5 100

Fotgängare // 1 500

Trafikledning // 900

Trafikövervakning // 600

Navigering för fritidsbåtar // 190

Individuell navigering // 120

Väganvisning // 110

Kartografi // 100

Räddningstjänst // 150

Övrigt // 750

Totalt // ( 22 miljarder euro

Bilaga 2: Tjänst för eftersökning och räddning

Den strategi som inom ramen för Galileo-programmet valts för att erbjuda användarna en tjänst för eftersökning och räddning utgår ifrån principerna för det internationella systemet COSPAS-SARSAT, men ger ökad effektivitet i eftersöknings- och räddningsaktionerna.

Den nuvarande situationen

Det nuvarande COSPAS-SARSAT-systemet består av fyra satelliter i låg bana runt jorden samt tre geostationära satelliter som tar emot och lokaliserar nödanrop från fartyg och flygplan. Denna information sänds till kontrollcentraler och därefter till räddningscentraler som organiserar och sänder ut räddningsstyrkor.

De länder som skapat systemet är Förenta staterna, Kanada, Frankrike och Ryssland. Många länder, särskilt i Europa, har en egen station för behandling av data.

Planerade förbättringar

COSPAS-SARSAT-systemets nuvarande prestanda och de prestanda som förväntas genom Galileo- tjänsten för eftersökning och räddning sammanfattas i tabellen nedan.

>Plats för tabell>

För att förbättra tjänsten för eftersökning och räddning planerar man att förena de klassiska tjänsterna för mottagande av nödanrop inom 406 MHz-bandet med de möjligheter som Galileo erbjuder i form av positionsbestämning och kontinuerlig täckning samt att skapa kompletterande förbindelser för att garantera sändningen och mottagandet av nödanrop.

Användningen av en konstellation av 30 satelliter och tillhörande marksegment skulle öka det nuvarande systemets prestanda på många punkter:

-Kontinuerlig täckning via flera olika satelliter av alla ställen på jordens yta, inbegripet polarområdena.

-Kortare transmissionstid tack vare att varje satellit är kontinuerligt synlig från en markstation.

-Några meters noggrannhet kan erhållas genom att integrera navigationsmottagare i nödsändarna och använda ett dopplersystem för att öka lokaliseringsnoggrannheten för de sändare som inte är försedda med Galileo-mottagare.

-Förbättrade möjligheter att ta emot nödanrop tack vare simultan synlighet för flera satelliter i olika vinklar.

-Omkring år 2008 kan nödsändarna göras mindre och billigare tack vare systemets prestanda och den tekniska integrationskapaciteten.

Utöver dessa avsevärda förbättringar av det nuvarande systemet planerar man integration av nya tjänster som till största delen grundar sig på användning av en kommunikations förbindelse till nödställda personer. Denna förbindelse, eller möjlighet att sända en svarssignal, kommer att göra det möjligt för räddningsstyrkorna att bekräfta för de nödställda att deras nödanrop har mottagits och att en räddningsaktion har satts igång. Svarssignalen kommer också att möjliggöra utveckling av andra typer av tillämpningar, t.ex. för att skingra farhågor (falsklarm eller misstanke om olycka), förhindra olyckor (varning om fara), samordna räddningsarbetet på olycksplatsen etc.

Inrättandet av en "Search and Rescue"-tjänst via Galileo innebär att länderna i Europeiska unionen deltar i programmet COSPAS-SARSAT vid sidan av de medlemsstater som undertecknat det mellanstatliga avtalet och som levererat rymdsegmentet (Förenta staterna, Frankrike, Kanada och Ryssland) och att de därigenom internationellt visar sin beredskap inför omfattande humanitära program.

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Bilaga 3: Plan för genomförandet av Galileo

>Plats för tabell>

>Hänvisning till>

First Satellit Orbit

Bilaga 4: Integration av EGNOS i Galileo

1. Bakgrund

I enlighet med rådets begäran från december 1994 [40] utformas EGNOS som ett komplement till GPS och GLONASS. EGNOS är också det första europeiska initiativet inom området satellitnavigation.

[40] Rådets resolution av den 19 december 1994 om Europas deltagande i ett globalt satellitnavigationssystem (GNSS) -EGT C 379, 31.12.1994, s.2.

EGNOS kommer att ge användarna stora ekonomiska fördelar och kommer på lång sikt att göra det möjligt att avveckla viss konventionell navigationsinfrastruktur.

Systemet har emellertid vissa begränsningar som minskar dess potentiella fördelar: det är helt beroende av GPS-konstellationen som står helt utanför europeisk kontroll, dess geostationära satelliter täcker inte helt Europas nordliga delar och konceptet har genomförts på regional (Europa, Nordamerika) i stället för global grund.

Nödvändigheten att undanröja dessa begränsningar (och att tillhandahålla nya tjänster) är ett av skälen till att genomföra Galileo.

EGNOS kommer att innehålla ett system för varning vid funktionsstörningar (tillförlitlighetskonceptet) som inte finns i GPS- och GLONASS-konstellationerna. Denna tjänst är nödvändig för de användare inom transportsektorn som vill kunna använda GPS-signalen under tillförlitliga förhållanden. EGNOS kommer också att uppfylla den internationella standard som används av civil luftfart.

En snabb marknadsföring av EGNOS behövs, inte endast för att ta sig in på marknaden, utan också för att väcka intresset hos framtida privata parter i Galileo.

Den infrastruktur som behövs för EGNOS kommer stegvis att integreras i Galileos infrastruktur samtidigt som man behåller den minsta mängd element som är nödvändig för att fram till 2015 tillhandahålla en tjänst som uppfyller internationella standarder.

Integrationen av EGNOS i Galileo och förvaltningen av deras infrastrukturer bör ske på central nivå.

2. Integration av EGNOS i Galileo

Arkitektur

Galileo kommer, i dess form efter utformningsfasen, att möjliggöra en optimal integrering i tre steg av EGNOS.

Under det första steget, från och med 2003, kommer det genom EGNOS [41] att vara möjligt att på ett tidigt stadium infoga en garanterad tjänst baserad på ett system för varning om funktionsstörningar i GPS (tillförlitlighet).

[41] EGNOS marksegment kommer att omfatta

I samband med att Galileo tas i drift år 2008 kommer EGNOS infrastruktur att integreras i Galileos arkitektur. Följderna av denna integration kan sammanfattas enligt följande:

-Konfigurationen av EGNOS kontrollstationer och övrig infrastruktur kommer att rationaliseras för att de också skall kunna användas som ett kontrollelement för Galileo.

-Bevarande av EGNOS referens- och förbindelsestationer.

-EGNOS kommunikationskapacitet förstärks för att inkorporeras i Galileos marksegment.

-Fram till omkring 2015 kommer de geostationära satelliterna att behållas i funktion med sina navigationsnyttolaster.

Från och med detta datum kommer GPS-tjänsten med garanterad tillförlitlighet att i sin helhet tillhandahållas via Galileo och eventuellt via GPS III självt. En optimering på lång sikt av EGNOS marksegment kommer att göra det möjligt att tillhandahålla en bättre tjänst till mindre kostnad för användarna.

Förvaltning

EGNOS ledning kommer att övertas av den struktur som inrättas för Galileo.

Ett urvalsförvarande [42] för att välja den enhet som skall sköta driften av EGNOS kommer att initieras år 2001 av en trepartsgrupp bestående av kommissionen, Europeiska rymdorganisationen och Eurocontrol, som är EGNOS nuvarande förvaltare.

[42] En EGNOS-operatör kommer att väljas ut år 2001 för att förvalta EGNOS infrastruktur enligt en överenskommelse där bland annat följande fastställs:

Genom ett avtal kommer ledningen att överlåta förvaltningen av EGNOS till den utvalda operatören. Avtalet kommer att vara tidsbegränsat och kommer att ses över innan Galileo tas i drift. Bilaga 5: SAMMANFATTANDE BESKRIVNING AV GALILEO

TJÄNSTER

Galileo är ett civilt program. Det ger global täckning och omfattar tre tjänstekategorier.

1. En tjänst av allmänt intresse:

-Fritt tillträde till signalerna.

-Ingen information om det använda systemets tillförlitlighet.

2. En kommersiell tjänst:

-Begränsat tillträde.

-Information om tillförlitlighet kan fås.

-Tid anges med stor noggrannhet (100 nanosekunder).

3. En tjänst av offentligt intresse:

Tjänster kopplade till säkerhet för personer:

-Information om signalens kvalitet (tillförlitlighet: användaren meddelas om fel inom sex sekunder).

-Tjänsten är tillgänglig 99,9 % av tiden.

-Begränsat tillträde.

Tjänster som möjliggör reglerande verksamhet (transportpolitik eller annat) eller offentliga myndigheters aktioner:

-Samma prestanda.

-Garanterad och certifierad tjänst med kontrollerat tillträde.

Eftersökning och räddning:

-Aktivering vid en nödsituation.

-Svarssignal sänds omedelbart till den nödställde.

Alla dessa tjänster tillåter sändning i två riktningar av enskilda meddelanden för bestämning av position via befintliga system (eller via Galileo-satelliter - beslut om detta alternativ kommer att fattas 2001).

SYSTEM

1. Signalerna

För varje tjänst krävs simultan sändning över två frekvensband.

Den grundlösning som presenteras i detta dokument baserar sig på

ett scenario med frekvenser inom de band som tilldelades vid WRC 2000 (alternativ som skall avgöras 2001),

undersökning av ett scenario som kräver förhandlingar med Ryssland eller Förenta staterna och som erbjuder bättre optimering av de erbjudna tjänsterna.

2. Arkitekturen

En konstellation av 30 satelliter på medelavstånd från jorden.

Hela systemet har en liknande säkerhet som för känslig offentlig infrastruktur.

Systemet är globalt och tillförlitligt i hela världen. Dessutom kan regioner (högst åtta stycken i hela världen) anpassa sin tillförlitlighetssignal.

De lokala relästationerna (flygplatser, hamnar, städer m.m.) gör det möjligt att ta emot signalen i slutna utrymmen: undersökningar under utformningsfasen och tillverkning av prototyper är medtagna i kostnadsberäkningen, det är däremot inte installationen av tillhörande infrastruktur som finansieras av tjänsteleverantören i fråga.

TIDSPLAN

*Galileo:

Utvecklings- och valideringsfas (2001-2005)

-Detaljerad definition av samtliga segment (rymdsegment, marksegment, användare).

-Utveckling av satelliter och markbundna komponenter.

-Validering av systemet i bana.

Installationsfas (2006-2007)

-Tillverkning och uppskjutning av satelliter.

-Inrättande av marksegmentet i sin helhet.

-Integration av EGNOS.

Driftfas (2008-...)

-Ersättande av satelliter, drift av centraler, underhåll.

EGNOS

Detta rör sig om markbunden infrastruktur för tillförlitlig sändning av GPS-signaler via geostationära satelliter till användare som har en anpassad mottagare.

Utvecklingsfas (pågående-2003)

Driftfas - endast EGNOS 2003-2008

Simultan drift med Galileo - 2008

(integration av markbunden infrastruktur)

SAMMANFATTNING

Budgetuppskattningen grundar sig på de olika hypoteser som anges ovan och innefattar integrationen av EGNOS.

Valideringsfas: 100 miljoner euro.

Installationsfas: 150 miljoner euro.

Driftfas: 220 miljoner euro/år.

ANNEXE 6 : LISTE DES ETUDES

There are several packages of studies:

1. GALA

The objective of this package was to provide the mission specification, the global architecture and system specifications for GALILEO. The programme included the interfacing with the other activities carried out during during the GALILEO definition phase, to ensure that the architectural design was co-ordinated and coherent.

Documents carrying a security restriction are not included on the distribution list.

Doc nr // Document Title

Dd001 // Applications Definition & Sizing - Executive Summary (dd001)

Dd005 // Market Research Methods and Overall Results (Volume 1)

Dd005 // Market Research Methods and Overall Results (Volume 2)

Dd043 // Overall Architecture Definition - Component definition

Dd058 // PILOT PROJECTS - Synthesis of LLD (dd058 v1)

dd067 // Development plan.

Dd087 // Conclusions and Recommendations

GALA // Trade-Off Between MEO and MEO+GEO Constellations

GALA // Communication Service

GALA // EGNOS Integration

GALA // Synthesis on Service Definition

GALA // Support Segment - Architecture Co-ordination

2. GEMINUS

The aims of the GEMINUS programme were to define the services that GALILEO has to provide to meet the requirements of the international subscribers. In addition GEMINUS performed a series of case studies focused on specific aspects of the service provision chain to validate the study results.

Doc nr // Description of Deliverable or Working Paper

// Technical Annex

D8.1 // Draft Final Summary Report

D1.1.2 // Galileo User Forums Report 2

D2.1 // PPP Environment Interim Report 2

D4 // Service Definition Report

3. INTEG

Since 1995 considerable effort has been dedicated to the EGNOS programme allowing Europe to develop expertise in the GNSS field and to build an augmentation system for GPS and GLONASS. The objective of the INTEG study was to analyse a seamless transition from EGNOS to GALILEO from technical, economical, operational and institutional points of view.

REF // TITLE

INTEG-ASPI-D2.1B // EGNOS Integration into GALILEO (INTEG) Report on INTEG Requirements

INTEG-ASPI-D4 // EGNOS Integration with GALILEO (INTEG) Galileo/EGNOS Interface Definition

INTEG-ASPI-D3 // GNSS-1 Programme Implementation Phase

EGNOS Integration with Galileo (INTEG) Report on Proposed EGNOS upgrades

4. GALILEOSAT

The GALILEOSAT programme covered the definition of the GALILEO space segment (the satellite constellation) and of its related ground system.

>Plats för tabell>

5. SAGA

SAGA was designed to set up a platform for continuous standardisation activities up to the operational phase of GALILEO. By establishing, through international bodies, a worldwide recognition and interoperability between GALILEO and other systems such as GPS and GLONASS, SAGA contributes standards for Galileo to be adopted inside and outside Europe

>Plats för tabell>

6. SARGAL

This project is to study the possibility of providing search and rescue services (SAR) through the GALILEO satellites and also to expand these services by introducing a data link capability for feeding back an acknowledgement to the distress beacon. It is addressing the technical, institutional and operational issues with a view to replacing the current SAR (dedicated) COSPAS-SARSAT satellites by the GALILEO constellation.

Doc nr // Description of Deliverable or Working Paper

D2.10 // SARGAL Interim report

7. MUSSST

MUSSST objective was to establish the generic principles for the safety approval of the use of GNSS by the transport community. The outcome of the study was a methodology focusing on the development of a safety case for GNSS. The methodology was validated against existing and future GNSS programmes.

Doc Nr // Description of Deliverable or Working Paper

D9 // MUSSST Final report - Synthesis, guidelines and recommendations

BILAGA 7: FINANSIERINGSÖVERSIKT

1. Åtgärdens beteckning

Meddelande från kommissionen: "Galileo - resultat av utformningsfasen".

2. Viktigaste berörda budgetposter

B5-700 Finansiellt stöd till projekt av gemensamt intresse i det transeuropeiska transportnätet.

B6-6 Femte ramprogrammet, informationssamhällets teknik (6-6121) och konkurrenskraftig och hållbar tillväxt (6-6131).

Andra budgetposter kommer att användas då så är lämpligt.

3. Rättslig grund

En eller flera av följande beroende på vilka åtgärder som vidtas:

Artiklarna 74, 84.2, 113, 129 c och 130 i, i fördraget.

Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet.

Rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1655/99 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät.

Europaparlamentets och rådets beslut av den 22 december 1999 om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1999-2002).

Andra relevanta dokument

Meddelande från kommissionen: "Galileo - Europas deltagande i en ny generation av satellitbaserade navigationstjänster" (KOM(1999) 54 slutlig av den 10 februari 1999).

Rådets resolution (EGT C 221, 3.8.1999, s. 1) av den 19 juli 1999 om Europas deltagande i en ny generation satellitbaserade navigationstjänster - Galileo - Utformningsfasen.

Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: "Utveckling av ett transeuropeiskt positionsbestämnings- och navigationsnät inklusive en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS)".

Rådets slutsatser av den 17 mars 1998 om en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS).

Europaparlamentets betänkande från januari 1999 om en europeisk strategi för globala satellitbaserade navigationssystem (GNSS).

4. Beskrivning av åtgärden

4.1. Allmänt mål

I meddelandet visas Galileo-projektets tekniska och ekonomiska livskraft och föreslås validering av Galileo-konceptet under en andra fas. Projektet innebär utveckling av ett europeiskt system för satellitbaserad radionavigation (Galileo), som kommer att bidra till genomförandet av ett transeuropeiskt positionsbestämnings- och navigationsnät. Målet med detta nät är att förbättra transportsystemens effektivitet genom att till användarnas förfogande ställa ett system för geografisk positionsbestämning och noggrann tidsbestämning. Galileo bidrar till ett av de grundläggande målen för den gemensamma transportpolitiken: hållbar och säker rörlighet för personer och varor. Genomförandet av projektet främjar även annan gemenskapspolitik inom områdena sysselsättning, industri, miljö, sammanhållning, samarbete och framför allt utveckling.

Mer specifikt kommer Galileo att tillföra ett mervärde genom att garantera en tjänst av hög kvalitet, vilket gör det mer attraktivt för användare som kräver hög säkerhet och är intresserade av de kommersiella aspekterna. Projektet kommer även att vara öppet för offentlig-privata partnerskap som kommer att dra till sig avsevärda privata investeringar till utvecklingen av detta system, som är nödvändigt för de offentliga strategiska intressena. I meddelandet anges olika möjliga intäktsflöden, varav vissa måste fastställas i regler eller föreskrifter.

4.2. Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förlängning

Galileo bör vara fullständigt genomfört i slutet av perioden 2000-2008. I denna finansieringsöversikt behandlas endast finansiering genom gemenskapens budget under den nuvarande finansieringsperioden (2001-2006).

5. Klassificering av utgifter och inkomster

5.1. Icke-obligatoriska utgifter

5.2. Differentierade anslag

5.3. Typ av inkomster som avses

Ej tillämpligt.

6. Typ av utgifter

Bidrag för samfinansiering med bidrag från andra parter (inklusive Europeiska rymdorganisationen, industrin, nationella rymdorganisationer).

Forsknings- och utvecklingsverksamhet (ramprogrammet).

Genomförbarhetsstudier och demonstrationsprojekt (maximalt 50 % bidrag från gemensk