RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN

om utvärderingen efter halva löptiden av externa samarbetsavtal om högre och yrkesinriktad utbildning samt ungdomsfrågor med Förenta staterna och Kanada

INLEDNING

Denna rapport har utarbetats i enlighet med artikel 7 i avtalen mellan Europeiska gemenskapen och Amerikas förenta stater, undertecknat den 4 december 2006[1] och mellan Europeiska gemenskapen och Kanadas regering, undertecknat den 18 december 2006[2] inom högre och yrkesinriktad utbildning samt ungdomsfrågor[3]. I rapporten anges kommissionens ståndpunkt beträffande de huvudsakliga slutsatserna och rekommendationerna i utvärderingen av de två avtalen efter halva löptiden. Utvärderingen finns på följande adress:

http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm.

Både de amerikanska och de kanadensiska myndigheterna inser värdet av utvärderingens resultat men på grund av budgetbegränsningar har de tyvärr beslutat att inställa alla aktuella och framtida inbjudningar till att lämna förslag till bilaterala projekt fram till 2013, när båda avtalen löper ut. I sina kommentarer till utvärderarnas rekommendationer i avsnitt 5 beaktar kommissionen denna oförutsedda händelse.

SAMARBETESAVTALEN

Mål

Båda avtalen har som mål utbildning, möten mellan människor och offentlig diplomati. De bidrar till en utbildning av hög kvalitet i Europeiska unionen genom att främja samarbete med USA och Kanada. Avtalen är avsedda att ha effekter på två områden, nämligen

1. att främja den interkulturella dialogen och ömsesidig förståelse, samt

2. att utveckla kunskaper och färdigheter för den kunskapsbaserade ekonomin.

Interventionsinstrument

Den viktigaste verksamheten inom ramen för avtalen är gränsöverskridande partnerskap med flera läroanstalter där

- det ingår läroanstalter för högre och/eller yrkesinriktad utbildning från både Nordamerika och EU,

- man samarbetar i utarbetandet av gemensamma kursplaner på kandidat- och mastersnivå, inbegripet gemensamma eller dubbla examina, och

- där man verkar för rörlighet över Atlanten för både studenter och lärare.

De insatser som särskilt företagits inom ramen för avtalet EU-USA är följande:

1. Programmet Atlantis med tre delprogram: i) transatlantiska konsortieprojekt; ii) projekt som rör utbyte av extra hög kvalitet; och iii) projekt som rör policyinriktade åtgärder.

2. Stipendiesystemet Schuman-Fulbright.

3. Alumniföreningen Oceans[4].

4. Tekniskt stöd, inbegripet årliga policyforum och utredningar.

De insatser som särskilt företagits inom ramen för avtalet EU-Kanada är följande:

1. Programmet EU-Kanada med insatser inom högre och yrkesinriktad utbildning, särskilt Transatlantiska utbytesprojekt och Transatlantiska projekt för examina.

2. Insatser till förmån för ungdomar, särskilt rundabordssamtal.

3. Kompletterande insatser, särskilt programmen Studieresa EU-Kanada och praktikprogrammen samt alumniföreningen Oceans.

Mer uppgifter om dessa instrument och bakgrundsdokument finns på kommissionens webbplatser[5].

Finansiering och resultat

I regel tillhandahåller Europeiska unionen medel som används direkt av EU-institutionerna, forskare och studenter, medan Förenta Staterna och Kanadas regering tillhandahåller medel som används direkt av läroanstalter, forskare och studenter från deras respektive länder.

Ur Europeiska unionens budget anslogs till Atlantisprogrammet 23,2 miljoner euro för åren 2006-2010 och till EU-Kanada-programmet 5,1 miljoner euro för åren 2007-2010[6]. Programmen finansieras enligt principen om matchande finansiering mellan parterna i varje avtal, vilket innebär att programmets budget blir totalt sett dubbel tack vare bidragen från de amerikanska respektive kanadensiska myndigheterna.

Hittills har Atlantisprogrammet gjort det möjligt för 5 034 enskilda personer och 317 läroanstalter att delta i 67 rörlighetsprojekt .

Programmet EU-Kanada har hittills gjort det möjligt för 2 804 enskilda personer och 195 läroanstalter att delta i 37 rörlighetsprojekt.

Stipendiesystemet Schuman-Fulbright samfinansieras av EU med 320 000 euro årligen[7] och hittills har 83 personer deltagit.

UTVÄRDERINGEN

Kontraktet för utvärderingen efter halva löptiden av avtalen mellan EU och USA samt EU och Kanada tilldelades företaget Ecotec/Ecorys i mars 2010. Utvärderingen genomfördes mellan mars 2010 och januari 2011. Kommissionen mottog den slutliga utvärderingsrapporten den 15 juni 2011.

Vad gäller metod samlade utvärderarna in uppgifterna för bedömningen via diskussioner med nordamerikanska intressenter i Washington, DC och i Ottawa, med Europeiska kommissionens tjänstemän och personalen vid genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur och den belgisk-luxemburgiska Fulbrightkommissionen i Bryssel, utförliga intervjuer med 95 projektpartner och samordnare, samt studenter från 20 tematiska projekt, inbegripet besök till varje projekt, en undersökning på nätet med projektpartner och samordnare vilken gav 209 svar, en undersökning på nätet med studenter och Schuman-Fulbright-stipendiater, vilka gav 53 respektive 57 svar, en telefonundersökning med fem ansökande som fått avslag och en granskning av relevant dokumentation.

UTVÄRDERINGENS RESULTAT

Utvärderingen har allmänt sett gett mycket positiva resultat. Man har analyserat hur relevanta avtalen är i förhållande till behoven, i hur stor utsträckning de överlappar, kompletterar eller strider mot annan policy eller verksamhet, hur väl avtalen möter de avsedda målen och effekterna, och deras mervärde; deras genomslagkraft och kostnadseffektivitet, och effektiviteten i ledningssystemen och andra operativa frågor, som spridning och tillvaratagande av projektresultat, samt i vilken utsträckning den verksamhet som fått bidrag är hållbar på längre sikt.

Relevans i förhållande till behoven

Utvärderarna fann att avtalen är mycket relevanta i förhållande till en rad behov som är viktiga och av allt större betydelse, på grund av globaliseringen och den parallella internationaliseringen av utbildningen. Avtalens mål ansågs

- vara breda och flexibla, vilket gjorde det möjligt för regeringar att eftersträva en rad olika politiska och ekonomiska mål,

- tillhandahålla en permanent diskussionsplattform vid en tidpunkt när komplexitet och konkurrens ökar, och skydda verksamhet som kan vara mycket utsatt, vilket man erfarit på annat håll,

- tillhandahålla möjligheter för nya aktörer att komma in på den internationella utbildningsarenan, och

- erbjuda läroanstalter möjligheten att delta i internationella partnerskap på högsta kunskapsnivå i form av samarbete med flera läroanstalter och gemensamma eller dubbla examina.

Komplementaritet med annan policy och verksamhet

Utvärderarna ansåg att programmen inte överlappar eller strider mot det breda utbud av EU-initiativ inom internationellt samarbete, rörlighet, allmän och yrkesinriktad utbildning med vilka avtalen har vissa gemensamma drag. Tvärtom är avtalen unika på flera sätt, särskilt eftersom de är internationella bilaterala avtal och leder till fördelar från detta slag av institutionaliserade samarbete som omfattas av folkrätt. Medan den verksamhet som får bidrag inom ramen för avtalen är jämförelsevis liten mot bakgrund av det gängse internationella samarbetet mellan EU, USA och Kanada inom denna sektor, erbjuder den dock många olika möjligheter. Bara när det gäller ungdomsfrågor (detta gäller bara Kanada) noterade utvärderarna brister i genomförandet, vilket gjorde det svårt att bedöma frågan om komplementaritet.

Genomslagskraft

Utvärderarna fann att avtalen bidragit till alla avsedda mål, men mindre framsteg än väntat hade gjorts vad gällde tillhandahållande av möjligheter till diskussioner och utbyte av policy, samt på ungdomsområdet vad gäller Kanada. De studenter som deltagit i programmen hade vunnit mycket för sin personliga och yrkesrelaterade utveckling (mjuka färdigheter, språkkunskaper, interkulturella färdigheter och färdigheter som är användbara på den globala arbetsmarknaden och i internationella arbetsmiljöer). Avtalen ansågs vara av stor nytta även för den personal och de läroanstalter som deltagit i projekten, särskilt vad gällde inrättande och bibehållande av internationella nätverk, bättre synlighet och renommé, kapacitetsuppbyggande för internationell verksamhet och införande av förändringsagenter som kan sprida de positiva resultaten i sina respektive läroanstalter.

Mervärde

Utvärderarna ansåg att avtalens bilaterala finansiering tillförde ett betydande mervärde på strategisk nivå och att avtalen fyller en tydlig lucka vad gäller finansiering av internationellt samarbete mellan EU och USA respektive Kanada. De flesta partner och samordnare anser att deras projekt är av hög kvalitet, nyttigare och mer värda att satsa på jämfört med andra internationella samarbetsprogram på området. Man ansåg att avtalen kunde tjäna som förebilder för andra industrialiserade länder, inte minst med tanke på att de förespråkar studentrörlighet av hög kvalitet, användningen av innovativa sätt att utarbeta kursplaner, tydlighet och överförbarhet och att de tillhandahåller ett sätt för att forma internationellt samarbete.

Kostnadseffektivitet

Även om mer uppgifter behövs för en fullständig bedömning av programmens kostnadseffektivitet, fann utvärderarna att jämfört med till exempel Erasmus Mundus-programmet var den genomsnittliga EU-budgeten per utbytesstudent avsevärt lägre inom avtalen, tack vara principen om matchande finansiering, vilket talar för avtalens kostnadseffektivitet. Emellertid utgör den extremt låga budgeten för EU-Kanada ett avsevärt hinder för att man ska kunna uppnå avtalens alla mål.

Hållbarhet på längre sikt

Utvärderarna fann att de partnerskap som bildats inom ramen för avtalet till stor del fortsätter sin verksamhet. Hälften av projektpartner och samordnare behåller kontakten efter projektens slut, och tre fjärdedelar av Schuman-Fulbrightstipendiaterna samarbetar vidare med kolleger från värdhögskolorna, vanligtvis inom forskning. På projektnivå förväntar sig samordnarna fortsatt samarbete på grund av sin betydande personliga investering i projektet, men på grund av de aktuella begränsningarna av läroanstalternas resurser är det emellertid ovanligt att verksamheten fortsätter fullt ut efter projektens slut, och företagen är fortfarande en sällsynt finansieringskälla, särskilt bland EU-deltagarna.

PR, spridning och tillvaratagande

Utvärderarna betonade att det är viktigt att uppnå bredare effekter bortom själva projekten. Emellertid fann man vissa hinder mot detta, i synnerhet det som verkar vara en brist på synlighet för eller kännedom om programmen (med undantag för stipendiesystemet Schuman-Fulbright), samt bristen på ett tydligt varumärke (gäller endast Kanada). Vidare fann utvärderarna att man skulle kunna förbättra PR för avtalen och spridningen av resultaten. De sade också att man bör behålla den årliga konferensen för projektdirektörer eftersom den utgör ett viktigt forum för korsbefruktning mellan olika projekt och läroanstalter. Kommunikationen till intressenterna om resultaten av projekt som rör policyinriktade åtgärder bör förbättras. Utvärderarna betonade de fördelar som alumniföreningen Oceans kan medföra för PR och spridning. Potentialen för tillvaratagande av resultat inom läroanstalterna bedömdes vara hög, medan utvärderarna redan beaktade den höga graden av tillvaratagande mellan läroanstalterna.

REKOMMENDATIONER

Utvärderarnas rekommendationer ( kursivt ) anges nedan tillsammans med kommissionens kommentarer.

Relevan s

1. Avtalen är mycket relevanta för behoven inom högre utbildning, och antagandet av gemensamma eller dubbla examina 2006 visar att de går i täten för utvecklingen. Det att dessa insatser inte genomfördes inom ramen för avtalet mellan EU och Kanada innebär att avtalets hela potential inte förverkligas. Man bör prioritera genomförandet av dessa delar i avtalen under den återstående tiden fram till 2013.

Kommissionen och dess kanadensiska motparter vidtog de nödvändiga åtgärderna för att främja och genomföra projekt kring gemensamma eller dubbla examina i den bilateral inbjudan från 2010. Inbjudan ledde till att bidrag gavs till ett transatlantiskt projekt för examina inom skogsbruk.

2. Avtalen är välanpassade till den högre utbildningens behov, men i mindre utsträckning till den yrkesinriktade utbildningens. Man bör ägna mer uppmärksamhet åt hur man bättre kan anpassa avtalen till behoven i den sektorn. Att enbart göra PR för avtalen inom sektorn för yrkesinriktad utbildning kommer inte att leda till större intresse eller deltagande.

Kommissionen har upprepade gånger diskuterat med sina partner på andra sidan Atlanten hur man på bättre sätt kan tillgodose behoven inom den yrkesinriktade utbildningen via årliga inbjudningar att lämna projektförslag. Diskussionerna har lett till att vissa av programkraven för de yrkesinriktade läroanstalterna blivit mindre strikta.

3. Deltagarna och programförvaltningen tar kvalitet för givet. I Erasmus Mundus-programmet har man sökt utveckla kvalitet som en del av programmets ”märkesvärde” som utarbetas och garanteras av deltagarna själva. Man rekommenderar ett liknande tillvägagångssätt för projekten inom avtalen, särskilt vad gäller gemensamma eller dubbla examina.

Kommissionen instämmer i denna rekommendations andemening men vill påpeka att rekommendationen bygger på ett ganska litet och inte helt representativt stickprov av studenternas synpunkter. Projektens kvalitet och resultat är allmänt mycket höga. Kommissionen kommer dock att undersöka hur man kan ytterligare höja kvaliteten i projekten inom båda avtalen. Som ett första steg kommer kommissionen att via genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur se till att alla partner i bilaterala projekt känner till och använder manualen för kvalitetssäkring och självbedömningsverktyget i Erasmus Mundus[8].

Genomslagskraft

4. Kanada saknar ett sätt för att föra regelbundna diskussioner och utbyta erfarenheter om policyfrågor. Medan ansvarsfördelningen mellan den federala regeringen och provinsregeringarna kan försvåra inrättandet av en mekanism som liknar den i USA bör nya ansträngningar göras för att man ska uppnå målet med anordnandet av regelbundna evenemang kring frågor av gemensamt intresse.

Kommissionen noterar denna rekommendation . Kommissionen har via olika kanaler undersökt hur man kan få till stånd en ändamålsenlig och ömsesidigt gynnsam politisk dialog med Kanada inom allmän och yrkesinriktad utbildning samt ungdomsfrågor. Detta har hittills varit effektivt på nivån för de föreningar inom högre och yrkesinriktad utbildning samt internationell utbildning som är verksamma i hela Kanada. Kommissionen kommer att fortsätta sina insatser på den federala nivån och provinsnivån.

5. Avtalen har bidragit till EU:s mål på viktiga områden, men mindre framsteg än förväntat har gjorts när det gäller att skapa tillfällen för politiska diskussioner och utbyten, och, vad gäller Kanada, inom ungdomsfrågor. Båda områdena bör göras till en strategisk prioritering under den andra hälften av avtalens löptid. I Kanada bör ett beslut snabbt fattas angående i vilken utsträckning ungdomsfrågor är en strategisk prioritering som bör genomföras under det aktuella avtalets sista år. Om man fortsätter att inte agera på det området bör den EU-budget som anslagits till det området flyttas till andra delar av programmet för att undvika resursslöseri.

Medan politiska diskussioner och utbyten med Kanada än så länge är mindre utvecklade (se kommentaren till rekommendation 4 ), har kommissionen och USA:s utbildningsministerium redan anordnat två forum om utbildningspolitik: år 2009 om reformer inom högre utbildning och samarbetet mellan högskolor och företag, och år 2010 om kvalitet i högre utbildning, utveckling av skolor och lärare och färdigheter för morgondagen. Ett annat forum planeras för 2011 med diskussioner om 2000-talets studenter, kvalifikationsramar och studenters lärande.

Vad beträffar ungdomsområdet och Kanada har kommissionen och dess kanadensiska motparter vidtagit åtgärder för att genomföra en rad insatser. I ljuset av denna nya utveckling verkar det inte längre nödvändigt att omfördela medlen.

6. Man bör undersöka om det inom ramen för avtalet mellan EU och USA går att bättre koppla samman policyforumen och projekt som rör policyinriktade åtgärder för att bättre förverkliga potentiella synergieffekter och säkerställa att resultaten av de senare beaktas på EU-nivå och nationell nivå.

Kommissionen instämmer i denna rekommendation och undersöker konkreta sätt på vilka man kan öka synergieffekterna mellan policyforumen och projekt som rör policyinriktade åtgärder, och sprida deras resultat i större utsträckning.

7. Fördelarna med deltagandet måste göras bättre tillgängliga för mindre erfarna och mindre läroanstalter, särskilt de yrkesinriktade. Mer PR bör riktas till dessa läroanstalter, till exempel genom att man utarbetar en handledning med goda rutiner som riktas till yrkesutbildningssektorn. Man bör överväga införandet av en mekanism för att bistå oerfarna projektansvariga vid utarbetandet av projekt. Vidare borde somliga underrepresenterade läroanstalter prioriteras inom de årliga inbjudningarna att lämna förslag, och man bör försöka kartlägga och stödja deltagare som tidigare varit framgångsrika och som kommer från underrepresenterade läroanstalter så att de i sina sektorer blir talesmän för deltagandet. Man bör överväga utarbetandet av en broschyr med lyckade projekt inom yrkesutbildning som särskilt riktas till den sektorn.

Kommissionen instämmer delvis i denna rekommendation . Man har vid de tidigare årliga inbjudningarna att lämna projektförslag gjort ansträngningar för att underlätta medverkan för yrkesinriktade läroanstalter (se kommentaren till rekommendation (2) ): i inbjudningarna fanns möjlighet till prioritering vid urvalet för olika slags läroanstalter eller för nya läroanstalter som ännu inte fått bidrag.

Kommissionen vill dock påpeka att alla sökande måste behandlas lika, vilket innebär att biståndsmekanismerna inte får riktas till endast en kategori av sökande. Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur har infört ett antal stödverktyg till eventuella sökande, band annat fleråriga programhandledningar, svar på vanliga frågor, projektkompendier och brevlådor dit man kan vända sig med frågor som uppkommit under ansökningsetappen. Dessutom har kommissionen infört Eve[9], en informationspunkt som samlar all information om europeiska projekt inom allmän och yrkesinriktad utbildning, kultur och ungdomsfrågor där man presenterar tusentals projekt och deras resultat, särskilt från de två avtalen. Detta verktyg för spridning och tillvaratagande av projektresultat är öppet för världen utanför EU och kan användas som inspirationskälla för mindre erfarna och mindre läroanstalter.

8. Fyra år efter det förnyade avtalet [med Kanada] finns det väldigt få konkreta resultat på ungdomsområdet, och mycket lite dynamik har byggts upp. Man måste i högre grad prioritera insatser på detta område.

Kommissionen instämmer bara delvis i denna rekommendation . Efter en trög början har takten på ungdomsområdet ökat sedan 2009. Se kommentarer till rekommendation (5) .

Resurseffektivitet

9. Man bör införa mer strukturerade kommunikationsprocesser om informationsbehov och övervakning, till exempel genom att i större utsträckning använda mötena mellan kommissionens tjänstemän och genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur.

Kommissionen instämmer i rekommendationen och kommer att undersöka möjligheten till mer regelbundna möten med genomförandeorganet.

10. Man bör i större utsträckning använda de senaste verktygen för rapportering, eller åtminstone standardiserade former, för att resurseffektiviteten (?) hos projektpartner och samordnare ska bli bättre, och även för genomförandeorganet när det gäller insamling av uppgifter. Ett standardformat bör införas för registrering av studenter och potentiella alumni vid tidpunkten för urvalet.

Genomförandeorganet har redan börjat se över sina rapporteringsverktyg. I synnerhet torde en ny webbaserad databas för rörlighet vara färdig att tas i bruk i början av 2012. Man förväntar sig att detta verktyg särskilt kommer att förbättra spårandet av studenter och alumni.

11. Man bör införa en strukturerad mötescykel mellan Europeiska kommissionen (GD Utbildning och kultur) och Fulbrightkommissionen för Belgien/Luxemburg, för utbyte av kvalitativa uppgifter om stipendiesystemet Schuman-Fulbright och (eventuella) synergieffekter med andra insatser inom avtalet med USA. I synnerhet bör EU erhålla regelbundna kvalitativa uppgifter om stipendiaterna, till exempel om deras geografiska fördelning och ämnen.

Man bör diskutera och komma överens om ett sätt för tillhandahållande av kvalitativa uppgifter till GD Utbildning och kultur.

Kommissionen instämmer i denna rekommendation . Man kommer att vidta konkreta åtgärder för att inhämta kvalitativa uppgifter om stipendiesystemet Schuman-Fulbright på ett strukturerat och regelbundet sätt, detta för att skapa synergieffekter med andra insatser inom avtalet med USA och andra EU-program.

12. Man bör utarbeta ett pragmatiskt och genomförbart tillvägagångssätt för att övervaka projektens (faktiska) underlag och resultat, så att kostnadseffektiviteten blir synlig, och man bör formulera en rad enkla kriterier för att kostnadseffektiviteten ska kunna bedömas mer kvalitativt.

Kommissionen noterar denna rekommendation men vill också betona att utvärderarna fann att ”det preliminärt ser ut som att avtalen inte ger anledning till oro vad gäller kostnadseffektivitet”. Med tanke på de relativt låga budgetarna för båda avtalen och till de enskilda projekten kan det faktiskt vara mer kostnadseffektivt att utarbeta ett sådant pragmatiskt och genomförbart tillvägagångssätt inom ramen för ett bredare EU-program och sedan tillämpa det i motsvarade utsträckning på bilaterala projekt. Det bör noteras att genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur inrättat ett kontor och ett övervakningssystem på fältet för att bedöma genomförandet av projekten i förhållande till planerna i de överenskomna arbetsprogrammen.

13. Man bör upprätta en förteckning över de vanligaste (rättsliga) hindren och de lösningar som används och sprida den till alla nya sökande.

Kommissionen instämmer i andemeningen i denna rekommendation , men vill påpeka att den redan 2008 offentliggjorde en handledning med goda lösningar som innehåller praktiska tips för utformning och genomförande av ett framgångsrikt bilateralt projekt[10]. Vidare hade man 2007 inom ramen för ett projekt som rör policyinriktade åtgärder med titeln “Transatlantic Degree Programs (TDP) Inventory project”[11] utarbetat en publikation som i synnerhet berör utmaningar och möjligheter i utarbetandet av program för gemensamma och dubbla examina. Publikationen skickades ut kostnadsfritt till alla projektledare och partner vid konferensen för projektdirektörer i Berlin i oktober 2010. Kommissionen kommer att undersöka hur man på bästa sätt kan komplettera och konsolidera den tillgängliga informationen och sprida den så brett som möjligt till intresserade mottagare.

Hållbarhet på längre sikt

14. Behålla principen om de deltagande läroanstalternas egna investeringar för att behålla parternas engagemang under och efter finansieringen.

Kommissionen har ingen avsikt att ändra på denna princip.

15. Uppmuntra partner utanför utbildningssektorn att engagera sig och investera i större utsträckning.

Kommissionen har alltsedan programmen inleddes och för att förbättra förbindelserna mellan utbildningsanstalterna och näringslivet uppmuntrat konsortierna att koppla in sådana organisationer som företag, fackföreningar, industri- och företagargrupper, icke-statliga organisationer, förlag, ministerier, handelskamrar och forskningsinstitut i projektarbetet. Sådana organisationer kan bland annat tillhandahålla praktikplatser, ge professionella råd och sakkunskap, och hjälpa projektet uppnå den nationella och internationella synlighet som behövs för att det ska vara framgångsrikt även efter finansieringsstadiet.

16. Skapa möjligheten till innovativa ”fortsättnings”-ansökningar för andra projekt än de som rör utbyte av extra hög kvalitet, med kravet att man måste ta med nya partner, helst från länder som i mindre utsträckning deltar i avtalen.

Även om kommissionen noterar denna rekommendation kommer den inte att agera i enlighet med den eftersom både de amerikanska och de kanadensiska myndigheterna inställt de bilaterala inbjudningarna att lämna projektförslag.

PR, spridning och tillvaratagande

17. Avtalens ställning i EU bör förstärkas så att de får samma renommé som Atlantis i USA. Kommissionen bör främja PR för verksamheten inom avtalen, till exempel genom att stödja projektsamordnarnas inbjudningar till intressenter av hög status att delta i deras verksamhet.

Det vore bra om EU-Kanada-programmet blev synligare så att det kunde nå ut bättre och få en mer omfattande inverkan. I detta syfte bör mer innovativa insatser genomföras och man rekommenderar ett namn i stil med Atlantis, som skulle bidra till PR och marknadsföring, exempelvis Maple (Mobility for transatlantic Promotion of Learning Exchanges – rörlighet för att främja lärandeutbyte över Atlanten) eller Champlain (Collaboration for Higher transatlantic Mobility Promotion, Learning And International Networks - samarbete för bättre främjande av utbyte över Atlanten, lärande och internationella nätverk). Man rekommenderar också att Oceans-nätverket hörs om åsikter angående namn, kanske via en liten tävling.

Även om kommissionen noterar denna rekommendation kommer den inte att agera i enlighet med den eftersom både de amerikanska och de kanadensiska myndigheterna inställt de bilaterala inbjudningarna att lämna projektförslag.

18. Ett utkast till en plan för spridning bör tas med i projektsamordnarnas lägesrapport efter halva löptiden. När det gäller projekt som rör policyinriktade åtgärder bör det finnas ett utkast till kommunikationsplan med användning av pressmeddelanden när projektet startas. Spridningen bör bland annat riktas till offentliga tjänstemän och till andra projekt. Ett krav att en plan för spridning eller synlighet ska utarbetas skulle kunna ingå redan i ansökningen.

Kommissionen kommer att tillsammans med genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur undersöka hur man på bästa sätt kan ta itu med frågor som rör kommunikation, spridning och synlighet för projekten och deras resultat till relevanta intressenter.

19. Intressenter på mellanhög och högre nivå (nationella organisationer för högre och yrkesinriktade läroanstalter i de berörda länderna eller delstaterna, internationella organisationer, ministerier och andra relevanta intressenter) bör engageras mer i projekt som rör policyinriktade åtgärder, och åtminstone hållas underrättade om projektens början, framsteg och resultat.

Förutom obligatoriska strategier för hållbarhet på längre sikt och spridning har kommissionen redan uppmuntrat ledare för projekt som rör policyinriktade åtgärder att ta med relevanta intressenter som projektpartner och uppmanat dem att systematiskt sprida resultat till dessa organisationer och organ.

20. Oceans-nätverket har potential att avsevärt bidra till PR och spridning av avtalen. De bör få aktiv uppmuntran och stöd i denna uppgift av EU och USA:s och Kanadas federala myndigheter.

Kommissionen noterar denna rekommendation.

21. Konferensen för projektdirektörer är det enda stora tillfället för alla deltagare att träffas för utbyte av åsikter. Det är viktigt att den fortsätter.

Kommissionen instämmer till fullo i denna rekommendation . Eftersom inga nya bilaterala projekt kommer att väljas ut inom förutsebar framtid har dock behovet att anordna en sådan konferens minskat.

22. Främja tillvaratagande mellan läroanstalter genom att erbjuda ett verktyg på nätet för frågor och svar om samarbete mellan flera läroanstalter. Ett sådant verktyg borde både göra det möjligt för berörda parter eller nya sökande att lära av föregångarnas erfarenheter vad gäller ansökning och genomförande av projekt och spridning av resultat.

Se kommentar till rekommendationerna 1 och 13 .

SLUTSATSER

Kommissionen delar utvärderarnas allmänna bedömning att avtalen är mycket relevanta och uppfyller sina bredare och mer specifika mål, särskilt när EU nu utvecklar sin bredare roll i omvärlden, samt med beaktande av målen i artiklarna 165 och 166 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Avtalen överlappar inte och de strider inte heller på något betydande sätt mot det breda utbudet av relevanta EU-initiativ, och de erbjuder betydande och konkreta fördelar för studenter, lärare och läroanstalter. De berörda visar allt större intresse för avtalen och antalet sökande har avsevärt ökat både 2009 och 2010. De flesta insatser skulle inte ha genomförts utan finansiering från både EU och USA eller Kanada.

Eftersom avtalen är jämförelsevis kostnadseffektiva på grund av den bilaterala finansieringen, som tillför ett betydande mervärde på strategisk nivå, tjänar de som förebilder för andra industrialiserade höginkomstländer.

Med tanke på detta beklagar kommissionen den plötsliga avslutningen av de viktigaste samarbetsinsatserna i båda avtalen.

Utvärderarna har framfört ett antal förslag för förbättring av vissa aspekter i programmen utan att ha funnit några stora brister. Kommissionen har redan vidtagit åtgärder beträffande vissa förslag och kommer att överväga andra på det sätt som anges ovan.

[1] Rådets beslut nr 2006/910/EG (OJ L 346, 9 december 2006, s. 33 ) .

[2] Rådets beslut nr 2006/964/EG (OJ L 397, 30 december 2006, s. 14 ) .

[3] Ungdom: endast avtalet EU-Kanada.

[4] www.oceans-network.eu.

[5] Avtalet EU-USA: http://ec.europa.eu/education/eu-usa/doc1901_en.htm.

Avtalet EU-Kanada: http://ec.europa.eu/education/eu-canada/doc1688_en.htm.

[6] Eftersom avtalet antogs sent offentliggjordes ingen inbjudan att lämna projektförslag till EU-Kanada 2006.

[7] Med undantag för 2006 när EU:s samfinansiering utgjorde 260 000 euro.

[8] Finns kostnadsfritt på adressen: http://www.emqa.eu.

[9] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/eve/index_en.htm.

[10] http://ec.europa.eu/education/external-relation-programmes/doc1949_en.htm.

[11] http://www.tdp-project.de.