1.

Europaparlamentet riktar följande rekommendationer och observationer till rådet: Förfarandemässiga frågor a) Europaparlamentet anser att det förfarande enligt vilket avtalet har ingåtts saknar demokratisk legitimitet eftersom det inte innefattar någon verklig demokratisk kontroll eller något parlamentariskt godkännande. Parlamentet noterar att rådet rutinmässigt ingår internationella avtal som påverkar EU-medborgarnas grundläggande rättigheter enligt detta förfaringssätt. b) Europaparlamentet noterar att det trots upprepade förfrågningar inte vid något tillfälle har underrättats eller rådfrågats om mandatets godkännande, förhandlingarna eller ingåendet av avtalet. Följaktligen anser parlamentet att det förfarande som rådet har tillämpat strider mot principen om lojalt samarbete. c) Europaparlamentet noterar att parlamentariskt godkännande krävs endast i tio av de 27 medlemsstaterna och att möjlighet att föreslå ändringar saknas. Parlamentet anser att detta förfarande är alltigenom otillräckligt och konstaterar att avtalsvillkoren kan komma att ändras utan att detta behöver godkännas av de nationella parlamenten. d) Europaparlamentet vidhåller att rådet har valt en tvivelaktig rättslig grund för ett internationellt avtal som bara syftar till att tillgodose de nationella säkerhetsbehoven i ett tredjeland och som inte ökar säkerheten för EU, dess medlemsländer eller EU-medborgarna. Parlamentet förbehåller sig därför rätten att inkomma med skriftliga yttranden till EG-domstolen om avtalets legitimitet ifrågasätts av tredje part. e) Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att göra både Europaparlamentet och de nationella parlamenten fullt delaktiga i godkännandet av förhandlingsmandat och ingåendet av eventuella framtida avtal om överföring av personuppgifter, särskilt i fråga om de samtal om överföring av passageraruppgifter som just nu förs med Sydkorea. Avtalets räckvidd och syfte f) Europaparlamentet konstaterar att en rad olika syften anges i avtalstexten och att olika uttryck används parallellt, såsom — kampen mot ”terrorism och därmed förknippad brottslighet samt andra grova brott, inbegripet organiserad brottslighet, av gränsöverskridande karaktär” (ingressen), — endast ”i syfte att förhindra och bekämpa” terrorism och därmed förknippad brottslighet (artikel 5.1 i) samt grova brott, inbegripet organiserad brottslighet av gränsöverskridande karaktär (artikel 5.1 ii), — flykt från arresteringsorder eller frihetsberövande i samband med ovannämnda brott (artikel 5.1 iii), — för att skydda allmän säkerhet och av brottsbekämpningsskäl (ingressen), — tull, invandring och brottslighet (hänvisningar till Australiens lagstiftning på respektive område i ingressen), — ”från fall till fall” för att skydda den registrerade personens eller andra personers vitala intressen, särskilt vid risk för den registrerade personens eller andra personers död eller allvarliga skada (artikel 5.2), — vid betydande risk för allmän hälsa (artikel 5.2), — för att kunna övervaka och utkräva ansvar av den offentliga förvaltningen, inbegripet krav enligt Freedom of Information Act, Human Rights and Equal Opportunity Commission Act, Privacy Act, Auditor-General Act eller Ombudsman Act (artikel 5.3). g) Europaparlamentet anser följaktligen att avgränsningen av syftet är allt annat än tillfredsställande och gör det omöjligt att avgöra om åtgärderna är motiverade och proportionerliga. Avtalet är därför möjligen inte förenligt med europeiska och internationella normer för uppgiftsskydd eller artikel 8 i Europakonventionen, som ställer krav på ett tydligt avgränsat syfte. Parlamentet anser att det därmed kan finnas skäl att pröva avtalet i domstol. Uppgiftsskydd h) Europaparlamentet välkomnar att Australiens Privacy Act om skydd av privatlivet ska gälla fullt ut för EU-medborgarna, men är bekymrat över eventuella undantag som kan innebära att EU-medborgarnas rättsliga skydd blir ofullständigt. Parlamentet anser att avtalet måste vara fullt förenligt inte bara med Australiens lagar om uppgiftsskydd utan i första hand också med EU:s lagstiftning på området. Parlamentet understryker att det blotta faktum att avtalet följs inte kan ersätta en formell utvärdering av om skyddsnivån är adekvat, och att det inte är tillräckligt att EU:s och Australiens lagar, strategier och principer för uppgiftsskydd vilar på en gemensam grund. i) Europaparlamentet välkomnar beslutet att personuppgifter i bulk får yppas endast om de har anonymiserats. j) Europaparlamentet konstaterar att när det gäller de registrerades rättigheter ska Australien enligt bestämmelserna i avtalet tillhandahålla ett system som ger enskilda personer, oavsett medborgarskap eller bosättningsland, åtkomst till och möjlighet att rätta egna personuppgifter. Det är välkommet att Australiens tullmyndighet kommer att underrätta allmänheten om behandlingen av passageraruppgifter, eftersom det innebär att passagerarna får bättre information. k) Europaparlamentet påpekar att avtalet med Australien, till skillnad från avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om lufttrafikföretags behandling av passageraruppgifter (PNR) och överföring av dessa till Förenta staternas Department of Homeland Security (DHS) (2007 års PNR-avtal) (6), innehåller en bestämmelse om hur eventuella konflikter som uppstår mellan parterna ska lösas, och EU:s uppgiftsskyddsmyndigheter kan utöva sina nuvarande befogenheter att tillfälligt stoppa dataöverföring för att skydda enskilda personer om hanteringen av deras personuppgifter med stor sannolikhet innebär att standarden på det skydd som fastställs i avtalet inte uppfylls. l) Europaparlamentet välkomnar att uppgiftsskyddsmyndigheterna ska delta i den gemensamma översynen, men beklagar att ingen fast tidsfrist har angetts för denna. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att kräva att en översyn görs senast i juni 2010 samt att presentera resultaten av denna för parlamentet. m) Europaparlamentet välkomnar att möjligheterna till utlämning av uppgifter är begränsade, särskilt genom att beslut om utlämning måste fattas från fall till fall och att Australiens tullmyndighet måste registrera alla överlämnanden av uppgifter. n) Europaparlamentet konstaterar att uppgifter enligt artikel 2.2 inte kommer att lagras, medan det i punkt 12 i bilagan anges att uppgifter får bevaras i högst 5,5 år. Denna period är visserligen kortare än den som anges i avtalet med Förenta staterna, men parlamentet anser ändå att det inte går att visa att det är proportionerligt att uppgifterna får sparas i 5,5 år eftersom det inte tillräckligt tydligt anges för vilka syften passageraruppgifterna sparas. o) Europaparlamentet påpekar att Australiens tullmyndighet uttryckligen har uppgett att den inte vill ha eller behöver några känsliga uppgifter. Det väcker frågan varför andra länder som Kanada och Förenta staterna behöver dessa uppgifter, samt ger en bättre garanti för att Australiens tullmyndighet faktiskt kommer att sålla bort och radera eventuella känsliga uppgifter som den kan komma att ta emot. Att den registeransvariges ansvar för att sålla bort känsliga uppgifter som erhålls från EU läggs på den som tar emot uppgifterna, dvs. Australiens tullmyndighet, är dock förenligt med gällande normer för uppgiftsskydd, såsom Europarådets konvention 108 av den 28 januari 1981 (7) och Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (8). p) Europaparlamentet anser inte att utväxling av diplomatiska noter är en godtagbar metod för att ändra listan över ministerier och myndigheter som får komma åt PNR-uppgifter. q) Europaparlamentet beklagar att de typer av information som enligt begäran ska överföras till Australiens tullmyndighet är desamma som i det ovannämnda avtalet med Förenta staterna från 2007 (de 34 områdena av uppgifter har omfördelats på 19 typer av uppgifter, vilket ger det felaktiga intrycket att mängden överförbara uppgifter minskat kraftigt). Det är varken proportionerligt eller motiverat att samla in så många olika slags uppgifter.