Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 2000/13/EG när det gäller uppgifter om ingredienser i livsmedel

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

(1) Kommissionen meddelade i vitboken om livsmedelssäkerhet att den hade för avsikt att föreslå en ändring av direktiv 2000/13/EG om märkning särskilt vad gäller möjligheterna att inte ange de beståndsdelar av sammansatta ingredienser som utgör mindre än 25 % av den färdiga varan.

(2) Direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 (EGT L 109, 6.5.2000) är en kodifiering av direktiv 79/112/EEG och de många ändringarna av det direktivet. I artikel 3 föreskrivs att märkning av livsmedel även skall omfatta en ingrediensförteckning medan artikel 6 innehåller närmare föreskrifter för uppgifter om ingredienser, med bland annat vissa undantag och förenklade uppgifter om beteckningar.

(3) Enligt artikel 6.8 får en sammansatt ingrediens ingå i ingrediensförteckningen under sin egen beteckning förutsatt att den omedelbart följs av en uppräkning av de ingredienser som ingår. Denna uppräkning är dock inte obligatorisk om den sammansatta ingrediensen utgör mindre än 25 % av den färdiga varan ("25-procentregeln"), utom i fråga om tillsatser.

(4) Frågan om tillsatser regleras i artikel 6.4 där det preciseras när tillsatser skall anses vara ingredienser och således tas med i förteckningen. Därav följer att tillsatser som används som processhjälpmedel och tillsatser som ingår i ett livsmedel men inte har någon teknisk funktion i den färdiga varan inte anges på märkningen av livsmedlet.

(5) Vad gäller bestämmelsen om förenkling är det enligt artikel 6.6 möjligt att ange en ingrediens som är beståndsdel i ett livsmedel endast med beteckningen på den kategori som det tillhör (t.ex. "olja" föregånget av adjektivet "vegetabilisk" respektive "animalisk"; "kanderad frukt", "fisk" osv.).

(6) Alla dessa bestämmelser leder till att konsumenten ofta är dåligt informerad om den exakta sammansättningen av de livsmedel som han eller hon köper.

(7) Kommissionen anser att mer information om livsmedlens sammansättning bör ges genom att 25-procentregeln för sammansatta ingredienser stryks.

(8) Denna 25-procentregel, som infördes i gemenskapens lagstiftning för drygt tjugo år sedan för att undvika onödigt långa ingrediensförteckningar, grundar sig på principen att konsumenterna känner till de sammansatta ingrediensernas sammansättning och således kan sluta sig till att t.ex. den marmelad som finns i kakorna är gjord på frukt och socker.

(9) Livsmedelstillverkningen har dock blivit allt mer komplicerad och konsumtionen av beredda livsmedel har ökat betydligt. Under de senaste åren har konsumenterna vid upprepade tillfällen uttryckt önskemål om att få bättre information om de livsmedel de köper, särskilt vad gäller sammansättningen, trots att en fullständig uppräkning av ingredienserna på märkningen oundvikligen leder till längre ingrediensförteckningar. Dessutom har de många larmrapporterna på livsmedelsområdet under senare tid ökat behovet av information.

(10) Redan 1997 när grönboken om allmänna principer för livsmedelslagstiftningen inom Europeiska unionen offentliggjordes var medlemsstaterna oeniga i denna fråga. Alla krävde en ändring av de gällande bestämmelserna. Det bör noteras att vissa medlemsstater inte hade infört 25-procentregeln i sin lagstiftning före anslutningen till EU utan att detta leder till särskilda problem vad gäller läsligheten av de ingrediensförteckningar som förekommer på etiketterna på de livsmedelsprodukter som konsumenterna inhandlar.

(11) 25-procentregeln bör prövas inte bara utifrån behovet av ökad information till alla konsumenter utan även med hänsyn tagen till födoämnesallergierna som faller under livsmedelssäkerhet och hälsa.

(12) Det verkar nämligen vara så att antalet personer som drabbas av oönskade reaktioner på vissa livsmedel ökar. Detta kan ta sig olika form, allt från reaktioner som leder till sjukdomar eller minskar livskvaliteten till dödliga allergiska reaktioner. Den dos födoämnesallergen som krävs för att orsaka en immunologisk reaktion varierar, men i många fall kan den var mycket låg, särskilt när det rör sig om allergiska dödsfall. Ofta består den enda möjliga behandlingen i att helt undvika allergenet, och således bör man se till att med lagstiftningens hjälp göra det möjligt för de berörda personerna att få denna information.

(13) För vissa konsumenter med allergier eller överkänslighet mot vissa ämnen innebär denna brist på detaljerad information ett handikapp, såtillvida att de aldrig kan vara säkra på att de produkter som de köper inte innehåller det allergen som de inte bör få i sig.

(14) I sin rapport om oönskade reaktioner på livsmedel och livsmedelsingredienser av den 22 september 1995 påpekade Vetenskapliga kommittén för livsmedel att incidensen för födoämnesallergier är sådan att dessa påverkar många människors liv i det att de förorsakar såväl lindriga som potentiellt livshotande sjukdomar. Vetenskapliga kommittén för livsmedel förklarade att komjölk, frukt, baljväxter (särskilt jordnötter och sojabönor), ägg, kräftdjur, nötter, fisk, grönsaker (selleri och andra ur familjen flockblomstriga växter), vete och andra sädesslag är de vanligaste livsmedlen som orsakar allergier, att livsmedelstillsatser även kan orsaka oönskade reaktioner och att det ofta är svårt att undvika livsmedelstillsatser på grund av att alla inte anges på produkternas etiketter.

(15) Dessutom konstaterades det i den studie om kostfaktorers inverkan på allergier och överkänslighet mot livsmedel som genomfördes 1997 inom ramen för programmet för forskning och teknisk utveckling på jordbruks- och livsmedelsområdet att de vanligaste födoämnesallergenen mjölk, ägg, soja och vete ingår i en lång rad beredda livsmedel och i de flesta fall är märkningen av dessa produkter ofullständig och ofta vilseledande. Detta kan ha katastrofala följder för en person som lider av en födoämnesallergi. Praktiskt taget samtliga personer som dött till följd av en anafylaktisk reaktion på livsmedel hade tidigare drabbats av allergiska reaktioner mot födoämnesallergenet som orsakade dödsfallet utan att veta om att detta allergen fanns i det livsmedel som de intog. Det är därför av avgörande betydelse att alla beredda livsmedel som saluförs i länderna i Europeiska gemenskapen tydligt märks med en förteckning över ingredienser och basprodukter. (Kapitel 10, professor C. Ortolani, chef för avdelningen för förebyggande, diagnostik och behandling av allergiska sjukdomar, Niguarda-sjukhuset i Milano, och professor E.A. Pastorello, professor i allergologi och klinisk immunologi, universitetet i Milano-Policlinico).

(16) I samma studie konstateras avslutningsvis bland annat att så länge som de vetenskapliga och tekniska framstegen inte är i stånd att göra livsmedel mindre allergiframkallande gör EU klokast i att se till att konsumenten får korrekt och detaljerad information om varje typ av livsmedel och varje ingrediens som ingår i den slutliga varan och att tillverkarna uppfyller dessa krav.

(17) Kommissionen anser att man så långt som möjligt bör hjälpa de konsumenter som lider av allergier eller överkänslighet genom att ge dem fullständiga uppgifter om produkternas sammansättning. Detta skulle i praktiken även garantera att konsumenten i allmänheten får mesta möjliga information om livsmedlens sammansättning samtidigt som de konsumenter som av hälsoskäl eller av etiska skäl vill undvika vissa livsmedelsingredienser får erforderlig information.

(18) Att endast stryka 25-procentregeln skulle betyda att alla ingredienser skulle uppges på märkningen men att vissa ingredienser även fortsättningsvis skulle omfattas av undantagsbestämmelserna i direktiv 2000/13/EG. Särskilt möjligheten att ange ingredienser med beteckningen på den kategori som de tillhör (artikel 6.6) eller undantagen i fråga om angivande av tillsatser kommer att fortsätta att gälla, och det är också nödvändigt att fastställa bestämmelser för att undvika att märkningen blir alltför komplicerad.

(19) För att säkerställa att de berörda bestämmelserna fullständigt överensstämmer med de tidigare nämnda, eftersträvade målen är det nödvändigt att stryka möjligheten för att vissa kategorier av ingredienser som kan orsaka allergiska reaktioner, däribland sådana som ännu inte har påvisats, endast betecknas med namnet på kategorin; detta gäller för frukt och grönsaker. Vad gäller de kategorier som kan innehålla exakt identifierade allergen kan beteckning med namnet på kategorin endast användas om det aktuella allergenet, som kommer att förtecknas i en lista i bilagan, inte förekommer. Slutligen skall en tillsats, som även den förtecknas i listan i bilagan, anges utan undantag.

(20) Listan i bilagan till detta förslag omfattar alltså allergiframkallande ingredienser eller ämnen som bör betecknas med sitt specifika namn i ingrediensförteckningen och som under inga omständigheter kan betecknas med namnet på den kategori som den tillhör. Listan innehåller dessutom en tillsats som alltid bör anges utan möjlighet att tillämpa undantaget för tillsatser i direktiv 2000/13/EG. Vidare måste listan kunna aktualiseras snabbt vid behov; därför omfattar förslaget bestämmelser om ett förfarande enligt vilket kommissionen kan genomföra ändringar efter samråd med Ständiga livsmedelskommittén. Avslutningsvis skall Vetenskapliga kommittén för livsmedel kontaktas för en uppdatering av den ovannämnda rapporten från 1995, särskilt i fråga om nya allergen, tillsatser, processhjälpmedel, lösningsmedel och medier.

(21) För att uppnå målet med en hög nivå på hälsoskyddet genom bättre information om livsmedels sammansättning vore det slutligen otänkbart att undanta alkoholhaltiga drycker från kravet på att ange förekomst av en ingrediens som är ett känt allergen. Således återfinns detta krav även i förslaget utan att det påverkar de bestämmelser om märkning av ingredienser i dessa drycker som är föremål för ett separat förslag som redan har lagts fram för Europaparlamentet och rådet.

(22) Således föreslås följande ändring av direktiv 2000/13/EG: "25-procentregeln" stryks, en lista över allergen som måste anges på märkningen av livsmedel upprättas och möjligheten att använda namnet på kategorin för vissa ingredienser utgår.

(22)

2001/0199 (COD)

Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 2000/13/EG när det gäller uppgifter om ingredienser i livsmedel

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [3], och

[3] EGT C

av följande skäl:

(1) För att uppnå en hög nivå på skyddet av konsumenternas hälsa och garantera dem rätten till information, bör det säkerställas att konsumenterna får ändamålsenlig information om livsmedel, främst genom att samtliga ingredienser framgår av märkningen.

(2) Enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel [4], behöver vissa ämnen inte anges i ingrediensförteckningen.

[4] EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

(3) Vissa ingredienser som ingår livsmedel orsakar allergier eller överkänslighet hos konsumenterna i gemenskapen, och vissa av dessa allergier eller överkänsligheter utgör en hälsorisk för de berörda personerna.

(4) Vetenskapliga kommittén för livsmedel har konstaterat att konsekvensen av födoämnesallergier är sådan att dessa påverkar många människors liv, eftersom de förorsakar såväl lindriga som potentiellt livshotande sjukdomar.

(5) Vetenskapliga kommittén för livsmedel har bekräftat att komjölk, frukt, baljväxter (särskilt jordnötter och sojabönor), ägg, kräftdjur, nötter, fisk, grönsaker (selleri och andra ur familjen flockblomstriga växter), vete och andra sädesslag är de vanligaste livsmedlen som orsakar allergier, att också livsmedelstillsatser kan orsaka oönskade reaktioner och att det ofta är svårt att undvika livsmedelstillsatser eftersom de inte alltid anges på märkningen.

(6) De vanligaste födoämnesallergenen ingår i en lång rad beredda livsmedel.

(7) Även om märkningen, som är riktad till konsumenterna i allmänhet, inte bör ses som den enda informationskällan och därmed överta sjukvårdens roll, är det ändå lämpligt att så långt som möjligt hjälpa de konsumenter som lider av allergier eller överkänslighet genom att ge dem mer fullständiga uppgifter om produkternas sammansättning.

(8) Listan över allergiframkallande ämnen omfattar livsmedel och ingredienser som är kända för att orsaka överkänslighet och de kan därför omfattas av ett undantag i direktiv 2000/13/EG. För att kunna följa med i den vetenskapliga utvecklingen är det viktigt att listan kan ses över snabbt vid behov. En sådan översyn bör ta formen av en teknisk genomförandeåtgärd, och för att förenkla och påskynda förfarandet bör det anförtros kommissionen att besluta om sådana åtgärder.

(9) För att bättre kunna informera alla konsumenter och skydda hälsan hos vissa av dem bör alla ingredienser som ingår i livsmedel obligatoriskt anges i ingrediensförteckningen, och de ingredienser som är kända för att vara allergiframkallande bör alltid, även de som ingår i alkoholhaltiga drycker, betecknas med sitt specifika namn utan möjlighet att använda beteckningen på den kategori som de tillhör eller, då det är fråga om tillsatser, utan att undantas från kravet på att anges i ingrediensförteckningen.

(10) För att förhindra att märkningen blir alltför komplicerad och svår att läsa, är det lämpligt att fastställa bestämmelser som gör det möjligt att undvika en extrem förlängning av ingrediensförteckningen, utan att detta påverkar de ovannämnda målen. För att ta hänsyn till de tekniska svårigheterna vid livsmedelsframställning är det också nödvändigt att tillåta en större flexibilitet för märkning när det gäller sådana ingredienser som används i mycket små mängder.

(11) Direktiv 2000/13/EG bör därför ändras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2000/13/EG ändras på följande sätt:

1) Artikel 6 skall ändras på följande sätt:

a) Följande punkt skall införas som punkt 3a:

"3a. Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som skall fastställas med tillämpning av punkt 3 skall förekomsten av en eller flera av de ingredienser som förtecknas i bilaga IIIa i de drycker som avses i punkt 3 anges, om inte ingrediensen eller ingredienserna i fråga med sitt specifika namn ingår i dryckens varubeteckning. Detta angivande skall innehålla uttrycket "innehåller" följt av beteckningen för de berörda ingredienserna."

Vid behov kan tillämpningsföreskrifter till första stycket antas enligt följande förfarande:

a) Vad gäller de produkter som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999,* enligt förfarandet i artikel 75 i den förordningen.

b) Vad gäller de produkter som avses i artikel 2.1 i rådets förordning (EEG) nr 1601/91,** enligt förfarandet i artikel 13 i den förordningen.

c) Vad gäller de produkter som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EEG) nr 1576/89,*** enligt förfarandet i artikel 14 i den förordningen.

d) Vad gäller övriga produkter enligt förfarandet i artikel 20.2 i detta direktiv.

___________________

* EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

** EGT L 149, 14.6.1991, s. 1.

*** EGT L 160, 12.6.1989, s. 1."

b) I punkt 5 skall andra stycket ändras på följande sätt:

i) Den fjärde strecksatsen skall ersättas med följande:

"- När frukter eller grönsaker, varav ingen påtagligt dominerar med hänsyn till vikt, används blandade som ingredienser i ett livsmedel, får de grupperas på ingrediensförteckningen under beteckningen "frukt" eller "grönsaker", omedelbart följt av en uppräkning av de frukter eller grönsaker som ingår och av uttrycket "i varierande proportion" eller något liknande uttryck; i sådana fall skall blandningen anges på ingrediensförteckningen i enlighet med första stycket på grundval av den samlade vikten av de frukter och grönsaker som ingår."

ii) Följande sjätte och sjunde strecksats skall läggas till:

"- Ingredienser som utgör mindre än 5 % av den färdiga varan får anges i en annan ordning efter de övriga ingredienserna.

- När ingredienser av liknande slag och inbördes utbytbara sannolikt används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel utan att sammansättningen ändras och om de utgör mindre än 5 % av den färdiga varan, får dessa ingredienser anges i ingrediensförteckningen med uttrycket "innehåller ... och/eller ... " i de fall där minst en av högst två ingredienser ingår i den färdiga varan, eller uttrycket "innehåller minst en av följande ingredienser: ..., ..., ... " i de fall där minst en av högst tre ingredienser ingår i den färdiga varan."

c) Punkt 8 skall ändras på följande sätt:

i) I första stycket skall följande mening läggas till:

"När ingredienserna i en sammansatt ingrediens redan ingår som enkla ingredienser i ingrediensförteckningen, skall det dock inte vara obligatoriskt att upprepa dem, om det finns en förklarande text placerad nära ingrediensförteckningen som klart och tydligt informerar köparen om att dessa ingredienser finns i livsmedlet, som enkla ingredienser och som ingredienser i sammansatta ingredienser."

ii) Andra stycket skall ersättas med följande:

"Den uppräkning som avses i första stycket skall inte vara obligatorisk i följande fall:

a) Om sammansättningen av den sammansatta ingrediensen är fastställd i gällande gemenskapsbestämmelser, och förutsatt att den sammansatta ingrediensen utgör mindre än 5 % av den färdiga varan; denna bestämmelse skall dock inte gälla i fråga om tillsatser, om inte annat följer av punkt 4 c.

b) För de sammansatta ingredienser som förtecknas nedan, med undantag av tillsatser, om inte annat följer av punkt 4 c:

i) Beredningar av såser och senap som utgör mindre än 5 % av den färdiga varan.

ii) Krydd- eller örtblandningar som utgör mindre än 2 % av den färdiga varan.

c) Om den sammansatta ingrediensen är ett livsmedel för vilket någon ingrediensförteckning inte krävs enligt gemenskaps-bestämmelserna."

d) Följande punkt 10 skall läggas till: "10. Bestämmelserna i punkt 4 c ii och 4 c iii, punkt 6 andra stycket första strecksatsen och punkt 8 andra stycket skall inte tillämpas på ingredienser som förtecknas i bilaga IIIa.

Bilaga IIIa får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 20.2."

2) I bilaga I skall beteckningarna "Kanderad frukt" och "Grönsaker" samt tillhörande definitioner utgå.

3) Den text som finns i bilagan till detta direktiv skall införas som Bilaga IIIa.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2003 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att

- tillåta handel med produkter som överensstämmer med detta direktiv från och med den 1 januari 2004,

- förbjuda handel med produkter som inte överensstämmer med detta direktiv från och med den 1 januari 2005, dock får handel med produkter som inte överensstämmer med detta direktiv och som släppts ut på marknaden eller märkts före detta datum fortsätta till dess att lagren tömts.

De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Talman Ordförande

BILAGA

"BILAGA IIIa

Ingredienser som avses i artikel 6.3a och 6.10

Spannmål som innehåller gluten och spannmålsprodukter som innehåller gluten

Skaldjur och skaldjursprodukter

Ägg och äggprodukter

Fisk och fiskprodukter

Jordnötter och jordnötsprodukter

Sojabönor och sojaprodukter

Mjölk och mjölkprodukter (inklusive laktos)

Nötter och nötprodukter

Sesamfrön och sesamfröprodukter

Sulfit i koncentrationer på minst 10 mg/kg"

KONSEKVENSANALYS FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG, SÄRSKILT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

Beteckning på förslaget:

Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2000/13/EG när det gäller uppgifter om vilka ingredienser som förekommer i livsmedel

Dokumentets referensnummer:

SANCO/2389/2/2000

Förslaget

1. Avsikten med förslaget är att göra det obligatoriskt att ange samtliga ingredienser som ingår i livsmedel, för att konsumenterna skall få fullständig information och för att personer med allergier skall kunna kontrollera om produkten eventuellt innehåller allergiframkallande ingredienser.

Konsekvenser för företagen

2. Vilka påverkas av förslaget-

- Livsmedelsbranschen.

- Cirka 25 000 företag, de flesta med fler än 20 anställda.

- Företag i samtliga medlemsstater.

3. Vilka åtgärder måste företagen vidta för att följa förslaget-

På märkningen av sina produkter ange alla de ingredienser som använts vid framställningen.

4. Vilka ekonomiska verkningar förväntas förslaget få-

- För sysselsättningen: Inga.

- För investeringar och nyetablering av företag: Inga.

- För företagens konkurrenskraft: Inga ändringar kommer att behövas för märkning av livsmedel som inte innehåller en sammansatt ingrediens som utgör högst 25 % av den färdiga varan eller för tillverkare som redan anger samtliga ingredienser.

Endast märkning av sammansatta produkter som innehåller en eller flera sammansatta ingredienser kommer att behöva ändras så att den föreslagna lagstiftningen följs.

För dessa varor kommer därför ingrediensförteckningen att bli längre, men det är inte möjligt att förutse exakt hur mycket större ytan för att märka varan kommer att behöva vara.

I de flesta fall bör dock inte ökningen vara markant eftersom

- tillsatser som inte behöver nämnas på etiketten enligt den gällande lagstiftningen endast kommer att behöva nämnas i framtiden om de tillverkas av produkter som sannolikt framkallar allergier eller överkänslighet,

- det är möjligt att undvika upprepning av samma ingrediens.

I ett exempel som kommissionen fått från en tillverkare skulle märkningen av en sammansatt färdig måltid med flera sammansatta ingredienser öka från 31 ingredienser i den nuvarande obligatoriska ingrediensförteckningen till 34 med den föreslagna lagstiftningen, eftersom beståndsdelarna i de sammansatta ingredienserna kunde grupperas tillsammans för att undvika upprepning.

Kostnaden för att märka sammansatta livsmedel bör därför inte påverkas märkbart i flertalet fall.

Även om ändringarna är få, kommer märkningen av vissa produkter fortfarande att behöva ändras, något som medför kostnader för de berörda företagen.

Dessa kostnader är mycket svåra att kvantifiera, eftersom de beror på antalet produkter vars märkning skulle behöva ändras. Kostnaden för att framställa en märkningsskiss varierar mellan 1 000 och 2 000 euro.

Kommissionen anser ändå att dessa kostnader troligen kan förväntas ha en ytterst marginell inverkan, om ens någon, på företagens konkurrenskraft eftersom:

Kravet på ytterligare märkning kommer att träda i kraft först efter en övergångsperiod (tidsramen för genomförandet), och de produkter som saluförs eller märks före det datum när bestämmelsen börjar tillämpas kommer att kunna saluföras tills lagren är tömda även om de inte är märkta enligt direktivet.

Denna övergångsperiod kommer till exempel tillåta företag att märka produkterna enligt de nya bestämmelserna i samband med redan planerade ändringar av märkningen av andra skäl. Det är i själva verket mycket vanligt att etiketter ändras oberoende av ändrad lagstiftning.

Det är endast genom en märkning som öppet anger samtliga ingredienser som konsumenternas förtroende stärks, inbegripet de konsumenter som lider av allergier och som av försiktighetsskäl avstår från att köpa vissa produkter om de inte är säkra på vilka ingredienser de innehåller.

Kravet att märka alla ingredienser, som redan finns i andra länder, till exempel USA, kan därför utgöra en positiv faktor för handeln.

Tekniska justeringar planeras för att tillåta flexibilitet när det gäller märkning av sådana ingredienser som används i mycket små mängder.

5. Det är varken nödvändigt eller motiverat att införa särskilda bestämmelser för små och medelstora företag.

Rådfrågade

- Sammanslutningen för livsmedelsindustrierna inom den europeiska gemenskapen (CIAA): Samtycker.

- Sammanslutningen för cider- och fruktvinindustrierna: Samtycker.

- Europeiska sammanslutningen för tillverkare av spritdrycker (CEPS): Inga invändningar.

- EUROCOMMERCE: Samtycker.