(70)

I dessa riktlinjer gäller följande definitioner: 1) miljöskydd: åtgärder som syftar till att avhjälpa eller förebygga sådana skador på den fysiska miljön eller naturresurserna som orsakas av stödmottagarens egen verksamhet, minska risken för sådana skador eller medföra en effektivare användning av naturresurser, inklusive energisparåtgärder och användningen av förnybara energikällor (33). 2) energisparåtgärder: åtgärder som gör det möjligt för företag att minska den mängd energi som de använder särskilt i sin produktionscykel. 3) gemenskapsnorm: i) en obligatorisk gemenskapsnorm som anger den nivå som enskilda företag ska uppnå i miljöhänseende (34), eller ii) skyldigheten enligt direktiv 2008/1/EG att använda bästa tillgängliga teknik enligt den senaste relevanta information kommissionen har offentliggjort i enlighet med artikel 17.2 i det direktivet. 4) miljöinnovation: alla former av innovationsverksamhet som leder eller syftar till att avsevärt förbättra miljöskyddet. Miljöinnovation omfattar nya produktionsprocesser, nya produkter eller tjänster och nya lednings- och affärsmetoder, som om de används eller genomförs sannolikt förebygger eller avsevärt minskar miljöriskerna, föroreningarna och andra negativa effekter av resursutnyttjandet, genom hela livscykeln för närliggande verksamheter. Följande betraktas inte som innovation: i) mindre förändringar eller förbättringar, ii) förbättrade produktions- eller tjänstemöjligheter genom att tillverknings- eller logistiksystem införs som i hög grad liknar dem som redan används, iii) förändringar av affärsmetoder, arbetsplatsorganisation eller yttre förbindelser som utgår från organisationsmetoder som redan används inom företaget, iv) ändrad ledningsstrategi, v) sammanslagningar och förvärv, vi) upphörande med en process, vii) allmänt utbyte eller utvidgning av kapitalet, viii) förändringar som uteslutande beror på ändrade faktorpriser, anpassning, regelbundna säsongsanpassningar eller andra cykliska anpassningar, ix) handel med nya eller väsentligt förbättrade produkter. 5) förnybara energikällor: följande förnybara icke-fossila energikällor: vindkraft, solenergi, jordvärme, våg- och tidvattenenergi, vattenkraftsanläggningar, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsanläggningar och biogaser. 6) biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och restprodukter från jordbruk (bland annat material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung), skogsbruk och därmed förknippad industri, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall. 7) biobränslen: flytande eller gasformiga bränslen för transport som framställs av biomassa. 8) hållbara biobränslen: biobränslen som uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 15 i förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om främjande av el från förnybara energikällor (35). 9) energi från förnybara energikällor: energi som produceras vid anläggningar som endast använder förnybara energikällor samt andelen energi (uttryckt i värmevärde) som producerats från förnybara energikällor i hybridanläggningar som också använder konventionella energikällor. Detta omfattar förnybar el som används för att fylla lagringssystemen, men med undantag för el som produceras som ett resultat av lagringssystemen. 10) kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och elenergi och/eller mekanisk energi. 11) högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som uppfyller kriterierna i bilaga III till direktiv 2004/8/EG och som uppnår de harmoniserade referensvärdena för effektivitet enligt kommissionens beslut 2007/74/EG av den 21 december 2006 om fastställande av harmoniserade referensvärden för effektivitet vid separat produktion av el och värme genom tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG (36). 12) fjärrvärme: leverans av värme, antingen i form av ånga eller varmt vatten, från en central produktionskälla via ett transmissions- och distributionssystem till flera byggnader för uppvärmning. 13) energieffektiv fjärrvärme: fjärrvärme som när det gäller värmeproduktion antingen uppfyller kriterierna för högeffektiv kraftvärme eller, i fråga om hetvattenpannor, uppfyller referensvärdena för separat värmeproduktion i beslut 2007/74/EG. 14) miljöskatt: en skatt vars specifika beskattningsunderlag har tydliga negativa effekter på miljön, eller vars syfte därför är att vissa verksamheter, varor eller tjänster ska beskattas så att miljökostnaderna ingår i priset eller att producenter och konsumenter styrs mot miljövänligare verksamheter. 15) gemenskapens lägsta skattenivå: den lägsta skattenivå som anges i gemenskapslagstiftningen. När det gäller energiprodukter och elektricitet avses med gemenskapens lägsta skattenivå den lägsta skattenivå som anges i bilaga I till rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (37). 16) små och medelstora företag, små företag och medelstora företag: företag enligt förordning (EG) nr 70/2001, eller en annan förordning som ersätter den förordningen. 17) stora företag: företag som inte omfattas av definitionen på små och medelstora företag. 18) stöd: varje åtgärd som uppfyller samtliga kriterier som anges i artikel 87.1 i EG-fördraget. 19) stödnivå: stödbeloppet brutto uttryckt i procent av de stödberättigande kostnaderna. Alla siffror som används ska avse bruttobelopp, dvs. belopp före eventuella avdrag för skatt eller andra avgifter. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag, ska stödbeloppet vara lika med stödets bidragsekvivalent. Stöd som betalas ut i flera omgångar ska beräknas till sitt värde vid tidpunkten för beviljandet. Den ränta som ska användas för omräkning och för att räkna ut stödbeloppet i ett mjukt lån ska vara den gällande referensräntan vid den tidpunkt då lånet beviljades. Stödnivån ska beräknas per stödmottagare. 20) driftsfördelar: för beräkning av stödberättigande kostnader, särskilt kostnadsbesparingar eller ytterligare kompletterande produktion som direkt sammanhänger med den extra investeringen i miljöskyddssyfte och i tillämpliga fall fördelar som uppkommer genom andra stödåtgärder oavsett om de utgör statligt stöd eller inte. (driftstöd som beviljas för samma stödberättigande kostnader, inmatningspriser eller andra stödåtgärder). Däremot kommer inkomster från företagets försäljning av utsläppsrätter som utfärdats inom ramen för EU:s system för handel med utsläppsrätter inte anses utgöra driftsfördelar. 21) driftskostnader: för beräkning av stödberättigande kostnader, särskilt extra produktionskostnader som blir följden av den extra investeringen i miljöskyddssyfte. 22) materiella anläggningstillgångar: för beräkning av stödberättigande kostnader, investeringar i tomtmark som är absolut nödvändiga för att uppfylla miljökrav, investeringar i byggnader, anläggningar och utrustning, om syftet är att minska eller ta bort föroreningar och olägenheter, och investeringar för att anpassa produktionsmetoder för att skydda miljön. 23) immateriella tillgångar: medel för beräkning av stödberättigande kostnader, utgifter för tekniköverföring genom förvärv av tillverkningslicenser eller patenterad och icke patenterad know-how, om följande villkor är uppfyllda: i) De berörda immateriella tillgångarna ska betraktas som avskrivningsbara tillgångar. ii) De ska ha förvärvats på marknadsvillkor från företag där köparen inte har några direkta eller indirekta kontrollbefogenheter. iii) De ska tas upp som tillgångar i företagets balansräkning och finnas kvar och utnyttjas av det stödmottagande företaget under minst fem år fr.o.m. det att stödet beviljats, om inte dessa immateriella tillgångar representerar en teknik som är klart föråldrad. Vid en vidareförsäljning under denna femårsperiod måste inkomsterna från försäljningen dras av från de stödberättigande kostnaderna och i förekommande fall leda till att stödbeloppet återbetalas helt eller delvis. 24) internalisering av kostnader: principen om att de förorenande företagen ska ta med samtliga kostnader för miljöskydd i sina produktionskostnader. 25) principen om att förorenaren betalar: kostnaderna för att åtgärda föroreningar ska betalas av den som orsakat dem, om inte den person som ansvarar för föroreningen inte kan identifieras eller inte kan ställas till svars enligt gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning eller inte kan fås att betala kostnaderna för saneringen. Med föroreningar avses i det här sammanhanget den skada som förorenaren orsakar genom att direkt eller indirekt skada miljön, eller genom att skapa förhållanden som leder till en sådan skada (38) på den fysiska miljön eller på naturresurser. 26) förorenare: den som direkt eller indirekt skadar miljön eller skapar förhållanden som leder till att den försämras (39). 27) förorenat område: ett område där förekomst av farliga ämnen orsakad av mänsklig verksamhet är belagd och där denna förekomst är så stor att den utgör en betydande risk för människors hälsa eller för miljön med beaktande av pågående och godkänd framtida användning av marken.