[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 28.5.2010

KOM(2010) 260 slutlig

2010/0154 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

med budgetförordning för Europeiska unionens allmänna budget

(Omarbetning)

{SEK(2010 639}

MOTIVERING

1. INLEDNING

Budgeten är ett av nyckelinstrumenten i förverkligandet av den politik som EU vill driva. År 2011 ska anslag för mer än 130 miljarder euro enligt planerna gå till politikområden som gynnar unionen och dess medborgare. I nuvarande ekonomiska läge är det viktigare än vanligt att budgetrutinerna fungerar effektivast möjligt och underlättar genomförandet av EU:s politik, samtidigt som de europeiska skattebetalarnas pengar handhas på ett sunt sätt. Särskilt viktigt är att rutinerna är enkla och tydliga (speciellt för EU-medlens slutmottagare), möjliggör större verkan för budgetresurser från källor utanför EU och samtidigt skärper kommissionens ansvarsskyldighet vid genomförandet av budgeten i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget.

Budgetförordningen[1] innehåller alla principer och regler som styr genomförandet av unionens budget. Den är horisontell till sin karaktär, eftersom den kan tillämpas på alla utgifts- och inkomstområden. Budgetförordningen revideras vart tredje år, eller när så är påkallat och föreliggande föreslag utgör en sådan treårsrevidering. Den avspeglar också en absolut nödvändighet att se över budgetrutinerna i nuvarande ekonomiska läge och med tanke på framtida politiska utmaningar[2].

För första gången sker treårsrevideringen i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarande som föreskrivs i artikel 322 i EUF-fördraget. Den läggs fram i form av en omarbetning i överensstämmelse med det interinstitutionella avtalet av den 28 november 2001 om en mer strukturerad användning av omarbetningstekniken för rättsakter[3]. För att den lagstiftande myndigheten ska få en heltäckande överblick över de föreslagna ändringarna presenteras genomförandebestämmelser för budgetförordningen (nedan kallade genomförandebestämmelserna [4]) i ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar i ett enda paket tillsammans med budgetförordningen. Genomförandebestämmelserna, som innehåller mer detaljerade bestämmelser som kompletterar budgetförordningen, kommer att antas med stöd i de delegerade befogenheter som kommissionen har enligt artikel 290 i EUF-fördraget.

Föreliggande revidering täcker inte ändringar som härrör från ikraftträdandet av Lissabonfördraget, utom vad gäller medlemsstaternas skyldigheter i fråga om intern kontroll och revision och de därmed sammanhängande skyldigheterna i fråga om delad förvaltning som ingår i den här framlagda revideringen. Kommissionen har, till följd av deras specifika natur, tagit upp övriga Lissabonrelaterade ändringar i två separata ad hoc-förslag: Ett av dem avser bildandet av Europeiska avdelningen för yttre åtgärder[5], och det andra de nya budgetreglerna[6] (främst införandet av den fleråriga budgetramen i fördraget och en nytt årligt budgetförfarande).

Förslaget bygger på resultaten av ett offentligt samråd den 19 oktober 2009[7], som gav sammanlagt 235 bidrag från berörda parter som genomför eller mottar EU-medel: allt från medborgare till offentliga och privata verksamheter samt regionala och nationella förvaltningar. Kommissionen har antagit sitt förslag på grundval av resultaten från detta samråd, men också på grundval av erfarenheterna från sina operativa enheter samt på lärdomar som dragits vid tidigare revideringar.

2. TIDSPLAN

Revideringen av budgetförordningen kommer att framförhandlas samtidigt med förberedelserna för programmen för åren efter 2013, och bör beaktas i detta bredare sammanhang. Det är därför viktigt att alla aktörer som deltar i lagstiftningsprocessen, särskilt Europaparlamentet och rådet, enas om en kortast möjlig tidtabell för den nu förestående revideringen och om att de finansiella bestämmelser som ingår i budgetförordningen måste överensstämma med innehållet i sektorsrelaterade grundläggande rättsakter. För att detta ska fungera bör de sikta på att paketet (budgetförordningen + genomförandebestämmelserna) ska kunna börja tillämpas senast i slutet av 2011, vilket är en mycket ambitiös tidtabell med tanke på inneboende begränsningar i det ordinarie lagstiftningsförfarandet.

3. GRUNDEN FÖR ATT GENOMFÖRA REVIDERINGEN

Budgetförordningen bör bara innehålla de grundläggande principerna (budgetförordningen, avdelning II) och grundreglerna för budget- och finansförvaltningen, och låta detaljerna specificeras i genomförandebestämmelserna och i icke-bindande lagstiftning som exempelvis interna riktlinjer. Dessa principer måste respekteras i alla lagstiftningsakter[8] och av alla institutioner. De bör bibehållas orörda och undantagen bör inskränka sig till ett minimum.

I fråga om innehåll bör huvuddragen av reformerna av budgetförvaltningen bibehållas, i synnerhet gäller detta rollerna för de olika aktörerna i budgetförvaltningen, betydelsen av finansieringsbeslut som antas av kollegiet för driftsutgifter, integreringen av kontroller med operativa enheter, den interna revisionsfunktionen, den verksamhetsbaserade budgeteringen och moderniseringen av redovisningsprinciperna samt grundprinciperna för bidrag. Reglerna för upphandling bör bibehållas i linje med upphandlingsdirektiven.

Dessutom bör man komma ihåg att alla problem som uppstått vid tillämpningen av reglerna inte påkallar några ändringar av budgetförordningen. I den stora flertalet fall berodde de under det offentliga samrådet påtalade svårigheterna inte på budgetförordningen eller så kunde de lösas genom en annorlunda tolkning av reglerna. Svårigheter uppstår också på grund av sektorbaserade bestämmelser, vars detaljnivå och komplexitet avsevärt ökar riskerna för fel eller misstolkningar.

Metodmässigt har varje ändring av innehåll bedömts mot följande riktmärken:

- Minska den administrativa bördan för stödmottagare, avtalsslutande parter och andra aktörer som bidrar till genomförandet.

- Underlätta, närhelst så är möjligt, för budgetanslagen att få större verkan.

- Underlätta kommissionens skyldighet enligt artikel 317 i fördraget att genomföra budgeten och nå de politiska målen genom att förbättra genomförandeinstrumenten och förenkla regler och förfaranden.

- Säkra en sund ekonomisk förvaltning och skydda unionens ekonomiska intressen mot bedrägerier och andra olagliga verksamheter[9].

4. BEHOVET AV FÖRBÄTTRINGAR

Förbättringarna är nödvändiga med tanke på anpassningen av de finansiella bestämmelserna till nya krav på genomförandet av budgeten (samfinansiering med andra givare, särskilda finansiella instrument, offentlig-privata partnerskap) eller när de grundläggande principerna skapar en oproportionerlig arbetsbörda (räntor på förfinansiering) eller på ett onödigt sätt kan motverka effektiviteten (förbud mot att budgeten genomförs via privata organ). Små bidrag och kontrakt behöver också kunna delas ut på ett enklare sätt.

Dessutom bör det nya förfarande som i enlighet med Lissabonfördraget ska tillämpas på genomförandebestämmelserna innebära en ny koordination mellan budgetförordningen och genomförandebestämmelserna, vilket kräver en fullständig genomgång av alla finansiella bestämmelser. I detta hänseende bör vissa genomförandebestämmelser som för närvarande definierar undantag till bestämmelserna i budgetförordningen införas i själv budgetförordningen, medan genomförandebestämmelserna bör inskränkas till tekniska detaljer och genomförandemetoder[10].

Kommissionen har i detta sammanhang baserat sitt förslag på följande mål:

- Att skapa mer flexibilitet i tillämpningen av budgetprinciperna, vilket bör passa de operativa behoven bättre och mildra den onödiga administrativa bördan för mottagarna av EU-medel.

- Att effektivisera relationerna med genomförandeaktörer som av kommissionen anförtros förvaltningen av program eller delar av programplaneringsåtgärder (projekt), särskilt med hänsyn till karaktären av aktör (medlemsstater, organ, EIB, offentliga och privata aktörer etc.) och de finansiella risker som är förhanden (proportionalitet).

- Att skifta över bidragssystemet från en realkostnadsbaserad förvaltning (inputs) till ett resultatbaserat system (outputs) som är mer inriktat mot de politiska målen och som gör att procedur- och dokumenteringskraven kan förenklas rejält till förmån för stödmottagarna, och att användningen av enhetsbelopp underlättas.

- Att säkra en sund ekonomisk förvaltning samtidigt som utanordnarna får tillräckligt med manöverutrymme så att de kan anpassa medlen till sina operativa begränsningar och de finansiella risker de exponeras för.

- Att modernisera riskhanteringssystemet och kontrollåtgärderna för att göra dem mer proportionerliga i förhållande till sannolikheten för fel och den kostnad som uppstår.

5. ÄNDRINGAR SOM FÖRESLÅS AV KOMMISSIONEN

5.1. Undantag från budgetprinciperna

Vad gäller principen om budgetens enhet bör de föreskrifter som reglerar räntebelopp som genereras av förfinansiering förenklas (artiklarna 5, 5a i budgetförordningen) eftersom de skapar en orimlig administrativ börda för båda sidor och missförstånd med aktörer och partner (i synnerhet under rådande låga räntesatser). Räntorna inkasseras i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning och utgör en icke oväsentlig inkomst för unionens budget (+/- 50 miljoner euro per år). De föreslagna ändringarna koncentreras därför på bidragsmottagarna och skyldigheten att generera ränta på förfinansieringsbelopp och att räntan ska återkrävas avskaffas nu utom då annat föreskrivs i ett delegeringsavtal. Detta innebär att de nationella byråer kommer att få återanvända genererad ränta på de program som de sköter, och den ränta som genereras av EU-organ kommer fortsatt att årligen inkasseras. Den förlust som detta förorsakar för diverse inkomster för unionen blir begränsade (+/- 15 miljoner euro).

Beträffande principen om universalitet föreslås ett dubbelt system för inkomster avsatta för särskilda ändamål (artikel 18 i budgetförordningen) med en åtskillnad mellan: 1. återanvändning för samma ändamål av medel som ursprungligen har avsatts av budgetmyndigheten ( interna inkomster avsatta för särskilda ändamål ), för vilka det nuvarande systemet bibehålls (överföring endast för ett år och när inkomsterna väl överförts måste de användas innan nya anslag beviljas) och 2. inkomster inkasserade från och avsatta av olika givare för ett specifikt program eller specifik åtgärd ( externa inkomster avsatta för särskilda ändamål : bidrag från Efta och tredjeland till ett unionsprogram, samfinansiering av externa åtgärder från medlemsstater och andra givare m.m.), för vilka överföringssystemet bör vara mer flexibelt så att det av givaren avsedda ändamålet kan garanteras. Ett lämpligt system för rapportering till budgetmyndigheten inrättas.

Vad gäller principen om specificering i budgeten bör de bestämmelser som reglerar överföringar av anslag förtydligas och mer flexibilitet bör tillåtas i den process som leder till antagandet av vissa överföringar som beslutats av kommissionen (artiklarna 21, 23, 26 i budgetförordningen), för att tillfredsställa behoven av ett bättre budgetgenomförande, särskilt vad avser betalningsbemyndiganden, inkomster avsatta för särskilda ändamål samt administrativa anslag som är vanliga inom flera avdelningar. En förenkling föreslås också av reglerna för överföringar som kräver att budgetmyndigheten informeras för undvikande av återkommande förseningar när de verkställs.

I fråga om principen om sund ekonomisk förvaltning , som innefattar proportionalitet, bör budgetförordningen införa begreppet acceptabel risk (artikel 28b i budgetförordningen). Målet med detta förslag, som lades fram under den senaste revideringen, men som nu underbyggs med en gedigen analys av kostnaderna för kontrollen och fördelarna, är att per politikområde besluta om vilken risk för fel som är acceptabel, med hänsyn tagen till kontrollkostnader, risken eller felet samt vilka fördelar som det aktuella politikområdet ger uppphov till. Detta kommer på vissa områden att innebära att en acceptabel risknivå fastställs över den väsentlighetströskel på 2 % som revisionsrätten tillämpat på samtliga politikområden vid bedömningen av de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Vad som är acceptabla risknivåer beslutas av den lagstiftande myndigheten varvid en kostnadseffektiv kontrollnivå skulle fastställas så att den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten (dvs. Europaparlamentet) ska få bättre underlag för att bedöma kvaliteten på kommissionens riskhantering.

När det gäller principen om ettårighet föreslås ingen ändring av budgetförordningen utom för överföring av externa inkomster avsatta för särskilda ändamål (artikel 10 i budgetförordningen) för att ta hänsyn till det dubbla system som föreslås för denna typ av inkomster. Kommissionen är dock medveten om de farhågor som uttryckts av vissa av de aktörer som bidrar till genomförandet i fleråriga program (EIB, Iter, Galileo, forskningsprogram som förvaltas genom gemensamma teknikinitiativ etc.) som innan de undertecknar ett avtal eller överenskommelse med kommissionen vill försäkra sig om längden på unionsbudgetens åtagande för ett specifikt projekt som ibland sträcker sig längre än t.o.m. den nuvarande fleråriga budgetramen. Noteras bör att sådana garantier för närvarande finns i form av årliga delåtaganden när den grundläggande rättsakten fastställer de årliga beloppen för den fleråriga budgetramen hela löptid (t.ex. strukturfonderna), eller t.o.m. ännu längre (t.ex. Iter) i överensstämmelse med artikel 76.3 i budgetförordningen. Trots att budgetplaneringen[11] bara är vägledande ger den tillräcklig information om planerade årliga belopp till viktiga program, t.ex. för de gemensamma teknikinitiativen och, viktigast av allt, så ger den det medellångfristiga perspektiv för unionens finansiering som en del av unionens partner som bidrar till genomförandet efterlyser. Den grad av säkerhet som årliga belopp föreskrivna i de rättsliga grunderna ger har ökat i och med utvidgningen av medbeslutandeförfarandet, som nu är ordinarie lagstiftningsförfarande.

Slutligen föreslås inte någon ändring av principen om öppenhet.

5.2. Genomförande av budgeten

5.2.1. Effektivisera genomförandet genom att minska metoderna från fem till två (artikel 53 i budgetförordningen)

Bestämmelserna i fråga om genomförandemetoderna är centrala i 2001 års reform och reglerar villkoren för externaliseringen av budgetuppgifter till tredje part . Målet är att utgifterna, oavsett vilken metod som väljs, ska hanteras med en nivå på kontrollen och genomblickbarheten som är likvärdig med vad som förväntas av kommissionens avdelningar enligt budgetförordningen.

Dessa bestämmelser har dock under årens lopp blivit så komplicerade att deras bakomliggande logiska grund har gått förlorad. Kommissionens förslag syftar därför till att fastställa en tydlig distinktion mellan

- situationer när budgeten genomförs direkt (av kommissionen eller genomförandeorgan – artikel 53.1.1),

- och situationer där budgeten genomförs indirekt genom delad förvaltning med en medlemsstat eller genom andra enheter och personer (artikel 53.1.2).

I förslaget fastställs gemensamma krav för alla typer av indirekt förvaltning med specifika bestämmelser för indirekt förvaltning med medlemsstater (artikel 53a i budgetförordningen).

Förslaget syftar främst till att uppnå rätt balans mellan å ena sidan att underlätta utanordnarens uppgift att bestämma vilken budgetgenomförandemetod som är lämplig för den speciella åtgärden och å andra sidan att ge utanordnaren säkrare arbetsvillkor. Denna balans uppnås genom följande två element:

- Avdelningarnas operativa behov tas i beaktande genom att förhandskontrollerna blir mer proportionerliga och att de blir mer beroende av de specifika riskerna kring åtgärden och den sammantagna kontrollmiljön, bl.a. kommissionens åtgärder för att övervaka och stödja genomförandet. Vidare föreslås bestämmelserna klara av de behoven som nyligen skapade finansinstrument har, exempelvis de som tagits fram med EIB och offentlig-privata partnerskap.

- Det ansvar som medlemsstater har liksom enheter eller personer som anförtrotts uppgifter under indirekt förvaltning stärks, och kommissionens kontroll- och revisionsskyldigheter för alla budgetförvaltningstyper effektiviseras.

På samma gång föreslås bestämmelser som stärker en sund ekonomisk förvaltning så att kommissionens ansvarsskyldighet för genomförandet av budgeten kan garanteras. Härmed avses följande:

- Kontroll- och revisionsskyldigheter, som medlemsstaterna och enheter som anförtrotts uppgifter måste följa för att ge tillräckligt skydd av unionens ekonomiska intressen.

- Förvaltningsförklaringar för alla indirekta budgetförvaltningstyper som inte är föremål för något separat ansvarsfrihetsförfarande från budgetmyndighetens sida. Detta torde skärpa ansvarigheten för medlemsstaterna och de enheter som anförtrotts uppgifter och tillhandahålla utanordnaren en högre tillförlitlighet, bl.a. vad gäller hans rapportering.

- Kontroll- och revisionsskyldigheter för kommissionen, däribland förfaranden för avslutande av räkenskaperna och möjligheten att skjuta upp eller avbryta betalningar.

5.2.2. Medlemsstaternas kontroll- och revisionsskyldigheter (artikel 53a i budgetförordningen)

Nya bestämmelser baserade på artikel 317 i EUF-fördraget införs i förslaget med följande innehåll: en harmoniserad administrativ struktur i medlemsstaterna. gemensamma förvaltnings- och kontrollkrav för dessa strukturer, en årlig förvaltningsförklaring med ett oberoende revisionsutlåtande som fällts över denna, varigenom det ackrediterade nationella organet tar på sig ansvaret för förvaltningen av de EU-medel som det anförtrotts, bestämmelser om granskning och godkännande av räkenskaper, tillfällig indragning samt mekanismer för korrigering från kommissionens sida.

Dessa bestämmelser bör bara vara tillämpliga på nästa generation av sektorspecifika bestämmelser, dvs. efter 2013 (artikel 187 i budgetförordningen).

5.2.3. Betalningar och förvaltningskonton (artikel 61.4 i budgetförordningen)

Budgetförordningens bestämmelser täcker endast bankkonton som öppnats för likviditetsförvaltning under räkenskapsförarens ansvar. Det bör vara tillåtet att skapa förvaltningskonton avsedda för genomförandet av ett program under indirekt förvaltning av finansinstitut. Dessa förvaltningskonton skulle med räkenskapsförarens samtycke öppnas under utanordnarens ansvar.

Vidare har reglerna för förfinansiering setts över (artikel 81 i budgetförordningen) för att möjliggöra en samlad förfinansieringsutbetalning, som ska avräknas allteftersom åtgärden fortskrider. Mottagarna av EU-bidrag torde därigenom få större säkerhet om det belopp som de får, eftersom kommissionen regelbundet skulle bekräfta att kostnaderna är stödberättigande genom de mellanliggande betalningar som görs.

5.2.4. Handläggning av inkomster (artiklarna 73b och 74 i budgetförordningen)

Reglerna för återkrav bör skärpas för att effektivisera skyddet av unionens finansiella intressen. Medlemsstaterna bör framför allt behandla återkrav på samma sätt som de behandlar sina egna fordringar inom det egna territoriet.

Systemet för inkomstprognoserna föreslås också bli förenklat i linje med budgetbehoven. Registrering bör vara obligatorisk när man med en viss sannolikhet förväntat inkomster och dessa någorlunda kan omsättas i siffror.

5.2.5. Upphandling (artiklarna 88–107 i budgetförordningen)

Inom de gränser som tilläts genom 2004 års upphandlingsdirektiv[12] ses bestämmelserna om upphandling över för att förenkla dem (tröskelvärden, bankgarantier), beakta EIB:s särskilda status i fördraget och mer exakt definiera räckvidden för vissa bestämmelser, bl.a. för valet av experter. Därtill kommer att en säljardatabas borde effektivisera kommunikationen med möjliga anbudsgivare för kontraktsvärden som understiger de trösklar som finns fastställda i upphandlingsdirektivet.

När det gäller reglerna för uteslutning införs ett undantag från kravet på uteslutning i artikel 93 i budgetförordningen om det motiveras av tvingande allmänna intressen, allra främst för att bibehålla kontinuiteten i institutionernas verksamhet. Denna bestämmelse syftar till att anpassa budgetförordningens regler till relevant direktiv. En bestämmelse införs i artikel 95 i budgetförordningen för ECB och EIB för att ge dem tillgång till den centrala databasen över uteslutna på samma basis som EU-institutionerna.

Slutligen införs en bestämmelse i artikel 96.2 i budgetförordningen för att få en gedigen rättslig grund för offentliggörandet av administrativa beslut om uteslutning och ekonomiska påföljder, som uppfyller uppgiftsskyddskraven.

5.2.6. Bidrag (artiklarna 108-120 i budgetförordningen)

Regler för bidrag infördes först i budgetförordningen och genomförandebestämmelserna vid omarbetningen 2002. Vid 2006 års revidering gjordes endast begränsade ändringar, som visat sig vara otillräckliga för att mildra den administrativa börda som åligger operativa enheter och stödmottagare.

Denna administrativa börda hindrar avdelningarna från att i tid använda sina resurser på att förverkliga politiska mål, samtidigt som den skapar mycket byråkrati för stödmottagarna. Det finns två direkta orsaker: överdriven likhet mellan upphandlings- och bidragsregler/-förfaranden, trots att syftena är olika (inköp kontra stöd), och det faktum att kontrollerna av bidragen är koncentrerade på realkostnaderna (realkostnadsbaserat bidrag) snarare än på de förväntade resultaten av projekten.

Därför föreslås unionens system bli omgjort till ett resultatbaserat system, baserat på överenskomna indikatorer och mål (outputs och utfall) och att enhetsbeloppen fortsatt förenklas ordentligt (enhetsbelopp, standardiserad skala för enhetskostnader och schablonsatser), som är tydligt skilt från alla verifieringar av faktiska genomförandekostnader (artikel 109 i budgetförordningen). Detta nya sätt bör väsentligen ingå i genomförandebestämmelserna och skulle omfatta kontrollmetoderna (bl.a. verksamhetsrevisioner), samtidigt som man iakttar de gemensamma principer som är tillämpliga på bidrag. Den maximala tröskeln per enhetsbelopp (25 000 euro) bör därför strykas och kollegiet bör få bestämma detta när den fattar beslut om en specifik ram för enhetsbelopp.

För att bruket av enhetsbelopp ska bli en del av utanordnarens riskbedömning och för att garantera lika behandling av stödmottagarna bör det vara kommissionen som beslutar om det regelverk som ska användas för att bestämma enhetsbeloppen (konsekvens med de finansierade verksamheterna, maximibelopp, grundval och metoder för beräkningen), utom vid bidrag till låga belopp (≤ 50 000 euro). Inom programmets löptid skulle utanordnaren då kunna fastställa enhetsbelopp, skalor av enhetskostnader och schablonsatser på grundval av en preliminär budget som sökanden lämnat in med hänsyn till sin interna redovisningspraxis endast innehållande godtagbara kostnadskategorier, som konsekvent tillämpas på sökandens likartade verksamheter (inga avvikelser som är menliga för EU-medel).

Parallellt bör realkostnadssystemet, som kvarstår som standardsystem, ses över (klargöranden om olika typer av kostnader, faktiskt uppkomna kostnader, bidrag in natura, vinst) och den eventuella vinsten från en åtgärd bör be återkrävas proportionerligt (när EU-medlen finansierar 50 % av kostnaderna bör endast 50 % av vinsten återkrävas).

När det gäller nedtrappningen av administrativa bidrag (artikel 113.2 i budgetförordningen) föreslås hellre en genomgång av tillämpningen av denna regel under fyra år än att den helt överges för att detta i princip är motiverat.

Förfarandena i genomförandebestämmelserna för att tilldela bidrag ses över för att ge utanordnaren största möjliga frihet att välja metod (beslut kontra överenskommelse, bankgarantier och handlingar som underlag för bedömningen av operativ och finansiell kapacitet). Vidare bör utdelningen av bidrag av mycket lågt värde göras enklare, genom att man slopar onödiga administrativa krav i linje med proportionalitetsprincipen och höjer den nuvarande tröskeln till (från 25 000 till 50 000 euro). Detta följer den trend som inleddes 2006.

Reglerna som i undantagsfall tillåter kaskadbidrag har visat sig vara för strikta och bör mjukas upp (artikel 120.2 i budgetförordningen) så att en mottagare kan vidareförmedla sitt bidrag som stöd till tredje part. Detta bör förbättra genomförandet av program som är inriktade på en stor grupp av fysiska personer som bara kan nås via två utbetalningsnivåer (universitet för Erasmus, icke-statliga organisationer för program för överföring av likvida medel vid externa åtgärder). Kommissionen föreslår att göra det enklare att använda kaskadbidrag genom att en del av de nuvarande restriktionerna tas bort eller mjukas upp när en vidarefördelning av medlen är det primära syftet med åtgärden, och om tillräckliga garantier ges av mottagaren i första ledet vad gäller återkrav av beloppen. Den princip som begränsar den primära mottagarens bestämmanderätt när denna vidareförmedlar bidragen bibehålls.

Dessutom bör utanordnaren på ett flexiblare sätt kunna betrakta en grupp av aktörer som en enda mottagare som bidrar till genomförandet, t.ex. ett konsortium som ingår i ett nätverk. Procedurmässig flexibilitet ges också, i artikel 109.6 i budgetförordningen, när tilldelningen av bidrag till EIB avspeglar denna institutions särskilda ställning enligt fördraget.

Slutligen föreslås bestämmelser om att generalisera granskningsresultat som gäller systemrelaterade fel i realkostnadssystemet när sådana fel har upptäckts under en efterhandsrevision. I dessa fall bör ansvarig utanordnare ha rätt att tillämpa en finansiell korrigering av samma storleksordning på övriga icke granskade projekt som samma mottagare genomfört och återkräva relevanta belopp om mottagaren inte kan visa att felen ej påverkar icke granskade projekt.

5.2.7. Priser (ny avdelning VIa , artikel 120a i budgetförordningen)

Priser delas ut som belöning efter en tävling och utgör ett annat av unionens instrument vid sidan av bidrag. Därför föreslås bestämmelser för priser i en separat avdelning i budgetförordningen. Unionens bidrag i detta sammanhang skulle vara helt bortkopplade från hänvisningar till förutsedda kostnader.

5.2.8. Finansieringsinstrument som förvaltas av internationella finansinstitut (ny avdelning VI B , artiklarna 120b, 120c i budgetförordningen)

Finansieringsinstrument anses alltmer vara det bästa sättet att ge EU-medel större verkan, i synnerhet när de slås samman med andra medel (garantifonder, riskkapital, blandade instrument som kombinerar ett gemenskapsbidrag med ett lån eller en garanti).

En ny typ av finansiellt bidrag föreslås därför eftersom dessa finansieringsinstrument, som för närvarande oftast används av EIB och EIF, varken kan inordnas som tjänster eller bidrag. De bör omfattas av särskilda bestämmelser för att beakta det speciella sätt som de genomförs på (roterande medel, bidragskaskad via banknätverk) samtidigt som ansvarighetsprinciperna iakttas (t.ex. riskdelningen eller samfinansiering samt påföljder vid försummelse av genomförandet) samt sund ekonomisk förvaltning (begränsning av risker som tas med offentliga medel).

5.2.9. Revisionsrättens rapporter och sammanställningar av preliminära granskningsresultat (artiklarna 143 och 144)

En serie ändringar föreslås vad gäller de årliga och särskilda rapporterna från revisionsrätten för att avspegla nuvarande praxis (det kontradiktoriska förfarandet, publiceringen av svaren för alla institutionerna intill eller efter revisionsrättens iakttagelser, översändandet av medlemsstaternas svar) eller syftar till att effektivisera tidtabellen. Slutligen formaliseras genom en ny bestämmelse praxis med redogörelser för preliminära iakttagelser som revisionsrätten sänder till kommissionen, organ och medlemsstater.

5.2.10. Unionens förvaltningsfonder (artikel 164 i budgetförordningen)

Kommissionen föreslås bli bemyndigad att inrätta och handha unionens förvaltningsgfonder för externa åtgärder, som kan tillgripas för katastrofinsatser och för insatser efter de inledande katastrofinsatserna (t.ex. Haiti), eller för tematiska åtgärder, och skulle föra samman bidraget från unionens budget med medel från andra givare.

Huvudsyftet med ett sådant genomförandeinstrument är att unionen ska kunna agera som en viktigare och mer synlig aktör när det gäller utvecklingsbistånd.

5.2.11. Möjlighet att ta upp lån för att finansiera inköp av fastigheter (artikel 179.3 b i budgetförordningen)

Av både öppenhets- och kostnadseffektivitetsskäl föreslår kommissionen att möjligheten införs att ta upp lån när en institution planerar att köpa sina lokaler. Det nuvarande systemet skulle därigenom avsevärt förenklas och bli mer kostnadseffektivt eftersom institutionerna skulle kunna dra nytta av lägre ränta med hjälp av unionens AAA-kreditbetyg på finansmarknaden och institutionerna skulle få möjlighet att arbeta fram en långsiktig fastighetspolicy (främst delegationerna, OIB och OIL).

I praktiken skulle endast de årliga låneamorteringarna (återbetalningen av lånet) synas i budgeten, medan fastighetslånen i sig ska anses ligga utanför budgeten eftersom de inte ingår i budgeten utan avser förvärv av tillgångar. Därför införs ändringen i artikel 179 i budgetförordningen i stället för i artikel 14 i budgetförordningen. Artikel 96 i genomförandebestämmelserna, som definierar administrativa utgifter som täcks av preliminära åtaganden, ändras också, eftersom betalningen av varje årlig (eller periodisk) amortering ska behandlas som återkommande administrativa utgifter, liknande hyresbetalningar.

5.2.12. En flexibel hållning gentemot offentlig-privata partnerskap

Kommissionen förslag syftar till att göra det lättare att använda offentlig-privata partnerskap, bl.a. på forskningsområdet, vilket de flesta berörda aktörerna enträget har begärt. Den föreslagna flexibiliteten bör öppna för en lång rad offentlig-privata partnerskap, med utgångspunkt i deras struktur och den exakta definitionen av den finansierade verksamheten (tydligt identifierade projekt eller FoU-teman). Enligt förslaget ska sålunda två nya möjliga strukturer tillfogas de två som redan finns (gemenskapsorgan enligt artikel 185 i budgetförordningen , dvs. vad gemensamma teknikinitiativ är i dag och konsortier av partner som är strukturerade i en privat juridisk person eller ett rent kontraktsmässigt nätverk, som mottar bidrag enligt artikel 108 i budgetförordningen) . Särskilt planerar man att

- tillåta att privata organ anförtros genomförandet av offentlig-privata partnerskap och förvaltning av EU-medel (dvs. utdelning av bidrag) inom ramen för indirekt förvaltning ( artikel 53.1.2 g i budgetförordningen) ;

- se till att med stöd i delegerade befogenheter anta en separat kortfattad modellbudgetförordning som är tillämplig på organ som bildats genom en grundläggande rättsakt och som fått i uppdrag att genomföra ett offentligt-privat partnerskap ( artikel 185a i budgetförordningen) . En sådan modellbudgetförordning kommer att innehålla ett antal gemensamma principer som ska vara obligatoriska för att garantera en sund förvaltning av EU-medel och tillräckligt skydd av unionens ekonomiska intressen. Offentlig-privata partnerskap skulle dock kunna tillämpa sina egna regler (redovisning, intern och extern revision, upphandling etc.) inom ramen för tillämplig nationell lagstiftning och den grundläggande rättsakten.

Därmed vore det möjligt att välja den struktur – allt ifrån en avtalsfäst till en institutionaliserad (”integrerad”) – som är bäst anpassad till de mål och den karaktär som de aktuella verksamheterna har. Det sistnämnda alternativet inkluderar ett unionsorgan (artikel 185 i budgetförordningen), ett privat organ (artikel 53.1.2 g i budgetförordningen) och ett blandat organ (artikel 185a och 53.1.2 e i budgetförordningen).

5.3. Slutbestämmelser (artiklarna 182-187 i budgetförordningen)

Den reguljära treårsrevideringen av budgetförordningen som för närvarande föreskrivs ger inte de finansiella bestämmelserna tillräcklig rättssäkerhet och stabilitet. Revideringsmekanismen är dessutom mycket rigid och tar inte hänsyn till EU-budgetens och relaterad sektorslagstiftnings fleråriga programcykler. Därför föreslås att framtida revideringar av budgetförordningen görs närhelst så är påkallat utan någon specifik frekvens.

⎢ 1605/2002 (anpassad)

? ny

2010/0154 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget ? Europeiska unionens allmänna budget ⎪

(Omarbetning)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING |

DEL 1 | GEMENSAMMA BESTÄMMELSER |

AVDELNING I | SYFTE |

AVDELNING II | BUDGETPRINCIPERNA |

Kapitel 1 | Enhetsprincipen och principen om riktighet i budgeten |

Kapitel 2 | Principen om ettårighet |

Kapitel 3 | Principen om balans i budgeten |

Kapitel 4 | Principen om en enda beräkningsenhet |

Kapitel 5 | Universalitetsprincipen |

Kapitel 6 | Principen om specificering |

Kapitel 7 | Principen om sund ekonomisk förvaltning |

Kapitel 8 | Principen om klarhet och öppenhet |

AVDELNING III | UPPRÄTTANDET AV BUDGETEN OCH BUDGETENS STRUKTUR |

Kapitel 1 | Upprättandet av budgeten |

Kapitel 2 | Budgetens struktur och utformning |

AVDELNING IV | BUDGETGENOMFÖRANDE |

Kapitel 1 | Allmänna bestämmelser |

Kapitel 2 | Genomförandebestämmelser |

Kapitel 3 | Aktörer i budgetförvaltningen |

Avsnitt 1 | Principen om åtskillnad mellan funktioner |

Avsnitt 2 | Utanordnaren |

Avsnitt 3 | Räkenskapsföraren |

Avsnitt 4 | Förskottsförvaltaren |

Kapitel 4 | Aktörernas ansvar |

Avsnitt 1 | Allmänna bestämmelser |

Avsnitt 2 | Bestämmelser för utanordnaren och för delegerade och vidaredelegerade utanordnare |

Avsnitt 3 | Bestämmelser för räkenskapsförare och förskottsförvaltare |

Kapitel 5 | Handläggning av inkomster |

Avsnitt 1 | Tillhandahållande av egna medel |

Avsnitt 2 | Beräkning av fordringar |

Avsnitt 3 | Fastställande av fordringar |

Avsnitt 4 | Order om inkassering av fordringar |

Avsnitt 5 | Återkrav |

Kapitel 6 | Handläggning av utgifter |

Avsnitt 1 | Åtagande av utgifter |

Avsnitt 2 | Kontroll av utgifter |

Avsnitt 3 | Godkännande av utgifter |

Avsnitt 4 | Betalning av utgifter |

Avsnitt 5 | Tidsfrister för betalningar |

Kapitel 7 | Datasystem |

Kapitel 8 | Internrevisorn |

AVDELNING V | OFFENTLIG UPPHANDLING |

Kapitel 1 | Allmänna bestämmelser |

Avsnitt 1 | Tillämpningsområde och principer för tilldelning av kontrakt |

Avsnitt 2 | OFFENTLIGGÖRANDE |

Avsnitt 3 | Upphandlingsförfaranden |

Avsnitt 4 | Krav på säkerhet och kontroll |

Kapitel 2 | Bestämmelser för kontakt som tilldelas av gemenskapens √ unionens ∏institutioner för egen räkning |

AVDELNING VI | BIDRAG |

Kapitel 1 | Tillämpningsområde och form av bidrag |

Kapitel 2 | Principer… |

Kapitel 3 | Förfarande för beviljande av bidrag |

Kapitel 4 | Betalning och kontroll |

Kapitel 5 | Genomförande |

AVDELNING VII | ÅRSREDOVISNINGAR OCH LÖPANDE RÄKENSKAPER |

Kapitel 1 | Årsredovisningar |

Kapitel 2 | Information under budgetårets gång |

Kapitel 3 | Löpande räkenskaper |

Avsnitt 1 | Gemensamma bestämmelser |

Avsnitt 2 | Allmänna räkenskaper |

Avsnitt 3 | Budgeträkenskaper |

Kapitel 4 | Inventarieförteckning över anläggningstillgångar |

AVDELNING VIII | EXTERN GRANSKNING OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET |

Kapitel 1 | Extern granskning |

Kapitel 2 | Beviljande av ansvarsfrihet |

DEL II | SÄRSKILDA BESTÄMMELSER |

AVDELNING I | EUROPEISKA GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET |

AVDELNING II | STRUKTURFONDERNA, SAMMANHÅLLNINGSFONDEN, EUROPEISKA FISKERIFONDEN OCH EUROPEISKA JORDBRUKSFONDEN FÖR LANDSBYGDSUTVECKLING |

AVDELNING III | FORSKNING… |

AVDELNING IV | EXTERNA ÅTGÄRDER |

Kapitel 1 | Allmänna bestämmelser |

Kapitel 2 | Genomförandet av åtgärderna |

Kapitel 3 | Offentlig upphandling |

Kapitel 4 | Bidrag |

Kapitel 5 | Granskning av räkenskaper |

AVDELNING V | EUROPEISKA INTERINSTITUTIONELLA BYRÅER |

AVDELNING VI | ADMINISTRATIVA ANSLAG |

AVDELNING VII | EXPERTER |

DEL III: | ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER |

AVDELNING I | ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER |

AVDELNING II | SLUTBESTÄMMELSER… |

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 322, jämfört med fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av revisionsrättens yttrande[13],

efter översändande av förslaget till Europeiska unionens domstol, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, ombudsmannen och uppgiftsskyddsombudet,

efter översändande av förslaget till de nationella parlamenten,

efter översändande av förslaget till Europeiska centralbanken och Europeiska investeringsbanken för kännedom,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet[14], och

av följande skäl:

∫ ny

(1) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget[15] har ändrats väsentligt flera gånger. Med anledning av nya ändringar bör den av tydlighetsskäl omarbetas.

⎢ 1605/2002 skäl 1 (anpassad)

(2) De förhållanden som rådde när budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget[16] antogs har förändrats avsevärt, särskilt till följd av budgetstyrningen genom budgetplanen och institutionernas utveckling samt de successiva utvidgningarna, och budgetförordningen har upprepade gånger ändrats i väsentliga avseenden. Av hänsyn särskilt till kraven på lagstiftningsmässig och administrativ förenkling samt en ytterligare förstärkt disciplin vid förvaltningen av gemenskapens finanser bör budgetförordningen av den 21 december 1977 av tydlighetsskäl omarbetas.

∫ ny

(3) I rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 angavs budgetprinciper och finansiella bestämmelser som ska följas i alla lagstiftningsakter och av samtliga institutioner. Grundprinciperna och förordningens struktur och huvuddrag bör bibehållas, liksom de grundläggande bestämmelserna om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen. Undantagen från dessa grundprinciper bör ses över på nytt och i möjligaste mån förenklas, med hänsyn till varje undantags fortsatta relevans, mervärde med avseende på unionens allmänna budget, nedan kallad budgeten , och den börda varje bestämmelse innebär för berörda parter. Huvuddragen i reformen av budgetförvaltningen bör bibehållas och förstärkas: detta gäller de respektive rollerna för de olika aktörerna i budgetförvaltningen, integreringen av kontrollfunktioner inom de operativa avdelningarna, internrevisorernas roll, den verksamhetsbaserade budgeteringen, moderniseringen av redovisningsprinciperna samt grundprinciperna för bidrag.

⎢ 1995/2006 skäl 4 (anpassad)

(4) Hänsyn bör tas till bestämmelser som genomför budgeten, både med avseende på inkomster och utgifter, och som ingår i de grundläggande rättsakter som antas för perioden 2007-2013, för att säkra enhetligheten mellan dessa rättsakter och √ denna ∏ budgetförordningen.

∫ ny

(5) Den praktiska erfarenheten har visat att budgetförordningen bör ändras på vissa punkter, såsom en anpassning till föränderliga krav i fråga om budgetgenomförandet, bland annat vad gäller samfinansiering med andra givare samt för att effektivisera biståndet till tredjeland, underlätta användningen av särskilda finansieringsinstrument som till exempel kan skapas genom överenskommelse med Europeiska investeringsbanken eller genom offentlig-privata partnerskap.

⎢ 1605/2002 skäl 2 (anpassad)

? ny

(6) I denna förordning bör endast √ Förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 begränsades till ∏ de huvudprinciper och grundläggande regler √ anges ∏ som ska gälla för hela det budgetområde som omfattas av fördraget √ fördragen ∏, medan tillämpningsföreskrifterna fastställdes i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget[17], bör föras över till en förordning om genomförandebestämmelser för att sörja för en tydligare regelhierarki och därigenom göra budgetförordningen √ förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 ∏ lättare att läsa. Kommissionen bör följaktligen få befogenhet att utfärda genomförandebestämmelser. ?Enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är emellertid möjligheten att delegera befogenheten att anta genomförandebestämmelser till kommissionen begränsad till bestämmelser som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av lagstiftningsakten. Således behöver vissa bestämmelser som ingår i förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 integreras i den här förordningen. De genomförandebestämmelser som antas av kommissionen bör begränsas till tekniska detaljer och genomförandemetoder.⎪

⎢ 1605/2002 skäl 3

(7) Vid upprättandet och genomförandet av budgeten bör de fyra budgeträttsliga grundprinciperna iakttas (enhet, universalitet, specificering och ettårighet), liksom principerna om riktighet i budgeten, jämvikt, en enda beräkningsenhet, sund ekonomisk förvaltning samt öppenhet.

⎢1605/2002 skäl 4

(8) Denna förordning bör bekräfta dessa principer och begränsa undantagen till vad som är strikt nödvändigt inom en stram ram.

⎢ 1605/2002 skäl 5 (anpassad)

? ny

(9) När det gäller principen om enhet bör det i denna förordning föreskrivas att principen är tillämplig även på de driftsutgifter som gäller genomförandet av bestämmelserna i Ffördraget om Europeiska unionen om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken samt om det polisiära och straffrättsliga samarbetet, när dessa belastar budgeten. Principen om enhet och om riktighet i budgeten innebär att gemenskapernas unionens samtliga inkomster och utgifter, liksom även unionens, när dessa belastar budgeten, ska tas upp i denna.

(10) ?Reglerna för räntor som genereras av förfinansiering bör förenklas, eftersom de nuvarande reglerna har lett till en orimlig administrativ börda såväl för mottagarna av medel från Europeiska unionen som för kommissionens avdelningar, och ibland även till missförstånd mellan kommissionen, dess partner och andra aktörer. I syfte att förenkla situationen, i synnerhet när det gäller bidragsmottagare, och i linje med principen om sund ekonomisk förvaltning bör det föreskrivas att det inte längre ska vara obligatoriskt att beräkna och kräva in ränta på belopp som betalas ut i förfinansiering. Det bör däremot fortfarande vara möjligt att i överenskommelsen om delegering införa en bestämmelse om ränta, för att på så sätt ge utrymme för den som delegerats förvaltningen att antingen återanvända de räntebelopp som då genereras av förfinansieringen inom samma program eller att kräva in beloppen. ⎪

⎢ 1605/2002 skäl 8 (anpassad)

(11) När det gäller principen om ettårighet bör skillnaden mellan differentierade och icke-differentierade anslag bibehållas. Överföringar av åtagande- och betalningsbemyndiganden mellan budgetår bör beslutas av varje institution. Tilläggsperioderna bör begränsas till absolut nödvändiga fall, nämligen EUGFJ:s betalningar. Vid tillämpningen av ettårsprincipen bör bestämmelserna av praktiska skäl göras tydligare och mer flexibla. √ Av praktiska skäl bör flexibiliteten och öppenheten bibehållas på nuvarande nivå. ∏ Överföringar av anslag mellan budgetår bör undantagsvis tillåtas när det gäller utgifter för direktstöd till jordbrukare inom ramen för den Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken[18].

⎢ 1995/2006 skäl 9 och 10 (anpassad)

(12) Medlemsstaternas ansökningar om utbetalningar enligt de nya jordbruksförordningarna √ förordningarna inom jordbruksområdet ∏ kommer till överväldigande del att koncentreras till början av år n . Den övre beloppsgränsen för de förhandsåtaganden som får ingås mot anslag i EGFJ (från och med den 15 november år n - 1) för att täcka löpande förvaltningsutgifter (som ska belasta budgeten för år n ) bör höjas till tre fjärdedelar av motsvarande anslag i den senast antagna jordbruksbudgeten. Vad gäller √ Bestämmelserna om ∏ beloppsgränsen för förhandsåtaganden för administrativa utgifter bör bestämmelsen ändras på så sätt att den hänvisar bör hänvisa till de anslag som beslutats av budgetmyndigheten, och således med undantag för anslagsöverföringar.

(13) Det faktum att utgifterna för veterinära åtgärder, som faller inom EGFJ, måste täckas genom icke-differentierade anslag skapar ett onödigt hinder för genomförandet av dessa åtgärder, i synnerhet eftersom det gör det svårare att överföra anslag mellan budgetår. Det bör därför bli tillåtet att täcka sådana utgifter genom differentierade anslag, eftersom detta stämmer bättre överens med åtgärdernas fleråriga natur.

∫ ny

(14) I reglerna för överföring av inkomster avsatta för särskilda ändamål från ett budgetår till nästa bör det göras åtskillnad mellan externa och interna inkomster avsatta för särskilda ändamål. För att hålla fast vid det syfte med vilket givaren bidragit med de aktuella medlen bör externa inkomster avsatta för särskilda ändamål överföras automatiskt och fortsätta användas till dess att alla insatser inom det program eller den åtgärd de avsatts för har fullbordats. Om externa inkomster avsatta för särskilda ändamål har kommit in under det sista året för programmet eller åtgärden i fråga bör de också få användas under det första året av det påföljande programmet eller den påföljande åtgärden. Interna inkomster som avsatts för särskilda ändamål bör bara få överföras till närmast följande budgetår, såvida inget annat anges i den tillämpliga grundrättsakten eller det föreligger särskilda, vederbörligen motiverade omständigheter.

⎢ 1605/2002 skäl 9 (anpassad)

(15) Jämviktsprincipen utgör en grundläggande budgetregel. I detta sammanhang bör det betonas att finansiering genom lån inte stämmer överens med systemet för gemenskapernas √ unionens ∏ egna medel. Jämviktsprincipen utgör dock inte något hinder √ bör dock inte tolkas som ett ∏ hinder för lånetransaktioner när lånen garanteras av unionens allmänna budget.

⎢ 1605/2002 skäl 10 (anpassad)

(16) Enligt artikel 277 i EG-fördraget √ 320 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ∏ och artikel 181 första stycket i Euratomfördraget ska den beräkningsenhet i vilken budgeten ska upprättas bestämmas, och samma enhet användas vid genomförandet och vid redovisningen.

⎢ 1605/2002 skäl 6 (anpassad)

? ny

(17) När det gäller principen om universalitet bör √ har ∏ möjligheterna till återbetalning av förskott och återanvändning av anslag avskaffas √ avskaffats ∏ och delvis ersättas √ ersatts ∏ med metoden med inkomster avsatta för särskilda ändamål samt med möjligheterna att göra anslag som dragits tillbaka disponibla igen. De särskilda reglerna för strukturfonderna påverkas inte av dessa ändringar √ har inte påverkats ∏.

(18) ?Undantaget med inkomster avsatta för särskilda ändamål bör ändras på så sätt att man gör åtskillnad mellan de ”interna” inkomster avsatta för särskilda ändamål, som härrör från anslag som beviljats av budgetmyndigheten, och ”externa” inkomster avsatta för särskilda ändamål, som olika givare bidragit med i avsikten att medlen ska användas för ett särskilt program eller en särskild åtgärd. Vidare bör externa givare även i fortsättningen kunna medfinansiera externa åtgärder, särskilt humanitära insatser, även om det inte finns någon uttrycklig bestämmelse om detta i den grundläggande rättsakten. För att underlätta förvaltningen av fastigheter bör förteckningen över interna inkomster avsatta för särskilda ändamål även omfatta inkomster från försäljning av fastigheter och liknande transaktioner.

∫ ny

(19) Man bör verka för ökad öppenhet i redovisningen av inkomster avsatta för särskilda ändamål i det årliga budgetförslaget genom att föreskriva att sådana inkomster bara ska föras in i budgetförslaget om de anses vara säkra i det skede som budgetförslaget upprättas.

⎢ 1995/2006 skäl 12 (anpassad)

(20) Enligt nuvarande regler måste kommissionen få ett förhandsgodkännande från budgetmyndigheten innan den får ta emot donationer såsom gåvor eller legat, om dessa medför kostnader. För att undvika onödiga och omständliga förfaranden √ bör kommissionen vara skyldig att begära förhandsgodkännande ∏ krävas √ från budgetmyndigheten ∏ endast när det gäller donationer som överstiger ett visst värde och medför betydande kostnader.

⎢ 1605/2002 skäl 7

(21) När det gäller principen om specificering måste institutionerna ha en viss flexibilitet i förvaltningen för överföring av anslag. Denna förordning bör möjliggöra att de ekonomiska och administrativa resurser som krävs för varje användningsområde budgeteras tillsammans. Förfarandena för överföring av anslag bör dessutom harmoniseras mellan alla institutioner, så att överföringar av personalanslag och driftsanslag faller under de enskilda institutionernas behörighet. När det gäller överföring av anslag för driftsutgifter får kommissionen göra överföringar mellan olika kapitel inom samma avdelning, dock med ett totalt gränsvärde på högst 10 % av anslagen för budgetåret inom den budgetpost från vilken överföringen görs. Budgetmyndigheten bör vidare upprätta reserver endast i två fall, nämligen om det saknas en grundrättsakt eller om det råder osäkerhet om huruvida anslagen är tillräckliga.

⎢ 1995/2006 skäl 13 och 14

? ny

(22) Reglerna för överföring av anslag bör förenklas och förtydligas på vissa punkter där de visat sig vara svårtolkade eller besvärliga att tillämpa. ?Genomförandet av budgeten behöver förbättras, särskilt i fråga om betalningsbemyndiganden, inkomster avsatta för särskilda ändamål och administrativa anslag som är gemensamma för flera avdelningar i budgeten. Förfarandena för att anta vissa anslagsöverföringar behöver därför bli mer flexibla.⎪

(23) För att öka effektiviteten bör kommissionen ges befogenhet att efter eget beslut föra över medel från reserven i fall där ingen grundläggande rättsakt föreligger för den aktuella åtgärden i det skede då budgeten upprättas, men sedermera antas under årets lopp. ? I fråga om de överföringar där budgetmyndigheten måste underrättas behöver såväl förfarandet som antalet typer av överföringar rationaliseras, så att man kan undvika att överföringarna försenas i de utsträckning som sker idag. Kommissionens möjlighet att själv besluta om överföring av outnyttjade budgetanslag vid internationella humanitära katastrofer och kriser har visat sig särskilt viktig och effektiv. Denna möjlighet bör därför utsträckas till att omfatta även liknande händelser som inträffar efter den 1 december. För öppenhetens skull bör kommissionen i dessa fall underrätta budgetmyndigheten utan dröjsmål. Inom vissa gränser bör kommissionen också ges rätt att på egen hand besluta om överföringar från reserven för katastrofhjälp. ⎪

⎢ 1995/2006 skäl 15 (anpassad)

(24) Reglerna för kommissionens administrativa överföringar bör anpassas till den nya strukturen i den √ följa strukturen i ∏ den verksamhetsbaserade budgeteringen (ABB). Följaktligen bör det fastställas en bestämmelse för ett undantag från ”anmälningsförfarandet”. Under budgetårets sista månad bör kommissionen dock, inom vissa gränser, på egen hand få överföra anslag som avser utgifter för personal.

⎢ 1605/2002 skäl 11 (anpassad)

(25) Principen om en sund ekonomisk förvaltning bör definieras med hänvisning till principerna om sparsamhet, kostnadseffektivitet och ändamålsenlighet, och man bör se till att dessa principer iakttas genom att använda resultatindikatorer som upprättats för de enskilda verksamhetsområdena och är mätbara, så att de uppnådda resultaten kan bedömas. Institutionerna bör göra en förhands- och efterhandsutvärdering i enlighet med √ enligt ∏ kommissionens riktlinjer √ vägledning ∏.

⎢ 1995/2006 skäl 5 (anpassad)

? ny

(26) Det bör √ också ∏ klargöras att sund ekonomisk förvaltning förutsätter effektiv och ändamålsenlig intern kontroll, och det bör fastställas vad systemet för intern kontroll ska ha för huvuddrag och huvudsyften.

(27) ?När det gäller bestämmelserna om proportionalitet bör begreppet ”acceptabel risk för fel” införas som en del av den riskbedömning som ska utföras av utanordnaren. Institutionerna bör ges rätt att avvika från den allmänna väsentlighetströskel på 2 % som tillämpas av revisionsrätten vid bedömningen av de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Begreppet acceptabel risk för fel bedöms vara en lämpligare grundval för den ansvarsfrihetsbeviljande myndighetens bedömning av kvaliteten på kommissionens riskhantering. Den lagstiftande myndigheten bör därför besluta vilken nivå som ska anses vara en acceptabel risk för fel inom varje politikområde, med hänsyn till kostnaderna och fördelarna med kontroller. ⎪

⎢ 1605/2002 skäl 12 (anpassad)

(28) När det slutligen gäller principen om öppenhet bör informationen om budgetens genomförande och om redovisningen förbättras. Det bör också införas en strikt tidsfrist för budgetens offentliggörande även om den preliminärt sprids genom kommissionens försorg mellan den tidpunkt då Europaparlamentets ordförande förklarar budgeten slutgiltigt antagen och offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas √ unionens ∏ officiella tidning. Möjligheten att upprätta en negativ reserv skall √ bör ∏ också bibehållas.

⎢ 1995/2006 skäl 6

(29) För att säkerställa insyn vid användningen av anslag ur budgeten måste information om mottagarna av dessa anslag göras tillgänglig, med vissa begränsningar som krävs för att skydda berättigade offentliga och privata intressen och med beaktande av det särskilda bokföringsåret för Europeiska garantifonden för jordbruket.

⎢ 1605/2002 skäl 13 (anpassad)

? ny

(30) När det gäller budgetens upprättande och uppställning bör de nuvarande bestämmelserna harmoniseras och förenklas genom att åtskillnaden mellan tilläggs- och ändringsbudgetar avskaffas, eftersom den saknar praktisk betydelse.

(31) ?I fråga om upprättandet av budgeten är det viktigt att klart definiera strukturen för och utformningen av det budgetförslag som upprättas av kommissionen. Innehållet i den allmänna inledning som föregår budgetförslaget bör också beskrivas tydligare. Vidare bör det införas en bestämmelse om budgetplaneringen för de kommande åren, samt en möjlighet för kommissionen att lägga fram alla arbetsdokument som den bedömer kan tjäna som stöd för förslagen till budgetanslag. ⎪

⎢ 1605/2002 skäl 14

(32) I det budgetavsnitt som gäller kommissionen bör en uppställning av anslag och resurser efter ändamål, dvs. verksamhetsbaserad budgetering (Activity-Based Budgeting), tillåtas för att öka budgetförvaltningens öppenhet, med hänsyn till målen, nämligen en sund ekonomisk förvaltning och särskilt kostnadseffektivitet och ändamålsenlighet.

⎢ 1605/2002 skäl 15 (anpassad)

(33) Institutionerna bör ha en viss handlingsfrihet i fråga om stadgeenliga anställningar i förhållande till vad som är godkänt i budgeten, särskilt med hänsyn till de nya riktlinjerna för förvaltningen, som är resultat- i stället för resursorienterad. Denna frihet √ bör ∏ skall dock fortfarande begränsas av två faktorer, nämligen av budgetanslagen under ett budgetår och det totala antalet tjänster. Dessutom √ bör ∏ kommer graderna A1, A2 och A3 √ AD 16, AD 15 och AD 14 ∏ att undantas.

⎢ 1995/2006 skäl 19 (anpassad)

(34) När det gäller genomförandet av budgeten förefaller vissa korrigeringar vara nödvändiga för att bättre avspegla √ bör hänsyn tas till ∏ särdragen i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp). För att främja den rättsliga klarheten bör de typer av grundläggande rättsakter som kan antas enligt EG-fördraget √ fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ∏ och enligt avdelning V och VI i EU-fördraget anges i budgetförordningen i stället för i genomförandebestämmelserna. Dessutom bör √ det införas ∏ en särskild bestämmelse läggas till för att tydligt visa vilka typer av förberedande åtgärder som kan vidtas på Guspområdet.

⎢ 1605/2002 skäl 16 (anpassad)

? ny

(35) När det gäller genomförandet av budgeten bör de olika alternativen för budgetgenomförandet klargöras, dvs. att medlen kan förvaltas centralt av kommissionen, gemensamt med medlemsstaterna, i decentraliserad form tillsammans med tredje länder som är mottagare av bistånd, eller slutligen i samarbete med internationella organisationer. Den centraliserade förvaltningen bör kunna bedrivas antingen direkt av kommissionens enheter eller indirekt genom delegering till gemenskapsrättsliga organ eller nationella offentligrättsliga organ. Oavsett vem som helt eller delvis ansvarar för genomförandet av budgeten måste det inom de olika formerna för detta garanteras att förfarandena för skydd av gemenskapens medel respekteras; samtidigt måste det bekräftas att kommissionen i enlighet med artikel 274 i fördraget alltid har det slutliga ansvaret för genomförandet av budgeten.

(36) ?De bestämmelser som reglerar de olika förfarandena för genomförande av budgeten, särskilt villkoren för att anförtro genomförandebefogenheter åt tredje man, har genom åren kommit att bli onödigt komplicerade och bör därför förenklas. Man bör dock samtidigt hålla fast vid det ursprungliga syftet med att anförtro sådana uppgifter åt tredje man, nämligen att öppenheten och kontrollnivån bör vara likvärdig med den som förväntas från kommissionens egna avdelningar, oavsett vilket förfarande för genomförandet som används. Det bör därför göras klar åtskillnad mellan situationer där budgeten genomförs direkt av kommissionen eller dess genomförandeorgan och situationer där budgeten genomförs indirekt med hjälp av tredje man. På grundval av denna logik bör man kunna upprätta en gemensam ordning för all indirekt förvaltning, med möjlighet till anpassning till sektorsspecifika regler, särskilt när budgeten genomförs indirekt av medlemsstaterna genom delad förvaltning. En sådan gemensam ordning bör innefatta de grundläggande principer som kommissionen måste rätta sig efter när den beslutar att genomföra en del av budgeten genom indirekt förvaltning, samt de grundprinciper som de tredje parter som anförtros befogenheterna måste rätta sig efter. Kommissionen bör få välja om den vill tillämpa unionens regler och förfaranden eller godta de regler och förfaranden som den enhet som anförtrotts befogenheterna tillämpar, förutsatt att de senare ger ett likvärdigt skydd av unionens finansiella intressen. ⎪

⎢ 1605/2002 skäl 17 och 18 (anpassade)

? ny

(37) Kommissionens ansvar för genomförandet av budgeten medför att den inte får delegera uppgifter som innebär utövande av officiella maktbefogenheter och inbegriper skönsmässig bedömning. I denna förordning bör det erinras om denna princip, och räckvidden av de uppgifter som kan delegeras bör anges. Det bör också preciseras att privaträttsliga organ inte bör få vidta åtgärder som leder till att budgetanslag utnyttjas, utom i de fall då de under vissa angivna betingelser anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning, utan bara får utföra tekniska och administrativa tjänster eller förberedande eller kompletterande uppgifter.

(38) Respekten för principerna om öppenhet och sund ekonomisk förvaltning innebär att de offentligrättsliga organ - eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning - som genom delegering tilldelats uppgifter som innebär att genomföra budgettransaktioner för kommissionens räkning bör förfoga över tydliga regler för upphandling, en effektiv intern kontroll, ett redovisningssystem där gemenskapsmedlen redovisas separat från deras övriga verksamhet, samt en extern revision.

(39) ?Reglerna för förhandsbedömning bör anpassas för att garantera att alla enheter och personer som anförtros genomförandeuppgifter erbjuder ett skydd för unionens finansiella intressen som är likvärdigt med det som krävs enligt denna förordning. Detta gäller emellertid inte medlemsstater, eftersom dessa inte behöver genomgå någon sådan förhandsbedömning. Som en del av kommissionens övervakningsansvar bör ett antal bestämmelser om kontroll och revision införas, bland annat om hur räkenskapsavslutningen ska gå till inom varje förfarande för budgetförvaltning. ⎪

∫ ny

(40) Med tanke på operativa behov och vikten av att underlätta för de potentiella bidragsmottagare och andra aktörer som bidrar till genomförandet bör kraven stå i proportion till riskerna med den specifika åtgärden och den allmänna kontrollmiljö som omgärdar den. Vid bedömningen av huruvida en tredje part har förmågan att uppfylla kraven ska hänsyn även tas till vilken typ av ansvar kommissionen har och vilka åtgärder den vidtar för att övervaka och stödja genomförandet av åtgärden. Denna förordning bör vidare innehålla bestämmelser om nya redskap som kan bidra till ett effektivare genomförande av åtgärder och utnyttjande av budgetanslagen, till exempel finansieringsinstrument och offentlig-privata partnerskap.

∫ ny

(41) Erfarenheterna med offentlig-privata partnerskap som institutionaliserats som unionsorgan enligt artikel 185 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 visar att ytterligare alternativ bör tillkomma för att öka urvalet av instrument för att inkludera organ vars regler är mer flexibla och mer lättillgängliga för privata partner än dem som gäller för Europeiska unionens institutioner. Dessa alternativ bör sortera under indirekt förvaltning. Ett sådant alternativ bör vara organ som inrättas genom en grundrättsakt och vars finansiella regler anpassas till de principer som krävs för en sund ekonomisk förvaltning av Europeiska unionens medel. Dessa principer bör antas genom en delegerad förordning, och baseras på dem som gäller för externa enheter som anförtros uppgifter som ingår i budgetgenomförandet. Ett annat alternativ bör vara att offentlig-privata partnerskap genomförs av organ som omfattas av privaträtten i en medlemsstat.

∫ ny

(42) Medlemsstaternas grundläggande kontroll- och revisionsskyldigheter vid indirekt genomförande av budgeten genom delad förvaltning, vilka hittills bara har reglerats i sektorsspecifika förordningar, bör i enlighet med artikel 317 i fördraget införas i denna förordning. Det bör därför införas bestämmelser om en samlad ram för samtliga berörda politikområden, harmoniserade administrativa strukturer för arbetet på nationell nivå, gemensamma förvaltnings- och kontrollkrav för dessa strukturer, bestämmelser om årliga förvaltningsförklaringar och oberoende revisionsutlåtanden över dessa förklaringar samt en årlig förklaring från medlemsstaten där den tar på sig ansvaret för förvaltningen av de medel från unionen som den anförtrotts, samt bestämmelser om granskning och godkännande av räkenskaper, tillfällig indragning samt mekanismer för korrigering från kommissionens sida. Detaljreglering bör dock även fortsättningsvis ske genom sektorsspecifika förordningar.

⎢ 1605/2002 skäl 19 (anpassad)

(43) I denna förordning fastställs i I enlighet med artikel √ 322 ∏ 279 c i fördraget bör √ befogenheter och ansvar för aktörerna i budgetförvaltningen, i synnerhet ∏ utanordnarnas, räkenskapsförarens och internrevisorns befogenheter och ansvar regleras √ genom denna förordning ∏.

Utanordnarna √ bör ∏ ansvarar helt för alla inkomst- och utgiftstransaktioner som faller inom deras behörighet och bör kunna stå till svars för dessa transaktioner, vid behov även inom ramen för disciplinförfaranden. Följaktligen bör utanordnarnas ansvar ökas genom att den centraliserade förhandskontrollen avskaffas, särskilt styrekonomens förhandsgodkännande av inkomster och utgifter samt det förfarande enligt vilket räkenskapsföraren skall kontrollera att betalningar löser gemenskapen från dess förpliktelser.

Räkenskapsföraren skall √ bör även ∏ fortsättningsvis ansvara för att betalningar effektueras på korrekt sätt, för att kräva in inkomster och driva in fordringar. Räkenskapsföraren skall √ bör ∏ också sörja för förvaltningen av likvida medel och för räkenskaperna samt ansvara för upprättandet av institutionens redovisningar.

Internrevisorn skall √ bör ∏ fullgöra sina uppgifter i enlighet med internationellt vedertagna normer inom revisionsområdet. Hans uppgift √ bör vara ∏ är att kontrollera att de förvaltnings- och kontrollsystem som inrättats av utanordnarna fungerar väl.

Internrevisorn skall inte medverka vid genomförandet av finansiella transaktioner. Han har inte som uppgift att utföra förhandskontroller inför utanordnarnas beslut om transaktioner, eftersom detta ansvar hädanefter helt och hållet bör ligga på utanordnarna.

∫ ny

(44) Vissa bestämmelser om den delegerade utanordnaren behöver klargöras, särskilt vad gäller de förfaranden för interna kontroller i förhand och i efterhand som den delegerade utanordnaren ska inrätta, samt i fråga om hans eller hennes rapporteringsskyldigheter. För detta syfte bör reglerna för innehållet i den delegerade utanordnarens årliga verksamhetsrapport uppdateras enligt etablerad praxis, bland annat genom krav på de uppgifter om finansiella förhållanden och förvaltning som ska ingå som underlag för hans eller hennes förklaring om utförandet av förvaltningsuppgifterna.

⎢ 1995/2006 skäl 24 (anpassad)

? ny

(45) ?Kommissionens räkenskapsförares ansvar bör förtydligas, och det bör särskilt anges att han eller hon ska ha befogenheten att fastställa redovisningsreglerna och den harmoniserade kontoplanen, medan övriga räkenskapsförare fastställer redovisningsförfaranden för sina respektive institutioner. ⎪ Man bör förtydliga räkenskapsförarens √ räkenskapsförarnas ∏ ansvar när det gäller att bestyrka räkenskaperna på grundval av de uppgifter som kommer in från utanordnarna. Räkenskapsföraren √ Räkenskapsförarna ∏ bör därför få befogenhet att kontrollera den information som mottagits från den delegerade utanordnaren och att införa reservationer, om så är nödvändigt.

∫ ny

(46) För att underlätta genomförandet av vissa program och åtgärder som anförtrotts åt finansinstitut bör denna förordning ge möjligheten att öppna förvaltningskonton. Sådana bankkonton bör få öppnas vid ett finansinstitut på kommissionens vägnar och i dess namn. De bör förvaltas av finansinstitutet i fråga på utanordnarens ansvar, och det bör vara tillåtet att öppna sådana konton i andra valutor än euro.

⎢ 1605/2002 skäl 20 (anpassad)

(47) Utanordnarnas, räkenskapsförarnas och förskottsförvaltarnas ansvar √ bör inte skilja sig ∏ skiljer sig inte till sin natur från det ansvar som åvilar andra tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna och bör, inom ramen för √ tjänsteföreskrifterna ∏ deras tjänsteföreskrifter och anställningsvillkor, omfattas av gällande disciplinåtgärder och krav på ekonomisk kompensation. √Däremot bör särskilda bestämmelser om fel som begås av räkenskapsförarna och förskottsförvaltarna bibehållas, beroende på särarten i de uppgifter de utför. Õ Reglerna om särskilda skadestånd och försäkringar i dessa fall skall dock inte behållas. Dessutom bör utanordnarens ansvar preciseras. Varje institution Ö bör ∏ skall inrätta en specialiserad instans för att biträda tillsättningsmyndigheten när det gäller att bedöma fall av oegentligheter av finansiell natur, bedrägeriärenden undantagna, som kan leda till att en aktör blir föremål för disciplinåtgärder eller krav på ekonomisk gottgörelse. Om systematiska fel upptäcks under arbetet bör denna instans också få till uppgift att rapportera till utanordnaren och internrevisorn om detta. När det gäller bedrägerifall bör det däremot i denna förordning hänvisas till de gällande bestämmelserna om skydd av √ unionens ∏ Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen och om kamp mot korruption som √ unionens ∏ tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller √ tjänstemän i ∏ medlemsstaterna är delaktiga i.

⎢ 1995/2006 skäl 23

(48) Det bör bli möjligt för flera institutioner att inrätta gemensamma instanser för finansiella oegentligheter.

∫ ny

(49) I fråga om inkomsttransaktioner kräver budgetbehoven att reglerna för beräknade fordringar samordnas. Beräknade fordringar bör registreras när det finns en viss grad av sannolikhet för inkomsten och den kan omsättas i sifferuppgifter med en viss grad av exakthet. Det går att skapa vissa förenklingar genom att införa särskilda bestämmelser om förfaranden för justering eller avskrivning av beräknade fordringar.

⎢ 1995/2006 skäl 26 (anpassad)

? ny

(50) En preskriptionstid för fordringar bör √ fastställas ∏ införas. Till skillnad från många medlemsstater omfattas √ unionen ∏ gemenskapen inte av någon preskriptionstid för hur länge en finansiell fordran är giltig. Inte heller omfattas √ unionens ∏ gemenskapens fordringar på tredje man av någon sådan preskriptionstid. Ett införande av en sådan bestämmelse om preskriptionstid ligger i linje med sund ekonomisk förvaltning.

(51) ?Reglerna för att kräva in fordringar behöver förtydligas och skärpas. Man behöver särskilt klargöra att det faktum att en fastställd fordran delvis har annullerats inte innebär att Europeiska unionen avstår från rätten till den fastställda fordringen. För att stärka skyddet av unionens finansiella intressen bör medlemsstaterna behandla unionens fordringar på samma sätt som fordringar som innehas av offentliga organ på deras eget territorium.⎪

(52) Mot bakgrund av kommissionens meddelande om handläggning av preliminärt inkasserade böter[19] bör böter och andra påföljder och sanktioner och alla inkomster som genereras av dem bokföras som budgetinkomster året efter det att alla rättsmedel för att överklaga de beslut genom vilka de ålagts är uttömda. Som ett undantag mot denna regel bör en andel på högst 2 % av de totala beloppen för berörda böter eller andra påföljder som ska föras in i budgeten avsättas för den fond som inrättas genom ovan nämnda meddelande.

⎢ 1605/2002 skäl 21 (anpassad)

(53) Begreppen budgetmässigt respektive rättsligt åtagande av utgifter bör klargöras, liksom villkoren för genomförandet av dessa åtaganden. För att minska mängden ”vilande åtaganden” är det viktigt att begränsa den tid under vilken enskilda rättsliga åtaganden kan ingås på grundval av allmänna budgetmässiga åtaganden. Dessutom bör det införas en bestämmelse om att enskilda åtaganden som inte har givit anledning till utbetalning under tre års tid √ bör ∏ skall dras tillbaka.

∫ ny

(54) I linje med principen om sund ekonomisk förvaltning krävs vissa förtydliganden i fråga om de olika typerna av betalningar. Den behöriga utanordnaren bör regelbundet räkna av belopp som utgör förfinansiering, i enlighet med de redovisningsregler som fastställts av kommissionens räkenskapsförare. Kontrakt, bidragsbeslut, bidragsöverenskommelser och överenskommelser om delegering till tredje man bör därför innehålla lämpliga bestämmelser för detta ändamål.

⎢ 1605/2002 skäl 22 (anpassad)

(55) I denna förordning bör de olika typer av betalningar som utanordnarna kan använda sig av definieras. Betalningar av dessa typer bör genomföras huvudsakligen i enlighet med hur effektiv åtgärden är och vilka resultat den leder till. De oklara begreppen förskott och delbetalning bör avskaffas. Om hela beloppet inte betalas med en gång bör betalningarna genomföras som förskottsbetalningar, löpande betalningar eller slutbetalningar.

⎢ 1605/2002 skäl 23 (anpassad)

(56) Det bör i denna förordning anges att kKontroll, godkännande och utbetalning av ett belopp √ bör ∏ skall utföras inom en frist som kommer att anges i genomförandebestämmelserna, och att fordringsägaren √ bör ∏ efter fristens utgång har rätt till dröjsmålsränta som belastar budgeten.

∫ ny

(57) Institutionerna bör ha rätt att i förhand godkänna att dokument får överföras på elektronisk väg. Mot bakgrund av kommissionens beslut om elektroniska och digitala handlingar bör de finansiella bestämmelserna om styrkande handlingar i samband med åtaganden uppdateras på så sätt att det uttryckligen anges att elektroniska orderblanketter och fakturor har rättsverkan vid registrering av rättsliga åtaganden.

⎢ 1995/2006 skäl 25

(58) Förhållandet mellan kommissionens internrevisor och de organ som bildats av gemenskaperna bör klargöras. Dessa organ bör ha sina egna funktioner för internrevision som rapporterar till deras styrelser, medan kommissionens internrevisor rapporterar till kommissionens kollegium om de förfaranden och system som används inom institutionen. Det bör räcka att kommissionens internrevisor bekräftar att dessa organs internrevisionsfunktion uppfyller internationella normer, och han bör därför kunna utvärdera internrevisionsverksamhetens kvalitet.

⎢ 1995/2006 skäl 27 (anpassad)

(59) Budgetförordningen Denna förordning bör avspegla ramavtalens betydelse i hanteringen av offentlig upphandling. Den bör främja användningen av interinstitutionella upphandlingsförfaranden samt tillåta gemensamma upphandlingsförfaranden mellan en institution och en upphandlande myndighet från en medlemsstat.

⎢ 1605/2002 skäl 24 (anpassad)

(60) När institutionerna för egen räkning tilldelar kontrakt genom offentlig upphandling bör Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av förfarandena vid tilldelning av kontrakt vid offentlig upphandling av varor, tjänster samt bygg- och anläggningsarbeten tillämpas; dessutom bör de regler som tillämpas på de kontrakt som institutionerna ingår för tredje mans räkning stämma överens med principerna i dessa direktiv.

⎢ 1995/2006 skäl 28 (anpassad)

(61) √Vad gäller offentlig upphandling bör vissa ∏ Vissa tekniska justeringar bör göras för att se till att de termer som används i budgetförordningen √ denna förordning ∏ stämmer helt överens med motsvarande termer i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster[20]. Medlemsstaternas möjlighet enligt det direktivet att fastställa specifika förfaranden för kontrakt som förklaras vara sekretessbelagda, när fullgörandet av dem måste åtföljas av särskilda säkerhetsåtgärder eller när skyddet av medlemsstaten så påfordrar bör även omfatta gemenskapsinstitutionerna √ unionens institutioner ∏.

⎢ 1605/2002 skäl 25

(62) För undvikande av oegentligheter och kamp mot bedrägeri och korruption, samt till stöd för en sund och effektiv förvaltning, bör anbudsgivare och anbudssökande som har gjort sig skyldiga till sådana handlingar, eller som befinner sig i intressekonflikt, uteslutas från tilldelning av kontrakt.

⎢ 1995/2006 skäl 29 (anpassad)

? ny

(63) I linje med direktiv 2004/18/EG behöver reglerna för uteslutning från upphandlingsförfaranden förtydligas. För att främja rättssäkerheten och proportionaliteten bör dessutom en maximal uteslutningsperiod fastställas i √ denna förordning ∏ budgetförordningen. √Mot bakgrund av direktiv 2004/18/EG bör ett undantag för reglerna om uteslutning göras ∏ för inköp av varor på särskilt gynnsamma villkor, antingen hos en varuleverantör som slutgiltigt avslutar sin affärsverksamhet eller hos en god man eller en likvidator vid insolvensförfarande, offentligt ackord eller förfarande av liknande slag som finns i nationell lagstiftning.

(64) ?Reglerna för uteslutning bör också förstärkas i syfte att förbättra skyddet av unionens finansiella intressen. I linje med direktiv 2004/18/EG bör en hänvisning till penningtvätt läggas till. Bestämmelsen om uteslutning av anbudssökande och anbudsgivare som i en lagakraftvunnen dom har dömts för brott mot yrkesetiken, bedrägeri, korruption, deltagande i kriminella organisationer, penningtvätt eller någon annan verksamhet som skadar unionens finansiella intressen bör utvidgas till att gälla även personer med befogenhet att företräda dem eller fatta beslut på deras vägnar, eller som kontrollerar dem. För proportionalitetens skull bör dock anbudssökande och anbudsgivare inte uteslutas om de kan visa att de har vidtagit lämpliga åtgärder mot de personer med befogenhet att representera dem som avses ovan. För att garantera kontinuiteten i institutionens verksamhet bör man, vid förhandlade förfaranden där ett kontrakt av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grund av ensamrätt bara kan tilldelas en aktör, få göra undantag från kravet på uteslutning om det grundar sig på konkurs eller motsvarande situationer, allvarliga fel i yrkesutövningen eller underlåtelser i fråga om socialförsäkringsavgifter.

⎢ 1995/2006 skäl 30 (anpassad)

(65) Det bör bli obligatoriskt för Aanbudssökande eller anbudsgivare att enligt budgetförordningen √ bör vara skyldiga att ∏ på begäran lämna intyg om ägarskap eller ledning, kontroll och befogenhet att företräda den juridiska person som lämnar in ett anbud eller om att deras underleverantörer inte befinner sig i någon av de situationer √ som ger upphov till uteslutning från deltagande i anbudsförfaranden ∏ som avses i artikel 93 i budgetförordningen. Anbudsgivare bör inte åläggas att lämna intyg om att de inte befinner sig i en av de situationer som medför uteslutning när de deltar i upphandlingsförfaranden som avser tilldelning av kontrakt till mycket låga värden.

⎢ 1995/2006 skäl 31 (anpassad)

? ny

(66) För att förbättra och effektivisera upphandlingsförfarandena bör databasen över kandidater eller anbudsgivare vid uteslutning vara gemensam för de institutioner, genomförandeorgan och andra organ som avses i budgetförordningen √ denna förordning ∏.

(67) ?Även om Europeiska centralbanken och Europeiska investeringsbanken har en särskild status inom den institutionella ramen för Europeiska unionen påverkas unionens finansiella intressen av hur dessa bankers egna medel förvaltas. Bankerna bör därför ha tillgång till informationen i den centrala databas över uteslutna som skapats som ett skydd för unionens finansiella intressen, och de bör på eget ansvar och i enlighet med sina egna upphandlingsregler ta hänsyn till uppgifterna i databasen. Europeiska centralbanken och Europeiska investeringsbanken bör också underrätta kommissionen om anbudsgivare som i en lagakraftvunnen dom har dömts för bedrägeri eller liknande brott som skadar unionens finansiella intressen.

⎢ 1605/2002 skäl 26 och 27 (anpassade) (anpassad)

(68) För öppenhetens skull bör dessutom anbudsgivare och anbudssökande på lämpligt sätt informeras om tilldelning av kontrakt.

(69) I samband med att utanordnarnas ansvar utvidgas bör slutligen förhandskontrollen från den nuvarande Rådgivande kommittén för upphandling och kontrakt avskaffas.

⎢ 1995/2006 skäl 32 och 33 (anpassade) (anpassad)

(70) Av hänsyn till de icke utvalda anbudsgivarnas intressen bör det föreskrivas att ett kontrakt som omfattas av direktiv 2004/18/EG inte ska kunna undertecknas förrän en rimlig period har förflutit.

(71) Kravet, enligt budgetförordningen √ denna förordning ∏, att institutionerna ska avbryta ett upphandlingsförfarande eller ett kontrakt om bedrägeri eller oegentligheter upptäcks bör förtydligas, så att de √ övriga ∏ relevanta bestämmelserna i den förordningen blir lättare att tillämpa.

∫ ny

(72) I fråga om administrativa och ekonomiska påföljder bör det införas en sund rättslig grund för offentliggörandet av beslut om sådana påföljder, i linje med gällande krav på uppgiftsskydd. Med tanke på kraven på uppgiftsskydd och rättssäkerhet bör sådant offentliggörande inte vara obligatoriskt.

⎢ 1605/2002 skäl 28 (anpassad)

? ny

(73) I fråga om bidrag bör det skapas en struktur för beviljande och kontroll av gemenskapsbidrag √ bidrag från unionen ∏ genom särskilda bestämmelser som bygger på principerna om öppenhet, likabehandling, samfinansiering, ? icke-vinst, nedtrappning av administrativa bidrag, ⎪ kontroll samt principen att bidrag inte kan beviljas retroaktivt.

⎢ 1605/2002 skäl 29 (anpassad)

(74) För undvikande av kumulering bör bidrag inte kunna beviljas för att finansiera en och samma åtgärd eller för driftskostnader två gånger under ett och samma budgetår.

⎢ 1605/2002 skäl 30 (anpassad)

(75) Som ett led i institutionernas kamp mot bedrägeri och korruption bör det införas bestämmelser om uteslutning från beviljande av bidrag, på samma sätt som gäller för reglerna om tilldelning av offentliga kontrakt.

⎢ 1605/2002 skäl 31 (anpassad)

(76) När ett bidrag beviljats skall, för att institutionens och bidragsmottagarens rättigheter och skyldigheter skall iakttas, dessa anges i en skriftlig överenskommelse.

⎢ 1995/2006 skäl 34, 35 och 36 (anpassade) (anpassad)

(77) √I förenklingssyfte bör ∏ Det krävs också en förenkling av bestämmelserna om bidrag

(78) Kkraven på kontroller och säkerheter bör bringas i proportion till de faktiska ekonomiska riskerna.

(79) Definitionen av bidrag behöver √ bör ∏ klargöras, särskilt vad gäller finansiering avseende låneverksamhet eller aktieinnehav och utgifter för fiskemarknaderna. För att √ garantera en sund förvaltning av ∏ förbättra förvaltningen av bidrag och förenkla förfarandena bör det bli möjligt att bevilja bidrag antingen genom ett beslut av institutionen eller genom en skriftlig överenskommelse med bidragsmottagaren.

(80) Av tydlighets- och insynsskäl bör användningen av enhetsbelopp och finansiering till schablonsats tillåtas parallellt med den mer traditionella metoden att ersätta faktiskt uppkomna kostnader.

(81) För rättslig klarhet bör de undantag från regeln att bidrag inte får leda till vinst som anges i genomförandebestämmelserna införas i själva budgetförordningen. Det bör också anges uttryckligen att syftet med att bevilja bidrag till vissa åtgärder är att stärka den ekonomiska kapaciteten eller generera en inkomst.

⎢ 1525/2007 skäl 1, 4 och 5 (anpassade) (anpassad)

(82) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2004/2003 av den 4 november 2003 om regler för och finansiering av politiska partier på europeisk nivå[21] fastställs bland annat regler för finansiering av politiska partier på europeisk nivå ur Europeiska unionens allmänna budget. De Dessa regler som styr finansieringen av politiska partier på europeisk nivå bör anpassas så att de tar bättre hänsyn till de särskilda villkor enligt vilka de politiska partierna arbetar. Till dessa villkor hör förändrade politiska utmaningar och dagordningar som innebär budgetkonsekvenser som de politiska partierna inte kan förutse vid upprättandet av sina årliga arbetsprogram och budgetar. I detta syfte bör begränsade möjligheter införas till överföring av finansiering från ett år till det första kvartalet följande år.

(83) För att stärka partiernas möjligheter till långsiktig finansiell planering och ta hänsyn till finansieringsbehoven som varierar från ett år till ett annat samt för att stärka incitamenten för partierna att inte vara beroende av offentliga medel enbart, bör politiska partier på europeisk nivå tillåtas att etablera begränsade finansiella reserver som baseras på egna medel från andra källor än Europeiska unionens allmänna budget. Ovannämnda avvikelser från regeln att bidrag inte får leda till vinst bör vara ett undantag och bör inte utgöra något prejudikat.

⎢ 1995/2006 skäl 37, 38, 41 (anpassade) (anpassad)

(84) Bestämmelsen att bidrag bör beviljas på grundval av ansökningsomgångar har visat sig väl motiverad. Erfarenheten har dock också visat att åtgärdens natur ibland kan medföra att ett val mellan flera mottagare inte är möjligt, och som √ vilka fall ∏ således bör undantas från denna regel.

(85) Bestämmelsen att samma mottagare inte bör beviljas bidrag för samma åtgärd mer än en gång bör modifieras. Vissa grundläggande rättsakter tillåter att gemenskapsmedel √ EU-medel ∏ från olika källor får kombineras, och √ med tanke på behovet att se till att utgifterna blir verkningsfulla ∏ kan antalet sådana fall bli vanligare kan komma att öka i framtiden för att se till att utgifterna blir verkningsfulla. Det bör dock klart anges i √ denna förordning ∏ budgetförordningen att samma kostnad inte får täckas med gemenskapsmedel mer än en gång.

(86) Vissa begränsningar av potentiella mottagares möjlighet att beviljas bidrag bör tas bort √ under vissa omständigheter ∏, på så sätt att fysiska personer och vissa typer av sammanslutningar som inte är juridiska personer kan bli bidragsmottagare. Av proportionalitetsprincipen följer att utanordnaren vid bidrag till mycket lågt värde √ bör få ∏ får avstå från att kräva att de sökande ska lämna intyg på att de inte befinner sig i någon av de situationer som föranleder uteslutning enligt relevanta bestämmelser i budgetförordningen √ enligt denna förordning ∏ .

(87) Den gällande bestämmelsen i budgetförordningen √ denna förordning ∏ om upphandlingsnormer för bidragsmottagare är oklar och bör förenklas. Det bör vidare regleras uttryckligen i vilka fall genomförandet av en åtgärd gör det nödvändigt att betala ut ekonomiskt stöd till tredje man.

∫ ny

(88) Praktiska erfarenheter har visat att systemet med enhetsbelopp (enhetsbelopp, standardiserade skalor av enhetskostnader, schablonsatser) bör förtydligas, och detta system bör tydligt skiljas från fall där faktiska kostnader verifieras i efterhand. Detta bör också föranleda en anpassning av kontrollåtgärderna, genom en möjlighet att begära verksamhetsrevision och att i de fall återkommande fel konstateras hos en viss mottagare låta slutsatserna omfatta även liknande projekt som drivits av samma mottagare men som inte i sig själva omfattats av revision. Slutligen bör mottagarnas möjlighet att vidarebefordra sitt bidrag till tredje man utvidgas på vissa villkor, om detta underlättar ett korrekt genomförande av program där det behövs två utbetalningsnivåer därför att programmet riktar sig till ett stort antal fysiska personer. Denna vidarebefordran av medel bör godkännas under förutsättning att den som tar emot medlen i första ledet kan ge tillräckliga garantier och att bidragsöverenskommelsen innehåller lämpliga bestämmelser för att begränsa handlingsutrymmet för den som hanterar bidraget i andra ledet, samt bestämmelser om berörda belopp.

∫ ny

(89) Priser i tävlingar bör betraktas som en ny kategori av ekonomiskt stöd och behandlas separat från systemet för bidrag, så att reglerna för priser inte innehåller några hänvisningar till förutsedda kostnader. Priser bör tas upp i det årliga arbetsprogrammet och bör, om beloppet överstiger en viss nivå, endast få delas ut efter det att kommissionen har godkänt de tilldelningsvillkor och tilldelningskriterier som den bidragsmottagare eller kontraktspart som delar ut priset tillämpar.

∫ ny

(90) När syftet är att sammanföra medel från Europeiska unionen med medel från andra källor för att åstadkomma en hävstångseffekt har olika finansieringsinstrument allt oftare en viktig roll att spela. Eftersom sådana finansieringsinstrument inte kan likställas med tjänster eller bidrag bör de räknas som en ny kategori av ekonomiskt stöd.

⎢ 1605/2002 skäl 32

(91) När det gäller räkenskaperna och redovisningen bör det anges att räkenskaperna består av allmänna räkenskaper och budgeträkenskaper och det bör betonas att syftet med de allmänna räkenskaperna är att ge en periodiserad redovisning, medan budgeträkenskapernas syfte är att upprätta sammanställningen över resultatet av budgetgenomförandet samt rapporterna om budgetens genomförande.

⎢ 1995/2006 skäl 44 (anpassad)

? ny

(54) I fråga om bokföring och redovisning ? bör redovisningsreglerna förenklas på så sätt att unionens redovisning bara behöver bestå av den konsoliderade redovisningen och de sammanställda budgeträkenskaperna. För att ta hänsyn till Europeiska centralbankens särskilda oberoende bör det även förtydligas att konsolideringen bara omfattar de institutioner som finansieras av unionens budget. Slutligen ⎪ bör det genom en uttrycklig bestämmelse i budgetförordningen göras möjligt för kommissionens räkenskapsförare att i överensstämmelse med internationella redovisningsstandarder besluta vilka organ – förutom dem som tar emot gemenskapsbidrag √ bidrag från unionen ∏ – som ska omfattas av konsolideringen, förutsatt att konsolideringen av räkenskaperna varken medför överföring av anslag från självfinansierande organ till Europeiska unionens allmänna budget eller påverkar deras ekonomiska och operativa autonomi och förfaranden för beviljande av ansvarsfrihet för bokföringen.

∫ ny

(55) För att klart skilja på befogenheterna och ansvaret hos å ena sidan kommissionens räkenskapsförare, å andra sidan räkenskapsförarna för övriga institutioner och organ som ingår i konsolideringen, bör det anges att rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret ska förberedas av varje institution och organ och översändas till budgetmyndigheten och revisionsrätten senast den 31 mars det påföljande budgetåret.

⎢ 1605/2002 skäl 33 (anpassad)

(92) De principer som ligger till grund för de allmänna räkenskaperna och årsbokslutet bör fastställas med hänvisning till internationellt erkända redovisningsprinciper samt till √ rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget ∏ Europaparlamentets och rådets direktiv om årsbokslut i vissa typer av bolag √ [22] ∏ , så långt dessa är relevanta för den offentliga sektorn.

⎢ 1605/2002 skäl 34 (anpassad)

(93) Det visar sig nödvändigt att anpassa bestämmelserna om vilken information som ska ges om budgetens genomförande, så att informationen utvidgas till att också omfatta √ också omfattar ∏ användningen av anslag som överförts, gjorts disponibla på nytt och använts på nytt, samt till de olika organ som lyder under gemenskapsrätten √ Europeiska unionens lagstiftning ∏, och att bättre organisera det månatliga uppgiftslämnandet och den rapport om genomförandet som √ bör ∏ skall lämnas till budgetmyndigheten tre gånger per år.

⎢ 1605/2002 skäl 35

(94) Institutionernas redovisningsmetoder bör harmoniseras, och kommissionens räkenskapsförare bör ha initiativrätt på detta område.

⎢ 1605/2002 skäl 36 (anpassad)

(95) Det bör anges att datoriseringen av den ekonomiska förvaltningen inte får påverka revisionsrättens rätt till tillgång till styrkande handlingar.

∫ ny

(96) Europeiska unionens regler och principer för redovisning bör uppdateras, för att garantera en god samstämmighet med de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS).

∫ ny

(97) Bestämmelserna om preliminära och slutliga redovisningar bör aktualiseras, särskilt för att stadga om den rapporteringsinformation som bör åtfölja de redovisningar som sänds till kommissionens räkenskapsförare för konsolidering. Hänvisningar bör också göras till det skriftliga uttalande som institutioner och organ som finansieras genom budgeten till revisionsrätten bifogar sina slutliga redovisningar, samt även till det skriftliga uttalande som åtföljer unionens slutliga konsoliderade redovisningar. En tidigare tidsfrist bör slutligen fastställas för revisionsrätten för dess iakttagelser angående de preliminära redovisningarna från andra institutioner än kommissionen och organ som finansieras genom budgeten för att ge dem möjlighet att arbeta fram sina slutliga redovisningar under beaktande av revisionsrättens anmärkningar.

⎢ 1605/2002 skäl 37

(98) När det gäller extern kontroll och beviljande av ansvarsfrihet medför - även om kommissionen bär hela ansvaret för budgetens genomförande - vikten av den gemensamma förvaltningen som utförs tillsammans med medlemsstaterna att medlemsstaternas samarbete behövs vid revisionsrättens granskningsförfarande och därefter under budgetmyndighetens förfarande för ansvarsfrihet.

⎢ 1605/2002 skäl 38 (anpassad)

(99) För att √ Tidsplanen för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet bör ∏ skapa optimala villkor för redovisningen samt för detta förfarandetidplanen för detta förfarande ändras.

⎢ 1605/2002 skäl 39 (anpassad)

(100) Kommissionen bör på Europaparlamentets begäran lämna alla upplysningar som behövs för att förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet för √ relevant ∏ ifrågavarande budgetår ska fungera väl, i enlighet med artikel √ 319 ∏ 276 i EG- fördraget.

⎢ 1605/2002 skäl 40 (anpassad)

(101) Vissa av √ unionens ∏ gemensamma politikområden bör omfattas av särskilda bestämmelser, varvid de grundläggande principerna i denna förordning bör respekteras.

⎢ 1605/2002 skäl 41 (anpassad)

(102) Det visar sig nödvändigt att föreskriva en möjlighet att ingå förhandsåtaganden från och med den 15 november före det budgetår som avses i fråga om anslagen till EUGFJ och de administrativa anslagen.

⎢ 1995/2006 skäl 45 och 46 (anpassad)

? ny

(103) Eftersom EGFJ kommer att ersätta den Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) med avseende på finansieringen av marknadsåtgärder från den 1 januari 2007, bör viss terminologi i budgetförordningen anpassas. Det bör även klargöras att preliminära åtaganden får ske även efter den normala tidsfristen på två månader efter mottagandet av medlemsstaternas utgiftsberäkningar i de fall då ett beslut om överföring av anslag mellan budgetrubriker förväntas. De särskilda bestämmelserna i budgetförordningen om anslagsöverföringar bör förtydligas.

(104) (59) Terminologin bör också justeras så att hänvisningar endast görs till strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och medel på och fonder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som förvaltas genom delad förvaltning. Hänvisningarna till strukturåtgärder (Ispa) och jordbruksåtgärder (Sapard) inför en EU-anslutning bör lyftas ut, eftersom dessa instrument förvaltas genom ? indirekt ⎪ förvaltning i tredjeland ? och inte genom delad förvaltning med medlemsstaterna ⎪ . Budgetförordningens bestämmelse om i vilka fall anslag som tidigare dragits tillbaka får göras tillgängliga på nytt bör bara bibehållas för de fall där uppenbara fel begåtts av kommissionen, eftersom fallet force majeure behandlas i de nya grundläggande rättsakterna för strukturåtgärder för perioden 2007–2013.

⎢ 1605/2002 skäl 42 (anpassad)

? ny

(105) För ? de särskilda bestämmelserna i denna förordning om strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och fonder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som förvaltas genom delad förvaltning ⎪ strukturfonderna bör reglerna om återbetalning av förskott och om att anslag får göras disponibla på nytt kvarstå enligt villkoren i kommissionens förklaring som bifogats rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna[23], senast ändrad genom förordning (EG) nr 1447/2001[24], . ?Genom undantag från regeln om överföring bör det dessutom vara tillåtet att överföra åtagandebemyndiganden som är disponibla i slutet av budgetåret, när de härrör från återbetalningar av förskott, till dess att programmet avslutas, och att använda dessa åtagandebemyndiganden när andra åtagandebemyndiganden inte längre finns disponibla. ⎪

⎢ 1995/2006 skäl 47 och 48 (anpassad)

(61) En bestämmelse bör tillfogas angående i budgetförordningen för att täcka de inkomster avsatta för särskilda ändamål som uppstod i samband med att Europeiska kol- och stålgemenskapen upphörde, och för att ställa anslag motsvarande dessa inkomster till förfogande.

(62) Det är nödvändigt att tillåta att anslag görs disponibla på nytt om de dragits tillbaka till följd av att de projekt som de var öronmärkta för inte genomförts alls eller bara delvis. Detta bör dock endast vara möjligt på strikta villkor och endast inom området forskning, eftersom forskningsprojekt medför en högre ekonomisk risk än projekt inom andra politikområden.

⎢ 1605/2002 skäl 43 (anpassad)

? ny

(106) När det gäller forskningen bör budgeten vara uppställd på ett sätt som är √ följdriktigt ∏ förenligt med bestämmelserna om verksamhetsbaserad budgetering. samtidigt som Den flexibilitet i förvaltningen som Gemensamma forskningscentret för närvarande åtnjuter √ bör behållas ∏.

(107) ?Klargöranden behövs vidare i fråga om det gemensamma forskningscentrumets deltagande i upphandlings- och bidragsförfaranden när det sköter verksamheter som helt eller delvis finansieras genom den allmänna budgeten, utanför de budgetposter i forskningsfonderna som vanligtvis avser det gemensamma forskningscentrumet. När gemensamma forskningscentrumet deltar i förfaranden avseende bidrag och offentlig upphandling som tredje part bör gemensamma forskningscentrumet undantas från bestämmelserna om uteslutningskriterierna, administrativa och ekonomiska påföljder, ekonomisk och finansiell kapacitet samt ställandet av säkerheter. Det är dessutom nödvändigt att beakta de teknisk-vetenskapliga tjänster som det gemensamma forskningscentrumet tillhandahåller till övriga institutioner eller kommissionens avdelningar via interna administrativa överenskommelser, som inte omfattas av reglerna för offentlig upphandling. För att effektivt kunna utföra dessa uppgifter bör de inkomster som härrör från verksamheter kopplade till dessa uppgifter undantagsvis betraktas som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål. ⎪

⎢ 1605/2002 skäl 44 (adapted)

(108) I fråga om externa åtgärder bör en decentraliserad förvaltning av stöd till tredje land tillåtas, under förutsättning att kommissionen ges garantier för en sund ekonomisk förvaltning och att mottagarlandet är ansvarigt gentemot kommissionen för de medel som betalas ut.

⎢ 1605/2002 skäl 45 (adapted)

(109) När det gäller externa åtgärder bör de allmänna principerna för offentlig upphandling som anges i del I avdelning V och i del II avdelning IV i denna förordning ingå som en del i de finansieringsöverenskommelser och kontrakt som sluts med mottagarländer eller med offentligrättsliga organ på nationell nivå, internationell nivå eller gemenskapsnivå samt med fysiska eller juridiska personer som omfattas av privaträtten.

∫ ny

(110) Vad beträffar de särskilda bestämmelserna rörande genomförandet av externa åtgärder är det nödvändigt att beakta de ändringar och förenklingar som föreslagits för de olika förvaltningsmetoderna.

∫ ny

(111) För att stärka unionens internationella roll i fråga om externa åtgärder och utveckling samt öka dess synlighet och effektivitet bör kommissionen bemyndigas att skapa och förvalta europeiska förvaltningsfonder för katastrofinsatser och för insatser efter de inledande katastrofinsatserna eller tematiska åtgärder. Trots att förvaltningskontona inte är integrerade i budgeten bör de handhas enligt finansiella bestämmelser som fastställts i denna förordning i den utsträckning det är nödvändigt för säkerheten och öppenheten i fråga om användningen av EU-medel. Kommissionen bör för det ändamålet agera ordförande i den styrelse som inrättas för varje förvaltningsfond för att de olika givarna ska kunna vara representerade och vars uppgift det är att besluta om användningen av medlen. Räkenskapsföraren för varje förvaltningskonto bör dessutom vara kommissionens räkenskapsförare.

∫ ny

(112) För enheter som har anförtrotts att genomföra externa åtgärder under direkt förvaltning bör den period under vilken de kan ingå kontrakt och bidragsöverenskommelser vara begränsad till tre år efter undertecknandet av delegeringsavtalet med kommissionen, såvida inte särskilda exceptionella och externa omständigheter föreligger. Den tidsfristen bör dock inte gälla fleråriga program som genomförs enligt strukturfondsförfarandena. Ingående regler för tillbakadragande av åtaganden bör i det sistnämnda fallet fastställas i det sektorsspecifika regelverket.

∫ ny

(113) Vad beträffar särskilda regler för upphandling tillämpliga på externa åtgärder är det nödvändigt att tillåta tredjelandsmedborgare att delta i anbudsförfaranden när genomförandet sker utan grundläggande rättsakt och när vederbörligen motiverade exceptionella omständigheter föreligger.

⎢ 1605/2002 skäl 46

(114) De allmänna bestämmelser som gäller för förvaltningen av de europeisk