SV    SV  
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN 
Bryssel den 29.5.2013  
COM(2013) 370 final 
  
Rekommendation till 
RÅDETS REKOMMENDATION 
om Österrikes nationella reformprogram 2013  
 
med angivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram för 2012–2017 
{SWD(2013) 370 final}  
SV 2   SV   
 
Rekommendation till 
RÅDETS REKOMMENDATION 
om Österrikes nationel la reformprogram 2013  
 
med angivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram för 2012–2017  
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR  ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION 
med beaktande av fördraget om Europeiska un ionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 
och 148.4, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr  1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av 
övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
1, särskilt artikel 5.2, 
med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation2, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande3, 
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande, efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och av följande skäl: (1) Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet Europeiska kommissionens förslag till en 
ny strategi för sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en utökad 
samordning av den ekonomiska politiken me d inriktning på ett antal nyckelområden 
där åtgärder måste vidtas för att öka Eu ropas potential för hållbar tillväxt och 
konkurrenskraft. 
(2) Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för 
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 
2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik
4, vilka 
tillsammans utgör de så kalla de integrerade riktlinjerna . Medlemsstaterna uppmanades 
att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och 
sysselsättningspolitik. 
(3) Den 29 juni 2012 antog rådet en tillväxt-  och sysselsättnings pakt som utgör en 
systematisk ram för insatser på nationell  nivå, EU-nivå och euroområdesnivå. Den 
innehåller alla tillgängliga me del, instrument och politik. Rådet beslöt om insatser som 
ska utföras på medlemsstatsnivå och förba nd sig särskilt att uppnå målen i strategin 
Europa 2020 och genomföra de la ndsspecifika rekommendationerna. 
                                                 
1 EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 COM(2013)370 final. 
3 P7_TA(2013)0052 och P7_TA(2013)0053. 
4 Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013. 
SV 3   SV (4) Den 6 juli 2012 antog rådet en re kommendation om Österrikes nationella 
reformprogram för 2012 och avgav sitt yttrande om Österrikes uppdaterade 
stabilitetsprogram för 2011–2016. 
(5) Den 28 november 2012 antog kommissionen de n tredje årliga tillväxtöversikten5 som 
markerar inledningen av den tredje europeis ka planeringsterminen för samordning av 
den ekonomiska politiken. Den 28 novemb er 2012 antog kommissionen den andra 
rapporten om varningsmekanismen6, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011. I 
rapporten angavs att Österrike inte tillhörde  de medlemsstater som skulle bli föremål 
för en fördjupad granskning. 
(6) Den 14 mars 2013 godkände Europeiska rå det prioriteringarna för att säkerställa 
finansiell stabilitet, budgetkonsolidering oc h tillväxtfrämjande åtgärder. Det betonade 
behovet att eftersträva differentierad oc h tillväxtfrämjande budgetkonsolidering, 
återställa normala lånevillkor  i ekonomin, främja tillväx t och konkurrenskraft, ta itu 
med arbetslösheten och krisens social a följdverkningar samt modernisera den 
offentliga förvaltningen.  
(7) Den 16 april 2013 lade Österrike fram s itt stabilitetsprogram för 2013 som omfattar 
perioden 2012–2017 och även s itt nationella reformprogr am för 2013. För beaktande 
av inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.  
(8) På grundval av bedömningen av stabilite tsprogrammet 2013 enligt rådets förordning 
(EG) nr 1466/97 anser rådet a tt Österrike gjort betydande 
konsolideringsansträngningar för att minska det alltför stora budge tunderskottet. När 
det gäller programmet för 2013 är de t makroekonomiska scenariot bakom 
programmets beräkningar av de offentliga finanserna optimistiskt. I programmet är 
den finanspolitiska strategins huvudmål att gradvis minska det offentliga underskottet och nominellt sett uppnå budgetbalans senast 20 16 och målet på medellång sikt senast 
2015. I programmet bekräftas det föregåe nde målet på medellång sikt med ett 
strukturellt underskott på 0,45 % av BNP. Detta mål motsvarar kraven i stab ilitets- och 
tillväxtpakten. Enligt aktuella beräkningar är Österrike på väg att kor rigera sitt alltför 
stora underskott år 2013, eftersom det offe ntliga underskottet var 2,5 % av BNP år 
2012 och väntas minska ytte rligare till 2,2 % år  2013 respektive 1,8 % år 2014, enligt 
kommissionens prognos. Emellertid kan kostnader tillkomma i samband med 
nedläggningen av en stor bank och eventu ellt spä på underskot tet betydligt. Det 
strukturella underskottet beräknas år 2013 öka med upp till 1,8 %, efter en stark 
förbättring som överskred korrigeringen enli gt förfarandet vid alltför stora underskott 
år 2012. Även i kommissionens prognos be kräftas en blygsam ökning av det 
strukturella underskottet 2013. Enligt progra mmet för perioden efter 2013 uppvisar det 
omräknade strukturella saldot en str ukturell korrigering på över 0,5 % år 2014 och 
2015. Detta gör att Österrike kan uppnå målet på medellång sikt redan två år tidigare 
än i det scenario som presenteras i pr ogrammet, dvs. 2015 i stället för 2017. Enligt 
programmets uppgifter om utgiftsriktmär ket väntas de offentliga utgifternas 
tillväxttakt under åren 2014 och 2016 (netto disk retionära åtgärder) bidra till en årlig 
strukturell korrigering på 0,5 % av BNP. Em ellertid är programscenariots beräknade 
klart lägre utgiftskvot mycket optimistisk, efte rsom denna skulle nå sin lägsta nivå på 
mer än 15 år. Från 2014 till 2016 kan Österrik e väntas vara i en övergångsperiod när 
det gäller uppfyllandet av skuldkravet och planerna förefaller trygga en 
tillfredsställande utveckling mot det målet. 
                                                
 
5 KOM(2012) 750 slutlig. 
6 KOM(2012) 751 slutlig. 
SV 4   SV Förstärkningen av det fina nspolitiska ramverket har i stort sett inte påverkat 
relationerna mellan olika nivåer inom den offentliga förvaltningen. Överlappande ansvarsområden och glapp mellan medelstilldelning och utgiftsansvar är fortfarande ett problem. Åtgärder för att bromsa vårdut gifterna hotas av ge nomföranderisker, till 
följd av den komplicerade mekanismen med löpande överenskommelser mellan 
regeringen, socialförsäkringsanstalterna och delstatsnivåerna. Inom utbildningen 
pågår förhandlingar om ett sexpunktsförsl ag med bland annat avskaffande av 
skolmyndigheter på distriktsniv å. Detta är ett välkommet st eg mot en rationalisering 
av ansvaret på olika förvaltningsnivåer , men en ytterligare rationalisering torde 
behövas för en mer betydande minskning av uppsplittringen. 
(9) Den österrikiska arbetskraften beräknas  krympa från 2020 och ekonomin blir alltmer 
kunskapsintensiv. Det finns möjligheter att optimera utnyttjandet av den arbetsföra befolkningen, särskilt kvinnor, mi granter och äldre arbetare. 
(10) Äldre arbetare har en sysselsättningsgrad som ligger under EU-g enomsnittet (43,1 % 
mot 48,8 %) och nästan 30 % är arbetslösa i 1,5–3 år eller sjukskrivna precis innan de 
pensioneras. Förtidspensionering och invalidi tetspension används fortfarande relativt 
ofta och kvinnor har en rela tivt låg pensionsålder (60 år), som ska öka blygsamt i 
framtiden. Detta har negativa effekter  på utbudet av äldre arbetskraft. 
(11) Visserligen har kvinnor en  relativt hög sysselsättningsgr ad i Österrike (70,3 % jämfört 
med 62,4 % i EU år 2012), men den kan fort farande ökas genom att minska den 
ojämlika könsfördelningen på arbetsmarkna den. Andelen deltidsarbetande kvinnor är 
bland de högsta i EU och tillgången på ba rn- och äldreomsorg är begränsad. Kvinnors 
sysselsättning mätt i heltidsekvivalenter (55,6 % år 2012) visar att Österrike har 
särskilda svårigheter att tillvarata sin kvinnoarbetskraft . Dessutom har kvinnor dubbelt 
så ofta osäkra anställningar och är myck et koncentrerade till låglönetjänster. Detta 
mönster ger ett lönegap mellan män och kvinnor på 24 %, vilket är det tredje högsta i 
EU. En sänkning av skattetrycket för lågi nkomsttagare skulle främja en ökning av 
sysselsättningen. Det österrikiska skattesy stemets struktur skulle möjliggöra en 
skatteväxling mot andra ska tteslag som är mindre till växthämmande. Exempelvis 
motsvarar förmögenhetsskatten i Österrike 0,5 % av BNP och ligger betydligt under EU-genomsnittet på 2,1 %. Sä rskilt den periodiska fastighe tsskatten – som anses vara 
den minst tillväxthämmande – är den tredje lägsta i EU och uppgick till 0,2 % av BNP 
år 2011 (EU-genomsnittet: 1,3 %).  
(12) År 2011 var 19 % av den arbetsföra beva kningen utlandsfödd, vilket gör att Österrike 
har den största andelen arbets föra invandrare i OECD. Inva ndrare har ofta svårigheter 
på arbetsmarknaden och betydligt högre arbetslöshet (9,7 % mot 3,6 %) och lägre 
sysselsättning (ej medborgare från  EU 27: 62,8 %, österrikare: 76,4
 %). Tre gånger 
oftare än österrikare har dessutom invandrare arbeten och löner som inte motsvarar deras faktiska yrkeskvalifikationer (2008:  27,5 % mot 9,7 %). Vidare är deras 
utbildningsresultat sämre och riskerna för fattigdom större (26,6 % mot 12,6 %). 
(13) Beräkningarna av pensions- och vårdsutgif ter tyder på att dessa på medellång och lång 
sikt utgör en risk för de offentliga finansernas hållbarhet. Beräkningarna av långtidsvårdsutgifter antyder också hållbar hetsrisker, om än i mindre utsträckning. 
Reformerna av pensionssystemet nyligen bö r i viss mån minska hållbarhetsriskerna, 
om de åtföljs av förändringar på arbetsma rknaden så att äldre kan arbeta längre. 
Emellertid saknas fortfarande en öka d harmonisering av mäns och kvinnors 
pensionsålder respektive en koppling mella n pensionsåldern och ökad livslängd. En 
fråga som måste lösas är vårdens och långtid ssjukvårdens finansieri ng på lång sikt, 
SV 5   SV också mot bakgrund av det ökade behovet av och efterfrågan på långtidssjukvård. De 
politiska åtgärderna nyligen på vårdområ det torde vara i rätt riktning, men deras 
effektivitet bör utvärderas noga om någr a år. Det är befogat att öka förebyggande 
insatser, rehabilitering och eget boende för att bromsa framtida kostnadsstegringar.  
(14) Enligt jämförande internationella studier  och tester ligger utbildningsresultaten för 
Österrikes 10–15-åringar under genomsnittet, trots att landets utbildningsutgifter 
ligger på 6,01 % av BNP, klart över EU-gen omsnittet på 5,41 %. Mer än 25 % av 15-
åringarna har dålig läsfärdi ghet och resultaten är obetydligt bättre i matematik. 
Skillnaderna i utbildningsresultat mella n invandrarungdomar och övriga ungdomar är 
bland de största i EU. Inom högre utbildning öka r antalet studenter vilket belastar både 
finanser och organisation, medan andele n utexaminerade är låg. Ansvaret för 
utbildningssystemets förvaltning och fi nansiering är också uppsplittrat. 
(15) Österrike är en av de medlemsstat er som BNP-mässigt mest skulle gynnas av 
minskade hinder för gränsöverskridande tjäns ter. Ändå finns det fortfarande betydande 
inträdeshinder och hinder för effektiv konku rrens på tjänsteområde t. Dessa hinder är 
särskilt stora inom fria yrke n och järnvägstransporter. De fria yrkenas tjänster spelar 
en viktig roll på tjänstemarknaden och svar ar för 10 % av BNP och 11 % av den totala 
sysselsättningen. Det finns fortfarande begrän sningar för inträde ti ll och utövande av 
fria yrken, bland annat beträffande krav på bolagsform och aktieägande. Det borde 
undersökas hur motiverade dessa begränsninga r är och om inte allmänintresset kan 
tillgodoses med en liberalare reglering.  Även om förändringen nyligen av 
konkurrenslagstiftningen kommer att stärka den österrikiska konkurrensmyndighetens 
befogenheter, så har den fortfarande mindr e resurser än i li knande eller mindre 
ekonomier.  
(16) Österrike har gjort framsteg när det gälle r samarbetet inom finansiell tillsyn av hem-
/värdmedlemsstater. Dessutom har omstrukt ureringen förbättrat s av nationaliserade 
eller delvis nationa liserade banker som fått omstrukt ureringsstöd. Riskerna för en 
fortsatt försämring av dessa bankers tillg ångskvalitet innebär dock att motsvarande 
sårbarhet bör övervakas noga.  
(17) Inom ramen för den europeiska plan eringsterminen har kommissionen gjort en 
omfattande analys av Österrikes ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella re formprogrammet. Den har beaktat inte bara 
programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i 
Österrike utan även i vilken utsträckning so m EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, 
mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. 
Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen avspeglas i rekommendationerna 1 till 7 nedan. 
(18) Mot bakgrund av denna be dömning har rådet granskat Ös terrikes stabilitetsprogram 
och dess yttrande
7 avspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan. 
(19) I samband med den europeiska planeri ngsterminen har kommissionen också analyserat 
den ekonomiska politiken i euroområdet. På denna grundval har rådet utfärdat särskilda rekommendationer till medlemsstater na som har euro som valuta. Österrike 
bör också se till dessa rekommendati oner följs i sin helhet och i tid. 
  
                                                
 
7 Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97. 
SV 6   SV HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att vidta följande åtgärder under perioden 
2013–2014: 
1. Genomföra budgeten för 2013 enligt plan för att korrigera det alltför stora 
underskottet på hållbart sätt och fullgöra de n strukturella korri geringsanst rängningen 
enligt rådets rekommendationer inom rame n för förfarandet vid alltför stora 
underskott. Efter korrigeringen av det al ltför stora underskottet fortsätta den 
strukturella anpassningen i en  sådan takt att målet på medellång sikt uppnås senast 
2015. Rationalisera budgetrelationerna mellan olika nivåer inom den offentliga förvaltningen, exempelvis genom förenklad  förvaltningsorganisation och en koppling 
av medelstilldelning och utgiftsansvar. 
2. Harmonisera pensionsåldern för män oc h kvinnor, koppla lagsta dgad pensionsålder 
till livslängd, genomföra och övervaka de nya reformer som begränsar 
förtidspensionering respektive öka anställbar heten bland äldre ar betstagare för att 
höja den faktiska pensionsåldern  och öka äldres sysselsättning. 
3. Vidta nya åtgärder för att öka kvinnors sysse lsättningsgrad genom att förbättra barn- 
och äldreomsorg samt åtgärda de höga pensions- och löneskillnaderna mellan män och kvinnor. Fullt utnyttja arbetsma rknadspotentialen hos personer med 
invandrarbakgrund genom att lyfta erkännandet av de ras kvalifikationer och 
utbildning. På budgetneutralt sätt minska låginkomsttagares skatter och sociala 
avgifter genom att utnyttja mindre till växthämmande skatteslag som periodisk 
förmögenhetsskatt.  
4. Konsekvent genomföra de nya reformerna av vårdsystemet för att se till att den 
förväntade kostnadseffektiviteten realiser as. Utforma en ekonomiskt hållbar modell 
för tillhandahållandet av långtidsvård och satsa mer på förebyggande insatser, rehabilitering och eget boende. 
5. Förbättra utbildningsresultaten, särs kilt hos missgynnade ungdomar, inklusive 
förstärka de yngsta barnens utbildning samt minska de negativa e ffekterna av tidig 
uppdelning. Förbättra den högre utbildninge ns strategiska planering och stärka 
åtgärderna för minskade avhopp. 
6. Förstärka den federala konkurrensmyndighe tens befogenheter och resurser samt 
övervaka genomförandet av reformen av konkurrenslagstiftningen. Ta bort 
omotiverade restriktioner för tillträde till de fria yrkena. Detta inbegriper en 
undersökning av hur mycket allmänintr esset berättigar till existerande 
tillträdesbegränsningar inom  reglerade yrken och att främja konkurrensen särskilt 
inom järnvägssektorn.  
7. För bevarad finansiell stabilitet noga övervaka de nationaliserade eller delvis 
nationaliserade bankerna och pås kynda deras omstrukturering.  
Utfärdad i Bryssel den 
 På rådets vägnar 
 Ordförande