SV    SV SV 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.11.2008 
SEK(2008) 2761 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
 
som åtföljer 
Förslag till 
 
RÅDETS FÖRORDNING 
 
om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att 
bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs  
  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
{KOM(2008) 721 slutlig} 
{SEK(2008) 2760} 
SV 2   SV SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
Under arbetet med att sammanställa sitt försla g till reformering av kontrollsystemet inom 
ramen för den gemensamma fiskeripolitiken  har kommissionen utfört denna noggranna 
konsekvensanalys i syfte att analysera möjliga konse kvenser av olika altern ativ som syftar till 
att komma till rätta med de aktuella briste rna i EU:s system för fiskekontroll. Den 
gemensamma fiskeripolitikens kontrollsystem har omfattande brister, vilka både Europeiska 
kommissionen1 och Europeiska gemenskapernas revisionsrätt2 har påtalat, och är inte så 
ändamålsenligt och effektivt som det borde vara. Därför är det viktigt att inrätta ett sammanhängande och effektivt kontrollsystem fö r att säkerställa att bestämmelserna i den 
gemensamma fiskeripolitiken ge nomförs och efterlevs till full o, i syfte att få till stånd ett 
hållbart utnyttjande av le vande akvatiska resurser. 
Kommissionen har således föreslagit ett antal ä ndringar som syftar till förbättringar, och 
denna rapport är en bedömning av hur dessa  ändringar förmodas påverka kontrollernas och 
tillsynens ändamålsenlighet och effektivitet samt sannolikheten att befintliga och framtida 
investeringar ska ge optimal nytta, särskilt nä r det gäller återställande av bestånd, med 
målsättningen att bevara en hållbar industri.  
För att samla in den information som behövs för att utveckla och analys era olika alternativ 
ordentligt, och för att möjliggöra för alla intressenter att bidra till diskussionen på ett tidigt stadium, hölls ett brett samråd med medlemsstat erna, fiskesektorn och alla berörda parter. 
Kommissionen har dessutom använt sig av extern e xpertis för att göra en fallstudie baserad på 
sju bestånd, av vilka de flesta omfattas av åt erhämtningsplaner, för att underbygga en del av 
argumenten i denna rapport. 
I den här rapporten behandl as följande alternativ: 
- Alternativ 1: Ingen förändring av polit iken. Fortsätta med den nuvarande politiken 
och inrikta sig på att tillämpa den befint liga ramen och se till att den efterlevs.  
 Underalternativ 1: Ingen förändring av politiken, dagens situation består. 
 Huvudantagandet i detta underalternativ är at t dagens kontrollpolitik är tillräcklig för 
att åstadkomma efterlevnad i linje med måle n för den gemensamma fiskeripolitiken 
och att kärnfrågan är bristf ällig tillämpning av de befint liga lagstadgade kraven från 
medlemsstaternas sida. Vid fl era tillfällen har kommissionen gett uttryck för sin stora 
oro över att medlemsstaterna in te agerar tillräckligt kraftf ullt för att förbättra denna
3. 
För att komma till rätta med dessa problem  kan tyngdpunkten läggas på bättre 
tillämpning av redan befintlig lagstiftning. De omfattande bristerna i det befintliga 
systemet, såsom den komplicerade rättslig a ramen, avsaknaden av gemensamma 
inspektionsnormer och ett harmoniserat och tillräckligt avskräckande påföljdssystem 
eller kommissionens begränsade befogenheter kan inte åtgärdas med detta alternativ 
och det är inte troligt att situationen förbättras. 
 Underalternativ 2: Genomförande och k ontroll av efterlevnad av den befintliga 
ramen genom tillämpningsförordningar 
                                                 
1 Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om övervakning av medlemsstaternas 
genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken 2003–2005, KOM (2007) 167 slutlig av den 10 
april 2007. 
2 Europeiska gemenskapernas revisionsrätts särsk ilda rapport nr 7/2007 om kontroll-, inspektions- och 
sanktionssystemen när det gäller bestämmelserna för bevarande av gemenskapens fiskeresurser. 
3 KOM(2007) 167 slutlig. 
SV 3   SV  Huvudantagandet i detta underalternativ, som alternativ till att bara låta dagens 
situation bestå, är att tyngdpunkten kan lä ggas på antagandet av den återstående 
genomförandelagstiftningen. Att många genomförandebestämmelser inte har antagits 
är ett uppenbart hinder för att den ursprungliga kontrollförordningen ska få fullt genomslag. Denna strategi innebär dock at t nya regler läggs till den befintliga 
snårskogen utan någon samordning som svar  på isolerade politiska krav eller 
nödsituationer inom fisket. Även om alla genomförandebestämmelser skulle antas 
skulle inte någon ny syn på kontroller och in spektioner växa fram. I stället skulle 
tilläggsbestämmelser förvärra fragmenteringen av dagens regler oc h leda till en än 
mer komplicerad rättslig ram. Den onda ci rkeln där bristfälliga uppgifter inte medger 
tillförlitliga vetenskapliga utlåtanden, vilk et leder till ohållbara förvaltningsbeslut 
och överutnyttjande av bestånden skulle fortsätta. Möjlighet bortsett från några 
återhämtningsbestånd för vilka särskilda villkor gäller skulle den nedåtgående 
trenden för kvoterna generellt sett fort sätta. Kommissionens och dess inspektörers 
befogenheter skulle förbli  begränsade. Denna avsaknad av befogenheter för 
kommissionen skulle även fortsättningsvis motsvaras av de nationella rättssystemens 
överseende med överträdelser, otillfredsst ällande uppföljning av  juridiska eller 
formella skäl och ofullständig info rmation om sanktioner och tidigare 
åsidosättanden. 
- Alternativ 2: Omarbetning av kont rollförordningen och en uppförandekod 
 Utarbetandet av en strategi där reformer genomförs via en konsoliderad rättslig ram i 
kombination med ett styrinstrument, såso m en ”uppförandekod” eller ”riktlinjer för 
bästa metoder”, skulle i viss utsträckning kunna förbättra dagens kontrollsystem. 
Denna strategi skulle bygga på initiativ  som medlemsstaterna har utvecklat över 
åren, så att samordningen av de nati onella myndigheternas inspektions- och 
övervakningsverksamhet på gemenskapsnivå skulle förbättras, på grundval av att 
kommissionen antar inspektions- och överv akningsstrategier och att nationella 
inspektionsresurser sammanförs och används  gemensamt. Då skulle de nationella 
inspektionsresurserna användas så rationellt och effektivt som möjligt. En del fiskeverksamhet skulle kunna återhämta sig till följd av ensidiga åtgärder i ett segment av flottan eller grupper av flotts egment, men generellt sett skulle denna 
strategi inte förändr a innehållet i dagens bestämme lser eller tillföra några nya 
rättsliga instrument. Det skulle också innebära att man förlitar sig på frivilligt genomförande från medlemsstaternas sida i alltför hög grad. Även om de befintliga 
bestämmelserna omarbetas skulle medlemsst aterna fortfarande behöva en ny rättslig 
ram som ger nya, obligatoriska verktyg för att se till att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken tillämpas effe ktivt. Således skulle en kombination av 
konsoliderings- och styråtgä rder vara otillräcklig. 
- Alternativ 3: Ett regleringsinstrument , i form av en ny bindande förordning 
 Det tredje alternativet som lagts fr am för bedömning är genomförande av 
reformpaketet genom ett regleringsinstrume nt som är bindande på EU-nivå. Denna 
strategi syftar till att skapa lika villkor  i EU, ett mål som medlemsstaterna och i 
synnerhet sektorn själv verkligen efters trävar. Den skulle trygga en enhetlig 
tillämpning av reglerna för den gemensamma  fiskepolitiken i hela EU och icke-
diskriminerande behandling av alla fiskare.  Regleringsinstrumentet skulle uppfylla 
kraven för en verkligt global och integrer ad kontrollpolitik, ef tersom det skulle 
omfatta alla kontrollnivåer, från ”nätet till tallriken”. Genomf örandet av lämpliga 
kontrollåtgärder skulle också medföra en del nödvändiga strukturella förändringar av 
flottan. Å andra sidan skulle en effektiv och förstärkt kontroll av systemen för 
SV 4   SV fiskeansträngningen minska dagens överfis ke, som på artificiell väg bibehåller 
flottans lönsamhet och därmed skapar ett incitament för att inte följa reglerna. Å 
andra sidan skulle överkap aciteten kommas åt genom att ändamålsenliga verktyg för 
att bättre kontrollera fisk efartygs kapacitet införs. Införandet av gemensamma 
kontroll- och inspektionsnormer skulle ge en gemensam grund och därigenom bidra till att skapa lika villkor. Harmoniserade på följder skulle också bidra till att skapa 
lika villkor genom att påföljderna ställs i proportion till förtjänsten av olaglig 
verksamhet och blir jämförbara i alla medl emsstater. En tvingande rättslig ram skulle 
göra det möjligt för kommissionen att se till  att bestämmelserna i den gemensamma 
fiskeripolitiken tillämpas på ett effektivt sätt. För det första skulle kommissionens förmåga att reagera på bristande efterlev nad från medlemsstaternas sida på ett 
proportionerligt sätt förbättras. Genom a tt kommissionens inspektörer får större 
befogenheter blir det svårare för medlemsstaterna att dölja brister i tillämpningen av 
reglerna för den gemensamma fiskepoli tiken. För det andra skulle kommissionens 
utökade befogenheter i synnerhet göra det möjligt för den att säkerställa en bättre 
förvaltning av fiskemöjligheterna och underlät ta för den att på eget initiativ införa 
fredningstider i realtid för att undvika överfiske.  
 Indikativa kvalitativa och kva ntitativa analyser visar att vissa inslag i det föreslagna 
paketet visserligen är viktigare än andra,  men att ett fullständigt genomförande av 
paketet med ett bindande i stället för fr ivilligt instrument, som till exempel liknar 
FAO:s uppförandekod för ansvarsfullt fiske, trol igen är det effektiv aste sättet att nå 
en hög efterlevnad. 
 Om förslagen genomförs genom en bindande förordning och medlemsstaterna 
tillämpar denna förordning vid sidan av befi ntliga fleråriga återhämtningsplaner kan 
de inkrementella nettofördelarna för industrin  till följd av att be stånd återställs och 
skyddas bättre vara i stor leksordningen 10 miljarder euro under 10 år. Dessa 
ekonomiska fördelar kommer sannolik t att åtföljas av nettoökningar av 
sysselsättningen med upp till 4 000 nya arbe tstillfällen i alla undersektorer. Ökad 
fiskproduktion kan vara en betydelsefu ll faktor när det gäller att skapa nya 
arbetstillfällen på sektor iell och regional basis. 
 Med en fullt bindande förordning kan fångs terna från alla bestånd öka med omkring 
270 000 ton arter av hög kvalitet. Det skulle  räcka långt när de t gäller att trygga 
tillgången på marknaden och skapa en hållbar industri. 
 Grundvalen för de ökade fångsterna kommer att vara de betydande miljöfördelar som 
förbättrade fiskbestånd ger, i synnerhet genom återhämtni ngsplanerna – enbart dessa 
kommer troligen att ge en ökning av ”beståndens lekbiomassa” med 830 000 ton 
under den granskade perioden. Dessutom har granskningen visat att denna ökning av 
viktiga arters biomassa skulle vända dage ns trend med försämring av ekosystemet till 
följd av ”fiske längre ned i näringskedjan”. 
- Alternativ 4: Centralisering av kontrollpol itiken i den gemensamma fiskepolitiken på 
EU-nivå, med större befogenheter för kommissionen och Gemenskapens 
kontrollorgan för fiske 
 Enligt detta alternativ skulle kommi ssionen och kontrollorganet koncentrera 
medlemsstaternas inspektionsresurser och ta  fram generellt accep terade normer, med 
det långsiktiga målet att införa något sl ags europeiskt kustbevakningssystem. Det 
skulle trygga en enhetlig tillämpning av regl erna för den gemensamma fiskepolitiken 
i hela EU och icke-diskriminerande behand ling av alla fiskare.  Kommissionens kulle 
få övervaknings- och tillsynsbefogenheter, vi lket också skulle underlätta insamlingen 
SV 5   SV av information om möjliga överträdelser och därmed förbättra systemets totala 
effektivitet. Detta skulle fordra bet ydande ökningar av mänskliga och tekniska 
resurser hos kommissionen och kontro llorganet, samt massiva ekonomiska 
investeringar.  
 Detta alternativ måste dock avfärdas på et t tidigt stadium, av flera skäl. I synnerhet 
skulle omfördelningen av uppgifter mella n kommissionen och medlemsstaterna gå 
längre än vad som avses i fördraget. Kommi ssionen skulle själv genomföra de regler 
som den fastställer och se till att de ef terlevs. Det skulle också innebära att 
kommissionen får jurisdiktion över gemenska pens fiskefartyg. Det är dessutom svårt 
att föreställa sig att medlemsstaterna plötsl igt skulle acceptera att överlämna sådana 
befogenheter till ett överstatlig t organ. Denna strategi skulle till och med kunna strida 
mot proportionalitetsprincipen och subsidiar itetsprincipen. Slut ligen skulle detta 
alternativ ha dramatiska effekter på EU:s  budget i form av kostnader för personal och 
operativa insatser, vilka skulle vara omöjliga att klara av. 
Slutsatser 
Eftersom det kan visas att reformpaketet sanno likt kommer att leda t ill hög efterlevnad, och 
därmed till fördelar i hela industrin, särskilt i fråga om återhämtningen av bestånd, anser man 
i rapporten att det bästa sättet  att genomföra det är genom en  bindande förordning, på grund 
av att granskningen av de mer friv illiga, icke-reglerande alternativen tyder på att de inte skulle 
vara ändamålsenliga. 
Konsekvensanalysen har visat att man inte ka n förvänta sig några betydande förbättringar 
med alternativ 1, eftersom en av de stora bristerna i dagens system, nämligen att den 
komplicerade rättsliga ramen, som bygger på må nga olika förordningar och har ändrats flera 
gånger det senaste året, inte skulle rättas ti ll med detta alternativ, samtidigt som de nya 
genomförandebestämmelserna enligt underalt ernativ 2 troligen kommer att förvärra 
fragmenteringen av dagens regler.  
Alternativ 2 skulle ge en förenklad rättslig ra m och partiella förbättri ngar av kontrollsystemet 
i en del medlemsstater. Eftersom bristerna i dagens rättsregler inte skulle elimineras och eftersom det i huvudsak skulle bero på medl emsstaternas frivilliga åtgärder om några 
förbättringar kommer till stånd skulle detta alternativ vare sig leda till en global 
kontrollstrategi eller skapa lika vi llkor för alla intressenter.  
En fullständig reform av dagens kontrollsyst em för fisket på grundval av en bindande 
förordning enligt alternativ 3 skulle inte bara konsolidera och förenkla den befintliga 
lagstiftningen, som i dag är utspridd i ett an tal olika regelverk. Den skulle också göra det 
möjligt för oss att ta fram en ny, harmoniserad strategi för inspektioner och kontroller som 
omfattar alla aspekter av från ”nätet t ill tallriken”, att utveckla en gemensam 
efterlevnadskultur och se till att bestämmelserna  i den gemensamma fisk eripolitiken tillämpas 
på ett effektivt sätt. Resultatet skulle bli ett verkligt  globalt och integrer at kontrollsystem som 
kan återställa intressenter nas förtroende för den gemensamma fiskeripolitiken.