MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN - Första rapporten om genomförandet av handlingsramen: "Uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning" {SEK(2003)1085}

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Förenkling av gemenskapslagstiftningen

1.1. Fas 1

1.1.1. Prioriteringsindikatorer

1.1.2. Lägesrapport om granskningen av politikområden

1.1.3. Specifika rättsakter som kan vara lämpliga att förenkla

1.1.4. Bedömning av de framsteg som gjorts

1.2. Fas 2

1.2.1. Indikatorer

1.2.2. Granskning av politikområden

1.2.3. Arbete som rör specifika rättsakter

2. Uppdatering av gemenskapslagstiftningen och minskning av dess omfattning

2.1. Konsolidering

2.2. Kodifiering

2.2.1. Fas 1

2.2.2. Fas 2

2.3. Upphävande samt förklaring om att en rättsakt är föråldrad

2.3.1. Fas 1

2.3.2. Fas 2

3. Gemenskapslagstiftningens disposition och presentation

3.1. Planerat arbete

3.2. Gjorda framsteg

4. Ett öppet och effektivt genomförande

4.1. Resultattavlan

4.2. Interinstitutionellt samarbete

5. Slutsatser

BILAGA 1 Resultattavla

I kommissionens arbetsdokument (SEK(2003)1085), som åtföljer detta meddelande, ges detaljerad information om kommissionens förenklingsarbete.

Sammanfattning

Detta meddelande är en första interimsrapport om genomförandet av handlingsramen "Uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning", som inleddes i februari 2003. Detta initiativ genomför en av åtgärderna i initiativet för bättre lagstiftning från juni 2002 och syftar till att skapa en tydlig, begriplig, aktuell och användarvänlig sekundärlagstiftning. Initiativet bidrar också till att uppnå målet att förbättra de rättsliga ramarna för företagen i syfte att öka deras konkurrenskraft, vilket är ett av målen för Lissabonstrategin.

Allmänt kan sägas att man är på god väg när det gäller de viktiga åtgärder som vidtas för att minska lagstiftningens omfattning samt för att förenkla lagstiftningen och göra den mer lättillgänglig och begriplig. Arbetet bygger vidare på den handlingsram som inleddes i februari 2003 och tidigare initiativ:

* En övergripande policy för förenkling av lagstiftningen håller på att växa fram. Kommissionen undersöker nu nära 20 olika politikområden för att fastställa förenklingspotentialen, och detta kan leda till att ytterligare förenklingsförslag läggs fram för Europaparlamentet och rådet. Det har fastställts att cirka 170 direktiv och förordningar skulle kunna vara eller har bekräftats vara lämpliga att förenkla, och dessa rättsakter granskas nu av kommissionens avdelningar. Av de 23 planerade förenklingsförslagen för fas 1 (februari -september 2003) har 14 antagits, och ytterligare fyra planeras före utgången av 2003. Under fas 1 har ytterligare fyra förenklingsförslag antagits som inte ingick i det åtagande som gjordes i februari.

* Ett omfattande konsolideringsprogram inleddes 1996 och avslutades i juni 2003 som planerat.

* Det ännu mer krävande kodifieringsprogrammet, som inleddes i november 2001, fortgår nu i stadig takt och kommer trots betydande hinder att avslutas i slutet av 2005 som planerat. Under fas 1 antog kommissionen sju kodifierade kommissionsrättsakter och 15 förslag till kodifierade rättsakter som ska antas av Europaparlamentet och rådet. Under fas 2 (oktober 2003 - mars 2004) planerar man att anta eller lägga fram förslag om ytterligare cirka 150 kodifieringar.

* De ökade insatserna för att avlägsna föråldrad lagstiftning genom formellt upphävande eller med hjälp av ett nytt instrument ("förklaring om att en rättsakt är föråldrad") håller på att ge konkreta resultat, trots vissa förseningar. De insatser som gjorts under fas 1 bör inom kort leda till att cirka 30 föråldrade rättsakter avlägsnas. Ytterligare 600 rättsakter behandlas nu och genomförandet kan delvis ske under fas 2.

* Arbetet fortsätter när det gäller att skapa en mer tillförlitlig och användarvänlig disposition och presentation av gemenskapslagstiftningen. Man kommer före utgången av 2003 att vidta åtgärder för att öka användarvänligheten så att det blir lättare att konsultera och använda gemenskapslagstiftningen. Därefter kommer man bland annat att inrikta sig på en mer fokuserad presentation av gällande och allmänt tillämplig sekundärlagstiftning.

Kommissionen rapporterar också om betydande hinder när det gäller att genomföra dessa insatser, särskilt när det gäller förenklings- och kodifieringsarbetet. Kommissionen är dock förvissad om att den process som inleddes i februari 2003 kommer att fortsätta att gynna medborgarna och andra användare av gemenskapslagstiftningen i framtiden. Kommissionen ser positivt på att det slagits fast att handlingsramen från februari är det första övergripande och samstämmiga initiativet när det gäller att införa en strategi för underhåll av gemenskapslagstiftningen. Det är särskilt positivt att insatserna inte koncentreras till ett fåtal nyckelområden, utan omfattar en rad olika politikområden.

"Uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning" Första rapporten om genomförandet av handlingsramen

Inom ramen för initiativet för bättre lagstiftning från juni 2002 lade kommissionen i februari 2003 fram ett förslag till strategi för att uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning [1], som syftade till att göra sekundärlagstiftningen tydlig, begriplig, aktuell och användarvänlig för att underlätta för exempelvis medborgarna, ekonomiska aktörer och offentliga förvaltningar

[1] KOM (2003) 71 av den 11 februari 2003.

I kommissionens meddelande beskrivs en handlingsram för att uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning genom sex handlingslinjer (förenkling, konsolidering, kodifiering, upphävande, förklaring om att en rättsakt är föråldrad samt gemenskapslagstiftningens disposition och presentation). De flesta av huvudåtgärderna skulle genomföras i tre faser:

* Fas 1: februari 2003 - september 2003

* Fas 2: oktober 2003 - mars 2004

* Fas 3: april 2004 - december 2004

Denna rapport bygger på kommissionens åtagande att regelbundet rapportera om genomförandet av handlingsramen [2]. I denna första rapport redogörs för genomförandet av fas 1 och det planerade arbetet under fas 2. Rapporten är inriktad på de framsteg som gjorts när det gäller kommissionens genomförande av handlingsramen och dessa presenteras i form av en resultattavla. Kommissionen kommer att lämna in en ny rapport om genomförandet och det planerade arbetet i april och återigen i slutet av 2004. I rapporten behandlas de breda mål som fastställs i meddelandet från februari, som kan sammanfattas enligt följande:

[2] Kommissionen kommer att lämna en mer omfattande rapport om genomförandet av handlingsplanen för bättre lagstiftning senast i slutet av året.

* Förenkling: Det första målet är att där så är möjligt förenkla gällande sekundärlagstiftning [3]. Detta arbete syftar till att inleda en långsiktig process för modernisering och förenkling av den gällande lagstiftningen och den förda politiken - inte för att avreglera eller skära ned på lagstiftningen, utan för att där så är möjligt ersätta tidigare politiska angreppssätt med mer anpassade och proportionerliga lagstiftningsinstrument. Begreppet förenkling bör här ges en bred tolkning och anses omfatta inte bara ändring av lagstiftningen för att tillämpa effektivare eller mer proportionerliga instrument, utan även en förenkling av sakinnehållet - dock utan att man ger avkall på väsentliga inslag.

[3] Enligt den handlingsram som beskrivs i kommissionens meddelande från den 11 februari 2003 (KOM (2003) 71) definieras gemenskapens lagstiftning med tanke på de planerade insatserna som alla rättsligt bindande rättsakter som ingår i sekundärlagstiftningen. I slutet av 2002 omfattade denna sekundärlagstiftning cirka 14 500 rättsakter och cirka 97 000 sidor i Europeiska unionens officiella tidning. Denna definition av gemenskapens lagstiftning omfattar förordningar, direktiv och beslut (både av typen Entscheidung, dvs. bindande beslut som vanligen antas av kommissionen (sällan av rådet) och som riktar sig till en eller flera specifika parter, eller av typen Beschluss, dvs. beslut som inte riktar sig till någon särskild part) i enlighet med artikel 249 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

* Uppdatering av gemenskapens lagstiftning och minskning av dess omfattning: Det andra övergripande målet är att uppdatera gemenskapens lagstiftning och minska dess omfattning. Detta sker genom en rad åtgärder som inte innebär någon ändring av själva lagstiftningen, dvs. konsolidering av gällande lagstiftning, det pågående kodifieringsinitativet, och åtgärder för att avlägsna föråldrad lagstiftning genom formellt upphävande eller ett nytt instrument, "förklaring om att en rättsakt är föråldrad".

* Gemenskapslagstiftningens disposition och presentation: För det tredje föreslog kommissionen att man skulle skapa en mer tillförlitlig och användarvänlig presentation av gemenskapslagstiftningen för att göra det lättare att konsultera och använda den, särskilt den "aktiva och allmänt tillämpliga lagstiftningen" (dvs. den gällande och allmänt tillämpliga sekundärlagstiftningen).

* Öppet och effektivt genomförande: Kommissionens handlingsram syftar dessutom till att införa en enhetlig ram för alla gemenskapsinsater och till att skapa det tekniska och politiska fokus som krävs för att få konkreta resultat. Kommissionen ingick tillsammans med rådet och Europaparlamentet i juni 2003 en interinstitutionell överenskommelse om bättre lagstiftning som ska antas formellt av de tre institutionerna under hösten. Enligt det åtagande som gjordes i meddelandet från februari lägger kommissionen fram en resultattavla som visar vilka framsteg som gjorts när det gäller att förenkla, kodifiera respektive upphäva rättsakter eller förklara rättsakter föråldrade.

1. Förenkling av gemenskapslagstiftningen

I kommissionens meddelande från februari ges begreppet "förenkling" en bred definition. Förenkling kan innebära att lagstiftningen ändras utan att den bakomliggande politiken ändras. Det kan vara lämpligt till exempel när mer effektiva eller proportionerliga lagstiftningsinstrument än de gängse blir tillgängliga. Denna strategi innebär neutralitet inför de bakomliggande politiska valen. Men förenkling kan också innebära insatser för att förenkla politikens sakinnehåll, till exempel dess mål eller räckvidd. Då kan det bli nödvändigt att anpassa eller helt och hållet omarbeta lagstiftningsstrategin.

I och med meddelandet från februari inledde kommissionen ett brett upplagt förenklingsprogram som ska genomföras i tre faser. Detta förenklingsprogram syftar till att stärka den politiska drivkraften för förenklingsarbetet och består av följande huvudpunkter:

* För det första ska prioriteringsindikatorer utarbetas för att göra det lättare att välja ut de områden där insatser för att förenkla verkar mest relevanta.

* För det andra ska kommissionen välja ut de politikområden som ska granskas för att fastställa förenklingspotentialen. Denna granskning kan leda till att man fastställer specifika rättsakter som det är lämpligt att förenkla.

* För det tredje görs en detaljerad undersökning av de rättsakter som fastställts vara lämpliga att förenkla och utarbetas konkreta förenklingsförslag på grundval av de bästa metoderna och förfarandena. Syftet är att få fram formella förenklingsförslag från kommissionen.

Förenklingsprocessen är ett långsiktigt arbete som kräver noggrann planering och stora resurser. När kommissionen inledde sitt initiativ i februari hade vissa avdelningar inom kommissionen redan påbörjat förenklingsarbetet (till exempel SLIM och BEST). Den metodik som infördes i februari var inte avsedd att stoppa eller omstöpa allt förenklingsarbete som redan pågick inom kommissionen. Syftet var heller inte att tvinga in alla insatser i cykeln med tre faser. Istället vill kommissionen främja och underlätta ytterligare förenklingsarbete genom den nya metodiken och utvärdera framstegen enligt de tre faserna, även om vissa insatser kommer att fortsätta under 2005 och 2006.

1.1. Fas 1

1.1.1. Prioriteringsindikatorer

I kommissionens meddelande från februari finns en preliminär förteckning över åtta prioriteringsindikatorer [4] som vägledning för kommissionen och dess avdelningar när det gäller att göra prioriteringar i arbetet för att förenkla gemenskapslagstiftningen.

[4] A: Ett visst politikområdes betydelse enligt följande två särskilda indikatorer:

Kommissionen uppmanade rådet och Europaparlamentet att lämna synpunkter på de föreslagna prioriteringsindikatorerna. Hittills har dock varken Europaparlamentet eller rådet yttrat sig i egenskap av institutioner. En medlemsstat - Danmark - lämnade i juni 2003 in ett officiellt yttrande där man uttrycker sin positiva syn på kommissionens förslag på indikatorer och dessutom för fram ett önskemål om att indikatorerna bör vara mer specifika och strukturerade.

Kommissionen har också i enlighet med de allmänna principerna och minimistandarderna för samråd med berörda parter [5] inlett ett offentligt samråd [6] om meddelandet från februari 2003 för att ge berörda aktörer möjlighet att yttra sig om de föreslagna kriterierna för prioritering och föra fram sina synpunkter och prioriteringar när det gäller vilka politikområden som behöver förenklas. Det offentliga samrådet avslutades i juni och gav 100 svar på ett detaljerat frågeformulär som berörda aktörer uppmanades fylla i för att yttra sig om prioriteringsindikatorerna och de politikområden som de ansåg vara i behov av förenkling. 78 svar kom från medborgare, 11 från företrädande organisationer. Ytterst få svar kom från näringslivet och offentliga förvaltningar. Det offentliga samrådet kan knappast sägas vara representativt, men visade ändå att det fanns ett brett samförstånd om de indikatorer som kommissionen föreslagit.

[5] Meddelandet "Allmänna principer och miniminormer för kommissionens samråd med berörda parter", KOM (2002) 704 av den 11 december 2002.

[6] Via kommissionens webbplats för interaktiv politik: http://europa.eu.int/yourvoice/

De svar som inkommit hittills stöder i stort sett den föreslagna metodiken, särskilt de föreslagna prioriteringsindikatorerna. Kommissionen kommer därför inte att ändra indikatorerna i detta skede.

1.1.2. Lägesrapport om granskningen av politikområden

Utifrån de indikatorer som föreslogs i meddelandet från februari 2003 fastställde kommissionen omedelbart 19 politikområden som bör granskas med avseende på förenklingspotentialen [7]. Under fas 1 har granskningsarbetet fortsatt och när det gäller 14 politikområden har arbetet nu avslutats. Ingen ytterligare granskning planeras inom dessa områden fram till slutet av 2004. Under fas 1 avslutade kommissionens avdelningar också granskningen av ytterligare två politikområden (kemikalier samt regionalpolitik), vilket dock inte angavs i meddelandet (KOM (2003) 71).

[7] Politikområdena fastställs inte på ett enhetligt sätt, utan kan motsvara olika stora delar av lagstiftningen, se SEK (2003) 1085.

Alla avslutade granskningar har lett till att man börjat utarbeta specifika förenklingsförslag. I tabellen nedan ges en sammanfattning av de framsteg som gjorts när det gäller att granska politikområdena [8]:

[8] Se vidare tabell 1 i SEK (2003) 1085.

Fas 1: Lägesöversikt över granskningen av politikområden

- Politikområden som ska granskas enligt KOM(2003)71:

Industrivaror: Typgodkännandesystem för motorfordon, marknadsgodkännande av humanläkemedel, bearbetade jordbruksprodukter.

Granskningen av den mycket omfattande lagstiftningen om typgodkännandesystem för motorfordon inleddes under fas 1 för att fastställa vilka rättsakter som skulle ingå i den första etappen av detta förenklingsprogram, dvs. kodifiering och omarbetning (som i vissa fall redan påbörjats). När det gäller marknadsgodkännande av humanläkemedel inleddes omarbetningen av befintlig kodifierad lagstiftning under fas 1 inom ramen för den översyn av läkemedelslagstiftningen som inleddes 2001. Granskningen av lagstiftningen om bearbetade jordbruksprodukter har lett till att man fastställt att tre förordningar från kommissionen ska förenklas (förordningarna (EG) 1520/2000, 3223/93 och (EEG) 3615/92).

Jordbruk: Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken - ett långsiktigt perspektiv för hållbart jordbruk, tillämpningsbestämmelserna i fråga om landsbygdspolitik, undantagsbestämmelser för statligt stöd

Rådet godkände i juni i år en politisk kompromiss om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Många inslag i reformen kommer att göra jordbrukspolitiken effektivare och enklare på lång sikt, vilket kommer att leda till ett bättre stöd för jordbruket. När det gäller tillämpningsbestämmelserna i fråga om landsbygdspolitik har kommissionen antagit ett "paket" med konkreta åtgärder. Beträffande undantagsbestämmelser för statligt stöd antogs ett utkast till gruppundantagsförordning av kommissionen den 19 februari 2003, diskuterades med medlemsstaterna den 20 juni 2003 och publicerades i EUT (EUT C 194, 15.8.2003) för synpunkter från tredje part. Efter en andra samrådsomgång med medlemsstaterna planerar kommissionen att anta den slutliga texten senast i slutet av 2003 och låta den träda i kraft senast i januari 2004.

Hälsa och livsmedelssäkerhet: Foder och foderblandningar, produkter och material avsedda att komma i kontakt med livsmedel, nya livsmedel

Granskningen av detta politikområde har lett till att följande förenklingsinitiativ fastställts: omarbetning i moderniseringssyfte av förordningarna om foder och foderblandningar genom omarbetning och sammanslagning av direktiven 79/373/EEG och 96/25/EG; omarbetning i moderniseringssyfte av direktiven om produkter och material avsedda att komma i kontakt med livsmedel (direktiven 80/590/EEG och 89/109/EEG) samt avseende plaster, i syfte att harmonisera och förenkla förfarandena, samt omarbetning i moderniseringssyfte av förordning nr 258/97 om nya livsmedel.

Skatte- och tullfrågor: Direktivet om skatt på kapital

Kommissionens avdelningar har fastställt att Direktivet om skatt på kapital skulle kunna förenklas. En första diskussionsomgång med experter från medlemsstaterna ägde rum i april i år. Frågan kommer att diskuteras ytterligare under oktober och november. Ett första utkast till förenklingsförslag planeras vara färdigt under första halvåret 2004.

Sysselsättning och socialpolitik: Hälsa och säkerhet i arbetet, jämställdhet

Man har gjort betydande framsteg när det gäller att granska arbetsmiljölagstiftningen, och kommissionens rapport om detta ska enligt planerna antas i oktober 2003. Rapporten kan innehålla uppgifter om behovet att ändra, uppdatera eller förenkla gällande bestämmelser. Även när det gäller jämställdhetslagstiftningen fortgår arbetet, och på detta område ska ett nytt omfattande verktyg för konsekvensanalys införas. Ett utkast till yttrande har publicerats och lagts ut på Internet för samråd med allmänheten.

Narkotika: Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk

En granskning har gjorts avseende förordning 302/93 om upprättande av ett europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk.

Konkurrens: Tillämpningsbestämmelser för förordningen om fusioner, tillämpningsbestämmelser för konkurrensförordningen, förfaranden och bestämmelser för statligt stöd

När det gäller tillämpningsbestämmelserna för förordningen om fusioner håller GD Konkurrens på att utarbeta tolkningsdokument (kommissionsmeddelanden) till förslaget till rådets förordning om omarbetning av förordning (EEG) nr 4064/89. Granskningen av tillämpningsbestämmelserna för konkurrensförordningen har lett till att man fastställt vilka rättsakter som ska upphävas respektive ersättas av andra rättsakter som genomför eller underlättar tillämpningen av rådets förordning 1/2003 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget. Granskningen avslutas när kommissionen antar de nya rättsakterna i början av 2004. När det gäller förfaranden och bestämmelser för statligt stöd har en ingående granskning gjorts för att fastställa utrymmet för att förenkla reglerna och avlägsna föråldrade policydokument.

Miljö: Avfallslagstiftning, luftkvalitetslagstiftning

Kommissionen inledde genom ett meddelande (KOM (2003) 301) ett samråd med institutioner och berörda parter för att utveckla en samstämmig politik i fråga om förebyggande och återvinning av avfall. Under 2004 kommer man att införa en temainriktad strategi för att förenkla gällande lagstiftning. Nya lagförslag kommer att läggas fram inom ramen för den temainriktade strategin, dock tidigast 2005. När det gäller luftkvalitetslagstiftningen har kommissionen antagit ett meddelande med titeln "Ren luft i Europa" (KOM (2001) 245), och man har konstaterat att ramdirektivet 96/62 skulle kunna förenklas.

Europeisk avtalsrätt: Gemensam referensram

Nu granskas gällande lagstiftning i cirka 15 sektoriella direktiv. Arbetet planeras ske i två etapper: 1) utarbeta en gemensam referensram med definitioner av grundläggande begrepp som ska användas 2) när gällande lagstiftning granskas och nya lagförslag utarbetas.

- Ytterligare politikområden (som inte förekommer i KOM(2003)71):

Strukturpolitik: Förvaltning av strukturfonderna

Kommissionen har granskat regionalpolitiken och antagit ett internt dokument om förenkling av förfaranden när det gäller förvaltningen av strukturfonderna (vilket dock inte hade offentliggjorts vid den tidpunkt då arbetet med fas 1 påbörjades) [9]. Kommissionen har inom ramen för detta initiativ redan antagit förordning 1145/2003 av den 27 juli 2003 om ändring av förordning (EG) nr 1685/2000 för att förenkla delar av lagstiftningen om förvaltning av strukturfonderna.

[9] Internt kommissionsdokument om förenkling, förtydligande, samordning och flexibilitet när det gäller förvaltningen av strukturpolitiken 2000-2006, C (2003) 1255, 25.4.2003.

Industrivaror: Kemikalier

Under fas 1 har kommissionen också gjort en granskning och översyn av kemikalielagstiftningen och antagit vitboken "Strategi för den framtida kemikaliepolitiken" av den 27 februari 2001 (KOM (2001) 88). Kommissionen planerar att anta ett förslag till förordning om upprättandet av den nya lagstiftningen före utgången av 2003.

1.1.3. Specifika rättsakter som kan vara lämpliga att förenkla

I meddelandet från februari framhåller kommissionen att en betydande del av det konkreta förenklingsarbetet redan inletts av kommissionens avdelningar. I meddelandet anges därför cirka 140 direktiv, 30 förordningar och ett mindre antal beslut som skulle kunna vara eller har bekräftats vara lämpliga att förenkla [10]. Dessutom inriktas detta arbete inte på ett fåtal nyckelområden, utan omfattar en rad olika politikområden. Huvuddelen av förenklingsarbetet pågår nu och planeras ha avslutats efter fas 1. När det gäller fas 1 har kommissionen åtagit sig att anta 23 formella förslag med förenklingseffekter. I slutet av fas 1 har 14 av dessa antagits, och dessutom har ytterligare fyra initiativ med förenklingseffekter som inte ingick i åtagandena från februari antagits. Åtta initiativ som planerats för fas 1 har skjutits upp (varav fyra fortfarande förväntas antas under 2003) och ett planerat förenklingsinitiativ har avförts från programmet. Tabellen nedan innehåller en översiktlig redogörelse för detta arbete [11].

[10] De flesta av dessa kodifieras nu med tanke på en framtida förenkling avseende fordonssektorn.

[11] Se vidare tabell 2 i SEK (2003) 1085.

Fas 1: Lägesöversikt över granskningen av förenklingen av politikområden [12]

[12] I denna tabell gäller uppgifterna om uppskjutna eller avförda initiativ endast de förenklingsinitiativ för vilka slutliga förslag enligt kommissionens arbetsprogram skulle antas under fas 1. Därför ingår inte förenklingsinitiativ med senare slutdatum. Den planerade förenklingen av direktiv 88/378 om leksakers säkerhet är ett särskilt fall - enligt meddelandet från februari skulle arbetet avslutas under 2003, men initiativet har avförts från kommissionens arbets- och lagstiftningsprogram för 2003 (CLWP). Eftersom inget slutdatum angivits, räknas detta initiativ inte med bland de uppskjutna fas 1-initiativen. De planerade förenklingsinitiativen för den gemensamma organisationen av marknaderna för tobak och bomull utgör också speciella fall (förslagen har redan till tillkännagjorts i CLWP 2003 och KOM (2003) 71: Kommissionen antog den 23 september ett meddelande som innehöll olika policyalternativ för reformen av dessa sektorer (och för olivolje- och sockersektorerna). Kommissionen har bekräftat att förenklingsförslagen kommer att läggas fram efter diskussion om detta policydokument med de andra institutionerna under fas 2 av denna handlingsram.

- 14 förslag har antagits:

Direktiv 70/156 avseende typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon; det sjätte momsdirektivet, KOM (2003) 397 [13]; förordning nr 541/95 och nr 542/95 avseende försäljningstillstånd för läkemedel; förordning nr 445/2003 avseende tillämpningsbestämmelser inom landsbygdspolitiken; den gemensamma organisationen av marknaden för färsk frukt och färska grönsaker; förordning nr 613/91 avseende registrering av fartyg; direktiv 92/42 avseende effektivitetskrav för värmepannor; direktiv avseende bekämpningsmedel och växtskydd (direktiven 76/895, 86/362, 86/363, 90/642 och 91/414); rådets förordning avseende fusioner 4064/89; kommissionens konkurrensförordning (27/62); tillämpnings- och tolkningsbestämmelser för konkurrensförordningen 27/62 (antagande av en rad förslag till meddelanden); beslut 94/3 och 94/904 avseende en förteckning över avfall samt förfaranden; förordning nr 259/93 avseende avfallstransporter. Gemensamma jordbrukspolitiken - förordningar om undantag av gällande statliga stöd.

[13] Förenklingen av det åttonde momsdirektivet enligt KOM (2003) 71 diskuteras av rådet på grundval av ett förslag från kommissionen som antogs redan 1998 (KOM (1998) 377) och bör därför inte ingå bland dessa insatser.

- Ytterligare fyra förenklingsförslag som inte ingick i meddelandet KOM (2003) 7 har antagits:

Förordning nr 1145/2003 som förenklar bestämmelserna för förvaltning av strukturpolitiken; två förordningar om tekniska kontrollåtgärder avseende fiske i det område som omfattas av konventionen om bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis; förenklingsförslag som avser sektorn för bearbetade produkter av frukt och grönsaker antogs i slutet av juli (förordning 1535/2003).

- Åtta planerade initiativ har skjutits upp (när det gäller de första fyra innebär detta mindre än sex månaders försening, eftersom förslagen enligt planerna ska antas senast i slutet av 2003):

Förordningarna nr 2299/89, nr 3089/93 och nr 323/99 avseende bokningssystem inom lufttrafik; förordning nr 302/93 om upprättande av ett europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk; förfaranden och bestämmelser för statligt stöd; jämställdhetsdirektiven; lagstiftningen om färdigförpackningar (direktiven 75/106, 76/211 och 232) kommer inte att antas i slutet av 2003, utan senast i slutet av februari 2004 (fas 2); förordningarna nr 2407/92, 2408/92 och 2409/92 avseende lufttrafikmarknadens funktion; nytt direktiv om körkort (som ersätter sex tidigare rättsakter); direktiv 96/67 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen.

- Ett planerat initiativ har avförts från programmet:

Det planerade förenklingsinitiativet för direktiv 88/599 om förfaranden avseende vägtransporter har avförts från programmet.

1.1.4. Bedömning av de framsteg som gjorts

Kommissionens huvudsyfte är att ytterligare förenkla gemenskapens lagstiftning. Genom handlingsramen införs en övergripande och enhetlig ram med en gemensam metodik för att ge förenklingsprocessen politisk drivkraft, för att skapa ett starkt engagemang bland kommissionens avdelningar och för att se till att förenklingsarbetet blir synligt för medborgarna, rådet, Europaparlamentet, medlemsstaterna, offentliga förvaltningar och andra berörda parter. Resultaten av de första sex eller sju månaderna av genomförandet (fas 1) är blandade, men inte otillfredsställande.

Det viktigaste positiva resultatet av denna fas av genomförandet av handlingsramen är det faktum att de flesta av kommissionens avdelningar som ansvarar för en betydande del av gemenskapens lagstiftning aktivt arbetar för att förenkla delar av lagstiftningen [14]. Dessutom finns en god spridning mellan olika politikområden och avdelningar.

[14] Från början ingick följande politikområden: näringspolitik, transport och energi, hälsa och konsumentskydd, jordbruk, skatte- och tullfrågor, konkurrens, sysselsättning och socialpolitik, miljö samt rättsliga och inrikes frågor. Senare har initiativ inletts även på följande politikområden: regionalpolitik, fiske, utbildning och kultur samt statistik.

Detta bekräftar att det finns en gemensam syn på betydelsen av att ha en samstämmig och öppen strategi för att förbättra gemenskapslagstiftningens kvalitet och utveckla en gemensam metodik. Det faktum att kommissionens avdelningar fortsätter att identifiera nya politikområden som ska granskas och fastställa vilka rättsakter som kan förenklas - när detta inte ingår i åtaganden som kommissionen gjort - är mycket glädjande och det visar att målen och metodiken håller på att integreras i kommissionens dagliga arbete.

I vissa fall har kommissionens avdelningar dock stött på svårigheter när det gäller att införa den nya metodiken, och det kommer att dröja innan den tillämpas på ett enhetligt sätt. Huvudorsaken är att det är första gången som kommissionen - med hjälp av särskilda prioriteringskriterier och med en löpande övervakning i enlighet med de tre faserna - gör en systematisk övergripande granskning av gemenskapslagstiftningen för att identifiera vilka rättsakter som det är lämpligt att förenkla.

Att strängt tillämpa prioriteringsindikatorerna och att välja ut de politikområden som ska granskas har visat sig vara relativt svaga punkter. Arbetet framskrider, men en mer strukturerad och konsekvent tillämpning av den metodik som beskrivs i meddelandet från februari hade varit önskvärd. Denna aspekt kommer att behandlas i senare faser av kommissionens arbete. Det bör också framhållas att kommissionens avdelningar i flera fall redan hade påbörjat förenklingsarbetet (huvudsakligen utarbetande av specifika förenklingsförslag) och att den nya metodiken enligt handlingsramen ibland har betraktats mer som ett hinder än som en hjälp av de avdelningar som redan inlett förenklingsarbetet.

Det har också visat sig relativt svårt att anpassa arbetstakten till den strategi med tre faser som anges i handlingsramen. Det har därför varit svårt att genomföra initiativen och rapportera om dem enligt de tre faserna. Det pågående förenklingsarbetet är i de flesta fall ett långsiktigt projekt med flera faser, som inbegriper samråd med berörda aktörer och som i huvudsak omfattas av kommissionens årliga planerings- och genomförandecykel.

1.2. Fas 2

1.2.1. Indikatorer

Varken Europaparlamentet eller rådet har utnyttjat möjligheten att yttra sig om de prioriteringsindikatorer som föreslogs i februari 2003. Eftersom de övriga synpunkterna som lämnats (se ovan) antingen stöder förslaget eller inte nödvändigtvis är representativa, anser kommissionen att prioriteringsindikatorerna inte behöver ses över vid denna tidpunkt. Kommissionens avdelningar kommer därför att fortsätta att använda de indikatorer som anges i meddelandet från februari i fråga om det arbete som ska utföras under fas 2.

Kommissionen uppmanar dock återigen de andra institutionerna och medlemsstaterna att bidra till reflexionen kring prioriteringsindikatorerna.

1.2.2. Granskning av politikområden

Granskningsarbetet har avslutats för 14 av de 19 politikområden som skulle granskas enligt meddelandet från februari. För de övriga politikområdena kommer granskningen att fortsätta under fas 2 (och i vissa fall ännu längre) [15]. Även om handlingsramens metodik och förfaranden inte tillämpas så systematiskt som de borde, har vissa av kommissionens avdelningar också identifierat ytterligare politikområden som nu ska granskas med avseende på förenklingspotentialen.

[15] Se vidare tabell 1 i SEK (2003) 1085.

Fas 2: Nya politikområden som ska granskas

- Jordbruk: Importkvoter

Kommissionen granskar nu förvaltningen av importkvoter inom jordbruket för att fastställa förenklingspotentialen. Detta arbete bör ha avslutats under fas 2. Kommissionen utarbetar också ett datoriserat system för förvaltning av importkvoter inom jordbruket. Detta system kommer att förbättra och förenkla förvaltninger av importkvoter, både för kommissionen och för de nationella förvaltningarna. Utvecklings-, validerings- och genomförandefasen bör ha avslutats i juli 2004, dvs. under fas 2.

- Fiskeri: Fiskeriorganisation inom ramen för NAFO

Gemenskapens lagstiftning avseende North-west Atlantic Fishing Organisation (NAFO) kommer att granskas i syfte att utarbeta en ramförordning för alla aspekter av fisket i Nordatlanten, som idag omfattas av flera rättsakter. Förslag till förordning kommer att läggas fram under fas 2.

Det offentliga samrådet om meddelandet från februari 2003 gav ett detaljerat svar i fråga om vilka politikområden som är i behov av förenkling. Följande politikområden fanns med (som andelen svar): sysselsättning och socialpolitik kommer på första plats (42 %), följt av ekonomiska och finansiella frågor, hälsa och konsumentskydd samt rättsliga och inrikes frågor (36 % vardera). Jordbruk, den inre marknaden och beskattning betraktas som prioriterade områden (34 %), följt av miljö (32 %), konkurrens (30 %), näringsliv (25 %), energi och transport (23 %) samt handel (22 %). Det offentliga samrådet kan inte betraktas som representativt för alla berörda intressen, men i stort bekräftar det giltigheten hos de prioriteringar som fastställs i kommissionens meddelande från februari 2003.

1.2.3. Arbete som rör specifika rättsakter

Som anges ovan var det arbete som inleddes under fas 1 gällande specifika rättsakter som kan vara lämpliga att förenkla endast till en del planerat att slutföras under fas 1. Under fas 2 kommer kommissionen därför att fortsätta arbetet och lägga fram de åtta förslag som förts över från fas 1.

Kommissionen planerar också att avsluta arbetet med nio rättsakter som nyligen fastställts vara lämpliga att förenkla. Om man räknar med planerade fas 2-initiativ (sex till antalet), uppskjutna fas 1-initiativ och nytillkomna rättsakter, ska nu totalt 23 förslag till förenkling av direktiv och förordningar enligt planerna antas under fas 2.

Fas 2: Översikt över nya rättsakter som fastställts vara lämpliga att förenkla

- Industrivaror: Kemikalier

Kommissionen kommer inom ramen för genomförandet av vitboken "Strategi för den framtida kemikaliepolitiken" av den 27 februari 2000 (KOM (2001) 88) att under 2003 anta ett förslag om inrättande av en ny rättslig ram för kemikalier (som upphäver direktiv 76/769/EEG).

- Jordbruk: Den gemensamma organisationen av marknaden för socker, humle, bearbetad citrusfrukt samt främjande av jordbruksprodukter

Kommissionen antog den 23 september 2003 ett meddelande om politiska handlingsalternativ för reformen inom sektorerna för tobak, olivolja, bomull och socker [16]. Ytterligare ett meddelande om politiska handlingsalternativ när det gäller sektorn för humle kommer att publiceras inom kort. Det förväntas att lämpliga lagförslag kommer att läggas fram efter det att dessa dokument diskuterats med de andra institutionerna. Förenklingsförslag kommer också att läggas fram avseende sektorn för bearbetad citrusfrukt.

[16] De förenklingsförslag som avser sektorerna för tobak, olivolja och bomull har redan angetts i KOM (2003) 71 och i kommissionens arbets- och lagstiftningsprogram 2003 och de bör därför inte betraktas som nya förslag för fas 2.

När det gäller främjande av jordbruksprodukter kommer kommissionen att före utgången av 2003 överlämna en rapport till rådet om tillämpningen av de grundläggande förordningarna. Det förväntas att denna rapport kommer att åtföljas av förslag om ändring, anpassning och förenkling av kommissionens tillämpningsförordningar nr 2879/2000 och nr 94/2002, som har ändrats många gånger och kräver konsolidering.

- Inre marknaden: Andra bolagsdirektivet

Det har nu fastställts att andra bolagsdirektivet bör förenklas. Den övergripande lagstiftningen för den inre marknaden har dock redan förenklats (till exempel finansiella tjänster, bolagsrätt, yrkeskvalifikationer och offentlig upphandling) tack vare insatser som gjorts innan kommissionens handlingsram från februari 2003 inleddes.

- Statistik: "Statistiklagstiftningen"

Den löpande revidering av gällande lagstiftning som görs inom Eurostat har inriktats på förenkling och man har använt en allmän strategi för att fastställa hur de nuvarande bestämmelserna kan få en enklare utformning. Bristen på resurser har dock lett till att man inte kunnat lägga fram ytterligare förenklingförslag. En revidering av statistiklagstiftningen har inletts.

- Euratom:

Förslaget bygger på en SLIM-rapport (femte fasen i SLIM-initiativet). Syftet är att införa ett mer omfattande och förenklat administrativt system (enligt rekommendationer från SLIM), så att medlemsstaterna och länder utanför EU kan vidta de åtgärder som krävs i fråga om transport av radioaktivt avfall eller radioaktiva ämnen.

- Audiovisuell politik: Direktivet om television utan gränser

Kommissionen har inlett ett samråd avseende direktivet om television utan gränser, och alla berörda parter uppmanas att lämna in sina yttranden senast den 15 juli 2003. Kommissionen kommer på grundval av resultaten av detta offentliga samråd att i slutet av 2003 publicera ett meddelande om den audiovisuella politiken i framtiden och kommer om lämpligt att lägga fram förslag om detta. Man diskuterar också en förenkling av bestämmelserna för reklam.

Kommissionen kommer att ange sina årliga prioriteringar för förenklingsarbetet med början i arbets- och lagstiftningsprogrammet 2004.

2. Uppdatering av gemenskapslagstiftningen och minskning av dess omfattning

2.1. Konsolidering

Konsolidering innebär att alla bestämmelser från den ursprungliga rättsakten och alla senare ändringar ställs samman i ett enda dokument. Konsolidering är till skillnad från kodifiering inte en lagstiftningsprocess och har alltså ingen formell rättslig verkan. Fördelen med att ställa samman alla de ändringar som gjorts i en rättsakt är att lagstiftningen blir mer tillgänglig och präglas av större öppenhet, vilket gynnar medborgare, förvaltning och företag. Konsolidering har också fördelen att det inte krävs något rättsligt förfarande och att man sparar tid och pengar eftersom det inte behövs något offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning [17]. Konsoliderade texter finns tillgängliga för allmänheten genom Eur-Lex.

[17] I undantagsfall kan dock vissa konsolideringar publiceras i EUT (C-serien).

Ett omfattande program som syftar till att om möjligt konsolidera all gällande gemenskapslagstiftning inleddes av Publikationsbyrån 1996 och avslutades som planerat vid halvårsskiftet 2003. Detta är ett betydande steg på vägen mot att se till att lagstiftningen blir mer tillgänglig och präglas av större öppenhet.

Efter det att konsolideringen av gällande lagstiftning avslutats, kommer Publikationsbyrån fortsättningsvis att se till att nya lagändringar automatiskt införlivas i de rättsakter som ingår i gemenskapens regelverk. Detta är en löpande process som ska fungera automatiskt i framtiden. Kommissionen kommer att noga följa och bidra till detta arbete för att se till att medborgare, förvaltningar och företag får aktuell information.

2.2. Kodifiering

Kommissionen inledde i november 2001 ett omfattande kodifieringsprogram [18] för gemenskapens hela sekundärlagstiftning, som enligt planerna ska avslutas senast i slutet av 2005 [19]. I och med meddelandet från februari 2003 integrerades detta program i den mer omfattande handlingsramen för att uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning, vilket innebar en mer strukturerad planering och ett mer strukturerat genomförande av kodifieringsprogrammet enligt de tre faserna. Det innebar också att man om möjligt skulle prioritera arbetet enligt de indikatorer som fastställts för kommissionens förenklingsarbete.

[18] Rättslig eller officiell kodifiering avser antagande av en ny rättsakt som publiceras i L-serien i EUT och som införlivar respektive upphäver tidigare rättsakter (dvs. grundrättsakten och eventuella ändringar), utan att själva innehållet ändras. "Vertikal" kodifiering innebär att den nya rättsakten införlivar grundrättsakten och eventuella senare ändringar i en enda rättsakt. "Horisontell" kodifiering innebär att den nya rättsakten införlivar en rad parallella grundrättsakter (med eventuella ändringar) i en enda rättsakt som behandlar samma ämne.

[19] KOM (2001) 645, 21.11.2001.

2.2.1. Fas 1

Kommissionen hade planerat att föreslå eller anta [20] 217 kodifieringsinitiativ under fas 1. Hittills har dock endast sju kodifierade rättsakter från kommissionen antagits, tillsammans med 15 kodifieringsförslag som rör rättsakter från Europaparlamentet och rådet [21]. Cirka 29 planerade kodifieringsinitiativ har avförts från programmet, eftersom rättsakterna i fråga antingen har upphävts eller inte längre är i kraft. Kodifieringsarbetet upphör tillfälligt för 166 rättsakter som eventuellt kommer att upphävas eller ändras inom kort. Antagandet av huvuddelen av fas 2-initiativen kommer att påverkas av det moratorium på grund av anslutningen som behandlas nedan. Detta resultat är mindre positivt än förväntningarna för fas 1 enligt meddelandet från februari.

[20] När det gäller rättsakter som antagits av rådet eller Europaparlamentet lägger kommissionen fram kodifieringsförslag som sedan ska antas formellt av rådet respektive Europaparlamentet. När det gäller rättsakter som antagits av kommissionen är det enbart kommissionen som antar kodifieringsförslagen.

[21] Se bilaga 1.

Man har stött på en rad svårigheter i kodifieringsarbetet. Kodifiering kräver komplexa förberedelser (där man också är beroende av utomstående leverantörer) och detta har ibland varit besvärligt med tanke på gemenskapens budget. Kodifieringsprogrammet kräver också att betydande organisatoriska och andra resurser ställs till förfogande inom Publikationsbyrån och kommissionen (särskilt Rättstjänsten, där en särskild tjänst för detta har inrättats), vilket inte skedde förrän i juli 2002. Kommissionen och Publikationsbyrån har också tvingats lösa problem som rör logistik och IT och beakta behovet av att förbereda kodifieringar för nästan dubbelt så många officiella språkversioner från och med anslutningen i maj 2004. Dessutom stannar inte det normala lagstiftningsarbetet av medan kodifieringsarbetet pågår, och förseningar är oundvikliga när man ska anta en ny ändring som sedan måste införlivas i den kodifierade texten.

Denna försening är dock mindre viktig i ett längre tidsperspektiv. De budgetmässiga, logistiska och tekniska hindren verkar ha lösts och hela systemet har nu uppnått "marschfart". Därigenom bör man under fas 2 kunna fortsätta att lägga fram och anta kodieringsförslag. Resultatet av detta arbete kommer att vara en mycket viktig milstolpe när kodifieringsinitiativen formellt avslutas från och med maj 2004, förutsatt att gemenskapens regelverk har översatts till de nya officiella språken i god tid.

2.2.2. Fas 2

Man verkar ha löst de problem som uppkommit i tidigare skeden, men i meddelandet från februari påpekas också att utvidgningen kommer att få betydande konsekvenser för genomförandet av kodifieringsprogrammet. Det formella antagandet och offentliggörandet av kodifierade texter upphör därför tillfälligt under de nio månader som föregår anslutningen den 1 maj 2004 för att gemenskapens regelverk ska vara stabilt under övergångsfasen inför utvidgningen.

De svårigheter man stött på i kodifieringsarbetet har lett till att man ändrat planeringen för kommande faser. Det faktum att det finns eftersläpande arbete från fas 1 innebär att man kan avsluta betydligt färre kodifieringar än planerat under fas 2. I meddelandet från februari anges att man planerar att avsluta cirka 600 kodifieringsinitiativ under fas 2, men eftersläpningen från fas 1 innebär att endast cirka 150 kodifieringar kan avslutas under fas 2 (cirka 75 överförda från fas 1 och 75 av de initiativ som ursprungligen planerades för fas 2).

I detta perspektiv och med tanke på kodifieringsprogrammets betydelse för möjligheterna att genomföra handlingsramen med gott resultat skärper kommissionen nu övervakningen. Trots svårigheterna kommer kommissionen enligt aktuella prognoser och planer att anta eller lägga fram förslag om totalt cirka 170 kodifieringar under perioden februari 2003 - april 2004 (Rättstjänsten har avslutat 124 kodifieringar som nu behandlas i lagstiftningsförfarandet).

När det gäller de kodifieringsförslag som rådet och Europaparlamentet ska anta tillsammans kommer Europaparlamentets arbete på grund av valen i mitten av 2004 att ytterligare fördröja det slutliga antagandet av vissa kodifieringar.

2.3. Upphävande samt förklaring om att en rättsakt är föråldrad

Att upphäva rättsakter och förklara rättsakter föråldrade är verktyg som man anser kommer att bidra i betydande utsträckning till att "rensa" gemenskapslagstiftningen och minska dess omfattning [22].

[22] Upphävande innebär att man genom att anta en separat ny rättsakt upphäver en rättsakts giltighet och därigenom avlägsnar den från gällande lagstiftning. Förklaring om att en rättsakt är föråldrad innebär inte att rättsakten avlägsnas, utan att man förklarar att dess rättsliga effekt inte längre gäller eller att rättsakten av någon anledning inte längre tillämpas (detta faktum anges i Celex).

I den handlingsram som kollegiet antog i februari 2003 föreskrivs ett tillvägagångssätt med tre faser för att upphäva rättsakter eller förklara rättsakter föråldrade. I början av varje fas meddelar den ansvariga avdelningen vilka rättsakter som kan upphävas eller förklaras föråldrade. Dessa rättsakter kontrolleras sedan av Rättstjänsten innan formella åtgärder vidtas. Denna process skulle enligt planerna ske i tre faser, och lämpliga rättsakter skulle meddelas i början av varje fas och bekräftas i slutet av samma fas.

2.3.1. Fas 1

I meddelandet från februari identifierade kommissionen 582 rättsakter som skulle kunna upphävas eller förklaras föråldrade [23]. En förteckning över dessa rättsakter ingår i ett separat arbetsdokument från kommissionen [24]. Under den första fasen lades tyngdpunkten vid rättsakter som antagits enbart av kommissionen (självständiga rättsakter), men man identifierade också en rad rättsakter från rådet och Europaparlamentet som skulle kunna upphävas eller förklaras föråldrade och förklarade att kommissionen skulle lägga fram förslag till åtgärder för Europaparlamentet och rådet.

[23] Se bilaga 1 (resultattavlan).

[24] SEK (2003) 165, s. 77-124.

Vilken betydelse detta har belyses av följande: gemenskapens sekundärlagstiftning enligt artikel 249 omfattade 14 153 rättsakter [25] i slutet av 2002. De 582 rättsakter som "öronmärkts" för fas 1 omfattade därmed cirka 4 % av den gällande gemenskapslagstiftningen i slutet av 2002. Omkring 106 av dessa var rättsakter som antagits av rådet och Europaparlamentet och som kräver att kommissionen lägger fram ett förslag för lagstiftaren/lagstiftarna.

[25] Uppskattning gjord av Publikationsbyrån i december 2002 på grundval av Celex (se SEK(2003) 165, s. 11).

I februari 2003 meddelade fem avdelningar inom kommissionen vilket arbete de planerat för fas 1. Huvuddelen av det planerade arbetet (över 90 %) gällde endast två avdelningar inom kommissionen, jordbruk respektive hälsa och konsumentskydd. Denna koncentration avspeglar delvis det faktum att lagstiftningen är mycket omfattande på dessa områden. Det bör också noteras att kommissionen när initiativet inleddes i februari 2003 inledningsvis inriktade sig på ett fåtal politikområden med den största potentialen, medan liknande insatser på andra politikområden skulle göras under senare faser.

När det gäller fas 1 är det tydligt att de resultat som uppnåtts hittills ligger långt under de planerade. Den översiktsinformation som ges i resultattavlan [26] visar att endast ett begränsat antal av dessa avslutades under fas 1 (13 rättsakter antagna av kommissionen har upphävts eller förklarats föråldrade och 17 förslag om upphävande av rättsakter har lagts fram).

[26] Se bilaga 1.

Arbetet fortsätter därför med de ursprungliga rättsakterna, och det förefaller som man redan har bekräftat (eller kommer att bekräfta) att de flesta av dessa är lämpliga att upphäva eller förklara föråldrade. Vissa rättsakter kommer dock sannolikt att avföras från programmet. Å andra sidan har kommissionens avdelningar också identifierat ytterligare rättsakter som nu granskas. Ytterligare en positiv sidoeffekt av det arbete som kommissionens avdelningar utför för att fastställa vilka rättsakter som bör upphävas eller förklaras föråldrade, är att man i betydande utsträckning fått möjlighet att uppdatera angivelsen av när giltighetstiden löper ut för de rättsakter som finns med i Celex.

Kommissionens avdelningar har stött på problem av olika slag på både planerings- och genomförandestadiet när rättsakter ska upphävas eller förklaras föråldrade. Utöver behovet av en noggrann juridisk granskning av varje rättsakt kan följande nämnas:

* De identifierade rättsakternas kvalitet: För de operativa avdelningarna är granskning av rättsakter för att identifiera dem som kan upphävas eller förklaras föråldrade en helt ny strategi, som inte alltid främjas av nuvarande organisatoriska ramar och arbetsmetoder. De operativa avdelningarna får heller inte ett adekvat rättsligt och logistiskt stöd för planering och identifiering av lämpliga rättsakter. Problem av detta slag har bidragit till att arbetet under fas 1 försenats och till att en relativt stor andel rättsakter har avförts från programmet. Åtgärder vidtas nu för att de operativa avdelningar ska få bättre stöd och vägledning av de övergripande samordningsavdelningarna.

* Behovet av samarbete med kommittéer enligt kommittéförfarandet: De flesta rättsakter som man identifierat som lämpliga att upphäva eller förklara föråldrade är visserligen rättsakter från kommissionen, men de antogs ursprungligen genom delegerade genomförandebefogenheter (det s.k. "kommittéförfarandet"). Att upphäva sådana rättsakter eller förklara dem föråldrade kräver därför att man på förhand samråder med medlemsstaterna. På grund av de många politikområden som behandlas har avdelningarna tvingats samråda med ett betydande antal kommittéer eller anordna särskilda gemensamma möten för flera kommittéer i detta syfte.

* Tillämpningsområde för förklaring om att en rättsakt är föråldrad: Man har stött på rättsliga problem när det gäller att fastställa hur man på ett korrekt sätt ska använda verktygen upphävande respektive förklaring om att en rättsakt är föråldrad. Detta innebär att en komplex bedömning av de rättsliga grunderna och giltigheten måste göras i varje enskilt fall.

* Upphävande och förklaring om att en rättsakt är föråldrad: Kommissionens avdelningar inriktade till en början sitt arbete på att identifiera vilka av kommissionens rättsakter som det kunde vara lämpligt att upphäva eller förklara föråldrade. Rättsakter som antagits av rådet (och i vissa fall Europaparlamentet) har därför inte prioriterats lika högt. Förslag om att upphäva sådana rättsakter eller förklara dem föråldrade bör dock läggas fram under fas 2, efter inledande kontakter med dessa institutioner om lämpliga förfaranden.

Resultatet i form av avslutade projekt när det gäller att upphäva rättsakter eller förklara rättsakter föråldrade ligger långt under det ursprungliga målet för fas 1, men det tekniska arbetet har fortsatt och bör leda till att rättsakter formellt upphävs respektive förklaras föråldrade under fas 2. Dessa två verktyg har också använts av kommissionens avdelningar under fas 1, även om detta inte ingick i de ursprungliga målen för denna fas.

2.3.2. Fas 2

Antalet rättsakter som man planerar att upphäva eller förklara föråldrade under fas 2 är betydande. Utöver de rättsakter som identifierats från början och under fas 1 har cirka 180 nya tänkbara rättsakter identifierats.

Fas 2: Planerat arbete i fråga om rättsakter som ska upphävas respektive förklaras föråldrade

>Plats för tabell>

I början av fas 1 presenterade fyra avdelningar inom kommissionen rättsakter som de ansåg kunde upphävas eller förklaras föråldrade. Arbetet fortsätter nu inom de avdelningar där det finns eftersläpande arbete, men fas 2 kännetecknas också av att allt fler avdelningar deltar i initiativet. Ytterligare fem avdelningar deltar nu i arbetet med att avlägsna föråldrad lagstiftning.

När det gäller fas 2 har vissa avdelningar inriktat sig på rättsakter som inte är rättsligt bindande. Handlingsramen omfattar främst bindande sekundärlagstiftning (enligt den definition som ges i artikel 249), men det kan också vara lämpligt att markera andra föråldrade texter som upphävda eller föråldrade - exempelvis rekommendationer eller tolkningsdokument från kommissionen. När det gäller detta initiativ har kommissionen därför valt att rapportera även om åtgärder av detta slag, men på ett sätt som gör det möjligt att tydligt skilja mellan icke bindande texter och bindande lagstiftning när det gäller att upphäva en text eller förklara den föråldrad.

3. Gemenskapslagstiftningens disposition och presentation

3.1. Planerat arbete

Kommissionen meddelade i februari 2003 att man avsåg att inleda initiativ för att förbättra gemenskapslagstiftningens disposition och presentation, och att detta arbete skulle avslutas senast i slutet av 2003. Detta initiativ omfattas därför inte av det tillvägagångssätt med tre faser som används för att förenkla eller upphäva rättsakter eller förklara rättsakter föråldrade.

De åtgärder som meddelats är inriktade på Celex och Eur-Lex (och produkter som utvecklats på grundval av dessa, till exempel Register över gemenskapens gällande lagstiftning), eftersom kommissionen ansåg att dessa verktyg behövde förbättras vad gäller precision, tillgänglighet och användarvänlighet. Man planerade att samarbetet mellan institutionerna skulle främjas genom en särskild interinstitutionell arbetsgrupp (med rådgivare utifrån) med uppgift att granska olika handlingsalternativ och lägga fram förslag senast i slutet av 2003. Eftersom befintliga samarbetsforum eventuellt är tillräckliga för att uppnå omedelbara resultat, har kommissionen ännu inte tagit initiativ till att tillsätta en särskild interinstitutionell arbetsgrupp. Det kan dock visa sig vara lämpligt i ett senare skede, om man inte kan uppnå tillräckligt goda resultat genom befintliga forum.

3.2. Gjorda framsteg

Under fas 1 har kommissionens avdelningar och Publikationsbyrån undersökt möjligheten att vidta olika åtgärder avseende Celex och Register över gemenskapens gällande lagstiftning. Följande insatser har påbörjats eller håller på att utarbetas:

* Fel och avvikelser i Celex: Det granskningsarbete som kommissionens avdelningar utför för att identifiera rättsakter som är lämpliga att upphäva eller förklara föråldrade har lett till en betydande ökning av antalet ändringar i korrigeringssyfte som görs i Celex, särskilt när det gäller de uppgifter som lämnas om huruvida en rättsakt fortfarande är giltig och i kraft.

* Statistik och annan översiktsinformation om sekundärlagstiftningen: Statistik och annan översiktsinformation kan vara mycket användbar för att fastställa vilka åtgärder som behöver vidtas för att genomföra handlingsramen och för att följa det arbete som görs för att uppnå dess mål. Sådan information om gemenskapslagstiftningens status kan hämtas från Celex. Kommissionen och Publikationsbyrån arbetar nu för att man ska kunna utnyttja dessa möjligheter i större utsträckning.

* Sekundärlagstiftningens uppdelning mellan kommissionens olika avdelningar: För varje rättsakt i Celex ska det finnas uppgift om ansvarig avdelning - detta är nödvändigt för att säkerställa adekvat underhåll och uppdatering. Publikationsbyrån och kommissionens avdelningar kommer tillsammans att se till att denna information förs in inom den närmaste framtiden.

* En presentation av gällande lagstiftning som är enklare och präglas av större öppenhet: Kommissionen föreslog i sitt meddelande från februari att allmänheten skulle få tillgång till en tydligare presentation av den aktiva och allmänt tillämpliga lagstiftningen. Rättsakter som har särskild betydelse och relevans enbart för de parter som den riktar sig till är av föga eller inget intresse för det stora flertalet användare och kan utan tvekan avgränsas från denna presentation genom särskilda hänvisningar i Celex. Kommissionens avdelningar och Publikationsbyrån undersöker nu också möjligheten att omarbeta Register över gemenskapens gällande lagstiftning, så att den endast omfattar den allmänt tillämpliga sekundärlagstiftningen. Eftersom detta register är interinstitutionellt, måste ett lämpligt interinstitutionellt förfarande följas för att en omarbetning ska kunna göras.

Kommissionens avdelningar kommer under hösten 2003 att fortsätta de informella kontakterna med Publikationsbyrån och de andra institutionerna.

4. Ett öppet och effektivt genomförande

Kommissionen betonar i meddelandet från februari att det är viktigt att skapa synlighet och öppenhet i processen och att säkerställa fortsatt engagemang och styrning på politisk nivå.

4.1. Resultattavlan

Kommissionen har åtagit sig att förutom den årliga planeringscykeln göra en resultatgranskning varje halvår. Detta meddelande innebär att kommissionen fullgör sitt åtagande att varje halvår rapportera om genomförandet av den handlingsram som infördes i och med meddelandet från februari. Kommissionen hade närmare bestämt åtagit sig att publicera en resultattavla som visar de framsteg som gjorts när det gäller att genomföra handlingsramen.

En första version av denna resultattavla finns i bilaga 1. Resultattavlan har två syften - dels att fungera som ett internt förvaltningsverktyg för kommissionen, dels att informera berörda parter och allmänheten om hur arbetet framskrider.

Resultattavlan innehåller sifferuppgifter om planerade och genomförda insatser när det gäller att upphäva rättsakter eller förklara rättsakter föråldrade respektive kodifiera rättsakter. Resultattavlan kommer att publiceras regelbundet på kommissionens sidor på Europa-servern [27] för att ge en överblick över de delar av kommissionens åtgärder för att uppdatera och förenkla lagstiftningen som kan kvantifieras.

[27] http://europa.eu.int/comm/governance/ index_en.htm

Resultattavlan är ett användbart verktyg, men det bör noteras att sifferuppgifterna inte alltid ger en fullständig bild av de framsteg som görs när det gäller att uppnå målen för handlingsramen. Det är till exempel omöjligt att kvantifiera förenklingsarbetet och ökad tillgänglighet för användarna.

4.2. Interinstitutionellt samarbete

Kommissionen betonar i meddelandet från februari att initiativet för att förenkla gemenskapens lagstiftning och minska dess omfattning endast kan genomföras med fullt och aktivt samarbete från Europaparlamentets och rådets sida. Kommissionen framhåller att man för att uppnå goda resultat bör sluta ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning och att alla institutioner och medlemsstater sedan måste inrikta sig på att förbättra interna förfaranden och se till att tillräckliga resurser ställs till förfogande.

Efter cirka ett års förhandlingar slöt Europaparlamentet, rådet och kommissionen i juni 2003 ett interinstitutionellt avtal om bättre lagstiftning. Avtalet ska antas formellt av de olika institutionerna senast i slutet av oktober 2003.

Kommissionen ser mycket positivt på detta breda interinstitutionella avtal. Särskilt i fråga om handlingsramen bör avtalet bana väg för rationaliserade interinstitutionella förfaranden - med beaktande av bestämmelserna i fördraget - när det gäller att anta förenklingsförslag [28]. Man har dock inte lyckats enas om exakt vilka arbetsmetoder som ska användas när det gäller själva avtalet. Istället ska Europaparlamentet och rådet överväga hur deras respektive arbetsmetoder kan anpassas, och detta ske ske inom sex månader efter det att det interinstituionella avtalet träder i kraft.

[28] Detta interinstitutionella avtal kompletterar andra relevanta avtal på området, särskilt det interinstitutionella avtalet om en påskyndad arbetsmetod för officiell kodifiering av texter till rättsakter, EGT 1996/C 102/2, 4.4.1996.

5. Slutsatser

Genom handlingsramen från februari 2003 infördes för första gången i gemenskapens historia en övergripande politik för "underhåll" av gemenskapslagstiftningen. Detta initiativ syftar tillsammans med en rad andra initiativ i kommissionens handlingsplan för bättre lagstiftning från 2002 till att skapa en tydlig, aktuell och effektiv lagstiftning - vilket i slutändan gynnar medborgarna.

Detta är självklart ett arbete på lång sikt. Men i handlingsramen fastställs också en ambitiös startperiod på två år, med utökad övervakning. Den första interimsrapporten, som följs av nya rapporter i april 2004 och i slutet av 2004, ger en inblick i kommissionens arbete för att uppnå dessa mål. Kommande rapporter kommer också i allt högre grad att behandla hur de övriga institutionerna bidrar till detta arbete, eftersom de har gemensamt ansvar för gemenskapslagstiftningens kvalitet.

I denna rapport redogör kommissionen för de framsteg som gjorts sedan februari 2003. Resultaten är blandade, men inte otillfredsställande. Ett av de viktigaste resultaten är att man successivt fått olika avdelningar att engagera sig i förenklingsarbetet, vilket visar att man lyckats få till stånd en förändring av lagstiftningskulturen. I rapporten behandlas också svaga punkter, som främst avser planerade åtgärder på kort och medellång sikt för att minska gemenskapslagstiftningens omfattning (kodifiering och avlägsnande av föråldrad lagstiftning). Nu när de svaga punkterna identifierats, kan kommissionen inriktas sig på att angripa de bakomliggande problemen.

Kommissionen har valt att skapa öppenhet och insyn i detta långsiktiga projekt. Detta bör uppmuntra övriga berörda parter att bidra till arbetet. Kommissionen uppmanar återigen de övriga institutionerna att föra fram sina synpunkter och bidra till att uppnå det slutliga målet för detta arbete.* * *

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>