SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 23.2.2009 
SEK(2009) 218  
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
Följedokument till 
 
EU:S STRATEGI FÖR STÖD TILL KATASTROFFÖREBYGGANDE I 
UTVECKLINGSLÄNDERNA 
  
SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN
  
  
{KOM(2009) 84 slutlig} 
{SEK(2009) 217} {SEK(2009) 220}
 
SV 2   SV 1. S AMMANFATTNING AV KONSEKVENSANALYSEN  
Katastrofer utgör både ett hinder för ut veckling och äventyrar uppnåendet av 
millennieutvecklingsmålen. Katastrofer orsakade av naturliga risker har blivit både allt fler och allt allvarligare. Klimatförändringar kan redan nu vara en bidragande orsak till att antalet katastrofer har ökat, både till antal och i om fattning. Katastrofer drabbar utvecklingsländerna 
och deras befolkningar hårdare än andra, efte rsom de är mer sårbara och har den sämsta 
hanteringsförmågan. Det har länge funnits indi kationer på att katastrofförebyggande åtgärder 
är mycket kostnadseffektiva.  
EU är världens ledande givare när det gäller både offentligt utvecklingsbistånd och humanitärt 
bistånd. EU har en global närvaro och bred erfarenhet av enskilda projekt och program på 
området katastrofförebyggande, men saknar en st rategisk ram som kan användas för att skapa 
enhetlighet i och samordna dess stöd till katastrofförebyggande i utvecklingsländerna. 
Eftersom katastrofer innebär en risk för insa tser och investeringar på utvecklingsområdet 
måste EU både bistå utvecklingsländerna i dera s katastrofförebyggande åtgärder och se till att 
dess eget utvecklingsbistånd blir mer motstånds kraftigt mot katastrofe r och leder till att 
sårbarheten inför risker minskar.  
Denna konsekvensanalys har legat till grund för kommissionens antagande av ett meddelande 
om EU:s strategi för stöd till katastrofförebyggande i utvecklingsländerna. Detta stöd, som 
ska avse både utvecklingssamarbete och humanitä rt bistånd, ska bidra till genomförandet av 
Hyogo-handlingsplanen från 2005
1 och uppnåendet av millennieutvecklingsmålen.  
Både strategin och konsekvensanalysen bygger på  och avspeglar en öppen debatt som ägde 
rum under perioden januari–december 2008 med orga nisationer inom det civila samhället, 
FN-organ, utvecklingsländerna, internationella finansinstitut, EU:s medlemsstater och den 
privata sektorn. 
Konsekvensanalysen behandlar både behovet av en EU-insats och den potentiella vinsten av 
en sådan insats. Den innehåller en be dömning av följande tre alternativ:  
(1) En oförändrad situation.  
(2) Utarbetandet av en EU-strategi för stöd till katastrofförebyggande i 
utvecklingsländerna, vilken endast ska gälla för Europeiska gemenskapens instrument.  
(3) Utarbetandet av en EU-strategi för stöd till katastrofförebyggande i 
utvecklingsländerna som är en övergripa nde och samlad ram för både EU:s och 
medlemsstaternas katastrofförebyggande åtgärder. 
Särskild vikt fästs vid alternativens politiska, ekonomiska, sociala och miljömässiga 
konsekvenser.  
Även om samtliga alternativ innebär fördelar när det gäller katastrofförebyggande i 
utvecklingsländerna dras det i konsekvensanalysen  ändå slutsatsen at t kommissionen bör välja 
det tredje alternativet, eftersom detta ger bäst resultat när det gäller effektivitet, enhetlighet, 
konsekvens och anpassning till partnerländernas behov. Det är bäst ägnat att uppfylla de 
verkliga behoven samtidigt som det är före nligt med EU:s befintliga åtaganden om 
katastrofförebyggande och de åtaganden om bistå ndseffektivitet som gjorts både av EU och 
internationellt. En EU-strategi för stöd till katastrofförebyggande i utvecklingsländerna bör 
framför allt vara inriktad på att motv erka den fragmentering och överlappning av 
katastrofförebyggande insatser som eventuellt kan uppstå inom den närmaste framtiden när 
                                                 
1 Antagen 2005 vid världskonferensen om katastrofförebyggande. 
 
SV 3   SV kommissionen och medlemsstater na utökar sitt stöd till katastrofförebyggande. En sådan 
strategi bör dra nytta av  och bygga vidare både på det strate giska arbete som redan företagits 
av EU2 och medlemsstaterna och de omfattande erfarenheter som vunnits genom program och 
projekt på området katastrofförebyggande i utvecklingsländer i alla regioner.  
Följande faktorer förklarar varför det är nödvändigt med åtgärder på EU-nivå: 
• Både i det europeiska samförstånde t om utveckling och det europeiska 
samförståndet om humanitärt bistånd a nges det att EU är skyldigt att göra 
framsteg när det gäller sin politik  och sina åtgärder på området 
katastrofförebyggande. En EU-strategi kommer att främja en gemensam förståelse 
av vilka prioriteringar och områden där EU:s instrument kan ha störst verkan. 
• EU är visserligen den leda nde biståndsgivaren men be höver ändå bli effektivare 
och åstadkomma lägre transaktionskostnade r. Ett närmare EU-samarbete om en 
gemensam ram för katastrofförebyggande kommer att bidra ti ll detta och utgör 
god praxis. Ett samlat agerande från EU:s sida är effektivare än om medlemsstaterna enskilt vidtar åtgärd er. Dessutom kommer åtgärderna att 
komplettera varandra bättre.  
• Att göra fullt strategiskt bruk av kommissionens och medlemsstaternas olika 
starka punkter när det gäller katastro fförebyggande ligger helt i linje med 
Parisförklaringen om biståndseffe ktivitet och EU:s uppförandekod om 
arbetsfördelning inom utvecklingspolitiken. 
• För EU:s partnerländer innebär strate gin att samordningen mellan givarna 
förbättras (färre givare att ha kontakt med och ett enhetligare budskap) och att 
stödet till katastrofförebyggande eventu ellt ökar med tanke på den ökade 
finansieringen och minskade överlappninge n och fragmenteringen av biståndet.  
                                                
 
2 Kommissionens meddelande om förstärkning av EU:s insatskapacitet vid katastrofer (KOM(2008) 130), 
Att skapa en global klimatförändringsallians mellan Europeiska unionen och de fattiga 
utvecklingsländer som är mest utsatta för klimatförändringar (KOM(2007) 540), Förstärkning av EU:s 
katastrof- och krishantering i tredjeländer (KOM(2005) 153), den höge representantens och kommissionens gemensamma dokument om klimatförä ndring och internationell säkerhet (S113/08) och 
arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar om katastrofberedskap och katastrofförebyggande 
(2003).