GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 10/98 antagen av rådet den 26 januari 1998 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut nr . . ./98 om antagande av gemenskapens åtgärdsprogram för att förbättra systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden (programmet Fiscalis) (98/C 62/04)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), och

med beaktande av följande:

1. På den inre marknaden är en faktisk, enhetlig och effektiv tillämpning av gemenskapsrätten nödvändig för att systemen för indirekt beskattning skall fungera, särskilt för att skydda medlemsstaternas och gemenskapens finansiella intressen genom bekämpning av skattefusk och skatteundandragande, undvika snedvridning av konkurrensen och minska bördorna för myndigheter och skattebetalare.

2. Gemenskapen, i samverkan med medlemsstaterna, har ansvaret för att denna faktiska, enhetliga och effektiva tillämpning säkerställs. Även om medlemsstaterna bär ett större ansvar med avseende på resurser, har också gemenskapen en viktig roll att spela genom att tillhandahålla en infrastruktur och den nödvändiga drivkraften.

3. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten är det nödvändigt att de tjänstemän som har ansvar för indirekt beskattning har en hög gemensam kunskapsnivå om gemenskapsrätten och dess genomförande i medlemsstaterna. Denna nivå kan endast uppnås genom effektiv grund- och vidareutbildning i medlemsstaternas regi. Kompletterande gemenskapsåtgärder kan vara till fördel för att samordna och uppmuntra denna utbildning.

4. Ett effektivt, faktiskt och omfattande samarbete medlemsstaterna emellan och mellan dessa och kommissionen är viktigt för att systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden skall fungera. För att uppnå detta krävs en infrastruktur på gemenskapsnivå för kommunikation och informationsutbyte. Gemenskapens drivkraft gör det möjligt att lättare uppnå en tillräcklig samarbetsnivå.

5. En fortsatt förbättring av administrativa förfaranden är nödvändig för att systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden skall fungera. Även om huvudansvaret för detta åligger medlemsstaterna, behövs kompletterande gemenskapsåtgärder för att samordna och uppmuntra denna förbättring.

6. I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen, vilka anges i artikel 3b i fördraget kan följaktligen inte alla mål för de åtgärder som avses i detta beslut uppnås på ett tillfredsställande sätt av medlemsstaterna utan en del uppnås bättre på gemenskapsnivå. Detta beslut går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

7. Erfarenheterna av systemen för informationsutbyte på gemenskapsnivå inom området för indirekt beskattning, och särskilt det system för utbyte av information om mervärdesskatt (VIES) som avses i rådets förordning (EEG) nr 218/92 av den 27 januari 1992 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) (4) har visat på datateknikens betydelse för att trygga intäkter och samtidigt minimera administrativa kostnader. Dessa system har visat sig vara väsentliga samarbetsverktyg, som också har stimulerat till utökat samarbete mellan medlemsstaterna.

8. System för kommunikation och informationsutbyte bör inrättas och deras funktion garanteras i takt med att utvecklingen av behoven i systemen för indirekt beskattning utvecklas, för att säkerställa ett fortsatt samarbete.

9. De erfarenheter som gemenskapen fått genom det program som inrättades genom rådets beslut 93/588/EEG, av den 29 oktober 1993 om antagande av ett gemenskapens åtgärdsprogram för yrkesutbildning av tjänstemän inom indirekt beskattning (Matthaeus-Tax) (5) och inom ramen för multilaterala kontrollövningar har visat att programmets mål kan uppnås genom utbyten, seminarier och multilaterala kontroller som sammanför tjänstemän från olika nationella myndigheter i tjänsten. Dessa verksamheter bör därför fortsätta.

10. Seminarier utgör en utmärkt form för utbyte av idéer mellan tjänstemän från nationella myndigheter och kommissionens företrädare samt, vid behov, andra experter inom området för indirekt beskattning. Sådana seminarier kan resultera i förslag som kan bidra till att förbättra de gällande rättsliga instrumenten och förenkla samarbetet mellan myndigheter i syfte att göra det möjligt att likrikta utvecklingen av de nationella systemen för indirekt beskattning.

11. Erfarenheterna från Matthaeus-Tax-programmet har visat att samordning av utarbetandet och genomförandet av ett gemensamt utbildningsprogram, exempelvis det program som inrättades genom kommissionens beslut 95/279/EG av den 12 juli 1995 om fastställande av vissa bestämmelser för genomförandet av rådets beslut 93/588/EEG om antagande av ett gemenskapens åtgärdsprogram för yrkesutbildning av tjänstemän inom indirekt beskattning (6) kan leda till att programmets mål uppnås, särskilt genom en djupare allmän förståelse av gemenskapsrätten. Utbildningsprogrammen inom områden som kommissionen och medlemsstaterna skall fastställa bör vidareutvecklas. Medlemsstaterna bör därför se till att alla deras tjänstemän får den grundutbildning och regelbundna vidareutbildning som anges i de gemensamma utbildningsprogrammen.

12. Tillräckliga språkkunskaper för tjänstemän som ansvarar för indirekt beskattning har visat sig vara viktiga för att underlätta samarbete. Medlemsstaterna bör därför för sina tjänstemän tillhandahålla nödvändig språkutbildning.

13. Programmet bör vara öppet för deltagande för de associerade länderna i Central- och Östeuropa. Programmet bör också vara öppet för deltagande för Cypern.

14. Finansieringen av programmet bör delas mellan gemenskapen och medlemsstaterna, och gemenskapens bidrag bör tas upp i Europeiska gemenskapernas allmänna budget (del II, avsnitt III, kommissionen).

15. I detta beslut fastställs en finansieringsram, för hela den tid programmet löper, som utgör den särskilda referensen för budgetmyndigheten inom ramen för det årliga budgetförfarandet, enligt punkt 1 i Europaparlamentets, rådets och kommissionens förklaring av den 6 mars 1995 om införande av finansiella bestämmelser i rättsakterna (7).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Programmet Fiscalis

Ett flerårigt åtgärdsprogram för gemenskapen (Fiscalis), nedan benämnt "programmet", inrättas härmed för perioden den 1 januari 1998 31 december 2002 för att förbättra funktionen hos systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden. Programmet skall omfatta de verksamhetsområden som avses i artiklarna 4 6.

Artikel 2 Definitioner

I detta beslut används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) indirekt beskattning: de indirekta skatter som omfattas av gemenskapens lagstiftning.

b) myndighet: de avdelningar i medlemsstaterna som ansvarar för indirekt beskattning.

c) tjänsteman: tjänsteman vid en myndighet som ansvarar för tillämpningen av gemenskapens eller en medlemsstats lagar, förordningar eller förfaranden rörande indirekt beskattning.

d) utbyte: ett arbetsbesök, i gemenskapens intresse, av en tjänsteman vid en annan medlemsstats myndighet, organiserat inom ramen för programmet.

e) multilaterala kontroller: samarbete mellan minst tre myndigheter, inom gemenskapens rättsliga ram för samarbete, för att integrera och samordna de kontroller som de utför av personer som är skattskyldiga med avseende på indirekta skatter i de berörda medlemsstaterna.

f) gemenskapens rättsliga ram för samarbete: samtliga gemenskapsbestämmelser som avser ömsesidigt bistånd och administrativt samarbete mellan medlemsstaterna inom området för indirekt beskattning.

Artikel 3 Mål

Programmets mål skall vara att genom gemenskapsåtgärder stärka medlemsstaternas insatser för att

a) ge tjänstemän en hög gemensam nivå av förståelse av gemenskapsrätten särskilt inom området för indirekt beskattning, och dess genomförande i medlemsstaterna,

b) säkerställa ett effektivt, faktiskt och omfattande samarbete mellan medlemsstaterna samt mellan dem och kommissionen,

c) säkerställa den fortsatta förbättringen av administrativa förfaranden för att beakta myndigheternas och skattebetalarnas behov genom att utveckla och sprida goda administrativa metoder.

Artikel 4 System för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider

1. Kommissionen och medlemsstaterna skall säkerställa att existerande system för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider som de anser nödvändiga fungerar väl. De skall upprätta och upprätthålla funktionen hos de nya system för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider som de anser nödvändiga.

2. Gemenskapsdelarna i systemen för kommunikation och informationsutbyte skall omfatta utrustning, programvara och nätverkslänkar som skall vara gemensamma för alla medlemsstater för att säkerställa systemens sammanlänkning och driftskompatibilitet, oberoende av om de installeras i kommissionens (eller utsedd underleverantörs) eller medlemsstaternas (eller en utsedd underleverantörs) lokaler.

3. De delar av systemen för kommunikation och informationsutbyte som inte är gemenskapsdelar skall omfatta nationella databaser som ingår i dessa system, nätverkslänkar mellan gemenskapsdelar och de delar som inte är gemenskapsdelar samt sådan programvara och utrustning som varje medlemsstat finner lämplig för att fullt ut kunna utnyttja dessa system i hela sin förvaltning.

Artikel 5 Utbyten, seminarier och multilaterala kontroller

1. Kommissionen och medlemsstaterna skall organisera utbyten. Dessa utbyten kan vara av varierande längd, dock inte längre än sex månader. Varje utbyte skall inriktas på en särskild yrkesverksamhet och förberedas noggrant samt därefter utvärderas av de berörda tjänstemännen och myndigheterna.

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att de tjänstemän som deltar i utbytet skall kunna delta effektivt i verksamheterna vid värdlandets myndighet, och för detta ändamål skall dessa tjänstemän bemyndigas att utföra de uppgifter som sammanhänger med de åligganden som har anförtrotts dem av värdlandets myndighet i enlighet med dess rättssystem.

Under utbytet skall utbytestjänstemannens civilrättsliga ansvar vid utförandet av sina arbetsuppgifter behandlas på samma sätt som för nationella tjänstemän vid värdlandets myndighet. För tjänstemän som deltar i utbytet skall samma sekretessregler som för nationella tjänstemän gälla.

2. Kommissionen och medlemsstaterna skall organisera seminarier i vilka tjänstemän från myndigheter och företrädare för kommissionen samt, vid behov, andra experter inom området för indirekt beskattning skall delta.

3. Kommissionen och medlemsstaterna kan, i experimentsyfte, inom den kommitté som avses i artikel 11, bland de multilaterala kontroller som medlemsstaterna anordnar inom gemenskapens rättsliga ram för samarbete, välja ut dem som skall bekostas av gemenskapen enligt artikel 8. De deltagande medlemsstaterna skall skicka rapporterna om och utvärderingarna av dessa kontroller till kommissionen och medlemsstaterna.

Artikel 6 Gemensamma utbildningsinitiativ

1. Medlemsstaterna skall, i samarbete med kommissionen, uppmuntra ett strukturerat samarbete mellan sina utbildningsorgan och tjänstemän som ansvarar för utbildning i indirekt beskattning vid myndigheterna genom att

a) utveckla existerande utbildningsprogram och, om så är nödvändigt, utarbeta nya program för att skapa en gemensam grundläggande utbildning för tjänstemännen, så att de kan uppnå den gemensamma yrkesmässiga kompetens och kunskap som krävs,

b) öppna de utbildningskurser i indirekt beskattning som varje medlemsstat planerar för sina egna tjänstemän för tjänstemän från de övriga medlemsstaterna när så är lämpligt,

c) utveckla nödvändiga gemenskapsverktyg för utbildning i indirekt beskattning, i synnerhet verktyg för språkutbildning.

2. Medlemsstaterna skall se till att deras tjänstemän får den grund- och vidareutbildning som krävs för att uppnå den gemensamma yrkesmässiga kompetens och kunskap som anges i de gemensamma utbildningsprogrammen, samt den språkutbildning som är nödvändig för att tjänstemännen skall kunna uppnå en tillräckligt hög språklig kunskapsnivå. Enligt artikel 12.2 skall medlemsstaterna informera kommissionen om innehållet i och omfattningen av den utbildning som deras tjänstemän erhåller.

Artikel 7 De associerade ländernas deltagande

Programmet skall vara öppet för deltagande för de associerade länderna i Central- och Östeuropa i enlighet med de villkor som anges i Europaavtalen eller tilläggsprotokollen till dessa rörande dessa länders deltagande i gemenskapsprogram, och i den omfattning som är tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen om indirekt beskattning. Programmet skall också vara öppet för deltagande för Cypern i den omfattning som är tillåten enligt gemenskapslagstiftningen om indirekt beskattning.

Artikel 8 Kostnader

1. De kostnader som är nödvändiga för genomförandet av programmet skall delas mellan gemenskapen och medlemsstaterna enligt punkterna 2 och 3.

2. Gemenskapen skall bekosta följande:

a) Kostnaderna för resor och uppehälle för tjänstemän som i en annan medlemsstat deltar i de verksamheter som avses i artikel 5, kostnaderna för resor och uppehälle för andra experter inom området för indirekt beskattning vilka deltar i de seminarier som avses i artikel 5.2 samt kostnaderna för anordnande av dessa seminarier.

b) Kostnaderna för utarbetandet av de verktyg för utbildning i indirekt beskattning som avses i artikel 6.1 c, och för de handböcker och guider som avses i artikel 4.1.

c) Kostnaderna för utarbetande, inköp, installation och underhåll av gemenskapsdelarna i de system för kommunikation och informationsutbyte som anges i artikel 4.2 samt kostnaderna för den dagliga driften av de gemenskapsdelar som har installerats i kommissionens (eller en utsedd underleverantörs) lokaler.

d) Kostnaderna för de undersökningar av effekterna av programmet som, om så är nödvändigt, skall genomföras av en utomstående part med iakttagande av sekretessen.

3. Medlemsstaterna skall bekosta följande:

a) Kostnaderna för den grund- och vidareutbildning av sina tjänstemän samt för den språkutbildning som avses i artikel 6. Medlemsstaterna skall bekosta sina tjänstemäns deltagande i eventuella ytterliggare verksamheter som organiseras inom ramen för artikel 5, utöver dem som betalas av gemenskapen.

b) Kostnaderna för upprättande och drift av de delar som inte är gemenskapsdelar i de system för kommunikation och informationsutbyte som anges i artikel 4.3 samt kostnaderna för den dagliga driften av de gemenskapsdelar i dessa system som har installerats i deras (eller en utsedd underleverantörs) lokaler.

Artikel 9 Finansiell ram

Finansieringsramen för genomförande av detta program för tiden den 1 januari 1998 31 december 2002 fastställs till 40 miljoner ecu. De årliga anslagen skall godkännas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

Artikel 10 Genomförandebestämmelser

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta program skall beslutas av kommissionen enligt förfarandet i artikel 11. Tillämpningsåtgärderna berör inte gemenskapsbestämmelserna om uppbörd och kontroll och inte heller om administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd inom området för indirekt beskattning.

Artikel 11 Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den ständiga kommittén för administrativt samarbete inom området för indirekta skatter som inrättades genom artikel 10 i förordning (EEG) nr 218/92.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

3. a) Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan.

b) Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen genast underrätta rådet. I sådana fall

skall kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under tre månader räknat från den dag då rådet underrättades.

Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke.

4. Förutom de åtgärder som anges i artikel 10 skall kommittén granska de frågor som tas upp av dess ordförande, antingen på dennes initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat, om frågorna rör tillämpningen av detta beslut.

Artikel 12 Utvärdering

1. Programmet skall fortlöpande utvärderas gemensamt av kommissionen och medlemsstaterna. Utvärderingen skall utföras med hjälp av de rapporter som avses i punkterna 2 och 3.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen skicka

a) senast den 30 juni 2000 en interimsrapport, och

b) senast den 31 december 2002 en slutrapport om genomförandet och effekten av detta program.

3. Kommissionen skall till Europaparlamentet och till rådet överlämna

a) senast den 30 juni 2001 ett meddelande, på grundval av medlemsstaternas interimsrapporter, om huruvida det är önskvärt att fortsätta med detta program, i förekommande fall tillsammans med ett lämpligt förslag,

b) senast den 30 juni 2003 en slutrapport om genomförandet och effekten av detta program.

Dessa rapporter skall överlämnas till Ekonomiska och sociala kommittén och till Regionkommittén för kännedom.

Artikel 13 Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Det skall tillämpas från och med den 1 januari 1998.

Artikel 14 Adressater

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . . den . . .

På Europaparlamentets vägnar

OrdförandePå rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 177, 11.6.1997, s. 8.

(2) EGT C 19, 21.1.1998, s. 48.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 november 1997 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 26 januari 1998 och Europaparlamentets yttrande av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 24, 1.2.1992, s. 1.

(5) EGT L 280, 13.11.1993, s. 27.

(6) EGT L 172, 22.7.1995, s. 24.

(7) EGT C 102, 4.4.1996, s. 4.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

1. Kommissionen lade den 13 maj 1997 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett handlingsprogram för att förbättra systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden (Fiscalis-programmet). Detta förslag grundas på artikel 100a i fördraget.

2. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén lämnade sina yttranden den 20 november 1997 respektive den 29 oktober 1997.

Kommissionen lade fram sitt ändrade förslag den 26 november 1997.

3. Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 189b i fördraget den 26 januari 1998.

II. SYFTE

Förslagets syfte är att bidra till en faktisk, enhetlig och effektiv tillämpning av gemenskapsbestämmelserna för indirekt beskattning (punkt 1 i ingressen) och att därigenom förbättra det sätt på vilket systemen för indirekt beskattning fungerar på den inre marknaden (artikel 1).

Kommissionen föreslår därför ett femårigt handlingsprogram för gemenskapen (från och med den 1 januari 1998 till och med den 31 december 2002), benämnt Fiscalis (artikel 1), som syftar till att med hjälp av gemenskapsåtgärder - i allt väsentligt genom att bidra till finansieringen - stödja medlemsstaternas ansträngningar i syfte

a) att hos tjänstemännen skapa en hög nivå av förståelse för gemenskapsrätten, särskilt inom området indirekt beskattning, och för dess genomförande i medlemsstaterna,

b) att säkerställa att ett effektivt och omfattande samarbete verkligen genomförs medlemsstaterna emellan, och mellan dem och kommissionen,

c) att säkerställa en fortlöpande förbättring av administrativa förfaranden för att kunna ta hänsyn till kraven från myndigheter och skattebetalare genom att utarbeta och sprida goda administrativa rutiner.

Det gäller även att utveckla den tekniska infrastrukturen för kommunikation och informationsutbyte som, enligt kommissionen, spelar en avgörande roll för att förstärka systemen för mervärdesskatt och punktskatter. Den åsyftade telematiska infrastrukturen finns redan till viss del i form av systemen VIES, SCENT, och SEED, som utvecklats och finansierats inom ramen för IDA-programmet, som antogs av rådet den 6 november 1995. IDA-programmet upphör med 1997.

Fiscalis-programmet bör avlösa IDA-programmet på området för indirekt beskattning och tillhandahålla en ny rättslig och budgetär grund för att fortsätta systemen VIES, SEED och EMVS samt göra det möjligt att genomföra nya system i framtiden. Verksamhetens art förblir emellertid densamma. Den består i huvudsak i att på det tekniska planet säkerställa de nationella telematiknätens samtrafikförmåga och driftskompatibilitet, särskilt på området för indirekt beskattning. Framställning av de handböcker och handledningar som behövs för att de samverkande systemen skall kunna fungera väl betraktas som en stödåtgärd som är oskiljbar från denna uppgift.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Texten har omarbetats avsevärt under överläggningarna. Den gemensamma ståndpunkten skiljer sig från kommissionens ursprungliga förslag på en rad punkter.

- Det bör klart framgå att Fiscalis-programmet syftar till att säkerställa en bättre samordning mellan medlemsstaternas skatteförvaltningar. De berörda indirekta skatter som medlemsstaterna och deras tjänstemän ansvarar för är de som särskilt åsyftas (artikel 2).

- Kommissionen och medlemsstaterna skall garantera att de existerande systemen för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider fungerar och har tagits i bruk. Nya system för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider skall skapas om detta anses nödvändigt (artikel 4).

- Perioden för utbyte av tjänstemän som organiseras av kommissionen och medlemsstaterna bör inte överstiga sex månader (artikel 5).

- Medlemsstaterna skall i samarbete med kommissionen, uppmuntra samarbete mellan utbildningsorgan och tjänstemän som ansvarar för utbildning i indirekt beskattning vid myndigheterna (artikel 6).

- Gemenskapen skall stå för de kostnader för de undersökningar av effekterna av programmet som skall genomföras av en utomstående part, med iakttagande av sekretessen (artikel 8).

- Budgeten för genomförande av detta program för tiden den 1 januari 1998-31 december 2002 skall inte överskrida 40 miljoner ecu (artikel 9).

- Den ständiga kommitté som biträder kommissionen i genomförandet av programmet skall också verka som förvaltningskommitté ad-hoc enligt förfarande II variant b i enlighet med rådets beslut om kommittébestämmelser (beslut 87/373/EEG).

IV. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

1. De av Europaparlamentets ändringsförslag som beaktats i sin helhet eller i delar av rådet och kommissionen

Ändringsförslag 1 (punkt 7 i ingressen) godkändes i sak, eftersom systemen för utbyte inte enbart omfattar mervärdesskatten. Därför fastställdes det att det gäller systemen för informationsutbyte "inom området för mervärdesskatt".

Ändringsförslag 2 (punkt 10 i ingressen) godkändes, eftersom det bidrar till att understryka betydelsen av seminarier för att säkerställa en likriktad utveckling av de olika nationella systemen för indirekt beskattning.

Ändringsförslag 5 (artikel 2 d) godkändes i sak, eftersom det i artikel 6.1 b föreskrivs att medlemsstaterna börjar tillhandahålla de utbildningskurser i indirekt beskattning som de har för sina egna tjänstemän till tjänstemän från de övriga medlemsstaterna när så är lämpligt.

Ändringsförslag 6 (artikel 3 a) godkändes, eftersom definitionen av bilaterala kontroller inte längre är nödvändig på grund av ändringen av artikel 5.3.

Ändringsförslag 7 (artikel 3 a) godkändes, eftersom programmet särskilt avser området för indirekt beskattning.

Ändringsförslag 8 (artikel 4.1) godkändes, med förbehåll för en redaktionell ändring, för att befintliga system skall kunna bevaras för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider om de är användbara men skall ändras eller skapas nya om det visar sig nödvändigt.

Ändringsförslag 9 (artikel 5.1) godkändes, eftersom det bedömdes som rimligt dels beroende på att utbyten av tjänstemän inte bör vara längre än sex månader, dels eftersom en utvärdering av utbytet skall genomföras inte bara av tjänstemännen utan även av myndigheterna.

Ändringsförslag 10 (artikel 5.2) godkändes i sak för att möjliggöra för experter på indirekt beskattning att delta i seminarier, andra än tjänstemännen från de nationella myndigheterna och kommissionen.

Ändringsförslag 11 (artikel 5.3) godkändes i sak, om det är nödvändigt att göra ett urval av kontroller som skall bekostas av gemenskapen när antalet förfrågningar om kontroller inte gör det möjligt att bekosta alla.

Ändringsförslag 12 (artikel 6) godkändes endast delvis. Det godkändes att utbildningsprogram och utformningen av nya program skall tas fram av medlemsstaterna i samarbete med kommissionen, men i stället för att inrätta ett nät för samarbete med de institutioner som har hand om utbildningen av tjänstemännen ansåg rådet att det vore lämpligare att uppmuntra ett strukturerat samarbete mellan de utbildningsorgan och de tjänstemän som är utbildningsansvariga vid de nationella myndigheterna.

- Den nya punkten 1 a som parlamentet föreslog godkändes inte. Det ansågs att fastställandet av nödvändiga kunskaper, däribland de språk som tjänstemännen bör kunna, tillhör medlemsstaternas kompetensområde.

- Den nya punkten 1 b som parlamentet föreslog återfinns under punkt 1 a, där det fastställs att de program som redan finns bör utvecklas, och om det krävs bör nya utbildningsprogram utformas så att det skapas gemensamma delar i utbildningen.

- Den nya punkten 1 c som föreslogs av parlamentet godkändes i sak avseende punkt 1 b som angivits ovan i förhållande till ändringsförslag 5.

- Den nya punkten 1 d som föreslogs av parlamentet godkändes och innefattades i punkt 1 c, där det anges att medlemsstaterna, i samarbete med kommissionen kan utveckla nödvändiga gemenskapsverktyg för utbildning i indirekt beskattning, i synnerhet verktyg för språkutbildning.

- Den nya punkten 1 e godkändes inte. Det ansågs att utbildningen av tjänstemän hör till myndigheternas kompetensområde och att den inte bör bli föremål för en analys av andra medlemsstater eller av kommissionen.

- När det gäller punkt 2 godkändes ändringen. Det tillades att tjänstemännen bör få den språkutbildning som är nödvändig för att de skall uppnå tillräckligt hög språklig kunskapnivå.

Ändringsförslag 13 (artikel 8.2 d) återgavs praktiskt taget i sin helhet samtidigt som sekretessen garanterades.

Ändringsförslag 14 (artikel 10) godkändes, eftersom det bidrar till att klargöra att det gäller åtgärder för genomförandet av programmet.

Ändringsförslag 15 (artikel 12.3 b) godkändes, eftersom det är viktigt att kommissionen i sin rapport till Europaparlamentet och rådet informerar om programmets resultat.

2. De ändringar av Europaparlamentet som godkänts av kommissionen men inte av rådet

Ändringsförslag 3 (punkt 11 i ingressen) godkändes inte, eftersom rådet endast delvis godkände ändringsförslag 12.

Ändringsförslag 4 (punkt 12 i ingressen) godkändes inte, eftersom det nuvarande programmet endast avser området för indirekt beskattning och inte tullar.

Muntlig ändring av artikel 4.2 godkändes inte. Det ansågs att i fall av utnyttjande av underleverantörer är det självklart att de ekonomiska bestämmelserna skall respekteras.

Muntlig ändring av artikel 7 godkändes inte. Det erinrades om att i enlighet med de villkor som fastställts i Europaavtalen eller tilläggsprotokollen om de associerade ländernas deltagande i gemenskapsrogrammen, kan de kostnader som deltagandet medför inte omfattas av programanslagen.

Muntlig ändring av artikel 9 godkändes inte. Det ansågs att det när det gäller budgeten räcker med att ange att det är budgetmyndigheten som bestämmer vilka anslag som finns att tillgå för varje budgetår inom ramen för budgetramarna.

V. DE ÄNDRINGAR SOM INFÖRTS AV RÅDET OCH SOM INTE FÖRESLAGITS VARE SIG AV KOMMISSIONEN ELLER PARLAMENTET

För artikel 9 minskades budgetramen till 40 miljonen ecu. Det ansågs att anslaget är tillräckligt för att nå de mål som fastställts i programmet.

Till artikel 10 gjordes ett klargörande tillägg för att ange gränserna för åtgärderna för genomförande, eftersom bestämmelserna om uppbörd och kontroll eller administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd inom området för indirekt beskattning regleras inom en annan rättslig ram.

När det gäller artikel 11 ansågs det att den kommitté som skall biträda kommissionen i fråga om administrativt samarbete inom området för indirekta skatter skall avge sitt yttrande med kvalificerad majoritet i enlighet med förfarande II variant b enligt rådets beslut om kommittébestämmelser (beslut 87/373/EEG - förvaltningskommitté). Det har ansetts att en enda rådgivande kommitté som kommissionen föreslagit inte skulle vara lämpligt för de uppgifter som programmet ifråga medför.