Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av etanolamin med ursprung i Amerikas förenta stater

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Efter ett tillkännagivande om att giltighetstiden för nedanstående åtgärder snart skulle löpa ut och efter en begäran från Conseil européen des fédérations de l'industrie chimique (CEFIC) om översyn av gällande åtgärder, inledde kommissionen i februari 1999 en antidumpningsundersökning rörande import av etanolamin med ursprung i Förenta staterna. Undersökningen utgjorde både en översyn vid giltighetstidens utgång (artikel 11.2 i grundförordningen) och en interimsöversyn (artikel 11.3 i grundförordningen), varvid syftet med den senare var att fastställa huruvida åtgärdernas utformning och nivå borde ändras.

Av undersökningen framgick det att de amerikanska exporterande producenterna fortfarande i betydande utsträckning dumpade sina produkter och att detta sannolikt inte skulle ändras om åtgärderna upphörde att gälla. Kommissionen drog således slutsatsen att dumpningen skulle komma att fortsätta under en överskådlig framtid. Den konstaterade även att exportvolymen alltjämt var betydande, att dumpningsmarginalerna var lägre än i den föregående undersökningen och att dessa förändringar sannolikt var bestående. På grundval av detta drog kommissionen slutsatsen att beräkningen av dumpningens omfattning borde ses över.

Av undersökningen framgick det att gemenskapsindustrin hade återerövrat några marknadsandelar sedan åtgärderna införts (från 50 % till 56 %), vilket visade att åtgärderna bidrog till en viss återhämtning för gemenskapsindustrin. Situationen för gemenskapsindustrin var dock fortfarande svår, vilket visas av de förluster som noterades.

Detta hade sin grund i att, trots att minimiimportpriserna uppenbarligen respekterades, åtgärderna inte återspeglades i de priser som importörerna, som var de amerikanska producenterna närstående, tog ut av de första oberoende kunderna på gemenskapens marknad. Den direkta verkan av att åtgärderna absorberades var att åtgärderna inte lyckades uppfylla målet att helt undanröja skadan, vilket framgick av att gemenskapsindustrins priser understeg den kritiska punkten och av att förluster noterades. Även om gemenskapsindustrins produktionskapacitet (+38 %), försäljningsvolym (+24 %) och marknadsandelar (+6 procentenheter) förbättrades avsevärt mellan 1995 och 1998, medförde de sjunkande försäljningspriserna (-10 %) att lönsamheten föll från 3,9 % till -1,4 %. På grundval av detta drog kommissionen slutsatsen att gemenskapsindustrin på det hela taget fortfarande befann sig i en ekonomiskt prekär situation.

Vad gäller återkomst av skada, visade undersökningen att några exporterande producenter hade ökat sin produktionskapacitet i tredje land genom att inrätta nya produktionsanläggningar. Detta medför troligen att den amerikanska exporten till dessa länder minskar och att den produktionskapacitet i Förenta staterna som är tillgänglig för export till gemenskapen ökar. Det konstaterades även att skillnaden mellan kapacitet och förbrukning i Förenta staterna höll på att öka. Ökade investeringar innebär ökad kapacitet, samtidigt som förbrukningen minskar, vilket innebär att företagen har ett behov av att finna andra avsättningsmöjligheter för produkten i fråga.

Sammanfattningsvis kan sägas att sannolikheten för fortsatt eller återkommande skadevållande dumpning är mycket stor och att en fortsatt tillämpning av åtgärder skulle ligga i gemenskapsindustrins intresse genom att det nedåtgående pristrycket skulle begränsas. De användare av etanolamin som gav sig till känna i undersökningen svarade för en mindre andel av gemenskapens förbrukning och kunde inte underbygga sina påståenden om att åtgärder inte låg i gemenskapens intresse.

Kommissionen drog således slutsatsen att antidumpningsåtgärderna borde bibehållas, men inte i deras gällande form. Med tanke på att merparten av importen från Förenta staterna görs via närstående säljbolag anser kommissionen att åtgärder bör införas i form av en fast mängdtull som inte kan absorberas. Det bifogade utkastet till rådsförordning innehåller de uppgifter och resonemang som ligger till grund för de föreslagna åtgärderna.

De berörda parterna har underrättats om och givits tillfälle att kommentera de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för kommissionens förslag till rådet om att åtgärder bör bibehållas i ändrad form. Parternas synpunkter har beaktats i tillämpliga fall.

I det möte i antidumpningskommittén som hölls den 23 mars 2000 stödde tolv medlemsstater förslaget, en avstod från att rösta och två uttalade ingen ståndpunkt. Rådet föreslås härmed anta bifogade förslag till förordning.

Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av etanolamin med ursprung i Amerikas förenta stater

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [1], särskilt artikel 11.2 och 11.3 i denna,

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998, s. 18).

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Gällande åtgärder

1. I februari 1994 införde rådet slutgiltiga antidumpningstullar på import av etanolamin med ursprung i Förenta staterna (förordning (EG) nr 229/94 [2]). Tullarna utformades som rörliga tullar baserade på ett minimipris för de tre olika typerna av etanolaminer, nämligen monoetanolamin, dietanolamin och trietanolamin.

[2] EGT L 28, 2.2.1994, s. 40.

2. Begäran om översyn

2. Med anledning av offentliggörandet den 3 februari 1999 [3] av ett tillkännagivande om att gällande antidumpningsåtgärder mot import av etanolamin med ursprung i Förenta staterna snart skulle upphöra att gälla mottog kommissionen en begäran om översyn av dessa åtgärder enligt artikel 11.2 och 11.3 i rådets förordning (EG) nr 384/96 [4] (nedan kallad "grundförordningen"), dvs. både en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång och en interimsöversyn.

[3] EGT C 231, 23.7.1998, s. 3.

[4] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

3. Begäran ingavs den 30 oktober 1998 av Conseil européen des fédérations de l'industrie chimique (CEFIC) som ombud för producenter i gemenskapen vars sammanlagda produktion utgjorde en betydande del av den sammanlagda produktionen i gemenskapen av etanolamin.

4. CEFIC hävdade att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle medföra att dumpningen och skadan för gemenskapsindustrin fortsatte eller återkom i ökad omfattning och att åtgärderna borde ses över eftersom de inte var effektiva. Efter samråd med den rådgivande kommittén fastslog kommissionen att bevisningen var tillräcklig och en undersökning inleddes [5] enligt artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen. Undersökningen omfattade således inte bara frågan om vad som skulle hända om åtgärderna upphörde att gälla (artikel 11.2), utan också huruvida det var motiverat att ändra (artikel 11.3) de gällande antidumpningsåtgärderna (minimiprisbaserade rörliga tullar).

[5] EGT C 27, 2.2.1999, s. 3.

3. Undersökningen

5. Kommissionen underrättade officiellt de producenter i gemenskapen som stödde begäran om översyn (nedan kallade "de sökande gemenskapsproducenterna"), de exporterande producenterna och dem närstående importörer samt de användare den visste var berörda, och gav dessa parter tillfälle att lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda.

6. Kommissionen sände frågeformulär till de parter den visste var berörda och mottog svar från de fyra sökande gemenskapsproducenterna, fyra amerikanska exporterande producenter och fem importörer som var dessa närstående. Frågeformulär sändes även till ett stort antal användare av produkten, och två av svaren från dessa ansågs vara fullständiga.

7. En amerikansk exporterande producent förklarade sig villig att samarbeta i undersökningen, trots att företaget inte hade exporterat till gemenskapen under undersökningsperioden. Denna producents intresse i undersökningen hade sin grund i att företaget hade berörts av den ursprungliga undersökningen.

8. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada och för analysen av gemenskapens intresse. Kontrollbesök utfördes på plats hos följande företag:

a) Exporterande producenter

Dow Chemical Company, Midland, Michigan (Förenta staterna)

Huntsman Chemical Company, Houston, Texas (Förenta staterna)

Union Carbide Corporation, Danbury, Connecticut (Förenta staterna)

b) Importörer i gemenskapen som är de exporterande producenterna närstående

Huntsman Co. Belgium CVBA, Bryssel, Belgien

Union Carbide Benelux, Antwerpen, Belgien

Union Carbide Europe SA, Genève, Schweiz

c) Sökande gemenskapsproducenter

BASF AG, Ludwigshafen, Tyskland

BP Chemicals Ltd, London, Förenade kungariket och Lavéra, Frankrike

d) Användare i gemenskapen

Krems Chemie AG, Krems a.d. Donau, Österrike

Synthesia Española SA, Barcelona, Spanien

9. Undersökningen av fortsatt eller återkommande dumpning omfattade perioden från och med den 1 januari till och med den 31 december 1998 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Undersökningen av fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 1995 till och med utgången av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden").

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

1. Berörd produkt

10. Den produkt som berörs av detta förfarande är densamma som i den föregående undersökningen. Det erinras om att etanolaminer framställs genom att etenoxid får reagera med ammoniak. Denna syntes ger tre olika reaktioner som ger tre olika typer av etanolaminer, nämligen mono-, di- och trietanolamin. De tre olika typernas andelar av slutresultatet beror på produktionsanläggningens utformning, men kan i viss utsträckning kontrolleras genom förhållandet mellan mängden ammoniak och mängden etenoxid. Den berörda produkten används som en mellanprodukt för ytaktiva ämnen (som används i tvättmedel och kroppsvårdsprodukter), konstgödsel, växtskyddsmedel, korrosionsskyddsmedel, smörjoljor, kemikalier för fotografiska ändamål, kosmetika och polyuretan samt som absorptionsmedel vid gasrening eller tillsatsmedel för cement-, metallbearbetnings och pappersindustrin. Till följd av den kombinerade produktionsprocessen (se ovan) framställs vid produktion av dietanolamin även de andra typerna av etanolamin (monoetanolamin och trietanolamin) och dessutom i större kvantiteter.

2. Likadan produkt

11. Vid gemenskapsindustrins produktionsanläggningar framställs vanligen mellan 30 och 33 % dietanolamin. Monoetanolamin eller trietanolamin kan svara för upp till 54 % av den totala etanolaminproduktionen. Med hänsyn till den kombinerade produktionsprocessen kan den begäran som en exporterande producent framförde om att de olika typerna av etanolamin skulle behandlas separat i samband med skadeanalysen inte anses vara motiverad.

12. Under perioden efter införandet av de antidumpningsåtgärder som är föremål för översyn har marknaden kännetecknats av en starkt ökad efterfrågan på dietanolamin, särskilt i Förenta staterna. Detta beror på att dietanolamin används i produktionen av herbicider av glyfosat, vilka är lämpliga för grödor som genetiskt modifierats för att vara motståndskraftiga mot sådana herbicider.

13. Den berörda produkt som importeras från det land som berörs av undersökningen är i fråga om fysiska och tekniska egenskaper identisk med den produkt som framställs i gemenskapen. De importerade produkterna och de produkter som framställs i gemenskapen skiljer sig heller inte åt vad gäller användningsområde. Det har också konstaterats att den berörda produkt som importeras från det land som berörs av undersökningen är identisk med den produkt som säljs på det landets inhemska marknad. Alla dessa produkter måste således betraktas som en och samma produkt.

C. SANNOLIKHET FÖR ATT DUMPNINGEN FORTSÄTTER

1. Inledande anmärkningar

14. Med anledning av påståendet i klagomålet om att omständigheterna hade ändrats sedan den ursprungliga undersökningen undersöktes dumpningens omfattning under undersökningsperioden.

15. Av de fyra amerikanska exporterande producenter som besvarade frågeformuläret hade två en betydande export till gemenskapen under undersökningsperioden, medan de övriga två förklarade att de inte hade någon respektive mycket liten export.

16. För den exporterande producent som hade en mycket liten export till gemenskapen beslutades det i avsaknad av andra uppgifter att en dumpningsmarginal rimligen kunde beräknas på grundval av denna lilla exportvolym.

2. Normalvärde

17. För varje typ av den berörda produkten fastställdes normalvärdet på grundval av priset vid all faktisk inhemsk försäljning i Förenta staterna (artikel 2.1 i grundförordningen: "de priser som oberoende kunder i exportlandet har betalat eller skall betala vid normal handel"). För de produkttyper som på den inhemska marknaden inte såldes i representativa kvantiteter eller inte såldes vid normal handel beräknades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.

18. För de tre amerikanska exporterande producenterna konstaterades det att den inhemska försäljningen av den produkt som är föremål för undersökning i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen motsvarade mer än 5 % av exportvolymen från Förenta staterna till gemenskapen för produkten i fråga. Det konstaterades även att dessa tre producenter hade haft en tillräcklig inhemsk försäljningsvolym vid normal handel för produkten i fråga i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen, vilket medgav att priserna för denna försäljning kunde ligga till grund för fastställandet av normalvärdet.

3. Exportpris

19. All import av den berörda produkten skedde via företag som är de amerikanska exporterande producenterna närstående. Således ansågs producenternas priser vid försäljning till importföretagen inte vara tillförlitliga. Av denna anledning och i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen konstruerades exportpriserna på grundval av det pris till vilket den importerade produkten först vidaresåldes till oberoende kunder i gemenskapen. Justeringar gjordes för alla kostnader mellan import och vidareförsäljning, inbegripet provisioner och en vinstmarginal på 5 %, vilken på grundval av berörda parters uppgifter om import av produkten i fråga ansågs vara skälig.

4. Jämförelse

20. Normalvärdet jämfördes med exportpriset transaktion för transaktion på nivån fritt fabrik och i samma handelsled. I syfte att få en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris beaktades olikheter i de faktorer som påstods och visades påverka jämförbarheten (artikel 2.10 i grundförordningen). Följaktligen gjordes justeringar för kostnader för landtransport och sjöfrakt, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader och provisioner.

21. En jämförelse mellan normalvärde och exportpris gjordes för alla de typer som omfattas av denna undersökning. För de samarbetsvilliga exporterande producenterna visade denna jämförelse att den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av cif-värdet, uppgick till 33 % för Dow Chemical, 38,2 % för Union Carbide och 40,1 % för Huntsman.

5. De ändrade omständigheternas bestående karaktär

22. Kommissionen undersökte sannolikheten för att förändringen beträffande dumpningsmarginalerna skulle vara bestående. Den fann att de lägre dumpningsmarginalerna till stor del berodde på ökade exportpriser, vilka hade gällt under minst två år. Av denna anledning och eftersom de berörda exportvolymerna ansågs vara representativa drog kommissionen slutsatsen att dessa undersökningsresultat innebar varaktigt ändrade omständigheter för denna import från Förenta staterna. Det lämnades ingen bevisning som stred mot detta undersökningsresultat.

6. Slutsats

23. Den översyn vid giltighetstidens utgång som inletts enligt artikel 11.2 i grundförordningen visade att det om åtgärderna upphörde att gälla var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta, huvudsakligen av det skälet att betydande dumpning konstaterats förekomma under undersökningsperioden och att det ansågs rimligt att förmoda att denna dumpning skulle fortsätta.

24. Den interimsöversyn som inletts enligt artikel 11.3 i grundförordningen till följd av en begäran om översyn av åtgärderna i syfte att beakta nuvarande marknadsvillkor ledde till slutsatsen att de omständigheter som legat till grund för de befintliga åtgärderna hade ändrats i betydande grad och att dessa förändringar måste anses vara tillräckligt bestående för att motivera en sänkning av de dumpningsmarginaler som fastställts i den ursprungliga undersökningen.

D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

1. Sammanlagd produktion i gemenskapen

25. Klagomålet ingavs för fyra av de fem etanolaminproducenter som finns i EU. Ett företag, Union Carbide Ltd. (UK), deltog inte i undersökningen och stödde inte heller klagomålet. Det bör noteras att detta företag är en amerikansk producent närstående, nämligen Union Carbide Corp. USA. Därför undersöktes det om detta företag borde uteslutas från definitionen av gemenskapens produktion enligt artikel 4.1 i grundförordningen. Det konstaterades att producenten i fråga själv importerade den dumpade produkten i betydande volymer. Eftersom det således inte kunde garanteras att denna producents ekonomiska situation inte påverkades av dess förbindelser med den amerikanska producenten, ansågs det att detta företag inte skulle medräknas vid bedömningen av tillverkningen i gemenskapen. Följande företag svarar följaktligen för den sammanlagda produktionen i gemenskapen: BASF AG, Ludwigshafen, Tyskland; BP Chemicals Ltd., London, Förenade kungariket; Condea Chemie GmbH, Marl, Tyskland och Akzo Nobel Surface Chemistry AB, Stenungsund, Sverige.

2. Gemenskapsindustrin

26. Kommissionen sände frågeformulär till de sökande gemenskapsproducenterna och mottog svar från tre av dessa. I ett svar lämnades inte uppgifter om produktionskostnader för perioden 1995-1997, men svaret godtogs ändå eftersom företaget hade övertagit etanolaminverksamheten från ett annat företag den 1 juli 1998 och således inte hade tillgång till uppgifterna i fråga. Den fjärde producenten besvarade inte frågeformuläret fullständigt och ansågs därför inte vara samarbetsvillig. De tre sökande gemenskapsproducenter som var samarbetsvilliga i undersökningen anses utgöra gemenskapsindustrin enligt artikel 4.1 i grundförordningen, eftersom de svarar för 77,5 % av den sammanlagda produktionen i gemenskapen. I det följande benämns de "gemenskapsindustrin".

3. Fastställande av relevant marknad i gemenskapen

27. En del av gemenskapsindustrins produktion (cirka 28 %) är avsedd för internt bruk i företagen. Av denna del är lejonparten (omkring 95 %) avsedd och öronmärkt för endast en gemenskapsproducents anläggning. Undersökningen visade att de sökande gemenskapsproducenterna inte köpte den berörda produkten från oberoende parter inom eller utanför gemenskapen för internt bruk. Etanolamin för internt bruk anses följaktligen inte konkurrera med etanolamin som säljs på den öppna marknaden, som anses vara den relevanta marknaden i gemenskapen för produkten i fråga.

E. ANALYS AV SITUATIONEN PÅ GEMENSKAPENS MARKNAD

1. Förbrukningen i gemenskapen

28. Uppgifterna om förbrukningen i gemenskapen baserades på gemenskapsindustrins försäljningsvolym, den icke-samarbetsvilliga gemenskapsproducentens försäljningsvolym, uppgifter från Eurostat om importvolym och en uppskattning av försäljningen på denna marknad för den gemenskapsbaserade producent som var den amerikanska exporterande producenten Union Carbide närstående [6].

[6] Uppskattningen är gjord på grundval av klagomålet och uppgifter från den amerikanska exporterande producenten. Försäljningen motsvarar 10 % av den sammanlagda försäljningen av all etanolamin som produceras i gemenskapen.

29. Med utgångspunkt i dessa uppgifter ökade förbrukningen med 14 % under skadeundersökningsperioden, från cirka 152 000 ton 1995 till omkring 172 000 ton under undersökningsperioden. Ökningen avser dietanolamin och trietanolamin, vars försäljning steg med 19 % respektive 21 %. Efterfrågan på monoetanolamin var konstant. Monoetanolamin och dietanolamin representerade var för sig ungefär 29 % av den totala förbrukningen under undersökningsperioden, medan trietanolamin svarade för omkring 42 %.

2. Import från det berörda landet

a) Volym, prisutveckling och marknadsandel

30. Importen från Förenta staterna ökade med 14 % under skadeundersökningsperioden, i linje med utvecklingen av den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen. Det rådde dock en underliggande nedåtgående trend vad gäller importen av dietanolamin (-38 % under skadeundersökningsperioden), som endast svarade för 12,6 % av den totala importen under undersökningsperioden. Detta bör ses mot bakgrund av den höga efterfrågan på dietanolamin på Förenta staternas inhemska marknad. Trots den stabila efterfrågan på monoetanolamin i gemenskapen under skadeundersökningsperioden, ökade å andra sidan denna import från Förenta staterna med 86 % under samma period. Importen av trietanolamin under perioden steg med 11 %.

31. Eftersom importen gick via närstående importörer ansågs priserna för importen från Förenta staterna, oavsett om de fastställts på grundval av uppgifter från de exporterande producenterna eller från Eurostat, inte vara tillförlitliga för bedömningen av prisutvecklingen. För att bättre kunna bedöma de berörda exporterande producenternas prisbeteende analyserades de närstående importörernas återförsäljningspriser, särskilt de priser till industriella slutanvändare som befanns vara representativa för den sammanlagda försäljningen. Dessa priser sjönk i genomsnitt med 10 % mellan 1995 och 1996 och var avsevärt lägre än gemenskapsindustrins försäljningspriser under dessa år. Utvecklingen var mest markant för monoetanolamin, vars återförsäljningspris minskade med 14 %. Mot slutet av skadeundersökningsperioden låg återförsäljningspriset för trietanolamin återigen på 1995 års nivå, medan priset för dietanolamin hade stigit med 13 % och priset för monoetanolamin hade sjunkit med ytterligare 4 %. Under undersökningsperioden hade de närstående importörerna och gemenskapsindustrin liknande prisnivåer.

32. Den sammanlagda marknadsandelen för importen från Förenta staterna var stabil under skadeundersökningsperioden och låg på 29 %. Marknadsandelen för monoetanolamin ökade dock från 17 % till 32 %, medan marknadsandelen för dietanolamin minskade från 25 % till 13 %. Marknadsandelen för trietanolamin sjönk något från 42 % till 39 %.

b) De exporterande producenternas prisbeteende

33. För bedömningen av de amerikanska exporterande producenternas prisbeteende analyserades deras försäljning och gemenskapsindustrins försäljning. Först jämfördes försäljningspriserna till de första oberoende kunderna på gemenskapens marknad. Med tanke på att gemenskapsindustrin endast sålde till industriella slutanvändare och att dessa kunder också svarade för en betydande del (över 50 %) av de amerikanska exporterande producenternas försäljning, ansågs en jämförelse i detta handelsled vara representativ. För fastställandet av dumpningens omfattning baserades denna jämförelse på uppgifter för de två största amerikanska exporterande producenterna.

34. Eftersom all import till gemenskapen med ursprung i Förenta staterna gick via närstående importörer användes vid denna jämförelse de priser som togs ut hos de första oberoende kunderna i gemenskapen i ledet fritt närstående importör, dvs. efter avdrag för transportkostnader i gemenskapen och efter rabatter och andra avdrag. Denna jämförelse visade att importen från Förenta staterna och gemenskapsindustrins försäljning under undersökningsperioden skedde vid liknande priser, uttryckta som ett sammanlagt genomsnitt.

35. Sedan jämfördes importpriserna för etanolamin med ursprung i Förenta staterna, dvs. priserna mellan de exporterande producenterna och de närstående importörerna, och de minimipriser som låg till grund för de rörliga tullarna. Denna jämförelse visade att några betydande antidumpningstullbelopp inte hade tagits ut, eftersom dessa importpriser låg långt över minimipriserna under större delen av skadeundersökningsperioden.

36. Därefter fastställdes det, med tanke på relationen mellan de exporterande producenterna och importörerna, huruvida skillnaden under undersökningsperioden mellan dessa importörers återförsäljningspriser till de första oberoende kunderna och motsvarande faktiska importpriser återspeglade de närstående importörernas kostnader mellan import och vidareförsäljning. Alla kostnader som uppstod mellan import och vidareförsäljning, t.ex. kostnader för transport från gemenskapens gräns, hantering, försäkring, förpackning, krediter, importtullar, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en vinstmarginal på 5 %, drogs av från återförsäljningspriserna. De på detta sätt beräknade importpriserna konstruerades således utan hänsyn till förbindelserna mellan de exporterande producenterna och de närstående importörerna.

37. För båda exporterande producenter var dessa konstruerade importpriser inte bara avsevärt lägre än de faktiska importpriser som deklarerats av de närstående importörerna, utan låg också betydligt under de tillämpliga minimipriserna för de olika typerna av etanolamin. Detta bekräftas av det faktum att de närstående importörerna ådrog sig betydande ekonomiska förluster under undersökningsperioden. Deras marginaler mellan inköpspriser (faktiska importpriser) och återförsäljningspriser på gemenskapens marknad kunde inte täcka kostnaderna mellan import och vidareförsäljning. Det bör noteras att det mönster som konstaterats för undersökningsperioden också kunde observeras för återstoden av skadeundersökningsperioden, dvs. från 1995 till 1997.

38. På grundval av denna analys i tre steg dras slutsatsen att de amerikanska exporterande producenternas återförsäljningspriser på gemenskapens marknad i stort sett motsvarade gemenskapsindustrins återförsäljningspriser. De faktiska importpriserna låg vidare över minimipriserna. Om hänsyn tas till kostnaderna mellan import och vidareförsäljning återspeglade dock dessa faktiska importpriser inte, eller inte fullständigt, de gällande antidumpningsåtgärderna. Därför kan slutsatsen dras att de amerikanska exporterande producenterna och deras närstående importörer har absorberat antidumpningsåtgärderna, åtminstone delvis, genom att sätta konstlat höga faktiska importpriser som utgör internpriser.

3. Gemenskapsindustrins situation

a) Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

39. Produktionen ökade med 38 % under skadeundersökningsperioden, särskilt mellan 1996 och 1997, till följd av en utökning av produktionskapaciteten från ungefär 117 000 ton till 139 000 ton. Produktionsökningen ledde i kombination med den mera blygsamma kapacitetsökningen till att gemenskapsindustrins sammanlagda kapacitetsutnyttjande under skadeundersökningsperioden ökade från 81,8 % till 91,1 %.

40. Som det nämns ovan täckte kapaciteten vid en gemenskapsproducents anläggning under 1997 omkring 95 % av den produktion i gemenskapen som var avsedd för internt bruk, och denna kapacitet inrättades endast för det syftet. Den ovannämnda ökningen av produktionskapaciteten är dock att hänföra till denna investering i kapacitet för internt bruk, samtidigt som produktionen för internt bruk vid en annan anläggning inom samma företag minskade. Detta frigjorde i sin tur kapacitet för försäljning på den öppna marknaden.

b) Försäljningsvolym

41. Gemenskapsindustrins försäljningsvolym i gemenskapen steg med 27 % under skadeundersökningsperioden till omkring 96 000 ton, till följd av den ökade försäljningen av dietanolamin och trietanolamin (+ 32 % respektive + 28 %) under den perioden.

c) Marknadsandel

42. Gemenskapsindustrins marknadsandel ökade sammantaget från 50 % till 56 % mellan 1995 och 1997, varvid andelen för monoetanolamin steg med 11 %, andelen för dietanolamin med 5 % och andelen för trietanolamin med 3 %. Mellan 1997 och undersökningsperioden var den sammantagna marknadsandelen och andelen för trietanolamin stabil, medan andelen för dietanolamin ökade ytterligare (från 61 % till 63 %) och andelen för monoetanolamin sjönk (från 53 % till 49 %).

d) Lager

43. Lagren ökade med 10 % under skadeundersökningsperioden. Denna ökning är lägre än produktionsökningen på 38 %.

e) Utveckling av försäljningspriser och produktionskostnader

44. Sammantaget minskade försäljningspriserna med 17 % mellan 1995 och 1996. Detta följdes av ökningar under 1997 och 1998 på 3 % respektive 9 % jämfört med 1996 års priser. I motsats till minimipriserna och situationen under 1995 utvecklades dietanolamin under skadeundersökningsperioden till att bli den dyraste produkten.

45. Återförsäljningspriserna för importen från Förenta staterna till gemenskapen var avsevärt lägre än gemenskapsindustrins försäljningspriser under 1995 och 1996. Fallet i gemenskapsindustrins försäljningspriser på 17 % mellan 1995 och 1996 inträffade samtidigt som importen av monoetanolamin från Förenta staterna nästan fördubblades och återförsäljningspriset för detta monoetanolamin sjönk med 14 % till 605 ecu/ton, vilket medförde att gemenskapsindustrins försäljningspris minskade med 22 % till 647 ecu/ton.

46. Försäljningspriserna påverkas i första hand av marknadsvillkoren och kostnaden för råmaterial. Den sammanlagda produktionskostnaden minskade med 7 % mellan 1995 och 1996 och ökade något, med mellan 1 och 2 %, under 1997 och under undersökningsperioden, jämfört med 1996 års nivå. Under hela perioden sjönk produktionskostnaderna med 6 %, medan priserna föll med 10 %. I detta sammanhang utgör dietanolamin det enda undantaget: det genomsnittliga priset minskade med blott 1 %, medan produktionskostnaderna sjönk med 4 %.

47. Det bör även framhållas att produktionen av etanolamin är viktig för gemenskapsindustrin eftersom den gör det möjligt att använda den etenoxid som industrin själv producerat i tidigare led och innebär stordriftsfördelar för denna produktionsprocess och eftersom etanolaminerna kan användas som mellanprodukt för andra produkter (internt bruk). Det gjordes gällande att inköpspriserna för etenoxid var för högt satta och att detta medförde att etanolaminverksamheten visade sämre resultat. Det konstaterades dock att de berörda företagen organiserade sina etenoxid- och etanolaminverksamheter som separata resultatenheter, vilket gjorde det osannolikt att en verksamhet skulle kunna subventionera en annan, och det kontrollerades huruvida internpriset för detta råmaterial för produktion av etanolamin återspeglade marknadsvärdet. I samtliga fall konstaterades det att det använda internpriset återspeglade det försäljningspris för etenoxid som togs ut av oberoende kunder som köpte liknande volymer.

f) Lönsamhet

48. Försäljningspriserna och produktionskostnaderna inverkade på lönsamheten. Den föll från 3,94 % under 1995 till förlustnivåer på -8,64 % under 1996 och -8,49 % under 1997. Den prisåterhämtning som ägde rum under undersökningsperioden räckte inte till för att generera en vinst och lönsamheten förblev negativ på -1,37 %.

g) Investeringar

49. Investeringarna i etanolaminverksamheten för den öppna marknaden var relativt stabila under perioden 1995-1998 och låg på cirka 4 miljoner ecu/år, utom under 1996 då nivån var dubbelt så hög. Under det året skedde stora förändringar i en anläggning efter det att gemenskapsproducentens produktion för internt bruk överförts till en annan anläggning tillhörande samma producent.

h) Sysselsättning

50. Produktionen av etanolamin är inte en arbetsintensiv process. Antalet anställda ökade sammantaget med 23 % och uppgick till 166 personer under 1998.

4. Volym och priser för import från andra tredje länder

51. Enligt uppgifter från Eurostat är Bulgariens exportpriser lägre än priserna för importen från Förenta staterna. Det bör dock återigen noteras att Eurostats prisuppgifter för importen med ursprung i Förenta staterna inte anses vara tillförlitliga. En bulgarisk producent, Burgas, har sedan 1996 haft en stabil andel av gemenskapens marknad på 3 %. Enligt uppgifter från Eurostat utgör ungefär 70 % av dess export av monoetanolamin, vilket innebär en marknadsandel på 6 % inom detta marknadssegment under undersökningsperioden (gemenskapsindustrin hade 49 % och de amerikanska exporterande producenterna hade 32 %).

52. Marknadsandelen för alla andra tredje länder sjönk till 2 % för alla typer av etanolaminer och till 6 % för monoetanolamin. Denna import sker dock från många olika länder, och inget land har någon betydande marknadsandel.

5. Slutsats om situationen på gemenskapens marknad

53. Gemenskapsindustrins produktionsvolym och kapacitet visade en positiv trend. Försäljningsvolymerna ökade, särskilt för dietanolamin och trietanolamin. Marknadsandelen steg sammantaget, även om den sjönk för monoetanolamin jämfört med 1997 års nivå. Lönsamheten förbättrades visserligen under 1998 jämfört med nivåerna under 1996 och 1997, men var ändå otillräcklig på grund av det fortsatta trycket på försäljningspriserna. Prisfallet mellan 1995 och 1996 har ännu inte kompenserats och den berörda importen utövar alltjämt ett nedåtgående pristryck.

54. Det fortsatta trycket på gemenskapsindustrins försäljningspriser och den därav följande negativa lönsamheten hänger direkt samman med de amerikanska exporterande producenternas prisbeteende, särskilt deras absorption av de gällande åtgärderna och den därav följande prispressen.

F. SANNOLIKHET FÖR ATT DEN SKADEVÅLLANDE DUMPNINGEN FORTSÄTTER

1. Analys av efterfrågan på etanolamin

55. Till följd av den kombinerade produktionsprocessen leder den ökade förbrukningen av dietanolamin och trietanolamin i gemenskapen till ett stort utbud av monoetanolamin. Det uppåtgående pristrycket har varit mest markant för dietanolamin, och har accentuerats av att de amerikanska exporterande producenterna gradvis har dragit sig tillbaka från denna marknad (vilket illustreras av att Förenta staternas marknadsandel sjönk från 25 % till 13 % under skadeundersökningsperioden).

56. Samtidigt håller den globala kapaciteten för etanolaminproduktion att öka ytterligare i förväntan på en fortsatt ökad efterfrågan på dietanolamin, och stora producenter i både gemenskapen och Förenta staterna investerar i liknande omfattning. Den höga efterfrågan på dietanolamin har lett till prishöjningar i detta segment, medan förbrukningen av produkten - och således även prisnivån - var låg under den föregående undersökningen. Det är fortfarande osäkert vilken verkan som den ökade kapaciteten och den ökade efterfrågan på dietanolamin kommer att ha på försäljningspriserna (och därigenom på lönsamheten), men den (globala) överproduktionen av särskilt monoetanolamin hotar att försämra marknadsvillkoren.

2. Analys av de amerikanska exporterande producenternas situation

57. Den globala kapacitetsökningen riskerar att medföra överproduktion, särskilt av monoetanolamin, samtidigt som gemenskapens marknad, med en högre prisnivå än andra tredje länders marknader, är attraktiv för de amerikanska exporterande producenterna. Förenta staternas produktionskapacitet ökade med mer än en tredjedel mellan 1995 och 1998. Mellan 1997 och undersökningsperioden ökade den kapacitet som installerats av de tre amerikanska producenterna Union Carbide, Huntsman och Dow Chemical med 19,9 % till 524 000 ton, och deras kapacitetsutnyttjande sjönk från 90,4 % till 83 %, trots att produktionen ökade med 9 %. Den nya kapacitet som installeras avser vanligtvis dietanolamin, vilket medför överproduktion av monoetanolamin.

58. Undersökningen visade att de amerikanska producenterna exporterade betydande volymer av den berörda produkten till gemenskapen under hela skadeundersökningsperioden, vilket tyder på att gemenskapen utgör en viktig marknad för dem. Mellan 1997 och undersökningsperioden steg Förenta staternas export till gemenskapen med 12,4 %, medan den inhemska försäljningen endast ökade med 4,9 % och exporten till andra tredje länder minskade med 2,7 %. För de tre ovannämnda amerikanska producenterna utgjorde den inhemska försäljningen under undersökningsperioden 67,1 % av deras totala försäljning, medan exporten till gemenskapen utgjorde 13,6 % och exporten till andra tredje länder 19,3 %.

59. Undersökningen visade också att de inhemska priserna i Förenta staterna är högre än försäljningspriserna i gemenskapen. Den högre prisnivån i Förenta staterna kan direkt tillskrivas den stora förbrukningen av dietanolamin på den amerikanska marknaden.

60. Slutligen bör det noteras att Sydkorea har infört åtgärder mot import av etanolamin från Förenta staterna. Även om de volymer det rör sig om inte anses kunna störa marknaden i gemenskapen, inte ens om dessa helt skulle söka sig andra avsättningsmöjligheter, visar det faktum att antidumpningsåtgärder införts att de amerikanska exporterande producenterna är beredda att exportera till dumpade priser.

61. Både gemenskapsindustrins och de exporterande producenternas priser låg under skadeundersökningsperioden konstant över de minimiprisbaserade rörliga antidumpningsåtgärderna. Det framgick dock att de faktiska importpriserna inte återspeglade de berörda närstående importörernas återförsäljningspriser och att importpriserna, om man inbegriper kostnader mellan import och vidareförsäljning, systematiskt låg under minimipriserna, vilket tydde på att de amerikanska exporterande producenterna delvis hade absorberat de antidumpningsåtgärder som införts. Samtidigt kunde gemenskapsindustrin inte återhämta sig från den skada den lidit och hade alltjämt under undersökningsperioden en otillfredsställande situation i fråga om lönsamhet.

62. Undersökningen visade att de amerikanska producenterna, liksom under den föregående undersökningsperioden (1991-1992) innan åtgärder infördes, exporterade betydande volymer till gemenskapen. Från att ha uppgått till 48 000 ton under den föregående undersökningsperioden sjönk volymerna till 44 000 ton i början av skadeundersökningsperioden, och steg till 51 000 ton vid slutet av skadeundersökningsperioden. Dessa exportvolymer motsvarade 40 % av den totala produktionen i gemenskapen under undersökningsperioden.

63. I linje med den ökade efterfrågan på dietanolamin i Förenta staterna, som medförde ett uppåtgående tryck på försäljningspriserna i Förenta staterna för dietanolamin och etanolamin i allmänhet, observerades en något mindre uttalad prisförändring i gemenskapen. Denna utveckling av förbrukningen har samtidigt lett till att monoetanolamin produceras i ökande volymer, med risk för att produkten vid bristande efterfrågan kommer att säljas till allt lägre priser. Inverkan på priset för trietanolamin förväntas vara lägre, eftersom produktionsöverskotten inte väntas bli så stora.

64. En amerikansk exporterande producent hävdade att gemenskapsindustrin själv hade överkapacitet för monoetanolamin som medförde ett nedåtgående pristryck. Företaget kunde dock inte underbygga sitt påstående. Det bör även noteras att en amerikansk producent gjorde gällande att gemenskapsindustrin underskred dess priser för dietanolamin under 1998. Undersökningen visade emellertid att det berörda gemenskapsföretaget inte sålde dietanolamin till kunden i fråga.

3. Slutsats om sannolikheten för att skadevållande dumpning fortsätter

65. Trots de gällande antidumpningsåtgärderna, gemenskapsindustrins ökade produktion och produktionskapacitet och den stigande förbrukningen och försäljningsvolymen visade undersökningen att gemenskapsindustrin fortfarande hade en svår situation, i synnerhet vad gäller försäljningspriser och lönsamhet. Gemenskapsindustrin kunde fylla den lucka som skapades genom att amerikanska exporterande producenter delvis drog sig tillbaka från gemenskapens marknad för dietanolamin. Till följd av det faktum att de amerikanska exporterande producenterna delvis absorberade de gällande åtgärderna, deras överskottsproduktion av monoetanolamin och den därav följande ökade importen från Förenta staterna till EU av monoetanolamin till dumpade priser, var dock priserna för alla etanolaminer alltjämt för låga för att gemenskapsindustrin skulle kunna återfå sin lönsamhet, fastän antidumpningsåtgärder var i kraft.

66. I undersökningen fastställdes det att den berörda importen fortfarande ägde rum till avsevärt dumpade priser. De inhemska priserna på Förenta staternas marknad konstaterades ha ökat sedan den föregående undersökningen, dock i mindre utsträckning än priserna för Förenta staternas export till gemenskapen. Detta medförde att dumpningsmarginalerna var lägre än i den föregående undersökningen, inte minst på grund av absorptionen. Det konstaterades också att exportvolymerna var betydande och att de motsvarade 40 % av den sammanlagda produktionen i gemenskapen under undersökningsperioden.

67. Gemenskapsindustrin har inte kunnat återhämta sig från den negativa situation som den varit utsatt för sedan den föregående undersökningen. Priserna för importen från Förenta staterna har varit lägre än minimipriserna (med hänsyn till de faktiska kostnaderna mellan import och vidareförsäljning), vilket betyder att de gällande antidumpningsåtgärderna delvis har absorberats och har hindrat gemenskapsindustrin från att förbättra sin situation. Kapacitetsökningarna i Förenta staterna förväntas försämra marknadsvillkoren i gemenskapen, särskilt till följd av överskottet på monoetanolamin. I jämförelse med andra marknader är gemenskapens marknad fortfarande attraktiv för de amerikanska exporterande producenterna, vilka fortsätter att exportera betydande volymer till gemenskapen till dumpade priser. Därför dras slutsatsen att det är sannolikt att den skadevållande dumpningen kommer att fortsätta.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Inledning

68. I den föregående undersökningen ansågs ett införande av åtgärder inte strida mot gemenskapens intresse. Innevarande undersökning utgör en översyn och därigenom en analys av en situation där antidumpningsåtgärder redan har införts, och syftar således till att bedöma om åtgärderna haft några otillbörliga negativa verkningar för de berörda parterna. Således undersöktes det, trots slutsatserna om sannolikheten för fortsatt skadevållande dumpning, huruvida det fanns tvingande skäl för att dra slutsatsen att en fortsatt tillämpning av befintliga åtgärder inte skulle ligga i gemenskapens intresse. I detta syfte och i enlighet med artikel 21.1 i grundförordningen beaktades verkningarna för alla av förfarandet berörda parter av att gällande åtgärder bibehålls, av att alternativa åtgärder införs respektive av att åtgärderna upphör att gälla.

2. Gemenskapsindustrins intresse

69. De befintliga åtgärderna har inte lett till en prisnivå i gemenskapen som gjort det möjligt för gemenskapens producenter att återfå lönsamhet. Undersökningen visade att åtgärderna aldrig fick sin fulla avsedda verkan - de faktiska importpriserna var högre än de fastställda minimipriserna, samtidigt som dessa minimipriser inte återspeglades i de närstående importörernas återförsäljningspriser. Den framtida situationen på gemenskapens marknad framstår inte som gynnsam, med tanke på den påtagliga möjligheten att monoetanolamin, producerad i nyligen installerade anläggningar, kommer att komma ut på marknaden, och med tanke på det fortsatta nedåtgående trycket på priserna, vilka under 1999 vid vissa tillfällen t.o.m. underskred de fastställda minimipriserna.

70. Mot bakgrund av detta framstår det som om en fortsatt tillämpning av åtgärder i syfte att begränsa det nedåtgående trycket på priserna för etanolamin skulle ligga i gemenskapsindustrins intresse.

3. Användarnas intresse

71. Kommissionen mottog fyra frågeformulärssvar från användare av etanolamin, varav två ansågs vara fullständiga och följdes upp genom en undersökning på plats. Eftersom dessa fyra användare endast representerade 1,4 % av förbrukningen i gemenskapen under undersökningsperioden, ansågs de lämnade uppgifterna inte vara representativa. Användarna anförde att en ökning av deras produktionskostnader borde undvikas, eftersom det skulle inverka på deras lönsamhet.

72. De uppgifter som inhämtats under undersökningens gång visade att inköpspriset för etanolamin under undersökningsperioden utgjorde mellan 2,21 % och 18,82 % av produktionskostnaden för slutprodukten (den senare siffran avsåg ett extremfall och gällde en produkt där etanolamin utan svårigheter kunde ersättas med en annan orelaterad kemikalie). Den samlade vägda genomsnittliga andelen var 4,33 % av produktionskostnaden. De föreslagna åtgärdernas maximala inverkan är i genomsnitt under 1 % och kan således anses vara begränsad.

73. En annan användare av den berörda produkten uppgav att företaget i gemenskapen planerade att utifrån dietanolamin producera en kemisk produkt, nämligen en mellanprodukt i form av glyfosat. Företaget hävdade att detta förhindrades genom de konstlat höga importpriserna (på grund av antidumpningsåtgärderna) och avsaknaden av en leverantör i gemenskapen för dietanolamin. I detta sammanhang kan det noteras att det minimipris som ligger till grund för den rörliga tullen alltid har varit lägre än de inköpspriser som fastställts för de olika berörda parterna under undersökningsperioden. Detta visade att användarens första påstående inte avspeglade verkligheten. Av undersökningen framgick det också att det rådde brist på dietanolamin i Förenta staterna och att exporten till gemenskapen sjönk på grund av detta. Det har tagit viss tid för producenterna i gemenskapen att anpassa sig till den ökade efterfrågan, men utbudet av dietanolamin har aldrig varit så litet att priserna påverkats i betydande grad, och därför måste även företagets andra påstående anses sakna grund.

4. Slutsats om gemenskapens intresse

74. Ett bibehållande av åtgärder skulle ligga i gemenskapsindustrins intresse, eftersom priserna, särskilt för monoetanolamin, skulle kunna höjas till en icke-skadevållande nivå. De användare av produkten som gav sig till känna representerade inte någon betydande andel av förbrukningen i gemenskapen och kunde inte underbygga sina påståenden. Under alla omständigheter är åtgärdernas inverkan på deras produktionskostnader begränsad. Utifrån dessa överväganden dras slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte fortsätta med tillämpningen av åtgärder, i syfte att skapa konkurrensvillkor som kännetecknas av rättvis prissättning och undvika att skadan för gemenskapsindustrin fortsätter.

H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

75. Eftersom det fastställdes att de amerikanska exporterande producenterna under en längre period hade absorberat åtgärderna och importvolymerna fortfarande var betydande, drogs slutsatsen att de underliggande trenderna var av bestående karaktär. I denna situation måste det fastställas på vilken grundval den undersökning som utförts enligt artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen måste avslutas. Eftersom de befintliga åtgärderna inte hade lett till de förväntade positiva verkningarna för gemenskapsindustrin, beslutades det att

* antidumpningsåtgärderna skulle förnyas,

* antidumpningsåtgärdernas form skulle ses över,

* antidumpningsåtgärdernas nivå skulle anpassas till den grad av dumpning och skada som konstaterats föreligga.

76. I detta sammanhang bör det noteras att de faktiska importpriserna används i antidumpningsförfaranden för fastställandet av både dumpnings- och skademarginaler. Undersökningen visade att de faktiska importpriserna inte återspeglades i de närstående importörernas återförsäljningspriser. Om de faktiska importpriserna användes, skulle de faktiska dumpnings- och skademarginalerna för undersökningsperioden alltså underskattas. Därför drogs slutsatsen att de dumpnings- och skademarginaler som fastställs enligt artikel 11.3 i grundförordningen i det här fallet måste baseras på konstruerade importpriser.

77. För beräkningen av skadetröskeln fastställdes ett icke-skadevållande försäljningspris för gemenskapsindustrin, inbegripet en vinstmarginal på 8 %, vilket jämfördes med de närstående importörernas återförsäljningspriser. Eventuella skillnader uttrycktes som en procentandel av det konstruerade importvärdet cif. Med detta beräkningssätt fastställdes marginalerna för målprisunderskridande, vilka var lägre än motsvarande dumpningsmarginaler, till 10,4 % för Union Carbide Corporation, 13,9 % för Dow Chemical Company och 20,5 % för Huntsman Chemical Company. Som en jämförelse kan det nämnas att de minimiprisbaserade rörliga tullarna i den föregående undersökningen baserades på marginaler för målprisunderskridande som uppgick till 45,2 % för Union Carbide, 53,5 % för Dow Chemical och 39,5 % för Huntsman.

78. En fast mängdtull, som baseras på skillnaden mellan det icke-skadevållande priset och de närstående importörernas återförsäljningspris, skulle uppgå till 59,25 euro/ton för Union Carbide Corporation, 69,40 euro/ton för Dow Chemical Company och 111,25 euro/ton för Huntsman Chemical Company. Denna typ av åtgärd anses vara ändamålsenlig eftersom importen från Förenta staterna i huvudsak sker via närstående säljbolag. Den övriga fasta mängdtullen fastställs till 111,25 euro/ton

79. Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för den fortsatta tillämpningen av åtgärder på en ändrad nivå och i en ändrad form. De beviljades en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av uppgifter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av etanolamin, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2922 11 00 (monoetanolamin) (Taric-nummer 2922 11 00 10), ex 2922 12 00 (dietanolamin) (Taric-nummer 2922 12 00 10) och 2922 13 10 (trietanolamin), med ursprung i Förenta staterna.

2. För produkter från nedanstående företag skall följande slutgiltiga tullar tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull:

>Plats för tabell>

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande