Resolution från Regionkommittén om "Resultaten från regeringskonferensen 2000 och diskussionen om Europeiska unionens framtid"

(2001/C 253/08)

BAKGRUND

Nicefördraget, som antogs vid konferensen med företrädare för medlemsstaternas regeringar under Europeiska rådets möte den 7 till 11 december 2000, samt protokollet om utvidgningen av Europeiska unionen, förklaringen om utvidgningen av Europeiska unionen och förklaringen till konferensens slutakt om unionens framtid som bifogats Nicefördraget.

Europaparlamentets resolution av den 14 december 2000 om "Resultatet från Europeiska rådets möte i Nice den 7-11 december 2000" (B5-0938, 0939 och 0942/2000).

ReK:s yttrande av den 15 september 1999 om de institutionella aspekterna av utvidgningen: "Lokalt och regionalt styre i hjärtat av Europa" (CdR 52/1999 fin)(1).

ReK:s resolution av den 3 juni 1999 om den kommande regeringskonferensen (IGC) (CdR 54/1999 fin)(2) och ReK:s yttrande av den 17 februari 2000 om regeringskonferensen 2000 (CdR 53/1999 fin)(3).

ReK:s resolution av den 20 september 2000, "Regelram för en europeisk konstitution" (CdR 144/2000 fin)(4).

ReK:s yttrande av den 16 februari 2000 om "Utarbetandet av en stadga om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen" (CdR 327/1999 fin)(5), kommitténs resolution av den 20 september om utkastet till "Stadga om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen" (CdR 140/2000 fin)(6) och av den 13 december 2000 om "Godkännande av Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter" (CdR 381/2000 fin)(7).

Presidiets beslut av den 12 december 2000 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget och artikel 42.2 i arbetsordningen utarbeta en resolution om "Resultaten av regeringskonferensen 2000 och diskussionen om unionens framtid" och att ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att utarbeta detta dokument.

Det utkast till resolution som utskottet för institutionella frågor antog enhälligt den 23 februari 2001 (CdR 430/2000 rev.) (föredragande: Manfred Dammeyer (D-PSE).

Nya förutsättningar

Efter tio månaders intensiva förhandlingar avslutade Europeiska rådet regeringskonferensen i Nice den 11 december 2000 och antog ett nytt fördrag om regeringskonferensens fyra centrala frågor: kommissionens storlek och sammansättning, röstviktning i rådet, att ersätta enhällighet med kvalificerad majoritet i beslutsförfarandet samt utökat samarbete.

Regionkommittén berörs av en ändring av artikel 263 i fördraget. I framtiden måste ledamöterna vara personer som "antingen valts till ett regionalt eller lokalt organ eller är politiskt ansvariga inför en vald församling". Rådet skall med kvalificerad majoritet tillsätta ledamöter och suppleanter. Ledamöternas mandatperiod skall i framtiden upphöra "när ett mandat som ligger till grund för förslaget upphör".

Antalet ledamöter i Regionkommittén fastställdes till högst 350. Den nuvarande mandatfördelningsprincipen efter medlemsstat förblir oförändrad. I en union med 27 medlemsstater får Regionkommittén liksom Ekonomiska och sociala kommittén 344 ledamöter.

I "Förklaring om unionens framtid" konstaterades att slutförandet av regeringskonferensen "öppnar vägen för Europeiska unionens utvidgning" och att "Europeiska unionen genom ratificeringen av Nicefördraget kommer att ha slutfört de institutionella förändringar som är nödvändiga för de nya medlemsstaternas anslutning". Med denna förklaring inleds dessutom en "djupare och bredare diskussion om Europeiska unionens framtida utveckling". Alla institutioner, alla berörda grupper samt kandidatländerna kommer att knytas till denna diskussion. Processen skall leda till en förklaring från Europeiska rådet vid mötet i Bryssel/Laeken i december 2001.

Där bör "bland annat" följande frågor diskuteras: 1) en mer exakt avgränsning av Europeiska unionens och medlemsstaternas behörigheter, så att subsidiaritetsprincipen återspeglas, 2) vilken ställning Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna skall ha, 3) en förenkling av fördragen och 4) de nationella parlamentens roll i den europeiska strukturen. Genom diskussionen av ovannämnda frågor skall "unionens och dess institutioners demokratiska legitimitet och öppenhet för att föra dem närmare medlemsstaternas medborgare" förbättras. Efter dessa förberedande stadier skall en ny regeringskonferens sammankallas under 2004.

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 38:e plenarsession den 4-5 april 2001 (sammanträdet den 4 april) enhälligt följande resolution.

I. 1. Regionkommittén välkomnar att man genom Nicefördraget har beslutat om de institutionella förändringar som krävs för att ta in nya medlemsstater. Förändringarna kommer att bana väg för en utvidgning av unionen med de nya demokratierna i Central- och Östeuropa och med Cypern och Malta.

2. ReK konstaterar att det är uppenbart att Nicefördraget inte når upp till det som kommittén i sina yttranden och resolutioner ansett nödvändigt för att stärka unionens möjligheter att klara en utvidgning, öka dess demokratiska legitimitet, förbättra öppenheten och närheten till medborgarna, samt för att varaktigt förbättra beslutsprocessens effektivitet.

3. ReK välkomnar att regeringskonferensen äntligen har tillmötesgått de krav som kommittén under många år framfört om att dess ledamöter skall ha ett politiskt mandat i sina hemregioner eller hemkommuner och att detta skall vara en förutsättning för att bli ledamot och för att behålla uppdraget. ReK anser att den nya fördragstexten motsvarar dess egna förslag.

4. Kommittén välkomnar att rådet i framtiden kommer att utse kommitténs ledamöter och ersättare med kvalificerad majoritet. ReK hoppas att detta kommer att leda till att tillsättningsprocessen, särskilt då en ledamot skall ersättas under löpande mandatperiod, kommer att gå betydligt fortare.

5. ReK välkomnar att man fastställt att kommittén skall ha högst 350 ledamöter, vilket motsvarar kommitténs förslag. Kommittén beklagar dock att fördelningen av mandat på medlemsstater inte har anpassats till dess specifika politiska roll med anledning av utvidgningen av unionen och anser att det är olämpligt att antalet ledamöter och fördelningen av mandaten mellan medlemsstaterna fortfarande följer fördelningen i Ekonomiska och sociala kommittén schematiskt.

6. ReK beklagar att dess mandatperiod inte har anpassats till Europaparlamentets femåriga mandat, trots att detta är viktigt för kommitténs specifika politiska roll och för arbetets effektivitet.

7. ReK respekterar att det under regeringskonferensen, då man koncentrerade sig på olösta frågor från Amsterdam och andra förändringar som rör utvidgningen, inte var möjligt att ta hänsyn till kommitténs övriga krav. Kommittén upprepar dock med eftertryck sina övriga krav för att förbättra ReK:s medverkan i gemenskapens beslutsprocess och betonar särskilt sin begäran att kommittén skall tillerkännas rätten att föra talan vid EG-domstolen, så att den kan bevaka sina egna rättigheter, samt ges status som en fullvärdig EU-institution.

II. 8. Regionkommittén välkomnar förklaringen om unionens framtid och stöder med eftertryck stats- och regeringschefernas avsikt att omgående inleda en bred offentlig debatt om Europeiska unionens framtida utveckling. Debatten skall framför allt handla om bättre demokratisk legitimitet, ökad öppenhet och om att komma närmare medborgarna. ReK välkomnar tillkännagivandet om att man skall kalla till en ny regeringskonferens år 2004.

9. Regionkommittén välkomnar att Europeiska rådet under det belgiska ordförandeskapet, i Laeken, kommer att anta en förklaring som fastställer förberedelserna och innehållet för regeringskonferensen 2004. Kommittén förväntar sig att den kommer att engageras officiellt på lämpligt sätt inom ramen för denna breda diskussion.

10. Regionkommittén delar uppfattningen att följande frågor bör uppmärksammas särskilt under debatten: bättre avgränsning mellan unionens och medlemsstaternas behörigheter med hänsyn tagen till ansvarsfördelningen inom varje enskild medlemsstat, förenkling av fördragen samt vilken status stadgan om de grundläggande rättigheterna skall ha. ReK anser dock att det också är ytterst viktigt att diskussionen även kommer att behandla en grundläggande reform av rådet, reformen av förfarandet för fördragsändringar, en förstärkning av Europeiska kommissionens funktionsduglighet och ansvarighet, samt framför allt Regionkommitténs politiska roll och omvandling till institution.

11. ReK föreslår att man i samband med en bättre avgränsning av behörigheter ser över uppgiftsfördelningen inom de viktigaste politikområdena mellan å ena sidan Europeiska unionen och å andra sidan medlemsstaterna och deras regionala och lokala myndigheter. Härvid bör man beakta resultaten av den pågående diskussionen om styrelseformer i Europa. Regionkommittén vill i detta sammanhang särskilt lyfta fram regionalpolitiken, inom vilken subsidiaritetsprincipen bör beaktas på ett bättre sätt, samtidigt som regionernas egenansvar ytterligare bör förstärkas.

12. ReK påpekar att man inom ramen för förberedelserna och genomförandet av regeringskonferensen 2004 framför allt måste undersöka vilka uppgifter som en betydligt större och väsentligt mer heterogen union måste och kan utföra, vilka fördragsreformer som krävs för EU:s på så sätt definierade uppgifter och hur man på ett tydligt sätt kan beskriva Europeiska unionens koncentrerade och reformerade uppgifter i fördraget.

13. Regionkommittén förväntar sig att subsidiaritetsprincipen, som har utgjort en grundläggande del av fördragen sedan Maastrichtfördraget och som alla europeiska instanser är skyldiga att följa, får högsta prioritet när behörigheterna fördelas i Europeiska unionen.

14. ReK påpekar att de principer som gäller för ansvarsfördelning och behörighetsavgränsning mellan staten och de regionala och lokala myndigheterna i de enskilda medlemsstaterna måste respekteras.

15. I detta avseende vill ReK framhålla att många behörighetsområden i framtidens Europeiska union måste förbli delade ansvarsområden - inte bara mellan EU och nationella regeringar, utan också, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, med regionala och lokala förvaltningar. ReK påpekar också att termen "behörighet" inte begränsas till en behörighet att lagstifta, utan även omfattar andra rättsliga behörigheter inom ansvarsområdet för varje förvaltningsnivå.

16. ReK anser att det är nödvändigt att även de rättsliga instrumenten för att avgränsa behörigheterna förbättras och föreslår att man undersöker möjligheterna till en mer systematisk och bättre indelning av EU:s behörigheter.

17. ReK förväntar sig att den roll som de regionala och lokala myndigheterna spelar i Europa kommer att värderas högre i de europeiska institutionernas framtida konstruktion, motsvarande den betydelse de har för den europeiska integrationsprocessen och för att föra europeisk politik närmare medborgarna i enlighet med subsidiaritetsprincipen. För att uppnå detta måste Regionkommittén omvandlas till institution, få en struktur som gör att den kan fullgöra sin uppgift på ett effektivt sätt samt ges befogenheter som går utöver en rent rådgivande uppgift. På så sätt blir kommittén ett organ för medverkan i den europeiska beslutsprocessen, i vilket alla politiska nivåer i medlemsstaterna - från kommuner till regioner med lagstiftningsbefogenheter - kan finna sin plats och bli medansvariga.

18. Regionkommittén anser under alla omständigheter inte att det är meningsfullt eller nödvändigt med en annan ny instans, i form av en andra kammare till Europaparlamentet eller en ny representativ instans med företrädare för de nationella parlamenten.

19. ReK hänvisar i detta sammanhang uttryckligen till sina erfarenheter och insatser och kräver att en eventuell ny instans, vid sidan om Europaparlamentet och rådet, bestående av företrädare för regioner och kommuner skall utvecklas ur Regionkommittén.

20. ReK förordar att en debatt genomförs om en grundläggande reform av rådet, dess uppgifter och funktion med syfte att nå ökad öppenhet och subsidiaritet.

21. ReK påminner om sitt stöd för Europaparlamentets förslag om att samla fördragen i en text som består av en grunddel (ingress, målsättningar, grundläggande rättigheter samt föreskrifter för institutionerna, beslutsförfarande och de olika behörigheterna) och en särskild del som reglerar EU:s politik.

22. ReK upprepar sitt tidigare krav att stadgan om de grundläggande rättigheterna skall integreras som en rättsligt bindande del av fördragen. Kommittén vill också peka på sambandet mellan den planerade regeringskonferensen och ett klart fastställande av EU:s befogenheter.

23. Kommittén välkomnar att stats- och regeringscheferna vid Europeiska rådets möte i Nice krävde en omfattande debatt om den framtida utvecklingen av EU, i vilken alla berörda parter skulle delta. ReK anser det vara nödvändigt att unionens olika organ, medlemsstaternas regeringar och parlament, samt representanter för kandidatländerna involveras i lämplig utsträckning. ReK tar med stort intresse del av det förslag som lagts fram från olika håll om att låta ett konvent förbereda den "framtida europeiska dagordningen". ReK yrkar på att bli formellt engagerad i denna process.

III. 24. Regionkommittén kommer att sammankalla representanter för unionens regionala och lokala myndigheter till en generalförsamling i mitten av oktober 2001 för att hålla överläggningar om unionens framtid och fastlägga kraven inför "Laeken-förklaringen". ReK uppmanar medlemsstaternas regionala och lokala myndigheter att spela en aktiv och stimulerande roll och inom respektive ansvarsområde omgående inleda en offentlig debatt om Europas framtid vad gäller ökad demokrati, öppenhet och subsidiaritet.

25. Vidare uppmanar ReK medlemsstaternas regioner och kommuner att stödja förslagen i denna resolution visavi de nationella och regionala regeringarna och parlamenten. Det gäller särskilt de regioner som förfogar över starka rättigheter gentemot sina nationella regeringar när det gäller att delta i behandlingen av europeiska frågor och som deltar i ratificeringen av fördragsförändringar. ReK uppmanar särskilt dessa "konstitutionella regioner" att samarbeta nära med Regionkommittén, det övergripande organ som representerar regionerna och kommunerna.

26. ReK uppmanar de europeiska politiska partierna och deras företrädare i europeiska och nationella politiska organ att stödja och främja förslagen i denna resolution.

27. ReK ger ordföranden i uppdrag att överlämna denna resolution till Europeiska unionens råd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, till samtliga regeringar och parlament i medlemsstaterna samt till deras regioner, att arbeta för att Regionkommittén skall engageras formellt i diskussionerna om unionens framtid, och i förberedelserna inför nästa regeringskonferens, samt att förbereda regionernas och kommunernas generalförsamling i oktober 2001.

Bryssel den 4 april 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 374, 23.12.1999, s. 15.

(2) EGT C293, 23.10.1999, s. 74.

(3) EGT C 156, 6.6.2000, s. 6.

(4) EGT C 22, 24.1.2001, s. 4.

(5) EGT C 156, 6.6.2000, s. 1.

(6) EGT C 22, 24.1.2001, s. 1.

(7) EGT C 144, 16.5.2001, s. 42.