A. Det är oroväckande att Kina, trots att landet undertecknat den internationella konventionen om med-
borgerliga och politiska rättigheter och den internationella konventionen om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter, fortfarande inte slutfört arbetet med att ratificera och genomföra dessa.
B. Parlamentet är bekymrat över bristen på respekt för de grundläggande friheterna i Kina, inbegripet
yttrande-, religions- och föreningsfriheten, och över de fortsatta kränkningarna av de mänskliga rättig-
heterna för förespråkare av demokrati och förespråkare av fria fackföreningar, över systemet med
administrativa fängslanden och kränkningarna av fångars mänskliga rättigheter, förekomsten av tortyr,samt det vanligt förekommande dödsstraffet.
C. Dessutom förekommer oroväckande kränkningar av de religiösa och kulturella rättigheterna i Tibet,
Sinkiang (Östturkestan) och Inre Mongoliet.
D. Det är beklagligt att Europaparlamentets krav inte beaktades fullt ut i de beslut som fattades vid rådets
(allmänna frågor) möte den 19 mars 2001.
E. Förenta staterna har beslutat att vid det 57:e mötet i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna
lägga fram ett förslag till resolution om de mänskliga rättigheterna i Kina.
F. Det är EU:s skyldighet att inom de behöriga internationella organen främja alla initiativ som syftar till
att fördöma alla kränkningar av de mänskliga rättigheterna i allmänhet och tillämpningen av döds-straffet i synnerhet.
1. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att lägga fram eller i samarbete med Förenta staterna stödja
en resolution vid det 57:e mötet i FN:s kommission för mänskliga rättigheter i GenŁve, där man beklagarsituationen för de mänskliga rättigheterna i Kina,
2. uppmanar ordförandelandet att göra allt det kan för att samordna medlemsstaternas ståndpunkter så
att de överensstämmer med denna resolution,
3. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, regeringarna i medlemsstaterna och
FN:s kommission för mänskliga rättigheter.
17. Kyotokonferensen
B5-0267, 0270, 0278, 0287, 0295/2001
Europaparlamentets resolution om målen från Kyotokonferensen
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
 med beaktande av artikel 2 och artikel 6 i EG-fördraget där det anges att miljöskyddskraven skall
integreras i gemenskapens politik och verksamhet i syfte att främja en ekonomisk utveckling som ärhållbar ur miljömässig synvinkel,
 med beaktande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) från 1992
som antogs vid världskonferensen i Rio,
 med beaktande av Kyotoprotokollet till UNFCCC från december 1997,
 med beaktande av slutsatserna från rådets (miljöfrågor) möte den 22 juni 2000,
 med beaktande av den sjätte konferensen för parterna som hölls i Haag i november 2000 (COP-6),
 med beaktande av sina resolutioner om klimatförändringar av den 9 februari 1999 (
1), 7 oktober
1999 (2) och 26 oktober 2000 (3), och av följande skäl:
(1) EGT C 150, 28.5.1999, s. 59.
(2) EGT C 107, 13.4.2000, s. 112.
(3) Texter antagna under sammanträdet, punkt 13.24.1.2002 SV C 21 E/349 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 april 2001
A. Klimatförändringarna utgör definitivt en av de mest alarmerande utmaningar som världen står inför i
början av det tjugoförsta århundradet. En färsk rapport från den mellanstatliga panelen om klimatför-ändringar (ett gemensamt projekt för Förenta staternas miljöpanel och Meteorologiska världsorganisa-tionen) visar att jordens temperatur kommer att stiga med mellan 1,4 och 5,8°C under detta århund-rade om inte åtgärder vidtas för att tackla detta fenomen vars främsta orsaker står att finna i mänskligverksamhet. I samma rapport understryks fenomenets katastrofala följder med ökade risker för tyfoneroch cykloner, samtidigt som is- och snötäcket minskar på ett dramatiskt sätt och havsvattennivånstiger. Situationen är redan skrämmande i en del områden i världen på grund av global uppvärmning.I detta sammanhang har det nu blivit ytterst viktigt att minska utsläppen av växthusgaser som är en avde främsta orsakerna till global uppvärmning.
B. Kyotoprotokollet till UNFCCC är ett politiskt nyckelinstrument för all strategi för hållbar utveckling i
allmänhet, och för en världsomspännande strategi mot global uppvärmning i synnerhet. Ratificeringenoch genomförandet av protokollet är prioritetsfrågor och för att det skall träda i kraft måste detratificeras av 55 signatärländer, vars utsläpp svarar för minst 55 procent av de totala koldioxidut-släppen (av 84 signatärländer).
C. I Kyoto enades 38 industriländer, inklusive Förenta staterna, om att minska sina utsläpp av växthus-
gaser med i genomsnitt 5,2 procent före 2012 i jämförelse med 1990 års nivå. EU-länderna har åtagitsig en minskning på 8 procent och Förenta staterna till en minskning på 7 procent. Alla länder bordeingå rättsligt bindande förpliktelser med tanke på detta mål. Ordförande Prodi och statsminister GöranPersson har uppmanat president Bush att delta i en dialog på hög nivå mellan EU och Förenta staternai syfte att reda ut meningsskiljaktigheter om protokollet.
D. Vid den sjätte konferensen för parterna som hölls i Haag uppdagades många svårigheter i anslutning
till uppföljningen och genomförandet av Kyotoprotokollet.
E. Förenta staternas nya regering har tillbakavisat Kyotoprotokollet. Förenta staternas president, George
W. Bush, har sagt att genomförandet av Kyotoprotokollet skulle leda till förlorade arbetstillfällen ochskada Förenta staternas ekonomi, medan utvecklingsländerna skulle undantas och uteslutas från attstäda upp i miljön.
F. Förenta staterna ansvarar för ungefär 25 procent av de sammanlagda koldioxidutsläppen och är den
störste förorenaren som omfattas av Kyotoprotokollet. Det föreligger stora skillnader mellan kol-dioxidproduktionen per capita i olika länder: GenomsnittseuropØn producerar 10 ton koldioxid perår, genomsnittsamerikanen 24 ton koldioxid per år, och utvecklingsländerna ligger under genom-snittet. En världsomfattande produktion på 1,7 ton per capita skulle utgöra den maximalt tillåtna
mängden för att hindra global uppvärmning.
G. FN:s protokoll om övervakning av klimatet utgör en öppen mekanism för att visa nyligen industriali-
serade länder att industrialisering och miljöskydd kan, och i själva verket måste, gå hand i hand.
1. Parlamentet fördömer med kraft president George W. Bushs beslut att inte genomföra Kyoto-
protokollet om global uppvärmning; betonar att detta unilaterala beslut äventyrar hela Kyotoprocessenoch innebär ett hot om en klimatkatastrof; anser att detta beslut är en mycket skadlig politisk signal förförbindelserna och dialogen mellan EU och Förenta staterna; välkomnar uttalandet om klimatförändringarfrån Europeiska rådets möte i Stockholm och särskilt att man betraktat klimatförändringar som ett över-
gripande hot mot välfärden och det ekonomiska framåtskridandet i framtiden,
2. delar den syn som företräddes av det svenska ordförandeskapet, som beskrev Förenta staternas drag
som skrämmande och provocerande; ansluter sig till protesterna från många regeringar och icke-statligamiljöorganisationer i hela världen,
3. är bestört över att de långsiktiga intressena hos en majoritet av världsbefolkningen offras av hänsyn
till företagens kortsiktiga girighet i Förenta staterna,C 21 E/350 SV 24.1.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 april 2001
4. påminner om att president Clinton undertecknade protokollet 1998 och uppmanar därför Förenta
staternas nuvarande regering att delta i en konstruktiv dialog med EU så att tidpunkten för genomförande,2002, kan respekteras,
5. anser att Kyotoprotokollet även i fortsättningen utgör hörnstenen i en världsomfattande strategi mot
global uppvärmning och att alternativa planer skulle försena hela processen med flera år, vilket skulle fåoförutsebara följder, och betonar att det nya amerikanska tillvägagångssättet kommer att döma Förentastaterna till miljöpolitisk isolationism,
6. ifrågasätter de argument som Förenta staternas regering framför och betonar att Kyotoprotokollet
måste betraktas som en del av en global strategi för hållbar utveckling som inte på något sätt strider motekonomisk utveckling och sysselsättning; anser att strategier för hållbar utveckling och en rationell använd-ning av naturresurser garanterar ekonomisk tillväxt på medellång och lång sikt,
7. betonar att kampen mot global uppvärmning är en fråga om solidaritet mellan de industrialiserade
länderna och utvecklingsländerna; välkomnar därför att EU, Kina och Japan enhälligt har fördömt Förenta
staterna; påminner om att den mellanstatliga expertgruppen om klimatförändringar nyligen påpekade attde länder som har tillgång till minst resurser också är de vars kapacitet till anpassning är svagast och att dedärför kommer att vara mest utsatta för den globala uppvärmningen och dess negativa effekter; anser attindustrialiserade länder, inbegripet Förenta staterna, därför har ett betydande ansvar och måste spela enledande roll för att utsläppen av växthusgaser verkligen skall minska; erinrar om sin ovannämnda reso-lution av den 26 oktober 2000 i vilken Europaparlamentet uppmanade parterna att så snart som möjligtfastställa ambitiösa målsättningar för ytterligare sänkningar, framför allt för industriländerna,
8. betonar dessutom att hållbar utveckling är en fråga som handlar om solidaritet mellan generatio-
nerna; anser att det vore socialt och mänskligt oansvarigt att slösa bort det arv i form av energiresurseroch en sund miljö som våra arvingar rättmätigt kommer att kräva,
9. anser att det, när det gäller målet att förhindra global uppvärmning, är avgörande att under COP-6A
uppnå ett lyckat resultat i tid för att ratificera och genomföra Kyotoprotokollet till 2002 och stödjer därföralla initiativ från rådet och kommissionen i detta syfte,
10. stödjer helt och hållet förklaringen som Europeiska rådet gjorde i Stockholm, i vilken EU:s åtagande
att hålla fast vid Kyotoprocessen och vid ratificeringen och genomförandet av protokollet bekräftas,
11. upprepar sin beslutsamhet att EU och dess medlemsstater utan dröjsmål bör genomföra en balanse-
rad kombination av politik och åtgärder så att EU kan uppfylla sitt mål från Kyoto, oberoende av eventu-
ella bakslag i förhandlingarna,
12. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att behålla en ledande roll i Kyotoprocessen och se
till att ratificeringsprocessen lyckas,
13. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta alla nödvändiga politiska och diplomatiska
initiativ för att utöva påtryckningar på Förenta staternas regering och uppmanar den med eftertryck attompröva sin ståndpunkt om Kyotoprotokollet; välkomnar och stödjer därför till fullo kommissionens ochrådets ansträngningar i detta syfte,
14. uppmanar Europeiska unionens förhandlare att planera för en snabb ratificering av protokollet även
utan Förenta staterna, inför COP-6A före Rio+10-konferensen år 2002,
15. uppdrar åt sin talmannen att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, FN samt till
Förenta staternas regering.24.1.2002 SV C 21 E/351 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 5 april 2001