if * EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 22.07.1997 
KOM(97) 384 slutlig 
SLUTLIG RAPPORT 
OM FORCE-PROGRAMMET 
- Handlingsprogram för 
utveckling av yrkesinriktad fortbildning 
inom Europeiska gemenskapen -
(framlagt av kommissionen) 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. Rådets beslut samt bakgrund 
2. Force-programmcts mal och innehall 
3. Institutionella strukturer 
4. Transnationella åtgärder 
5. Resultat och spridning 
6. Yrkesinriktad fortbildning i företag - Fakta och siffror 
7. Att koppla samman yrkesinriktad fortbildning med gemenskapens politik 
8. Ekonomiska resurser 
9. Resultat av den externa utvärderingen 
10. Slutsatser 
Bilaga I: Viktiga data om Force-nätverket 
Bilaga II: Förteckning över Force-publikationer 
-1 
Slutlig rapport 
om Force-programmet 
för utveckling av yrkesinriktad fortbildning 
inom Europeiska gemenskapen 
INLEDNING 
I kommissionens interimsrapport (dokument KOM(94) 418 slutlig, 13 oktober 1994) redovisades 
utvecklingen inom Force-programmet under perioden I januari 1991-31 december 1993. 
I denna slutliga rapport ges en övergripande sammanfattning av Forcc-programmets genomförande 
under perioden I januari 1991-31 december 1994, men huvudvikten ligger vid frågor med 
anknytning till programmets resultat: dels utvärdering, utnyttjande, övervakning och spridning av 
resultaten, dels de slutsatser som kan dras lör utvecklingen av gemenskapens framlida politik pä 
området yrkesinriktad fortbildning. 
1. RÅDETS BESLUT SAMT BAKGRUND 
1.1. Force-programmet inleddes den I januari 1991 för en fyraärsperiod pä grundval av rådets beslut 
90/267/EEG om upprättande av ett handlingsprogram för utveckling av yrkesinriktad fortbildning 
inom Europeiska gemenskapen. 
1.2. Force-programmct skapades till följd av den ökande enigheten inom hela gemenskapen om att 
yrkesinriktad fortbildning har avgörande betydelse för medlemsstaternas ekonomiska och sociala 
strategier, en enighet som rådet särskilt uttryckte i sin resolution av den 5 juni 1989 om yrkes­
inriktad fortbildning, där det uppmanade kommissionen att så snart som möjligt redovisa ett 
handlingsprogram pä omrädet yrkesinriktad fortbildning. 
1.3. Kommissionen lade fram sitt förslag KOM(89) 567 slutlig av den 8 december 1989- för rådet. 
Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, och pä grundval av förslaget antogs 
Force-programmet den 29 maj 1990 (beslut 90/267/EEG) med syftet att utgöra stöd för och 
komplement till politiska och andra åtgärder som utvecklas av och i medlemsstaterna pä omrädet 
yrkesinriktad fortbildning 
2. FORCE-PROGRAMMETS MÅL OCH INNEHÅLL 
2.1. Målen för Force-programmet angavs i artikel 2 i beslutet: 
a) Att uppmuntra större och bättre utformade investeringar i yrkesinriktad fortbildning och att 
främja bättre resultat av sådana investeringar, särskilt genom utveckling av partnerskap med 
syftet att öka medvetenheten hos offentliga myndigheter, företag - i synnerhet små och medel­
stora företag -, arbetsmarknadens parter och enskilda arbetstagare om vilka fördelar som kan 
uppnås genom investering i yrkesinriktad fortbildning. 
b) Att uppmuntra åtgärder pa omrädet yrkesinriktad fortbildning, till exempel genom att demon­
strera och sprida information om god fortbildningspraxis till de branscher eller regioner inom 
gemenskapen där tillgängen till eller investeringarna i fortbildning för närvarande inte är 
tillfredsställande 
c) Att uppmuntra nytänkande i fråga om administration och ledning av yrkesinriktad fortbildning 
och i fråga om de metoder och den utrustning som används. 
d)Att pä ett bättre sätt beakta konsekvenserna av en förverkligad inre marknad, särskilt genom 
stöd till transnationella och gränsöverskridande projekt inom yrkesinriktad fortbildning och till 
utbyte av information och erfarenheter. 
e) Att bidra till att göra mekanismerna för yrkesinriktad fortbildning mer ändamålsenliga och mer 
flexibla i förhällande till förändringar pa arbetsmarknaden i Europa genom att främja åtgärder 
pä alla nivåer, särskilt övervakning och analys av utvecklingen pa fortbildningsomradet och ut­
arbetande av bättre metoder för att förutsäga de framtida kraven pa kompetens och kunskaper. 
2.2. I beslutets artikel 3 fastställs att Force-programmet skulle bestå av tva typer av ätgärder: 
- En "gemensam ram av riktlinjer" för främjande av mal som är gemensamma for medlems­
staterna, särskilt i fråga om incitament till investering i yrkesinriktad fortbildning och bättre 
tillgäng till sådan fortbildning (artikel 5). I artikel I I föreskrivs att medlemsstaterna skall 
avlägga rapport till kommissionen om vilka åtgärder de har vidtagit för att förverkliga den 
gemensamma ramen av riktlinjer och bland annat lämna information om aktuella arrangemang 
för att främja och finansiera yrkesinriktad fortbildning. 
- Transnationella åtgärder till stöd för medlemsstaternas initiativ (artikel 6 i beslutet samt dess 
bilaga). 
3. INSTITUTIONELLA STRUKTURER 
3.1. Kommissionen fick stöd i sitt arbete med att förverkliga programmet nv en rådgivande kommitté 
(efter den 1 juli 1992, pa grundval av rådets beslut av den 16 mars 1992, av en rådgivande kom­
mitté gemensam för Eurotecnet och Force-programmet) bestående av tvä företrädare för varje med­
lemsstat, oftast frän arbetsmarknads- och utbildningsdepartementen, och tolv observatörer som 
företrädde arbetsmarknadens parter pa EG-ni vä (UNICE/CEEP och EFS). Denna uppbyggnad 
gjorde det möjligt att säkerställa ett gott samspel mellan gemenskapens ätgärder och medlems­
staternas politik och verksamheter, och kommittén kunde därför spela en aktiv roll genom att ge 
kommissionen råd om de operativa riktlinjerna för Force-programmet, fördelningen av budgetmedel 
och övergripande avvägningar mellan olika ätgärder. 
3.2. För att säkerställa att Force-programmet genomfördes pa ett tillfredsställande sätt pä nationell ni-
uppdrog kommissionen ät ledamöterna i Force-kommittén att inrätta nationella samordningsenheter 
i var och en av medlemsstaterna. Dessa enheter genomförde ett brett spektrum av upplysnings- och 
rådgivningsverksamhet med anknytning till programmet: de lät offentliggöra information om ansök­
ningsomgångar, samarbetade intimt med projektinitiativtagarna om presentation och styrning av 
projekt, övervakade projekten frän början till slut och spred information om projektens resultat pa 
nationell nivå. Dessutom spelade de en viktig roll för genomförandet av undersöknings- och analys­
delen av Force-programmet. särskilt i fråga om kontakter med arbetsmarknadens parter och 
bedömning av undersökningsresultat pä nationell nivå. Samordningsenheterna sammanträdde regel­
bundet pa uppmaning av kommissionen för att samordna sin verksamhet pä gemenskapsnivå 
3.3. De flesta medlemsstaterna inrättade även nationella kommittéer bestående av de nationella 
företrädarna i Force-kommittén, företrädare for andra förvaltningsorgan, arbetsmarknadens parter 
och, oftast, den nationella samordningsenheten. Den nationella kommitténs arbetsuppgifter variera­
de mellan de olika länderna, men huvudmålet var att se till att de viktigaste institutionella aktörerna 
pä området yrkesinriktad fortbildning i samverkan godkände Force-aktiviteter och spred deras 
resultat. Detta innebar att ett tvåvägs informationsflöde skapades mellan kommissionen och med-
lemsstaterna, liksom ett gemensamt forum för samordning av gemenskapens och medlemsstaternas 
prioriteringar. 
3.4. Kontoret för tekniskt stöd till Force-programmet hade en personalstyrka pä 18-20 personer. De 
lämnade tekniskt stöd till kommissionen pa EG-nivä genom att utföra en rad olika projektbaserade 
arbetsuppgifter och specifika aktiviteter i fråga om rådgivning och tekniska aspekter. 
4. TRANSNATIONELLA ÅTGÄRDER 
4.1. Kärnan i de transnationella åtgärderna utgörs av principen om spridning av kunskap, nytänkande, 
erfarenheter och sakkunskap inom hela gemenskapen genom partnerskap mellan företag, arbets­
marknadens parter och inrättningar för forskning och yrkesutbildning. Genom Force-programmet 
skapades för första gängen möjligheten att utpröva en samarbetsbaserad strategi för gemenskapens 
framtida politik och ätgärder i fråga om yrkesinriktad fortbildning. 
4.2. De transnationella ätgärder som beskrevs i artikel 6 i Force-bcslutet och i dess bilaga var av tvä 
typer: typ I - Stöd till nytänkande inom yrkesinriktad fortbildning och typ II - Analys, övervak­
ning, värdering och framtidsprognoser. 
4.3. I praktiken kom dessa aktiviteter att delas in i "direkta projekt" och "forskningsprojekt". Efter sam­
råd med Force-kommittén antogs tvä olika förfaranden för utveckling av dessa båda olika grenar 
inom programmet. Dessa förfaranden redovisades också i Force-handboken ("Force vademecum"). 
Typ I-förfarandet, för direkta projekt, innebar kortfattat att en öppen ansökningsomgång utlystes 
genom offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Därefter genomfördes en 
urvalsprocess i tre etapper innan kommissionen fattade slutgiltiga beslut efter samråd med den råd­
givande kommittén. Typ 11-förfarandet, för forskningsprojekt, byggde pä ett begränsat urval: 
ledamöterna i den rådgivande kommittén lämnade förslag pä organisationer med tillräcklig 
kompetens för att genomföra projektet, och bereddes möjlighet att yttra sig i frägor rörande 
strategi, innehåll och metoder. Resultaten av projekten vidarebefordrades för utvärdering (på 
nationell nivå respektive EG-nivå) till de nationella Force-samordningsenheterna och till den 
rådgivande kommittén. 
4.4. Direkta projekt 
4.4.1. Benämningen kommer sig av att ansökan ställdes direkt till kommissionen efter det att en ansök­
ningsomgång utlysts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT nr C 111, 26.4.91, nr 
C 1,4.1.92 och nr C 92, 2.4.93). De direkta projekten omfattade följande: 
1) Pilotprojekt med inriktning pa utveckling och spridning av nytänkande i fråga om administra­
tion och styrning av yrkesutbildning samt tekniker och material. 
2) Kompetensprojekt med inriktning pa analys av företagens utbildnings- och kompetensbehov. 
3) Utbyte mellan personalchefer, lärare, arbetstagarrepresentanter, fackföreningar och 
arbetsgivarorganisationer med syftet att främja en snabb spridning av nytänkande inom 
yrkesinriktad fortbildning. 
4.4.2. Under Force-programmets löptid utlystes tre ansökningsomgångar. Av omkring 2 400 inkomna 
förslag valdes 720 projekt ut för finansiering. Prioriteringarna ändrades något mellan ansöknings­
omgångarna, men ett antal aspekter pa projektens kvalitet var hela tiden centrala vid bedömning­
en, dels projektets potentiella bidrag till företagsinvesteringar i yrkesinriktad fortbildning och 
tillgängen till sädan fortbildning för alla kategorier av arbetstagare, dels förekomsten av direkt 
medverkan av prioriterade företag i synnerhet små och medelstora - och arbetsmarknadens 
parter, dels utarbetande, utveckling och genomförande av utbildningsplaner som en del av 
förelagens affärsstrategi, och dels de Iransnalionclla parlnerskapens omfattning. 
4.4.3. I detta sammanhang bor del noteras alt den tredje och sista ansökningsomgången, som utlystes 
1993, omfattade tvä grenar med särskilda inriktningar av avgörande betydelse för utvecklingen av 
yrkesinriktad fortbildning inom gemenskapen. Omräde I var inriktat pä utveckling av fortbildning 
och kompetenshöjande ätgärder inom företag som ett sätt att bemöta industriella förändringar, 
liksom pä spridning av innovativa lösningar inom och mellan medlemsstaterna. Omräde II 
kopplade samman de direkta projekten med den ätgärdsinriklade forskningen inom Force-
programmet i och med sin inriktning pa prövning, spridning och utveckling av resultaten frän de 
branschspecifika undersökningarna av planer för yrkesinriktad fortbildning (avseende detalj­
handeln, livsmedelsindustrin och bilreparationsbranschen) och frän analysen av avlalspolicy för 
yrkesinriktad fortbildning. Detta initiativ hade goda förutsättningar att fä multiplikatoreffokier; 
resultaten diskuteras nedan 
4.4.4. De 720 projekt som valdes ut inom ramen för de tre ansökningsomgångarna skapade tillsammans 
ett ytterst betydelsefullt transnationellt nätverk av företag, arbetsmarknadens parter och 
yrkesutbildningsanstalter (och, efter 1993, offentliga myndigheter) för spridning av sakkunskap 
och nytänkande i fråga om yrkesinriktad fortbildning. Nätverket består av över 7 000 
medlemmar, varav 50 % är företag, till stor del små och medelstora företag eller 
sammanslutningar av sådana, och omkring 15 % företräder arbetsmarknadens parter (den direkta 
medverkan frän företagens och arbetsmarknadens partcrers sida ökade faktiskt frän omgång till 
omgång). Viktiga data om Force-nätverket redovisas i bilaga I till denna rapport. 
4.4.5. Tabellen nedan visar den övergripande fördelningen av Force-projekt med avseende på avtals­
partens hemland. 
Land Antal projekt Anslag (ecu) 
Belgien 58 5 06U)<)() 
Tyskland 75 6 640 500 
Danmark U 2 770 000 
Spanien 82 6 602 600 
Frankrike 90 6 480 375 
Grekland 70 5 428 500 
Italien 77 6 777 000 
Irland 48 3 536 000 
Luxemburg 12 1026 500 
Nederländerna 34 2 730 000 
Portugal 43 3 421475 
Förenade kungariket 89 7 343 400 
709 57 819 350 
4.5. Forskningsprojekt 
4.5.1. De transnationella forskningsprojekten omfattar dels de branschspecifika undersökningarna inom 
Force-programmet av planer för yrkesinriktad fortbildning, dels analysen av avlalspolicy för 
yrkesinriktad fortbildning, dels den statistiska undersökningen av fortbildning inom foretag, dels 
rapporteringssystemet - tillgäng till, kvalitel pa och omfattning av yrkesinriktad fortbildning mom 
EG -, och dels Europarapporten om yrkesinriktad fortbildning. Sammantagna utgör dessa 
verksamheter en koncentrerad källa till data och information om nationella system och metoder 
som arbetsmarknadens parter, företag och politiska beslutsfattare pä alla nivåer kan dra nytta av. 
4.5.2. Ett antal innovationer i fråga om metoder och spridning av resultat infördes i de branschspeci­
fika undersökningarna, vilkas syften och tillvägagångssätt beskrevs i interimsrapporten om 
Force-programmet: 
- Till följd av den externa utvärdering som gjordes under Force-programmets gang förstärktes 
och förenklades de metoder (övergripande granskning av branschen, analys av fallstudier) som 
utvecklats för de tre första undersökningarna (detaljhandeln, livsmedelsindustrin och bilrepara-
tionsbranschen). Därefter prövades de ändrade metoderna under den fjärde undersökningen, 
som avsäg äkeribransehen inom EG. Resultaten bekräftade att lillvägagängssättet var lämpligt 
och att metoderna gick att använda även pa andra områden 
- Förslaget att knyta samman resultaten frän undersökningarna med ansökningsomgångarna 
för direkta projekt prövades 1993 i samband med att en särskild ansökningsomgång utlystes 
för förslag med anknytning till resultaten frän de tre första branschspecifika undersökningarna. 
Den slutliga externa utvärderingen ger emellertid vid handen att strategin med "specifika 
ansökningsomgångar'" behöver förfinas, och att undersökningarnas verkliga förtjänster kommer 
fram bäst i en strukturerad debatt pä EG-nivä med berörda parter (företag, offentliga myndig­
heter och arbetsmarknadens parter) som ett led i en systematisk process för övervakning, 
utvärdering och spridning av resultaten (inbegripet pilotprojekt och utbytesprogram), lämpligen 
på kommissionens initiativ i samverkan med medlemsstaterna och de viktigaste aktörerna i de 
berörda branscherna. 
- Två andra experiment under 1993-1994 var inriktade pä branschanalys genom sammankopp­
ling i nätverk av direkta projekt som antagits efter ansökningsomgången avseende biltill­
verknings- och turismbranscherna. Den största fördelen med detta tillvägagångssätt är inte så 
mycket det faktum att innovativa och effektiva metoder identifieras, utan snarare att det ger 
upphov till en gemensam referensram for transnationellt samarbete mellan de olika direkt 
berörda parterna (t.ex. personer som ansvarar för internutbildning). 
4.5.3. Analysen av avtalspolicy gav upphov till reflektioner om mekanismerna för spridning av "god 
praxis" och till utveckling av metodverktyg för att göra sådan praxis överförbar. Ett av resultaten 
är att en stödmekanism pa arbetsmarknadsparternas initiativ har skapats inom ramen för den 
sociala dialogen. 
4.5.4. Sammanfattnings rapporten om tillgängen till, kvaliteten pä och omfattningen av yrkesinriktad 
fortbildning inom EG, den gemcnskapsövergripande statistiska undersökningen om yrkesinrik­
tad fortbildning i företag och Europarapporten om det aktuella läget och framtidsutsiktenia för 
yrkesinriktad fortbildning inom EG är tre nödvändiga verktyg, som kompletterar varandra, för 
strävan att uppnå de mål som avses i artikel 127 i EG-fördraget, nämligen att "utveckla informa­
tions- och erfarenhetsutbyte i frågor som är gemensamma för medlemsstaternas yrkesutbildnings­
system". De sammanlöpande utvecklingstendenser som har åskådliggjorts genom dessa aktiviteter 
kan sammanfattas pä följande sätt: 
* Bättre tillgång till yrkesinriktad fortbildning - Det är ett oomstritt faktum att den viktigaste 
förutsättningen för bättre tillgäng till yrkesinriktad fortbildning för arbetstagare är att 
individerna själva tar ansvar och kräver att fä sådan fortbildning för att bibehålla eller 
förbättra sina möjligheter pa arbetsmarknaden. Att förbättra tillgängen är inte sä mycket en 
fråga om att bevilja ledighet för utbildning (en åtgärd som inte garanterat ger resultat), utan 
man bör snarare satsa pä att ge individuell rådgivning, skapa en mer lättöverskadlig fortbild­
ningsmarknad, ta fram nya metoder för inlärning av viktiga färdigheter och utveckla en ram 
för en mer individinriktad fortutbildning. 
Detta betyder inte att det inte längre finns behov av en rad olika åtgärder frän de offentliga 
myndighetemas och företagens sida i syfte att skapa en tilltalande, lättöverskadlig och effektiv 
mekanism för att öka den enskildes medvetenhet och för att skapa klarhet när det gäller vem 
som har finansieringsansvaret för vad. 
I flera länder har det också visat sig att tillgängen till yrkesinriktad fortbildning i företag blir 
bättre om andra kategorier av anställda än formän och chefer medverkar i större utsträckning. 
Arbetsplatsutbildningens växande omfattning återspeglar denna utveckling, även om det finns 
ett antal obesvarade frågor när det gäller hur de studerande skall kunna fä intyg pä färdigheter 
som de erhållit genom sådan utbildning. 
* Decentralisering - Pä nationell nivå är det fråga om regionalisering, det vill säga större 
ansvar i yrkesutbildningsfrägor för regioner eller motsvarande, medan det inom företagen 
(särskilt storföretagen) handlar om en uppluckring av hierarkier som innebär att företagens 
olika produktionsenheter, avdelningar osv. får större ansvar för utbildning. 
* Finansiering- Här finns det tvä olika utvecklingstendenser. Dels finns det en tydlig tendens, 
bäde inom företag och vid offentliga myndigheter i vissa länder, i riktning mot ökad kostnads­
uppföljning (i detta sammanhang blir det allt viktigare att det går att visa att en viss kurs fått 
önskad effekt), dels sker en utveckling av system för delad finansiering. 
Det bör noteras att frägan om utökad kostnadsuppföljning i vissa länder diskuteras inte bara 
när det gäller företagens finansiering av yrkesinriktad fortbildning, utan också i samband med 
finansieringen av utbildningsverksamhet för enskilda pä arbetsmarknaden; i detta samman­
hang anses det nödvändigt att omdefmiera linansieringsbegreppen och ändra metoderna för 
fördelning av resurser. 
När det gäller den andra viktiga tendensen, den ökande förekomsten av delad finansiering, bör 
det påpekas att begreppet i sig ingalunda är nytt (system som bygger pa att ena parten 
investerar tid och den andra pengar har funnits en tid), men att dess formalisering - och det 
därav följande klargörandet av vem som skall betala för vad - är en strategisk utmaning för de 
berörda länderna. 
* Kvalitetssäkring - På det här omrädet finns det risk för att debatten går ner sig i ett retoriskt 
gungfly, trots att det finns ett verkligt behov av att utveckla kvalitetsregler eller i varje fall 
lämpliga standardiserade strategier för yrkesinriktad fortbildning i enlighet med nationell 
praxis (ISO 9000-standarderna är ett exempel bland mänga). 
Ytterligare ett krav, som är minst lika viktigt, är att lärarens status klargörs, eventuellt i lag­
stiftningsform. Detta är särskilt viktigt för arbetstagare som ägnar en del av sin tid at att 
utbilda personer som deltar i äterinskolningskurser eller yrkesinriktad fortbildning. 
Dessa tendenser stämmer väl överens med de allmänt erkända utmaningarna för den yrkesinrikta­
de fortbildningen: bättre tillgäng, utveckling av färdigheter, höjning av den allmänna kompetens­
nivån, särskild satsning pa att höja kompetensnivän inom riskgrupper och hög kvalitet over lag pa 
fortbildningen - med vederbörlig hänsyn tagen till att de övriga målen måste uppnäs. 
5. RESULTAT OCH SPRIDNING 
5.1. Det var under Force-programmets sista ar som huvuddelen av resultaten och produkterna frän de 
direkta projekten och forskningsprojekten började bli tillgängliga. Dämied kom också det mesta av 
uppmärksamheten att ägnas åt ätgärder för att dra nytta av resultaten och produkterna: utvärdering 
och kontroll av dem, identifiering av de bästa sätten att sprida information om dem och i vissa fall 
även saluföring av dem, samt diskussion om deras betydelse för den vidare utvecklingen av 
gemenskapens politik i fråga om yrkesutbildning. 
5.2. Märket "TransnationelI produkt" 
5.2.1. Initiativtagarna till pilot- och kompetensprojekt inom Force-programmet skulle enligt avtal 
utveckla en påtaglig "produkt" till exempel en handbok, ett datorprogram, ett interaktivt dator­
system, en rapport, en analys eller en metod. Vid utgången av 1994 hade omkring 620 sådana 
produkter färdigställts inom ramen för de projekt som genomförts pä grundval av de tre 
6 
ansökningsomgångarna. Följaktligen var det nödvändigt för kommissionen att införa ett förfäran­
de för utvärdering av dessa produkter mot bakgrund av målen för Force-programmet. 
5.2.2. Denna process resulterade i att ett anl;il produkter med hog kvalitet identifierades och all dessa 
försägs med ett "märke" som intyg pä deras kvalitet Dessutom ledde den till att man började 
efterlysa en första analys av de planer för saluföring av produkterna som initiativtagarna lämnat 
in, och fungerade därmed som ett test av kommissionens ursprungliga strategi för saluföring av 
produkter för yrkesinriktad fortbildning. 
5.2.3. Utvärderingen gjordes såväl internt, av kommissionen med bistånd frän kontoret för tekniskt stöd. 
som externt, av oberoende sakkunniga pa området yrkesinriktad fortbildning, vilka utsägs av 
ledamöterna i Force/Eurotecnet-kommitlén. Kommissionen anlitade sakkunniga pä de berörda 
områdena även för utvärderingen av de produkter som blivit till inom ramen för gren II i 1993 års 
ansökningsomgång, vilken byggde pä resultaten av de branschspecifika undersökningarna och 
analyserna av avtalspolicy. 
5.2.4. Kärnan i utvärderingsarbetet var att kommissionen efter samråd med de oberoende sakkunniga 
antog kriterier för utvärderingen. Alla berörda enades om att det fanns tvä övergripande 
prioriteringar i samband med målen för Force-programmet. dels kvalitet och nytänkande, dels 
utsikterna till överföring och spridning. Den slutliga utvärderingen omfattade förvisso en över­
gripande analys av projektstyrningen och projektets egenskaper mot bakgrund av dess tema­
område och målgrupper, men huvudvikten lades vid projektresultatets eller projektproduktens typ 
och kvalitet, vid ändamålsenligheten hos de planerade metoderna för överföring och spridning och 
vid saluföringsplanens relevans i de fall där en sådan plan lämnats in. 
5.2.5. För att en produkt skulle tilldelas märket "Transnationell produkt" krävdes en övergripande 
positiv bedömning av aspekterna kvalitet/nytänkande och spridning/överföring. Dessutom lade 
kommissionen särskild vikt vid tvä tekniska kriterier, nämligen antalet språk som produkten fanns 
pä och dess tillgänglighet i termer av tekniska standarder och användarvänlighet. 
5.2.6. Efter den interna och den externa utvärderingen samrädde kommissionen med ledamöterna i den 
tidigare Force/Eurotecnet-kommittén innan den tog fram en förteckning inför det slutgiltiga 
beslutet. Slutresultatet blev att omkring 56 % av de produkter som kunde komma i fråga 
tilldelades märket "Transnationell produkt". 
5.3. Offentliggörande 
5.3.1. Ett grundläggande första steg mot att sprida Force-programmets resultat inom hela EG har tagits 
genom systematiskt offentliggörande av information om resultaten. 
5.3.2. När det gäller de direkta projekten finns en noggrann och lättillgänglig förteckning över resultat­
en, "Force-produktkatalogen" (FORCE Product Catalogue). Den innehåller en artikel om varje 
projekt med information om mål, innehåll, målgrupp och potentiella användare för varje produkt, 
vilken utrustning som behövs för att använda produkten, vilka språk den finns pä och hur man 
kan fä tag pä den. 
5.3.3. Resultaten av Force-programmets undersöknings- och analysdel blev föremål för en systematisk 
utvärdering som gjordes av relevanta myndigheter pä nationell nivå och EG-nivä. Därefter 
offentliggjordes och spreds resultaten. I "Force-förteckningen över forskning om yrkesinriktad 
fortbildning inom EG" (FORCE Direcory of Research on Continuing Vocational Training in 
Europe) finns en översikt över innehållet i de undersökningar och analyser som gjorts, listor över 
de informatörer och centrala forskarlag som deltagit i dem och information om hur man kan fä 
tag på analyserna och undersökningarna. Dessutom innehåller Force-förteckningen information 
om resultaten frän de europeiska tema- och branschkonferenser som kommissionen anordnat, i de 
flesta fallen i samarbete med de nationella samordningsenheterna. 
5.3.4. Publikationen "Data frän undersökningen av yrkesinriktad fortbildning" (Data of the Continuing 
Vocational Training Survey) kan rekvireras frän Eurostat och kommer att presenteras i den 
relevanta förteckningen över Eu rostats publikationer. 
5.3.5. En förteckning över Force-publikationer finns i bilaga II till den här rapporten. 
5.4. Spridning och saluföring 
5.4.1. Enligt avtalen skulle initiativtagarna till pilot- och kompetensprojekt inom Force-programmet 
sörja för spridningsatgärder. I normalfallet rörde det sig om utnyttjande av befintliga nätverk 
(yrkes- eller branschorganisationer, handelskamrar, regionala konsortier osv), tema- och 
branschseminarier, konferenser och andra sammankomster, införande av resultaten i kursplaner 
och offentliggörande av resultaten i dags- eller fackpressen. 
5.4.2. Saluföring var emellertid inte obligatorisk, och tillstånd frän kommissionen krävdes. I detta sam­
manhang uppstod en diskussion om lämpliga villkor för saluföring - villkor som skulle innebära 
att endast kvalitetsprodukter fick kommissionens godkännande, och som skulle säkerställa att 
hänsyn togs både till gemenskapens intresse av att utnyttja resultaten och till den enskilde 
initiativtagarens berättigade affärsintressen. 
5.4.3. Detta ledde till att man inom ramen för Force-programmet startade ett pilotexperiment med syftet 
att undersöka vilka saluföringsvillkor som var lämpliga. Bland annat utarbetades ett extraavtal 
som komplement till det ursprungliga avtalet med initiativtagaren, varvid man utgick frän rädets 
beslut 94/762/EG om regler för spridning,av forskningsresultaten frän delprogrammen inom 
Europeiska gemenskapens ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration. 
5.4.4. Genom extraavtalet avstår gemenskapen frän rätten till ersättning och alar sig att ge tillställd till 
saluföring av produkten förutsatt att utvärderingen (se punkt 5.2 ovan) har givit ett positivt resul­
tat och förutsatt att följande villkor är uppfyllda: 
- En tillfredsställande saluföringsplan, som godkänts av samtliga produktpartner, har givits in till 
kommissionen. 
- Produkten är tillgänglig för samtliga partner, och för tredje part pä rimliga villkor. 
- Kommissionen förfogar över informations- och demonstrationsrättigheter för produkten. 
5.4.5. Omkring en tredjedel av initiativtagarna lämnade in saluföringsplaner, och de flesta av dessa god­
kändes. Kommissionen förbehöll sig rätten att kräva en lägesrapport efter ett är för att kontrollera 
strategins resultat och fä ökad kunskap om initiativtagarnas praktiska problem. 
5.4.6. Detta förfarande skulle kunna ge impulser till arbetet med att skapa en enhetlig och samordnad 
ram för spridning och utnyttjande av yrkesutbildningsprodukter i form av ett EG-rättsinstrument, 
som skulle utgöra en lämplig grund för strävan att tillgodose behovet av yrkesutbildning och 
kompetensutveckling i hela EG. I ett sådant instrument borde följande fastställas: 
1) Gemenskapens intressen, särskilt i fråga om följande: 
- Uppnåendet av de mäl för gemenskapens yrkesutbildnmgspolitik som avses i artikel 127 i 
Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. 
- Förbättring av det europeiska näringslivets konkurrenskraft. 
- Stärkt ekonomisk och social sammanhållning. 
- Strävan att tillgodose behoven för gemenskapens politik pa övriga områden. 
2) Den enskilde projektinitiativtagarens allmänrättsliga, handclsrättsliga och immaterialrättsliga 
rättigheter. 
5.5. Spridning pa nationell nivå 
5.5.1. De nationella Force-samordningsenheterna bar ett särskilt ansvar för spridning av produkter pä 
nationell nivå, och uppmanades av kommissionen att utarbeta nationella spridningsplaner med 
information om bland annat följande: 
- Nationella nätverk, befintliga eller planerade, för spridning av yrkesutbildningsproduktei. 
- Analys av de förfaranden och metoder för spridning och saluföring av produkter som tagits 
fram inom varje enskilt projekt. 
- Prioriterade projekt (som skulle kunna vara utgångspunkt för Leonardo-projekt med multipli-
katoreffekter). 
- Spridningsarrangemang, t.ex. tema- och branschseminarier eller produktmassor, pä nationell 
nivå. 
5.5.2. De flesta samordningsenheterna hade goda relationer till de befintliga regionala, branschspecifika 
och yrkesspecifika nätverken pä fortbildningsomrädet i deras länder, och hade inrättat mer eller 
mindre enhetliga nätverk av Force-initiativtagare. Ett antal av dem hade upprättat nationella data­
baser och produktkataloger och gav ut nyhetsbrev. Kunskaperna om och kontakterna med 
projektinitiativtagarna var i allmänhet goda. Det visade sig emellertid i detta sammanhang att 
ökat samarbete mellan projekten och de nationella samordningsenheterna är nödvändigt för 
framtiden - initiativtagarna måste planera sina spridnings- och saluföringsaktiviteter redan dä 
projektets inleds, bäde i operativa och i ekonomiska termer, och dessutom måste de kunna sam-
räda med samordningsenheterna om vilka möjligheter och skyldigheter som finns när det gäller 
spridning och saluföring. Kommissionen bör uppmuntra samordningsenheterna att i större ut­
sträckning själva ta initiativ till att främja spridningen av produkter. 
5.6. Effektkonferenser 
5.6.1. Force-programmets effektkonferenser, som de nationella samordningsenheterna i medlemsstaterna 
anordnade på kommissionens begäran, erbjöd en möjlighet att bedöma Force-programmets 
resultat på nationell nivå och deras betydelse för gemenskapens framtida yrkesutbildningspolitik. 
5.6.2. I effektkonferenserna deltog de viktigaste aktörerna pä omrädet yrkesinriktad fortbildning i varje 
medlemsstat. De var uppbyggda kring ett tema av särskild betydelse för landet i fräga, ofta ett 
tema med anknytning till industriella förändringar i ett nationellt sammanhang, och diskussion­
erna rörde såväl Force-programmets resultat som övergängen till framtida program. Tonvikten 
lades vid följande: 
- Redovisning av konkreta resultat och produkter frän projekt och forskningsverksamhet, inbegri­
pet anordnande av en produktmässa. 
- Diskussion om fördelarna med att Force-programmet var ett program pa EG-niva. 
- Analys av programmets effekter pä nationell nivå och pä bransch-, region- och företagsnivå - i 
vilken utsträckning hade Force-programmet tillgodosett företagens, de nationella myndighet­
ernas och arbetsmarknadsparternas behov? 
- Analys av det transnationella samarbetet inom ramen för Force-programmet, särskilt vad gäller 
de transnationella partnerskapens uppbyggnad, utveckling och funktion. 
- Diskussion av frägor med anknytning till spridning och saluföring. 
- Åtgärder för att främja nya partnerskap och nätverk inom ramen för Leonardo- och Adapt-
programmen. 
5.6.3. Rapporterna frän de olika effektkonferenserna kan rekvireras. De innehåller information om ett 
brett spektrum av - huvudsakligen positiva - erfarenheter av Force-programmets effekter på den 
yrkesinriktade fortbildningen pa olika mvaer Analysen av hur omfattande dessa effekter varit, 
hur de skiljer sig at mellan olika länder och pa vilka mvaer de kan ses är däremot en fråga för den 
externa utvärderingen av programmet (se kapitel 9 nedan). Det bör dock sägas att sä gott som 
samtliga nationella representanter inom programmet nämnde att det fått effekter i deras respektive 
medlemsstater när det gäller politik, mekanismer och infrastrukturer pa omrädet yrkesinriktad 
fortbildning. 
6. YRKESINRIKTAD FORTBILDNING I FÖRETAG: FAKTA OCH SIFFROR 
6.1. Yrkesutbildning i företagsregi är en av mänga former av livslångt lärande. Undersökningen om 
yrkesinriktad fortbildning i företag med minst tio anställda har nyligen slutförts av Eurostat. 
Faktainsamlingen gjordes 1993, och undersökningen ger följaktligen en ögonblicksbild av läget vid 
den tidpunkten. Den omfattar endast de tolv stater som var medlemmar i EU 1993. 
6.2. Nästan 60 % av företagen erbjöd fortbildning 1993 ... 
Inom Europeiska unionen ("EU 12") genomförde nästan 60 % av företagen med minst K) anställda 
någon form av fortbildning 1993. 
Andel i procent av företag med minst 10 anställda som erbjöd fortbildning 
B 
46 DK 
87 D 
85 GR 
16 E 
27 F 
64 IRL 
77 1 
15 LUX 
60 NL 
56 P 
13 GB 
81 EU 
58 
6.3. i olika former. 
Av de företag som erbjöd fortbildning 1993 utnyttjade 67% externa kurser och 40% interna 
kurser. 66 % av företagen erbjöd fortbildning pä arbetsplatsen, och 59 % utnyttjade konferenser. 
Fortbildning i form av arbetsrotation skedde pä 24 % av företagen, och självstudier förekom pä 
22 % av dem. De olika fomierna av fortbildning utesluter inte varandra - det kan tänkas att 
samtliga former förekom pä ett och samma företag. 
Antal i procent av företag med minst tio anställda som erbjöd fortbildning 
Externa kurser 
67 Interna kurser 
40 Fortbildning pä 
arbetsplatsen 
66 Konferenser 
59 Arbetsrotation 
24 Självstudier 
22 
6.4. Möjligheterna till fortbildning varierade med företagets storlek ... 
I genomsnitt förefaller möjligheterna att delta i fortbildning vara bättre i stora företag än i mindre. 
För EU 12 som helhet var sannolikheten att personer i företag med högst 100 anställda deltog i 
fortbildning 1993 mindre än hälften sä stor som för personer i företag med 500 eller fler anställda. 
Sannolikheten att en person i ett företag med högst 50 anställda deltog i fortbildning var mindre än 
1/6, medan sannolikheten för en person i ett företag med 500 eller fler anställda var över 1/3. 
10 
Andelen personer som deltog i fortbildning i företag med olika antal anställda 
10-49 
n 50-99 
18 100-249 
23 250-499 
31 500-999 
^4 > 999 
43 Samtliga 
förelag 
28 
6.5. ... i nästan alla medlemsstaterna. 
Andelen personer som deltog i fortbildning i företag med olika antal anställda 
Företagets 
storlek 
EU 12 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade 
kungariket 10-49 
anställda 
13 
14 
37 
17 
4 
7 
II 
24 
2 
14 
13 
5 
20 50-59 
anställda 
18 
15 
M 
16 
12 
9 
24 
n 
17 
19 
6 
28 100-249 
anställda 
23 
16 
37 
16 
17 
15 
11 
46 
9 
23 
24 
11 
36 250-499 
anställda 
31 
30 
22 
19 
26 
41 
59 
15 
30 
30 
12 
43 500-999 
anställda 
34 
46 
33 
22 
24 
11 
45 
47 
23 
14 
30 
23 
48 > 999 
anställda 
43 
42 
28 
34 
18 
45 
54 
59 
31 
39 
38 
32 
52 
6.6 Medelvärdet för deltagande i fortbildning var 28 %, men det fanns betydande skillnader 
mellan medlemsstaterna. 
Efter sammanräkning av de olika typerna av fbrti»;i filing för var och en av medlemsstaterna fram­
går det att andelen anställda i företag som erbjöJ fortbildning 1993 uppgick till mellan 39% 
(Portugal) och 96 % (Tyskland) av samtliga anställda. En situation där en stor andel av samtliga 
anställda arbetade för företag som erbjöd fortbildning fanns i Tyskland, Danmark, Förenade 
kungariket, Frankrike, Irland, Luxemburg och Nederländerna i samtliga fall arbetade över 80 % 
av samtliga anställda för sådana företag. I andra änden av skalan befann sig Portugal. Italien. 
Grekland, Spanien och Belgien, där de företag som erbjöd fortbildning hade mellan 39 % och 67 % 
av samtliga anställda. 
Andelen anställda i dessa företag som faktiskt deltog i fortbildning under 1993 varierade mellan 
49 % (Irland) och 24 % (Grekland). I de flesta EU 12-medlemsstaterna läg andelen över 32 %, och 
i fyra av dem låg den pa 41 % eller högre - Irland (49 %), Frankrike (42 %), Belgien (41 %) och 
Förenade kungariket (41 %). 
Sannolikheten för att en anställd 1993 arbetade för ett företag som erbjöd fortbildning varierade 
mellan nästan 100 % i Tyskland. Danmark och Förenade kungariket och minst 50 % för i stort sett 
samtliga övriga EU 12-medlcmsstater. Sannolikheten för att en anställd 1993 arbetade för ett 
11 
företag som erbjöd fortbildning och dessutom deltog i fortbildning under året varierade mellan 
24% och 49%.' 
EU 12 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grekland 
Spanien 
Frankrike 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Förenade kungariket Anställda i "lörlbild-
ningscrbjndandc före­
tag" i procent av an­
ställda i samtliga 
förelag 
82 
67 
93 
96 
54 
57 
87 
87 
53 
80 
82 
39 
93 Anställda som deltog i 
fortbildning i procent 
av samtliga anställda i 
"fortbildningscrbju-
dandc företag" 
35 
41 
37 
25 
24 
36 
42 
49 
27 
30 
32 
35 
41 Anställda som dellog i 
fortbildning i procent 
av anställda i samtliga 
företag 
28 
25 
34 
24 
13 
20 
36 
43 
14 
24 
26 
13 
39 
7. ATT KOPPLA SAMMAN YRKESINRIKTAD FORTBILDNING MED (JEMEN-
SKÅPENS POLITIK 
7.1. F()KTBIU)NIN(i()CII INDUSTKIKLKA FÖKÄNDRINCAR 
7.1.1. Ett syfte med Force-programmet var att del skulle bidra till arbetet med att uppnå ett av huvudmålen i 
det nya EU-fördraget, särskilt artikel 127, och i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och syssel­
sättning - arbetskraftens anpassning till industriella förändringar. 
7.1.2. År 1993 utlystes en särskild ansökningsomgång inom ramen för programmet. I det sammanhanget 
definierades "industriella förändringar" som den ständiga förändringsprocess pä alla områden av eko­
nomisk verksamhet som är en följd av utveckling i fräga om teknik, produktionssystem, arbetsorganisa­
tion och marknads- och informationsstrategier. De ansökande uppmanades att föreslå innovativa trans­
nationella projekt med inriktning pä följande: 
* Yrkesutbildningsbehoven inom små och medelstora företag. 
* Åtgärder för att förutse företagens kompetensbehov pä medellång sikt och tillgodose dessa 
behov genom innovativa produkter (utformning och innehall) och metoder för yrkesutbildning 
och kompetenshöjning. 
* Utarbetande, utveckling och genomförande av yrkesutbildningsplancr som en del av företagens 
utvecklingsstrategier. 
* Tillgängen till yrkesinriktad fortbildning för arbetare med låg kompetensnivå. 
7.1.3. Utöver finansieringen av de projekt som valdes ut inom ramen för den ovannämnda ansökningsom­
gången fördes en debatt om de industriella förändringarna utifrän tre olika perspektiv. 
* Det institutionella perspektivet - Inom ramen för den gemensamma rådgivande kommittén 
för Force och Eurotecnet inrättades en arbetsgrupp med uppgift att lägga fram en rapport med 
en kortfattad analys av huvudinriktningen för projekten med anknytning till industriella 
förändringar i varje medlemsstat och en kortfattad beskrivning av de nationella strategierna 
för att bemöta de industriella förändringarna. Bidragen från arbetsmarknadens parter på det 
12 
här omrädet utgör ett komplement till medlemsstaternas åsikter. En översikt pä EG-niva skall 
göras med en sammanställning och slutsatser för den framtida verksamheten. 
* Projektinitiativtagarnas perspektiv Diskussioner med projektinitiativtagarna om projekt 
för yrkesinriktad fortbildning med anknytning till de industriella förändringarna ledde fram till 
enighet om att nedanstående sex temaområden är av särskilt stor betydelse när det gäller att 
bemöta de industriella förändringarna: 
- Tillhandahällande av nyckelkompetens och bred kompetens, förbättring av förmågan till 
inlärning pa egen hand och utveckling av metoder för utbildning pä arbetsplatsen i syfte att 
säkerställa att utbildningen motsvarar företagens behov. 
- Analys av den ekonomiska utvecklingen och av trender pä arbetsmarknaden sä att kompe­
tensbehoven pä region- och företagsnivå kan förutses eller nya yrkesprofiler utarbetas. 
- Fortbildning av arbetstagare med lag kompetensnivå, inbegripet av dem som direkt hotas 
av arbetslöshet, i syfte att ge dem en stabilare ställning pä arbetsmarknaden eller förbereda 
dem för nya arbetsuppgifter. Särskilt företag och branscher med en stor andel okvalifice­
rade arbetstagare är i färd med att utveckla specifika ätgärder pä omrädet. 
- Utbildningsplaner för ett företags hela arbetsstyrka eller för personer i chefsställning inom 
ramen för en strategi för utveckling av de mänskliga resurserna. 
- Utformning av utbildning som lämpar sig för de små och medelstora företagens särskilda 
behov och problem, med tonvikt pä samarbete mellan kunder och leverantörer och med 
gemensamma strategier för yrkesinriktad fortbildning. 
- Intensiva åtgärder för att sprida sakkunskap inom de enskilda projektens nätverk och för 
att sprida resultat och produkter inom regioner och branscher eller mellan branscher. 
* Det strukturpolitiska perspektivet - Pä gmndval av de erfarenheter som gjordes i samband 
med att Force-programmet förstärktes genom Euroform-initiativet (jämför interimsrapporten, 
KOM(94) 418 slutlig) bestämdes att ett av Force-programmets syften skulle vara att stimulera 
utvecklingen av ett angreppssätt som präglades av att man samtidigt beaktade både yrkesut­
bildning och de industriella förändringarna. Denna anknytning till strukturpolitiken var nöd­
vändig för att en enhetlig strategi för anpassning till de industriella förändringarna skulle kun­
na komma till stånd, och var en av de bidragande orsakerna till att det nya mål 4 för Europeis­
ka socialfonden och gemenskapsinitiativet Adapt kunde forverkligas pä ett framgångsrikt sätt. 
7.1.4. Ett antal slutsatser kan dras pä gmndval av Force-debatterna om yrkesutbildning och de industriella 
förändringarna. Särskilt nedanstående teman förtjänar ytterligare analys och utveckling så att innova­
tion kan bli en del av den allmänna politiken: 
* Utbildningsplaner och ständig förbättring av färdigheter och kompetens inom ramen för den 
industriella förändringsprocessen. 
* Utveckling och tillhandahällande av nyckelkompetens och inlemmande av denna i yrkesutbild­
ning och kompetensutveckling (inom Eurotccnet-programmct har en betydelsefull publikation 
utarbetats som utgör ett komplement till arbetet pä de industriella förändringarnas omräde). 
* Kvaliteten pa utbudet av yrkesutbildning kommer att vara en särdeles viktig fräga i framtiden. 
* Utbildning och omskolning av okvalificerade arbetstagare - de första offren för de industriella 
förändringarna - måste vara kvar pa dagordningen och nya sätt att tillhandahälla 
yrkesutbildning måste utarbetas. 
13 
* Den systematiska analysen av kompetensbehov och innovativa utbildningsåtgärder måste 
överforas till den allmänna politiken och de allmänna programmen lör att kunna lä påtagliga 
effekter det finns ett behov av konkret samordning med strukturpolitiken. 
* En nödvändighet lör yrkesutbildning mot bakgrund av de industriella förändringarna är att 
nationella system för yrkeskompetens inrättas i sylte all förbättra arabetslagarnas interna och 
externa flexibilitet. 
Force-programmet gjorde det möjligt att betrakta dessa frågor ur ett strategiskt perspektiv och 
bidrog därmed till utvecklingen av en övergripande gemenskapsstrategi för yrkesinriktad fortbild­
ning mot bakgrund av de industriella förändringarna. 
7.2. FORTBILDNING OCI I BILINDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 
7.2.1. I sitt meddelande om bilindustrin i febmari 1994 (KOM(94) 49 slutlig) tillkännagav kommissionen att 
ett transnationellt nätverk av bland annat biltillverkare skulle inrättas pä yrkesutbildningsomrädet. 
Nätverkets syften skulle vara att uppmuntra samarbete inom bilindustrin och säkerställa att den 
medverkade i stor utsträckning i Europeiska gemenskapens yrkesutbildningsprogram. De första stegen 
mot att skapa detta nätverk togs inom ramen för Force-programmet i och med alt ett projekt inleddes i 
febmari 1994. Projektet hade tvä huvudmål: dels syltade det till alt säkerställa en bredare och konkret­
are spridning av resultaten av de projekt inom bilindustrin som drivits med stöd lian Europeiska 
kommissionen, dels syltade det till att förbereda nya transnationella projekt med deltagande frän 
företagens sida. Projektet slutfördes sommaren 1995, och slutrapporten lades fram i september 1995. 
7.2.2. Inom ramen för nätverket studerades tre olika temagrupper dit det mesta av yrkesutbildningsverksam­
heten kan föras. Utbildning för nya arbetsstrukturer rör den nya kompetens som behövs för arbete i 
arbetslag, bade inom produktion och inom produktutveckling. Utbildning för tillverkningssamarbete 
handlar om överföring av kunskap mellan biltillverkare och underleverantörer: utbildning med anknyt­
ning till kvalitetsstyrning, nya logistikförhällandcn och samtidig konstruktion. Den tredje gruppen 
omfattar utveckling av metoder och material som lämpar sig för utbildning under arbetet, något som 
blir allt vanligare i takt med att ett allt större antal anställda erbjuds utbildning. 
7.2.3. De bada viktigaste av de rekommendationer som kommer frän nätverket är följande: 
* I framtiden bör stöd ges till ett betydande antal transnationella yrkesutbildningsprojekt med 
syftet att hjälpa branschen all lösa olika problem i samband med förverkligandet av den inre 
marknaden för bilindustrin och dess underleverantörer. Det finns ett tydligt intresse IIMI 
bilindustrins sida att delta i sädana projekt och en utbredd enighet om att samarbete pa del­
område kan vara fördelaktigt för branschen. 
* En konkret insats bör göras för alt stödja samverkan genom nätverk mellan dessa och andra 
yrkesutbildningsprojekt i syfte att förbättra informations- och erfarenhetsutbytet mellan 
företag och pä längre sikt i syfte att främja och utveckla ytterligare initiativ för att tillgodose 
gemensamt identifierade behov i branschen. 
7.2.4. Pa gmndval av gjorda erfarenheter upprättade den europeiska bilbranschens huvudaktörer- både 
tillverkare och underleverantörer under ledning av sina respektive europeiska sammanslutningar ACEA 
och CLEPA - förstärkta nätverk inom ramen för programmet Leonardo da Vinci. I sitt nyligen publi­
cerade meddelande om den europeiska bilindustrin (KOM(96) 327 slutlig) välkomnade kommissionen 
detta arbete, som kommer att kunna resultera i gemensamma yrkesutbildningsstrategier för den 
europeiska bilindustrin. 
7.3. ÖVURSIKTÖVKK FORTBIU)NIN(i I AKKRIHRANSC!IKN 
7.3.1. I den sista av de branschspecifika undersökningarna inom Force-programmet görs en djupgående 
analys av de förändringar som påverkar fortbildningen inom en bransch som gemenskapen har ett 
14 
särskilt ansvar för, av branschens utbildningsbehov och av exempel pä bästa praxis. Mälet för 
undersökningen är att ta reda pä vilka strategier företagen väljer för att hantera i synnerhet 
säkerhetshänsyn och säkerhetsregler, kvalitetsprogram, E(i-lagstiftning, den tekniska utveck­
lingen, kundernas önskemål och miljöhänsyn. 
7.3.2. De förfaranden som valdes för undersökningen- metoder, analysteman och fallstudier- över­
vakades noggrant av arbetsmarknadsparterna i branschen (de europeiska sekretariaten och leda­
möter av de nationella sammanslutningarna inom International Road Transport Union och Com­
mittee of Transport Unions" Workers in the EC). 
7.3.3. Undersökningen ger vid handen att det råder en dramatisk brist på investeringar i utbildning i 
samtliga medlemsstater och i företag av alla storlekar Särskilt de sina företagen lider, av en rad 
olika skäl, av en brist pa sofistikerad eller innovativ fortbildning. I de större företagen är läget 
oftast bättre eftersom de är tvungna att utarbeta formella yrkesutbildningsplanei lör all säker­
ställa att alla anställda kan uppnå vissa tjänstestandarder. 
7.3.4. Behovet av förbättring i fråga om användning och utnyttjande av yrkesutbildning erkänns all­
mänt, särskilt pä följande områden: 
* Handhavande av ny teknik- De anställda behöver utbildning i handhavande och användning 
av informationsteknik, elektroniskt datautbyte, satellitspärning och logistiksystem. 
* Kundtjänst - Kunderna har stort inflytande pä vilken typ av fortbildning som genomförs, och i 
vilken omfattning; ofta kräver de att företagen skall följa ISO 9000 och anta program för 
kvalitetsutbildning. Dessutom behöver chaufförerna utbildning i kundrelationer eftersom de i 
allt större utsträckning fungerar som företagets ansikte utåt, även om deras huvuduppgift fort­
farande är att transportera gods frän en plats till en annan, att lasta pä och av och att ha goda 
kunskaper om det gods som de transporterar och de regler som gäller. 
* Säkerhetsstandarder - Förarna måste lära sig att hantera stress, farliga trafikförhållanden, 
avancerad fordonsteknik osv. 
* Främmande språk - Behovet av utbildning i främmande språk väntas bli allt större efter hand 
som internationaliseringen av äkerinäringen fortskrider 
7.3.5. I rapporten lämnas rekommendationer pa fyra huvudområden: 
* Övergripande strategi - Om ansvaret för utbildning placeras högt upp i organisationen kan 
utbildningspolicyn bli en fullvärdig del av företagets övergripande strategiska utveckling. Som 
en del av en sådan strategi bör förfaranden för bedömning av den enskildes utbildningsbehov 
och för återkoppling frän dem som deltar i utbildning formaliseras. 
* Utveckling av fortbildningsplaner och fortbildningsutvärdering - När fortbildningsplaner­
na utformas bör hänsyn tas till strategiska mål och relaterade delmål, och de anställdas 
befintliga kunskaper och färdigheter bör beaktas. När det gäller val av fortbildningsteman och 
inköp eller utformning av fortbildningsprogram bör konkreta mål sättas upp för de förväntade 
resultaten av utbildningen, till exempel färre trafikolyckor, färre försenade leveranser, hundra­
procentigt utnyttjande av ett nytt datorsystem eller att en viss andel av chaufförerna skall ha 
uppnått en viss färdighetsniva i ett visst språk. Utbildningen bör utvärderas mot bakgrund av 
de mål som ursprungligen sattes upp 
* Material och metoder för utbildning Innovativa material och utbildningstekniker bör 
undersökas, till exempel simulatorer, interaktiva videor, rollspel, fallstudier och gruppdiskus­
sioner. Det är också viktigt att undersöka vilka möjligheter distansutbildningsprogram erbju­
der, eftersom sådana kan göra del möjligt lör chaufförerna att lä nya kunskaper utan att deras 
scheman behöver rubbas alltför mycket. Detta borde leda till en större medvetenhet om 
externa yrkesutbildnmgsorganisationers kapacitet och sakkunskaper och bättre insyn i deras 
verksamhet. Bland möjliga viktiga tekniker kan nämnas nya typer av partnerskap mellan 
15 
utbildningsenheter och små företag, liksom nära kontakter med kunderna sä att utbildningens 
innehåll löpande kan anpassas efter deras behov. 
* Utbildningskultiir Teman frän utbildningsprogrammen bör las in i i företagskulturen sa att 
utbildning blir en kontinuerlig process. Som exempel kan nämnas kvalitetsprogram som lär en 
fortsättning genom att man regelbundet ser över sina standarder, utbildning i all tillgodose 
kundernas behov som blir effektivare ju färre barriärer det finns mellan den anställde och 
kunden, säkerhetsutbildning som blir mer meningsfull om företaget därefter regelbundet redo­
visar säkerhetsdata. Därutöver kan belöningssystem inrättas efter relevanta utbildningskurser. 
Det är särskilt viktigt att bygga upp relationerna till chaufförerna eftersom de är ensamma 
under större delen av sin arbetstid och därmed kan bli isolerade och inte fä del av företags­
kulturen. 
7.3.6. Resultaten av undersökningen välkomnades av arbetsmarknadsparterna i branschen, som också 
har givit uttryck för en vilja att sprida den goda praxis som identifieras i rapporten. Dessutom 
delfinansieras en Europa-analys av utbildnings- och kompetensbehoven för företagen och de 
anställda i branschen och en nyttokostnadsanalys av utbildning i äkeribranschen inom ramen för 
programmet Leonardo da Vinci. Sannolikt kommer dessa aktiviteter att bidra till att besluts­
fattarna sätter utbildning högst upp pä dagordningen för äkeribranschen. 
8. EKONOMISKA RESURSER 
8.1. Det ekonomiska stödet till Force-programmet under fyraärsperioden 1991-1994 uppgick till 
omkring 83,4 miljoner ecu. Resurserna ökades frän är till är, mycket tack vare Europaparlamentets 
ständiga stöd, men lyckades ändå inte hälla jämna steg med efterfrågan pä projekt. 
16 
8.2. I tabellen nedan visas en sammanfattning av tilldelningen av ekonomiska resurser till de olika akti­
viteterna inom programmet (avrundade belopp). 
Projekt 
Branschspecifika, undersökningar 
Avtalspolicy 
Statistisk undersökning 
Administrationsschcma 
Artikel 11-rapporter 
Nationella samordningsenheter 
Nätvcrksaktivilctcr (konferenser, seminarier...) 
Utvärdering(4) 
Tekniskt stöd 
Mini-budgct(7) 
TOTALT miljoner ecu 
1991 
9,5(» 
0,5 
0,5 
0,1 
0,3 
-
0,9 
0,2 
-
1,8 
0,2 
14,0 1992 
13,3 
1,2 
0,3 
0,5 
0,1 
0,2 
1,0 
0,5 
-
1,8 
0,5 
19,4 1993 
17,9(2) 
0,6 
0,4 
1,5 
-
0,6 
2,3 
0,4 
0,3 
(5) 
-
24,0 1994 
I7,4«> 
1,3 
0.4 
3.2 
0,3 
0,3 
2,3 
0.8 
-
(6) 
-
26,0 
8.3. I tabellen nedan visas en jämförelse mellan anslag för ätaganden och anslag för betalningar. 
ecu 
1991 ' ' 
1992'" 
1993 «o 
1994 m 
1995' ' 
1996 <9) Anslag för åtaganden 
13X46 000 
IS 920 000 
24 000 000 
26 000 000 Åtaganden 
13 S45 289 
IS 918 195 
23 996 220 
25 997 "56 Anslag lör betalningar 
13 846 000 
IS 920 000 
19 200 000 
25 044 000 Betalningar 
13 768 026 
18 773 648 
19 199 999 
24 699 492 
4 707 779 
583 929 
8.4. Det revisionsarbete som genomförts inom Force-programmet har analyserats pä tvä olika nivåer-
dels i rent ekonomiska termer, dels i syfte att ta reda pä vilka lärdomar som kan dras i fråga om 
operativ styrning av ett program som Force. 
8.4.1. När det gäller ekonomisk överskädlighet finns det ett påvisbart behov av ett antal ätgärder, 
särskilt följande: 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) 
(5) 
(6) 
(7) 
(8) 
(9) Inbegripet en särskild budgetpost pä I miljon ecu lör projekt i de fem nya tyska delstaterna. 
Inbegripet 8 miljoner ecu för "andraärsförlängning' av de pilot- och kompetensprojekt som inleddes 1991 
och 1992. 
9,9 miljoner ecu för förlängning av 1992 ars projekt och 7,5 miljoner ecu för projekt som valts ut inom 
ramen för gren II av 1993 ars ansökningsomgång. 
Inbegriper inte utgifterna för den slutliga externa utvärderingen (0,18 miljoner ecu), vilka täcktes av 
budgetpost B3-1021 förär 1995. 
1 080 960 ecu för -personår-budgetposten för tekniskt stöd (artikel Al 178 i den allmänna budgeten) och 
868 500 ecu för "opcralions'-postcn (artikel A023S). 
1 041 709 ecu för 'personaf-budgetposten för tekniskt stöd (artikel AOI 178) och 847 500 ecu för "opera­
tions"-posten (artikel A02380). 
Administrativa kostnader med anknytning till programmet (finansierade med medel Trän budgetpost B8). 
Budgetpost B3-I023 (Utveckling av yrkesinriktad fortbildning force-programmet). 
Budgetpost B3-I02I (Programmet Leonardo da Vinci). 
17 
- Strängare regler för vilka kostnader som kan finansieras (i synnerhet personalkostnader) bör 
tas fram. 
- Avtalet bör omfatta en budget som avpassats efter anslagets storlek. 
- En administrativ och ekonomisk handbok bör utarbetas i syfte att förtydliga reglerna om 
rapportering och relationenia till partnerna. 
- En modell för avtal om utläggande av arbetsuppgifter pä underleverantörer bör utvecklas. 
8.4.2. När det gäller utvärdering av projekt föresläs att interimsutvärderingen skall förstärkas. Denna 
bör göras mer omfattande och inriktas pa fyra aspekter: innehållets inslag av nytänkande, den 
ekonomiska rapporten och budgeten för den andra etappen, partncrskapets grad av transnationali-
tet och yrkesutbildningsproduktens kvalitet. Oberoende sakkunniga bör medverka, och utvärder­
ingen bör genomföras enligt ett förfarande som gör det möjligt att ändra eller avbryta projekt som 
inte uppfyller kraven Den slutliga utvärderingen bör för sin del vara mer inriktad pä resultaten, 
dvs. huvudvikten bör läggas vid utvärdering av yrkesutbildningsprodukterna (innehållets inslag 
av nytänkande, pedagogisk kvalitet, utnyttjande av ny teknik och multimedia) och av den ekono­
miska rapporten. Det bör finnas ett förstärkt förfarande för märkning av yrkesutbildnings -
produkter med sikte på spridning i stor skala. 
8.4.3. När det gäller projektuppföljning förespråkas tre olika aktiviteter till stöd för initiativtagarna: 
- Kommissionen bör utveckla ett yrkesutbildnings verktyg som omfattar de olika aspektema på 
ledning av ett transnationellt yrkesutbildningsprojekt, i synnerhet avtal och finansiering. 
- Sakkunniga bör fa utbildning i kommissionens förfaranden för redovisning och finansiering. 
Därefter skulle de kunna fungera som en "resursgrupp" som projektinitiativtagarna skulle 
kunna utnyttja vid behov. 
- Den grupp av externa utvärderare som bistår kommissionen i arbetet med att utvärdera förslag 
och produkter bör fä ytterligare arbetsuppgifter; de skulle kunna besöka varje projekt - enligt 
ett schema som kommissionen fastställer - för att kontrollera läget för verksamheten och ge 
initiativtagarna råd i frågor som rör kommissionens förfaranden för redovisning och finansi­
ering. 
9. RESULTAT AV DEN EXTERNA UTVÄRDERINGEN (10) 
9.1. I utvärderingen har många av Force-programmets otvivelaktiga fördelar framhållits. Särskilt kan 
nämnas följande: 
- Projektens avtalsparter och partner var överväldigande positiva till de fördelar som de fått 
genom att delta i programmet. 
- Ny kunskap om yrkesinriktad fortbildning skapades genom projektbaserade behovsanalyser, 
nätverk och undersökningar. 
- Många projekt präglades av nytänkande när det gäller hur yrkesutbildningen förmedlas, sär­
skilt genom den nya inriktningen pä arbetsbaserad inlärning. 
- Force-programmets transnationella dimension har varit stark både vad gäller de transnatio­
nella målen och den transnationella medvetenheten och vad gäller samarbete mellan partnerna. 
- Från de flesta av projekten rapporterades att de omedelbara målen hade uppnåtts och att 
spridningsaktiviteter hade skett bland projektpartnerna. 
<10) Den slutliga utvärderingen av Force-programmet, utförd av utvärderingskonsortiet The Tavistock Institute, 
Bernard Brunhes Consultants och Danish Technological Institute. London, augusti 1996. 
- Programmet lyckades fa ett stort antal sma och medelstora företag att medverka, antingen 
genom mellanhänder'eller genom att pilotförsök genomfördes inom företagen - men ganska fä 
små och medelstora företag medverkade som aktiva partner. 
- Utformningen av artikel 11 och av undersökningen av yrkesinriktad fortbildning innebar att 
jämförelser kunde göras pa EG-nivä av politiken för yrkesinriktad fortbildning och företagens 
pnrvis pa området i de olika medlemsstaterna. 
- Force-prog,am.net upplevdes ha stärkt och givit stöd ät medlemsstatemas politik i fråga om 
yrkesinriktad fortbildning, och ansågs vara en av de viktigaste källonia till erfarenheter och 
inspiration för senare EG-program, bland annat Leonardo och Adapt. 
9.2. Force-programmet var naturligtvis mindre framgångsrikt på en del områden- vissa mål och 
resultat uppnåddes inte fullständigt. Särskilt kan nämnas följande: 
- Force-partiierna tillgodogjorde sig inte kunskaperna från de olika Force-undersökningarna i 
tillräckligt stor utsträckning. 
- Det finns brist på information när det gäller i vilken utsträckning den tänkta målgruppen har 
tagit till sig resultaten och produkterna - men skälet kan vara art det inte har förflutit till­
räckligt läng tid. 
- I målgrupperna var grupper som är missgynnade på arbetsmarknaden - personer med låg 
kompetens, kvinnor osv. - underrepresenterade, men man har framfört argumentet att rätt­
visande representation härvidlag kan vara svår att uppnå inom ramen för ett allmänt företags-
baserat program (se den interimistiska utvärderingsrapporten). 
- Kommersiellt utnyttjande av produkter och tjänster för yrkesinriktad fortbildning har varit 
ovanligt, även om vissa exempel kan framhållas. Erfarenheterna inom Force-programmet 
tenderar att bekräfta att EG-marknaden för yrkesutbildning ännu är outvecklad. 
- Prioriteringarna .inom ramen för den tredje ansökningsomgången fick mindre inverkan än 
väntat: branschaktörerna medverkade i Force-programmet redan före denna ansöknings­
omgång, och tolkningen av "industriella förändringar" var mycket bred. 
9.3. Det är viktigt att man inser att Force-programmet. ett förhållandevis litet program, blev fram­
gångsrikt eftersom det till större delen kompletteraclc och stärkte andra åtgärder inom yrkesinriktad 
fortbildning. Projekten föreföll inbegripa en stor andel partner som redan ägnade sig åt yrkesutbild­
ning i allmänhet och fortbildning i synnerhet. Dessutom blev många medlemsstater medvetna om 
vikten av yrkesinriktad fortbildning under tiden som programmet pågick, och Force-programmet 
kunde därigenom få ""multiplikatoreffekter"' - rikta uppmärksamheten mot och öka medvetenheten 
om möjligheter och behov i fråga om yrkesinriktad fortbildning. 
9.4. Slutligen bör noteras att denna utvärdering bekräftar vad andra undersökningar har visat, nämligen 
att transnationellt samarbete och samverkan mellan projektpartner är en färdighet som måste läras 
in. Följaktligen var det de aktörer som hade tidigare erfarenhet av transnationella projekt som hade 
det närmaste samarbetet inom Force-programmet. Många nya företag, yrkesutbildningsföretag, 
branschorgan och mellanhandsorganisationer fick genom Force sina första erfarenheter av att 
medverka i ett transnationellt program. Både de och deras nätverk har sannolikt blivit bättre på 
transnationellt samarbete tack vare Force. 
10. SLUTSATSER 
Inom Force-programmet har vissa påtagliga resultat uppnåtts i förhållande till de investeringar 
som gjorts och de resurser som funnits att tillgå. Särskilt bör framhållas att företag har spelat en 
framträdande roll inom projekten, att verkligt transnationella partnerskap pä yrkesutbildnings­
området har bildats, att en systematisk strategi för att ta fram jämförbar infomiation om nationella 
19 
system och arrangemang för yrkesinriktad fortbildning har utformats, och att Force-programmet 
har lämnat ett betydande bidrag till utvecklingen av kunskaper om yrkcsulbildningspraxis, särskilt 
genom de branschspecifika undersökningarna och nätverken. Huvudskälet till detta äi all program­
met var en del av strategin lör utveckling av fortbildning och omfattade såväl nationell politik som 
gemenskapsaktiviteter (dialogen mellan arbetsmarknadens parter. Access, mål 4 för struktur­
fondenia mm.). 
Bland viktigare rekommendationer när det gäller förbättring av styrningen av programmet 
märks följande: 
- Kommissionens åtgärder för att övervaka och utvärdera transnationella projekt bör intensifi­
eras, varvid fyra aspekter bör beaktas särskilt: innovation i fråga om innehåll, den ekonomiska 
rapporten, partnerskapets transnationella natur och yrkesutbildningsproduktens kvalitet. 
- Kapacitet pä EG-ni vä för forskning om yrkesutbildning bör utvecklas, och melodverktygen för 
de branschspecifika undersökningarna bör förbättras. 
- Åtgärderna för att sprida yrkesutbildningsprodukter bör systematiseras, rättslig säkerhet (egen­
domsrättigheter osv.) bör garanteras, och professionella inrättningar pä spridningsområdet 
(specialistmässor, nätverk, förlag och resurscentra) bör erbjuda stöd. 
Bland viktigare rekommendationer när det gäller förbättring av programmets inverkan märks 
följande: 
- Metoderna för att förutse behoven av kompetens och färdigheter bör systematiseras, och 
verktyg för detta ändamål bör göras lätt tillgängliga för dem som ansvarar för yrkesutbildning 
inom företag, grupper av företag, yrkesutbildningsorganisationer, yrkesinstitut osv. 
- Gemenskapen bör i samarbete med medlem: staterna och specialistorgan upprätta kvalitets­
standarder för yrkesinriktad fortbildning. 
- Nya yrkesprofiler bör tas fram för specialister pä yrkesinriktad fortbildning, särskilt vad gäller 
lärare och handledare. 
- En statistisk undersökning bör göras pä EG-nivä av tillgängliga yrkesutbildningsfacilitetcr sä 
att en fullständig bild av fortbildningsomrädet kan fäs fram som komplement till de jämförb -» 
statistiska uppgifter som redan finns för enskilda (hushällspanelen, arbetskraftsundersöknin, 
en) och företag (undersökningen av yrkesinriktad fortbildning). 
Slutligen, när det gäller rekommendationer för inir gemenskapens åtgärder pa fortbildnings-
området kan göras mer verkningsfulla, bör särskild uppmärksamhet ägnas ät att skapa mer 
ändamålsenliga förbindelser mellan dem som ansvarar för gemenskapsprogram såsom Force och 
offentliga ämbetsmän pa nationell och regional nivå med ansvar för att välja ut projekt för 
strukturfondernas mal 4 och för gemenskapsinitiativet Adapt - inom ramen för dessa tjänstemäns 
ansvar för att förverkliga gemenskapens stödramar och i enlighet med bestämmelserna om hur 
strukturfonderna skall fungera. 
20 
BILAGA 1-A: 
Viktiga data om Force-nätverket FORCE PROG RAMMET: 
ANTAL AVTALSPARTER, SAMORDNARE OCH PARTNER INOM PROJEKT 
PER ANSÖKNINGSOMGÅNG OCH LAND 
HHå mm 1993A I993B Totalt 
Q 
B 
D 
DK 
E 
F 
GR 
I 
IRL 
LUX 
NL 
P 
GB 
X 12 
26 
15 
34 
44 
65 
45 
15 
4 
28 
53 
0 39 
124 
41 
74 
129 
64 
77 
59 
8 
40 
42 
122 
1 44 
8 
34 
29 
25 
26 
9 
0 
11 
23 
20 
1 84 
194 
64 
142 
202 
154 
148 
83 
11 
55 
93 
195 23 
32 
11 
49 
68 
18 
29 
6 
14 
ii 
54 
1 89 
123 
54 
141 
159 
106 
173 
68 
14 
98 
121 
235 
6 69 
81 
32 
127 
149 
117 
134 
58 
4 
38 
43 
84 
0 181 
236 
97 
317 
376 
230 
325 
155 
24 
150 
186 
373 
7 11 
1 
4 
12 
6 
4 
8 
10 
0 
11 
0 
6 
0 80 
143 
52 
153 
168 
49 
129 
77 
38 
43 
204 
0 47 
94 
16 
81 
114 
47 
125 
20 
16 
29 
38 
46 
0 138 
238 
72 
246 
288 
100 
262 
107 
19 
78 
81 
256 
0 17 
0 
14 
5 
0 
0 
o 
4 
0 53 
61 
30 
119 
83 
92 
72 
47 
2 
43 
67 
91 
0 67 
66 
47 
95 
94 
31 
62 
18 
10 
44 
33 
59 
0 123 
127 
79 
219 
194 
123 
148 
70 
12 
87 
100 
154 
0 49 
59 
32 
100 
135 
76 
85 
59 
9 
29 
50 
117 
1 261 
451 
177 
487 
539 
311 
451 
251 
27 
219 
273 
652 
7 216 
285 
103 
337 
386 
220 
347 
105 
30 
122 
137 
209 
1 526 
'95 
312 
924 
•1060 
60" 
SS3 
415 
66 
3"0 
460 
9"8 
S 
Toteft 34* l& 142? 3U tm m »? ra tm 61$ wm Mm plliill 4106 un ?405 
BILAGA IB: 
Viktiga data om Force-nätverket FORCE-Programmet 
Ansökningsomgångarna 9L92.93A, 938 
B 
D 
DK 
E 
F 
CR 
Î 
IRL 
L 
NL 
P 
UK 
Jx. 91 
92 
93 A 
93 B 
91 
92 
93A 
93 B 
91 
92 
93 A 
93 B 
91 
92 
93 A 
93B 
91 
92 
93 A 
93 B 
91 
92 
93 A 
93B 
91 
92 
93A 
93B 
91 
92 
93A 
93B 
91 
92 
93 A 
93 B 
91 
92 
93 A 
93 B 
91 
92 
93A 
93B 
91 
92 
93A 
93B 
91 
92 
93 A 
93 B 
Total ÀUBF 
0 
5 
1 
0 
6 
3 
0 
0 
1 
I 
0 
0 
7 
11 
3 
1 
1 
8 
4 
2 
1 
5 
0 
0 
3 
5 
1 
0 
2 
2 
3 
1 
0 
0 
0 
0 
1 
2 
0 
0 
6 
6 
2 
2 
2 
6 
3 
0 
0 
( 
( 
( 
\m c 
0 
i 
i 
0 
12 
17 
23 
3 
1 
0 
1 
1 
1 
2 
3 
0 
6 
14 
7 
1 
0 
5 
0 
0 
0 
4 
4 
1 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
4 
0 
0 
0 
1 
0 
1 
1 
1 
1 
1 
5 
2 
1 
0 
0 
( 
( 
12*1 E 
8 
6 
1 
3 
12 
13 
2 
3 
9 
14 
1 
1 
11 
21 
3 
3 
29 
27 
0 
7 
19 
14 
4 
3 
22 
23 
10 
2 
6 
11 
1 
2 
0 
1 
0 
0 
7 
5 
0 
0 
9 
15 
5 
1 
13 
30 
1 
1 
1 
0 
( 
( 
i 3.& GE 
8 
18 
16 
5 
22 
26 
17 
16 
6 
2 
7 
5 
22 
26 
30 
12 
26 
36 
31 
18 
27 
16 
14 
3 
6 
17 
22 
12 
7 
11 
3 
7 
0 
0 
0 
1 
6 
7 
6 
7 
3 
5 
3 
2 
23 
37 
29 
24 
0 
( 
( 
( 
! Ml GRE 
1 
K) 
14 
5 
6 
7 
K) 
7 
3 
5 
3 
1 
21 
50 
33 
16 
7 
16 
20 
9 
14 
25 
21 
17 
19 
29 
15 
9 
2 
3 
3 
1 
2 
3 
0 
0 
1 
5 
5 
1 
7 
22 
4 
12 
11 
40 
32 
10 
( 
1 
( 
( 
' 55* O 
12 
17 
11 
12 
22 
38 
18 
12 
8 
13 
3 
6 
17 
32 
18 
20 
16 
36 
24 
II 
M 
22 
8 
12 
11 
40 
25 
10 
7 
13 
K) 
5 
0 
4 
2 
1 
7 
14 
9 
9 
7 
17 
1 
3 
19 
32 
18 
12 
0 
( 
( 
( 
1 075 ÖE 
5 
16 
9 
24 
1 
5 
3 
5 
4 
7 
4 
12 
14 
15 
14 
17 
11 
19 
19 
21 
4 
12 
3 
K) 
13 
30 
17 
16 
3 
4 
1 
4 
0 
0 
0 
2 
0 
7 
3 
5 
9 
17 
8 
9 
2 
14 
8 
8 
( 
( 
( 
( 
AM OF 
21 
40 
24 
14 
48 
38 
40 
1.3 
17 
18 
24 
18 
22 
40 
22 
25 
64 
78 
54 
37 
28 
39 
11 
13 
28 
52 
35 
22 
23 
37 
26 
8 
3 
6 
1 
13 
U 
21 
21 
28 
30 
15 
12 
52 
68 
53 
25 
( 
1 
( 
( 
1 13#! OP 
2 
5 
2 
4 
0 
2 
0 
0 
0 
1 
2 
1 
0 
1 
1 
2 
3 
16 
8 
12 
0 
2 
0 
1 
5 
2 
7 
0 
3 
4 
1 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
9 
5 
3 
3 
2 
0 
1 
1 
6 
2 
4 
( 
( 
( 
> ( 
> m os 
6 
25 
9 
25 
4 
M 
3 
16 
6 
14 
5 
15 
7 
23 
15 
33 
6 
27 
8 
14 
8 
14 
8 
12 
16 
47 
24 
39 
5 
8 
9 
K) 
0 
1 
2 
2 
0 
(> 
4 
5 
6 
6 
4 
9 
7 
22 
24 
18 
( 
( 
( 
) ( 
». 58* PME 
15 
25 
34 
28 
44 
66 
106 
44 
8 
21 
20 
17 
15 
67 
75 
78 
32 
76 
94 
47 
38 
64 
20 
43 
24 
63 
82 
34 
19 
53 
41 
24 
5 
7 
7 
S 
8 
21 
24 
13 
52 
32 
37 
39 
76 
59 
40 
( 
( 
( 
( 
\ Î89* U 
6 
12 
8 
2 
15 
8 
15 
6 
0 
1 
1 
1 
4 
14 
7 
4 
1 
14 
8 
3 
3 
9 
2 
6 
0 
6 
3 
1 
6 
8 
6 
5 
0 
0 
0 
0 
3 
4 
2 
2 
1 
9 
3 
3 
21 
30 
16 
7 
( 
( 
( 
( 
J 2£( PP 
0 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
6 
18 
3 
0 
0 
8 
6 
0 
2 
6 
0 
0 
2 
6 
0 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 
3 
0 
1 
5 
1 
0 
( 
( 
> ( 
> T CR 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
o 
0 
0 
0 
2 
2 
0 
0 
5 
1 
o 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
2 
1 
( 
( 
( 
( 
': K X 
0 
1 
7 
0 
2 
2 
1 
0 
1 
0 
1 
1 
1 
9 
2 
5 
0 
9 
(> 
1 
1 
: 
i 
5 
6 
1 
0 
1 
1 
1 
0 
1 
0 
0 
9 
2 
0 
9 
0 
4 
1 
5 
4 
6 
2 
2 
1 
5 
( 
( 
> 122 Total 
84 
181 
138 
123 
194 
236 
238 
127 
64 
97 
72j 
791 
1421 
317J 
246 
219 
202 
376 
288 
194 
154 
230 
100 
123 
148 
325 
262 
148 
83 
151. 
1071 
701 
[71 
19JJ 
i2|j 
S5j 
i sol 
78 
87 
93 
186 
81 
100 
195 
2561 
154 
2 
7 
0 
0 
. 7405 
BILAGA I-A: VIKTIGA DATA OM FORCE-NÄTVERKET 
Förkortningar 
KOD TYP AV ORGANISATION 
AUEF Yrkesutbildningspartncrskap universitet företag 
C Handelskammare 
E Företag 
GE Stort företag (fler än 500 anställda) 
GRE Koncern eller företagssammanslutning 
O Annan organisation 
OE Arbetsgivarorganisation 
OF Yrkesutbildningsorganisation 
OP Gemensamt organ 
OS Fackförening 
PME Litet eller medelstort företag (färre än 500 anställda) 
U Universitet 
PP Offentlig myndighet 
CR Regionalt konsortium 
X Övrigt 
BILAGA II: Förteckning över publikationer 
A. Analys av europeiska system och datainsamling 
Brandsnia, J., Kcsslcr, P., Miinch, J., ( 'oiitimiiiig Vocational Training in Europe: State of the art and 
perspectives ("Yrkesinriktad fortbildning i Europa i dag och i morgon"), Uitgcvcrij LEMMA BV, Utrecht, 
1995, (ISBN 90-5189-553-4) (engelska, franska, tyska) '*' 
Europeiska kommissionen, ( \>ntinuing Vocational Training : Europe, Japan and (he United States 
("Yrkesinriktad fortbildning i Europa. Japan och USA"). Byrän Ibr Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer, Luxemburg, 1996 (ännu ej publicerad) 
Eurostal, Continuing Vocational Training Survey in enterprises l()()4 (CITS) : Methods and Definitions 
("Undersökning av yrkesinriktad fortbildning i företag 1994: Metoder och definitioner"), Byrän för Europe­
iska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg. 1996, (ISBN 92-827-8740-0) (engelska, franska, 
tyska) 
Eurostat, Continuing Vocational Training Survey in enterprises IW4 (( 'ITS) : Results ("Undersökning av 
yrkesinriktad fortbildning i företag 1994: Resultat"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer, Luxemburg (ännu ej publicerad) '*' 
Europeiska kommissionen, ( 'ontinuing Vocational 'training Survey - A report on the procedures adopted 
and the steps taken to implement the Survey ("Undersökning av yrkesinriktad fortbildning- Rapport om 
antagna förfaranden och ätgärder för att genomföra undersökningen"), arbetsdokument, Bryssel, 1996 (ännu 
ej publicerad) (engelska, franska, tyska) 
Europeiska kommissionen, EORCE - "Tableau de bord" on Continuing Vocational Training ("Force-
programmet - Nyckeldata om yrkesinriktad fortbildning"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer, Luxemburg, 1994, (ISBN 92-826-8712-0) (engelska, Iranska, tyska) 
Ant, M., Kint/clc, i. Van Hacchl, A., Walthcr, R., Reporting System on Access, Quality and Volume of 
Continuing Vocational Training in Europe ("System för rapportering om tillgängen till, kvaliteten pä och 
omfattningen av yrkesinriktad fortbildning i Europa) Luchtcrhand Vcrlag, Ncuvvicd, 1996, (ISBN 3-472-
02699-5) (engelska, franska, tyska) 
B. Europeiska branschrapportcr 
Bertrand.. O., Horns, O., Krusc W., Mcndcz-Vigo. M.. Van den Tillaart, H., Training in the Retail Sector -
European Report ("Fortbildning inom detaljhandeln - Europarapport"), Europeiska kommissionen, Bryssel. 
1993 (engelska, franska, tyska) '"' 
Burns. J. & King. R. (University of Reading). Delay. F. (CREGE Management, Paris), Mallet, L. (CEJEE, 
Toulouse), Training in the Agrofood Sector - European Report ("Fortbildning inom livsmedelsindustrin -
Europarapporf), Europeiska kommissionen, Bryssel, 1993 (engelska, franska, tyska) "' ,n 
King, R.D. and Bums, J.A.. Quality Management Systems and Training Policy in the Food and Beverage 
Industry in Europe ("System för kvalitetsstyrning och fortbildningspolicy inom den europeiska livsmcdcls-
och dryckcsvaniinduslrin"), Food Technology Centre, University of Reading, 1994, (ISBN 0-7049-0536-1) 
Rauncr, F. & Spott I. G. (ITB), Olescn. K. & Clcmatildc, B. (DTI), Employment, Work and Training in the 
European Automobile Repair and Distribution Sector - European Report ("Sysselsättning, arbete och 
fortbildning inom den europeiska bilrcparalions- och bildislributionsbranschcn Europarapport"). 
Europeiska kommissionen, Bryssel. 1993 (engelska, franska, tyska) '*' 
Spöttl, G., Ränner, F. & Moritz, E.F., Vont KJz-llandwerk zum Q ualU disservice - Der US-amerikanische Kfz-
Sektor nach der Trendwende ("Frän bilhantvcrk till kvalilclsscrvicc Den amerikanska bilbranschen efter 
trendbrottet"), Donat Verlag. Bremen, 1996, (ISBN 3-931737-22-5) (Finns även som ITB-arbelsdokumcnt 
pä engelska och franska) 
Moritz, El7., Ränner, F. & Spöttl, (!., Austans<hen statt reparieren - Der Erfolg des japanischen Kfz-Scrvice 
("Att byta ut i stället för alt reparera- Nyckeln till den japanska bilserviecns framgängar"), Donat Verlag. 
Bremen, 1996, (ISBN 3-931737-09-8) (Finns även som ITB-arbctsdokumcnt pä engelska och franska) 
Dankbaar, B., I.earning to Meet the Clobal Challenge - A Contribution to the Debate on Cl T in the 
Automotive Industry ("Att lära sig att anta den globala utmaningen- Ett bidrag till debatten om yrkes­
inriktad fortbildning inom bilindustrin"). Maastricht Economic Research Institute on Innovation and 
Technology (MERIT), Maastricht, 1995 
Europeiska kommissionen, ( 'ontinuous I 'ocational '/'raining in the Road breig/it and Passenger Transport 
Sectors ("Yrkesinriktad fortbildning inom äkeri- och passagcrarlransporlbranscherna"). Byrän för Europe­
iska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1996 (ännu ej publicerad) (engelska. Iranska, 
tyska) '*' 
C. Avtalspolicy for yrkesinriktad fortbildning 
Blanpain, R., Engels, C, Pellegrini, C, (Editors), Contractual Policies Concerning Continued Vocational 
Training in (he European Community Member States ("Avtalspolicy för yrkesinriktad fortbildning i EG-
medlemsstaterna"), Peters Press, Leuven, 1994, (ISBN 90-6831-582-X), (engelska, franska, tyska, italienska) 
o 
Ehrenberg. E.. Felger. S., Heidemann, W„ Krusc, W., Paul-Kohlholf, A., Continuous Vocational Training in 
Europe - Documentation on the Social Dialogue ("Yrkesinriktad fortbildning i Europa - dokumentation av 
dialogen mellan arbetsmarknadens parter"). Edition Sigma, Berlin, 1995, (ISBN 3-89404-410-1) (engelska, 
franska, tyska, italienska, spanska) 
Luttringer, J.-M., Development of Resources Allocation Techniques for Continuous Training in Europe -
Joint Investments A Branch bunds - Implication of (he Social Partners ("Utveckling av tekniker för 
tilldelning av resurser till yrkesinriktad fortbildning i Europa Gemensamma investeringar och bransch-
fonder- Alt fä arbetsmarknadens parter all medverka"), arbetsdokument, CIRCE, Putcaux (Frankrike), 1995 
(engelska, franska) 
I). Temaområden 
Europeiska kommissionen. Industrial ( 'hänge in the h'ORi 'E Programme - a ( 'onlrihiitioii to the Discussion 
on the Role of"( 'ontinuing Vocational Training in adapting to Industrial ( 'hänge ("Industriella förändringar 
inom Force-programmet - Ett bidrag till diskussionen om den yrkesinriktade fortbildningens roll när det 
gäller anpassning till industriella förändringar"), arbetsdokument, Bryssel, 1995 (engelska, franska, tyska) 
Europeiska kommissionen. Continuing I 'ocational Training in Small and Medium-sized Enterprises, Results 
of the FORCE Programme ("Yrkesinriktad fortbildning i sma och medelstora företag. Resultaten frän Force-
programmet", Leonardo da Vinci-dokument, Bryssel 1995 (engelska, franska, tyska) 
Europeiska kommissionen, Anticipation of Training and Skill/Qualification Needs-A synihesis of the results 
gained in the b'ORCE and El JROTICCNET programmes ("All förutse behoven av utbildning och färdigheter/ 
kompetens Sammanställning av resultaten frän programmen Force och Eurotecnct"), Leonardo da Vinci-
dokumcnl, Bryssel, 1995 (engelska, franska, tyska) 
Severing, E, Slahl, T.. Quality Assurance in In house Continuing Training - Case Studies from Europe -
Joint b'ORCE and ElIROTECNET report ("Kvalilclssäkimg av yrkesinriktad fortbildning inom företag 
Europeiska fallstudier Gemensam rapport frän Force och Eurotccnef. Byrän för Europeiska gemenskaper­
nas officiella publikationer, Luxemburg, 19%, (ISBN 92-827-7131-8) (engelska, franska, lyska. italienska, 
danska, nederländska, spanska, portugisiska, grekiska) 
Europeiska kommissionen. The Human Resource at the Heart of( 'ompany Strategies - ( 'onference Report 
(Rome, Italy, 2.3-24 June 1994) ("Mänskliga resurser i centrum av företagsstrategin- Konfcrensrapport 
|Rom, Italien, 2.1-24 juni I994|"), Leonardo da Vinci-dokunicnl, Bryssel, 1996 (ännu ej publicerad) 
E. Cedefop-publikationer 
Ccdefop medverkade akl i vi i genomförandel av de branschspecifika undersökningarna inom Force-program­
met. 
Training in the Retail Sector - E.uropean Report ("Fortbildning inom detaljhandeln - Europarapporf ), 
Ccdefop, Thcssaloniki, 1994 (Kal. nr. HX-80-93-727-EN-C) (danska, tyska, engelska, spanska, Iranska, 
italienska, nederländska, portugisiska) '*' 
(iuide to Training in the Retail Trade ("Översikt över fortbildning inom detaljhandeln"), Ccdefop, Thcssalo­
niki, 1995 (Kat. nr. HX-85-94-858-EN-C) (engelska, spanska) 
Training in (he Motor Vehicle and Sales Sector - European Report ("Fortbildning inom motorfordons- och 
försäljningsscklorn |?|- Europarapporf), Ccdefop, Thcssaloniki, 1995 (Kat. nr. HX-85-94-866-EN-C) 
(tyska, engelska, spanska, franska, italienska, nederländska, portugisiska)'*' 
La Formation dans les Industries Alimentaires et des Boissons - Rapport Européen ("Fortbildning inom 
livsmedels-och dryckesvamindustrin Europarapporf), Ccdefop, Thcssaloniki, 1994 (Kat. nr. HX-85-94-
648-FR-C) (tyska, spanska, franska) '*' 
F. Förteckning/katalog/iitvärdcring 
Europeiska kommissionen. Directory of Action-Oriented Research on Continuing Vocational Training in 
Europe ("Förteckning över ätgärdsinriklad forskning om yrkesinriktad fortbildning i Europa"), Leonardo da 
Vinci-dokumcnt, Bryssel, 1995. 
Europeiska kommissionen, ( 'atalogue ofFORi 'E Training Products 1991-94, Volumes I-III ("Katalog över 
Force-fortbildningsprodukter 1991-1994, Vohm 1-111"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer, Luxemburg, 1996 (ISBN 92-826-8051-7) (flerspråkig, engelska, franska, tyska) 
Europeiska kommissionen. Final Evaluation of the FORCE Programme ("Slutlig utvärdering av Force-
programmcf), utarbetad 1996 av utvärdcringskonsortict The Tavistock Institute, Bernard Brunhes 
Consultants och Danish Technological Institute, Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella 
publikationer, Luxemburg (ännu ej publicerad) 
(*) Dessutom finns del nationella rapporter I or var och en av de dåvarande tolv medlemsstaterna.. 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 384 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 16 04 
Katalognummer : CB-CO-97-387-SV-C 
ISBN 92-78-23011-1 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg