Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning"

(2001/C 144/15)

BAKGRUND

"Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning" (KOM(2000) 368 slutlig - 2000/0157 COD).

Rådets beslut av den 24 juli 2000 att i enlighet med artikel 265 första stycket och artikel 137 i EG-fördraget rådfråga Regionkommittén i ärendet.

Regionkommitténs ordförandes beslut av den 3 augusti 2000 att i enlighet med artikel 39 i arbetsordningen ge utskott 5 (socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism) i uppdrag att utarbeta ett yttrande i frågan.

Punkt 2 i Regionkommitténs yttrande CdR 84/2000 fin av den 14 juni 2000 om kommissionens meddelande "Att bygga ett Europa för alla" (KOM(2000) 79 slutlig)(1).

Det utkast till yttrande (CdR 302/2000 rév. 1) som antogs av utskott 5 den 23 oktober 2000 (föredragande: Joan Hanham (UK-PPE) och Tommaso Sodano (I-ej partigruppsanknuten).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 36:e plenarsession den 13-14 december 2000 (sammanträdet den 13 december).

1. Regionkommittén välkomnar kommissionens program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning.

2. ReK välkomnar det viktiga faktum att kommissionen erkänner att det framför allt är medlemsstaternas och deras nationella, regionala och lokala myndigheters uppgift att bekämpa social utslagning(2).

3. ReK välkomnar att det övergripande målet med programmet skall vara att uppmuntra sådant samarbete som ger unionen och dess medlemsstater möjligheter att på ett avgörande sätt motverka fattigdom och social marginalisering, i enlighet med de mål som rådet enats om.

4. ReK ser positivt på att metoden för att uppnå detta mål är att EU:s riktlinjer införlivas i nationella och regionala handlingsplaner genom särskilda mål och åtgärder som tar hänsyn till nationella och regionala skillnader, samt genom transnationellt samarbete för att öka förståelsen och förbättra insatserna.

5. ReK delar kommissionens åsikt att de nationella handlingsplanerna skall avspegla den sociala marginaliseringens många dimensioner och behandla grundläggande rättigheter och samhällsservice, däribland sysselsättning, social trygghet, hälso- och sjukvård, bostäder, utbildning och kultur.

6. ReK välkomnar slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000, där det fastställdes att gemenskapens strategi för att motverka social marginalisering bör bestå av följande delar:

- Främja en bättre förståelse av social marginalisering genom en fortlöpande dialog och utbyte av information och bra lösningar på grundval av gemensamt fastställda indikatorer.

- Integrera främjandet av delaktighet i medlemsstaternas sysselsättnings-, utbildnings-, hälso- och bostadspolitik samtidigt som detta skall kompletteras på gemenskapsnivå genom åtgärder inom ramen för strukturfonderna och inom nuvarande budgetramar.

- Utarbeta prioriterade åtgärder som riktar sig till särskilda målgrupper, varvid medlemsstaterna skall välja de åtgärder som är lämpliga för deras särskilda förhållanden och därefter lämna rapport om åtgärdernas genomförande.

7. ReK betonar vikten av att främja en bättre förståelse av social marginalisering genom en fortlöpande dialog och utbyte av information och bra lösningar på alla nivåer på grundval av indikatorer som överenskommits med alla viktiga aktörer, däribland lokala och regionala myndigheter. Kommittén föreslår att man utbyter information och bra lösningar som rör nya grupper på något sätt marginaliserade personer, t.ex. de som saknar IT-kunskaper.

8. När det gäller genomförandet av politiken för att bekämpa fattigdom och social marginalisering betonar kommittén den nyckelroll som de lokala och regionala myndigheterna spelar som

- lokala beslutsfattare och nyckelaktörer i partnerskap för lokal förnyelse,

- ansvariga för att tillhandahålla allmän service,

- katalysatorer för näringsverksamhet och sysselsättning,

- stora lokala arbetsgivare,

- tillhandahållare av lokal information och forskningsresultat(3).

9. ReK ser positivt på att tyngdpunkten i handlingsprogrammet skall ligga vid integrerade och partnerskapsbaserade strategier som bygger på medinflytande. Som lokala beslutsfattare och nyckelaktörer i partnerskap för lokal förnyelse har lokala och regionala myndigheter stor erfarenhet av att bygga upp och leda partnerskap som innefattar den offentliga sektorn, alla berörda aktörer - inklusive icke-statliga organisationer - och den privata sektorn samt andra ekonomiska aktörer.

10. ReK välkomnar att alla åtgärder inom programmet skall ligga i linje med gemenskapens andra politikområden, instrument och åtgärder genom att det skapas mekanismer för att samordna åtgärder inom program som rör forskning, sysselsättning, diskriminering, jämställdhet, social trygghet, praktisk och teoretisk utbildning, ungdomsfrågor, hälsa och EU:s yttre förbindelser.

11. ReK betonar att det är viktigt att uppnå maximala samverkanseffekter mellan nationella handlingsplaner (med mål för att bekämpa fattigdom och social marginalisering) och gemenskapens program och finansieringsinstrument, och upprepar att detta kräver en genuin dialog mellan alla nyckelaktörer, däribland lokala och regionala myndigheter.

12. ReK välkomnar de mål som fastställdes i Lissabon för att öka sysselsättningsgraden från nuvarande 61 % till 70 % 2010, halvera antalet fattiga barn före 2010 och minska andelen personer som lever under fattigdomströskeln från nuvarande 18 % till 15 % 2005 och 10 % 2010. Kommittén fäster särskild vikt vid att de tre delarna i handlingsprogrammet omfattar bland annat följande grupper:

- arbetslösa som är arbetsföra,

- arbetslösa som inte kan få arbete på grund av bristande kunskaper och utbildning,

- förvärvsarbetande som drabbas av social marginalisering på grund av korttidsanställningar och/eller låga löner och/eller dåliga anställningsförmåner,

- personer som inte kan förvärvsarbeta (till exempel p.g.a. sjukdom eller vård av barn eller annan anhörig),

- äldre personer som drabbas av social marginalisering på grund av låga inkomster eller pensioner,

- personer som är utestängda från kunskapssamhället,

- personer som inte kan få arbete p.g.a. att de inte uppfyller kraven i det post-industriella samhället.

13. Kommittén betonar att följande principer måste beaktas vid genomförandet av den första programdelen om kännetecken, orsaker, processer och utvecklingstendenser när det gäller social marginalisering:

- Värdet av att ta fram nationella, regionala och lokala indikatorer, inklusive indikatorer för att kunna jämföra både nationella och lokala uppgifter i hela EU.

- Vikten av att alla myndighetsnivåer - lokal, regional, nationell och europeisk nivå - utbyter information.

- Vikten av att alla berörda organ och aktörer får utbildning så att de korrekt kan tolka gemensamma indikatorer och använda dem på ett effektivt sätt (jämför femte ramprogrammet som innehåller nyckelåtgärden "förbättra den mänskliga forskningspotentialen samt den socioekonomiska kunskapsbasen").

14. För att underlätta identifieringen av kvantitativa och kvalitativa indikatorer (programdel 1) och utbytet av bra lösningar (programdel 2) föreslår kommittén att kommissionen

- utvecklar en europeisk databas med bra lösningar för främjande av social integration, inbegripet en databas med nationella och lokala indikatorer,

- samråder med Regionkommittén om databasens uppbyggnad och innehåll,

- inhämtar information och statistik från sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter i medlemsstaterna vid utformningen av denna databas(4).

15. ReK vill av nedanstående skäl betona vikten av att lokala och regionala myndigheter deltar i utvecklingen och genomförandet av handlingsprogrammet:

- Lokala och regionala myndigheter kan bidra med värdefull kunskap och erfarenhet när det gäller utformningen av gemensamma indikatorer för social marginalisering och social integration och hur dessa indikatorer överensstämmer med lokala och regionala förhållanden.

- Lokala och regionala myndigheter kan ge råd om hur EU:s riktlinjer kan införlivas i den nationella och regionala politiken genom att man uppställer särskilda mål och utformar åtgärder som tar hänsyn till nationella och regionala skillnader.

- Lokala och regionala myndigheter har värdefull erfarenhet av att förvalta strukturfondsprogram och detta är viktigt för att kunna införliva kampen mot social marginalisering i medlemsstaternas politik när det gäller sysselsättning, utbildning, hälsa och bostäder.

- Lokala och regionala myndigheter har värdefull erfarenhet av transnationella samarbetsprojekt om social marginalisering(5).

16. ReK välkomnar att frågan om social marginalisering skall betraktas mot bakgrund av det framväxande kunskapssamhället. Kommittén betonar att lokala och regionala myndigheter spelar en nyckelroll eftersom de tillhandahåller service till alla och har överblick över serviceutbudet i lokalområdet. De använder i sammanhanget informations- och kommunikationsteknik för att på ett effektivare sätt kunna kommunicera med medborgarna, underlätta deltagande i fritidsaktiviteter och kulturevenemang, främja aktivt medborgarskap och säkerställa att medborgarna har möjlighet att påverka den demokratiska processen(6).

17. ReK anser att den totala budget som kommissionen föreslår (70 miljoner euro under fem år) är för begränsad eftersom den sannolikt inte kan finansiera samtliga tre delprogram och hjälpa medlemsstaterna att göra verkliga framsteg i kampen mot fattigdom; budgeten bör därför höjas.

18. ReK betonar vikten av att alla medlemsstater deltar i den löpande övervakningen och utvärderingen av de nationella handlingsplanerna för att de skall kunna bedöma och kommentera de framsteg som görs i förhållande till EU:s och medlemsstaternas mål.

19. ReK upprepar att programdelarna bör omfatta stads- och landsbygdsområden i lika hög grad.

20. ReK anmodar kommissionen att som ett led i strävan att engagera alla berörda parter i handlingsprogrammet regelbundet utbyta åsikter med företrädare för lokala och regionala myndigheter (och med icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parter, i enlighet med artikel 5.1).

21. Kommittén begär att kommissionens riktlinjer inom ramen för programmet skall innebära att medlemsstaterna måste samråda med lokala och regionala myndigheter vid utvecklandet av nationella handlingsprogram enligt den första programdelen. Regionkommittén begär också att den skall rådfrågas om utvecklingen av EU:s övergripande indikatorer (för att återspegla punkt 4 i den politiska överenskommelsen i rådet den 17 oktober 2000) bland annat därför att

- vissa nationella målsättningar och indikatorer kan vara av praktiskt intresse för jämförelser på europeisk nivå,

- lokala mål och indikatorer skulle kunna spridas för kännedom via en europeisk databas med uppgifter om mål och indikatorer,

- lokala och regionala myndigheters erfarenhet av att samla in data kommer i praktiken att påverka vilka data som kan samlas på nationell nivå och EU-nivå(7).

22. ReK betonar vikten av att den deltar i den årliga rundabordskonferens om social marginalisering som skall anordnas i samarbete med EU:s ordförandeskap.

23. Regionkommittén uppmanar Europeiska rådet och Europaparlamentet att bidra till att de lokala och regionala myndigheternas roll ges vederbörligt erkännande på detta politikområde(8).

Bryssel den 13 december 2000.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 317, 6.11.2000, s. 47.

(2) CdR 84/2000 fin, punkt 2.

(3) CdR 84/2000 fin, punkt 3.

(4) CdR 84/2000 fin, punkt 17.

(5) T.ex. tidigare gemenskapsinitiativet Employment.

(6) CdR 84/2000 fin, punkt 6.

(7) CdR 84/2000 fin, punkt 18.

(8) CdR 84/2000 fin, punkt 18.