Förslag till RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 när det gäller tillfälliga kvantitativa restriktioner för punktskattepliktiga varor som förs in i Sverige från andra medlemsstater

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. BAKGRUND

I enlighet med principerna för den inre marknaden har privatpersoner rätt att medföra punktskattepliktiga varor från en medlemsstat till en annan utan några begränsningar, under förutsättning att varorna inköpts för eget bruk och medförs av privatpersonerna själva. Det är en grundläggande princip för den inre marknaden att medborgarna har rätt att medföra varor som inköpts för eget bruk i hela gemenskapen utan att betala ytterligare mervärdesskatt och punktskatt.

Ett tillfälligt undantag från dessa grundläggande principer föreligger för Danmark, Finland och Sverige, som har rätt att tillämpa restriktioner för den kvantitet av vissa punktskattepliktiga varor som kan föras in i dessa länder av privatpersoner. För kvantiteter som överstiger dessa nivåer har de rätt att påföra punktskatt och genomföra nödvändiga kontroller när det gäller de berörda produkterna.

De undantag som Finland och Danmark beviljades genom direktiv 96/99/EG av den 30 december 1996 upphör att gälla vid utgången av 2003 och restriktionerna skall avskaffas successivt. I samma direktiv bemyndigades Sverige att tillämpa kvantitativa restriktioner för tobaksvaror och alkoholhaltiga drycker endast till och med den 30 juni 2000, "underkastat en översyn liknande den som avses i artikel 28l i sjätte momsdirektivet". Kommissionen hade föreslagit samma tillvägagångssätt som för Finland och Danmark, men vid den tidpunkten kunde Sverige inte binda sig för ett definitivt datum då undantaget skulle upphöra att gälla och det gjordes en kompromiss som innefattar ett tidigare datum då undantaget skall upphöra att gälla än vad som är fallet för Danmark och Finland, men med en översynsmekanism.

2. SVERIGES BEGÄRAN

Den svenska regeringen har begärt en förlängning av rätten att tillämpa restriktioner från och med den 1 juli 2000 till och med den 31 december 2003, vilket innebär att det svenska undantaget upphör att gälla samtidigt som de finska och danska undantagen. Begäran grundar sig på hänsyn till folkhälsan. På grund av särskilda svenska omständigheter behöver regeringen mer tid för att anpassa sin alkoholpolitik och den anser att det under tiden är nödvändigt med en begränsad förlängning av restriktionerna för resande inom gemenskapen. Samtidigt föreslår den svenska regeringen att de kvantitativa nivåerna successivt höjs mellan den 1 juli 2000 och den 31 december 2003.

3. Analys

De restriktioner som tillämpas i Sverige, samt de som tillämpas i Finland och Danmark, avviker från principerna om fri rörlighet för personer och varor. De kan dessutom leda till dubbelbeskattning: en svensk medborgare som har köpt beskattade alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror under sin vistelse i en annan medlemsstat kan vara tvungen att betala punktskatt igen när han för in dessa varor i Sverige. Räckvidden och varaktigheten för sådana undantag bör i princip begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att göra det möjligt för den berörda medlemsstaten att anpassa sig till kraven på den inre marknaden.

Kommissionen delar den svenska regeringens oro vad gäller folkhälsan, i synnerhet med avseende på alkoholmissbruk, men den anser att denna oro inte motiverar en tillfällig förlängning av restriktionerna för resande. Alkoholmissbruk bör bekämpas genom förebyggande åtgärder, utbildning och åtgärder som riktar sig till problemgrupper snarare än genom generella åtgärder som drabbar alla konsumenter.

Rådet, som diskuterade denna fråga vid Ekofin-mötet den 13 mars 2000 på begäran av den svenska regeringen, stödde Sveriges begäran, förutsatt att det innebär att den svenska ordningen anpassas till de finska och danska ordningarna. Med beaktande av rådets ståndpunkt och det faktum att det i Sveriges begäran är angivet ett slutligt datum då undantaget upphör att gälla (vid utgången av 2003), och att ytterligare förlängningar efter detta datum är uteslutna, kan kommissionen föreslå en begränsad förlängning av det svenska undantaget. Förlängningen av undantaget bör åtföljas av en successiv höjning av de kvantitativa nivåerna, såsom det föreslås i Sveriges begäran, i syfte att säkerställa en successiv anpassning av Sveriges hälso- och punktskattepolitik till den inre marknadens krav.

2000/0118 (CNS)

Förslag till RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 när det gäller tillfälliga kvantitativa restriktioner för punktskattepliktiga varor som förs in i Sverige från andra medlemsstater

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C ...

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [2],

[2] EGT C ...

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [3], och

[3] EGT C ...

av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 26.3 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor [4] får Sverige till och med den 30 juni 2000 fortsätta att tillämpa samma restriktioner som anges i Sveriges anslutningsakt för den kvantitet alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som får föras in på svenskt territorium av privatpersoner för eget bruk utan att ytterligare punktskatt betalas.

[4] EGT L 76, 23.3.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/99/EG (EGT L 8, 11.1.1997, s. 12).

(2) Detta undantag medgavs eftersom ett omedelbart och fullständigt upphävande av skattebegränsningarna i ett Europa utan gränser, där skattesatserna varierar kraftigt, skulle ha medfört en oacceptabel omläggning av handel och inkomster samt snedvridning av konkurrensen i Sverige, som traditionellt tillämpat höga punktskatter på produkterna i fråga både som en viktig inkomstkälla och av hälsomässiga och sociala skäl.

(3) Finland och Danmark har bemyndigats att tillämpa liknande restriktioner till och med den 31 december 2003.

(4) Sverige har begärt bemyndigande att fortsätta att tillämpa sådana restriktioner under samma period som Finland och Danmark, eftersom mer tid behövs för att anpassa landets alkoholpolitik till en situation utan restriktioner.

(5) Samtidigt förbinder sig Sverige att i flera steg höja de nuvarande kvantitativa nivåerna för alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som förs in på svenskt territorium från andra medlemsstater för att successivt anpassa de svenska förhållandena till gemenskapsreglerna i artiklarna 8 och 9 i direktiv 92/12/EEG och för att tillse att restriktionerna inom gemenskapen för dessa produkter avskaffas fullständigt senast den 31 december 2003.

(6) Bestämmelserna i artikel 26 utgör ett undantag från en grundläggande princip för den inre marknaden, nämligen medborgarnas rätt att medföra varor som inköpts för eget bruk i hela gemenskapen utan att drabbas av nya avgifter. Det är därför nödvändigt att effekterna av artikeln begränsas så långt som möjligt.

(7) Det är därför lämpligt att medge ytterligare tid för anpassning i Sverige genom att förlänga den tidsfrist som anges i artikel 26.3 i direktiv 92/12/EEG till och med den 31 december 2003, utan möjlighet till förlängning, och att fastställa stegen i den successiva liberaliseringen av restriktionerna innan dessa avskaffas fullständigt vid nämnda tidpunkt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 92/12/EEG ändras på följande sätt:

(1) I artikel 26 skall punkt 3 ersättas med följande:

"3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 får Sverige tillämpa de restriktioner som anges i bilagan om kvantiteter av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror.

Tillståndet avser den kvantitet av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som får föras in på svenskt territorium av privatpersoner för eget bruk utan att ytterligare punktskatt skall betalas.

Det skall gälla till och med den 31 december 2003."

(2) Bilagan till detta direktivs bilaga bifogas.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 2000 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

"Bilaga Artikel 26.3

Kvantiteter av alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror som får föras in på svenskt territorium av privatpersoner för eget bruk utan att ytterligare punktskatt skall betalas

Alkoholhaltiga drycker

>PLATS FÖR TABELL>

Tobaksvaror

// Från 1 juli 2000

Cigaretter eller

cigariller eller

cigarrer eller

röktobak // 400

200

100

550 g"