SV    SV 
 
 
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN   
Bryssel den 26.9.2017  
COM(2017) 546 final  
  
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET  
Halvtidsutvärdering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 
om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, 
djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial , och om ändring av rådets 
direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets 
förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1107/2009 , och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 
76/894/EEG och 2009/470/EG  
{SWD(2017) 314 final}  
{SWD(2017) 315 final}  
{SWD(2017) 316 final}   
 
2 
 RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET  
Halvtidsutvärdering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 
om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, 
djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial1, och om ändring av rådets 
direktiv 98/56/EG, 2000/29/ EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets 
förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, 
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och 
rådets förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 
76/894/EEG och 2009/470/EG  
1. Inledning  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014, nedan kallad förordningen , 
trädde i kraft i slutet av juni 2014. Genom förordningen inrättades en gemensam budgetram  
för utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial.  
Den här rapporten har utarbetats i enlighet med artikel 42 (”Utvärdering”) i själva 
förordningen. Enligt artikeln ska kommissionen utarbeta och för Europaparlamentet och rådet 
lägga fram en halvtidsutvärderingsrapport om åtgärderna på följande områden:  
 Veterinärprogram för utrotning, bekämpning och övervakning (nedan kallade 
veterinära program ) som genomförts av medlemsstaterna i syfte att gradvis utrota 
djursjukdomar och zoonoser  och införa åtgärder för sjukdomsövervakning.  
 Fytosanitära program för undersökningar avseende förekomsten av skadegörare inom 
unionens territorium.  
 Veterinära och fytosanitära nödåtgärder  som syftar till att snabbt hantera 
nödsituationer som rör djurhälsa  respektive växtskydd.  
 Verksamhet vid Europeiska unionens referenslaboratorier (EURL) , som syftar till att 
säkerställa enhetlig testning av hög kvalitet inom EU och till att stödja kommissionens 
aktiviteter för riskhantering på området laboratorieanalys.  
 Programmet Better Training for Safer Food  (BTSF) , som är ett utbildningsinitiativ för 
de nationella myndigheternas kontrollpersonal inom områdena livsmedels - och 
foderlagstiftning, djurhälsa, djurskydd och växtskydd.  
Inom den nuvarande fleråriga budgetrame n motsvarar de belopp som anslagits till 
verksamheterna som anges ovan nästan hela budgeten inom området för livsmedelskedjan.  
Den här rapporten beskriver resultatet av halvtidsutvärderingen, på grundval av den externa 
stödutvärderingen2 och den interna be dömning som gjorts på kommissionsnivå. Den åtföljs av 
ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar, som ger en översikt av det tekniska och 
                                                            
1 EUT L 189, 27.6.2014, s. 1.  
2 Halvtidsutvärdering av förordning (EU) nr 652/2014 utarbetad av IBF International consulting (se 
bifogat arbetsdokument från kommissionens avdelningar).  
 
3 
 finansiella genomförandet av verksamheterna inom den gemensamma budgetramen och en 
sammanfattning av resultaten  av den externa stödutvärderingen.  
EU:s utgiftsprogram ger finansiellt stöd för att målen i EU:s livsmedels - och foderlagstiftning 
ska kunna uppnås. Programmets bidrag till måluppfyllelsen beror på bidraget från de 
nationella anslagen och de åtgärder som j uridiskt ålägger medlemsstaterna att vidta åtgärder.  
Halvtidsutvärderingen omfattar förordningens genomförande under 2014, 2015 och 2016 
(endast preliminära uppgifter). Eftersom uppgifterna för 2016 är ofullständiga är den aktuella 
utvärderingen begränsad i sin omfattning.  
2. Förordningens bakgrund och mål  
Förordning (EU) nr 652/2014 (förordningen) utarbetades för att förbättra förvaltningen av 
utgifter för aktiviteter kring livsmedelskedjan och för att skapa fokus kring EU:s 
finansieringsprioriteringar med et t påvisat mervärde. Genom förordningen moderniserades 
och rationaliserades de tidigare finansiella bestämmelser inom ett gemensamt ramverk med 
harmoniserade förfaranden, standardiserade betalningsnivåer, tydligare regler för 
bidragsberättigande kostnader o ch åtgärder.  
Ur en operativ synvinkel hade de flesta aktiviteterna och åtgärderna stöd redan före 2014. Nya 
åtgärder infördes  på det fytosanitära området, bland annat möjligheten att medfinansiera 
genomförandet av program för undersökning av förekomsten a v skadegörare på växter inom 
unionen.  
Förordningens allmänna mål är att bidra till en hög hälsonivå hos människor och djur samt en 
god växtskyddsstatus i alla led i livsmedelskedjan och på angränsande områden, genom att 
förebygga och utrota sjukdomar och skadegörare, samt genom att säkerställa en hög nivå i 
fråga om konsumentskydd och miljöskydd, samtidigt som man stärker konkurrenskraften hos 
unionens livsmedels - och foderindustri och främjar skapandet av arbetstillfällen.  
Detta allmänna mål delas in i fy ra särskilda mål, ett för varje utgiftsområde som omfattas av 
förordningen, dvs. livsmedelssäkerhet, djurhälsa och djurskydd, växtskydd och offentlig 
kontroll.  
De särskilda målen kopplas till sex särskilda genomförandeindikatorer, som också fastställs i 
förordningen, vilket ger en grund för en sektoriell utvärdering av de åtgärder som genomförts 
under vart och ett av de fyra utgiftsområden som omfattas.  
För att uppnå målen har ett högsta totalbelopp för utgifter på max 1  891 936 000 euro 
anslagits för föror dningen för sjuårsperioden 2014 –2020, vilket ska täckas av den nuvarande 
fleråriga budgetramen.  
Utgifterna under förordningen består huvudsakligen av direkt medfinansiering till 
medlemsstaterna, som är nästan de enda mottagarna av EU -finansiering på detta område. 
Medlemsstaterna får ersättning för de bidragsberättigande kostnader som uppkommit vid 
 
4 
 genomförandet av de bidragsberättigande åtgärderna. Unionens finansiella bidrag ges 
huvudsakligen i form av ett stöd.  
3. Resultat av halvtidsutvärderingen av genomfö randet av förordningen  
Enligt artikel 42 i förordningen ska halvtidsutvärderingen täcka följande aspekter:  
 Hur åtgärderna uppfyller målen i förordningens artikel 2.1 när det gäller hur effektivt 
resurserna utnyttjats och mervärdet för unionen.  
 Möjligheter till förenkling.  
 Samtliga måls fortsatta relevans för framtiden.  
 Hur åtgärderna bidrar till unionens prioriteringar om smart och hållbar tillväxt för alla.  
Den tar hänsyn till utvärderingsresultat om de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder.  
Utvärder ingen beaktar de framsteg som gjorts med hjälp av de sex indikatorer som anges i 
artikel  2.23.  
3.1 Uppfyllande av målen i förordningen: effektivitet och mervärde för unionen  
Det allmänna politiska mål som presenteras i bakgrunden till den här rapporten ko mpletteras 
av fyra särskilda mål , ett för varje utgiftsområde som omfattas av förordningen.  
 Djurhälsa : Att bidra till en bättre djurhälsostatus i unionen och att stödja förbättringar av 
djurskyddet.  
 Växtskydd : Att bidra till att skadegörare upptäcks i tid och att dessa skadegörare utrotas 
om de har kommit till unionen.  
 Offentlig kontroll : Att bidra till en förbättrad effektivitet, ändamålsenlighet och 
tillförlitlighet i offentliga kontroller och annan verksamhet som utförs och syftar till ett 
effektivt geno mförande och efterlevnad av unionsbestämmelser (inom de områden som 
omfattas av förordningen) . 
 Livsmedelssäkerhet : Att bidra till en hög säkerhetsnivå för livsmedel, 
livsmedelsproduktionssystem och andra produkter som kan påverka livsmedelssäkerheten, 
meda n hållbarhetsaspekten för livsmedelsproduktionen förbättras.  
De särskilda målen är kopplade till de ovannämnda sex indikatorerna, vilka ger grunden till en 
allmän strategi för uppföljning av framsteg på utgiftsområdet. För att konkret kunna övervaka 
och mä ta resultaten i aktiviteterna under förordningen har kommissionens enheter delat upp 
dessa indikatorer i en omfattande uppsättning med 21 operativa tekniska indikatorer med 
särskilda mål för varje indikator4 för 2017 och 2020. Denna uppsättning indikatorer  ger 
information om de tekniska resultaten av enskilda åtgärder, men gör det inte möjligt att 
                                                            
3  Tabell 1 i det bifogade arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar.  
4 Detaljer kring både de operativa och tekniska indikatorerna finns i bilaga 4 till arbetsdokumentet.  
 
5 
 bedöma programmets kostnadseffektivitet. Särskilt avsaknaden av tillgängliga 
kostnadseffektivitetsindikatorer begränsar utvärderingen av effektiviteten hos enskil da 
åtgärder enligt förordningen.  
3.1.1  Djurhälsa  
Måluppfyllelse  
Genomförandet av veterinära åtgärder står för den största delen av utgifterna ur förordningens 
budget, då utgifterna för bara de veterinära programmen motsvarar över 75  % av de totala 
utgifter na under 2014 och 2015. Utbetalningarna för veterinära program uppgick under 2014 
till 136 miljoner euro av totalt 180 miljoner euro och under 2015 till 148 miljoner euro av 
totalt 194 miljoner euro. Denna budgetmässiga relevans avspeglas också i det faktu m att 12 av 
de 21 tekniska indikatorer som övervakas i sammanhanget gäller detta utgiftsområde. De 
valda indikatorerna är inriktade på prioriterade djursjukdomar och zoonoser. De gör det 
möjligt att övervaka den geografiska utbredningen av de EU -områden so m är fria från 
särskilda djursjukdomar, och att mäta tekniska parametrar som incidens, prevalens och antal 
utbrott. Analysen av dessa indikatorer för perioden 2014 –2016 påvisar dels en positiv 
epidemiologisk trend för alla prioriterade sjukdomar för vilka de veterinära programmen får 
EU-stöd, dels ett ökat antal medlemsstater eller regioner som blivit fria från djursjukdomar 
och slutligen en övergripande minskning inom alla de övervakade parametrarna.  Ett viktigt 
exempel på detta är EU -programmen mot rabie s. Sjukdomen har nästan utrotats i hela EU hos 
vilda djur (och förväntas vara helt utrotad 2020) och antalet fall har minskat från 80 fall under 
2014 till bara 18 under 2016. Det innebär alltså en betydande minskning av en allvarlig 
hälsorisk, men också at t fri rörlighet för katter och hundar möjliggjorts inom EU. Ett annat bra 
exempel är det ökande antalet medlemsstater som är fria från bovin brucellos. Två av de fem 
medlemsstater som hade ett program som medfinansierades av EU under den aktuella 
perioden var i slutet av 2016 fria från sjukdomen. I de övriga tre medlemsstaterna visade den 
viktigaste resultatindikatorn (som följer utvecklingen av prevalens i besättningarna) en 
minskning med 25 % under samma period, vilket är en positiv trend mot ett fullstän digt 
utrotande av sjukdomen. Det bör dock noteras att det fortfarande finns några områden där 
situationen inte förbättrats som förväntat, exempelvis när det gäller bovin tuberkulos (i en av 
de fem medlemsstater som har ett program som medfinansieras av EU)  samt brucellos hos får 
och getter (i en medlemsstat och i ett fåtal regioner i ytterligare en medlemsstat, av sex 
medlemsstater som har ett program som medfinansieras av EU). Medan indikatorer på 
salmonella och brucellos hos djur visar på framsteg, har in dikatorerna hos människor ännu 
inte visat de förväntade resultaten av en årlig minskning av fall på 2 % under den treårsperiod 
som utvärderats.  
Genomförandet av nödåtgärder vid utbrott av veterinära sjukdomar spelar också en avgörande 
roll för att åstadkom ma en bättre djurhälsa i EU och för att skydda EU:s ekonomi från en 
allvarlig och storskalig veterinär kris. Tack vare tidig upptäckt och omedelbara insatser med 
nödåtgärder som medfinansieras av EU har alla epidemier på senare tid framgångsrikt kunnat 
motas, och allvarliga ekonomiska konsekvenser – som handelsrestriktioner och exportstopp – 
har kunnat undvikas. Ett färskt exempel på detta är kampen mot lumpy skin disease (LSD), en 
 
6 
 smittsam virussjukdom hos nötkreatur som överförs via infekterad saliv eller  insekter och som 
kommit in i EU från Turkiet. Under 2016 bröt sjukdomen ut i sju länder i sydöstra Europa, 
bland annat Grekland, Bulgarien och Balkanområdet. Alla drabbade länder tog till 
massvaccination med stöd av EU:s LSD -vaccinbank som inrättades omed elbart för att hantera 
nödsituationen. Vaccinationskampanjen ledde till att sjukdomen framgångsrikt kunde hejdas, 
och inga fler medlemsstater drabbades under 2016. Sjukdomen har heller inte kommit tillbaka 
i de vaccinerade områdena.  
Effektivitet  
Förbättri ngen av djurhälsan åtföljs av en gradvis minskning av behovet av finansiella resurser 
till området. Under den treårsperiod som utvärderingen omfattar minskade 
finansieringsbehovet för de veterinära programmen med 11 miljoner euro.  
Utgifterna för nödåtgärd er är mindre förutsägbara. De varierar från ett år till ett annat till följd 
av faktorer som är svåra att förutse och kontrollera, däribland klimatförändring och 
globalisering av vektorer, liksom vissa endemiska sjukdomars cykliska återkomst.  
Det bör ocks å framhållas att kommissionens strategi mot djursjukdomar i en särskild rapport 
från revisionsrätten5, som publicerades i april 2016, beskrivs som sund och välutvecklad, med 
ett bra ramverk för prioritering av budgetmedel till de prioriterade programmen. E nligt 
revisionsrätten uppfyller medlemsstaternas program de ställda kraven och är i allmänhet väl 
utformade och korrekt genomförda. Dessutom har medlemsstaterna visat att de har adekvata 
system för att identifiera utbrott av djursjukdomar och för att under lätta utrotandet av dem. 
Revisionsrätten tar i sin rapport dock även upp en brist på tillgängliga internationella 
standardmodeller och ekonomiska indikatorer, vilket begränsar kommissionens möjligheter 
att påvisa de veterinära utgifternas kostnadseffektivi tet. 
Mervärde för unionen  
Förbättringen av djurhälsan är ett resultat av rättsliga åtgärder som vidtagits på EU -nivå med 
såväl tekniskt som finansiellt stöd från EU till medlemsstaterna. När en sjukdom misstänks 
eller bekräftas inleds omedelbart ett antal åtgärder för förebyggande och kontroll inom ramen 
för nödåtgärdssystemet, bland annat tillfällig stängning av gränserna för mottagliga 
sändningar, samt regionalisering6 av sjukdomen. Eftersom många olika åtgärder används för 
att hantera djursjukdomar och m ånga sjukdomar är gränsöverskridande, krävs ett centraliserat 
hanteringssystem för att samordna och organisera de specifika åtgärderna i medlemsstaterna 
på ett adekvat sätt.  
Budgetbegränsningarna i vissa medlemsstater, särskilt de som kämpar med en ekonom iska 
kris eller andra problem, kan begränsa eller fördröja genomförandet av åtgärder som är 
nödvändiga för att hejda ett sjukdomsutbrott. Därför stöder EU:s finansiella bidrag unionens 
krishanteringssystem i händelse av ett sjukdomsutbrott . Ett bra exempel  på EU -samordning är 
                                                            
5 http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR16_06/SR_ANIMAL_DISEASES_SV.pdf  
6 Regionalisering är en ny metod för att kontrollera sjukdomar genom att skilja mellan smittfria och 
smittade områden på grundval av epidemiologiska kriterier.  
 
7 
 hanteringen på unionsnivå av ett utbrott av afrikansk svinpest som kom in i EU från Ryssland 
under 2014. Det finns inget vaccin mot sjukdomen, och redan från ett mycket tidigt stadium i 
epidemin har kommissionen proaktivt främjat en ge mensam strategi för de drabbade 
medlemsstaterna, angränsande tredjeländer och angränsande medlemsstater som var utsatta 
för smittorisk. Strategin grundades på EU -lagstiftningen och bästa tillgängliga vetenskapliga 
kunskap. Kommissionen har gett tekniskt oc h finansiellt stöd för specifika riktade åtgärder 
som stöd för denna politik. Den samordnade insatsen fick till resultat att sjukdomen kunde 
hejdas under den period som omfattas av denna utvärdering, och detta till en begränsad 
kostnad för både unionsbudge ten och de nationella budgetarna. Man lyckades också undvika 
betydande störningar av handeln, såväl inom EU som med länder utanför unionen.  
3.1.2  Växtskydd  
Måluppfyllelse  
EU har under många år tillhandahållit finansiellt stöd till genomförande av nödåtgärder för 
växtskydd, men finansieringen av program för undersökningar inom detta område är 
fortfarande i inledningsfasen.  
Program för undersökningar inleddes för första gången 2015. Utvärderingen av resultaten har 
därför begränsats av den korta tidsr amen och avsaknaden av tidigare åtgärder. EU -
medlemsstaterna har dock välkomnat programmen sedan de lanserades. Hela 17 EU -länder 
presenterade ett program 2015 och 22 stycken gjorde det under 2016. Under 2015 har man 
tack vare programmen för undersökningar  kunnat upptäcka en rad nya risker inom unionens 
territorium, exempelvis växtbakterien  Xylella fastidiosa.  
Den budget som finns tillgänglig för stöd till genomförandet av nödåtgärder och program för 
undersökningar avseende förekomsten av skadegörare utgör en begränsad del av de totala 
utgifterna i förordningens budget. Under 2014 uppgick utgifterna för genomförandet av 
nödåtgärder till 7,7 miljoner euro och 2015 uppgick de till 12,2 miljoner euro, medan 
utgifterna för program för undersökningar 2015 uppgick  till 4,2 miljoner euro.  
Som en uppföljning av resultaten av de fytosanitära nödåtgärderna övervakar kommissionen 
antalet fall av ett antal prioriterade skadegörare, bland annat vissa allvarliga patogener som 
Xylella fastidiosa . På växtskyddsområdet är det  endast möjligt att uppnå målet om utrotning 
om det omedelbart vidtas beslutsamma åtgärder och inte först när en skadegörare redan är 
endemisk i området. Svårigheter med att uppnå målet om utrotning kan bero på brist på 
effektiva behandlingslösningar, det stora antalet mottagliga växtarter, populationsdynamiken 
och livscykeln hos skadegörare och vektorer som finns i skogar, parker och odlingar med högt 
ekonomiskt, socialt och miljömässigt värde. Om utrotning inte är genomförbart, så är 
inneslutning det enda  alternativet i nuvarande kunskapsläge. Detta understryker vikten av 
tidig upptäckt som ska uppnås genom programmen för undersökningar.  
 
8 
 Effektivitet  
Genomförandet av program för undersökningar syftar till att upptäcka förekomsten av 
prioriterade skadegörar e inom EU. I detta sammanhang förutses en gradvis ökning av de 
finansiella resurserna i den nuvarande fleråriga budgetramen, för stöd till målet att utöka 
undersökningarnas täckning av unionens territorium fram till 2020.  
Liksom när det gäller veterinära n ödåtgärder varierar utgifterna för fytosanitära nödåtgärder 
och de blir allt mindre förutsebara på grund av att riskerna ökar med klimatförändringar, 
global handel och resande runt om i världen. Under åren 2014 –2016 inriktades nödåtgärderna 
i huvudsak på b ara fyra stora skadegörare. Nästan alla betalningar (91  %) gick till 
nödåtgärderna mot tallvedsnematoden och Xylella fastidiosa , samt Anoplophora glabripennis  
och Pomacea insularum . Under den period som utvärderas har det finansiella stödet från EU 
för gen omförandet av nödåtgärder bidragit till att förhindra ytterligare införsel och spridning 
av de ovannämnda skadegörarna till resten av EU:s territorium.  
Mervärde för unionen  
EU-åtgärderna ger stöd till hanteringen av angrepp av skadegörare. EU tillhandahål ler de 
finansiella bidrag som behövs på medlemsstatsnivå för att genomföra nödåtgärder som ska 
förhindra att de relevanta skadegörarna sprids till resten av unionen.  
Det finns också unionsstöd för samordning mellan medlemsstaterna i syfte att undersöka 
skadegörare som kräver närmare uppmärksamhet på grund av de ekonomiska, miljömässiga 
och sociala effekter de kan ha.  
På ett övergripande plan bidrar genomförandet av pr ogram för undersökningar och 
nödåtgärder i unionen som medfinansieras av EU till att bevara jordbruksproduktionen genom 
växtskydd och genom skydd av den biologiska mångfalden, skogen och jordbrukets 
konkurrenskraft.  
3.1.3  Offentlig kontroll  
Måluppfyllelse  
EU:s finansiella stöd till systemen för offentlig kontroll inriktas på två stora instrument som 
tillsammans står för nästan 100  % av de stödberättigande kostnaderna. Det rör sig om den 
testningsverksamhet som utförs vid de 43 EU -referenslaboratorierna och den utbildning som 
tillhandahålls inom ett antal prioriterade områden för livsmedelssäkerhet såväl av EU -
referenslaboratorierna som inom ramen för BTSF -initiativet. Fyra operativa indikatorer7 har 
utvecklats för att övervaka resultaten av de huvudsakliga å tgärder som medfinansieras på 
området för offentlig kontroll.  
EU-referenslaboratorierna har bland annat bidragit till den fortlöpande uppdateringen av 
diagnosverktyg för snabb identifiering av patogener. Detta är centralt för ett enhetligt 
genomförande av kontroller i hela EU, eftersom det garanterar förtroende för testresultatens 
                                                            
7  Bilaga 4 till arbets dokumentet.  
 
9 
 tillförlitlighet och likvärdiga konkurrensvillkor. En genomsnittlig resultatnivå på 85  % hos de 
deltagande laboratorierna i de kvalifikationsprövningar8 som EU -referenslaboratorie rnas 
nätverk genomfört visar på att referenslaboratorierna inom EU lyckats använda testmetoderna 
väl. Genom fortlöpande utbildning och en årlig workshop som anordnas av varje EU -
referenslaboratorium kan de nationella referenslaboratorier som deltar i den o ffentliga 
kontrollen uppgradera sin expertis. Den genomsnittliga nöjdheten bland deltagarna med 
utbildningens innehåll var över 87  %. 
BTSF:s utbildningsinitiativ har under de tre aktuella åren omfattat 52 ämnen av central vikt 
för den gemensamma budgetsram ens områden. Programmet uppfattades som användbart av 
deltagarna, såväl i medlemsstaterna som i tredjeländerna, med en nöjdhetskvot på över 90  % 
för alla tre åren. Även de tester som utförts av deltagarna efter utbildningen har haft mycket 
goda resultat, m ed en framgångssiffra på omkring 88 %. Utbildningen har gett stöd för en 
gemensam förståelse i alla medlemsstater om deras skyldigheter och hur de bäst ska kunna se 
till att den relevanta EU -lagstiftningen följs. BTSF -programmet har också visat sig 
användb art för att svara på nya behov, särskilt i krissituationer, då det bidragit till både 
prevention och krisberedskap. Ett konkret exempel på detta är BTSF -utbildning om 
undersökningar av livsmedelsburna utbrott, som anordnades under alla de tre aktuella åren  
och fokuserade på ämnen som beredskap för utbrott, hantering av utbrott och 
kriskommunikation. Utbildningen riktade sig till nationella folkhälsoteam, veterinära 
myndigheter och myndigheter för livsmedelssäkerhet.  
Effektivitet  
Båda aktiviteterna finansier as till 100  % av EU, och belastar EU -budgeten med omkring 15 
miljoner euro vardera per år. Till denna begränsade kostnad har EU -referenslaboratorierna 
lyckats utföra testningsaktiviteter på hög nivå och utbilda hundratals nationella 
referenslaboratorier va rje år. Dessutom har BTSF utbildat omkring 6  000 tjänstemän som 
arbetar med offentlig kontroll vid de nationella behöriga myndigheterna.   
Mervärde för unionen  
Det mervärde för EU som genereras av EU -referenslaboratoriernas aktiviteter och BTSF -
programmen är kopplade till aktiviteternas natur. Nätverket av laboratorier garanterar att alla 
EU-medlemsstater arbetar inom ramen för ett konsekvent och enhetligt regelverk och EU:s 
utbildningsprogram främjar ett gemensamt tillvägagångssätt vid genomförandet av EU -
lagstiftningen. Detta bidrar till en harmonisering av reglerna på unionsnivå och till delning av 
kunskap och expertis på området för livsmedelssäkerhet och dithörande områden, och är ett 
tydligt exempel på positiv samverkan inom EU som inte kan åstadkommas  med enskilda 
åtgärder på nationell nivå eller utan det finansiella stödet från EU.  
                                                            
8  Kvalifikationsprövning går ut på att fastställa de enskilda laboratoriernas prestanda vid specifika tester 
eller mätningar och används för att övervaka laboratoriernas fortsatta prestanda. Detta kallas också 
provningsjämförelser. Som termen antyder jämförs de mätresultat som de olika laboratorierna har 
erhållit vid kvalifikationsprövningarna.  
 
10 
 3.1.4  Livsmedelssäkerhet  
Måluppfyllelsen när det gäller livsmedelssäkerhet måste ses ur ett integrerat perspektiv, 
eftersom det är ett övergripande mål som är resultatet av  genomförandet och verkställigheten 
av den rättsliga ramen i kombination med stödet från EU:s och nationella 
finansieringsprogram. Aktiviteterna inom djurhälsa, växtskydd och offentlig kontroll bidrar 
alla till en hög nivå på livsmedelssäkerheten och säker heten i livsmedelsproduktionen, vilket 
gynnar alla EU -medborgare. Livsmedelssäkerhet kräver säkra och friska djur och växter och 
ett högkvalitativt system för offentlig kontroll. Uppfyllandet av detta mål är därför direkt 
kopplat till uppfyllandet av höga mål i fråga om djurhälsa, växtskydd och offentlig kontroll.  
Ett effektivt genomförande av EU:s krav på ovanstående områden inom EU och i länder 
utanför EU som exporterar djur, växter och produkter till unionen är av yttersta vikt för att 
bibehålla en hög n ivå av livsmedelssäkerhet.  
EU:s höga standarder underlättar handeln inom EU och skapar möjligheter för europeiska 
företag att konkurrera på den globala marknaden. De höga säkerhetsnivåerna är centrala för 
stabila marknader och konsumentförtroende och de sk yddar även unionen från de ekonomiska 
och mänskliga kostnader som ett sjukdomsutbrott för med sig.  
Under den period som omfattas av utvärderingen har kommissionens enheter utfört omkring 
200 revisioner och inspektioner. Dessa har bidragit till flera av ko mmissionens 
huvudprioriteringar, bland annat till ett regelverk som främjar sysselsättning, tillväxt och 
investeringar genom att garantera en hög säkerhetsnivå som stöds av robusta system för 
kontroll och efterlevnad. De har också bidragit till en djupare och rättvisare inre marknad 
genom att skapa likvärdiga konkurrensvillkor där medborgare och företag kan vara förvissade 
om enhetliga och höga säkerhetsnivåer och tydlig och öppen information om genomförandet 
av kontroller i medlemsstaterna och i länder uta nför EU som i sin tur håller beslutsfattarna 
informerade om hur effektiva regelverken i de relevanta sektorerna är.  
Kommissionen kan tack vare sin revisionsverksamhet ge viktig återkoppling om EU -
lagstiftningens och aktiviteternas effektivitet, effekter oc h mervärde.  
Om man genom att uppnå de sektoriella mål som analyseras ovan kan bidra till en positiv 
bedömning av den allmänna livsmedelssäkerheten på EU -nivå, kommer EU:s 
livsmedelsprodukter att ha ett såpass bra rykte att det inte behövs någon närmare in troduktion. 
EU:s jordbruksbaserade livsmedelsprodukter är uppskattade världen över för såväl kvaliteten 
som den höga säkerhetsstandarden. EU:s livmedelsproduktion är den största 
tillverkningssektorn i Europa och är en ledande aktör globalt. I detta sammanh ang spelar EU:s 
budget för livsmedelssäkerhet en mycket viktig roll genom att bidra till sektorns 
konkurrenskraft.  
 
11 
 3.2 Förenkling  
I linje med kommissionens meddelande En budget för Europa 20209 utarbetades förordning 
(EU) nr 652/2014 för att modernisera oc h förenkla de befintliga finansiella bestämmelserna. 
Förenkling och rationalisering angreps genom att  
 ersätta det tidigare regelverket, som var alltför invecklat och till stor del föråldrat, med en 
enda rättsakt som täcker hela livsmedelskedjan,  
 rationalis era finansieringsnivåerna genom att fastställa tre standardstödnivåer, nämligen 
50 %, 75  % och 100  %, 
 anpassa förfarandena på det fytosanitära och det veterinära området inom en harmoniserad 
ram för att garantera tydlighet, öppenhet och ett sunt regelverk,   
 minska användningen av kommittéförfaranden och kommissionsbeslut för att förkorta 
tiden för kontraktering och betalning.  
Ytterligare ett steg mot en övergripande förenkling av systemet var införandet av ett 
enhetskostnadssystem som används för återbetaln ing av kostnader för aktiviteter som 
genomförs för veterinära program. Det täcker omkring 50  % av de stödberättigande 
kostnaderna och håller för närvarande på att ses över för att kunna utökas till andra områden. 
Det nya systemet ansågs av både kommissione n och medlemsstaterna underlätta ansökan om 
finansiering och ersättning av kostnader.  
När det gäller rapporteringskraven uppfattade vissa medlemsstater dem som oproportionerliga 
endast för de minsta veterinära programmen och nödåtgärderna.  
3.3 Bidrag till  en smart och hållbar tillväxt för alla  
Enligt de senaste uppgifterna från Eurostat, från 2015, uppskattas produktionen från hela den 
jordbruksbaserade livsmedelsindustrin i EU till över 410 miljarder euro, vilket gör den till den 
största tillverkningssektorn i Europa och en ledande aktör globalt, med en ständig ökning av 
export av jordbruksprodukterna. Sammanlagt står sektorn för omkring 44 miljoner jobb i EU, 
varav 22 miljoner anställda på jordbruksföretag.  
Den europeiska livsmedelsproduk tionens konkurrenskraft är beroende av dess goda rykte, och 
EU:s budget för livsmedelssäkerhet spelar en väsentlig roll genom att bidra till de europeiska 
livsmedlens säkerhet och kvalitet.  
Aspekter som handelsglobalisering, klimatförändringar, kraven från  handelspartner och 
konsumenternas beteende vid livsmedelskriser kan dock innebära utmaningar för EU:s 
produktionssystem. I en föränderlig värld syftar tillväxtstrategin Europa 202010 till att göra 
EU till en smart och hållbar ekonomi för alla. Dessa tre, s insemellan förstärkande 
                                                            
9 KOM(2011) 500 slutlig, 22.6.2011.  
10 COM(2014) 130 final, 19.3.2014.  
 
12 
 prioriteringar bör hjälpa EU och medlemsstaterna till höga nivåer av sysselsättning, 
produktivitet och social sammanhållning.  
På området för jordbruksbaserade livsmedel kan dessa mål endast nås om en hög nivå av 
hälsa för människor,  djur och växter kan garanteras längst hela livsmedelskedjan och 
tillhörande områden, och om åtgärder genomförs för att aktivt förebygga och utrota 
sjukdomar och skadegörare.  
3.4 Relevans  
I enlighet med de vägledande principerna i Romförklaringen11, ska åt gärderna för en 
gemensam budgetram bidra till ett tryggt och säkert Europa där medborgarna har tillgång till 
livsmedel av hög kvalitet som håller högsta internationella standard. Hot mot människors 
hälsa och folkhälsan ska begränsas tack vare EU:s långsikt iga interventioner på området och 
snabba reaktioner vid krissituationer. Genom att förebygga spridning av epidemier inom 
unionens territorium spelar åtgärderna i livsmedelskedjan en nyckelroll för att skydda EU:s 
ekonomi, eftersom veterinära, fytosanitära och livsmedelsrelaterade kriser kan ha förödande 
effekter och generera enorma kostnader för både statsbudgetar och hela den 
jordbruksbaserade livsmedelssektorn. Detta påverkar Europas sociala dimensioner och bidrar 
till att skydda alla EU -medborgares intre ssen, från de ursprungliga producenterna till de 
slutliga konsumenterna. I slutändan bidrar detta system också till en starkare industri för 
jordbruksbaserade livsmedel på den globala arenan, genom att skapa skalekonomiska fördelar 
på den inre EU -marknaden , vilken i sin tur ger stöd till exporten av jordbruksprodukter från 
EU. 
3.5 Långsiktiga effekter av tidigare åtgärder  
De flesta aktiviteter som omfattas av förordningen medfinansierades redan enligt den tidigare 
lagstiftningen. Många av dem, särskilt åtgärder för djurhälsa, kräver på grund av sin natur 
långsiktiga investeringar för att lyckas.  
Ett exempel på en av de största framgångarna som åstadkommits genom långsiktiga åtgärder 
från tiden före 2014 är utrotandet av bovin spongiform encefalopati hos nötkreatur, en dödlig 
sjukdom som kan överföras till människor vid konsumtion av smittade nötköttsprodukter. Den 
långsiktiga medfinansieringen från EU till kampen mot denna sjukdom har resulterat i en 
minskning från över 2 000 konstaterade fall under år 20 01 till bara 5 fall under år 2016 – 
vilket innebär att sjukdomen nästan är utrotad. Detta har i sin tur inneburit att en mängd 
kostsamma skyddsåtgärder har kunnat återkallas och att nya handelsmöjligheter har skapats.  
Ett annat framgångsrikt exempel är den  allvarliga zoonosen rabies som nästan utrotats i EU 
hos vilda djur (och förväntas vara helt utrotad 2020). Antalet utbrott har minskat från 726 fall 
år 2010 till bara 18 fall år 2016, vilket har möjliggjort fri rörlighet för katter och hundar inom 
EU.  
                                                            
11 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/05_the_rome_agenda_sv _web.pdf  
 
13 
 En minskning av förekomsten av infektioner med Salmonella spp. hos hönspopulationer (t.ex. 
värphöns) har rapporteras sedan man inrättat program för salmonellakontroll som 
medfinansieras av EU. Det har lett till hälsovinster för människor, eftersom salmonella  är en 
allvarlig zoonos och en av de vanligaste smittor som människor kan drabbas av vid 
konsumtion av ägg. Incidensen bekräftade fall av salmonella hos människor analyserades 
under en period som är längre än den utvärderade tidsramen och minskade från 105  450 fall år 
2010 till 94 600 fall år 2015. Toppar av salmonellautbrott hos människor kan dock konstateras 
årligen, på grund av olika faktorer som exempelvis att kylkedjan bryts under hanteringen av 
ägg.  
3.6 Områden som bör beaktas ytterligare  
Inom ramen för EU:s budget för 2014 –2020 är krisreserven för jordbrukssektorn inte 
tillgänglig för livsmedels - och foderprogrammet. I händelse av storskaliga utbrott av 
veterinära eller fytosanitära epidemier, såsom utbrottet av aviär influensa nyligen12, vilkas 
budge tmässiga konsekvenser eventuellt inte kan avhjälpas inom ramen för det nuvarande 
programmet, kan det bli svårt att få finansiellt stöd för genomförandet av utrotningsåtgärder 
och för att snabbt stoppa spridningen av epidemierna.  
Finansieringen av växtskydd såtgärder är fortfarande i en inledningsfas och det kommer att 
krävas ytterligare överväganden kring hur man bäst svarar på behoven på detta område, t.ex. 
när det gäller integrering mellan program för undersökningar och nödåtgärder. Samtidigt bör 
det noter as att effektiviteten hos nödåtgärder inom växtskydd kräver särskild uppmärksamhet. 
Här är det viktigt att komma ihåg att det ofta är mer komplicerat att utrota vissa skadegörare 
på detta område än när det gäller djurhälsan, på grund av det stora antalet v ärdväxter, latenta 
symptom och förekomsten av vektorer. I lägen då utrotning inte längre är en möjlighet, kan en 
inneslutningsstrategi vara ett effektivt sätt att förhindra att skadegöraren sprids till resten av 
unionen.  
Vissa justeringar har gjorts för at t anpassa de finansiella verktyg som används inom dessa 
utgiftsområden till bestämmelserna i den aktuella budgetförordningen13, särskilt stöden. 
Erfarenheterna visar dock att stöd inte alltid är det bästa verktyget just när det gäller 
veterinära och fyrosan itära åtgärder, med tanke på vad som utmärker utgifterna för 
livsmedelssäkerhet (icke konkurrensutsatt finansiering bestående av kostnadsersättning till 
medlemsstaterna).  
När det gäller finansiellt stöd till andra aktiviteter bör man reflektera över hur st öd som syftar 
till att främja ett mer hållbart beteende hos vissa aktörer i livsmedelskedjan kan bidra till 
målen i Agenda 2030 för hållbar utveckling, såsom avses i meddelandet Nästa steg för en 
hållbar europeisk framtid . Ytterligare möjligheter bör grans kas, exempelvis hur alternativet 
att donera livsmedel som är säkra att konsumera kan stödjas genom bidrag till organisationer 
som arbetar med omfördelning av säkra livsmedel, såsom föreslås i Europeiska 
revisionsrättens särskilda rapport Att bekämpa matsvi nn. 
                                                            
12  Epidemin startade 2015 och har ännu inte upphört. Hittills uppgår de preliminära kostnaderna till mer 
än 110 miljoner euro.  
13 Förordning (EU) nr 966/2012 ( EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).  
 
14 
 4. SLUTSATSER  
EU:s regelverk kring livsmedelssäkerhet, djurhälsa och växtskydd är allmänt ansett som 
enhetligt och i stort sett konsekvent när det gäller tillämpning och genomförande i alla 
medlemsstaterna. Detta garanterar i sin tur att såväl medborga re som företag litar på att 
regelverket är rättvist och effektivt främjar höga säkerhetsnormer i en av den europeiska 
ekonomins viktigaste sektorer. EU:s investeringar i övervakning, kontroll och utrotning av 
sjukdomar och skadegörare bidrar till säkerhete n och handeln i hela livsmedelskedjan. 
Halvtidsutvärderingen av förordningen visar att den nuvarande budgetramen fungerar bra i sitt 
politiska sammanhang. Alla aktiviteter som får finansiellt stöd från EU på området gynnar 
förordningens allmänna och särski lda mål, dvs. en förbättring av människors och djurs hälsa 
och en god växtskyddsstatus, liksom kommissionens övergripande prioriteringar, däribland en 
fungerande och effektiv inre marknad och stöd till handeln med länder utanför EU.  
Förordningens finansiel la instrument har också visat sig vara flexibla nog att hantera nya 
behov av medfinansiering, särskilt i samband med utbrott. De aktiviteter som finansieras 
under förordningen ger stöd till EU:s ramverk för livsmedel och foder, vilket bidrar till en 
union som är säkrare och tryggare, blomstrande och hållbar, social och starkare på den 
globala arenan.