Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Strategin för den inre marknaden - Prioriteringar för 2003-2006"

(KOM(2003) 238 slutlig)

(2003/C 234/15)

Den 8 maj 2003 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande.

Sektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion svarade för kommitténs beredning av ärendet. Kommittén utsåg Bryan Cassidy till huvudföredragande.

Vid sin 401:a plenarsession den 16 och 17 juli 2003 (sammanträdet den 16 juli) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 80 röster för, 15 emot och 18 nedlagda röster.

1. Tio år med en inre marknad utan gränser

1.1. Kommittén ställer sig positiv till kommissionens meddelande och till de slutsatser som framförs samt till handlingsplanen som presenteras i bilagorna. Vi håller med om att det ännu återstår mycket att göra innan inre marknadens fulla potential har uppnåtts.

1.2. Inre marknaden är inte fullbordad ännu; ett antal större problem återstår att lösa under perioden 2003-2006. Det finns fortfarande olika nationella begränsningar av den fria rörligheten för varor och människor.

1.3. Förutom de nationella hindren för fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer finns det även nya typer av problem och trender som påverkar förutsättningarna och ramarna för den inre marknaden, exempelvis EU:s omvandling (från EEC till EU och vidare), Lissabon-strategin som innebär en mer övergripande syn på politiken, den förestående utvidgningen, resultatet av de diskussioner som förts i konventet, den förändrade internationella arbetsdelningen och det för närvarande dåliga konjunkturläget.

1.4. Även om rörlighetsrestriktionerna på kapitalmarknaden nu är relativt få har arbetet med att genomföra handlingsplanen för finansiella tjänster endast gått långsamt framåt. Med tanke på att de finansiella tjänsterna fungerar som smörjmedel i näringslivsmaskineriet bör Europaparlamentet och rådet nu snabba på medbeslutandeprocessen. Nationella skyddsåtgärder för finansiella tjänster kan dessutom fungera som hinder för den inre marknaden då det ännu inte finns några åtgärder på EU-nivå. I samband med att sådana hinder undanröjs bör man ta hänsyn till medborgarnas intressen (konsumenter, arbetstagare och företagen).

1.5. Framstegen under de senaste tio åren har inte varit tillräckligt stora för att ge effekter på arbetslösheten, som fortfarande är för hög: 8 % för närvarande och en prognos på 8,8 %, enligt kommissionens ekonomiska vårprognoser som antogs den 8 april.(1) När de återstående hindren för den inre marknaden undanröjts uppstår nya ekonomiska möjligheter och därmed också en potential för nya arbetsplatser. För att verkligen sänka arbetslösheten krävs det dock en sysselsättningsinriktad makroekonomisk politik och starkare insatser för att genomföra sysselsättningsstrategin på nationell nivå.

1.6. I sitt meddelande betonar kommissionen att förverkligandet av inre marknaden är en fortlöpande process som även inbegriper medlemsstaterna. I meddelandet pekar kommissionen dock även på den ökning av regleringsmässiga hinder som kan konstateras och som härrör från det sätt på vilket vissa medlemsstater införlivar EU-bestämmelser i sin nationella lagstiftning.

2. Prioriteringarna för perioden 2003-2006

2.1. Underlättande av den fria rörligheten för varor

Handeln med tredje land har vuxit snabbare än handeln mellan medlemsstaterna. Ett skäl till detta är att man inte lyckats få till stånd det ömsesidiga produkterkännande som skulle skapa konsumentförtroende för produkter som tillverkats i ett annat land. Medlemsstaterna måste lita på övriga medlemsstaters system. Ett stabilt rättssystem, höga och tydliga kvalitetsnormer samt initiativ som syftar till att fostra konsumenterna utgör de bästa förutsättningarna för att öka varuhandeln mellan medlemsstaterna.

2.2. Integrering av tjänstemarknaderna

2.2.1. Uppbyggnaden av en inre marknad för tjänster har hittills hindrats av vissa faktorer som utmärker tjänstesektorn. Det ställs höga krav på tjänsteleverantörernas fackkunskap och kvalifikationer, det förekommer avsevärda skillnader i de olika staternas bestämmelser och därmed skillnader i priser, inkomster och standarder, det saknas effektiva instrument på EU-nivå för att avhjälpa dessa skillnader, och staterna hyser inte förtroende för varandras rättssystem. Tjänstesektorn står fortfarande för bara 20 % av handeln på inre marknaden, vilket faktiskt är en minskning jämfört med för tio år sedan. Med tanke på att nästan 90 % av de små och medelstora företagen inom EU återfinns inom tjänstesektorn är det ytterst viktigt med framsteg på detta område.

2.2.2. Bortsett från de finansiella tjänsterna, för vilka 32 av de 42 åtgärderna i handlings-planen har antagits, har hittills inga områden inom tjänstesektorn berörts av någon omfattande inremarknadspolitik. Eftersom kommissionen nu planerar dessa åtgärder, vill vi lyfta fram de särskilda behoven på detta område när det gäller skydd av sociala, miljömässiga och konsumenträttsliga säkerhetsstandarder, särskilt i fråga om integreringen av de nya medlemsstaterna, och de små och medelstora företagens behov, till exempel när det gäller säljfrämjande åtgärder och ursprungslandsprincipen.

2.3. Säkrande av högkvalitativa nätverksnäringar - säkrande av hög kvalitetsnivå på tjänster i allmänhetens intresse

2.3.1. De företag som tillhandahåller välfärdstjänster erbjuder kontinuerliga och högkvalitativa tjänster med fullständig geografisk täckning. Vid privatiseringar, "avknoppningar" (spin-off) och avregleringsåtgärder måste mervärdet för konsumenterna och kravet på överkomliga och allmänt tillgängliga tjänster alltid stå i förgrunden. Av säkerhets- och kvalitetsskäl måste det även finnas garantier för att de som utför tjänsterna har tillräcklig utbildning, så att flaskhalsar kan undvikas.

2.3.2. De s.k. nätverksnäringarna - telekommunikationer, vatten, energi, transport etc. - utgör en fundamental del av EU:s inre marknad. Samtidigt som framsteg har gjorts när det gäller att få ner priserna efter avregleringen, framför allt för företagen och delvis också för konsumenterna, har förbättringarna för konsumenter och användare i alla händelser varit begränsade. I vissa avseenden har det till och med uppstått omfattande försörjnings- och säkerhetsproblem.

2.3.3. EESK följer med stort intresse kommissionens uppmaning till rådet och parlamentet att påskynda antagandet av "andra järnvägspaketet" och paketet för att skapa ett gemensamt europeiskt luftrum. När det gäller nätverksnäringarna förespråkar kommittén en balans mellan det allmänna intresset och konkurrens. Kommittén anser också att kommissionen måste lägga fram ett förslag till ramdirektiv som fastställer de politiska principerna för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse och som ger medlemsstaterna den flexibilitet de behöver på det här området.

2.3.4. En större inre marknad innebär oundvikligen att transportvolymen ökar. EU:s transportpolitik står inför en utmaning, i och med att det krävs rambestämmelser som anpassas till denna volym, är miljövänliga och socialt acceptabla och samtidigt ger en förnuftig fördelning mellan olika transportsätt (järnvägs-, väg- respektive sjötransport). Det är också nödvändigt att skapa incitament för att undvika onödiga transporter.

2.3.5. Därför stöder vi helt och fullt ett snabbt slutförande av kommissionens prioriteringar (TEN-T). De medel som medlemsstaterna och gemenskapen har ställt till förfogande är dock inte tillräckliga för att dessa mål skall kunna uppnås.

2.4. Minskade konsekvenser av skattehinder

2.4.1. Under nästan tjugo år nu har man prioriterat ett harmoniserat system där moms tas ut i ursprungslandet (ursprungslandsprincipen) i stället för i konsumtionslandet (destinationslandsprincipen). Femton olika momssystem innebär enorma problem för företagen. EESK betonar vikten av att frågan om hur hög momsen skall vara även i fortsättningen bör överlåtas på medlemsstaterna, men att kommissionen bör medverka till att systemen för momssättning harmoniseras.

2.4.2. EESK varnar för att kommissionens förslag om en gradvis avveckling av fordonsbeskattningen kommer att stöta på motstånd från vissa medlemsstater.

2.5. Fler möjligheter till upphandling

Endast ett fåtal avtal om offentlig upphandling är gränsöverskridande på marknaden för offentlig upphandling, en marknad som står för 16 % av EU:s BNP, dvs. 1429 miljarder EUR. Systemet fungerar således inte tillfredsställande. EESK ser med oro på hur långsamt det går för rådet och Europaparlamentet att anta lagstiftningspaketet om offentlig upphandling. Systemet kan alltså förbättras. Eftersom det rör sig om en stor upphandlingsmarknad kan gränsöverskridande anbudsinfordringar, som innebär ett större antal potentiella anbudsgivare, åstadkomma bättre konkurrensvillkor. I sina kostnadsberäkningar måste företagen dock ta hänsyn till att gränsöverskridande upphandlingar normalt medför högre transportkostnader och såväl tekniska som ekonomiska utmaningar. Stora koncerner, som är vana att verka internationellt, har här ett försprång framför små och medelstora företag med knappa marginaler. Det är nödvändigt att genom kontroller motverka risken för social dumpning, som kan ske genom att man använder arbetskraft från låglöneländer eller andra arbetstagare som erhåller en lön under den normala.

2.6. Bättre villkor för företagen

2.6.1. Gemenskapspatentet utgör en viktig förutsättning för en väl fungerande inre marknad. EU måste skapa ett företagarvänligt och sysselsättningsskapande klimat. EESK beklagar i hög grad förseningen i fråga om det fulla genomförandet av rådets överenskommelse om gemenskapspatentet.

2.6.2. EESK har vid upprepade tillfällen uttryckt sin oro för de konsekvenser som EU- och medlemsstatsåtgärder (byråkrati) får för aktörerna på EU:s inre marknad. Ett av målen för programmet för inre marknaden är att minska byråkratin för företag och medborgare. Kommittén uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att företa mer ingående "konsekvensbedömningar" i samband med att förslag läggs fram.

2.6.2.1. EESK har vid flera tillfällen påpekat att små och medelstora företag har för litet inflytande över utformningen av bestämmelser som rör den inre marknaden. Vi begär därför att kommissionen skall utöka sitt samråd med små och medelstora företag. Med hänvisning till rekommendationerna i den europeiska stadgan för småföretag förslår kommittén att GD Inre marknaden skall införa ett system för samråd och samarbete med organisationer som företräder småföretag och därmed ge dem möjlighet att delta i EU:s hela lagstiftningsprocess.

2.6.3. EESK betonar dock att det finns en skillnad mellan å ena sidan onödig byråkrati inom rättsväsende och förvaltning och å andra sidan nödvändig byråkrati för att skapa de levnads- och arbetsvillkor som krävs med hänsyn till sociala, ekologiska och konsumentskyddsrättsliga normer och bestämmelser som syftar till att uppfylla EU:s gemensamma mål (fördragen och Lissabonstrategin).

2.6.4. Kommittén ser fram emot kommissionens förslag om företagsstyrning och hoppas att de ligger i linje med internationella kriterier. För internationella redovisningsstandarder krävs rättsligt godkännande över hela EU i enlighet med förordningen om internationella redovisningsstandarder (IAS) och därför uppmanas kommissionen och rådet att snabbt anta internationella revisionsstandarder. Man bör ta hänsyn till alla berörda parters intressen.

2.6.5. Kommittén har gett sitt stöd till kommissionens förslag om gränsöverskridande övertagandebud. EESK anser samtidigt att vi framför allt bör eftersträva ett system där olika krafter balanserar varandra, så att samma villkor gäller för samtliga medlemsstater.

2.6.6. När det gäller kommissionens förslag till förordning om en Europabolagsordning för små och medelstora företag hoppas EESK att detta inte kommer att innebära ytterligare bördor för företagen och framhåller att det finns många större företag vars aktieägare och anställda vill att företaget förblir privatägt.

2.7. Den demografiska utmaningen

2.7.1. Även om kommissionens handlingsutrymme på detta område är begränsat lyfter kommissionen i sitt meddelande fram det dubbla problemet med en allt äldre befolkning och allt lägre pensionsålder.

2.7.2. Även den s.k. försörjningskvoten (antalet människor som arbetar för att försörja dem som gått i pension) ger anledning till oro.

2.7.3. De demografiska förändringarna innebär förändringar av arbetsmarknaden, socialförsäkringssystemen och infrastrukturen på bl.a. hälso- och sjukvårdsområdet. Enligt Lissabonstrategin ligger tyngdpunkten på att främja sysselsättningen, så att man skall kunna genomföra de ekonomiska och sociala strategierna och framför allt pensionsstrategierna på ett förnuftigt sätt(2). Vid sidan om åtgärder som syftar till att inte diskriminera äldre arbetstagare bör man också vidta åtgärder för att öka antalet äldre i arbetslivet. Sysselsättningspolitiken och den makroekonomiska politiken måste vara väl genomtänkt, så att nya arbetstillfällen kan skapas; annars kan den ökade sysselsättningen bland äldre få negativa konsekvenser för yngre åldersgruppers sysselsättning.

2.7.4. EESK framhåller(3) att de reformer som krävs för att införa ett rättvist och balanserat system måste ta hänsyn till en längre förväntad livslängd, till nya anställningsformer och till effekterna av olika sätt att finansiera pensionssystemen. Kommittén vill också uppmärksamma att nästan enbart inre marknaden och kravet på åtstramade statsfinanser tycks tjäna som utgångspunkt för diskussionen om hur socialförsäkringssystemen bör ses över. Detta kan få negativa konsekvenser för systemen som helhet. Pensionssystemen måste ses över, men översynen måste ta hänsyn till samtliga berörda parter, framför allt arbetsmarknadens parter.

2.7.5. Utvecklingen på inre marknaden hänger också samman med de utmaningar som hälso- och sjukvårdssystemen står inför. Å ena sidan kan arbetstagarnas rörlighet på inre marknaden bidra till att man kommer till rätta med flaskhalsar i fråga om personal, framför allt vårdpersonal. Å andra sidan kan patienternas rörlighet leda till att den ekonomiska bördan fördelas på ett orättvist sätt och att det uppstår obalans mellan system som utformats på olika sätt. Även här kan en diskussion som enbart väger in den inre marknadens aspekter få negativa konsekvenser. För att undvika detta krävs en samlad bedömning och debatt om de framtida kraven.

2.7.6. Kommittén vill också uppmärksamma översynen av socialförsäkringssystemen i de kommande medlemsstaterna. Reformerna i dessa medlemsstater har hittills gått i riktning mot starka egeninitiativ, eget ansvar och personliga risker samt kapitaltäckande system. Detta kan leda till splittring och spänningar när dessa länder blir medlemmar i EU.

2.8. Förenklad lagstiftning

Ett av målen i samband med inre marknaden är att femton olika nationella regelsystem skall ersättas med ett gemensamt EU-system. Medlemsstaterna fortsätter dock att hela tiden lägga till ytterligare krav i EU-direktiven (ett fenomen som kallas "gold plating", dvs. förgyllning). Europaparlamentet har föreslagit att man inför ett slags förhandskontroll av att lagstiftningen är förenlig med inre marknadens krav, ett förslag som kommittén stöder(4), förutsatt att kriterierna för denna kontroll tar hänsyn till samtliga medborgares intressen på inre marknaden.

2.9. Kontroll av att reglerna efterlevs

2.9.1. Medlemsstaternas införlivande av EU-direktiven i sin lagstiftning går inte korrekt till och sker för långsamt. Antalet överträdelsefall ökade från knappt 700 år 1992 till drygt 1500 år 2002(5). Hur dessa överträdelsefall löses beror i mycket hög grad av EG-domstolens arbete. EESK vill se snabbare förfaranden för att lösa överträdelsefall och hoppas att Solvit-nätverket på ett konkret sätt kommer att bidra till detta. EESK anmodar kommissionen att regelbundet rapportera om de framsteg som nåtts via Solvit-nätverket.

2.9.2. Enligt kommittén vore en möjlig lösning på problemet med eftersläpningar i införlivandeprocessen att i högre grad använda sig av förordningar (det man brukar kalla EU-rätten) som kan tillämpas direkt, i stället för direktiv som riktar sig till medlemsstatens regering och är den typ av rättsakt som orsakar de största problemen med förseningar i införlivandeprocessen.

2.9.3. Det är dock av största betydelse att subsidiaritetsprincipen beaktas om man använder sig av förordningar. Hänsyn skall också tas till bestämmelser i gällande socialförsäkringssystem samt till konsument- och miljöskyddet.

2.9.4. EESK välkomnar kommissionens förslag om att införa en "kontrollmekanism" som innebär att medlemsstaterna måste informera kommissionen om nya rättstekniska bestämmelser innan de träder i kraft.

2.9.5. EESK ser även positivt på kommissionens förslag till förbättringar i det administrativa samarbetet och om att på frivillig basis införa europeiska yrkesetiska regler.

2.10. Mer och bättre information - en inre marknad för medborgarna

2.10.1. Trots de hittills gjorda framstegen är medborgarna knappast medvetna om vilka rättigheter de har eller vilken hjälp som finns tillgänglig genom program och kontaktpunkter, exempelvis Eures (för arbetssökande) och Solvit (skall undanröja hinder för den fria rörligheten för varor och tjänster).

2.10.2. Även när det gäller konsumenterna har förverkligandet av den inre marknaden varit en stor besvikelse, eftersom de positiva effekter konsumenterna hade förväntat sig, och som borde ha kommit, inte har märkts av.

2.10.3. Eftersom medborgarna har alltför liten kunskap om sina rättigheter och möjligheter och om vilken hjälp som finns tillgänglig genom program och kontaktpunkter, vore det värdefullt att utarbeta en strategi för bättre information så att de lättare kan komma åt befintliga program och kontaktpunkter. EESK rekommenderar i detta sammanhang att man underlättar tillgängligheten och informerar om befintliga nätverk för problemlösning, exempelvis Solvit, och att man sprider kunskap om hur man får tillgång till dessa. Arbetsgivar-, arbetstagar- och konsumentorganisationerna skulle kunna fungera som kontaktpunkter för företag och allmänhet och utgöra en länk till respektive problemlösningspunkt, exempelvis Solvit. Eftersom detta egentligen inte tillhör dessa organisationers ansvar, och kan medföra extra kostnader för dem, bör de eventuellt få ytterligare medel till sitt förfogande. Man bör dock undvika dubblering av strukturer och resurser.

2.10.4. Människors fria rörlighet inom gemenskapen är en av de viktigaste målsättningarna med den inre marknaden, men även här finns det fortfarande hinder, vilket andelen klagomål till kommissionen visar. Program för att stödja studenters rörlighet har fallit relativt väl ut - kanske för att rörligheten inte betraktas som något självändamål. Den inre marknadens geografiska utveckling påverkas också: Det skulle kanske bättre motsvara människors behov och vara mer effektivt att förlägga nya arbetsplatser där människor bor snarare än att få människor att flytta för att få arbete. Förutom den inre marknaden krävs det dock en omfattande regional- och strukturpolitik för att genomföra något sådant.

2.10.5. Om konsumenterna i högre grad skall utnyttja sina inköpsmöjligheter i utlandet måste de vara bättre informerade och befintliga hinder måste undanröjas. Det kommer att bli en av kommissionens viktigaste uppgifter att se till att medlemsstaternas rättssystem snabbt och utan stora kostnader kan hantera gränsöverskridande klagomål över otillförlitliga produkter och bristfälliga tjänster. Kommissionens initiativ för att främja alternativa system för tvistlösning är positivt.

2.10.6. Kunskapen om konsumenternas rättigheter på den inre marknaden är mycket liten. Det är alltför få jurister som känner till vilken rättsskipning som tillämpas av EG-domstolen och första instansrätten. I Antonello Pezzinis yttrande (Prism 2002) uppmärksammas dessa kunskapsluckor och även det sätt på vilket statliga myndigheter på nationell och lokal nivå ofta utnyttjar denna okunskap. Kommittén stöder Antonello Pezzinis slutsatser i det yttrandet.

2.10.7. I Bernardo Hernández Batallers yttrande på eget initiativ(6) beskrivs i detalj hur nödvändigt det är att kommissionen tar nya initiativ när det gäller att sprida kunskap bland konsumenterna. Kommittén stöder dessa rekommendationer.

3. Att optimera fördelarna med den utvidgade inre marknaden

Kommissionen är införstådd med att det efter utvidgningen kommer att bli ännu svårare att kontrollera att EU-rätten efterlevs. Kommissionen föreslår att man utarbetar en rekommendation med "bästa praxis" som bör tillämpas konsekvent inom hela EU för att på så sätt säkerställa bättre och snabbare införlivande av rättsakter. EESK välkomnar detta initiativ.

3.1. Att bygga den inre marknaden i ett internationellt sammanhang

3.1.1. Utvidgningen av inre marknaden kommer att medföra många ekonomiska fördelar och stärka EU:s konkurrenskraft på världsmarknaden - under förutsättning av att EU förmår utnyttja sin potential, t.ex. genom att utnyttja den arbetskraft som finns och genom att lösa de problem som sammanhänger med utvidgningen av inre marknaden.

3.1.2. Dessa problem handlar bl.a. om att minska de ekonomiska och sociala skillnaderna; övergångsbestämmelser som delar inre marknaden; tillräcklig administrativ och juridisk kapacitet för att effektivt tillämpa gemenskapens lagstiftning; ökad gränsöverskridande verksamhet i näringslivet; kvalitetsskillnader i varor och tjänster, framför allt beträffande jordbruksprodukter; särskilda problem i gränsregioner; ett ökande behov av att anpassa infrastrukturen till förändrade behov; ökad trafikvolym; problem i vissa ekonomiska zoner; skillnader i skattesystemen; normer för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen; miljönormer; utökade gränskontroller; ökande konkurrens; arbetslöshet på grund av omstruktureringar; reform av de sociala systemen på basis av principerna för ekonomisk, social och territoriell sammanhållning; samt behovet av att förstärka den sociala dialogen för att arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer skall kunna delta i utformningen av den framtida inre marknaden.

3.1.3. De viktigaste förutsättningarna - enligt andan i Lissabonmålen - för en sammanhållen ekonomisk och social utveckling i det nya EU som helhet är att omstruktureringsprocessen får ett effektivt stöd och att ekonomiska och sociala skillnader jämnas ut mellan de nuvarande och de framtida medlemsstaterna (även efter deras inträde). Inom EU-politikens alla områden krävs det insatser för att så snabbt som möjligt jämna ut skillnaderna mellan EU:s nuvarande regioner och de nya regionerna och skapa en sammanhängande inre marknad.

3.1.4. Kommittén bidrar med regelbundna hearingar i de nuvarande och de blivande medlemsstaterna för att ta reda på hur viktiga aktörer hanterar utvecklingen på inre marknaden, vilka problem de stöter på och vilka åtgärder som skulle kunna främja inre marknaden och lösa problemen. Dessutom har kommittén utvecklat PRISM som samlar in uppgifter om relevanta initiativ och levererar information.

3.2. Kontroll

Kommissionen är införstådd med att strategin, hur bra den än är, kommer att misslyckas om den inte underställs systematisk kontroll och utvärdering. EESK delar denna uppfattning helt och fullt.

4. Slutsatser

4.1. Kommittén välkomnar kommissionens meddelande och ställer sig bakom de rekommendationer som framförs, men anser samtidigt att meddelandet har vissa allvarliga brister. Framför allt uppmärksammas inte sysselsättningsskapande aspekter i tillräcklig omfattning. Kommissionen ger visserligen i sitt meddelande i allmänna ordalag uttryck för åsikten att inre marknaden kommer att skapa sysselsättning, men inga bevis på detta anförs.

4.2. Dessutom fäster man i kommissionens meddelande inte något större avseende vid konsumenterna och de fördelar som konsumenterna har rätt till i samband med förverkligandet av den inre marknaden.

4.3. Kommittén vill dessutom understryka att det inte räcker med att skapa den inre marknaden för att lösa problemen på den europeiska arbetsmarknaden, utan att det dessutom kommer att behövas ytterligare aktiva åtgärder.

4.4. EESK menar att arbetsmarknaden är stadd i ständig utveckling; arbetsplatser försvinner på grund av den ekonomiska strukturomvandlingen, förändringar i den internationella arbetsfördelningsstrukturen, den tekniska utvecklingen etc. Nya arbetstillfällen skapas som kräver andra färdigheter. Nya företag kanske kräver andra ekonomiska villkor och andra förutsättningar (infrastruktur etc.). Hur man hanterar förändringar utgör en viktig utmaning för Europeiska kommissionen och i synnerhet för arbetsmarknadens parter.

4.5. Inre marknaden innebär utmaningar för de sociala systemen och deras framtida utveckling. Diskussionen om den framtida utformningen av dessa system får dock inte bara ske mot bakgrund av inre marknaden och budgetkraven; den måste beakta systemen i deras helhet och ta hänsyn till målen för dem.

4.6. Lissabonprocessens långsamma framsteg börjar ge anledning till oro. Kommissionen tar i sitt meddelande inte upp detta problem.

4.7. Strategin för inre marknaden kan komma att utsättas för ett internationellt hot om deflationen i USA och Japan sprider sig till EU. EESK ser med oro på detta, men kommissionen nämner inte detta problem i sitt meddelande.

4.8. Vi kommer inte att kunna öka välfärden ytterligare inom EU uteslutande genom att liberalisera marknaderna och främja konkurrensen. En kompletterande makroekonomisk politik inriktad på tillväxt och sysselsättning kommer att ge ett tungt bidrag till fullbordandet av EU:s inre marknad.

4.9. EESK anser slutligen att det är märkligt att man inte bland de strategiska målen har med att den inre marknaden skall vinna medborgarnas (konsumenternas och arbetstagarnas) förtroende och att förverkligandet skall ge fördelar för konsumenterna.

Bryssel den 16 juli 2003.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) European Economy, nr 2, 2003.

(2) Yttrande från EESK om trygga och stabila pensioner, EGT C 48, 21.2.2002.

(3) Yttrande från EESK om trygga och stabila pensioner, EGT C 48, 21.2.2002.

(4) Europaparlamentets Harbour-betänkande, A5-0026/2003.

(5) Källa: Resultattavla för den inre marknaden nr 11, november 2002.

(6) EUT C 133, 6.6.2003, s. 1.

BILAGA

till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén yttrandet

Följande yttrande avslogs men erhöll mer än en fjärdedel av rösterna:

Punkt 2.6.4

Ändra enligt följande:

"Kommittén ser fram emot kommissionens förslag om företagsstyrning.och hoppas att de ligger i linje med internationella kriterier. För internationella redovisningsstandarder krävs rättsligt godkännande över hela EU i enlighet med förordningen om internationella redovisningsstandarder (IAS) och därförKommittén uppmanasr kommissionen och rådet att pröva de internationella redovisningsstandarderna (IAS) och desnabbt anta internationella revisionsstandarderna förenlighet med den europeiska ekonomiska modellen och genomföra de anpassningar som eventuellt behövs, medMan bör ta hänsyn tagen till alla berörda parters intressen."

Resultat av omröstningen

För: 44; emot: 44; nedlagada: 12.