A4-0254/97

Resolution om kommissionens grönbok om handel (KOM(96)0530 - C4-0646/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens grönbok (KOM(96)0530 - C4-0646/96),

- med beaktande av den gemenskapsrätt som direkt berör handeln,

- med beaktande av sitt yttrande av den 19 september 1996 om förslag till rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag inom Europeiska unionen

(1997 -2000) ((EGT nr C 320, 28.10.1996, s. 153.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande om en gemensam marknad för distribution (KOM(91)0041),

- med beaktande av sin resolution av den 24 april 1997 om kommissionens meddelande med titeln «Hantverkssektorn och småföretagen - nyckeln till tillväxt och sysselsättning i Europa» ((EGT nr C 150, 19.5.1997, s. 44.)),

- med beaktande av sin resolution av den 24 april 1997 om rapporten om samordningen av åtgärder för att stödja små och medelstora företag och hantverksföretag ((EGT nr C 150, 19.5.1997, s. 50.)),

- med beaktande av sin resolution av den 15 juli 1997 om kommissionens grönbok med titeln «Affärskommunikation på den inre marknaden» ((Protokollet av den 15.7.1997, del II. 8.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandet från utskottet för sysselsättning och socialfrågor, utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd och utskottet för regionalpolitik (A4-0254/97), och med beaktande av följande:

A. Handeln var den näst största arbetsgivaren i Europeiska unionen år 1994, vilket framgår av följande uppgifter:

- 4,5 miljoner handelsföretag,

- en tredjedel av alla företag inom EU, varav 95 % med mindre än 10 anställda,

- 22 miljoner arbetstillfällen,

- 16 % av arbetskraften inom EU,

- 55 % av de anställda inom detaljhandeln är kvinnor,

- 3,4 miljoner detaljhandelsföretag sysselsätter 15 miljoner människor,

- 1,1 miljoner partihandelsföretag sysselsätter 7 miljoner människor,

- 13 % i genomsnitt av förädlingsvärdet i EU:s ekonomi.

B. Handeln är en grundläggande del av tjänstesektorn och den har på ett överordnat ekonomiskt plan uppvisat och uppvisar fortfarande de bästa resultaten i fråga om tillväxt, utveckling och sysselsättning. Det är därför nödvändigt att eftersträva och stödja handelns samverkan med turismen och tjänstesektorn på marknaden. Framför allt turismen och den offentliga sektorn har en nära koppling till varandra och de utgör en integrerande del av handeln som helhet. Ett turistutbud som motsvarar efterfrågan bör vara en del av en handelsmässig struktur som överensstämmer med särdragen inom ett visst geografiskt område.

C. Förhållandet mellan handel och produktion inom ett geografiskt område behöver utvecklas. De typiska produkterna från ett visst område (produkter från jordbruket eller djuruppfödning, livsmedel, industriprodukter som inte är livsmedel, hantverksprodukter) kan erövra nya marknader om de får lämpligt stöd och marknadsförs av lokala organ, som EU bör förse med särskilda program och lämplig finansiering, men man måste förhindra att det vidtas skyddsåtgärder som ytterligare begränsar den inre marknaden.

D. Den gemensamma valutan kommer snart att införas och ingen annan sektor kommer att i högre grad delta i införandet av euron och informationen kring denna. För detta ändamål behöver gemensamma åtgärder vidtas i form av information, som handeln förmedlar till konsumenterna, och utbildning, som i förväg bör ges till små näringsidkare, företag och näringsidkare i mellanledet samt affärsinnehavare å ena sidan och till anställda inom butikskedjor som säljer livsmedel och andra förnödenheter å andra sidan.

E. Det är framförallt vissa branscher inom handeln som får bära kostnaderna för införandet av euron, och dessa kostnader är oproportionerligt stora jämfört med övriga branschers kostnader.

1. Parlamentet ställer sig i huvudsak positiv till kommissionens grönbok och den allmänna bild som ges av sektorn,

2. beklagar emellertid att många av de statistiska uppgifterna i bilaga A är föråldrade och avser början av 1990-talet,

3. påminner om att detta dokument är det första i vilket kommissionen gör en allmän analys av handelssektorn, som är en sektor som har gett och i framtiden kan ge ett stort bidrag på det ekonomiska och sociala området och som borde ha behandlats och analyserats tidigare utifrån sina särdrag och möjligheter, eftersom undervärderingen av sektorn lett till att möjligheter att skapa företag och arbetstillfällen gått förlorade,

4. betonar att Europeiska unionen och medlemsstaterna bör ägna handelssektorn större uppmärksamhet på grund av dess betydelse och direkta och indirekta inverkan på det ekonomiska, finansiella och sociala området, dess effekter och möjligheter för arbetsmarknad och vidareutbildning och dess förbindelser med konsumenterna och med produktionssystemet, jordbruks-, hantverks- och turismområdet samt med miljön,

5. kräver att främjandet av erfarenhets- och informationsutbyte och av kunskap om den aktuella situationen och utvecklingen inom handel och distribution i EU samt av samarbete inom ramen för bidrag till arrangemang fortsätter och utvidgas till andra områden,

6. betonar att handelssektorn under nuvarande sociala och ekonomiska förhållanden och tack vare sin storlek på ett mycket positivt sätt kan bidra till sysselsättningen om arbetstagare och arbetsgivare har den rätta utbildningen, och betonar i samband med detta nödvändigheten av att upprätta särskilda handelsskolor,

7. anser att distributionssektorn verkligen kan bidra till att minska arbetslösheten om den kan skapa stabila och varaktiga arbeten,

8. betonar att efterfrågan bör styra utbudet och konsumenten måste ha valmöjlighet, såväl vad gäller inköpsställe som produkter,

9. påpekar att man måste undvika vertikala integrationer på gemenskapsnivå och på nationell nivå som skulle kunna begränsa konsumentens urval, och därför måste man respektera och kontrollera tillämpningen av principen om öppet och icke-diskriminerande tillträde på grundval av konkurrenspolitiken på den inre marknaden,

10. stödjer den grundläggande tanken att handelssektorns huvudsakliga uppgift skall vara att erbjuda konsumenten produkter och tjänster genom att följa förändringarna på marknaden och stödja vissa vanor, sedvänjor och konsumtionsmönster som är typiska för de enskilda regionerna och områdena, och samtidigt främja internationaliseringen av marknaden i syfte att tillmötesgå konsumenternas krav,

11. anser att de små och medelstora företagen inom handeln drabbas oproportionerligt hårt av en alltför strikt reglering, både som följd av EG- direktiv och förordningar och nationell lagstiftning; motsätter sig emellertid avregleringsåtgärderna som skapar osäkerhet om de sociala rättigheterna för arbetstagarna inom denna sektor och om skyddet av konsumenterna,

12. erinrar kommissionen och medlemsstaterna om att en alltför strikt reglering motverkar konkurrensen eftersom den gynnar stora detaljhandelskedjor som, till skillnad från små och medelstora företag, har råd att anlita specialistrådgivare,

13. välkomnar att kommissionen i sin grönbok uppmärksammar den viktiga men hittills försummade roll som de små handelsbutikerna och närbutikerna kan spela för att bevara eller förbättra livskvaliteten på landsbygden, i innerstäder och stadsområden; utan dessa kommer den ekonomiska utvecklingen ofrånkomligen att äventyras inom alla områden (såsom bibehållandet av ett konkurrenskraftigt jordbruk, ekonomisk mångfald, utveckling av turismen), särskilt inom avlägsna områden, inom öregioner och i bergsbygder; betonar den viktiga sociala roll som små detaljhandlare och närbutiker spelar på landsbygden och i avlägsna områden liksom också deras bidrag till sysselsättningsskapande, både direkt och indirekt, och till främjandet av ekonomisk och social sammanhållning, både på landsbygden och i städerna; anser att nödvändiga åtgärder skall vidtas för att förebygga utslagningen av detaljhandeln och att balansen mellan stora och små butiker med tanke på detta måste återställas,

14. konstaterar emellertid att om dessa butiker skall finnas kvar måste detaljhandeln bli tillräckligt konkurrenskraftig, dvs. kunna motsvara konsumenternas förväntningar och uppfylla de aktuella handelsvillkoren,

15. anser följaktligen att medlemsstaterna på alla sätt bör uppmuntra moderniseringen av detaljhandeln (stöd till utrustning, utbildning i nya teknologier, stimulans till inrättande av handelsagenturer och inköpsgrupper och till att bästa möjliga försörjningspolitik eftersträvas, skapande av inrättningar som erbjuder olika typer av tjänster),

16. anser att den elektroniska handeln är ett utomordentligt instrument för att nå randområdena, och anmodar kommissionen att främja den teknologi och den infrastruktur som är nödvändig för att utveckla den elektroniska handeln särskilt i dessa regioner,

17. bekräftar att införandet av nya tekniker inom handelssektorn inte får utföras på bekostnad av sysselsättningen, och betonar nödvändigheten av att anpassa lagstiftningen vad gäller skyddet av konsumenterna till de förändringar som för närvarande pågår inom sektorn för distribution av varor och tjänster,

18. konstaterar att närbutikerna i städerna försvinner såväl i stadskärnorna som i förorterna, och detta leder till försämrad livskvalitet och marginalisering, till att invånarna i vissa kvarter inte känner sig trygga och till föroreningar som beror på att konsumenter förflyttar sig från stadskärnorna till de stora snabbköpen i utkanterna,

19. betonar att de möjligheter som mellanstatlig handel erbjuder med stöd från programmet för mellanstatligt samarbete (Interreg II) är enorma, särskilt för de regioner som ligger långt ifrån unionens centrala delar, och de kan väsentligt bidra till ekonomiskt samarbete genom att gemensamma små och medelstora företag bildas, och i förlängningen till ekonomisk och social sammanhållning i dessa regioner,

20. anmodar kommissionen att göra följande för att erkännandet av närbutikernas betydelse för den ekonomiska och sociala sammanhållningen, såsom detta framhålls i grönboken om handel, skall följas av konkreta åtgärder:

- uppmuntra medlemsstaterna till ett maximalt utnyttjande av de möjligheter strukturfonderna erbjuder (under översynen efter halva tiden av mål 1 och 5b, under den nya perioden för mål 2-program, 1997-1999, och inom ramen för gemenskapsinitiativen Urban, små och medelstora företag, Interreg, Leader II) för finansiering av alla initiativ i syfte att främja detaljhandeln såväl på landsbygden som i städerna,

- för detta ändamål genomföra en omfattande utbildningsåtgärd inom alla berörda miljöer, i syfte att få i gång så många projekt som möjligt,

- övervaka att erfarenheter sprids i så stor omfattning som möjligt,

- finansiera nyskapande projekt (artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden) och undersöka möjligheten att skapa ett europeiskt övervakningscentrum för detaljhandeln,

- integrera ingripanden till förmån för handeln i en allmän utvecklings- och omstruktureringsstrategi som grundas på integrerade och planerade aktioner som beaktar intressen och behov hos alla invånare i städer och på landsbygden, men även i avlägsna bergs- och ö-områden, och som säkerställer deras tillgång till marknaden,

21. stöder kommissionens förslag om en integrerad politik för städer och en utbyggnad av butiksstrukturen på landsbygden och i glest befolkade områden; välkomnar därför att myndigheterna i vissa medlemsstater, för att öka symbiosen mellan ekonomi och stadsförnyelse, har anslagit medel till köpcentrum i innerstäderna för att främja utbyggnaden av köpcentrum i stads- och kommunkärnor; uppmanar kommissionen att via utbyte av förslag till sådana åtgärder ställa olika idéer mot varandra och på så sätt skapa ett mervärde,

22. anser att medlemsstaterna skall se till att uppförandet av ständigt större köpcentrum i städerna inte medför ohjälpliga skador på miljön, särskilt i de historiska stadsdelarna,

23. hoppas på en fortlöpande förbättring av kontakterna och ökad samverkan med produktions- och förädlingsindustrin så att konsumenterna får tillgång till kvalitativt högstående produkter utan hälsomässiga eller hygieniska brister som säljs i förpackningar och genom logistiksystem som hela tiden blir alltmer miljövänliga, och anser att det redan antagna direktivet om hygien (HCCP-direktivet) är ett bra medel för att se till att så sker,

24. välkomnar, så länge som fördelarna och nackdelarna uppväger varandra, alla initiativ som kan förbättra miljön och engagera handeln och produktionen i sökandet efter och utformningen av en renare livsmiljö för alla medborgare med början i deras egenskap av konsumenter,

25. konstaterar att, eftersom konsumenterna är alltmer intresserade av frågor som har samband med livsmedelsframställning, miljöhänsyn och djurskydd, handeln kan svara genom att vara öppen för nya förslag och uppmuntra producenterna att erbjuda produkter som inte har negativ inverkan på hälsan genom att bland annat främja ekologiska produkter och på så sätt skapa balans mellan ekonomiska intressen och omsorg om hälsan,

26. betonar att handelssektorn måste vara öppen för nya förslag även vad gäller att minska förpackningarna, särskilt vid transporterna. Därigenom kan man bidra till att miljöhänsynen förbättras inom avfallshanteringspolitiken,

27. betonar att märkningen av produkterna bör vara tydlig, klar och lättbegriplig och att man därför bör finna ett enhetligt system för de symboler som finns för att undvika förvirring och förenkla gemenskapsföreskrifterna,

28. påminner om att handelssektorn till största delen utgörs av små och medelstora företag och att dessa inom gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning på området har en minst lika viktig plats som inom andra ekonomiska sektorer där små och medelstora företag verkar,

29. gläder sig över att kommissionen i grönboken uppmärksammar de följder införandet av euron kommer att få för handeln och att den samtidigt understryker att handeln kan spela en viktig roll när det gäller information till konsumenterna om och främjandet av euron; litar därför på att kommissionen under förberedandet och införandet av euron tar hänsyn till de bekymmer och synpunkter som den berörda sektorn har,

30. betonar att det är viktigt att små och medelstora företag inom handelssektorn kan dra nytta av de många program och initiativ för små och medelstora företag som redan finns, så att dessa inte bara kommer de varuproducerande företagen till godo,

31. påpekar att det med anledning av utvecklingen inom den elektroniska handeln är lämpligt att se över och förbättra förbindelserna mellan handeln och bankerna; för närvarande finns det inte någon sektor som totalt sett erbjuder samma möjligheter som handeln; banker, finansinstitut och kreditinstitut bör med hjälp av lämpliga lån och krediter stödja moderniseringen och sektorns kvantitativa och kvalitativa tillväxt, eftersom denna sektor mer än någon annan kan bidra till att lösa sysselsättningsproblemen,

32. kräver att kommersiellt samarbete på horisontell och vertikal nivå till fullo erkänns som nyckeln till tillväxt och utveckling av små och medelstora företag inom handelssektorn,

33. välkomnar de nya teknikerna som ger möjlighet att skapa ny handelsverksamhet på distans genom elektronisk betalning, men gör det nödvändigt att den befintliga gemenskapslagstiftningen anpassas; anmodar kommissionen att omvandla sin rekommendation 88/590/EEG av den 17 november 1988 om betalningssystem och kreditkort ((EGT nr L 317, 24.11.1988, s. 55.)) till lagstiftning, liksom även sin rekommendation 87/598/EEG av den 8 december 1987 om en europeisk uppförandekodex för elektronisk betalning ((EGT nr L 365, 24.12.1987, s. 72.)),

34. begär förenklade regler och minskade administrativa bördor när det gäller statistik; detta är också nödvändigt med tanke på det slutliga momssystemet där utjämningsmekanismen baseras på statistiska efterjusteringar av varuströmmen mellan medlemsstater,

35. beklagar att man inte tog upp betydelsen av handelsföretag och handelsagenturer; dessa står nämligen för över 50 % av handelsutbytet och deras roll kommer att bli ännu viktigare i framtiden om deras betydelse uppmärksammas och om de får stöd,

36. uppmanar kommissionen att spela en mer aktiv roll när det gäller olagliga handelshinder som antas i de enskilda medlemsstaterna,

37. anser att kommissionen i sin grönbok inte tillräckligt uppmärksammade behovet av att anta «ursprungsprincipen» i samband med momsen för att undanröja behovet av separata register över «interna» och «externa» transaktioner som är en större börda för små och medelstora företag än för stora företag,

38. begär att Kommittén för handel och distribution, som ger råd till kommissionen, också i framtiden förblir representativ för den heterogena sektor som den företräder,

39. betonar att handelns framtida utveckling inte enbart är beroende av de synpunkter som framförs i grönboken utan även av lagstiftning och kommissionens konkurrenspolitik; avser att ta ställning till ett antal av dessa aspekter i samband med grönboken om vertikala avtal inom Europeiska unionens konkurrenspolitik,

40. betonar att det är nödvändigt med stöd till handeln i samband med de nya informationssystemen och utvecklingen av den elektroniska handeln,

41. kräver att kommissionen stöder handeln vid införandet av euron,

42. betonar att handeln både är dynamisk och mångfacetterad och att den inte är begränsad till fysisk distribution av varor och tjänster, utan att den också omfattar alla former av parti- och detaljhandel,

43. kräver en verklig förenkling av gemenskapsrätten för att förbättra företagens driftsmässiga, administrativa och ekonomiska miljö, i synnerhet för de många små och medelstora företag som är så viktiga inom handeln och alla andra ekonomiska sektorer,

44. önskar att konsumentföreningarna och handelns olika sektorer på gemenskapsnivå och nationell nivå genom sina branschorgan engagerar sig mer i kommande beslut och vägval inom handeln,

45. påminner om behovet av att inom två år från det att denna resolution har godkänts utarbeta en vitbok om handeln, något som Europaparlamentet även begärde i sin resolution av den 24 april 1997 om små och medelstora företag och handelsföretag,

46. uppmanar kommissionen att överväga att lägga fram ett förslag för att reglera ökningen av stormarknadshandeln, för att möjliggöra en harmonisk ökning utan att utesluta de små försäljningsställena med deras särskilda lokala prägel ur förändringsprocessen,

47. understryker att det bör vara stormarknadshandelns och detaljhandelns gemensamma mål att sälja säkra kvalitetsvaror till ett rimligt pris,

48. bekräftar ånyo handelns kulturella funktion, som framför allt bör utvecklas via universitet, yrkesskolor, forskningsinstitut och informationscenter, ekonomiska tidskrifter och i synnerhet genom en ökning av antalet arbetstillfällen i sektorn,

49. begär att de elektroniska betalningssystemen inom handeln (kreditkort, debetkort etc.) sprids i större utsträckning i syfte att begränsa kontantbeloppen i affärer och snabbköp, som löper stor risk att bli utatta för rån, av hänsyn till handlarnas och konsumenternas säkerhet; detta kan ske dels genom att sänka avgifterna på enskilda elektroniska betalningstransaktioner, dels genom att uppmana banker och finansinstitut att minska kostnaderna för tillämpning och utfärdande av sådana kort så att alla försäljningsställen uppmuntras att acceptera dem och konsumenterna att använda dem,

50. begär att maximal uppmärksamhet skall läggas vid den roll handeln kommer att få för spridningen av den gemensamma valutan; det är i själva verket vid handelns försäljningsställen och inom tjänstesektorn (hotell, resebyråer, restauranger, bagerier, barer etc.) som konsumenten kommer att upptäcka och komma i kontakt med euron; i detta syfte bör den tekniska förändringen av handelssystemet rörande utbyte av bokföringssystemen understödjas av lämpliga program och lämplig finansiering samt av inrättandet av tekniska arbetsgrupper bestående av näringsidkare, industriproducenter och leverantörer av kassaapparater och datasystem,

51. bekräftar ånyo vikten av märkesindustrins roll i produktions-, distributions- och konsumtionskedjan och det bidrag den kan ge för att förbättra kvaliteten på och informationen om produkterna till slutkonsumenten; detta kan ske genom fler systematiska och regelbundna kontakter med handelsföretagen, bl.a. via institutioner och gemensamma arbetsprojekt (kundstyrd effektivitet (ERC), elektroniskt datautbyte (EDI), streckkoder etc.), vilkas gemensamma mål är att alltid se till konsumentens bästa,

52. betonar att det med tanke på att det skall kunna garanteras rättvisa förfaranden i samband med inköp över gränserna är nödvändigt att konsumenten får möjlighet att direkt kunna överklaga om tvister skull uppstå,

53. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.