P8_TA(2018)0333

Transparent och ansvarsfull förvaltning av naturtillgångar i utvecklingsländerna: skogarna

Europaparlamentets resolution av den 11 september 2018 om transparent och ansvarsfull förvaltning av naturresurser i utvecklingsländer: skogarna (2018/2003(INI))

(2019/C 433/09)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av handlingsplanen för skogslagstiftningens efterlevnad samt förvaltning av och handel med skog (Flegt) (september 2001) och de frivilliga partnerskapsavtalen med tredjeländer inom ramen för Flegt,

— med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artikel 208,

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av den 20 oktober 2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (1) (EU:s timmerförordning),

— med beaktande av partnerskapet från Busan för effektivt utvecklingssamarbete från 2011,

— med beaktande av FN:s mål för hållbar utveckling 2015–2030,

— med beaktande av Parisavtalet från den 21:a partskonferensen för FN:s ramkonvention om klimatförändringar (COP21),

— med beaktande av slutrapporten från kommissionens studie The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation (2013),

— med beaktande av genomförbarhetsstudien om alternativ för att förstärka EU:s insatser mot avskogning, beställd av kommissionens generaldirektorat för miljö (2017),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 17 oktober 2008Bekämpande av avskogning och skogsdegradering för att motverka klimatförändringen och minskningen av den biologiska mångfalden (COM(2008)0645),

— med beaktande av Consumer Goods Forum 2010, ett globalt industrinätverk av återförsäljare, tillverkare och tjänsteleverantörer, där man antog ett mål om att uppnå noll nettoavskogning inom medlemmarnas leveranskedja senast 2020,

— med beaktande av 2011 Bonn Challenge, som är en global insats för att återställa 150 miljoner hektar av världens avskogade och skadade mark till 2020, och 350 miljoner hektar till 2030,

— med beaktande av Tropical Forest Alliance 2020,

— med beaktande av New York-deklarationen om skogar och handlingsplanen från 2014,

— med beaktande av rådets slutsatser från 2016 om skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel,

— med beaktande av Amsterdamförklaringen om eliminering av avskogning från jordbruksråvarukedjor kopplade till europeiska länder (december 2015),

— med beaktande av kommissionens strategi Handel för alla (2015),

— med beaktande av FN:s program för minskade utsläpp från avskogning och skogsförstörelse i utvecklingsländerna (Redd+),

— med beaktande av FN:s strategiska plan för skog 2017–2030 (UNSPF), som fastställer sex globala mål och 26 delmål för skogen som ska uppnås senast 2030,

— med beaktande av FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning, som antogs den 17 juni 1994,

— med beaktande av FN:s utvecklingsprograms (UNDP:s) utveckling av nationella plattformar för hållbara råvaror,

— med beaktande av den bilaterala samordningsmekanismen för skogslagstiftningens efterlevnad och skogsförvaltning med Kina (2009),

— med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966,

— med beaktande av den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter från 1966,

— med beaktande av den amerikanska konventionen om de mänskliga rättigheterna från 1969,

— med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter från 1987,

— med beaktande av Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention nr 169 från 1989 om ursprungsfolk och stamfolk,

— med beaktande av FN:s förklaring om urbefolkningars rättigheter från 2007,

— med beaktande av de frivilliga riktlinjerna för ansvarsfull förvaltning (2012) från FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO),

— med beaktande av FAO:s principer från 2014 för ansvarsfulla investeringar i jordbruk och livsmedelssystem,

— med beaktande av den senaste rapporten om planetens gränser,

— med beaktande av 1973 års konvention om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites),

— med beaktande av konventionen om biologisk mångfald från 1992 samt Cartagenaprotokollet om biosäkerhet från 2000 och Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser samt rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid deras användning från 2010,

— med beaktande av slutrapporten från expertgruppen på hög nivå för hållbara finanser,

— med beaktande av FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter, som godkändes av FN:s råd för mänskliga rättigheter 2011, samt OECD:s riktlinjer för multinationella företag, som uppdaterades 2011,

— med beaktande av sin resolution av den 4 april 2017 om palmolja och avverkning av regnskogar (2),

— med beaktande av sin resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer (3),

— med beaktande av uttalandet från april 2018 från företrädare för det civila samhället om EU:s roll i att skydda skogar och rättigheter,

— med beaktande av FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrås (UNODC) globala program för att bekämpa naturvårds- och skogsbrott,

— med beaktande av sin resolution av den 12 september 2017 om den internationella handelns och EU:s handelspolitiks inverkan på de globala värdekedjorna (4),

— med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och yttrandena från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och utskottet för internationell handel (A8-0249/2018), och av följande skäl:

A. Skogar med biologisk mångfald bidrar betydligt till begränsningen av och anpassningen till klimatförändringarna och till bevarandet av den biologiska mångfalden.

B. 300 miljoner människor lever i skogar och 1,6 miljarder människor är direkt beroende av skogar för sin försörjning, däribland mer än 2 000 ursprungsbefolkningsgrupper. Skogarna spelar en viktig roll för de lokala ekonomiernas utveckling. Skogen är hem för uppskattningsvis 80 % av alla landlevande arter och utgör därför en viktig källa till biologisk mångfald. Enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation går omkring 13 miljoner hektar skog förlorad varje år.

C. Avskogning och skogsförstörelse sker huvudsakligen på det södra halvklotet och i tropiska skogar.

D. Skogar förhindrar markförstörelse och ökenspridning och minskar därmed risken för översvämningar, jordskred och torka.

E. Skogarna är avgörande för ett hållbart jordbruk och förbättrar livsmedels- och näringsförsörjningen.

F. Skogarna ger också viktiga ekosystemtjänster, som främjar hållbart jordbruk genom att reglera vattenflödena, stabilisera marken, upprätthålla markens bördighet, reglera klimatet och genom att erbjuda en fungerande livsmiljö för vilda pollinerande insekter och naturliga fiender till skadegörare inom jordbruket.

G. Skogsprodukter står för 1 % av världens BNP.

H. Restaurering av skogar är en av de viktigaste strategierna för att begränsa den globala uppvärmningen till 1,5 grader. Alla regeringar bör ta sitt ansvar och vidta åtgärder för att minska kostnaderna för växthusgasutsläpp i det egna landet.

I. Avskogning och skogsförstörelse är den näst största mänskliga orsaken till koldioxidutsläpp och står för nästan 20 % av de globala växthusgasutsläppen.

J. Brännved är fortfarande den viktigaste skogsprodukten i utvecklingsländerna och den viktigaste energikällan i många länder i Afrika och Asien. I Afrika söder om Sahara använder sig fortfarande fyra av fem personer av ved för att laga mat.

K. Primärskogar är rika på biologisk mångfald och lagrar 30–70 % mer kol än avverkade eller utarmade skogar.

L. Tydlig, konsekvent och aktuell information om skogstäcket behövs för att en effektiv övervakning och tillämpning av lagstiftningen ska kunna ske.

M. Trots att de frivilliga partnerskapsavtalen med tredjeländer inom ramen för Flegt har visat sig värdefulla för att förbättra skogsförvaltningen har de fortfarande många brister.

N. Dessa partnerskapsavtal är inriktade på industriell avverkning, medan den olagliga avverkningen till övervägande del härstammar från småskalig avverkning och timmer från gårdar.

O. I de frivilliga partnerskapsavtalen tillämpas en alltför snäv definition av ”lagligt”, som ibland inte tar hänsyn till viktiga frågor som rör besittningsrättsliga förhållanden och lokalbefolkningarnas rättigheter.

P. De frivilliga partnerskapsavtalen, Redd+ och certifiering är fortfarande skilda initiativ, som bör samordnas bättre.

Q. Uppfyllandet av Flegt-målen beror också i stor utsträckning på större producent-, bearbetnings- och handelsländer som Kina, Ryssland, Indien, Sydkorea och Japan och deras åtagande att bekämpa olaglig skogsavverkning och handel med olagliga trävaruprodukter. Bilaterala politiska dialoger med dessa partner har hittills bara gett begränsade resultat.

R. Syftet med EU:s timmerförordning är att se till att inget olagligt timmer släpps ut på EU-marknaden. I 2016 års översyn av timmerförordningen konstaterades det att förordningens genomförande och efterlevnad var ofullständig. Ett offentligt samråd inleddes i början av året om eventuella ändringar av timmerförordningens tillämpningsområde.

S. Skyddade områden bör stå i centrum för alla strategier för naturskydd. De bör fungera som säkra och inkluderande centrum för ekonomisk utveckling, som utgår ifrån hållbara former av jordbruk, energi, kultur och turism, och leda till utveckling av en god samhällsstyrning.

T. Offentlig-privata partnerskap är viktiga för att parker i Afrika söder om Sahara ska utvecklas på ett hållbart sätt som innebär att skogssamhällenas rättigheter respekteras.

U. Korruption och svaga institutioner utgör betydande hinder för skyddet och bevarandet av skogar. I en gemensam rapport från FN:s miljöprogram (Unep) och Interpol från 2016 (5) anges det att skogsbrott utgör ett av de fem största hindren för att målen för hållbar utveckling ska kunna uppnås, och att mellan 15 och 30 % av den lagliga handeln världen över härrör från olaglig skogsavverkning. Enligt Världsbanken medför olaglig skogsavverkning och handel med timmer att de drabbade länderna förlorar uppskattningsvis 15 miljarder US-dollar varje år.

V. Skogsbrott kan ta sig många uttryck, exempelvis som olaglig exploatering av värdefulla utrotningshotade träslag (som finns förtecknade i Cites), olaglig avverkning av timmer för byggnadsmaterial och möbler, olaglig avverkning och ”tvättning” av trä genom bulvanföretag inom odlings- och jordbrukssektorn för att tillhandahålla massa för pappersindustrin, samt utnyttjande av den mycket oreglerade handeln med brännved och kol för att dölja olaglig skogsavverkning i och utanför skyddade områden.

W. Urbanisering, vanstyre och storskalig avskogning för jordbruk, gruvdrift och infrastrukturutveckling medför allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna med förödande konsekvenser för skogsbefolkningar och lokalsamhällen, såsom markrofferi, tvångsavhysningar, trakasserier från polisens sida, godtyckliga arresteringar och kriminalisering av lokala ledare, människorättsförsvarare och aktivister.

X. FN:s Agenda 2030 fastställer målet att bromsa och stabilisera avskogningen och skogsförstörelsen före 2020. Detta åtagande upprepas i Parisavtalet och bör inte skjutas upp.

Y. I det femtonde målet för hållbar utveckling anges det uttryckligen att det behövs ett välfungerande skogsbruk. Samtidigt kan skogarna bidra till att flera av de andra målen uppfylls.

Z. Redd+ har haft positiva miljömässiga och sociala effekter i många utvecklingsländer när det gäller allt från bevarandet av den biologiska mångfalden till landsbygdsutvecklingen och förbättringen av skogsförvaltningen. Samtidigt har Redd+ emellertid kritiseras för att utsätta skogssamhällen för stort tryck.

AA. Allt fler bevis pekar på att säkerställandet av lokalsamhällenas besittningsrätt leder till minskad avskogning och en mer hållbar skogsförvaltning.

AB. Jordbruket står för 80 % av avskogningen i världen. I synnerhet djurhållningen och stora industriella soja- och palmoljeplantager bidrar avsevärt till avskogningen, särskilt i tropiska länder. Orsaken till detta är ökad efterfrågan på motsvarande produkter i industriländerna och tillväxtekonomierna och det industriella jordbrukets expansion världen över. I en studie som kommissionen genomförde under 2013 kom man fram till att EU-27 var världens största nettoimportör av varor, råvaror och tjänster som medför avskogning (under perioden 1990–2008). EU har därför en avgörande roll att spela i kampen mot avskogning och skogsförstörelse, särskilt med tanke på dess efterfrågan på jordbruksråvaror och krav på tillbörlig aktsamhet i fråga om sådana råvaror.

AC. Expansionen av sojaodlingen har skapat sociala och miljömässiga problem, såsom markerosion, vattenutarmning, förorening från bekämpningsmedel och tvångsförflyttning av människor. Ursprungsbefolkningarna hör till de värst drabbade.

AD. Expansionen av palmoljeplantager har lett till omfattande skogsförstörelse och sociala konflikter, där plantageföretag ställs mot ursprungsbefolkningar och lokalsamhällen.

AE. Under de senaste åren har den privata sektorn visat ett allt större engagemang för skogsskydd, och fler än 400 företag har förbundit sig att eliminera avskogning från sina produkter och försörjningskedjor i enlighet med New York-deklarationen om skogar. Särskilt fokus ligger på råvaror som palmolja, soja, nötkött och timmer. Att den offentliga sektorn vidtar åtgärder avseende jordbruksprodukter förekommer emellertid fortfarande relativt sällan.

1. Europaparlamentet påminner om att Agenda 2030 erkänner att skogar med biologisk mångfald spelar en viktig roll för den hållbara utvecklingen och för åtagandena enligt Parisavtalet. Parlamentet upprepar att en hållbar och inkluderande skogsförvaltning och ansvarsfull användning av skogsråvarorna är det effektivaste och billigaste sättet att på naturlig väg avskilja och lagra koldioxid.

2. Europaparlamentet uppmanar EU att stödja att mål för skogs- och markförvaltning tas med i de nationellt fastställda bidragen för skogsrika utvecklingsländer.

3. Europaparlamentet påminner om att Parisavtalet ålägger alla parter att vidta åtgärder för att bevara och förbättra kolsänkor, inbegripet skogar.

4. Europaparlamentet noterar att man genom att hejda avskogningen och skogsförstörelsen och ge skogarna en möjlighet att växa till sig igen skulle generera minst 30 % av alla de åtgärder som krävs för att begränsa den globala uppvärmningen till 1,5 C ( 6 )

5. Europaparlamentet noterar att avskogningen står för 11 % av de globala antropogena utsläppen av växthusgaser, dvs. mer än alla personbilar tillsammans.

6. Europaparlamentet bekräftar att typen av skogsförvaltning har betydelse för koldioxidbalansen i tropikerna, eftersom det i nyligen publicerade artiklar ( 7 ) har framhållits att de mer subtila formerna av skogsförstörelse, och inte bara storskalig avskogning som man tidigare trott, troligen är en mycket viktig källa till koldioxidutsläpp som står för mer än hälften av de totala utsläppen.

7. Europaparlamentet påpekar att återbeskogning, återställande av befintliga förstörda skogar och en ökning av antalet träd i jordbrukslandskap genom skogsjordbruk är de enda källorna till negativa utsläpp som har en betydande potential att bidra till att målen i Parisavtalet uppnås.

8. Europaparlamentet påminner om Bonn-utmaningen ( 8 ) , vars mål att återställa 350 miljoner hektar förstörd och avskogad mark fram till 2030 skulle kunna ge ungefär 170 miljoner US-dollar per år i nettovinst genom skydd av avrinningsområden, förbättrad skördeavkastning och förbättrade skogsprodukter och medföra att upp till 1,7 gigaton koldioxidekvivalenter binds årligen.

9. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att respektera EU:s internationella åtaganden, bland annat från COP21, FN:s skogsforum (UNFF), FN:s konvention om biologisk mångfald (UNCBD), New York-deklarationen om skogar och det hållbara utvecklingsmålet 15, i synnerhet mål 15.2, som går ut på att främja genomförandet av hållbart brukande av alla typer av skogar, stoppa avskogningen, återställa utarmade skogar och kraftigt öka nybeskogningen och återbeskogningen världen över senast 2020.

10. Europaparlamentet påminner särskilt om att unionen har åtagit sig att uppnå Aichi-målen i konventionen om biologisk mångfald, vilka kräver att 17 % av alla habitat bevaras, att 15 % av de skadade ekosystemen återställs och att skogsförluster upphör nästan helt, eller åtminstone halveras, fram till 2020.

11. Europaparlamentet konstaterar att luftfartssektorn i stor utsträckning är beroende av utsläppskompensation, bland annat skogsbaserad sådan. Parlamentet understryker emellertid att skogskompensation utsätts för stark kritik eftersom den är svår att mäta och omöjlig att garantera. Parlamentet anser att Internationella civila luftfartsorganisationen (Icao) bör undanta skogsbaserad utsläppskompensation från systemet för kompensation för och minskning av koldioxidutsläpp inom internationell luftfart (Corsia).

12. Europaparlamentet betonar att orsakerna till avskogningen inte bara går att finna inom skogssektorn i sig och att de hänger samman med ett stort antal frågor, såsom besittningsrättsliga förhållanden, skydd av ursprungsbefolkningarnas rättigheter, jordbrukspolitiken och klimatförändringar. Parlamentet uppmanar kommissionen att öka sina ansträngningar för ett fullständigt och effektivt genomförande av de frivilliga partnerskapsavtalen och att ta itu med avskogningen på ett helhetsbetonat sätt genom en enhetlig politisk ram, dvs. genom att se till att markbesittningsrättigheterna för skogsberoende samhällen faktiskt erkänns och respekteras, särskilt i samband med EU:s utvecklingsfinansiering och granskningsprocessen för de frivilliga partnerskapsavtalen, och att detta sker på ett sådant sätt att det går att försörja sig på det lokala skogsbruket samtidigt som bevarandet av ekosystemen garanteras.

13. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vartannat år utarbeta en rapport om hur genomförandet av Flegt-handlingsplanen framskrider. Parlamentet betonar att en sådan rapport bör omfatta en bedömning av genomförandet av de frivilliga partnerskapsavtalen, planerade tidsfrister, eventuella svårigheter som uppstått och åtgärder som vidtagits eller planeras.

14. Europaparlamentet noterar att genomförandet av frivilliga partnerskapsavtal har större chans att lyckas om man förutser ett mer riktat stöd till sårbara grupper som är inblandade i förvaltningen av timmerresurser (småbrukare, mikroföretag och små och medelstora företag samt oberoende operatörer i den ”informella sektorn”). Parlamentet betonar vikten av att säkerställa att certifieringsprocesserna respekterar intressena hos de mer sårbara grupper som är involverade i skogsförvaltningen.

15. Europaparlamentet understryker vikten av att bekämpa den olagliga handeln med tropiskt timmer. Parlamentet föreslår att kommissionen i framtida förhandlingar om Flegt-exportlicenser för verifierade lagliga timmerprodukter som exporteras till EU tar hänsyn till erfarenheterna från det indonesiska systemet, som är i kraft sedan november 2016. Parlamentet föreslår att kommissionen genomför en oberoende konsekvensbedömning av genomförandet av laglighetsförsäkringssystemet för indonesiskt timmer och begär att denna bedömning läggs fram inom en rimlig tidsperiod.

16. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ta itu med risken för konflikttimmer, för att se till att sådant timmer definieras som olagligt genom hela processen med frivilliga partnerskapsavtal. Parlamentet anser att definitionen av ”lagligt” i laglighetsförsäkringssystemen för timmer bör utvidgas till att även omfatta mänskliga rättigheter, särskilt lokalsamhällenas besittningsrätt, och att denna definition bör gälla för samtliga frivilliga partnerskapsavtal.

17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att använda sig av den strukturerade dialog om Flegt som föreslagits för att göra en korrekt bedömning av riskerna för korruption inom skogssektorn och ta fram åtgärder som stärker deltagandet, öppenheten, ansvaret och integriteten, som delar av en strategi för korruptionsbekämpning.

18. Europaparlamentet uppmanar EU att ta fram en miljöpolitisk strategi för offentlig upphandling av timmer för att främja skyddet och återställandet av skogarnas ekosystem världen över.

19. Europaparlamentet noterar med oro att skogssektorn är särskilt sårbar för dålig samhällsstyrning, inbegripet korruption, bedrägerier och organiserad brottslighet, som ofta präglas av strafflöshet. Parlamentet beklagar att tillämpningen av skogslagstiftningen är svag även i länder där lagstiftningen är god.

20. Europaparlamentet konstaterar att skogsbrott, såsom olaglig avverkning, 2016 uppskattades motsvara ett värde av 50–152 miljarder US-dollar globalt sett, vilket innebär en ökning jämfört med de 30–100 miljarder som värdet uppskattades till 2014, och är det miljöbrott som inbringar högst inkomster. Parlamentet noterar att olaglig avverkning är en viktig källa till finansiering av organiserad brottslighet och därmed gör regeringar, stater och lokalsamhällen fattigare till följd av uteblivna inkomster ( 9 )

21. Europaparlamentet är djupt bekymrat över att det har blivit allt vanligare med kränkningar av de mänskliga rättigheterna, markrofferi och konfiskering av mark som tillhör ursprungsbefolkningarna, och att denna utveckling intensifierats av utbyggnaden av infrastruktur, monokulturplantager för livsmedel, bränsle och fiber samt avverkningar och åtgärder för att minska koldioxidutsläppen, såsom utvecklingen av biobränslen, naturgas eller storskalig vattenkraft.

22. Europaparlamentet noterar med oro att cirka 300 000 personer tillhörande skogsbefolkningar (även kallade pygméer eller batwaer) i den centralafrikanska regnskogen utsätts för större påfrestningar än någonsin förut när det gäller deras marker, skogsresurser och samhällen till följd av att skogarna avverkas, röjs för jordbruk eller omvandlas till exklusiva naturskyddsområden.

23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen med kraft att följa upp de aspekter som tas upp i parlamentets resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer ( 10 ) , även med hänsyn till företag som är verksamma på detta område. Parlamentet uppmanar särskilt kommissionen att vidta de åtgärder som efterlyses i resolutionen för att identifiera och straffa dem som är ansvariga när sådant agerande direkt eller indirekt kan tillskrivas multinationella företag vars verksamhet omfattas av en medlemsstats jurisdiktion.

24. Europaparlamentet pekar på att olaglig avverkning medför förlorade skatteintäkter för utvecklingsländerna. Parlamentet beklagar särskilt att skatteparadis och system för skatteflykt används för att finansiera skal- och dotterbolag till stora mass-, timmer- och gruvbolag som har koppling till avskogning, vilket bekräftas av Panamadokumenten och Paradisdokumenten, eftersom effekterna av oreglerad finansiell globalisering kan ha en negativ inverkan på skogsskyddet och miljöhållbarheten. Parlamentet uppmanar återigen EU att visa en stark politisk vilja och beslutsamhet i kampen mot skatteflykt och skatteundandragande, både på hemmaplan och gentemot tredjeländer.

25. Europaparlamentet välkomnar offentliggörandet av den efterfrågade genomförbarhetsstudien om alternativ för att förstärka EU:s åtgärder för att motverka avskogning ( 11 ) , som beställts av kommissionens generaldirektorat för miljö. Parlamentet konstaterar att denna studie huvudsakligen fokuserar på sju råvaror förenade med skogsrelaterade risker, nämligen palmolja, soja, gummi, nötkött, majs, kakao och kaffe, och erkänner att EU tydligt är en del av problemet med den globala avskogningen.

26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att omedelbart genomföra en grundlig konsekvensbedömning och hålla ett samråd med berörda parter, där särskilt lokalbefolkningar och kvinnor deltar, i syfte att ta fram en ambitiös EU-handlingsplan om avskogning och skogsförstörelse som innehåller konkreta och enhetliga regleringsåtgärder, bland annat en övervakningsmekanism, för att säkerställa att inga leveranskedjor eller finansiella transaktioner med anknytning till EU resulterar i avskogning, skogsförstörelse eller kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Parlamentet pekar på behovet av att denna handlingsplan främjar ökat ekonomiskt och tekniskt stöd till producentländer med det särskilda målet att skydda, bevara och återställa skogar och viktiga ekosystem samt förbättra försörjningen för samhällen som är beroende av skogen.

27. Europaparlamentet påminner om att infödda kvinnor och kvinnliga jordbrukare spelar en central roll i skyddet av skogarnas ekosystem. Parlamentet noterar dock med oro att det saknas kvinnligt deltagande och medinflytande i förvaltningen av naturresurser. Parlamentet beklagar avsaknaden av utbildning på skogsbruksområdet. Parlamentet anser att jämställdhet inom utbildningen på skogsbruksområdet är en avgörande faktor för en hållbar förvaltning av skogar, vilket bör återspeglas i EU:s handlingsplan.

28. Europaparlamentet noterar att ett offentligt samråd har inletts om produktdefinitionen i timmerförordningen. Parlamentet anser att möjligheten att i frågeformuläret välja att minska förordningens tillämpningsområde inte är motiverat, med tanke på att den olagliga handeln blomstrar inom förordningens nuvarande tillämpningsområde. Parlamentet noterar vidare att det europeiska träbearbetningsförbundet har ställt sig positivt till att utöka timmerförordningens tillämpningsområde till alla träprodukter.

29. Europaparlamentet konstaterar att det i 2016 års översyn av EU:s timmerförordning (SWD(2016)0034) inte var möjligt att undersöka huruvida de påföljder som fastställts av medlemsstaterna är effektiva, proportionella och avskräckande, eftersom antalet påföljder som har tillämpats hittills har varit mycket lågt. Parlamentet ifrågasätter att vissa medlemsstater tillämpar kriteriet om de nationella ekonomiska förhållandena för fastställda påföljder, med tanke på den internationella aspekten av brottet och det faktum att brottet rankas som nummer ett av alla miljöbrott i världen.

30. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att genomföra och tillämpa EU:s timmerförordning fullt ut, och begär att EU:s timmerförordning ska omfatta alla produkter som är eller kan vara gjorda av trä, och som innehåller eller kan innehålla trä. Parlamentet framhåller kravet att genomföra adekvata och ändamålsenliga kontroller, bland annat på komplexa leveranskedjor och importer från bearbetningsländer, och efterlyser kraftfulla och avskräckande påföljder för samtliga ekonomiska aktörer, eftersom detta är ett internationellt brott och det miljöbrott som genererar de största intäkterna.

31. Europaparlamentet noterar avslöjandet om att Flegt-exportlicenser gör det möjligt för timmer med olagligt ursprung att blandas med lagligt timmer och att detta timmer därför potentiellt skulle kunna exporteras till EU som timmer som överensstämmer med EU:s timmerförordning ( 12 )

32. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att uppdatera anvisningarna om EU:s timmerförordning i syfte att ta itu med konflikttimmer och utfärda rekommendationer om mer utförliga riskbegränsningsåtgärder för att stärka tillämpningen, inbegripet krav på skärpta åtgärder för kundkännedom för aktörer som importerar från konfliktdrabbade områden eller högriskområden, villkor för bekämpning av bestickning i kontrakt med leverantörer, genomförande av efterlevnadsbestämmelser för bekämpning av korruption, reviderade årsredovisningar och revisioner för bekämpning av korruption.

Skogs- och markförvaltning

33. Europaparlamentet är medvetet om det viktiga arbete som utförts under FN:s ekonomiska kommission för Europa (UNECE) och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) när det gäller global hållbar skogsförvaltning och noterar att detta arbete spelar en viktig roll för den hållbara handeln med skogsprodukter.

34. Europaparlamentet uppmanar EU att etablera ett starkare samarbete och ändamålsenliga partnerskap med framstående timmerkonsumerande länder och internationella intressenter såsom FN, i synnerhet FAO, centret för internationell skogsbruksforskning (CIFOR) och Världsbankens program för skogar (PROFOR), för en effektivare minskning av handeln med olagligt avverkat timmer på global nivå och en bättre skogsförvaltning generellt sett.

35. Europaparlamentet betonar att inte bara primärskogar utan även sekundärskogar, som främst återbeskogas genom naturliga processer efter betydande mänskliga eller naturliga störningar av primärskogen, tillhandahåller avgörande ekosystemtjänster, försörjningsmöjligheter för lokalbefolkningen samt timmer. Parlamentet anser att eftersom även sekundärskogens överlevnad hotas av olaglig avverkning bör eventuella åtgärder för att ta itu med öppenheten och ansvarsskyldigheten inom skogsförvaltningen också inriktas på denna, och inte bara på primärskogar.

36. Europaparlamentet betonar behovet av att uppmuntra deltagandeorienterad och samhällsbaserad skogsförvaltning genom att stärka det civila samhällets medverkan i planeringen och genomförandet av skogsförvaltningsstrategier och skogsförvaltningsprojekt, öka medvetenheten och se till att även lokalsamhällena drar nytta av skogsresurserna.

37. Europaparlamentet noterar med oro att skogsbefolkningars osäkra besittningsrätt till mark utgör ett av de största hindren för att bekämpa avskogningen.

38. Europaparlamentet påminner om att en ansvarsfull förvaltning av besittning av mark och skog är nödvändig för att säkerställa social stabilitet, hållbar användning av miljön och ansvarsfull investering i hållbar utveckling.

39. Europaparlamentet noterar att det finns modeller med samfällighetsskogsbruk/kollektivt sedvaneägande som kan ge flera fördelar ( 13 ) , inbegripet en ökning av skogsmarken och av tillgängliga vattenresurser, och som minskar den olagliga avverkningen genom tydliga regler för tillgång till timmer och ett starkt system för skogsövervakning. Parlamentet föreslår att mer forskning och stöd ges för att bidra till utarbetandet av rättsliga ramar för samfällighetsskogsbruk.

40. Europaparlamentet uppmanar partnerländerna att erkänna och skydda rätten för lokala skogsberoende samhällen och ursprungsbefolkningar, särskilt rätten för kvinnor från ursprungsbefolkningar, till sedvanerättsligt ägande och att bestämma över sin mark och sina territorier och naturresurser, i enlighet med internationella människorättsinstrument såsom den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, FN:s förklaring om urbefolkningars rättigheter och ILO:s konvention nr 169. Parlamentet uppmanar EU att stödja partnerländerna i detta och i att noggrant tillämpa principen om fritt, på förhand inhämtat och välinformerat samtycke till storskaliga markförvärv.

41. Europaparlamentet fördömer det krympande utrymmet för det civila samhällets och lokalsamhällenas yttrandefrihet i fråga om skogsförvaltningen och det stigande antalet angrepp på denna yttrandefrihet.

42. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations frivilliga riktlinjer för ansvarsfull förvaltning bindande för den externa investeringsplanen. Parlamentet betonar att efterlevnaden av riktlinjerna förutsätter att det finns en effektiv och oberoende övervaknings- och efterlevnadsmekanism, inbegripet lämpliga tvistlösnings- och klagomålsmekanismer. Parlamentet insisterar på att hänsyn tas till besittningsrättsliga normer i utformningen och övervakningen av projekt och den årliga rapporteringen, och att sådana normer blir bindande när det gäller EU:s samtliga externa åtgärder som finansieras genom offentligt utvecklingsbistånd (ODA).

43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att omedelbart inrätta en ändamålsenlig klagomålsmekanism för offer för kränkningar av de mänskliga rättigheterna och annan skadlig inverkan från ODA-finansierad verksamhet, så att utredningar och förlikningsprocesser kan inledas. Parlamentet påpekar att denna mekanism bör omfatta standardiserade förfaranden och vara av administrativ karaktär, och därmed tjäna som komplement till rättsliga mekanismer, samt att EU:s delegationer skulle kunna fungera som kontaktpunkter.

44. Europaparlamentet uppmanar EU att anta en bestämmelse som gör det obligatoriskt att offentliggöra information om avskogning, som lägger fram bevis om finansiella investeringar kopplade till produktionen eller bearbetningen av råvaror, som medför risker för skogen.

45. Europaparlamentet påminner om att kommissionens rapport om öppenhetsdirektivet 2013/50/EU, genom vilket krav på offentliggörande införs för betalningar till regeringar från börsnoterade och stora onoterade företag med verksamhet inom utvinningsindustrin och som inbegriper avverkning av naturskogar (naturliga eller delvis naturliga), ska lämnas in till Europaparlamentet och rådet senast den 27 november 2018. Parlamentet noterar vidare att denna rapport bör åtföljas av ett lagstiftningsförslag. Parlamentet uppmanar kommissionen, mot bakgrund av en eventuell översyn, att överväga att utöka kravet till andra industrisektorer som påverkar skogar, och till andra skogar än primärskogar.

46. Europaparlamentet beklagar att markanvändningsplaneringen och tilldelningen av koncessioner i många länder ofta sker utan lokalt medverkande och överenskommelser med skogssamhällena. Parlamentet anser att laglighetsförsäkringssystemen för timmer bör omfatta rättssäkerhetsgarantier som stärker samhällena, för att minska risken för att mark tilldelas eller överlåts på ett korrupt eller ojämlikt sätt.

47. Europaparlamentet betonar vikten av insyn i uppgifter, bättre kartläggning, oberoende övervakning, revisionsverktyg och informationsutbyte för att förbättra samhällsstyrningen och det internationella samarbetet samt för att underlätta efterlevnaden av åtagandena om noll avskogning. Parlamentet uppmanar EU att öka sitt ekonomiska och tekniska stöd till partnerländerna för att åstadkomma detta och hjälpa dem att utveckla den kompetens som krävs för att förbättra de lokala skogsförvaltningsstrukturerna och ansvarsskyldigheten.

Ansvarsfulla leveranskedjor och ansvarsfull finansiering

48. Europaparlamentet noterar att importen av timmer och timmerprodukter bör genomgå noggrannare kontroller vid EU:s gränser, för att säkerställa att de importerade produkterna verkligen uppfyller kriterierna för införsel till EU.

49. Europaparlamentet noterar att mer än hälften av de råvaror som produceras och exporteras till världsmarknaden härrör från olaglig avskogning. Parlamentet påpekar att i fråga om jordbruksrelaterade råvaror som är förenade med skogsrelaterade risker uppskattas det att 65 % av Brasiliens och 9 % av Argentinas export av nötkött samt 41 % av Brasiliens, 5 % av Argentinas och 30 % av Paraguays export av soja troligen är kopplad till olaglig avskogning. Parlamentet noterar vidare att EU-producenter importerar avsevärda mängder av foder och protein från utvecklingsländer ( 14 )

50. Europaparlamentet framhåller den privata sektorns betydelse för att uppnå internationella skogsmål, bland annat återställandet av skogar. Parlamentet betonar emellertid behovet av att säkerställa att globala leveranskedjor och finansiella flöden enbart stöder laglig, hållbar och avskogningsfri produktion och inte leder till kränkningar av de mänskliga rättigheterna.

51. Europaparlamentet välkomnar att större aktörer inom den privata sektorn (mycket ofta från EU) har åtagit sig att eliminera produkter som har anknytning till avskogning från sina försörjningskedjor och investeringar. Parlamentet noterar dock att EU måste anta denna utmaning och stärka insatserna inom den privata sektorn genom politik och lämpliga åtgärder, genom vilka en gemensam utgångspunkt och lika villkor skapas för alla företag. Parlamentet anser att detta skulle förstärka utfästelserna, skapa förtroende och öka företagens ansvar för sina åtaganden.

52. Europaparlamentet påminner om att FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter måste respekteras. Parlamentet stöder de pågående förhandlingarna för att skapa ett bindande FN-instrument för transnationella företag och andra företag när det gäller mänskliga rättigheter, och betonar betydelsen av att EU är aktivt involverad i denna process.

53. Europaparlamentet uppmuntrar företag att vidta åtgärder för att förhindra korruption i sin verksamhet, särskilt när det gäller tilldelningen av markbesittningsrättigheter, och anser att de bör utvidga sina externa övervakningssystem för arbetsnormer till att även inbegripa mer omfattande åtaganden rörande avskogning.

54. Europaparlamentet pekar på behovet av att EU inför obligatoriska krav för finanssektorn om att iaktta tillbörlig aktsamhet vid bedömningen av finansiella och icke-finansiella miljömässiga, sociala och förvaltningsrelaterade risker. Parlamentet pekar även på behovet av att allmänheten får ta del av förfarandet för bedömning av tillbörlig aktsamhet, vilket bör ske genom att investerarna rapporterar om detta åtminstone årligen.

55. Europaparlamentet uppmanar EU att ta itu med den globala avskogningen genom att reglera den europeiska handeln med och konsumtionen av råvaror som är förenade med risker för skogen, såsom soja, palmolja, eukalyptus, nötkött, läder och kakao, utifrån de lärdomar som dragits från Flegt-handlingsplanen, timmerförordningen, förordningen om konfliktmineraler, direktivet om icke-finansiell rapportering, lagstiftning om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) och andra EU-initiativ för att reglera leveranskedjorna.

56. Europaparlamentet anser att detta regelverk bör a) fastställa bindande kriterier för hållbara produkter och produkter som inte bidrar till avskogning, b) införa obligatoriska skyldigheter vad gäller tillbörlig aktsamhet för aktörer i både tidigare och senare led i leveranskedjor som inbegriper råvaror som är förenade med risker för skogen, c) säkerställa spårbarhet för råvaror och insyn genom hela leveranskedjan, d) kräva att medlemsstaternas behöriga myndigheter utreder och lagför de EU-medborgare eller EU-baserade företag som drar nytta av olagliga ändringar av markanvändningen i producentländerna, e) vara förenligt med internationell humanitär rätt, respektera den sedvanerätt som anges i de frivilliga riktlinjerna och garantera fritt och på förhand inhämtat och välinformerade samtycke från alla samhällen som potentiellt påverkas under hela produktens livscykel.

57. Europaparlamentet kräver att EU ser till att de åtgärder som vidtagits och regelverket inte medför onödiga bördor för små och medelstora producenter eller hindrar deras tillträde till marknader och den internationella handeln.

58. Europaparlamentet kräver också att EU främjar ett liknande bindande regelverk på internationell nivå och integrerar skogsdiplomati i sin klimatpolitik för att uppmuntra länder som bearbetar och/eller importerar betydande mängder tropiskt virke, som Kina och Vietnam, att anta effektiv lagstiftning som förbjuder import av olagligt avverkat timmer och som kräver att aktörer iakttar tillbörlig aktsamhet (på motsvarande sätt som i EU:s timmerförordning). Parlamentet uppmanar därför kommissionen att förbättra öppenheten när det gäller diskussionerna och åtgärderna inom ramen för EU:s och Kinas bilaterala samordningsmekanism för skogslagstiftningens efterlevnad och skogsförvaltning.

59. Europaparlamentet beklagar att regeringen i Demokratiska republiken Kongo omprövar moratoriet för att bevilja två kinesiska företag nya licenser för avverkning av landets tropiska regnskogar. Parlamentet kräver att moratoriet upprätthålls tills skogsföretagen, regeringen och de lokala skogsberoende samhällena når en överenskommelse om protokoll som garanterar en tillfredsställande miljö- och samhällsförvaltning.

60. Europaparlamentet uppmanar EU att införa tvärvillkor för djurfoder i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken för att garantera att offentliga bidrag beviljas för hållbara livsmedel som inte bidrar till avskogning och att importen av proteinfodergrödor och djur minskar samtidigt som den inhemska proteinproduktionen diversifieras och förbättras, samt för att se till att import av råvaror som är förenade med risker för skogen (t.ex. soja och majs) utesluts från direkt eller indirekt stöd från EU:s framtida livsmedels- och jordbrukspolitik.

61. Europaparlamentet betonar att den nya gemensamma jordbrukspolitiken måste anpassas till EU:s internationella åtaganden, bland annat Agenda 2030 för hållbar utveckling och Parisavtalet om klimatförändringar.

62. Europaparlamentet kräver att indikatorerna för målen för hållbar utveckling används för att bedöma de externa effekterna av den gemensamma jordbrukspolitiken, i enlighet med OECD:s förslag.

63. Europaparlamentet påminner om att Malaysia och Indonesien är de största producenterna av palmolja och står för uppskattningsvis 85–90 % av den globala produktionen, och att den ökade efterfrågan på denna vara leder till avskogning, sätter press på markanvändningen och i hög grad påverkar lokalsamhällena, hälsan och klimatet. Parlamentet betonar i detta sammanhang att man bör utnyttja förhandlingarna om handelsavtal med Indonesien och Malaysia för att förbättra situationen på plats.

64. Europaparlamentet medger att befintliga certifieringssystem för palmolja har haft en positiv verkan, men beklagar att varken Round Table on Sustainable Palm Oil (RSPO), Indonesian Sustainable Palm Oil (ISPO), Malaysia Sustainable Palm Oil (MSPO) eller något av de andra större erkända certifieringssystemen i praktiken förbjuder sina medlemmar att omvandla regnskogar eller torvmarker till palmodlingar. Parlamentet anser därför att dessa större certifieringssystem misslyckas med att effektivt begränsa växthusgasutsläppen i samband med anläggning och drift av odlingar och således inte heller har lyckats förhindra omfattande bränder i regnskogar och torvmarker. Parlamentet uppmanar även kommissionen att säkerställa att det sker en oberoende granskning och övervakning av dessa certifieringssystem för att garantera att den palmolja som släpps ut på EU-marknaden uppfyller alla nödvändiga krav och är hållbart producerad. Parlamentet noterar att frågan om hållbarhet inom palmoljesektorn inte enbart kan lösas genom frivilliga åtgärder och strategier, utan att palmoljeföretag även bör omfattas av bindande regler och ett obligatoriskt certifieringssystem.

65. Europaparlamentet betonar behovet av att förbättra tillförlitligheten hos frivilliga certifieringssystem genom märkning för att garantera att endast palmolja vars produktion inte bidrar till avskogning, skogsförstörelse, som inte härrör från olagligt beslagtagande av mark och inte har koppling till brott mot de mänskliga rättigheterna kommer in på EU:s marknad, i enlighet med sin resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer ( 15 ) , och att Round Table on Sustainable Palm Oil (RSPO) omfattar all slutanvändning av palmolja. Parlamentet betonar dessutom att konsumenterna måste informeras bättre om de skadliga effekter som den ohållbara palmoljeproduktionen har på miljön, där det yttersta målet är att avsevärt minska konsumtionen av palmolja.

66. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen och alla medlemsstater som ännu inte har gjort det att genomföra åtgärder för att ta i bruk ett EU-omfattande åtagande om att senast 2020 enbart köpa in certifierat hållbar palmolja, bland annat genom att underteckna Amsterdamförklaringen om eliminering av avskogning från jordbruksråvarukedjor kopplade till europeiska länder, och att sträva efter att inrätta ett åtagande från sektorn, exempelvis genom att underteckna och tillämpa Amsterdamförklaringen till stöd för en fullständigt hållbar leveranskedja för palmolja senast 2020.

En konsekvent politik för utveckling

67. Europaparlamentet påminner om att målen för hållbar utveckling endast kan uppnås om försörjningskedjorna blir hållbara och synergier skapas mellan olika politikområden. Parlamentet är djupt bekymrat över att EU:s stora beroende av import av djurfoder i form av sojabönor medför avskogning tredjeländer. Parlamentet är oroat över den miljöpåverkan som följer av den ökade importen av biomassa och den stigande efterfrågan på trä i Europa, särskilt för att uppfylla EU:s mål för förnybar energi. Parlamentet uppmanar kommissionen att respektera principen om en konsekvent utvecklingspolitik enligt artikel 208 i EUF-fördraget, eftersom denna princip är grundläggande för EU:s bidrag till genomförandet av Agenda 2030, Parisavtalet och det europeiska samförståndet om utveckling. Parlamentet pekar därför på behovet av att se till att det råder överensstämmelse mellan EU:s utvecklings-, handels-, jordbruks-, energi- och klimatpolitik.

68. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att effektivisera sina insatser för att bekämpa olaglig avverkning, och att bättre samordna sina åtgärder för detta inom EU:s olika politikområden och vid sina avdelningar som berörs av dessa åtgärder. Parlamentet uppmanar kommissionen att förhandla om importstandarder för timmer i framtida bilaterala eller multilaterala handelsrelaterade avtal, för att inte undergräva de framsteg som nåtts med hjälp av Flegt-handlingsplanen med timmerproducerande länder.

69. Europaparlamentet påminner om att skogarna till 80 % utgörs av ursprungsbefolkningarnas och lokalsamhällenas traditionella markområden och territorier. Parlamentet noterar med oro att FN:s särskilde rapportör om ursprungsbefolkningars rättigheter har rapporterat om ett ökande antal fall situationer där projekt för begränsning av klimatförändringarna påstås ha inverkat negativt på ursprungsbefolkningars rättigheter, särskilt projekt för förnybar energi som produktion av biobränsle och uppförande av vattenkraftsdammar. Parlamentet understryker vikten av att säkerställa de lokala skogssamhällenas markbesittningsrättigheter, inbegripet sedvanerättigheterna. Parlamentet betonar att resultatbaserade betalningar och Redd+ bör ses som en möjlighet att förbättra skogsförvaltningen, markbesittningsrättigheterna och försörjningsmöjligheterna.

70. Europaparlamentet betonar den viktiga roll som ursprungsbefolkningarna spelar för den hållbara förvaltningen av naturresurser och bevarandet av den biologiska mångfalden. Parlamentet påminner om att Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) uppmanar sina parter att respektera ursprungsbefolkningarnas kunskaper och rättigheter som skyddsgarantier vid genomförandet av Redd+. Parlamentet kräver att partnerländerna vidtar åtgärder för att på ett ändamålsenligt sätt involvera ursprungsbefolkningarna i åtgärder för anpassning till och begränsning av klimatförändringarna.

71. Europaparlamentet pekar på behovet av att EU och medlemsstaterna ökar synergierna mellan de frivilliga partnerskapsavtalen och Redd+.

72. Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro över ökningen av den storskaliga industriella användningen av skogen för energi genom monokultur, vilket påskyndar den globala förlusten av biologisk mångfald och försämringen av ekosystemtjänster.

73. Europaparlamentet påminner om att EU:s politik för biodrivmedel bör stämma överens med målen för hållbar utveckling och principen om en konsekvent politik för utveckling. Parlamentet upprepar att EU bör fasa ut alla politiska stimulansåtgärder för agrobränslen fram till 2030.

74. Europaparlamentet beklagar att man under den pågående översynen av direktivet om förnybar energi (RED II) inte inför kriterier för social hållbarhet och andra följder av indirekt markanvändning med tanke på riskerna för markrofferi. Parlamentet erinrar om att direktivet bör vara förenligt med internationella besittningsrättsliga normer, dvs. ILO:s konvention nr 169 och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations frivilliga riktlinjer om besittningsrätt och principer för ansvarsfulla investeringar i jordbruket och livsmedelssystem. Parlamentet betonar även behovet av att man inför strängare kriterier för skogsbiomassa för att förhindra att främjandet av bioenergi leder till avskogning i tredjeländer.

75. Europaparlamentet noterar de otvetydiga bevisen för att omvandling av tropiska skogar till jordbruk, plantager eller annan markanvändning leder till en stor förlust av arter, i synnerhet arter som enbart lever i skogar. Parlamentet betonar att det är nödvändigt att återställa naturliga skogar med biologisk mångfald för att ta itu med klimatförändringarna och skydda den biologiska mångfalden, i överensstämmelse med målen i Agenda 2030, särskilt mål 15. Parlamentet anser att program för återställande av skogar bör ta hänsyn till lokala sedvanerättigheter till mark, vara inkluderande och skräddarsydda för lokala förhållanden och främja naturbaserade lösningar, såsom återställande av skogslandskap, för att skapa balans mellan olika användningar av mark, inbegripet skyddade områden, skogsjordbruk, jordbrukssystem, småskaliga plantager och bosättningar. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att man behandlar den inverkan som EU:s förbrukning har på avskogningen i tredjeländer i ljuset av de mål som fastställs i EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020.

76. Europaparlamentet uppmanar EU att stödja initiativ från skogrika utvecklingsländer som syftar till att motväga den ohämmade expansionen av jordbruksmetoder och gruvdriftsverksamhet som har haft en negativ inverkan på förvaltningen av skogar och ursprungsbefolkningarnas försörjningsmöjligheter och kulturella integritet, samt skadliga konsekvenser för den sociala stabiliteten och jordbrukarnas livsmedelssuveränitet.

77. Europaparlamentet upprepar att hållbara värdekedjor för trä, som kommer från hållbart förvaltade skogar, inklusive hållbara skogsplanteringar och familjeägda skogsgårdar, kan bidra väsentligt till att målen för hållbar utveckling och klimatåtagandena uppfylls. Parlamentet insisterar mot bakgrund av att skogsförstörelse eller skogsstörningar står för 68,9 % av de totala kolförlusterna i tropiska ekosystem ( 16 ) på att inga offentliga medel som härrör från klimatfinansieringen och utvecklingsfinansieringen bör användas för att stödja jordbrukets expansion, avverkning i industriell skala, gruvdrift, resursutvinning eller utveckling av infrastruktur i intakta skogslandskap, och att finansiering från den offentliga sektorn i allmänhet bör vara föremål för handfasta hållbarhetskriterier. Parlamentet uppmanar vidare EU och dess medlemsstater att samordna givarpolitiken i detta avseende ( 17 )

78. Europaparlamentet anser att insatser för att hejda avskogningen måste inbegripa bistånd och stöd för effektivast möjliga användning av befintlig odlingsmark, och att sådana insatser måste genomföras i samverkan med strategin för smarta byar. Parlamentet erkänner att agroekologiska metoder har god potential att maximera ekosystemens funktioner och motståndskraft genom blandade och mångfaldiga tekniker för odling, skogsjordbruk och permakultur, som är relevanta även för grödor som palmolja, kakao och gummi, som också ger extra fördelar när det gäller sociala resultat, diversifieringen av produktionen samt produktiviteten utan att det innebär ytterligare skogsomvandling.

Skogsbrott

79. Europaparlamentet konstaterar att enligt FN:s miljöprogram och Interpol är olaglig skogsavverkning och handel med timmer en av miljöbrottslighetens fem största sektorer, där gränsöverskridande organiserade kriminella grupper spelar en alltmer framträdande roll.

80. Europaparlamentet betonar att man i kampen mot olaglig internationell handel måste använda sig av samordnade och inkluderande åtgärder för att stoppa förstörelsen, avskogningen och den olagliga avverkningen och avvärja bedrägerier, slakt och efterfrågan på skogsråvaror och vilda djur och växter.

81. Europaparlamentet understryker att skogsbrott – från oreglerad eller olaglig förbränning av kol till storskaliga företagsbrott som omfattar timmer, papper och massa – har stor inverkan på de globala klimatutsläppen, vattenreserverna, ökenspridningen och nederbördsmönstren.

82. Europaparlamentet konstaterar med oro att FN:s miljöprogram och Interpol pekar på att lagstiftningen om miljöbrott bedöms vara otillräcklig i många länder, bland annat på grund av brist på sakkunskaper och personal, låga böter eller frånvaro av straffrättsliga påföljder osv., vilket hindrar att sådana brott bekämpas på ett effektivt sätt.

83. Europaparlamentet betonar vikten av verkligt avskräckande och effektiva påföljder i producentländerna för att bekämpa olaglig skogsavverkning och handel med timmer.

84. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvidga tillämpningsområdet för direktiv 2008/99/EG om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser ( 18 ) så att det även omfattar olaglig skogsavverkning.

85. Europaparlamentet uppmuntrar EU att hjälpa till att förbättra övervakningen av avskogning och olaglig verksamhet.

86. Europaparlamentet betonar behovet av att ta itu med de bakomliggande orsakerna till miljöbrott, såsom fattigdom, korruption och dålig förvaltning, genom ett integrerat och helhetsinriktat tillvägagångssätt, uppmuntra till ekonomiskt samarbete över gränserna samt utnyttja alla instrument som kommer i fråga för att bekämpa internationell organiserad brottslighet, bland annat beslag och förverkande av tillgångar som härrör från brott och åtgärder mot penningtvätt.

87. Europaparlamentet betonar att det är nödvändigt att stärka de nationella rättsliga ramarna, stödja skapandet av nationella brottsbekämpande nätverk och förbättra genomförandet och efterlevnaden av den internationella rätt som är av betydelse för främjandet av en transparent och ansvarsfull skogsförvaltning, bland annat genom utbyte av bästa praxis, strikta informationskrav, grundliga bedömningar av konsekvenserna för hållbar utveckling samt övervaknings- och rapporteringssystem, där hänsyn tas till behovet av att skydda skogsvaktarna. Parlamentet efterlyser ökat samarbete mellan sektorer och byråer på såväl nationell som internationell nivå, särskilt med Interpol och FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå, bland annat i fråga om utbyte av underrättelseinformation och rättsligt samarbete samt utvidgningen av Internationella brottmålsdomstolens behörighet till att omfatta miljöbrott.

88. Europaparlamentet påminner om att ökad tillgång till tulluppgifter om import till EU skulle öka transparensen och ansvarigheten i den globala värdekedjan. Parlamentet uppmanar kommissionen att utvidga kraven på tulluppgifter och att inbegripa exportören och tillverkaren som obligatoriska uppgifter i dessa, för att därigenom öka transparensen och spårbarheten i de globala värdekedjorna.

Handelsfrågor

89. Europaparlamentet betonar att unionens handelsförhandlingar måste vara i linje med unionens åtaganden om att vidta åtgärder för att minska avskogning och skogsförstörelse och att stärka skogens kollager i utvecklingsländer.

90. Europaparlamentet understryker behovet av att utöka och stärka förfaranden för att förebygga, övervaka och verifiera påverkan på miljö och mänskliga rättigheter i EU:s bilaterala och multilaterala frihandels- och investeringsavtal, däribland genom verifierbara indikatorer och oberoende lokalt förankrade övervaknings- och rapporteringsinitiativ.

91. Europaparlamentet uppmanar EU att i kapitlen om handel och hållbar utveckling alltid ta med bindande och verkställbara bestämmelser för att stoppa olaglig skogsavverkning, avskogning, skogsförstörelse och markrofferi samt andra kränkningar av de mänskliga rättigheterna, som omfattas av lämpliga och effektiva tvistlösningsmekanismer, och att bland olika verkställighetsmetoder överväga en sanktionsbaserad mekanism och bestämmelser för att garantera äganderätten, föregående samråd och informerat samtycke. Parlamentet uppmanar kommissionen att inkludera sådana bestämmelser i redan slutna frihandelsavtal med hjälp av översynsklausulen och i synnerhet genom åtagandet att ändamålsenligt genomföra Parisavtalet om klimatförändringar. Parlamentet betonar vikten av att övervaka dessa bestämmelser och utan dröjsmål inleda samrådsförfaranden på myndighetsnivå ifall handelspartner inte respekterar dessa regler, och utlösa de befintliga verkställighetsmekanismerna, såsom de tvistlösningsmekanismer som finns upprättade inom ramen för kapitlen om handel och hållbar utveckling.

92. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta med ambitiösa skogsspecifika bestämmelser i EU:s samtliga handels- och investeringsavtal. Parlamentet betonar att dessa bestämmelser bör vara bindande och verkställbara genom effektiva övervaknings- och sanktionsmekanismer som gör det möjligt för individer och samhällen, utanför eller inom EU, att få sin sak prövad.

93. Europaparlamentet understryker att korruption kopplad till olaglig skogsavverkning bör tas upp i EU:s handelspolitik. Parlamentet uppmanar kommissionen att i frihandelsavtalen inkludera bestämmelser mot korruption med koppling till olaglig skogsavverkning, som är verkställbara och som måste genomföras effektivt och fullt ut.

94. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inkludera olagliga skogsmetoder, såsom underpris på trä i koncessioner, kommersiella bolags avverkning av skyddade träd, smuggling av skogsprodukter över gränserna, olaglig avverkning och behandling av råmaterial från skogen utan licens, i de verkställbara bestämmelserna om korruptionsbekämpning i frihandelsavtalen.

95. Europaparlamentet konstaterar att förordningen om det allmänna preferenssystemet (GSP) fortfarande har en begränsad räckvidd när det gäller skydd och ansvarsfull förvaltning av skogsbruksresurser. Parlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa att konventioner som rör skogar och som omfattas av GSP och GSP+ övervakas ordentligt, även av det civila samhället, för att säkerställa att skogarna skyddas i partnerländerna, bland annat genom att inrätta en klagomålsmekanism för att säkerställa att klagomål från berörda parter behandlas i vederbörlig ordning. Parlamentet betonar att denna mekanism måste vara särskilt inriktad på ursprungsbefolkningars rättigheter, skogsberoende samhällen och de rättigheter som garanteras i ILO:s konvention nr 169 om ursprungsfolk och stamfolk, där så är lämpligt.

96. Europaparlamentet påminner om betydelsen av adekvat tillgång till rättvisa, rättsmedel och ändamålsenligt skydd för visselblåsare i naturresursexporterande länder för att säkerställa att lagstiftning eller initiativ genomförs effektivt.

o

o o

97. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT L 295, 12.11.2010, s. 23.

(2) Antagna texter, P8_TA(2017)0098.

(3) EUT C 215, 19.6.2018, s. 125.

(4) Antagna texter, P8_TA(2017)0330.

(5) Nellemann, C. (Chefredaktör), Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., och Barrat, S. (red.), The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment, FN:s miljöprogram och RHIPTO Rapid Response, Norwegian Center for Global Analyses, www.rhipto.org, 2016.

(6) Goodman R. C. och Herold M., Why Maintaining Tropical Forests is Essential and Urgent for Maintaining a Stable Climate, arbetsdokument 385, Center for Global Development, Washington DC, 2014. McKinsey & Company, Pathways to a low-carbon economy, 2009. McKinsey & Company, Pathways to a Low-Carbon Economy: Version 2 of the Global Greenhouse Gas Abatement Cost Curve, 2013.

(7) Baccini, A. m.fl., Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss, Science, vol. 358, utgåva 6360, 2017, s. 230–234.

(8) Se https://www.iucn.org/theme/forests/our-work/forest-landscape-restoration/bonn-challenge.

(9) Nellemann, C. (Chefredaktör), Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., och Barrat, S. (red.), The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment, FN:s miljöprogram och RHIPTO Rapid Response, Norwegian Center for Global Analyses, www.rhipto.org, 2016.

(10) EUT C 215, 19.6.2018, s. 125.

(11) http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/feasibility_study_deforestation_kh0418199enn_main_report.pdf

(12) I 2014 års rapport Permitting Crime från byrån för miljöundersökningar (EIA) och det indonesiska nätverket för skogsövervakning (Jaringan Pemantau Independen Kehutanan/JPIK) framkom det att vissa företag som licensierats enligt laglighetsförsäkringssystemet för timmer deltog i så kallad timmertvätt, dvs. de blandade timmer med olagligt ursprung med lagligt timmer. I dag skulle detta timmer kunna exporteras till EU som Flegt-licensierat timmer. Rapporten finns på http://www.wri.org/blog/2018/01/indonesia-has-carrot-end-illegal-logging-now-it-needs-stick och den ursprungliga källan är https://eia-international.org/wp-content/uploads/Permitting-Crime.pdf.

(13) Ett fall från Nepal som tas upp av ClientEarth, tillgängligt på https://www.clientearth.org/what-can-we-learn-from-community-forests-in-nepal/.

(14) Forest Trends Report Series: Consumer Goods and Deforestation: An Analysis of the Extent and Nature of Illegality in Forest Conversion for Agriculture and Timber Plantations, 2014.

(15) EUT C 215, 19.6.2018, s. 125.

(16) Baccini, A. m.fl., Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss, Science, vol. 358, utgåva 6360, 2017, s. 230–234, http://science.sciencemag.org/content/early/2017/09/27/science.aam5962

(17) Baccini, A. m.fl., a.a.

(18) EUT L 328, 6.12.2008, s. 28.