ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.3

Som bevis på de tio nya ländernas förbättrade system räcker det att nämna energiintensiteten (1), som för EU-25 beräknas öka med 1,7 % årligen under perioden 2000–2030, det vill säga samma ökning som under det senaste årtiondet (1990–2000). Detta motsvarar en årlig ökning med 2,6 % för de tio nya länderna (3,5 % under det senaste årtiondet) och en minskning med 1,7 % för de 15 gamla länderna.
3.7.1

Även om dessa siffror har förbättrats under de senaste åren, bör man dra lärdom av dem. Medan man under 1980-talet kunde tro att det höga antalet personer som gick i förtida pension – eller som slutade på grund av sjukdom eller invaliditet, som ibland ersätter förtida pension – var knutet till de stora industriella omstruktureringarna under denna tid, förefaller denna förklaring i dag vara otillräcklig med tanke på att situationen är oförändrad: Endast 35 % av arbetstagarna lämnar arbetsmarknaden vid lagstiftad pensionsålder.
—

E-hälsovård: Kommissionen har uppmanats att ange EU-principer som fastställer behörighets- och ansvarsområden för alla dem som sysslar med e-hälsovård, och kommissionen tänker bereda frågorna ytterligare i samband med arbetet på handlingsplanen för e-hälsovård enligt vad som anges i meddelandet om e-hälsovård (e-Health – making healthcare better for European citizens: an action plan for a European e-Health area).
2.2.6

EESK föreslår att man jämför och analyserar de erfarenheter som redan gjorts i några medlemsstater, där man i strukturerade former stöder informella vårdare (t.ex. genom skattelättnader, rätt till pensionsförmåner och socialförsäkringsförmåner för vårdaren, rätt till ledighet från förvärvsarbete för vård av anhörig, möjlighet till ersättare under viloperioder, möjligheter till vård på dagvårdscentrer, etc (9)).
C 80/46 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning
om ändring av förordning (EEG) nr 1696/71 om den gemensamma organisationen av marknaden
för humle”
(KOM(2003) 562 slutlig – 2003/0193 (CNS))
(2004/C 80/13)
Den 7 oktober 2003 beslutade rådet att i enlighet med artikel 37.2 tredje stycket i EG-fördraget rådfråga
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.
Den 28 oktober 2003 fick facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö i uppdrag av
kommitténs presidium att utarbeta ett yttrande i ärendet.
Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Europeiska ekonomiska och sociala kommittén
Adalbert Kienle till huvudföredragande vid sin 404:e plenarsession den 10 och 11 december 2003(sammanträdet den 11 december) och antog följande yttrande enhälligt.
1. Inledning
1.1. Humle produceras i dag i åtta av EU:s medlemsstater,
och odlingen har alltid varit starkt export- och världsmarknads-
beroende. Den totala odlingsarealen i EU är 22 700 hektar,
och produktionen uppgår till 35 000 ton.
1.2. Av den totala världsproduktionen på 92 000 ton svarar
EU för nästan 40 %. Andra betydande humleproducenter är
framför allt USA, Kina och Tjeckien.
2. Sammanfattning av grunddokumentet
2.1. Såväl vad gäller den gemensamma organisationen av
marknaden för humle som de särskilda åtgärderna (tillfälligtuttag av mark och röjning) föreslår kommissionen en förläng-
ning av bestämmelserna till att omfatta skörden 2004. Samti-
digt meddelar kommissionen att den i en rapport medförslag till förordningar kommer att presentera den framtida
Bryssel den 11 december 2003.
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
Roger BRIESCHutformningen av den gemensamma organisationen av markna-
den för humle från år 2005.
3. Allmänna kommentarer
3.1. Europeiska ekonomiska och sociala kommittén väl-
komnar kommissionens förslag av den 25 september 2003
om en förlängning av organisationen av marknaden för humlesamt de särskilda åtgärderna för skörden år 2004.
4. Övriga kommentarer
4.1. Den 30 september 2003 presenterade kommissionen
rapporten och riktlinjerna beträffande den framtida marknads-ordningen för humle. Kommissionen gjorde i dessa en positiv
bedömning av den nuvarande gemensamma organisationen av
marknaden. EESK får därmed stöd för sina tidigare yttrandenoch förväntar sig att en reform – i enlighet med jordbruksrefor-
men av den 26 juni 2003 (Luxemburgbesluten) – i huvudsak
bygger på en partiell frikoppling med bibehållet stöd och tarsärskild hänsyn till producent-organisationerna.
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 77/388/EEG i syfte att förlänga möjligheten att tillåta medlemsstaterna att tillämpa reducerade mervärdesskattesatser på vissa arbetsintensiva tjänster"

(KOM(2002) 525 slutlig - 2002/0230 CNS)

(2003/C 61/32)

Den 7 oktober 2002 beslutade rådet att i enlighet med artikel 93 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Med hänsyn till ärendets brådskande karaktär utsåg Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vid sin 394:e plenarsession den 24 oktober 2002 Arthur Ladrille till huvudföredragande och antog följande yttrande med 68 röster för, 2 röster emot och 0 nedlagda röster.

1. Kommittén ställer sig bakom kommissionens förslag som syftar till att med ett år förlänga möjligheten för de medlemsstater som infört åtgärden att tillämpa reducerade mervärdesskattesatser på vissa arbetsintensiva tjänster.

2. Kommittén bekräftar den ståndpunkt som den framförde i sitt yttrande av den 26 maj 1999(1). Av yttrandet framgår att den åtgärd som infördes genom direktiv 1999/85/EG(2) om ändring av det sjätte momsdirektivet 77/388/EEG(3) kan användas som ett instrument för att skapa arbetstillfällen och samtidigt bidra till att på ett effektivare sätt bekämpa svartarbete.

3. EESK uppmanar medlemsstaterna att i god tid utarbeta utvärderingsrapporter om genomförandet av åtgärden för att göra det möjligt för Europaparlamentet och rådet att fatta ett definitivt beslut om momsskattesatsen på arbetsintensiva tjänster.

Bryssel den 24 oktober 2002.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Roger Briesch

(1) EGT C 209, 22.7.1999, s. 20.

(2) EGT L 277, 28.10.1999, s. 34.

(3) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.
Artikel 10

Intresseförsäkran

10.1 En gång per år ska varje medlem lämna en undertecknad intresseförsäkran till etikkommittén, för en bedömning och vidarebefordran till ordföranden, som innehåller information om medlemmens tidigare yrkesverksamhet, privata verksamheter, officiella ämbeten och ekonomiska intressen, samt om make/makas eller partners avlönade yrkesverksamhet som kan utgöra en intressekonflikt (nedan kallad intresseförsäkran). Varje medlem ska också lämna in en förteckning över privata finansiella transaktioner som genomförts under året omedelbart före intresseförsäkran i en bilaga till intresseförsäkran (nedan kallad bilaga I till intresseförsäkran). Dessutom ska varje medlem lämna information om privata finansiella transaktioner som genomförts under det år som omedelbart föregår intresseförsäkran av deras make, partner eller minderåriga barn och som överstiger 10 000 euro per transaktion, som ska lämnas in i en separat bilaga på konfidentiell basis till etikkommittén (nedan kallad bilaga II till intresseförsäkran). Denna intresseförsäkran (20) och bilaga I till intresseförsäkran som varje medlem lämnar in kommer att offentliggöras på ECB:s webbplats och ska inte påverka eventuella skyldigheter enligt nationell lagstiftning eller på grund av avtal att lämna en förmögenhetsdeklaration.
2.

För kreditinstitut som under 2020 betalar utdelning ( 8 ) avseende räkenskapsåret 2019, rekommenderar ECB följande: a) Kategori 1: Kreditinstitut som uppfyller i) de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c, samt ii) som redan uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d och i tillämpliga fall 1 e fullt ut den 31 december 2019, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav och slutsatser från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. b) Kategori 2: Kreditinstitut som uppfyller de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c den 31 december 2019, men som ännu inte uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d och i tillämpliga fall 1 e fullt ut den 31 december 2019, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav i slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. Därutöver bör de i princip endast ge utdelning till ägarna om kraven enligt punkt 1 d också uppfylls och det åtminstone är säkerställt att institutet befinner sig på en linjär (9) väg mot målet att uppnå alla kapitalkrav fullt ut i enlighet med punkt 1 e samt även slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen. c) Kategori 3: Kreditinstitut som inte uppfyller kraven enligt punkt 1 a, 1 b eller 1 c bör i princip inte ge någon utdelning till ägarna. Kreditinstitut som inte kan följa denna rekommendation eftersom de anser sig ha en rättslig skyldighet att betala en utdelning bör omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. Kreditinstitut i kategorierna 1, 2 och 3 som avses i punkt 2 a, 2 b och 2 c förväntas också uppfylla riktlinjerna för andra pelaren. Om ett kreditinstitut inte, eller sannolikt inte, kan uppfylla riktlinjerna för den andra pelaren, bör det omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. ECB kommer att undersöka varför kreditinstitutets kapitalnivå fallit, eller förväntas falla, och kommer att överväga lämpliga och proportionerliga institutspecifika åtgärder. I samband med sin utdelningspolitik och kapitalhantering förväntas instituten också beakta de potentiella effekter som framtida förändringar i unionens rättsliga, reglerings- och redovisningstekniska ramverk kan få för kapitalbehoven. I brist på annan specifik information förväntas de framtida kraven enligt andra pelaren och de riktlinjer för andra pelaren som används för kapitalplanering vara minst lika höga som de aktuella kraven.
2.

För kreditinstitut som under 2017 betalar utdelning (7) avseende räkenskapsåret 2016, rekommenderar ECB följande: a) Kategori 1: Kreditinstitut som uppfyller i) de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c, samt ii) som redan uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d fullt ut den 31 december 2016, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav och slutsatser från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. b) Kategori 2: Kreditinstitut som uppfyller de kapitalkrav som framgår av punkt 1 a, 1 b och 1 c den 31 december 2016, men som ännu inte uppnår sina nyckeltal enligt vad som framgår av punkt 1 d fullt ut den 31 december 2016, bör dela ut sin nettovinst i form av utdelningar på ett konservativt sätt så att de även fortsättningsvis kan uppfylla alla krav i slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen, även om de ekonomiska och finansiella förutsättningarna skulle försämras. Därutöver bör de i princip endast ge utdelning till ägarna i sådan utsträckning att de åtminstone säkerställer att institutet befinner sig på en linjär (8) väg mot målet att uppnå alla kapitalkrav fullt ut i enlighet med punkt 1 d samt även slutsatserna från översyns- och utvärderingsprocessen. c) Kategori 3: Kreditinstitut som inte uppfyller kraven enligt punkt 1 a, 1 b eller 1 c bör i princip inte ge någon utdelning till ägarna. Kreditinstitut som inte kan följa denna rekommendation eftersom de anser sig ha en rättslig skyldighet att betala en utdelning bör omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. Kreditinstitut i kategorierna 1, 2 och 3 som avses i punkterna 2 a, 2 b och 2 c förväntas också uppfylla riktlinjerna för andra pelaren. I en situation där inga andra parametrar ändras kan det erfordrade kapitalet (9) förväntas vara i stort sett oförändrat. Om ett kreditinstitut inte, eller sannolikt inte, kan uppfylla de vägledande riktlinjerna för den andra pelaren, bör det omedelbart kontakta sin gemensamma tillsynsgrupp. ECB kommer att undersöka varför kreditinstitutets kapitalnivå fallit, eller förväntas falla, och kommer att överväga lämpliga och proportionerliga institutspecifika åtgärder.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 308/1

EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

av den 14 december 2009

till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

(ECB/2009/26)

2009/C 308/01

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och

av följande skäl:

(1) Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

(2) Förordnandet för de nuvarande externa revisorerna för Central Bank and Financial Services Authority of Ireland löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2008. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2009.

(3) Central Bank and Financial Services Authority of Ireland har utsett Deloitte & Touche som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2009 till 2011.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Det rekommenderas att Deloitte & Touche utses till externa revisorer för Central Bank and Financial Services Authority of Ireland för räkenskapsåren 2009 till 2011.
SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 31.10.2000 L 278/39
RÄTTELSER
Rättelse till rådets förordning (EG) nr 1522/2000 av den 10 juli 2000 om införande av en slutgiltig antidump-ningstull på import av syntetstapelfibrer av polyestrar med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand och
om slutgiltigt uttag av den preliminärt införda tullen
(Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 175 av den 14 juli 2000)
Påsidan 26, i artikel 1, tabellen i punkt 2, kolumnen ”Företag”, avseende Indonesien skall deti stället för: ”Graha Irma, 17
thfloor,
Jl. HR Rasuna said Blok X-1”
vara: ”Graha Irama, 17thfloor,
Jl. H.R. Rasuna Said Blok X-1”.
Rättelse till Europeiska centralbankens rekommendation ECB/2000/10 av den 5 oktober 2000 avseende de
nationella centralbankernas externa revisorer
(Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 259 av den 13 oktober 2000)
Påsidan 65, i skäl 2 tredje meningen frå n slutet skall deti stället för: ”98/317/EG (
2) i enlighet med artikel 109-J.4 i fördraget”
vara: ”98/317/EG av den 3 maj 1998 (2) i enlighet med artikel 109-J.4 i fördraget”.
ECB:s REKOMMENDATION till rådets förordning (EG) om gränser och villkor för ökning av Europeiska centralbankens kapital (ECB/1998/11) (98/C 411/07)

(Framlagt av Europeiska centralbanken den 3 november 1998)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad stadgan), särskilt artikel 28.1 i denna,

med beaktande av rekommendationen från Europeiska centralbanken (nedan kallad ECB),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av yttrandet från Europeiska gemenskapernas kommission,

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 106.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat fördraget) och i artikel 42 i stadgan, och

av följande skäl:

Enligt artikel 28.1 och 28.2 i stadgan skall de nationella centralbankerna när ECB inleder sin verksamhet ha försett ECB med ett kapital av 5 miljarder euro. Enligt artikel 28.1 i stadgan skall rådet ange inom vilka gränser och på vilka villkor ECB får öka sitt kapital utöver det belopp som anges i den artikeln.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ökning av ECB:s kapital

ECB-rådet får öka ECB:s kapital utöver det belopp som anges i artikel 28.1 första meningen i stadgan med ett tilläggsbelopp av högst 5 miljarder euro.

Artikel 2

Slutbestämmelse

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1999.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
ECB noterar den föreslagna begränsade omfattningen av Amlas direkta tillsyn, mot bakgrund av förslagets budgetbegränsningar. Det är ECB:s erfarenhet att det är fördelaktigt att ha ett brett tillämpningsområde för direkt tillsyn på unionsnivå och att välja ut institut som blir föremål för direkt tillsyn utifrån objektiva och transparenta kriterier. ECB skulle därför stödja en ändring av kriterierna för identifiering av utvalda ansvariga enheter, så att processen leder till en bredare grupp av ansvariga enheter som står under direkt tillsyn av Amla, vilket skulle kunna inbegripa ansvariga enheter med huvudkontor i var och en av medlemsstaterna och främja en gemensam tillsynskultur och konvergens i tillsynspraxis för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Detta skulle också att minska risken för arbitrage. När det gäller den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) har detta mål underlättats av kriterierna för urval av betydande enheter som står under tillsyn, där det enligt förordning (EU) nr 1024/2013 krävs att ECB ska utföra direkta tillsynsuppgifter med avseende på de tre mest betydande kreditinstituten i varje deltagande medlemsstat, om inte annat föranleds av särskilda omständigheter ( 13 ) . Med tanke på de relativt stränga och riskbaserade urvalskriterierna som fastställs i AMLAR skulle ett offentliggörande av förteckningen över utvalda ansvariga enheter, i enlighet med AMLAR, vara liktydigt med att indirekt offentliggöra den höga risken för penningtvätt och finansiering av terrorism i de utvalda enheterna som står under tillsyn, vilket för närvarande är konfidentiell information som endast delas mellan relevanta myndigheter efter en sträng behovsprövning. Objektiva riskbaserade kriterier som inte leder till ett indirekt offentliggörande av sådan konfidentiell tillsynsinformation skulle vara att föredra, eftersom de inte skulle sända oavsiktliga signaler till marknaderna eller skapa anseenderisker för de utvalda ansvariga enheterna som står under direkt tillsyn av Amla. Dessutom bör en bestämmelse läggas till för att säkerställa kommunikationen mellan Amla och de berörda tillsynsmyndigheterna inom unionen under bedömningsförfarandet av de ansvariga enheterna innan en förteckning över utvalda ansvariga enheter offentliggörs. Detta skulle göra det möjligt för tillsynsmyndigheterna att i förväg analysera de möjliga tillsynskonsekvenserna som utgår från riskerna som är förknippade med dessa enheter.
Yttrande från ECB-rådet

av den 1 april 2004

över en rekommendation från Europeiska unionens råd beträffande utnämningen av en ledamot av Europeiska centralbankens direktion

(CON/2004/11)

(2004/C 87/11)

1. Genom skrivelse av den 30 mars 2004 hemställde Europeiska unionens råd om ECB-rådets yttrande över rådets rekommendation 2004/296/EG av den 30 mars 2004 om utnämningen av en ledamot av Europeiska centralbankens direktion(1).

2. I den ovannämnda rekommendationen som skall överlämnas för beslut till stats- eller regeringscheferna i de medlemsstater som infört euron sedan ECB-rådet och Europaparlamentet hörts, föreslås att José Manuel González-Páramo utnämns till ledamot i ECB:s direktion för en mandattid om åtta år från och med den 1 juni 2004.

3. ECB-rådets anser att den förslagna kandidaten är en person som besitter den allmänt erkända auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn som krävs enligt artikel 112.2. b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

4. ECB-rådet har ingen invändning mot rådets rekommendation att den förslagna kandidaten skall utnämnas till ledamot av ECB:s direktion.

5. ECB-rådet har antagit detta yttrande i enlighet med artikel 112.2 b i fördraget och artikel 11.2 och artikel 43.3 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 1 april 2004.

På ECB-rådets vägnar

Jean-Claude Trichet

ECB:s ordförande

(1) EUT L 97, 1.4.2004, s. 65.
VII.

Vid revisionsrättens granskning upptäcktes fel avseende belopp som bokförts i redovisningssystemet som fakturor/kostnadsredovisningar och förhandsfinansiering vilka, efter att korrigeringar gjorts i de preliminära räkenskaperna, fortfarande har följande ekonomiska nettoeffekt på de delar i de konsoliderade årsredovisningarna som räknas upp nedan (se även punkt VIII): a) I den konsoliderade ingående balansräkningen per den 1 januari 2005, i vilken den konsoliderade utgående balansräkningen per den 31 december 2004 har justerats på grundval av principerna för periodiserad redovisning, redovisas skulder till leverantörer och stödmottagare cirka 47 miljoner euro för högt och det totala beloppet för långsiktig och kortsiktig förhandsfinansiering cirka 179 miljoner euro för högt. Som en följd av detta redovisas nettotillgångarna cirka 132 miljoner euro för högt. b) De fel som konstaterades i punkt a ovan har påverkat den konsoliderade utgående balansräkningen per den 31 december 2005 där skulder till leverantörer och stödmottagare redovisas cirka 508 miljoner euro för högt och det totala beloppet för långsiktig och kortsiktig förhandsfinansiering redovisas cirka 822 miljoner euro för högt. Som en följd av detta redovisas nettotillgångarna cirka 314 miljoner euro för högt.
Särskild rapport nr 1/2009 "Bankverksamhet i Medelhavsområdet inom ramen för Meda-programmet och de föregående protokollen"

2009/C 91/03

Europeiska revisionsrätten meddelar härmed att särskild rapport nr 1/2009 "Bankverksamhet i Medelhavsområdet inom ramen för Meda-programmet och de föregående protokollen" just har offentliggjorts.

Rapporten finns på Europeiska revisionsrättens webbplats: www.eca.europa.eu

Rapporten kan beställas gratis i pappersversion eller på cd-rom på adressen

Europeiska revisionsrätten

Enheten för kommunikation och rapporter

12 rue Alcide De Gasperi

1615 Luxemburg

LUXEMBOURG

Tfn +352 4398-1

E-post: euraud@eca.europa.eu

eller med hjälp av en elektronisk beställningssedel från EU-Bookshop.

--------------------------------------------------
7.

I figur 1 visas BKB-systemet i form av ett flödesschema. När en ekonomisk aktör ansöker om ett BKB ska de nationella tullmyndigheterna kontrollera att villkoren för att bevilja ett sådant är uppfyllda och, om så är fallet, utfärda det. De ska också föra in både BKB-ansökan och utfärdat BKB i databasen EBTI-3 (7) som förvaltas av kommissionen och som utgör systemets viktigaste del. Ansökningarna i databasen är endast tillgängliga för nationella tullmyndigheter och kommissionen medan utfärdade BKB är tillgängliga för allmänheten via Internet (8). Om ett BKB upphör att gälla och alltså blir ogiltigt kan den ekonomiske aktören under vissa förutsättningar ansöka om anstånd (9) på upp till ytterligare sex månader, då han fortfarande kan använda detta BKB för import (och export). För att anståndet ska kunna beviljas måste den ekonomiske aktören ha slutit bindande avtal om köp eller försäljning av varan i fråga på grundval av sitt BKB innan den bestämmelse antogs (10) som leder till att BKB blir ogiltigt.