Yttrande om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om användandet av telematik inom den europeiska transportsektorn (96/C 18/09)

Den 30 mars 1995 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med arbetsordningens artikel 23, tredje stycket, att yttra sig om ovan nämnda meddelande.

Sektionen för transport och kommunikation som ansvarat för kommitténs förberedande arbete utsåg Achim Denkhaus till föredragande. Vid hans frånfälle överfördes uppdraget till D H Kielman, och sektionen antog sitt yttrande den 29 september 1995.

Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 329:e plenarsession (sammanträdet den 25 oktober 1995) följande yttrande.

1. Huvudsakligt innehåll i kommissionens meddelande

1.1. Rapporten bygger på en mångsidig beskrivning av transportproblematiken och innehåller en analys av den telematikanvändning och de telematiktjänster som diskuteras för närvarande. Rapporten innehåller också ett antal förslag på framtida verksamheter för kommissionen.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Högre levnadsstandard, tillväxt, sysselsättning och förbättrad konkurrenskraft kommer i framtiden att leda till en ytterligare utvidgning av passagerar- och varutransporterna i Europeiska unionen. Genom att öka infrastrukturens och fordonsutnyttjandets produktivitet kommer denna ökning av trafikinsatsernas värde att kunna kontrolleras genom en mindre tillväxt i transportinsatserna och därmed av trafiken. Knappa resurser i fråga om tillgängliga områden, miljöbelastning och energi gör sådana åtgärder nödvändiga. Tillämpningen av telematik på transportområdet kan på ett avgörande sätt bidra till att höja infrastrukturens och fordonsutnyttjandets produktivitet. Säkerheten - som är en väsentlig del av transportkvaliteten - kan också höjas genom att man använder telematik.

2.2. Rörligheten är inget mål i sig utan är snarare ett medel för att nå andra mål. Kan man därför tala om "hållbar rörlighet"? Å ena sidan förutsätter detta att rörligheten kan styras. Å andra sidan ligger frågan om rörlighet och dess rimlighet öppen för en mycket bred subjektiv bedömning. Termen "hållbar rörlighet" (kommissionens vitbok 1992) ger upphov till frågan om en sådan rörlighet går att genomföra på lång sikt. I detta hänseende kommer tillämpningen av telematiken på transportområdet att vara av avgörande betydelse i framtiden.

2.3. Tillämpningen av telematik på transportområdet har tidigare varit av stor vikt för alla slags transporter och deras samordning och detta kommer att bli än tydligare i framtiden. Transport på vägar, järnväg, inre vattenvägar, sjöfarts- och flygtransporter och i synnerhet samordningen av transporter på flygplatser, i hamnar, på terminaler och stationer utgör ett betydande verksamhetsområde för den framtida tillämpningen av telematiken vid sidan om dagens system. Den systemövergripande telematikstrukturens inverkan på olika kombinerade transportsätt bör särskilt beaktas.

2.4. När telematiken används på rätt sätt kommer den att förbättra kapacitetsutnyttjandet av infrastrukturen. Man kan utan tvivel nå mycket positiva effekter genom att undvika överbelastning av systemet och därmed köbildning genom att öka trafiksäkerheten på vägarna. Genom att tillhandahålla information för planering av vägval som grundar sig på den faktiska transportvolymen och en samordning av trafikflödena kan man minska antalet olyckor.

När det gäller flaskhalsar för den totala kapaciteten kan dock inte telematiken ersätta kapacitetseffektiva investeringar.

2.5. Kommittén anser vidare att telematiken inte får användas för att tvinga fram trafikomflyttningar eller för att minska trafiken, något man kräver i många kretsar. Detta krav grundar sig dock på okunskap när det gäller vägtransporternas faktiska omflyttningspotential och den otillräckliga kapaciteten ifråga om miljövänligare fordon. Telematikens huvudsakliga målsättning bör i stället vara en ökad trafiksäkerhet och större effektivitet hos alla trafikföretag. Telematiken bör dessutom bidra till bättre spridning och förståelse av information inom kommunikationssektorn, till exempel om utbud och datatvärsnitt som erbjuds av privata och offentliga leverantörer av transportoch infrastrukturtjänster. Härmed skapas förutsättningar för utvigdat utnyttjande av kombinerade transporter och för bättre samkörningsmöjlighet mellan systemen. Transportföretagets fria val är när allt kommer omkring den kortaste vägen för att nå det mest effektiva transportsystemet.

2.6. Telekommunikation och informationsteknologi kan dock ersätta behovet av fysiska transporter inom vissa områden, exempelvis genom telefonförsäljning eller distansarbete.

2.7. Övergripande system för hela Europa, som även omfattar telematiksystem, kan bromsa konkurrensen. Vid framtagande av olika system bör åtgärder vidtas för att undvika offentliga och privata monopol på både nationell och europeisk nivå.

2.8. Kommissionens meddelande räknar upp en rad mål som kan uppnås med telematikens hjälp. Det görs dock ingen klar uppdelning mellan primära och sekunda mål. Detta kan leda till att det skapas alltför höga förväntningar när det gäller telematikens möjligheter på transportområdet.

2.9. Mot bakgrund av den information som finns tillgänglig om dagens och framtidens telematikstyrda transportsystem samt de behov som uppstått med anledning transporttjänsternas expansion kan man urskilja följande huvudsakliga målsättningar:

- förbättrad säkerhet;

- minskad miljöförstöring;

- ett större utnyttjande av infrastrukturen, bl a genom minskade köer;

- trafikantfördelar vad beträffar graden av fordonsanvändande och belastning.

Dessa målsättningar är utformade för att förbättra infrastrukturanvändarnas produktivitet, skydda resurserna och skapa kvalitetsförbättringar. Detta är mycket positivt för konkurrenskraften och bidrar således till att höja sysselsättningen i Europeiska unionen.

När det handlar om att avgiftsbelägga användandet av infrastrukturen erbjuder telematiken en metod att bättre tillämpa principen "användaren betalar" med den fördelen att avkastningen hamnar där kostnaden uppstår. Detta är inte alltid fallet vid exempelvis accis på diesel, då användaren betalar en avgift men avkastningen inte hamnar där den borde (man kan tanka i Nederländerna och köra bil i Tyskland).

2.10. En effektiv telematik på transportområdet omfattar styrning och sammankoppling av transporterna. Detta leder till att trafikanternas och användarnas frihet förändras. En samhällelig samstämmighet måste därför uppnås i fråga om vilken förändringsgrad som skall accepteras för att upprätthålla och utveckla rörligheten.

2.11. Genom att införa telematiken på transportområdet som ett ytterligare villkor för infrastrukturanvändandet kommer den teknologisk-organisatoriska risken att öka. Transporter kommer att bestå av ytterligare en dimension som oundvikligen medför teknologiska och underhållsmässiga risker. Detta får konsekvenser för människorna i Europa när det gäller det totala trafiksystemets tillgänglighet och känslighet. Man kan frukta att det kan uppstå negativa följder för transportmarknadernas aktörer när exempelvis otillräckligt prövade teknologier ger upphov till fel i automatiska avgiftssystem på vägarna eller när det uppstår trafikstörningar, något som ju sådana system faktiskt är avsedda att avhjälpa.

Genom att undersöka målens objektiva och subjektiva värde på detta område bör man utvärdera huruvida telematikens obestridliga fördelar står i rimlig proportion till denna ytterligare risk.

2.12. En nödvändig förutsättning för en effektiv telematik är dock att transportanvändarna accepterar att man tillämpar telematiken på transportområdet. Om inte detta accepteras i tillräckligt hög utsträckning (antal användare, nyttjandefrekvens) kommer systemen att vara oekonomiska och ineffektiva.

Viktiga förutsättningar för att garantera att systemet accepteras är att man klargör de grundläggande frågorna som rör systemets syfte, grad av frihet och risk. Telematiken måste kännetecknas av insyn. Det måste finnas tillgänglig information och människor måste utbildas i att använda systemet.

3. Med hänsyn till den otvivelaktigt positiva effekt som användandet av telematik kan få inom transportområdet och med hänsyn till det faktum att den konkreta politiska debatten är otillräckligt definierad lägger kommittén fram följande förslag för att telematiken skall användas i större utsträckning på den europeiska transportmarknaden.

Följande åtgärder måste vidtas:

- målen måste tydliggöras;

- ett lämpligt politiskt klimat måste skapas;

- villkor för tillämpningen måste fastslås; och

- systemet måste genomföras.

3.1. De huvudsakliga målen för användandet av telematik, såsom definieras i listan över målsättningar under punkt 2.9, bör tydliggöras i en diskussion med samtliga berörda parter och en samstämmighet bör uppnås. Dessa mål kan inte uppnås på egen hand utan enbart genom gemensamma ansträngningar.

3.1.1. Aktörerna på transport- och infrastrukturmarknaderna, statliga organ på alla nivåer inklusive lokala och regionala organ, telematikanvändare och inte minst de socio-ekonomiska intresseorganisationerna bör inbegripas i diskussionen om målen med användandet av telematiken.

3.1.2. De huvudsakliga teknologiska systemen för att tillämpa telematiken på transportområdet har utvecklats. Nu måste man besluta hur och i vilket syfte dessa system skall användas.

3.2. Det politiska klimatet måste kännetecknas av långsiktighet och tillit. Politiken skall vara konsekvent och harmoniseras på samtliga beslutsfattande nivåer.

3.2.1. Till att börja med måste man nu klarlägga vilka politiska nivåer som ansvarar för vilka områden, vilken inverkan de efterföljande besluten får och i vilken utsträckning de kommer att vara obligatoriska.

3.2.2. Ett annat kritiskt element av politisk natur är att utreda vilken grad av frihet som krävs för rörlighet och telematiksystem inom transportsektorn.

3.2.3. Den riskavvägning som tas upp i punkt 2.11 ovan måste diskuteras och avgöras av dem som berörs.

3.2.4. Alla som på något sätt deltar i användandet av telematik för transportsektorn ska omfattas av personalföreskrifter som ska beslutas genom politiskt samförstånd.

3.2.5. Två frågor måste utredas: a) om införandet av telematiksystem i transportsektorn bör utföras av offentliga myndigheter eller den privata sektorn; b) graden av konkurrens på marknaden för telematiktjänster. Kommittén lutar åt att den offentliga sektorn bör stå för den telematikanvändning som syftar till att effektivisera trafikflödet och förbättra säkerheten, medan den privata sektorn bör stå för kompletterande tjänster. Det är i alla händelser fallet att gränslinjen mellan offentlig och privat sektor förändras, vilket kommissionens dokument också konstaterar. Denna utveckling kommer utan tvivel att präglas av informationsteknologin, och kommittén stöder därför att man inrättar ett partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn på detta område, enligt kommissionens förslag.

3.3. Pålitliga användningsförhållanden måste skapas.

3.3.1. Systemen måste utformas så att de tillgodoser de standarder som gäller för teknologisk överföring inom hela gemenskapen och så att de blir flexibla och kompatibla med framtida krav.

3.3.2. Ett omfattande regelverk med bindande standarder kräver en enhetlig europeisk rättslig grund som erkänns och tillämpas på alla nivåer (medlemsstatlig, regional etc). Politiska beslut bör i möjligaste mån motverka osäkerhet och skapa säkra och stabila förutsättningar för konsumenter och producenter.

3.3.3. Ansvarsfördelning (tilldelning av roller) måste bestämmas för att utveckla och sköta den övergripande strukturen för telematik, för att förbereda infrastrukturen inom transportsektorn för telematiksystem och för att inbegripa användarna av transporttjänsterna. I synnerhet är det viktigt att förbindelser upprättas mellan infrastrukturen för själva transporten och den för telematiksystemen.

3.3.4. En lista över möjliga deltagare (ansvariga för infrastrukturen, transportörer, samordnande organisationer etc) måste upprättas. Det måste avgöras huruvida exempelvis fotgängare, cyklister, privata flygplan och fritidsbåtar ska innefattas eller ej i väg-, flyg- respektive sjötransport.

3.3.5. Användningsförhållandena för användarna av telematiksystem måste vara tillräckligt flexibla och i minsta möjliga mån inverka på konkurrensen, utan att för den skull påverka den övergripande effektiviteten i systemet.

3.3.6. Sofistikerade telematiksystem möjliggör för systemoperatörerna att samla information genom transportörernas förflyttningar. Av integritetsskäl är det då av största vikt att skydda individernas rättigheter och personliga data.

3.3.7. Effekten av elektromagnetiska fält och andra och andra faktorer som påverkar hälsan är inte fullständigt klarlagda. Därför är särskild vaksamhet nödvändig på detta område.

3.4. De vinster som kan göras tack vara användningen av telematik inom transportsektorn är så betydande att de som tar del av vinsten också bör tillhandahålla systemen. Därför bör utbyggnaden av systemen huvudsakligen överlåtas på den privata sektorn. I den mån allmänna intressen berörs av telematiktillämpningen är emellertid offentliga investeringar på området önskvärda.

Vid införandet av telematiksystem kan kommersiella eller privata transportörer som mest få statlig hjälp i form av tillskottsfinansiering.

3.4.1. En viktig del av införandet av systemen består i att utbilda människor i att använda dem. Körkortsutbildningen för förare inom transportsektorn bör snarast möjligt innefatta tillämpande av telematiksystem. Telematiksystem bör utformas på ett så användarvänligt sätt att alla transportörer kan använda sig av dem.

3.4.2. Det tycks vara en god idé att rikta uppmärksamheten på små och medelstora företag, men transportsektorn domineras av små företag. Vad som i andra branscher betecknas som små och medelstora företag är inom transportbranschen i regel stora koncerner. För närvarande riktas förhållandevis lite uppmärksamhet på små och medelstora företag. Det finns mycket att göra på området men men väldigt få företag utnyttjar möjligheten.

3.4.3. De tjänster inom transporttelematik som tillför ett mervärde bör lämnas helt åt marknaden, dvs åt det fria spelet mellan utbud och efterfrågan hos användare och användargrupper. En offentlig debatt i enlighet med punkterna 3.1, 3.2 och 3.3 anses inte nödvändig.

3.4.4. Det är svårt att på basis av telematikanvändandet i transporten tillhandahålla marknadsinformation om utbud och efterfrågan på frakttjänster. Leverantörer är rädda att deras strategier för marknadssegmentering ska äventyras och att efterfrågan antingen i kvalitativt eller kvantitativt avseende inte ska motsvaras. Av denna anledning ser transportörerna skeptiskt på marknadsinformationen, åtminstone då den inte utvärderas i ett större sammanhang.

4. Avslutande synpunkter

4.1. De nu existerande standarderna för telekommunikation över hela Europa har visat sig utmärkta för specifika telematiktillämpningar i transporten. För att förbättra säkerheten, utnyttjandet av fordonen, minska föroreningar och undvika trafikstockningar bör vi snarast i hela Europa skapa de politiska förutsättningar som behövs för att införa systemet, som därefter kan överlåtas på den privata sektorn.

4.2. Ekonomiska incitament på transportområdet främjar initiativ från privata företag både vad gäller leverantörer och användare av telematiksystem. Makroenkonomiska kostnads-/nyttoanalyser måste innefatta icke-kvantitativa faktorer av social och politisk natur. Diskussionen om målsättningar, medel för att uppnå dessa och konsekvenser måste ändå göras så uppriktigt och objektivt som möjligt. Alla berördas åsikter måste också tas i beaktande.

4.3. Utvecklingen av transeuropeiska transportnätverk är ett bra tillfälle att fastställa målsättningar, den politiska strukturen och de förutsättningar som är nödvändiga för användandet av telematik i transportsektorn. Vi bör utnyttja detta tillfälle.

4.4. Telematiktillämpningar i transportsektorn utgör onekligen en viktig investering för Europas framtid. Det är hög tid att utnyttja och bygga vidare på våra teknologiska framsteg genom att praktiskt använda dem.

Bryssel den 25 oktober 1995.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Carlos FERRER