Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om:

- "Förslag till rådets beslut om godkännande av Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken, antaget i Madrid den 27 juni 1989" (), och - "Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken för att verkställa Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken, antaget i Madrid den 27 juni 1989" () (97/C 89/06)

Den 17 oktober 1996 och den 2 december 1996 beslutade rådet, i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslagen.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 8 januari 1997. Föredragande var Manuel Ataíde Ferreira.

Vid sin 342:a plenarsession den 29-30 januari 1997 (sammanträdet den 29 januari 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 94 röster för, 1 emot och 4 nedlagda röster.

1. Uppläggning

Detta yttrande behandlar förslaget om godkännande av Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken (KOM(96) 367 slutlig), som antogs i Madrid den 27 juni 1989 (Madridprotokollet), samt behovet av att ändra rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 (KOM(96) 372 slutlig) om gemenskapsvarumärken (varumärkesförordningen).

2. Anslutningen till Madridprotokollet

2.1. Syftet med Madridprotokollet är att lösa några av de problem som vissa länder ställdes inför när de skulle ansluta sig till Madridöverenskommelsen av den 14 april 1981 om internationell registrering av varumärken.

2.2. Kommissionens förslag framställer på ett bra sätt de ändringar som Madridprotokollet innebär jämfört med tidigare överenskommelse, och som kan sägas vara allmänt gynnsamma för de berörda parterna. Den enda betydelsefulla ändringen är ändringen av artikel 14.1b. Denna gör det möjligt för mellanstatliga organisationer att ansluta sig till Madridprotokollet under förutsättning att de uppfyller de villkor som stipuleras i underavdelningarna i) och ii). Europeiska gemenskapen - som föranledde förändringarna - uppfyller båda villkoren.

2.3. Enligt gemenskapslagstiftningen måste gemenskapens anslutning till internationella avtal stödjas av a) fördragets artikel 228.2, andra meningen och 228.3 första stycket, som ger Europeiska gemenskapen rätten att ingå avtal med andra stater eller internationella organisationer, samt b) fördragets artikel 235, som ligger till grund för gemensamma regler (i detta fall varumärkesförordningen).

2.4. Madridprotokollsystemet kan sammanfattas som följer:

2.4.1. Internationell registrering (som bygger antingen på ett befintligt varumärke eller en ny nationell eller regional registrering) är kopplad till en enda formalitet som motsvarar en hel rad nationella eller regionala ansökningar.

2.4.2. En ansökan måste lämnas in till ansvarig myndighet hos en kontraktsslutande part (enligt Madridprotokollets artikel 2.2 och 2.3) och den ansökande måste uttryckligen ange de kontraktsslutande parter på vilkas territorium den ansökande vill skydda sitt varumärke.

2.5. Ett sådant system är enkelt, billigt och obyråkratiskt. Ett enda förfarande ersätter en hel serie ansökningar som annars skulle ha behövt lämnas in till respektive nationell och regional myndighet. Detta främjar helt säkert det internationella samarbetet och utvecklingen av handeln.

2.6. Madridprotokollsystemet har fördelen att det potentiellt kan tillämpas i hela det territorium som omfattas av samtliga kontraktsslutande parter i Pariskonventionen om skydd av industriell egendom från 20 mars 1983. Detta innebär alltså att under Madridprotokollet kan en varumärkesinnehavare få sitt märke skyddat i alla de medlemsländer som är avtalsslutande parter i Pariskonventionen.

2.7. Det finns god anledning att tro att det skydd som Madridkonventionen erbjuder kan få varumärkesinnehavare att avstå från att ansöka om gemenskapsvarumärkning för att skydda sin industriella egendom ().

2.8. Med tanke på att innehavaren av ett gemenskapsvarumärke för närvarande dessutom inte kan ansöka om internationell registrering som bygger på gemenskapsmärket, är det också sannolikt att det befintliga systemet i vissa fall (särskilt när varumärkesinnehavarna vill påbörja handel med medlemsstater och icke-medlemsstater) kan få kandidater att gå tillbaka till nationellt eller regionalt skydd, vilket allvarligt skulle försvåra tillämpningen av gemenskapens varumärkesförordning och underminera arbetet för kontoret för harmonisering på den inre marknaden (OHMI) ().

2.9. Vidare reglerar Madridprotokollet och varumärkesförordningen olika aspekter; den förra fastställer ett standardförfarande för ansökningar om registrering av varumärken, medan den senare erbjuder en standardiserad regional ram för varumärkesskydd.

2.10. Följaktligen står de två skyddssystemen inte i konflikt med varandra, utan de kompletterar faktiskt varandra. Detta innebär helt enkelt att Madridprotokollet låter ansökare av och innehavare av gemenskapsvarumärken ansöka om internationellt skydd genom att lämna in en internationell ansökan, och innehavare av internationella registreringar kan ansöka om skydd av deras varumärken som gemenskapsmärken.

2.11. Som ett resultat av att de två systemen är kopplade till varandra kan industrin under Madridprotokollet lättare dra nytta av gemenskapsmärkningens fördelar, och innehavare av gemenskapsmärken kan få internationellt skydd tack vare samma protokoll. Detta kommer utan tvivel att skapa goda handelsförutsättningar mellan Europeiska gemenskapen och berörda icke-medlemsländer.

2.12. Kommissionen, som klart stöder en gemenskapsanslutning till Madridprotokollet, föreslår i enlighet med protokollet att rådsordföranden skall bifoga en deklaration till anslutningsinstrumentet när instrumentet lämnas in till generaldirektören för Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (WIPO). Den föreslagna deklarationen berör endast det individuella avgiftssystemet som behandlas i Madridprotokollets artikel 8.7, och det är den artikeln som deklarationen gäller.

2.13. Kommittén vill dock understryka konsekvenserna av artikel 8.7 första och andra styckena och det faktum att, som kommissionen själv påpekar, den individuella avgiften måste fastställas så snart uppgifter finns tillgängliga om de besparingar som görs tack vare det internationella förfarandet.

2.14. Kommittén vill också påpeka att anslutningsinstrumentet i enlighet med förslagets artikel 2 inte får lämnas in förrän åtgärder har vidtagits på gemenskapsnivå för att koppla samman de två systemen. Detta gäller särskilt de ändringar av varumärkesförordningen som skall göras.

2.15. Artikel 3 i kommissionsförslaget är helt befogad. De individuella medlemsstaternas positioner kommer att skyddas av artikel 3.2.

2.16. Kommittén vill dock betona att Belgien, Luxemburg och Nederländerna redan har harmoniserat sin lagstiftning för varumärken, ritningar och modeller genom "den enhetliga varumärkeslagstiftningen för Beneluxländerna", vilket bör utgöra en förebild för alla länder i strävan efter en harmonisering på andra områden. Det vore därför önskvärt att kommissionen tog initiativ till en harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning för ritningar och modeller.

2.17. Kommittén betonar dessutom att varje medlemsstat själv måste kunna ansluta sig till Madridprotokollet. Detta medför endast fördelar och ligger för övrigt i linje med de överenskommelser som nåddes inom ramen för EES-avtalet i Porto den 2 maj 1992.

3. Ändring av varumärkesförordningen

3.1. Europeiska kommissionen har också lagt fram ett förslag till rådets förordning om ändring av varumärkesförordningen (), med hänvisning till att det finns anledning att föra samman alla bestämmelser om internationell varumärkesregistrering i en enda lagtext. Kommittén stöder detta.

3.2. Kommissionen påpekar också mycket riktigt att "i princip är reglerna för internationella registreringar som designerar Europeiska gemenskapen desamma som de regler som gäller gemenskapsvarumärkena", och "av dessa skäl innehåller de föreslagna reglerna många korshänvisningar till andra artiklar i förordningen". Detta rättfärdigar i sig att de föreslagna reglerna förs in i varumärkesförordningen.

3.3. Kommittén håller med om att en anslutning till Madridprotokollet kommer att innebära fördelar för gemenskapen och om att alla regler behöver föras samman i en enda lagtext. Kommitténs uppgift är nu att bedöma de föreslagna reglerna, vars gemenskapsrättsliga grund också bör betraktas med utgångspunkt i fördragets artikel 235. Detta ligger i linje med inledningens text som presenterar anledningarna till anslutningen och behovet av att ändra varumärkesförordningen.

3.4. Kommittén stöder ordalydelsen i förslagets artikel 1 om införandet av en ny avdelning om internationell registrering av varumärken. Titeln på denna avdelning stöds också.

3.5. Den nya avdelningen XIII består av 18 artiklar som utgör en sammanhängande helhet. Den huvudsakliga målsättningen - som är att göra de två systemen för varumärkesregistrering förenliga - behandlas uttömmande.

3.6. Kommissionens förslag har emellertid en tendens att anpassa det internationella systemet för varumärkesregistrering till gemenskapens gamla varumärkessystem. Därför bygger de lösningar man valt i stort sett på gemenskapens varumärkesförordning.

3.7. De viktigaste artiklarna i kommissionsförslaget bör ändå framhävas. De är:

3.7.1. Artikel 140, eftersom den fastställer som en allmän regel att varumärkesförordningen och de olika tillämpningsförordningarna gäller de internationella ansökningar som lämnats in till WIPO och som designerar gemenskapen. Kopplingen mellan de två systemen är avhängig av denna regel.

3.7.2. Artikel 142.1 kräver att ansökningar avfattas på ett språk som är godkänt hos WIPO:s internationella byrå. Detta innebär att bara språk som är godkända enligt Madridprotokollet (dvs. engelska eller franska), som också är byråns språk, får användas. Kommittén vill påpeka att det på denna nivå av internationell rätt inte finns någon anledning att försöka göra det möjligt att använda samtliga medlemsstaters språk.

3.8. Följande förslag stöds till fullo:

3.8.1. Möjligheten att hävda företräde för äldre identiska varumärken enligt varumärkesförordningens artikel 34 och 35.

3.8.2. Det faktum att ansökningar om internationell registrering skall granskas i förhållande till absoluta grunder för avslag, på samma sätt som ansökningar om gemenskapsvarumärken.

3.8.3. Nödvändigheten av att byrån utarbetar en granskningsrapport för gemenskapen.

3.8.4. Möjligheten att inom nio månader överklaga internationella registreringar som designerar Europeiska gemenskapen, i enlighet med varumärkesförordningens artiklar 8, 42 och 43.

3.8.5. Möjligheten att omvandla ansökningar om internationell registrering som designerar Europeiska gemenskapen till nationella varumärkesansökningar, vilket redan är fallet i fråga om registrerade gemenskapsvarumärken i enlighet med varumärkesförordningens artiklar 108 och 110.

3.8.6. Det faktum att internationella registreringar som skyddas inom Europeiska gemenskapen skall omfattas av samma regler för användning som gemenskapsvarumärken, särskilt när det gäller giltighetsperioder och datum för dessa perioders början.

3.8.7. Möjligheten att omvandla internationella registreringar som designerar gemenskapen, och som upphävts till följd av ett "centralt angrepp", till (ej internationella) gemenskapsansökningar.

3.9. Med hänsyn till förslagets artikel II vill kommittén påpeka att en tremånadersperiod är nödvändig mellan inlämnandet av anslutningsinstrumentet och protokollets ikraftträdande, för att undvika problem som kan orsakas av att ett juridiskt instrument träder i kraft senare.

4. Slutsatser

Med hänsyn till ovanstående kommentarer om betydelsen av att Europeiska gemenskapen ansluter sig till Madridprotokollet och ändringen av kommissionens föreslagna metoder för att uppnå detta mål, välkomnar kommittén kommissionens förslag, och

- stöder Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om internationell registrering av varumärken,

- stöder tillägget av avdelning XIII till rådets förordning (EG) nr 40/94,

- önskar att kommissionen skall vidta åtgärder för att harmonisera de nationella lagstiftningarna för ritningar och modeller.

Bryssel den 29 januari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() Den officiella statistiken är mycket talande. Av alla ansökningar från varumärkesinnehavare i medlemsstaterna, gällde drygt två tredjedelar skydd i icke-medlemsländer (WIPO-statistik om internationella varumärken 1995).

() EGT nr L 11, 14.1.1994.

() EGT nr C 293, 5.10.1996, s. 11.

() EGT nr C 300, 10.10.1996, s. 11.