Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiven 2005/29/EG och 2011/83/EU vad gäller mer konsumentmakt i den gröna omställningen genom bättre skydd mot otillbörliga affärsmetoder och bättre information

(COM(2022) 143 final – 2022/0092 (COD))

(2022/C 443/10)

Föredragande: Thierry LIBAERT Medföredragande: Gonçalo LOBO XAVIER

Europeiska unionens råd, 12.4.2022 Europaparlamentet, 7.4.2022 Rättslig grund Artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt Ansvarig sektion Inre marknaden, produktion och konsumtion Antagande av sektionen 27.6.2022 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 82/0/3 Antagande vid plenarsessionen 14.7.2022 Plenarsession nr 571 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 209/0/1

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) stöder kommissionens förslag, som syftar till att stärka konsumenternas handlingsförmåga till förmån för den gröna omställningen. Kommittén uppmanar kommissionen att upprätthålla en hög ambitionsnivå, med tanke på att detta arbete har positiv ekonomisk, social och miljörelaterad inverkan.

1.2 EESK betonar att det är nödvändigt att göra alla ansträngningar som krävs för att information systematiskt ska göras tillgänglig för konsumenterna, i synnerhet när det gäller reservdelar och reparationshandböcker samt planerade programvaruuppdateringar.

1.3 EESK uppmanar eftertryckligen kommissionen att vara ambitiös genom att genomföra principen om ett reparerbarhetsindex för elektroniska produkter och vitvaror. Indexet bör motsvara konsumenternas förväntningar både när det gäller det varierande utbud av produkter som omfattas och de kriterier som tas i beaktande.

1.4 Utöver frågan om produkternas reparerbarhet anser EESK att kommissionen under de kommande åren bör gå vidare med principen om ett enkelt och samordnat uppvisande av produkters hållbarhet.

1.5 Det handlar också om att främja utbildning av nya reparatörer och kompetenshöjning för befintliga aktörer, vilket är en förutsättning för utvecklingen av reparationer, som är en viktig källa till sysselsättning för vår kontinent. Kommittén uppmanar också EU att minska sitt beroende av råvaror för att stärka sin förmåga att utföra reparationer och skaffa reservdelar. Europa är dessutom i behov av en seriös och effektiv återindustrialiseringspolitik. Den senaste tidens kriser har visat på svagheter som bör ses som möjligheter till återhämtning.

1.6 Det är nödvändigt att se till att garantins giltighetstid visas, och det är dessutom nödvändigt att bättre skydda konsumenterna mot förväxlingar mellan de rättsliga och kommersiella garantierna. Vidare bör företräde för reparationer, inom ramen för garantin, framför utbyte till en ny vara främjas, dock utan att konsumenternas fria val av gottgörelse begränsas.

1.7 EESK samtycker till tillägget av nya affärsmetoder i förteckningen över metoder som betraktas som otillbörliga, i syfte att främja längre livslängd för produkterna. EESK uppmanar dock kommissionen att gå längre än informationsskyldigheten på tre punkter. — Teknik som används för att förkorta en produkts livslängd: Enligt EESK bör dessa metoder föras upp bland de otillbörliga affärsmetoderna, utöver enbart avsaknad av information. — Det faktum att vissa varor inte kan repareras: Avsiktliga reparationshinder skulle likaså kunna betraktas som otillbörliga affärsmetoder, och inte enbart avsaknad av information i denna fråga. — Uppdateringar som kan orsaka funktionsstörningar: I detta avseende bör det säkerställas att uppdateringen kan avinstalleras.

1.8 Förstärkningen av konsumenters handlingsförmåga bör åtföljas av bättre skydd mot vilseledande marknadsföring. I det syftet bör den rättsliga ramen för marknadsföring på ett bättre sätt införliva målen för hållbar utveckling.

1.9 I marknadsföring bör det således vara förbjudet att göra omotiverade påståenden, vilket ofta görs om koldioxidneutralitet, och anspelningar på eller framställningar av beteenden som går stick i stäv med skyddet av miljön och bevarandet av naturresurser. Kapaciteten att kontrollera miljöpåståenden måste också stärkas.

1.10 I syfte att förhindra all förväxling, och mot bakgrund av spridningen av miljömärkningar som ofta är självvalda, bör kommissionen i högre grad framhålla EU:s miljömärke och behovet av certifieringsförfaranden på märkningsområdet.

1.11 EESK uppmanar EU att stärka skyddet för personer som rapporterar om produkters miljöegenskaper, till förmån för rapporter om otillbörliga affärsmetoder.

1.12 Avslutningsvis uppmanar EESK kommissionen att främja kraftigt ökad medvetenhet bland konsumenterna om betydelsen av ansvarsfull konsumtion.

2. Sammanfattning av kommissionens meddelande

2.1 Det förslag till direktiv som behandlas syftar till att förbättra konsumenträttigheterna genom att ändra två direktiv som skyddar konsumenternas rättigheter på EU-nivå, nämligen Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG ( 1 ) om otillbörliga affärsmetoder och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU ( 2 ) om konsumenträttigheter Förslaget syftar till att bidra till en cirkulär, ren och grön ekonomi i EU genom att ge konsumenterna möjlighet att fatta informerade inköpsbeslut och därigenom bidra till en mer hållbar konsumtion. Det riktar sig även mot otillbörliga affärsmetoder som vilseleder konsumenter från hållbara konsumtionsval.

2.3 I förslaget föreskrivs en rad åtgärder för att uppdatera befintlig konsumentlagstiftning för att säkerställa att konsumenter är skyddade och aktivt kan bidra till den gröna omställningen. Enligt direktivet om konsumenträttigheter är näringsidkare för närvarande skyldiga att informera konsumenterna om varornas eller tjänsternas huvudsakliga egenskaper.

2.4 Eftersom det emellertid inte finns något krav på att tillhandahålla information om att det saknas kommersiella garantier för hållbarhet ger direktivet inte tillverkarna tillräckliga incitament att tillhandahålla sådana garantier till konsumenterna. Forskning visar att när konsumentprodukter erbjuds med en kommersiell garanti är informationen om sådana garantier och det sätt på vilket avgifter tas ut från konsumenten ofta otydligt, inexakt eller ofullständigt, vilket gör det svårt för konsumenter att jämföra produkter och att skilja mellan den kommersiella garantin och den (obligatoriska) rättsliga garantin ( 6 )

2.5 Vidare innehåller direktivet inte något särskilt krav på att informera konsumenter om möjligheterna att reparera varorna. Sådan information, som skulle göra det möjligt att uppmuntra reparation av varor och vara särskilt värdefull för att hjälpa konsumenter att bidra till den cirkulära ekonomin, saknas till stor del vid försäljningsstället. Nyligen genomförda studier visar att upp till 80 % av konsumenterna i EU hävdar att de har svårt att hitta information om hur lätt det är att reparera en produkt ( 7 )

3. Allmänna kommentarer

3.1 I dagsläget klagar majoriteten av de europeiska konsumenterna över att det saknas information om konsumtionens miljöpåverkan. I samband med det offentliga samråd som anordnades av kommissionen bekräftades detta faktum. Den Eurobarometer som genomfördes 2012 om europeiska konsumenters beteenden och attityder i förhållande till miljövänliga produkter visade att 92 % av de europeiska svarandena såg positivt på tillgänglig information om produkters livslängd.

3.2 Bristen på information är skadlig, med tanke på att tydlig och läslig information främjar beteendeförändringar. Denna effekt har bekräftats av EESK som, i samband med sin studie bland 3 000 europeiska konsumenter, genomförde en simulering av uppvisandet av livslängden för vanliga konsumentprodukter på en näthandelssajt. Enligt studien leder uppvisandet av livslängden till en försäljningsökning på 56 % för produkter med lång livslängd.

3.3 Bristen på konsumentinformation är av avgörande social betydelse. Svårigheter med koppling till köpkraft visar än en gång på behovet av att stödja medelinkomstgrupper och missgynnade grupper till förmån för reparationer och en mer ansvarsfull konsumtion. Att förbättra konsumentinformationen med enkla medel är ett sätt att bidra till att göra ansvarsfull konsumtion mer tillgänglig för de mest utsatta.

3.4 Bättre konsumentinformation bidrar till att stärka de europeiska företagens ekonomiska modell. Mot bakgrund av riskerna för dumpning med koppling till import av billiga produkter kan mikroföretag, små och medelstora företag och deras uppdragsgivare få ökad uppmärksamhet bland konsumenterna. De skulle på så vis kunna uppvärdera kvaliteten på produkter som tillverkas i Europa.

3.5 Detaljhandlare och fysiska butiker i Europa kan även dra nytta av de kommande lagstiftningsändringarna, i den mån de kan öka sin komparativa fördel i förhållande till nätbutiker. Den rådgivningsroll som den fysiska försäljaren tillhandahåller stärks av den nya information som ges till konsumenten. En sådan utveckling främjar sysselsättningen i EU. I detta syfte behöver Europa tillräckliga personalresurser. EESK uppmanar kommissionen att stödja utbildningsinsatser för företag, särskilt små och medelstora företag.

3.6 Om det är nödvändigt att tillhandahålla anpassad miljöinformation måste det säkerställas att all miljöpåverkan tas i beaktande. Klimatavtrycken, som mäts i form av utsläpp av växthusgaser, har en central plats i den offentliga debatten, men utgör endast en del av miljöpåverkan. Analyserna av produkters livscykel visar således att miljöpåverkan, när det gäller merparten av konsumentvarorna, framför allt uppstår i samband med resursutvinningen och produkttillverkningen, vilket ligger till grund för miljöprioriteringen med fokus på att förlänga produkternas livslängd.

3.7 Européernas genomsnittliga konsumtion är i alla dessa hänseenden inte hållbar ur miljösynpunkt. Utifrån beräkningen av det ekologiska fotavtrycket skulle exempelvis européernas livsstil kräva motsvarande 2,8 jordklot.

3.8 I många fall bidrar produkternas utformning till att förkorta deras livslängd, genom såväl tekniska processer och reparationshinder som programvaruteknik. Det planerade åldrande som följer av detta utgör en av de främsta orsakerna till missnöje bland konsumenter, som är drabbade av kraftig informationsasymmetri.

3.9 Slutligen konstaterar EESK att kriget i Ukraina gör det än mer nödvändigt att stärka Europas strategiska oberoende. I det avseendet bör initiativ som bidrar till bättre livslängd för produkter, särskilt de som innehåller strategiska metaller, uppmuntras.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Ge konsumenterna ytterligare information om varors hållbarhet

4.1.1 Konsumentinformationen måste förbättras, med tanke på hur viktig frågan om produkters livslängd är. I detta avseende välkomnas kommissionens förslag, i och med att det syftar till att systematisera tillhandahållandet av information om tillgång till reservdelar, om bruksanvisningar och om den period som omfattas av programvaruuppdateringar.

4.1.2 Det bör påpekas att avsaknad av information är skadlig, men att spridning av för omfattande eller teknisk information nästan är lika skadlig.

4.1.3 EESK uppmärksammar kommissionen på de potentiella nackdelar som är förknippade med den nya information som föreslås via elektroniska etiketter och qr-koder. Utöver den ytterligare digitala miljöpåverkan som tekniken för med sig bör det påminnas om att alla extra steg (att behöva ta fram sin smartphone, klicka, läsa in …) är ytterligare ett hinder för ansvarsfull konsumtion.

4.1.4 Kommissionens förslag är ett steg i rätt riktning, i och med att det kopplar samman utmaningarna rörande kommunikation med dem som rör produkters planerade åldrande. Den första etappen för att stärka konsumentinformationen bör bestå i att införa ett reparerbarhetsindex för största möjliga antal produkter, vilket finns i Frankrike sedan 2021. Reparerbarhet utgör faktiskt en av de aspekter som är enklast att mäta när det gäller en produkts hållbarhet.

4.1.5 För att kunna svara mot utmaningarna bör reparerbarhetsindexet utformas på ett ambitiöst sätt i åtminstone två avseenden. Å ena sidan bör största möjliga antal elektriska och elektroniska produkter samt hushållsapparater omfattas. Å andra sidan bör hänsyn tas till alla aspekter av reparerbarhet, inbegripet kostnaden för reparationen (pris för reservdelar), tillgången till reservdelar samt hur programvarusupporten ser ut.

4.1.6 Enligt EESK bör ambitiös politik för konsumentinformation inte begränsas till reparerbarhet. Konsumenternas förväntningar rör nämligen i synnerhet det faktum att produkterna håller över tid, inte att de kan repareras. EESK har för övrigt redan yttrat sig på denna punkt ( 8 ) . EU bör införa en enkel indikator som ger information om en produkts hållbarhet, inbegripet reparerbarhet, samt produkternas robusthet och uppgraderbarhet, vilket indirekt skulle främja återindustrialiseringen i Europa. Denna princip, som man uppenbart måste enas om med berörda parter när det gäller tillämpningsföreskrifter och genomföra gradvis, bör ingå i kommissionens förslag – om inte finns risken för att en av konsumenternas främsta förväntningar åsidosätts.

4.1.7 Ytterligare arbete när det gäller garantier är nödvändigt för att stärka konsumentinformationen. Först och främst måste kommissionen på nytt bekräfta en enkel princip. Förekomst av och längden på garantin om avtalsenlighet (Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/771 ( 9 ) ) bör uppvisas överallt, i fysiska butiker och på nätet, för alla berörda varor. Tillämpningen av nuvarande lagstiftning bör prioriteras innan nya bestämmelser läggs till.

4.1.8 EESK gläds över att man har tagit i beaktande de svårigheter som konsumenten kan ställas inför när det gäller att skilja mellan kommersiella garantier och den rättsliga garantin. Det är således välkommet att kommissionen anger att dessa kommersiella garantier inte bör leda till förvirring.

4.1.9 För att öka de positiva effekterna på miljöskyddet skulle garantin kunna främja att den skadade varan repareras, och inte ersätts av en ny vara. EU kan främja att reparation har företräde framför utbyte i händelse av att varan slutar fungera genom att reparation blir enklare, snabbare och det mer praktiska valet för konsumenterna.

4.1.10 I linje med dessa bestämmelser kan den ökande medvetenheten bland medborgarna i ännu högre grad bidra till denna omorientering av konsumtionen. Kampanjer för goda vanor att anamma för ansvarsfull konsumtion (information, andrahand, reparation, underhåll av produkter) bör således främjas, och till och med inledas av EU, särskilt med stöd av det organiserade civilsamhället som kan spela en viktig roll inom ramen för detta förslag.

4.2 Stärka bestämmelserna genom att gå längre än informationsskyldigheten

4.2.1 Genom att enbart straffbelägga avsaknad av information skulle EU bana väg för legalisering av dessa metoder som i själva verket är oförenliga med att skydda konsumenterna och miljön. EU får inte nöja sig med att förbjuda avsaknad av information om teknik som syftar till att begränsa en produkts livslängd – EU måste förbjuda denna metod i sig. Med andra ord skulle det vara svårt att begripa varför EU sänder ut budskapet att planerat åldrande är tillåtet så länge som det åtföljs av konsumentinformation. Bestämmelsen bör tydligt signalera till tillverkare att man i Europa inte kan utforma produkter på ett sätt som gör att de slutar fungera i förtid.

4.2.2 Likaledes riskerar övriga formuleringar i direktivet att inte skydda konsumenterna i tillräckligt hög grad. Det räcker inte att ålägga tillverkaren att informera konsumenten om att en vara inte kan repareras. Att avsiktligt se till att en vara inte kan repareras bör vara förbjudet i sig.

4.2.3 Såsom EESK och kommissionen känner till kommer programvaruuppdateringar ofta från programvaror som slukar alltför mycket minne och energi, vilket förkortar livslängden för ansluten utrustning. Lagstiftningen bör inte enbart kräva att tillverkaren informerar konsumenten om oönskade effekter av en uppdatering. I sådana fall kan man enkelt föreställa sig att denna information kan gömmas mitt i ett positivt informationsflöde om uppdateringen som leder till att konsumenten godkänner den.

4.3 Ringa in och vidta åtgärder mot metoder som minskar konsumenters handlingsförmåga

4.3.1 Såsom kommissionen med rätta påpekar utgör metoder för grönmålning ett av de huvudsakliga hindren för konsumentinformation till förmån för den gröna omställningen. Förslaget till direktiv visar på goda grunder att det är nödvändigt att vidta åtgärder mot allmänna miljöpåståenden som varken är objektiva eller bevisbara.

4.3.2 EESK välkomnar förbudet mot att uppvisa hållbarhetsmärkningar som inte omfattas av ett formellt certifieringssystem. En stegvis och samordnad utveckling av ett europeiskt index, som föreslås i detta yttrande, kan tillgodose det behovet.

4.3.3 Andra miljöpåståenden är ofta till men för god konsumentinformation. Det är rimligt att göra det förbjudet att hänvisa till miljöprestanda om den endast berör en av produktens egenskaper eller om den endast följer av tillämpningen av rättsliga skyldigheter eller normal praxis.

4.3.4 Att främja ansvarsfull konsumtion inbegriper även att stärka de märkningar som certifierar konkreta miljövänliga metoder. I det avseendet används EU:s miljömärke i alltför liten utsträckning i dag, trots de framsteg som skett. Stöd för att stärka märkningens tillgänglighet och en anpassad informationskampanj bör övervägas.

4.3.5 Som en logisk följd av dessa faktorer bör den rättsliga ramen för marknadsföring på ett bättre sätt införliva principerna om hållbar utveckling, däribland genom att kraftigt begränsa reklam för de mest förorenande produkterna, vilket är i linje med EESK:s senaste yttrande i denna fråga ( 10 )

4.3.6 I samma anda, om man i reklam bör undvika användning av miljöpåståenden som handlar om en produkt i dess helhet när de i själva verket enbart berör vissa delar av den, bör det även vara förbjudet att göra omotiverade påståenden, vilket alltför ofta görs om koldioxidneutralitet, och anspelningar på eller framställningar av beteenden som går stick i stäv med skyddet av miljön och bevarandet av naturresurser. Dessutom bör det vara förbjudet att göra framställningar i marknadsföring som kan banalisera eller uppvärdera vanor och idéer som går stick i stäv med målen för hållbar utveckling.

4.3.7 För att ge tidiga varningar om vilseledande affärsmetoder är det ofta nödvändigt att ha tillgång till information från själva säljarna. I nuläget är visselblåsarna inom detta område få, på grund av rädslan för repressalier. Förfarandet för rapportering som nämns i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1937 ( 11 ) bör kunna tillämpas på dessa visselblåsare.

Dessa bestämmelser kommer inte att vara helt effektiva såvida man inte samordnar med ekonomiska aktörer som representerar stora liksom små och medelstora företag samt arbetsmarknadsparter, konsumentföreningar och, i allmänhet, det civila samhället. EESK anser att det rör sig om central politik, i och med att den bekräftar en konkurrensutsatt marknadsmodell som är anpassad till miljöutmaningar, tar hänsyn till konsumenterna och de europeiska ekonomiska aktörernas konkurrenskraft samt är förenlig med den viktiga frågan om Europas strategiska oberoende.

Bryssel den 14 juli 2022. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (direktiv om otillbörliga affärsmetoder) (EUT L 149, 11.6.2005, s. 22).

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU av den 25 oktober 2011 om konsumenträttigheter och om ändring av rådets direktiv 93/13/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/44/EG och om upphävande av rådets direktiv 85/577/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG (EUT L 304, 22.11.2011, s. 64).

(3) COM(2020) 696 final av den 13 november 2020.

(4) COM(2020) 98 final av den 11 mars 2020.

(5) COM(2019) 640 final av den 11 december 2019.

(6) Europeiska kommissionen, Consumer market study on the functioning of legal and commercial guarantees for consumers in the EU, 2015. Europeiska kommissionen, En stödjande studie för konsekvensbedömningen: Study on Empowering Consumers Towards the Green Transition, juli 2021. Commercial warranties: are they worth the money? ECC-Net, april 2019.

(7) Europeiska kommissionen, ”Behavioural Study on Consumers’ engagement in the circular economy”, 2018, s. 81.

(8) EUT C 67, 6.3.2014, s. 23.

(9) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/771 av den 20 maj 2019 om vissa aspekter på avtal om försäljning av varor, om ändring av förordning (EU) 2017/2394 och direktiv 2009/22/EG samt om upphävande av direktiv 1999/44/EG (EUT L 136, 22.5.2019, s. 28).

(10) EUT C 105, 4.3.2022, s. 6.

(11) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1937 av den 23 oktober 2019 om skydd för personer som rapporterar om överträdelser av unionsrätten (EUT L 305, 26.11.2019).