A4-0417/97

Resolution om elektroniska pengar och Ekonomiska och monetära unionen

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av rapporten från BIS (Bank for International Settlements) om elektroniska pengar och penningpolitik från november 1996,

- med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet i Dublin i december 1996 om övergången till den gemensamma valutan,

- med beaktande av slutsatserna från G7-gruppens möte i Bryssel i februari 1995 om informationssamhället,

- med beaktande av den serie uttalanden som nyligen gjorts i olika medlemsstater om ett möjligt införande av aktiva identitetskort,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik och yttrandena från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi och utskottet för miljö, folkhälsa och konsumentskydd (A4-0417/97), och med beaktande av följande:

A. Utvecklingen av elektroniska pengar utgör inte enbart en övergång mellan betalningssystem utan också en omdefinition av vad pengar i sig är. En omdefinition som i sin tur reser frågan om vem som skall ansvara för utfärdandet av dessa elektroniska pengar, huruvida denna rätt bör vara generell, begränsas till särskilda institut som lyder under centralbankerna eller endast vara förbehållen centralbankerna själva.

B. Utvecklingen av elektroniska pengar reser dessutom frågan om, och i så fall i vilken utsträckning, denna utveckling bör övervakas av behöriga myndigheter.

C. Framför allt är det troligt att kontanterna under den kommande tioårsperioden kommer att ersättas av en elektronisk plånbok och att detta kommer att ha större effekter än handeln med elektroniska pengar på Internet, eftersom de elektroniska plånböckerna inte kräver någon större förändring i vare sig konsumenters eller säljares agerande.

D. En utbredd användning av elektronisk plånböcker skulle på ett betydande sätt kunna minska de svårigheter som medborgarna i Europa kommer att utsättas för när euron införs, dels genom att ersätta kontanta betalningar och dels genom att erbjuda en möjlighet att räkna fram det belopp i den gamla nationella valutan som motsvarar ett visst belopp i den nya gemensamma valutan.

E. Ett snabbt införande av elektronisk plånbok skulle, om det skedde i standariserad form, på ett betydande sätt kunna minska de svårigheter som företagen i Europa har att göra de investeringar i teknik som blir nödvändiga på grund av införandet av euron.

F. Ökningen i användningen av elektroniska pengar och åtföljande troliga ökning av omsättningshastigheten kommer att leda till att centralbankerna tvingas införa nya metoder att övervaka utgivning och styrning för att kunna bedriva en effektiv penningpolitik.

G. Utvecklingen av elektroniska pengar och den allmänna acceptansen av dessa kommer troligen att ta flera år i anspråk, varför det inte är troligt att denna utveckling kommer att utgöra ett omedelbart hot mot centralbankernas kassatillgodohavanden och myntskatt eller deras möjligheter att bedriva penningpolitik.

H. Ökningen i användningen av elektroniska pengar kan leda till att uppgiften att övervaka de finansiella marknaderna försvåras avsevärt, vare sig denna uppgift åligger centralbankerna eller andra behöriga myndigheter, om dessa inte på ett effektivt sätt kan sköta övervakningen där så krävs.

I. ECB önskar förmodligen inte administrera och hantera elektroniska pengar.

J. En centralbanksreglering av de elektroniska pengarna bör inte begränsa driften av system för elektroniska pengar till enbart banker, inte minst därför att detta skulle kunna sakta ned den rationaliseringsprocess för tillhandahållande av ekonomiska tjänster till privatpersoner som pågår i sektorn och som är betydelsefull för vår ekonomis övergripande konkurrensläge.

K. Den hastighet med vilken användningen av elektroniska pengar ökar inom Europeiska unionen är av avgörande betydelse för den takt med vilken unionen blir ett verkligt informationssamhälle, ett mål som är av avgörande betydelse för Europas framtida position i den globala konkurrensen.

L. Att integrera övergången till den gemensamma valutan med utvecklingen av informationssamhället skulle på ett kraftfullt sätt främja utbudssiderevolutionen i den europeiska ekonomin och den flexibla, kreativa kulturen i det europeiska samhället, som utgör själva kärnan i den vision som för EMU-programmet framåt.

M. Den nuvarande ökningen av olika former av elektroniska pengar i allmänhet och den elektroniska plånboken i synnerhet kommer troligen att öka etableringskostnaderna på den elektroniska marknaden och kan därigenom riskera att leda till att Europas steg in i informationssamhället, för att utrycka det försiktigt, förskjuts till nackdel för de små och medelstora företagen och högst troligt också blir ett kaos av konkurrenshämmande, icke kompatibel mjuk- och hårdvara.

N. På samma sätt skulle standardiserade format på elektroniska pengar och den elektroniska plånboken i form av ett aktivt kort genom att sänka etableringskostnaderna på den elektroniska marknaden i oproportionerlig utsträckning skulle gynna de små och medelstora företagen och därigenom skulle dessa företag eventuellt kunna bidra till att öka den takt med vilken Europa blir ett informationssamhälle.

O. Den teknik som de aktiva korten erbjuder ger möjligheter att förse den elektroniska plånboken med en mängd funktioner både ekonomiska funktioner som kreditfunktioner, tillhandahållande av tjänster och förmånskort allmänna som identitet och anspråk på socialförmåner eller körkort, vilket i sig minskar den enskilde medborgarens behov av att bära med sig ett flertal olika enfunktionskort.

P. Ett standariserat format på den elektroniska plånboken i form av ett aktivt kort skulle därigenom också minska risken för de parallella farorna med kartellbildningar på marknaden som motverkar konkurrens och ett möjligt tekniskt kaos i den icke-ekonomiska användningen av aktiva kort genom att uppmuntra utvecklingen av kort med många funktioner, vilket ytterligare skulle påskynda informationssamhällets ankomst.

Q. I synnerhet utveckling av sunda elektroniska pengar och säker elektronisk identifiering är två nödvändiga grundpelare för den elektroniska marknad som är central för informationssamhället.

R. Utvecklingen av elektroniska pengar inom en lämplig lagstiftningsram, i synnerhet i kombination med aktiva identitetskort, skulle kunna leda till en minskning av bedrägerier, skatteflykt, penningtvätt och andra brott och därför bör ståndpunkten att de aktiva korten skall åtnjuta samma grad av anonymitet som kontanter gör idag, betraktas mycket kritiskt.

S. En begränsning av anonymiteten i transaktioner med elektroniska pengar och den allmänna utvecklingen av elektroniska marknader i allmänhet, reser naturligtvis frågor om medborgerliga friheter vilka till fullo måste diskuteras i mot bakgrund av målsättningen att införa en övergripande lagstiftningsram, helst på unionsnivå.

T. Frånvaron av en lämplig lagstiftningsram för elektroniska pengar skulle kraftigt förvärra de redan uppenbara bristerna i övervakningen av databaser över hela Europa, i såväl privat som offentlig ägo, och skulle därför i sig själv kunna utgöra ett hot mot de medborgerliga friheterna.

U. På längre sikt kan en mångsidig användning av kortet eventuellt generera intäkter, exempelvis genom uthyrning av ytterligare processorkapacitet på kortets chips till tjänsteleverantörer från de privata sektorn, som kreditkortsföretag, detaljister som erbjuder bonuskort till sina kunder, telekommunikationsföretag och så vidare, eller till den offentliga sektorn för sådana funktioner som körkort, socialförsäkring eller identitetskort.

V. För att öka konkurrensen och innovationstakten är det av vikt att det finns en mångfald av utgivare och att det inrättas en lagstiftningsram som är allmänt förtroendeskapande, gynnar samverkan och bidrar till att stabilisera det finansiella systemet.

W. Utgivarna av dessa kort bör i princip lyda under behöriga tillsynsmyndigheter för att säkerställa en effektiv kontroll. I detta sammanhang måste man även ta hänsyn till frågorna om konkurrens och konsumentskydd.

X. De finansinstitut som uppfyller de bestämmelser som fastlagts i en lagstiftningsram för hela EU är därför lämpliga som utgivare och administratörer.

I. Parlamentet rekommenderar följande:

1. den framtida Europeiska centralbanken och ansvariga myndigheter övervakar tillsammans den elektroniska marknaden i Europa,

2. kommissionen lägger fram ett förslag om inrättande av en lagstiftningsram för utgivning av elektroniska pengar; en ram som ger alla institutioner som uppfyller kraven på att vara allmänt förtroendeskapande, som gynnar samverkan och som bidrar till att stabilisera det finansiella systemet rätten att ge ut elektroniska pengar under ett enhetligt europeiskt system och under övervakning av de behöriga myndigheterna,

3. kommissionen studerar hur dessa elektroniska plånböcker kan utformas för att möjliggöra en omräkning av prisangivelser i euro till belopp i den gamla nationella valutan,

4. utgivare bör åläggas att tillhandahålla ECB sådana uppgifter från systemet som banken bedömer vara nödvändiga för att bedriva penningpolitik,

5. utgivare bör åläggas att tillhandahålla behöriga myndigheter sådana uppgifter som dessa bedömer vara nödvändiga för att övervaka integriteten hos de finansiella system i allmänhet,

6. utgivare bör åläggas att tillhandahålla andra berörda myndigheter sådana uppgifter som enligt EU-rätten eller nationell lagstiftning bedöms vara nödvändiga för att uppnå andra allmänna politiska mål, som till exempel kampen mot brottslighet,

7. EMI framför sina synpunkter på denna resolution och gör sin egen analys av betydelsen av elektroniska pengar för genomförandet av EMU i en formell presentation inför Europaparlamentets underutskott för monetär politik snarast möjligt,

8. kommissionen framför på samma sätt sina synpunkter på denna resolution,

9. de medlemsstater som har för avsikt att tillämpa tekniken för aktiva kort på identitetskort och/eller för att strömlinjeforma och modernisera administration och tillhandahållande av allmänna tjänster, framför på samma sätt snarast möjligt sina synpunkter på denna resolution till Europaparlamentets underutskott för monetär politik,

10. de intressen inom den privata sektorn som idag, eller under de kommande fem åren, planerar att bli betydande användare av teknik för aktiva kort framför på samma sätt sina synpunkter på denna resolution,

11. rådet genomför sin egen undersökning av integrationen och stegen mot EMU och informationssamhället,

12. kommissionen inför Europaparlamentet och rådet lägger snarast möjligt fram förslag till en lagstiftningsram för utgivningen av aktiva kort i euro, och administration av system för aktiva kort,

13. kommissionen bör inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning och utveckling och i syfte att skydda rätten till privatliv, garantera transaktionssäkerheten och främja forskningsverksamhet på området för krypteringsprogramvara som är kompatibel med användningen av elektroniska pengar överallt i världen och som uppfyller lagstadgade villkor och villkor för säkerhet,

14. rådet inleder, eventuellt i samråd med Europarådet, en undersökning av frågor som rör säkerhet, dataskydd och medborgerliga friheter på den elektroniska marknaden,

II. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och EMI.