SV Europeiska unionens officiella tidning C 18/24

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Tillgång till krediter för konsumenter och familjer: otillbörliga affärsmetoder” (initiativyttrande)

2011/C 18/05

Föredragande: Mario CAMPLI

Den 16 juli 2009 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett initiativyttrande om

”Tillgång till krediter för konsumenter och familjer: otillbörliga affärsmetoder”.

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som berett ärendet, antog sitt yttrande den 30 mars 2010.

Vid sin 462:a plenarsession den 28–29 april 2010 (sammanträdet den 28 april 2010) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 75 röster för, 1 röst emot och 1 nedlagd röst.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 EESK anser att det är av största vikt att inrätta en gemensam, öppen och fullständig regelram avseende tillgång till kredit.

1.2 EESK uppmanar kommissionen att söka finna det bästa sättet att undanröja bristerna i den nuvarande regelramen, särskilt avseende kreditprodukter, vilseledande reklam, tydliga villkor, kreditförmedlare, asymmetrisk information samt allmänbildning på det finansiella området för berörda parter.

1.3 EESK uppmanar medlemsstaterna att inrätta en tillsynsmyndighet för otillbörlig affärspraxis med särskild behörighet på kreditområdet.

1.4 EESK rekommenderar att man utvidgar gemenskapssystemet för snabbt informationsutbyte (RAPEX) till att omfatta även införande av tvivelaktiga finansiella produkter och kreditprodukter på EU:s finans- och kreditmarknader.

1.5 EESK uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ingående analysera exempel på olagliga eller kriminella metoder på kreditområdet, med särskild inriktning på aggressiva affärsmetoder och ocker och med särskilda initiativ inom det europeiska området med rättvisa.

1.6 EESK rekommenderar att man fastställer en särskild övergripande europeisk ordning för olika typer av kreditförmedlare som omfattar definitioner, krav och skyldigheter i fråga om uppförande, oavsett vilka produkter det rör sig om och oavsett om kreditgivningen är huvudverksamhet eller biverksamhet.

1.7 EESK rekommenderar en särskild ordning för tillsyn av verksamhet, praxis och uppförande med avseende på personer som sysslar med förmedling i anslutning till annan verksamhet av olika slag, t.ex. näringsidkare som också förmedlar krediter.

1.8 EESK anser att kraven på registrering för olika finans- och kreditförmedlare i ett europeiskt nätverk som omfattar de nationella registren bör fastställas på grundval av europeiska normer för professionell verksamhet, tillsyn och etik, inbegripet gemenskapsbestämmelserna om uteslutning av aktörer som bedriver verksamhet som skadar konsumenterna, som är olaglig eller som innebär missbruk.

1.9 Kommittén anser att det är viktigt att undersöka möjligheterna att (med lämpliga ändringar och anpassningar) utvidga gemenskapens bestämmelser om skadeståndsansvar i direktiv 85/374/EEG och ändringar av detta till att omfatta även finans- och kreditprodukter.

1.10 Kommittén rekommenderar att man på den europeiska marknaden inför lämpliga typer av kreditprodukter som är ”certifierade” eller ”standardiserade” som komplement till det befintliga utbudet i syfte att främja ökad öppenhet och lojal konkurrens vad avser både metoder och de kreditprodukter som erbjuds konsumenterna.

1.11 EESK anser att det krävs en europeisk informations- och utbildningskampanj med inriktning på konsumenter, konsumentorganisationer och de yrkesgrupper som bistår konsumenterna, om konsumenträttigheter i fråga om kreditgivning och finansiella tjänster, samt ökade befogenheter för de europeiska nätverken för rättslig och alternativ tvistlösning (1).

1.12 Kommittén anser också att man i samförstånd med de offentliga myndigheterna bör inrätta och främja nätverk inom det civila samhället för analys, bistånd och tillsyn i samband med social utestängning och fattigdom relaterad till kreditgivning och överskuldsättning.

1.13 EESK rekommenderar särskilt att man inför gemensamma förfaranden på EU-nivå för hantering av överskuldsättning, och att man på grundval av dessa genomför offentliga åtgärder för stöd och hjälp till drabbade personer.

1.14 EESK rekommenderar att kommissionen genomför en officiell undersökning för att säkerställa om och hur man kan införa fullständiga EU-bestämmelser om ocker och ta fram gemensamma, grundläggande principer och faktorer som kan tjäna som europeisk referensram för räntesatser som kan anses som ocker.

1.15 Kommittén rekommenderar att man inför gemensamma förfaranden för att främja nationella system i kampen mot ocker. Samordningen kan ske på grundval av en europeisk lagstiftningsram.

1.16 EESK anser att utfärdandet av kreditkort bör underställas strikt gemenskapsreglering för att undvika aggressiva affärsmetoder som leder till överskuldsättning och som fastställer krav på avtal mellan kreditkortsinnehavare och utfärdare om kreditgränser.

1.17 Gemenskapsregleringen måste i hela EU säkerställa ett fullständigt och överskådligt skydd vid användningen av de uppgifter som kunden tillhandahåller, särskilt via internet.

1.18 Med tanke på den strategiska betydelse som information och utbildning av konsumenter har, också med hjälp av olika undervisningsmetoder redan i grundskolan, rekommenderar EESK att man främjar och stöder initiativ från det civila samhället i fråga om öppen och begriplig information.

1.19 EESK rekommenderar slutligen att man tidigarelägger tidpunkten för översyn av effektiviteten i direktiv 2008/48/EG (där den första översynen planeras till 12 juni 2013) och att man förkortar perioden mellan översyner från fem till tre år.

2. Inledning

2.1 I samband med den globala finanskrisen riktades uppmärksamheten först på hur stabiliteten och likviditeten skulle kunna återställas på finansmarknaderna, och därefter på hur stabiliteten ska kunna befästas och regelramen ska kunna förbättras för att undvika nya kriser på marknaden i framtiden.

2.2 Medan denna verksamhet fortlöper och bör förstärkas anser EESK att man nu bör rikta all energi på målet att återskapa förtroendet för finanssystemet hos EU-medborgarna och deras tilltro till de olika formerna av kreditgivning.

2.3 Finanskrisen har lett till en åtföljande ekonomisk kris som nu orsakar förlust av arbetsplatser, ekonomisk aktivitet och inkomster för individer och familjer.

2.4 Mot den bakgrunden ökar den sociala och ekonomiska utslagningen samt fattigdomen (2).

2.5 Kredit är ett viktigt instrument för konsumenter och familjer eftersom det ger dem möjlighet att betala utgifter som är nödvändiga för ett normalt, ordnat liv. I det avseendet är tillgången till kredit, till rimliga kostnader, ett grundläggande instrument för den sociala integrationen.

2.6 Krediter får emellertid inte betraktas eller marknadsföras som en ersättning för eller ett komplement till konsumenters och familjers inkomster.

2.7 Den största utmaningen för den ekonomiska politiken, skattepolitiken och den sociala politiken är att säkerställa tillgång till kredit under ansvar, utan att skapa någon beroendesituation.

2.8 För att uppnå det målet krävs en regelram som är utformad så att man undviker oansvarig ut- och upplåning och motverkar alla former av asymmetrisk information mellan långivare och konsumenter.

3. Yttrandets syfte

3.1 Detta yttrande behandlar missbruk i anslutning till kreditgivning och olagliga metoder i kontakterna med konsumenter som leder till ökad social utestängning och fattigdom. Här behandlas inte specifika frågor som diskuteras i andra yttranden från EESK.

3.2 I yttrandet avser vi att granska den aktuella regelramen för att identifiera befintliga brister som kan resultera i missbruk. Möjliga lösningar föreslås också för de europeiska och nationella offentliga myndigheterna. I yttrandet behandlas också i viss mån olagliga metoder som inte omfattas av regelramen, metoder som inte är så välkända och som är svåra att komma till rätta med men som har en koppling till och ofta följer av oegentlig verksamhet. I yttrandet tar vi också upp den roll som det civila samhället kan spela i arbetet med att finna lösningar på dessa problem.

3.3 Nyligen konstaterade kommissionen i en offentlig hearing (3) följande: ”Den finansiella krisen har visat vilka skador som oansvarig utlåning och upplåning kan åstadkomma för konsumenter och kreditinstitut, det finansiella systemet och ekonomin i allmänhet. Vi är fast beslutna att lära oss av de eventuella fel som begåtts för att säkerställa att utlånings- och upplåningsverksamheten sker på ett ansvarsfullt sätt” (Charlie McCreevy, kommissionsledamot för inre marknaden). Vid samma tillfälle konstaterade kommissionen: ”Det är vår skyldighet att granska vilka negativa mekanismer som har genererat den ansvarslösa ut- och upplåning som har skadat ett stort antal av våra medborgare ekonomiskt” (Meglena Kuneva, kommissionsledamot med ansvar för konsumentskydd).

3.4 Det viktigaste syftet med yttrandet är därför dels att lämna ett bidrag till en mer välfungerande inre marknad och att bedöma vilka lösningar som kan föreslås på gemenskapsnivå, dels vilka som är lämpliga på medlemsstatsnivå men inom en gemensam ram. EESK anser att problem på överstatlig nivå också bör bemötas på denna nivå för att undvika en fragmentering av inre marknaden.

4. Den nuvarande regelramen: brister och möjliga åtgärder

4.1 Vad gäller konsumentkrediter regleras de på EU-nivå i första hand av direktiv 2008/48/EG. Konsumentkreditdirektivet är lagstiftning som syftar till fullständig harmonisering, dvs. att medlemsstaterna inte längre kan upprätthålla eller införa nationell lagstiftning som avviker, inte ens om den innebär ökat konsumentskydd. Genom direktivet fastställs den allmänna lagstiftningsramen för konsumenter på konsumentkreditområdet. Hypotekslån berörs inte.

4.2 Som komplement till den ramen fastställs i direktiv 2005/29/EG om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter en allmän ram med definitioner av och påföljder för otillbörliga affärsmetoder. I fråga om finanstjänster innebär detta direktiv en harmoniserad miniminivå som ger medlemsstaterna möjlighet att införa bestämmelser som är mer restriktiva eller strängare vad avser konsumentskyddet.

4.3 När det gäller hypotekslån finns ingen europeisk lagstiftning. De nationella bestämmelserna varierar som en följd av kulturskillnader och den nationella marknaden. Det finns emellertid en europeisk uppförandekod för hur konsumenten ska informeras innan avtal ingås och ett EU-faktablad för bostadslån (ESIS). Denna uppförandekod är emellertid endast ett frivilligt instrument och har mycket begränsad tillämpning.

4.4 EESK konstaterar att de nuvarande reglerna möjliggör en rad olika lösningar för att komma till rätta med missbruk i samband med kreditgivning. Det finns emellertid fortfarande betydande brister som måste undanröjas på EU-nivå, och det återstår fortfarande mycket arbete för de nationella och europeiska myndigheterna, inte minst i fråga om genomförandet av systemet för påföljder.

4.5 Enligt EESK har emellertid finanskrisen blivit så allvarlig också på grund av det kommersiella tryck som tjänstemännen inom kredit- och finanssektorn utsatts för. Jakten på allt högre försäljningsmål och bristen på kontroll av hur produkten passar konsumentens profil ledde till att tvivelaktiga produkter hamnade hos företag och enskilda och i vissa fall kommunala myndigheter.

4.6 EESK anser att dessa problem har uppstått bl.a. på grund av de belöningssystem och bonusar som har funnits för bankens ledning, där vissa personer har sett sin ersättning växa oproportionerligt. I ett av de stora finansinstituten tjänade företagsledningen 400 gånger mer än en vanlig anställd. Trots de åtaganden och högtidliga löften som EU:s stats- och regeringschefer gjort kan EESK konstatera att man ännu inte vidtagit några effektiva och konkreta åtgärder mot dessa problem.

4.7 Framför allt finns det inom den nuvarande lagstiftningen om konsumentkrediter inte några krav på att utbudet ska anpassas till konsumenternas behov. I direktiv 2008/48/EG (art. 8) fastställs kravet på att bedöma konsumentens återbetalningsförmåga. I artikel 5.6 fastställs endast att kreditgivare ska ge de förklaringar som konsumenterna behöver, så att konsumenterna kan ta ställning till huruvida det föreslagna kreditavtalet passar deras behov, exempelvis genom att för konsumenterna förklara den förhandsinformation som ska ges, de föreslagna produkternas huvudsakliga egenskaper och de särskilda effekter dessa kan ha för konsumenterna. Medlemsstaterna får visst handlingsutrymme i fråga om den praktiska tillämpningen. Det finns emellertid inga bestämmelser om en anpassning av produkten till behoven.

4.8 Denna frånvaro av bestämmelser har möjliggjort missbrukssituationer där de produkter som erbjudits konsumenterna inte har varit avpassade till behoven. Det är fallet med erbjudanden om en enda kredittyp eller generella erbjudanden om kreditkort eller betalkort för inköp i vissa stora affärer (näringsidkare som också förmedlar krediter).

4.9 EESK vill i det sammanhanget understryka kravet på en tydlig åtskillnad mellan erbjudanden om kreditkort och erbjudanden om kommersiella produkter och reklam för dessa.

4.10 Vad gäller reklam innehåller den gällande lagstiftningen visserligen krav på standardinformation i samband med tecknande av kreditavtal (direktiv 2008/48/EG art. 4 och följande), men det saknas bestämmelser för att förhindra bedrägliga eller aggressiva metoder som leder till skuldsättning (4).

4.11 Kommittén är medveten om att det i en marknadsekonomi är marknaden som ska finna en kvantitativ och kvalitativ jämvikt mellan utbud och efterfrågan. Men om marknaden misslyckas med att finna lämpliga lösningar bör de offentliga myndigheterna träda in eftersom de har ansvar för att säkerställa att de sociala behoven uppfylls på lämpligt sätt.

4.12 EESK anser att en möjlighet skulle vara att man på den europeiska marknaden inför lämpliga typer av kreditprodukter som är ”certifierade” eller ”standardiserade”. Sådana produkter skulle kunna komplettera det befintliga utbudet. På så sätt skulle konsumenterna lättare kunna välja en produkt som passar och som är lämplig för de egna behoven (5).

4.13 EESK anser alltså kommissionen bör utöka den rättsliga och administrativa grunden för att öka öppenheten på den europeiska marknaden med kreditprodukter som är ”certifierade” eller ”standardiserade”, och att genomföra ett gemenskapssystem för snabbt informationsutbyte som övervakar införandet av tvivelaktiga finansiella produkter och kreditprodukter på EU:s finans- och kreditmarknader.

4.14 Det vore också viktigt att arbeta för ökat ansvarstagande bland dem som tillhandahåller kreditprodukter och därmed begränsa möjligheterna att erbjuda produkter som inte är anpassade till konsumenternas behov. EESK anser därför att man bör införa gemensamma förfaranden på EU-nivå för hantering av överskuldsättning, och att man på grundval av dessa genomför offentliga åtgärder för stöd och hjälp till personer som drabbats av överskuldsättning även som en följd av missbruk från kreditgivarnas sida.

4.15 En annan företeelse som inte omfattas av EU-lagstiftningen är ocker. I vissa medlemsstater (Spanien, Frankrike, Italien och Portugal) finns särskild lagstiftning om ocker, men det är inte fallet i alla länder.

4.16 Studier från senare tid (6) har visat att bestämmelser om ocker kan ha positiva effekter i kampen mot social utestängning och fattigdom och i kampen mot otillbörliga metoder.

4.17 EESK anser att kommissionen bör genomföra en officiell undersökning för att säkerställa om och hur man kan införa fullständiga EU-bestämmelser om ocker. EESK anser särskilt att man bör befästa gemensamma, grundläggande principer och faktorer som kan tjäna som europeisk referensram för vad som ska anses som ocker.

4.18 För att kunna förstärka och dra nytta av de mångåriga erfarenheter som finns i vissa medlemsstater anser EESK att man borde fastställa en europeisk regelram för att främja nationella system i kampen mot ocker och till stöd för personer som utsatts för ocker.

4.19 EESK anser att de flesta missbrukssituationer på kreditområdet uppträder i förhållandet mellan kreditförmedlare och konsumenter.

4.20 I det sammanhanget har Europaparlamentet (7) efterlyst en gemenskapsram för att klarlägga och harmonisera kreditförmedlarnas ansvar och skyldigheter på grundval av principen ”samma verksamhet, samma risker, samma regler”, för att säkerställa konsumentskyddet och undvika svåröverskådliga försäljningsmetoder och vilseledande reklam, metoder som i synnerhet drabbar de mest sårbara grupperna och de minst välinformerade konsumenterna. Kommittén ställer sig bakom denna ståndpunkt och anser att detta skulle bidra till att förbättra utbudsmarknaden och bekämpa missbruk, oansvarig kreditförmedling och olaglig kreditförmedling (”lånehajar”).

4.21 EESK anser att ett upprättande av ett register över kreditförmedlare – med registreringsskyldighet, och med tillsyn som utförs av organ där bankernas sammanslutningar, sammanslutningar av finansiella mäklare och förmedlare samt konsumentorganisationer ingår, under övervakning av tillsynsmyndigheter och med fastställande av orsaker för avstängning, upphävande och avregistrering samt solidariskt ansvar i händelse av skador som fastställts i domstol – skulle kunna säkerställa öppenhet, tillförlitlighet och professionalitet.

4.22 Företeelser som sms-lån direkt till ungdomar, ”lätta” krediter per telefon, lån som förskott på lönen eller generella erbjudanden om kreditkort eller betalkort utgör en bakgrund för otillbörliga metoder. Sådana metoder bör motverkas med alla medel. I direktiv 2005/29/EG om otillbörliga affärsmetoder fastställs olika lösningar på problem som rör oansvarig kreditgivning som skulle kunna anpassas och ingå i lagstiftning om konsumentkrediter.

4.22.1 EESK anser att de finansinstitut som utfärdar kreditkort bör underställas strikt reglering (avseende reklamerbjudanden, begränsningar vad gäller total skuldsättning, den potentiella låntagarens ålder, tydliga kontoutdrag) för att undvika aggressiva affärsmetoder som leder till överskuldsättning.

4.22.2 I synnerhet bör kreditgränserna för kreditkort fastställas i samförstånd med innehavaren. Eventuella höjningar av kreditgränserna bör genomföras endast med uttryckligt samtycke från innehavaren och tillhandahållaren av kreditkortet.

4.23 För att bli effektiv måste lagstiftningen tillämpas strikt (8). Mot bakgrund av den nya situation som uppstått efter den globala finanskrisen anser EESK att man bör tidigarelägga tidpunkten för översyn av effektiviteten i direktiv 2008/48/EG (där den första översynen planeras till 12 juni 2013) och att man förkortar perioden mellan översyner från fem till tre år. I fråga om otillbörliga affärsmetoder i samband med kreditgivning anser EESK att man i medlemsstaterna bör inrätta marknadstillsynsmyndigheter med lämpliga behörigheter och tekniska resurser med särskild inriktning på kreditområdet.

4.23.1 EESK efterlyser särskilt en förstärkt regelram för att säkerställa ett fullständigt och överskådligt skydd vid användningen av de uppgifter som kunden tillhandahåller, särskilt via internet och e-post.

4.24 Kommittén anser att det finns skäl att utvärdera om man bör utvidga tillämpningsområdet för det standardiserade EU-faktabladet (ESIS) så att det även omfattar hypotekslån (med de försiktighetsåtgärder som kommittén diskuterat i sina tidigare yttranden i frågan (9) och uppgifter om räntesatser på samma sätt som i direktivet om konsumentkrediter, i syfte att öka integrationen på den europeiska marknaden för hypotekslån och förbättra det totala skyddet för konsumenter och familjer.

4.25 När det gäller rådgivning på konsumentkreditområdet rekommenderar EESK stöd till organisationer i det civila samhället, i synnerhet konsumentorganisationer, så att de kan utveckla en rådgivningsverksamhet som skulle ge potentiella låntagare möjlighet att få en objektiv, tydlig och professionell åsikt om vilken kreditprodukt som är lämplig med tanke på deras särskilda behov.

4.26 Kommittén vill understryka att kreditrådgivningen bör regleras för att säkerställa hög grad av öppenhet och oberoende hos både långivare och förmedlare.

4.27 För hanteringen av alla dessa problem anser EESK att det krävs en gemensam, harmoniserad och enhetlig regelram på EU-nivå, med principer och bestämmelser som är tillämpbara på samtliga kreditprodukter.

5. Missbruk och olagliga metoder på kreditområdet

5.1 EESK anser att man samtidigt bör ta itu med de problem som återfinns i den omfattande verksamhet som döljs bakom fiktiva bolag som förmedlar och tillhandahåller finanstjänster och som använder sig av aggressiva affärsmetoder och ocker, och som är kopplade till brottslig verksamhet med avseende på räntesatser och olika typer av utpressning. Det handlar t.ex. om följande fall (förteckningen är inte uttömmande):

— Irreguljära lån till konsumenter och familjer i svårigheter som har hamnat i skuldfällan.

— Lån som syftar till utplundring av kunden, t.ex. ocker. Kännetecknande för kriminella organisationer.

5.2 Irreguljära lån kan förekomma i olika former:

— ”Icke registrerade” förskott på pengar eller andra tillgångar, med största möjliga utnyttjande av den enskildes betalningsmöjligheter och största möjliga förlängning av löptiden för förskottet.

— Irreguljär finansiering där långivaren ökar lönsamheten genom att inte följa etiska regler, genom vilseledande klausuler, otydliga villkor och en uppåtgående spiral av återbetalningskrav.

— Lån som oftast utfärdats genom en otillbörlig bankliknande verksamhet.

— Lån till ockerränta i samband med olika typer av brottslighet och i särskilda sammanhang.

5.3 EESK anser att den irreguljära kreditgivningens möjligheter att växa beror på att många familjer och konsumenter är utestängda från den reguljära kreditmarknaden, bl.a. på grund av oansvarig långivning som har försatt konsumenterna i en mycket sårbar beroendesituation.

5.4 EESK konstaterar att problemen är kopplade till låga inkomster för familjer och olika former av konsumtionstryck – som för övrigt är en orsak till att konsumenter och familjer råkar ut för olaglig utlåning och vänder sig till den parallella lånemarknaden – och inte kan lösas enbart genom lagstiftning på kreditområdet.

5.5 För övrigt har ofta otillbörliga och olagliga metoder på kreditområdet brottmålskaraktär och bör således regleras genom särskilda initiativ på brottmålsområdet inom det europeiska området med rättvisa, och efterlevnaden bör kontrolleras av polismyndigheterna. Fullständig verkställbarhet i hela unionen av nationella domar om kvarstad för tillgångar som härrör från ocker och utpressning skulle kunna innebära ett avgörande bidrag till kampen mot dessa företeelser (10).

5.6 EESK anser att det saknas tillräcklig statistik i ämnet från unionens alla delar för att det ska gå att skapa en bild av företeelsen på europeisk nivå med alla kvalitativa och kvantitativa aspekter, och kommittén föreslår därför att kommissionen tillsammans med medlemsstaterna diskuterar situationen i detalj och med utgångspunkt i jämförbara uppgifter.

6. Det civila samhällets roll

6.1 Det civila samhället, och särskilt konsumentorganisationer och välgörenhetsorganisationer, har en viktig roll att spela när det gäller att identifiera, studera och bevaka problem kopplade till aggressiva eller olagliga metoder för kreditgivning till konsumenter och familjer.

6.2 Kommittén anser därför att man i samförstånd med de offentliga myndigheterna bör inrätta och främja nätverk för det civila samhället för analys, bistånd och tillsyn i samband med social utestängning och fattigdom relaterad till kreditgivning och överskuldsättning. Sådana nätverk spelar också en viktig roll för utbyte av information om goda metoder. De kan också integreras i harmoniserade reklamationssystem.

6.3 EESK noterar att det redan finns goda metoder på området, till exempel ”sociala stödlån” (”social lending”) eller det europeiska nätverket för ekonomisk integration (EFIN), och sådana goda metoder bör stimuleras och användas i hela unionen.

6.4 EESK anser att information och utbildning av konsumenter, också med hjälp av olika undervisningsmetoder redan i grundskolan, är ett utmärkt område för initiativ från medlemsstaterna och det civila samhället (11). Detta är viktiga åtgärder för att utveckla ekonomiska grundkunskaper på europeisk nivå i hela unionen.

6.5 Kommittén anser att det är viktigt att stimulera och utveckla denna verksamhet, men vill understryka att produktinformation ingår i kreditgivarnas skyldigheter och utbildning är en uppgift för de offentliga myndigheterna. För övrigt anser EESK att det civila samhällets initiativ när det gäller öppen och begriplig information och utbildning kan bli effektiva om de kompletterar en övergripande och gemensam regelram.

6.6 Vid den offentliga hearing som EESK anordnade i Bryssel den 28 januari 2010 med kvalificerade företrädare för det civila samhället på nationell och europeisk nivå underströks behovet av att på europeisk nivå övervaka aggressiva och olagliga metoder och fokusera både på reglering och stöd till offren, utbildningspolitik, och information till alla berörda parter.

6.7 För att stimulera en social marknadsekonomi på kreditområdet anser EESK att företag i den sociala ekonomin behöver startas och utvecklas, t.ex. kooperativ (12). De offentliga myndigheterna har också ansvar för att stödja och främja denna typ av företag, vad avser både uppstart och funktion (13).

Bryssel den 28 april 2010 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI

(1) Nätverket FIN-NET (Financial Dispute Resolution Network).

(2) Se: Andra uppdaterade gemensamma bedömningen av kommittén för socialt skydd och Europeiska kommissionen av de sociala effekterna av den ekonomiska krisen och av politiska åtgärder (SPC/2009/11/13 FINAL) – Eurobarometerundersökning om fattigdom och social utestängning – Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning (2010) – Gemensam rapport om social trygghet och social integration på http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=757&langId=sv.

(3) Offentlig hearing om Ansvarsfull upp- och utlåning, Bryssel, den 3 september 2009.

(4) En bra definition på ”bedrägliga” (art. 6) eller ”aggressiva” (art. 8) metoder finns i direktiv 2005/29/EG, med hänvisning till otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter.

(5) Se t.ex. ISO 22222 (personlig finansiell planering – 2005) UNI-ISO (personlig finansiell, ekonomisk och egendomsrelaterad planering – 2008) AENOR – UNE 165001 (Etica. Requisitos de los productos financieros socialmente responsables – 2009). Se även ECO/266 – ”Finansiella produkter som omfattas av socialt ansvar”.

(6) Se Usura (Ocker) - Slutrapport från Osservatorio socioeconomico sulla criminalità, CNEL - Rom 2008.

(7) Betänkande PE 5.6.2008 om Konkurrens: Branschutredning om banktjänster till privatpersoner och mindre företag.

(8) Medlemsstaterna måste anpassa sig till gemenskapsbestämmelserna senast den 12 juni 2010.

(9) EUT C 27, 3.2.2009, s. 18 och EUT C 65, 17.3.2006, s. 13.

(10) ”Inför dessa globala företeelser kan regeringarna och institutionerna fortsätta att blunda eller ta fram begränsade åtgärder på det nationella planet. Men om de bara noterade den förstärkning som den europeiska arresteringsordern givit i sökandet efter brottslingar på fri fot skulle de snabbt och i samförstånd börja utarbeta gemensamma undersökningsinstrument och rättsliga instrument och en gemensam minimistraffrätt för alla medlemsstater, med utgångspunkt i ersättning för skador orsakade av maffialiknande sammanslutningar” (se F. Forgione, Mafia export, 2009, Milano).

(11) UNI (Förslag till normer för ekonomisk utbildning av medborgarna – Kravförteckning), januari 2010.

(12) Se Resilience of the Cooperative Business Model in Times of Crisis, ILO 2009.

(13) Se EUT C 318, 23.12.2009, s. 22.