Förslag till rådets rambeslut om bekämpande av rasism och främlingsfientlighet
(2002/C 75 E/17)
KOM(2001) 664 slutlig  2001/0270(CNS)
(Framlagt av kommissionen den 29 november 2001)
EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR FATTAT DETTA RAMBESLUT
med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt
artiklarna 29, 31 samt artikel 34.2 b i detta,
med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande, ochav följande skäl:
(1) Rasism och främlingsfientlighet är direkta brott mot prin-
ciperna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga
rättigheterna och de grundläggande rättigheterna ochmot rättsstatsprincipen, principer som Europeiska unio-nen bygger på och som är gemensamma för medlems-staterna.
(2) I handlingsplanen för att på bästa sätt genomföra bestäm-
melserna i Amsterdamfördraget om upprättande av ettområde med frihet, säkerhet och rättvisa (
1), slutsatserna
från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 och16 oktober 1999 (
2), Europaparlamentets resolution av
den 20 september 2000 (3) och kommissionens medde-
lande till rådet och Europaparlamentet med halvårsupp-datering av resultattavlan för framstegen i skapandet av ettområde med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska
unionen (andra halvåret 2000) (
4) krävs åtgärder på detta
område.
(3) Den gemensamma åtgärden 96/443/RIF av den 15 juli
1996 antagen av rådet på grundval av artikel K.3 i För-draget om Europeiska unionen om åtgärder mot rasismoch främlingsfientlighet (
5) måste följas av ytterligare lag-
stiftning för att fylla behovet av ytterligare tillnärmning avmedlemsstaternas lagar och andra författningar och för attövervinna de hinder för effektivt rättsligt samarbete somfrämst grundas på skillnaderna i medlemsstaternas rätts-ordningar.
(4) Av utvärderingen av 1996 års gemensamma åtgärd och av
arbete som utförts i andra internationella fora, till exempelEuroparådet, framgår att det fortfarande finns vissa pro-blem när det gäller det rättsliga samarbetet. Medlemssta-ternas straffrättsliga lagstiftning måste därför förbättras
ytterligare, så att tillämpningen av en uttömmande ochtydlig lagstiftning för att effektivt bekämpa rasism och
främlingsfientlighet kan säkerställas.
(5) Europeiska unionen måste utforma en gemensam straff-
rättslig lagstiftning i fråga om rasism och främlingsfient-lighet, så att samma gärningar kriminaliseras i alla med-lemsstater och att effektiva, proportionerliga och avskräck-ande påföljder införs för fysiska och juridiska personersom har begått eller är ansvariga för sådana brott.
(6) Rasistiska och främlingsfientliga motiv bör betraktas som
en försvårande omständighet när man utdömer påföljderför vanliga brott. Detta skulle utgöra ett svar direkt riktattill dem som utför sådana brott och kan också ha enavskräckande effekt.
(7) Det bör betraktas som en försvårande omständighet om
ett rasistiskt eller främlingsfientligt brott begås i sambandmed yrkesutövning eftersom det innebär att gärningsman-nen missbrukar sin ställning, vilket är särskilt klandervärt.
(8) Man bör se till att utredningar av och åtal för rasistiska
och främlingsfientliga brott inte är beroende av en anmä-
lan eller anklagelse från den som utsatts för brottet, efter-som sådana personer ofta är särskilt sårbara och ovilligaatt inleda rättsliga förfaranden.
(9) Rättsligt samarbete i straffrättsliga frågor bör främjas ge-
nom att man fastställer tydliga regler om behörighet ochutlämning så att rasistiska och främlingsfientliga brott kanbekämpas mer effektivt.
(10) Operativa kontaktpunkter bör inrättas för utbyte av infor-
mation. Alternativt bör befintliga samarbetsmekanismeranvändas.
(11) Alla medlemsstater har ratificerat Europarådets konven-
tion av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vidautomatisk databehandling av personuppgifter. De person-uppgifter som kommer att behandlas vid tillämpningen avdetta rambeslut kommer att skyddas i enlighet med kon-ventionen.SV 26.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 75 E/269
(1) EGT C 19, 23.1.1999, s. 1.
(2) http://ue.eu.int/sv/Info/eurocouncil/index.htm
(3) EGT C 146, 17.5.2001, s. 110.
(4) KOM(2000) 782 slutlig.
(5) EGT L 185, 24.7.1996, s. 5.
(12) Målen med detta rambeslut är att se till att rasistiska och
främlingsfientliga brott bestraffas med effektiva, proportio-nerliga och avskräckande påföljder i alla medlemsstatersamt att förbättra och främja det rättsliga samarbetet ge-nom att avlägsna hinder för detta. Dessa mål kan inte itillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, efter-som bestämmelserna måste vara gemensamma och för-enliga med varandra. De kan därför bättre uppnås på
unionsnivå. Unionen får därför vidta åtgärder i enlighet
med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EG-fördraget, somdet hänvisas till i artikel 2 i EU-fördraget. Rambeslutet gårinte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessamål och är därför förenligt med proportionalitetsprincipeni artikel 5 i EG-fördraget.
(13) Detta rambeslut påverkar inte Europeiska gemenskapens
befogenheter.
(14) Den gemensamma åtgärden 96/443/RIF skall upphävas
eftersom den efter antagandet av Amsterdamfördraget, rå-dets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 omgenomförandet av principen om likabehandling av perso-ner oavsett deras ras eller etniska ursprung och av dettarambeslut, är överspelad (
1).
(15) Detta rambeslut respekterar de grundläggande rättigheter
och iakttar de principer som erkänns såsom allmänna
gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europakon-ventionen om mänskliga rättigheter, särskilt artiklarna 10och 11 i denna, och Europeiska unionens stadga om degrundläggande rättigheterna, särskilt kapitel II och VI idenna.
H˜RIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
˜mnesområde
I detta rambeslut fastställs bestämmelser för tillnärmning av
medlemsstaternas lagar och andra författningar och för ett när-mare samarbete mellan rättsliga och andra myndigheter i med-lemsstaterna i fråga om rasistiska och främlingsfientliga brott.
Artikel 2
Tillämpningsområde
Detta rambeslut omfattar rasistiska och främlingsfientliga brott
som begåtts
a) på medlemsstaternas territorium,
b) av medborgare i en medlemsstat i de fall där gärningen
påverkar individer eller grupper i den medlemsstaten, ellerc) till förmån för en juridisk person etablerad i en medlems-
stat.
Artikel 3
Definitioner
I detta rambeslut avses med
a)rasism och främlingsfientlighet: motvilja mot individer eller
grupper grundad på ras, hudfärg, härstamning, religion ellerövertygelse, nationellt eller etniskt ursprung.
b)rasistisk eller främlingsfientlig grupp: en strukturerad samman-
slutning av en viss varaktighet inrättad av mer än två per-soner som handlar i samförstånd för att begå de brott somanges i artikel 4 ae.
c)juridisk person: varje enhet som har denna ställning enligt
tillämplig nationell lagstiftning, med undantag av stater ellerandra offentliga organ vid myndighetsutövning samt inter-nationella offentliga organisationer.
Artikel 4
Rasistiska och främlingsfientliga brott
Varje medlemsstat skall vidta åtgärder för att säkerställa att
följande gärningar är straffbara när de begås avsiktligt och oav-sett vilken metod som används:
a) Offentlig uppmaning till våld eller hat i rasistiskt eller främ-
lingsfientligt syfte, eller till någon annan rasistisk eller främ-lingsfientlig gärning som kan orsaka berörda individer ellergrupper avsevärd skada.
b) Offentliga förolämpningar och hot mot individer eller grup-
per i rasistiskt eller främlingsfientligt syfte.
c) Offentligt urskuldande i rasistiskt eller främlingsfientligt
syfte av brott i form av folkmord, brott mot mänsklighetenoch krigsförbrytelser enligt definitionen i artiklarna 6,7 och8 i stadgan för internationella brottmålsdomstolen.
d) Offentligt förnekande eller förringande av de brott som
anges i artikel 6 i Internationella militärtribunalens stadga,som fogats till Londonöverenskommelsen av den 8 april1945, på ett sätt som kan störa allmän ordning.
e) Offentlig spridning eller distribution av skrifter, bilder eller
annat material som innehåller uttryck för rasism eller främ-lingsfientlighet.SV C 75 E/270 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26.3.2002
(1) EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.
f) Att leda, stödja eller delta i en rasistisk eller främlingsfientlig
sammanslutnings verksamhet i avsikt att bidra till samman-slutningens kriminella verksamhet.
Artikel 5
Anstiftan, främjande, medhjälp och försök
Medlemsstaterna skall säkerställa att anstiftan till, främjande av,
medhjälp till samt försök att begå ett brott enligt artikel 4 ärstraffbart.
Artikel 6
Påföljder
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de gärningar som
anges i artiklarna 4 och 5 beläggs med effektiva, proportioner-liga och avskräckande påföljder.
2. Medlemsstaterna skall säkerställa att de brott som anges i
artikel 4 be åtminstone i allvarliga fall är belagda med frihets-straff, som ger möjlighet till utlämning eller överlämnande.
3. Medlemsstaterna skall säkerställa att de brott som anges i
artikel 2 af är belagda med ett frihetsstraff på minst två år.
4. Medlemsstaterna skall säkerställa att det är möjligt att
utdöma extra eller alternativa påföljder som samhällstjänst ellerdeltagande i utbildning, berövande av vissa civila eller politiskarättigheter eller offentliggörande av hela eller delar av en domnär det gäller de brott som anges i artiklarna 4 och 5.
5. Medlemsstaterna skall säkerställa att böter eller betalning
till välgörenhet kan utdömas för de brott som anges i artiklarna4 och 5.
6. Medlemsstaterna skall säkerställa att allt material och alla
redskap som använts för att begå de brott som anges i artik-larna 4 och 5 och all vinning från sådana brott kan tas i beslagoch förverkas.
Artikel 7
Försvårande omständigheter vid rasistiska brott
Medlemsstaterna skall säkerställa att ett hårdare straff kan ut-
dömas i fall där förövaren av de brott som anges i artiklarna 4och 5 begår brotten under utövande av yrkesverksamhet ochoffret är beroende av denna verksamhet.
Artikel 8
Rasistiska och främlingsfientliga motiv
Medlemsstaterna skall säkerställa att rasistiska och främlings-
fientliga motiv kan betraktas som försvårande omständighetervid fastställandet av påföljd för andra brott än de som anges i
artiklarna 4 och 5.
Artikel 9
Juridiska personers ansvar
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att juridiska personer
kan ställas till ansvar för de brott som anges i artiklarna 4och 5 och som begås till deras förmån av varje person somagerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska per-sonens organisation och som har en ledande ställning inomden juridiska personens organisation grundad på
a) befogenhet att företräda den juridiska personen, ellerb) befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens väg-
nar, eller
c) befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen.2. Förutom de fall som anges i punkt 1, skall medlemssta-
terna säkerställa att en juridisk person kan göras ansvarig närbrister i övervakning eller kontroll som skall utföras av ensådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt fören person som är underställd den juridiska personen att till denjuridiska personens förmån begå ett sådant brott som anges iartiklarna 4 och 5.
3. Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2
skall inte utesluta lagföring av fysiska personer som begår debrott eller deltar i sådana gärningar som anges i artiklarna 4och 5.
Artikel 10
Påföljder för juridiska personer
1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en juridisk person
som görs ansvarig i enlighet med artikel 9.1 kan bli föremålför effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder somskall innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och somkan innefatta andra påföljder, som
a) fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd,b) tillfälligt eller permanent näringsförbud,c) rättslig övervakning,d) rättsligt beslut om att avveckla verksamheten, ellere) tillfällig eller permanent stängning av inrättning som har
använts för att begå brottet.SV 26.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 75 E/271
2. Medlemsstaterna skall säkerställa att en juridisk person
som har gjorts ansvarig i enlighet med artikel 9.2 kan bliföremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påfölj-der eller åtgärder.
Artikel 11
Inledande av rättsliga åtgärder
Medlemsstaterna skall säkerställa att utredningar av eller åtal för
de brott som anges i artiklarna 4 och 5 inte skall vara beroendeav en anmälan eller anklagelse från brottsoffret, åtminstone intei de fall där brott som anges i artikel 4 a, e och f har begåtts på
medlemsstatens territorium.
Artikel 12
Behörighet
1. Varje medlemsstat skall fastställa sin behörighet i fråga
om de brott som anges i artiklarna 4 och 5 när brottet harbegåtts
a) helt eller delvis inom dess territorium, eller
b) av en av dess medborgare och gärningen påverkar individer
eller grupper i den medlemsstaten, eller
c) till förmån för en juridisk person som har sitt huvudkontor
inom medlemsstatens territorium.
2. Vid fastställandet av behörighet i enlighet med punkt 1 a
skall varje medlemsstat säkerställa att dess behörighet omfattarfall där brottet utförs med hjälp av ett informationssystem och
a) gärningsmannen begår brottet när denne befinner sig på
medlemsstatens territorium, oavsett om brottet omfattar ra-sistiskt material lagrat i ett informationssystem på dess ter-ritorium eller ej, och om
b) brottet omfattar rasistiskt material lagrat i ett informations-
system på medlemsstatens territorium, oavsett om gärnings-mannen befinner sig på medlemsstatens territorium när
denne begår brottet eller ej.
3. En medlemsstat kan besluta att inte tillämpa eller att
endast i särskilda fall eller under särskilda omständigheter till-lämpa den regel om behörighet som fastställs i punkt 1 b och1c .
4. En medlemsstat skall underrätta rådets generalsekretariat
och kommissionen om den beslutar att tillämpa punkt 3, i till-lämpliga fall med uppgift om i vilka särskilda fall eller undervilka särskilda omständigheter beslutet gäller.Artikel 13
Utlämning och rättsliga åtgärder
1. Varje medlemsstat som enligt sin lagstiftning inte utläm-
nar sina egna medborgare skall fastställa sin behörighet i frågaom de brott som anges i artiklarna 4 och 5 när de har begåttsav medlemsstatens egna medborgare på en annan medlemsstatsterritorium.
2. Varje medlemsstat skall, om en av dess medborgare i en
annan medlemsstat uppges ha gjort sig skyldig till ett sådantbrott som anges i artiklarna 4 och 5 och medlemsstaten väljeratt inte utlämna denna person till den andra medlemsstatenendast på grundval av dennes medborgarskap, lämna överärendet till behöriga myndigheter för rättsliga åtgärder i till-lämpliga fall.
För att rättsliga åtgärder skall kunna vidtas skall den medlems-
stat där brottet begicks till de behöriga myndigheterna i den
andra medlemsstaten överlämna alla akter, uppgifter och bevis-
föremål som har samband med brottet i enlighet med de för-faranden som fastställs i artikel 6.2 i Europeiska utlämnings-konventionen av den 13 december 1957. Den medlemsstat somgjort framställan skall informeras om de rättsliga åtgärder somvidtas och om resultatet av dessa.
3. För tillämpningen av denna artikel skall begreppet med-
borgare i en medlemsstat tolkas i enlighet med varje förklaring
som denna stat gjort enligt artikel 6.1 b och c i Europeiskautlämningskonventionen.
Artikel 14
Politiska brott
Medlemsstaterna skall se till att de brott som anges i artiklarna
4 och 5 inte betraktas som politiska brott, som ger rätt attavslå en framställning om ömsesidig rättslig hjälp eller utläm-ning.
Artikel 15
Informationsutbyte
1. Medlemsstaterna skall utse operationella kontaktpunkter
eller använda befintliga operationella strukturer för utbyte avinformation och för andra kontakter mellan medlemsstaterna isyfte att tillämpa detta rambeslut.
2. Varje medlemsstat skall informera rådets generalsekreta-
riat och kommissionen om de operativa kontaktpunkter elleroperativa strukturer som anges i punkt 1. Generalsekretariatetskall informera de övriga medlemsstaterna.SV C 75 E/272 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26.3.2002
3. Om en medlemsstat känner till att det på dess territorium
lagras material som innehåller uttryck för rasism och främlings-fientlighet och att syftet är att distribuera och sprida detta i enannan medlemsstat, skall medlemsstaten informera den andramedlemsstaten om detta för att göra det möjligt för den med-lemsstaten att i enlighet med dess lagstiftning inleda rättsligaförfaranden eller förfaranden för förverkande. För detta ända-mål kan de operativa kontaktpunkter som avses i punkt 1
användas.
Artikel 16
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall före den 30 juni 2004 ha vidtagit
nödvändiga åtgärder för att följa detta rambeslut.
2. De skall överlämna texten till de bestämmelser som de
antar och uppgifter om andra åtgärder som vidtas för att följadetta rambeslut till rådets generalsekretariat och kommissionen.3. På grundval av detta skall kommissionen före den 30 juni
2005 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådetom hur detta rambeslut fungerar, vid behov tillsammans medlagförslag.
4. Rådet skall bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna
har följt detta rambeslut.
Artikel 17
Upphävande av den gemensamma åtgärden 96/443/RIF
Den gemensamma åtgärden 96/443/RIF upphävs härmed.
Artikel 18
Ikraftträdande
Detta rambeslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det
har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .SV 26.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 75 E/273