NST-
2000
grupperVarubeskrivningMotsvarande produkter i huvud-
grupp i CPA-klassificeringen
18 Samlastat gods: flera olika slags gods som fraktas tillsammans
Anm. Denna rubrik skall användas varje gång det inte lämpar sig att dela
upp varorna på grupperna 01–16.
19 Oidentifierbart gods: gods som av någon anledning inte kan identifieras och
därför inte kan hänföras till någon av grupperna 01–16.
Anm. Denna rubrik är avsedd för gods där uppgiftslämnaren inte har några
upplysningar om vilken typ av gods som fraktas.
20 Diverse andra varor
Anm. Denna rubrik omfattar allt sådant som inte hör hemma inom någon
av grupperna 01–19. Eftersom det är tänkt att grupperna 01–19 skall
omfatta alla tänkbara slag av transporterade varor skall grupp 20 endast
användas i undantagsfall. Det kan vara nödvändigt att ytterligare kontrollera
de uppgifter som lämnats under denna rubrik.
BILAGA G
Förlängning av inrapporteringstidsfristen (artikel 5.2)
MedlemsstatFörlängning av inrapporteringsperioden efter
observationsperiodens slutDet sista år för vilken den förlängda tidsfristen
gäller
Belgien 8 månader 2009
P6_TA(2006)0005
Strategier för att bekämpa handeln med kvinnor och barn, som riskerar att
utnyttjas sexuellt
Europaparlamentets resolution om strategier för förebyggande av handel med kvinnor och barn
som riskerar att utsättas för sexuellt utnyttjande (2004/2216(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (1), särskilt artikel 5.3,
enligt vilken ”människohandel skall vara förbjuden”,24.11.2006 C 287 E/75 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EGT C 364, 18.12.2000, s. 1.
— med beaktande av artikel 5 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948,
särskilt artiklarna 4 och 5,
— med beaktande av FN:s konventioner och deklarationer, framförallt artiklarna 5 och 6 i konventionen
om avskaffande av alla former av diskriminering mot kvinnor,
— med beaktande av FN:s konvention om barnets rättigheter 1989 som rör skydd av barn mot alla former
av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp och som syftar till att förhindra bortförande av,försäljning av eller handel med barn,
— med beaktande av Palermoprotokollet från 2000 om förebyggande, bekämpande och bestraffande av
handel med människor, särskilt kvinnor och barn, vilket är ett komplement till FN:s konvention motgränsöverskridande organiserad brottslighet,
— med beaktande av Brysseldeklarationen om förebyggande och bekämpande av handeln med människor
som antogs den 20 september 2002 vid den Europeiska konferensen om förebyggande och bekäm-pande av handeln med människor - Global utmaning för det tjugoförsta århundradet, som uppmanar
alla berörda nationella och internationella aktörer i ursprungs-, transit- och destinationsländerna att
vidta effektiva samordnade åtgärder, särskilt artiklarna 7 och 8,
— med beaktande av rådets rambeslut 2002/629/RIF av den 19 juli 2002 om bekämpande av människo-
handel (
1),
— med beaktande av rådets rambeslut 2004/68/RIF av den 22 december 2003 om bekämpande av
sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (2),
— med beaktande av rådets direktiv 2004/81/EG av den 29 april 2004 om uppehållstillstånd till tredje-
landsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandringoch vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna (
3),
— med beaktande av rapporten från expertgruppen om människohandel (4),
— med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 15-16 oktober 1999 i Tammerfors, där
Europeiska rådet uppmanar till bekämpning av dem som sysslar med människohandel och betonar attall form av människohandel måste förebyggas,
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – ”Ett område
med frihet, säkerhet och rättvisa: Resultat av Tammerforsprogrammet och framtida inriktning”(KOM(2004)0401),
— med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 293/2000/EG av den 24 januari 2000 om
att anta ett program för gemenskapens insatser (Daphne-programmet) (2000–2003) för förebyggandeåtgärder i kampen mot våld mot barn, ungdomar och kvinnor (
5),
— med beaktande av deklarationen från FN:s fjärde internationella kvinnokonferens i Peking i september
1995,
— med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådet den 4 och 5 november 2004 i Bryssel och det
bilagda Haagprogrammet för frihet, säkerhet och rättvisa, där rådet och kommissionen uppmanas attutveckla en plan om bästa metoder, standarder och mekanismer i kampen mot människohandeln,
— med beaktande av Europarådets konvention om åtgärder mot människohandel, antagen av minister-
kommittén den 3 maj 2005,
— med beaktande av sin resolution av den 19 maj 2000 om kommissionens meddelande till rådet och
Europaparlamentet om vidare åtgärder i kampen mot kvinnohandel (
6),24.11.2006 C 287 E/76 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EGT L 203, 1.8.2002, s. 1.
(2) EUT L 13, 20.1.2004, s. 44.
(3) EUT L 261, 6.8.2004, s. 19.
(4) Europeiska kommissionen, GD Rättvisa, frihet och säkerhet, 2004
(5) EGT L 34, 9.2.2000, s. 1.
(6) EGT C 59, 23.2.2001, s. 307.
— med beaktande av kommissionens offentliggjorda meddelande om bekämpning av människohandel - en
integrerad strategi och förslag till en handlingsplan (KOM(2005)0514),
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor
och män och yttrandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes
frågor (A6-0400/2005), och av följande skäl:
A. Människohandel innebär allvarliga kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter och medför
grymheter som tvång, maktmedel, hot, förnedring, bortförande, våld, sexuellt utnyttjande, falska före-speglingar och bedrägeri.
B. Rådets tjänstgörande ordförande konstaterade inför Europaparlamentet den 23 juni 2005 att mellan
600 000 och 800 000 personer i hela världen varje år utsätts för människohandel. Varje år blir över100 000 kvinnor offer för människohandel i Europeiska unionen.
C. Kvinnor och barn är särskilt utsatta för denna organiserade brottslighet och moderna form av slaveri,
som i huvudsak kontrolleras av brottsliga nätverk, och löper därför större risk att falla offer för männis-kohandel.
D. En av de viktigaste förutsättningarna för den internationella handeln med kvinnor och barn är före-
komsten av lokala prostitutionsmarknader, där vissa personer kan sälja och köpa kvinnor och barn för
att utnyttja dem sexuellt. Människohandlarna skickar kvinnor och barn framförallt från länder i söder
till länder i norr och från öst till väst – där efterfrågan från köparna är störst.
E. För att kunna uppnå nolltolerans avseende människohandel bör unionen ställa upp tydliga och trovär-
diga mål, till exempel att under nästa tioårsperiod halvera antalet personer som blir offer för människo-handel. Självfallet bör det övergripande målet dock vara att helt eliminera denna form av mycket allvar-liga brott och grova kränkningar av mänskliga rättigheter snarast.
F. Enligt rådets och kommissionens handlingsplan för att på bästa sätt genomföra bestämmelserna i
Amsterdamfördraget om upprättande av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa från Wien (
1) bör
det göras större ansträngningar för att enas om gemensamma definitioner, åtalsgrunder och påföljder, i
första hand inom ett begränsat antal sektorer, däribland människohandel, särskilt sexuellt utnyttjande
av kvinnor, ungdomar och barn.
G. Handel med barn och ungdomar kan inte beaktas utifrån samma kriterier som handel med kvinnor.
Man bör därför föreskriva särskilda tillvägagångssätt som är anpassade till å ena sidan barns och åandra sidan ungdomars behov, eftersom hanteringen av ungdomars och barns behov också skiljer sigåt.
H. Trots antagandet av rådets rambeslut 2002/629/RIF om åtgärder för att bekämpa människohandel,
som innehåller grundelementen samt en gemensam definition av människohandel för medlemsstaternaoch unionen, finns det fortfarande ingen harmonisering av de påföljder som tillämpas av medlemssta-
terna, bland annat när det gäller sexuellt utnyttjande av kvinnor och barn.
I. Trots fördragen och trots det stora antalet lagstiftningsåtgärder som vidtagits och de politiska utta-
landen som gjorts, till exempel Brysseldeklarationen från 2002, i vilka kampen mot människohandel
och framför allt handeln med kvinnor och barn framhålls som en politiskt prioriterad fråga, har fortfa-rande inga märkbara, konkreta framsteg gjorts. Tvärtom är människohandel den brottsliga verksamhetsom växer snabbast jämfört med andra former av organiserad brottslighet.24.11.2006 C 287 E/77 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EGT C 19, 23.1.1999, s. 1.
J. Människohandeln bör inte endast förebyggas genom enskilda åtgärder från varje medlemsstat, utan
även genom en generell och integrerad områdesövergripande strategi på europeisk och internationell
nivå med en definition av gemensamma element i samtliga medlemsstaters straffrätt, inklusive effektiva,proportionerliga och avskräckande påföljder.
K. Man måste beakta offrens svåra personliga situation och deras sårbarhet men också vikten av att de
medverkar i arbetet med att ställa de brottsliga organisationerna till svars och söka reda på och gripade ansvariga.
L. Stora hinder för effektiva insatser och politiska åtgärder är avsaknaden av gemensamt överenskomna
definitioner av handel med kvinnor och barn liksom avsaknaden av gemensamma riktlinjer för jämfö-rande data, forskning och analys.
M. Handel med kvinnor och barn är ett gränsöverskridande brott, och därför krävs följande för att utveckla
effektiva förebyggande strategier:
— Fokusering på människohandelns triangel, dvs. offer, människosmugglare och kund.
— Program och skydd i form av rättsligt och psykologiskt stöd för de mest hotade grupperna.
— Medvetandegörande av alla befolkningskategorier, framför allt utsatta grupper, genom adekvat,
kontinuerlig och systematisk information.
— Samarbete mellan ursprungs-, transit- och destinationsländer.— Samarbete på global, internationell ,europeisk, regional, nationell och lokal nivå.
— Samordnade åtgärder mellan internationella organisationer som FN, Europarådet,
Europeiska unionen, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och G8-gruppen
N. Virtuell sex, särskilt cybersex (virtuell sex via Internet), är en annan växande marknad vars utbredning
leder till en ökning och utvidgning av människohandeln eftersom den nya tekniken underlättar detsexuella utnyttjandet av kvinnor och barn
1. Europaparlamentet understryker vikten av en strategi som utgår från de mänskliga rättigheterna, integ-
rering av ett jämställdhetsperspektiv och ett barnorienterat förhållningssätt i utvecklingen och genomfö-randet av förebyggande strategier.
2. Europaparlamentet beklagar att de åtgärder som hittills vidtagits för att minska människohandeln inte
gett resultat i form av färre exploaterade kvinnor och barn inom sexslavhandeln. Tvärtom anses människo-handel för sexuella ändamål vara den brottsliga verksamhet som växer snabbast jämfört med annan organi-serad brottslighet i EU. Parlamentet betonar att det nu är hög tid att uppställa tydliga och konkreta mål omatt till exempel halvera antalet personer som faller offer för människohandeln under nästa tioårsperiod.Självfallet skall det övergripande målet dock vara att helt eliminera denna form av brott snarast.
3. Europaparlamentet beklagar den bristande insikten om sambanden mellan människohandel, migration,
socialt skydd och utvecklingspolitik och efterlyser en mer sammanhängande extern politik mot människo-handel.
4. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att skapa en klar rättslig grund för bekämp-
ning av alla former av våld mot kvinnor, inklusive kvinnohandel, och att fatta beslut om en europeiskpolitik för bekämpning av människohandel som till fullo omfattas av gemenskapens behörighet samt om
de därmed sammanhängande invandrings- och asylfrågorna, särskilt om rätten att få asyl på grundval av
könsbetingat förtryck eller könsbetingad förföljelse.24.11.2006 C 287 E/78 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
5. Europaparlamentet rekommenderar att man utformar en gemensam EU-politik vars tyngdpunkt ligger
på skapandet av en rättslig ram och genomförandet av bestämmelser samt på motåtgärder, förebyggande
arbete, lagföring och bestraffning av gärningsmän samt skydd och stöd för offren.
6. Europaparlamentet betonar behovet av att utveckla särskilda åtgärder mot människohandel inom
ramen för EU:s grannskapspolitik. Parlamentet begär att anslutningsländer såsom Bulgarien och Rumänienså snabbt som möjligt skall ges ekonomiskt stöd så att de kan utforma långsiktiga strategier för attförhindra människohandel.
7. Europaparlamentet anser att medlemsstaternas åtgärder bör överensstämma med deras politiska dekla-
rationer och att medlemsstaterna bör genomföra tillämplig gemenskapslagstiftning på ett effektivare sätt,
framför allt genom att förbättra det operativa samarbetet och utbytet av relevanta uppgifter sinsemellanoch med Europol och Eurojust.
8. Europaparlamentet framhåller att det är nödvändigt att främja jämställdhet inom EU:s alla politikom-
råden och genomföra nationell lagstiftning om lika möjligheter i syfte att motarbeta ”drivkrafterna” bakommänniskohandel, såsom fattigdom, social uteslutning, arbetslöshet, bristande utbildning, korruption, diskri-minering och våld mot kvinnor.
9. Europaparlamentet anser att undersökningar om de bakomliggande orsakerna till människohandel,
framförallt handel med kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande (dvs. vilka faktorer utelämnar människor
till människohandel respektive vilka faktorer påverkar efterfrågan på sexuella tjänster och utnyttjande avkvinnor och barn sexuellt), bör utföras på både nationell nivå och gemenskapsnivå och uppmanarmedlemsstaterna och kommissionen till fortsatt forskning om detta samt till att bevilja nödvändiga medelur tillbudsstående program såsom Daphne. Resultaten av dessa undersökningar kan bidra till att det införsett adekvat program för sexualupplysning i alla medlemsstater.
10. Europaparlamentet vill uppmärksamma kommissionen och medlemsstaterna på de resultat som fram-
kommit av den studie som Europaparlamentet initierat om relationen mellan medlemsstaternas olika typer
av prostitutionslagstiftning och handeln med kvinnor och barn för sexuella ändamål (
1) (Transcrime, 'Study
on National Legislation on Trafficking in Women and Children').
11. Europaparlamentet betonar att man i första hand beslutsamt måste motarbeta efterfrågan, genom
bland annat utbildnings- och lagstiftningsåtgärder och åtgärder på det sociala och kulturella området.
12. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta krafttag mot de problem som prostitutionen
medför på deras territorium.
13. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att i den politiska dialogen med tredjeländer
systematiskt ta upp frågan om handel med kvinnor och barn för sexuella ändamål, samt att i de fall där
ingen förbättring åstadkoms eller ingen tydlig signal ges om politisk vilja att agera från tredjelandets sidavidta vederbörliga åtgärder såsom förutses i klausulen om mänskliga rättigheter och demokrati som åter-finns i samtliga samarbets- och associeringsavtal med tredjeländer.
14. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att arbeta hårdare för att integrera jämställdhetspers-
pektivet och införa ett barnorienterat förhållningssätt i EU:s utvecklingssamarbete och program för fattig-domsbekämpning. Parlamentet uppmanar internationella organisationer som Världsbanken, Internationella
valutafonden och Världshandelsorganisationen (WTO) att prioritera kampen mot barnfattigdomen och
feminiseringen av fattigdomen.
15. Europaparlamentet betonar vikten av att ta itu med sambandet mellan människohandel och legal och
illegal invandring och att betrakta legala migrationskanaler som en mekanism för att förebygga människo-handel.24.11.2006 C 287 E/79 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) Study on National Legislation on Prostitution and Trafficking in Women and Children (Transcrime 2005).
16. Europaparlamentet betonar att det finns ett samband mellan sexuellt utnyttjande och utnyttjande av
arbetskraft inom hushållstjänstesektorn. Parlamentet framhåller att barn och ungdomar står i ett beroende-
förhållande som människosmugglarna drar nytta av och som inte bara är av sexuell karaktär utan även ärkopplat till slavhandel, olagliga adoptioner och tvångsarbete. Parlamentet efterlyser kraftfulla åtgärder föratt förebygga och bekämpa alla brott och förseelser.
17. Europaparlamentet beklagar att det inte gjorts någon analys av efterfrågan på prostitution i medlems-
staterna som en möjlig drivkraft för människohandel. Parlamentet anser att kommissionen bör genomföra
en omfattande studie av hur medlemsstaternas prostitutionslagstiftning påverkar antalet människor som
utsätts för människohandel.
18. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att se över och/eller revidera sin viseringspolitik för
att förebygga missbruk och ge skydd mot utnyttjande och att se till att personalen på konsulat i ursprung-sländerna samarbetar och utbyter erfarenheter samt att den utbildas i att känna igen eventuella fall som rör
människohandel i sitt arbete med visumansökningar. Parlamentet anser att denna personal även bör
utbildas i att samarbeta med berörda icke-statliga organisationer.
19. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att upprätta nationella och internationella jour-
nummer (larmnummer) mot kvinnohandel, vilka bör göras kända för allmänheten med hjälp av informa-tionskampanjer på bland annat nationell och lokal TV. Parlamentet stöder kravet på att inrätta en telefon-jour för barn, vilken bör kunna nås av barnen på ett gemensamt avgiftsfritt internationellt nummer, och
framhåller sin förklaring i enlighet med artikel 116 i arbetsordningen om europeiska hjälptelefonlinjer för
barn (
1).
20. Europaparlamentet begär att den förnedring som det innebär att kvinnor och barn köps och utnyttjas
blir föremål för en aktiv och effektiv kampanj inom ramen för EU-program på detta område. Dennakampanj bör utlysas av kommissionen och medlemsstaterna, med odelat stöd från Europaparlamentet samtfrån alla andra europeiska institutioner inom deras respektive behörighetsområde.
21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att skyndsamt och på lämpligt
sätt (bland annat genom lagstiftningsåtgärder) ta itu med tendensen att använda ny teknik, i synnerhetInternet, för att sprida uppgifter om tillgång och efterfrågan på kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande.Utbredningen av denna nya teknik leder till ökad människohandel.
22. Europaparlamentet beklagar de nuvarande svårigheterna mellan medlemsstaterna och EU:s institu-
tioner när det gäller ratificering och tillämpning av internationella fördrag och konventioner.
23. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att övervaka genomförandet och den gemensamma
tolkningen av befintliga instrument mot människohandel och att inleda en genomgång av befintliga rätts-liga åtgärder och insatser på europeisk och internationell nivå för bekämpning av handel med kvinnor ochbarn.
24. Europaparlamentet välkomnar förslaget i Europarådets konvention om åtgärder mot människohandel
om att upprätta en övervakningsmekanism (Greta) för att se till att konventionens bestämmelser verkligen
genomförs, och betonar vikten av att stärka samarbetet med Europarådet och andra internationella organi-
sationer i samband med genomförandet av strategierna för att bekämpa sexuell exploatering. Parlamentetpåpekar att detta även innefattar möjligheten att bestraffa kunden.
25. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med Europarådet och andra internatio-
nella organisationer, t.ex. Internationella organisationen för migration, i syfte att utforma gemensammariktlinjer för datainsamling och rekommenderar att det snarast inrättas ett gemensamt centrum för utarbe-
tande av gemensamma definitioner (människohandel, offer osv.), insamling av likartade och jämförbara
data, bedömning och utveckling av situationen, informationsutbyte samt utvärdering av i vilken utsträck-ning syftet med de lagar, strategier och åtgärder som är riktade mot människohandel har uppnåtts i verklig-heten24.11.2006 C 287 E/80 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) Antagna texter, 17.1.2006, P6_TA-PROV(2006)0009.
26. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett självständigt Daphne-program och se
till att det skiljs från programmet för bekämpning av narkotika.
27. Europaparlamentet beklagar att det inte finns några pålitliga uppgifter om människohandel som före-
teelse i Europa och att varken kommissionen eller Europol eller något annat EU-organ har kunnat offentlig-göra några exakta siffror om människohandelns omfattning inom EU. Framför allt beklagar parlamentet attdet inte finns några uppgifter om särskilt utsatta grupper, såsom kvinnor och barn, och att inga effektivaåtgärder har vidtagits för att ta itu med problemet.
28. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att etablera nationella kontaktpunkter eller utse natio-
nella rapportörer för att samla in, sprida, utbyta och bearbeta information om människohandel. Parla-
mentet betonar även vikten av att samla in könsbaserade och jämförbara data, samtidigt som det är avstörsta vikt att garantera sekretess för uppgifterna och ge icke-statliga organisationer tillgång till uppgif-terna och siffrorna.
29. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utforma och/eller stärka informationskampanjer
som är inriktade på information om farorna och upplysning av samhällets mest utsatta i ursprungsländernaoch att uppmärksamma allmänheten på problemet och minska efterfrågan i destinationsländerna. Parla-
mentet uppmanar samtidigt medlemsstaterna att beakta att affärsresenärer kan bidra till att lösa problemet
med människohandel om de görs aktivt delaktiga i de medvetandehöjande insatserna och uppmuntras attrapportera vad de ser. Parlamentet uppmanar även medlemsstaterna, i synnerhet Tyskland, att vidta lämp-liga åtgärder under fotbolls-VM 2006 för att förhindra handel med kvinnor och tvångsprostitution.
30. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att upprätta ett nätverk av mediekontakter för frågor
som rör människohandel, i syfte att offentliggöra aktuell information inom och utanför EU.
31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en EU-dag mot människohandel med en
internationell logotyp mot människohandel, i syfte att öka medvetenheten om handel med kvinnor och
barn och uppmärksamma och synliggöra problemet genom att rikta ett enhetligt budskap till allmänheten.Parlamentet anser att denna EU-dag mot människohandel skulle kunna sammanfalla med den globalakampanjen ”Stop the traffic” den 25 mars 2006.
32. Europaparlamentet understryker behovet av att behöriga myndigheter har kvalificerad personal som
särskilt utbildats i att förebygga människohandel genom gemensamma utbildningsprogram för alla berörda
parter – bland annat polis, rättsvårdande myndigheter, läkare, socialarbetare och föreningar som är speciali-
serade på att bekämpa och förebygga handel med kvinnor och barn – där könsbaserade redskap ochkunskaper används.
33. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta en extern expertgrupp inom polisen med
uppgift att främja utredningen av fall med kvinnohandel.
34. Europaparlamentet betonar vikten av att rådgivningscentrum för kvinnohandel får ökade ekonomiska
och personella resurser och att icke-statliga organisationer som är verksamma på detta område samarbetarnärmare med varandra.
35. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa lagstiftning, och att se till att den följs, som
skärper åtalen och bestraffningen av människohandlare, såväl fysiska som juridiska personer (bland annatgenom att fastställa proportionerliga, effektiva och avskräckande straff), deras medbrottslingar, innehavareav hemsidor på Internet som erbjuder annonser för mellanhänder inom människohandeln, personer somuppmuntrar, förmedlar, utnyttjar eller efterfrågar sexuella tjänster av minderåriga (som bör definieras påsamma sätt i alla stater, dvs. som personer under 18 år) och personer som försöker inleda sådan verk-
samhet samt att väcka åtal för tvätt av intäkter från människohandel.
36. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta straffrättsliga åtgärder mot sexköpare som
uppsåtligen köper tjänster av tvångsprostituerade.24.11.2006 C 287 E/81 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
37. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inleda en utbildningsoffensiv vid polisskolor,
socialhögskolor och skolor i syfte att bekämpa och hantera problemet med kvinnohandel.
38. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka sin kontroll över förmedlingen av arbets-
kraft för att se till att internationell handel med kvinnor inte kan organiseras.
39. Europaparlamentet uppmanar till fortsatta insatser mot tvätt av intäkter från människohandel genom
att medlemsstaterna tillämpar de texter som antagits på europeisk och internationell nivå och anser att
man vid behov bör överväga att skärpa befintliga rättsinstrument på området.
40. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i sin nationella lagstiftning så snart som möjligt
införliva direktiv 2004/81/EG om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer förmänniskohandel.
41. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja principen om företagens sociala ansvar
samt offentlig-privata partnerskap som gör organisationer ur det civila samhället delaktiga i genomförandetav förebyggande strategier och återintegrerings- och samordningsstrategier. Europaparlamentet uppmanarEU:s samtliga institutioner att föregå med gott exempel inför övriga nationella offentliga institutioner och
den privata sektorn.
42. Europaparlamentet uppmanar sina ledamöter att främja kampanjen ”Business Travellers against
Human Trafficking”, som parlamentet drog igång i november 2005, eftersom detta partiöverskridande initi-
ativ syftar till att
— öka medvetenheten hos affärsresenärer (ledamöter och andra) om problemet med människohandel och
uppmuntra ledamöterna att gå i bräschen och bidra till en lösning,
— göra det möjligt för affärsresenärer att rapportera fall av människohandel via webbplatsen www.busi-
nesstravellers.org
— uppmana ledamöterna att skriva till hotell och begära att dessa bryter banden mellan sina företag och
kvinnor och barn som är offer för människohandel,
43. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fördjupa sina kontakter med
hotell- och turistnäringen för att etablera ett bättre samarbete avseende branschens sociala ansvar ochuppmuntra branschen att anta etikprogram omfattande människohandel för sexuella ändamål samt prosti-tution där sådana program saknas. Parlamentet anser att goda exempel på etikprogram bör lyftas fram ochredovisas, exempelvis den av UNICEF finansierade ECPAT-koden om sexuellt utnyttjande av barn.
44. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utveckla och genomföra program för social integ-
rering och rehabilitering av kvinnor och barn som tidigare fallit offer för människohandel, för att förhindra
att människohandeln sprids och för att dessa personer inte på nytt skall hamna i människosmugglares
händer, och att överväga inrättandet av en europeisk fond för återintegrering. Parlamentet uppmanarmedlemsstaterna att ta fram mikrofinansieringstjänster för att göra det lättare för kvinnor att få ekonomisktstöd.
45. Europaparlamentet betonar att personer som utnyttjas sexuellt måste betraktas som offer. Med tanke
på de enorma svårigheterna för dessa personer att komma ur sin situation bör Europeiska unionen ochmedlemsstaterna vidta åtgärder för att skydda och stödja dem, till exempel genom att
— inte bestraffa personer som är offer för människohandel,— ge medicinsk och psykologisk hjälp,— bistå med juridisk rådgivning och assistans av kunniga översättare,24.11.2006 C 287 E/82 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
— vidta särskilda åtgärder, bland annat för att återintegrera prostituerade kvinnor,
— ta sitt ansvar för de kvinnor och barn som fallit offer för människohandel inom EU. Sådana kvinnor
och barn bör ges möjlighet till stöd, antingen för att på egen begäran återvända till hemlandet eller föratt få en nystart.
46. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att anta obligatoriska och bindande bestämmelser om
skydd av offren för människohandel, eftersom sådana bestämmelser är nödvändiga om människosmugg-larna skall kunna åtalas.
47. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att underteckna och ratificera Europarådets konven-
tion om åtgärder mot människohandel.
48. Europaparlamentet påpekar att endast Belgien och Italien för tillfället beviljar offer för kvinnohandel
uppehållstillstånd i landet efter det att rättegångar mot människosmugglare avslutats och betonar att detskulle främja offrens vittnesmål och göra det lättare att döma gärningsmännen om ett sådant uppehållstill-stånd beviljades i alla medlemsländer.
49. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder för särskilda uppehållstillstånd som
skall kunna beviljas i undantagsfall för att offer som är utlänningar och som olagligt uppehåller sig i landet
skall kunna komma undan våldet och rekommenderar att det i de sociala myndigheternas regi inrättas ettprogram för stöd och integration av offren.
50. Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater att enas om identiska normativa rättsakter i sin
straffrätt, genom vilka de skall anta en tydlig rättslig definition av barnhandel som grundar sig på de inter-nationellt överenskomna standarder som anges i Palermoprotokollet (
1) och FN:s konvention om barnets
rättigheter, så att barnhandel inte hanteras som en underkategori till människohandel.
51. Europaparlamentet understryker det akuta behovet av att utveckla och genomföra ett särskilt förebyg-
gande program som utgår från barns rättigheter och som organiseras kring ett samarbete mellanursprungs-, transit- och destinationsländerna. Parlamentet uppmärksammar också bristen på en samman-hängande extern EU-politik i tredjeländer, varifrån det största antalet offer för barnhandel kommer.
52. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett tillfredsställande lagförslag om EU-
åtgärder för att bekämpa barnprostitution och handel med mänskliga organ och vävnader. Parlamentet
påpekar att den lagstiftning om människohandel som antogs under första och tredje pelaren visserligenomfattar särskilda bestämmelser till skydd för barn men att barnen trots detta är sårbara, framför allt närde utnyttjas i sexuella syften.
53. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och gemenskapen att ratificera det frivilliga protokoll
till FN:s konvention om barnets rättigheter som antogs den 25 maj 2000 och som avser handel med barn,
barnprostitution och barnpornografi. Detta går längre än Palermoprotokollet eftersom det omfattar brott
som inte är av gränsöverskridande natur och som inte rör kriminella organisationer och eftersom detdessutom omfattar överföring av mänskliga organ och olagliga adoptioner.
54. Europaparlamentet anser att barn bör involveras som deltagare i ett sådant program och uppmanar
medlemsstaterna att införa utbildningsprogram för flickor och pojkar för att bekämpa diskriminering ochfrämja jämställdhet.
55. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att man i land- och regionstrategidokumenten
betonar vikten av att nyfödda i tredjeländer registreras.24.11.2006 C 287 E/83 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) I Palermoprotokollet definieras barnhandel som ”handlingar för rekrytering, transport, överföring, hysande eller
mottagande av ett barn för att detta barn skall kunna utnyttjas inom eller utanför landet”.
56. Europaparlamentet beklagar bristen på ett mätbart mervärde i det som hittills gjorts av befintliga
byråer och organisationer på europeisk nivå, framför allt det begränsade utbytet av information mellan
medlemsstaterna och Europol, vilket är det viktigaste europeiska verktyget för att bekämpa människohan-deln enligt artikel 2.2 i Europolkonventionen (
1), EU-fördraget, ordförandeskapets slutsatser från Europeiska
rådet i Tammerfors och Haagprogrammet. Parlamentet beklagar dessutom att Europol bland sina mångaanalyser av specifika brott hittills bara framställt ett enda analytiskt dokument på detta område.
57. Europaparlamentet understryker att Europol i högre grad bör prioritera bekämpning av människo-
handel och anser att Europols ekonomiska och personella resurser bör användas för att effektivisera arbetetmed att förebygga människohandel, särskilt handel med kvinnor och barn, och bekämpa storskalig interna-tionell, organiserad brottslighet.
58. Europaparlamentet understryker vikten av ett nära samarbete mellan Europols enheter och motsva-
righeterna på internationell nivå med ansvar för att bekämpa människohandel, bland annat när det gäller
utbyte av information om kriminella nätverk, vägarna för handeln och människosmugglarnas identitet,detta för att effektivisera arbetet med att ställa de skyldiga till svars.
59. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att varje år lägga fram en rapport om resultatet av de
åtgärder som vidtagits i varje medlemsstat, med en utvärdering av hur lagstiftningen mot människohandel
genomförts och tillämpas.
60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att skapa samordning och enhetlighet i sin
verksamhet inom olika internationella forum som FN, Europarådet, OSSE, uppföljningsprocessen förPekingkonferensen, stabilitetspakten för Sydeuropa och G8-gruppen.
61. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra samarbetsprogram mellan lokala
enheter och behöriga säkerhetsmyndigheter i de regioner som är mest drabbade av arbetslöshet, för att
förebygga människohandel.
62. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen
och medlemsstaternas, anslutnings- och kandidatländernas regeringar och parlament.
(1) EGT C 316, 27.11.1995, s. 2.
P6_TA(2006)0006
EU:s luftfartspolitik gentemot länder utanför EU
Europaparlamentets resolution om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik gentemot länder
utanför EU (2005/2084(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av meddelandet från kommissionen om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik
gentemot länder utanför EU (KOM(2005)0079),
— med beaktande av rådets slutsatser av den 27 juni 2005 om fortsatt utveckling av EU:s luftfartspolitik
gentemot länder utanför EU (1),
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism (A6-0403/2005), och av följande
skäl:24.11.2006 C 287 E/84 Europeiska unionens officiella tidning
Tisdag, 17 januari 2006SV
(1) EUT C 173, 13.7.2005, s. 1.