SV Europeiska unionens officiella tidning C 175/34

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om”Att möta utmaningarna kring hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter inom EU”

(2009/C 175/06)

Den 17 januari 2008 beslutade Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 29.2 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande på eget initiativ om

”Hantering av avfall från elektriska och elektroniska produkter”.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 30 oktober 2008. Föredragande var SYLVIA GAUCI.

Vid sin 449:e plenarsession den 3–4 december 2008 (sammanträdet den 4 december) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 119 röster för och 1 nedlagd röst.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 WEEE-direktivet har förenklingspotential som syftar till att minska den administrativa bördan för marknadsaktörerna.

1.2 EU och de nationella myndigheterna bör i samband med översynen av direktivet se till att man åstadkommer lika konkurrensvillkor i samtliga EU-länder. Detta kommer att gynna miljön, marknadsaktörerna och EU-medborgarna.

1.3 Eftersom materialen är dyrbarare nu än för 5–10 år sedan hamnar många uttjänta elektriska och elektroniska produkter vid sidan av de etablerade insamlingskanalerna. En följd av detta är att hanteringen inte sker på rätt sätt. Farliga beståndsdelar utan värde i uttjänta kylskåp, t.ex. kondensatorer, avlägsnas utan behandling. I dag är producenterna ansvariga för hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter – men de har föga eller ingen kontroll över denna hantering. Samtliga aktörer i kedjan, inbegripet skrothandlare och andra som handlar med dessa produkter, borde ha samma ansvar.

1.4 Skolorna spelar en viktig roll för att utbilda unga medborgare när det gäller deras bidrag till kampen mot avfall. De unga medborgarna bör uppmärksammas på de faror som är kopplade till uttjänt elektrisk utrustning i syfte att främja förebyggande åtgärder samt återanvändning, återvinning och materialåtervinning av avfall. Utbildning är först och främst medlemsstaternas ansvar, men organisationer för tillverkaransvar kan också spela, och spelar redan, en stor roll.

1.5 Översynen av direktivet bör möjliggöra bättre samverkan mellan å ena sidan bestämmelserna om hälso- och miljöskydd och å andra sidan bestämmelserna om en välfungerande inre marknad. I synnerhet bör definitionen av tillverkare inte innebära ökade hinder på inre marknaden. Detta ligger dessutom mer i linje med EG-domstolens rättspraxis från senare tid som innebär att miljöskyddet inte får strida mot principerna för inre marknaden.

1.6 Marknadsandelsbaserade kollektiva system har på senare tid visat sig framgångsrika när det gäller att hantera elektriska och elektroniska produkter på ett korrekt sätt. Översynen av direktivet bör inte skapa några hinder för kostnadsdelning i fråga om hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter på grundval av nuvarande marknadsandelar. Ett sätt att gå vidare med bilaga II är att låta intresserade parter fortsätta att utveckla normer för hanteringen.

1.7 Att hantera den ständigt ökande mängden avfall från elektriska eller elektroniska produkter i EU på ett kostnadseffektivt sätt bör slutligen bidra till att man upphör med att frakta denna typ av avfall till tredje länder där miljökraven är lägre och riskerna för dem som hanterar avfallet är högre. Direktivet bör därför uppfylla det sociala målet att skydda miljön och minska avfallets negativa effekter på folkhälsan. Införandet av behandlingsstandarder i tredjeländer bör främjas.

2. Inledning

2.1 Avsikten med direktiv 2002/96/EG (1) om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE) är att hantera den ständigt ökande mängden avfall från elektriska eller elektroniska produkter och direktivet kompletterar EU-åtgärderna när det gäller deponering och förbränning av avfall.

2.2 På grundval av en mängd källor och olika tekniska bedömningar beräknas mängden nya elektriska och elektroniska produkter som släpps ut på marknaden i EU-27 vara 10,3 miljoner ton per år. Enligt ett antal prognoser kommer mängden elektriskt och elektroniskt avfall fram till 2020 att öka med mellan 2,5 % och 2,7 % per år och då uppgå till runt 12,3 miljoner ton. År 2006 samlades totalt 2 miljoner ton in.

2.3 Det är därför viktigt att på detta stadium försöka bedöma om WEEE-direktivet har lett till de förväntade resultaten för miljöskyddet. Det är också viktigt att utröna vilka förbättringar som kan göras och hur man bäst kan nå dem.

2.4 I WEEE-direktivet fastställs ett antal system för avfallshantering i syfte att öka materialåtervinningen när det gäller elektriska och elektroniska produkter och begränsa den totala mängden avfall som går till slutligt bortskaffande.

2.5 Tillverkarna uppmanas genom olika incitament att utforma elektriska och elektroniska produkter på ett miljömässigt effektivare sätt, samtidigt som avfallshanteringens aspekter beaktas till fullo. Av denna anledning ingår konceptet med utvidgat tillverkaransvar i WEEE-direktivet. För att följa lagstiftningen måste tillverkare av elektriska och elektroniska produkter se över hela livscykeln för elektriska och elektroniska produkter, inklusive produktens varaktighet, uppgradering, reparationsmöjligheter, demontering och användning av material som är lätt att återvinna. Tillverkarna är även ansvariga för att återta och återvinna material ur elektriska och elektroniska produkter, förutsatt att produkterna ingår i en av de tio övergripande produktkategorierna (2). Slutligen måste de presentera uppgifter som visar att de rättar sig efter direktivet.

2.6 Det utvidgade tillverkaransvaret börjar gälla så snart en marknadsaktör anmäler sig till det nationella tillverkarregistret, som förs av nationella myndigheter i medlemsstaterna. Begreppet ”tillverkare” omfattar olika former av verksamhet och inbegriper tillverkare av produkter under eget varumärke, importörer och återförsäljare. Begreppet ”tillverkare” har en bred räckvidd för att det ska innefatta så många former av företagsverksamhet som möjligt och därigenom skapa ett kostnadseffektivt system för att hantera avfall som består av elektriska eller elektroniska produkter. Problemet är emellertid att den stora räckvidden innebär att en och samma produkt kan ha flera tillverkare som är ansvariga för hanteringen, vilket är rättsligt oacceptabelt.

2.7 WEEE-direktivet syftar till att uppmuntra separat insamling genom att sätta upp kvantitativa mål. Senast den 31 december 2006 skulle EU-länderna ha uppnått en kvot av separat insamlat avfall av elektriska och elektroniska produkter från privathushåll på i genomsnitt 4 kg per invånare och år. Ett nytt obligatoriskt mål ska fastställas senast i december 2008.

2.8 WEEE-direktivet främjar också återanvändning och materialåtervinning genom att fastställa återvinnings-, återanvändnings- och materialåtervinningsmål.

2.9 Den sista pelare som WEEE-direktivet vilar på är slutanvändarna, dvs. konsumenterna. Konsumenterna kan lämna tillbaka produkterna utan avgift. För att förhindra att farligt avfall från elektriska och elektroniska produkter uppstår fastställs förbud och begränsningar för ämnen på grundval av direktiv 2002/95/EG (begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter) (3).

3. Allmänna kommentarer – Konstaterade problem

3.1 Genom ovanstående åtgärder förväntades medlemsstaterna upprätta sina egna nationella WEEE-hanteringsplaner för att uppfylla kraven i direktivet. En första utvärdering av det nationella genomförandet av WEEE-direktivet kan leda till följande slutsatser:

— Direktivets räckvidd har gett upphov till skilda tolkningar inom EU, vilket gör att samma produkt inte nödvändigtvis faller inom ramen för tillämpningen i alla medlemsstater. Tillverkarna påverkas därigenom av att efterlevnaden inte är densamma inom hela EU.

— Insamlingsmålet uppfylls utan problem av de flesta länder i EU-15, men är fortfarande en utmaning för de flesta av de nya medlemsstaterna.

— Återvinningsgraden är låg för alla produktkategorier, bortsett från kategori 1 (4).

— Små föremål tenderar att inte återlämnas till insamlingsställena, och hamnar därför utanför de etablerade kanalerna för elektriska och elektroniska produkter.

— Insamlingsställena för avfall som består av elektriska eller elektroniska produkter är i flera av medlemsstaterna inte så lättillgängliga som de borde vara.

— Det råder brist på rapportering (5) om kvaliteten på hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter.

— De två viktigaste insatserna som innebär administrativa bördor är registreringen i nationella tillverkarregister och rapporteringen.

— Det nationella införlivandet av WEEE-direktivet skedde först efter den 13 augusti 2004, och för en del länder är det ännu inte slutfört. Det är därför för tidigt att göra en övergripande kontroll och utvärdering av samhällseffekterna.

4. Särskilda kommentarer – Hur går vi vidare?

4.1 Översynen av direktivet bör syfta till att maximera miljöresultaten (samla in mer) och öka kostnadseffektiviteten när det gäller hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter (hantera bättre).

4.2 Att möta de utmaningar som hanteringen av WEEE innebär i EU, innebär också att minska företagens administrativa bördor så att de kan fortsätta att vara ekonomiskt konkurrenskraftiga och investera resurser i att förbättra verksamhetens miljöpåverkan, oavsett om det rör sig om produktutformning, insamlingssystem, system för återlämning eller information till allmänheten.

4.3 Nationella förvaltningar och privata initiativ kan finansiera utbildningsprogram i skolorna så att barnen tidigt lär sig goda vanor när det gäller hantering och återvinning av elektriska och elektroniska produkter. Dessa program bör genomföras på lokal nivå, och innehållet bör därför anpassas till lokala förhållanden och konsumtionsmönster.

4.4 De mest positiva miljöförbättringarna och den högsta kostnadseffektiviteten kan uppnås på följande vis:

— Omvandla den produktorienterade räckvidden (6) till en hanteringskategoriorienterad räckvidd.

— Skilj mellan de mål som fastställts för insamlingsvolymer, återvinningsprocent och hanteringskrav.

— Skapa likadana villkor för alla berörda parter inom EU. Det kan framför allt ske på följande sätt: — Definitionen av tillverkare bör omfatta samma aktörer i samtliga EU-medlemsstater. En aktör som saluför en produkt på gemenskapsmarknaden bör därför betraktas som tillverkare på den nationella marknaden i alla EU-länder. — Nationella tillverkarregister bör harmoniseras: De skilda administrativa krav som gäller nationellt för olika registrerings- och finansieringssystem leder till ökade kostnader för aktörer som bedriver gränsöverskridande verksamhet på inre marknaden. Det finns skillnader mellan tillverkarregister när det gäller de uppgifter som samlas in från tillverkare och när det gäller funktion. Bl. a. skiljer sig olika register med avseende på definitioner av utrustningstyper, viktkriterier (som är grundvalen för de siffror som inrapporteras) och faktorer som beaktas vid försäljning till medlemsstater i egenskap av tredje part. Kraven på hur ofta och hur regelbundet uppgifter ska inrapporteras varierar också. EU-institutionerna skulle kunna utfärda rekommendationer och vägledning för hur detta mål ska uppnås genom lämpliga samråd med aktörerna. — Ett europeiskt nätverk av nationella register skulle kunna upprättas för informationsutbyte. Tillverkare skulle kunna registrera sig i en enda medlemsstat även om de bedriver verksamhet i hela EU. Detta skulle minska den administrativa bördan för registranterna och samtidigt medföra ett effektivare genomförande av direktivet. Ökad harmonisering och mindre byråkrati skulle göra det lättare att uppnå förbättringar och mål avseende miljön. — Märkningskraven för saluföring av elektriska och elektroniska produkter bör harmoniseras ytterligare. Om inte så sker kommer den fria rörligheten för varor på inre marknaden att hämmas fortlöpande.

— Klargör och genomför på ett enhetligt sätt detta harmoniserade synsätt i alla EU-medlemsstater.

— Tänk över hur nationella regeringar kan uppmuntra forskning om miljöförbättringar i hanteringen av avfall från elektriska och elektroniska produkter.

— Slutligen måste konsumenternas roll när det gäller att styra WEEE-politiken analyseras ytterligare. I slutänden är det konsumenten som måste lämna in sitt elektriska och elektroniska avfall, och det är han eller hon som måste betala, hur än finansieringen ordnas.

Bryssel den 4 december 2008 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Mario SEPI Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs generalsekreterare Martin WESTLAKE

(1) EESK:s yttrande om WEEE av, EGT C 116, 20.4.2001, s. 38–43.

(2) Tio kategorier av elektriska och elektroniska produkter omfattas av direktivet.

— Kategori 1 – Stora hushållsapparater

— Kategori 2 – Små hushållsapparater

— Kategori 3 – IT- och telekommunikationsutrustning

— Kategori 4 – Hemutrustning

— Kategori 5 – Belysningsutrustning

— Kategori 6 – Elektriska och elektroniska verktyg

— Kategori 7 – Leksaker samt fritids- och sportutrustning

— Kategori 8 – Medicintekniska produkter

— Kategori 9 – Övervaknings- och kontrollinstrument

— Kategori 10 – Varuautomater

(3) Enligt direktivet om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter krävs att olika tungmetaller (bly, kvicksilver, kadmium och sexvärt krom) och flamskyddsmedel (PBB eller PBDE) ersätts i nya elektriska och elektroniska produkter som saluförs på marknaden från och med den 1 juli 2006.

(4) Se fotnot 2.

(5) I enlighet med artikel 12 i WEEE-direktivet om ”Information och rapportering” ska tillverkarna insamla information, inklusive årliga dokumenterade bedömningar, om vilka kvantiteter och kategorier av elektriska och elektroniska produkter som släppts ut på marknaden i landet, samlats in genom alla kanaler, återanvänts, materialåtervunnits och återvunnits inom medlemsstaterna samt om insamlat exporterat avfall, uttryckt i vikt eller, om detta är omöjligt, i antal.

(6) Se produktkategorierna som beskrivs i fotnot 2.