Förslag till RÅDETS BESLUT om inrättandet av Informationssystemet för viseringar (VIS)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Allmänt syfte

För att utveckla och införa informationssystemet för viseringar (VIS), som av rådet har definierats som ett system för utbyte av uppgifter om viseringar mellan medlemsstaterna [1], krävs det att man utarbetar en övergripande rättslig ram. Eftersom det fortfarande behövs politiska riktlinjer från rådet beträffande de grundläggande elementen i VIS, kommer ett fullt utvecklat förslag till rättsakt om införandet av VIS att läggas fram på ett senare stadium. Ett sådant rättsligt instrument skulle i synnerhet definiera systemet och dess funktion, inklusive vilka kategorier av uppgifter som skall finnas i systemet; syftet med att lagra dessa uppgifter i systemet och kriterierna för att föra in dem; bestämmelser om innehållet i VIS-registren; myndigheters möjlighet att föra in, uppdatera och använda uppgifter och bestämmelser om skyddet och kontrollen av personuppgifter.

[1] Se del I riktlinjerna för införandet av ett system för utbyte av uppgifter om viseringar (rådets dok. 9615/02 VISA 92 COMIX 386).

Detta förslag syftar till att öppna vägen för en utveckling av VIS via gemenskapsfinansiering från och med 2004, i enlighet med relevanta bestämmelser i fördraget. Det är dock medlemsstaternas ansvar att utveckla den nödvändiga nationella infrastrukturen.

2. Bakgrund

I punkt 26 i sina slutsatser av den 20 september 2001 uppmanar rådet (RIF) kommissionen att lägga fram förslag om inrättande av ett nätverk för utbyte av information om utfärdade viseringar.

I punkt 42 i Europeiska rådets slutsatser från mötet i Laeken den 14-15 december 2001 uppmanas rådet och medlemsstaterna att vidta åtgärder för att införa ett gemensamt identifieringssystem för viseringar.

I kommissionens meddelande av den 18 december 2001 till rådet och Europaparlamentet om utvecklingen av Schengens informationssystem II angavs följande: "En sådan funktion skulle kunna vara särskilt användbar som identifieringsverktyg vid bekämpandet av terrorism och organiserad brottslighet, men också för att fastställa äktheten av viseringar som utfärdats vid de yttre gränserna, att göra en mer noggrann granskning av viseringsansökningar och fastställa att resan har lovligt syfte (med början den andra gången ansökan sker), att underlätta för resande som förlorat sina handlingar och att sända tillbaka personer som vistas olovligt i medlemsstaterna."

Den 28 februari 2002 antog rådet (RIF) en övergripande strategi för bekämpning av olaglig invandring och människohandel i Europeiska unionen på grundval av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemensam politik om olaglig invandring av den 15 november 2001. Bland de åtgärder och insatser rörande viseringspolitik som tas upp i denna strategi finns utformningen av ett europeiskt identifieringssystem för viseringar, som ett komplement till arbetet med att skapa säkrare handlingar.

Punkt 36 i denna strategi innehåller en hänvisning till rådets (RIF) slutsatser från sitt möte den 20 september 2001. Det anges att "[m]ed hjälp av vunna erfarenheter och genom de genomförbarhetsstudier som skall igångsättas skulle man kunna undersöka hur ett sådant gemensamt elektroniskt system kan komplettera begreppet säkerhetshandlingar för att skapa en dubbel identifieringsprocess som grundas på säkra handlingar och en databas".

I punkt 37 anges att "för att säkerställa en så bred och användbar information som möjligt för de behöriga myndigheterna borde denna databas inte begränsa sig till beviljade viseringar, utan borde också innehåll uppgifter om sökta och avslagna viseringar".

I punkt 38 tilläggs följande: "... ett sådant system kan innehålla information som redan idag samlas in eller krävs från den asylsökande, som t.ex. personuppgifter. Vidare kan ett digitalt foto tas och lagras, förutom den sökandes biometriska data. Resehandlingar skall också skannas och lagras, vilket ger två viktiga fördelar. För det första kan man lätt upptäcka om resehandlingen senare har ändrats genom att jämföra dess utseende med den lagrade bilden. För det andra kan den lagrade bilden av resehandlingen användas för att få fram en ny resehandling snabbt, när en person måste lämna landet men försöker dölja sin identitet. Hursomhelst bör utformningen av ett sådant system bygga på en klar definition av behov och mål samt en grundlig utvärdering av befintliga initiativ (även de möjligheter som finns redan via SIS och Vision) och vilka resurser som krävs".

Den 13 juni 2002 [2] antog rådet (RIF) riktlinjer för införandet av ett gemensamt system för utbyte av uppgifter om viseringar. Enligt dessa riktlinjer är Informationssystemet viseringar (VIS) ett system för utbyte av uppgifter om viseringar mellan medlemsstaterna som "skall möjliggöra att följande mål uppnås:

[2] Rådets dok. 9615/02 VISA 92 COMIX 386.

(a) Utarbeta ett instrument som underlättar kampen mot bedrägerier genom förbättrat utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna (på konsulaten och vid gränsövergångsställena) om viseringsansökningar och behandling av ansökningar.

(b) Bidra till att förbättra det konsulära samarbetet och utbytet av uppgifter mellan de centrala konsulära myndigheterna.

(c) Underlätta kontrollen av att den som uppvisar och innehar viseringen verkligen är samma person vid kontroller vid de yttre gränserna eller vid invandringskontroller och poliskontroller.

(d) Bidra till att förhindra "visa shopping".

(e) Underlätta tillämpningen av Dublinkonventionen [3] rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl.

[3] Ersatt av rådets förordning (EG) nr 343/2003 av den 18 februari 2003 ("Dublin II" - EGT L 50, 25.2.2003, s. 1), utom vad gäller Danmark.

(f) Bidra till att identifiera och dokumentera olagliga inresande utan resehandlingar och förenkla de administrativa förfarandena för återsändande av medborgare från tredje land.

(g) Bidra till att förbättra genomförandet av den gemensamma viseringspolitiken samt till den inre säkerheten och kampen mot terrorism."

I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla den 21-22 juni 2002 uppmanas rådet och kommissionen att inom ramen för sina respektive befogenheter ge en absolut prioritet åt införandet av ett gemensamt system för identifiering av viseringsuppgifter, på grundval av en genomförbarhetsstudie och riktlinjerna från rådet.

Kommissionen inledde den 16 september 2002 en genomförbarhetsstudie om de tekniska och finansiella aspekterna av VIS. Resultaten överlämnades till rådet i maj 2003.

Med stöd av Europeiska rådets slutsatser från mötena i Laeken och Sevilla, underströk rådet (RIF) den 5-6 juni 2003 vikten av att skapa ett gemensamt europeiskt system för utbyte av viseringsuppgifter och välkomnade kommissionens genomförbarhetsstudie. Rådet fastställde också de mål för ett sådant informationssystem för viseringar (VIS) som framgår av rådets slutsatser av den 13 juni 2002, och uppmanade kommissionen att fortsätta sitt förberedande arbete med utvecklingen av informationssystemet för viseringar i samarbete med medlemsstaterna på grundval av en centraliserad struktur, samtidigt som hänsyn tas till alternativet med en gemensam teknisk plattform med SIS II, utan att därför försena utvecklingen av SIS II [4].

[4] Se slutsatserna om utvecklingen av Informationssystemet för viseringar (VIS), rådets dok. 9845/03, s. 16.

Med hänvisning till rådets slutsatser av den 5 juni 2003 om inrättande av ett informationssystem för viseringar (VIS), ansåg Europeiska rådet vid sitt möte i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 (i punkt 11 i slutsatserna) att det "efter kommissionens genomförbarhetsstudie om detta system [var] nödvändigt att, med tanke på de önskade alternativen, snarast möjligt fastställa riktlinjer för planeringen av systemets uppbyggnad, den adekvata rättsliga grunden för dess inrättande och anslag av nödvändiga finansiella medel, samtidigt som budgetplanen respekteras. I detta sammanhang behövs det en enhetlig strategi inom EU vad gäller biometriska igenkänningstecken eller biometriska data, vilket skulle resultera i harmoniserade lösningar i fråga om tredjelandsmedborgares resehandlingar, EU-medborgares pass och informationssystem (VIS och SIS II). Europeiska rådet uppmanar kommissionen att utarbeta lämpliga förslag, i första hand om viseringar, samtidigt som den planerade tidsplanen för införandet av Schengens informationssystem II helt och fullt respekteras."

3. Innehåll

Införandet av VIS förutsätter att man utarbetar ett fullständigt förslag, vars innehåll kommer att vara beroende av rådets politiska inställning till vissa grundläggande element i systemet.

I väntan på denna framtida rättsakt kommer det här beslutet att ge kommissionen mandat att förbereda den tekniska utvecklingen av VIS och tillhandahålla den nödvändiga rättsliga grunden för att i gemenskapsbudgeten för upp de anslag som behövs för den tekniska utvecklingen av VIS och för att genomföra den delen av budgeten. Vidare bör kommissionen i enlighet med förvaltningsförfarandena bistås av SIS II-kommittén [5]. Denna redan befintliga kommitté förefaller mest lämpad för uppgiften, med hänsyn till synergierna mellan VIS och SIS II och den allmänna strävan att begränsa antalet kommittéer.

[5] Inrättad genom artikel 5.1 i rådets förordning (EG) nr 2424/2001 (EGT L 328, 13.12.2001, s. 4).

Detta beslut påverkar inte möjligheterna att i framtiden anta den lagstiftning som behövs för att inrätta VIS och beskriva i detalj hur systemet drivs och används. En sådan framtida rättsakt kommer i första hand att ta upp systemet och dess funktion, inklusive vilka kategorier av uppgifter som kan föras in i systemet och syftena bakom och kriterierna för registreringen av uppgifter samt bestämmelserna om vad VIS-registren får innehålla och myndigheternas möjlighet att föra in, uppdatera och använda uppgifter och bestämmelser om skyddet och kontrollen av personuppgifter.

4. Rättslig grund

Detta beslut grundar sig på artikel 66 i EG-fördraget. Det gäller utvecklingen av ett system för samarbete genom utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstater "som har avskaffat kontrollerna vid de inre gränserna" och omfattas av "systemet för fri rörlighet utan kontroll vid de inre gränserna" [6]. Beslutet gäller därför inte några betydande åtgärder på viseringspolitikens område. VIS innebär utbyte av uppgifter mellan behöriga avdelningar inom de av medlemsstaternas myndigheter som ansvarar för att utfärda och kontrollera viseringar. Artikel 66 i EG-fördraget är då en lämplig rättslig grund eftersom den gör det möjligt för rådet att vidta åtgärder för att säkerställa samarbetet såväl mellan behöriga avdelningar inom de av medlemsstaternas myndigheter som ansvarar för frågor som omfattas av avdelning IV i EG-fördraget, som mellan dessa avdelningar och kommissionen [7].

[6] Se del III riktlinjerna för införandet av ett system för utbyte av uppgifter om viseringar (rådets dok. 9615/02 VISA 92 COMIX 386, p. 9).

[7] Hittills har artikel 66 i EG-fördraget fungerat som rättslig grund för två av rådets rättsakter, nämligen rådets förordning (EG) nr 2424/2001 av den 6 december 2001 om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (EGT L 328, 13.12.2001, s. 4) och rådets beslut av den 13 juni 2002 om antagande av ett handlingsprogram för administrativt samarbete om yttre gränser, visering, asyl och invandring (Argoprogrammet) (EGT L 161, 19.6.2002, s. 11).

Enligt artikel 67.1 i EG-fördraget skall rådet under en övergångsperiod av fem år efter Amsterdamfördragets ikraftträdande besluta enhälligt på förslag av kommissionen eller på initiativ av en medlemsstat och efter att ha hört Europaparlamentet. Från och med den 1 maj 2004 skall rådet fatta beslut med kvalificerad majoritet efter att ha hört Europaparlamentet, i enlighet med protokollet om artikel 67 i EG-fördraget, som antogs i Nice.

5. Medlemsstater

Initiativet gäller utbyte av information mellan medlemsstater som har avskaffat kontrollerna vid de inre gränserna och deltar i ett system med fri rörlighet utan kontroller vid de inre gränserna. Det är alltså fråga om en åtgärd för att stödja den gemensamma viseringspolitiken och därmed en utveckling av Schengenregelverket. De förfaranden som föreskrivs i associeringsavtalet [8] mellan rådet Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket är därför tillämpliga.

[8] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.

Enligt artiklarna 4 och 5 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [9] och rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [10], deltar Förenade kungariket och Irland inte i beslutet och är därför inte bundna av det eller dess tillämpning.

[9] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

[10] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.

Enligt protokollet om Danmarks ställning, som fogats till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, kommer Danmark inte att delta i beslutet och är därmed inte bundet av detta eller dess tillämpning. Med hänsyn till att beslutet är en rättsakt som syftar till att utveckla Schengenregelverket i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV i EG-fördraget, är artikel 5 i ovan nämnda protokoll tillämplig.

Eftersom initiativet är rättsakt som bygger på eller på annat sätt rör Schengenregelverket i enlighet med artikel 3.2 i anslutningsfördraget, skall det endast vara tillämpligt i en ny medlemsstat sedan rådet fattat beslut om detta, och då på de villkor som anges i det beslutet.

6. Subsidiaritet och Proportionalitet

Förslaget ger en lämplig rättslig grund för att ta i anspråk medel ur Europeiska gemenskapernas allmänna budget i syfte att utveckla ett gemensamt system för utbyte av uppgifter om viseringar mellan medlemsstaterna, bestående av ett centralt informationssystem för viseringar (CS-VIS), ett nationellt gränssnitt i varje medlemsstat (NI-VIS) och en infrastruktur för kommunikation mellan CS-VIS och de nationella gränssnitten. Eftersom detta beslut innebär en utveckling av Schengenregelverket, måste Island och Norge associeras. Dessa mål kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. På grund av åtgärdens omfattning och verkningar är förutsättningarna att uppnå målen bättre på gemenskapsnivå.

Utvecklingen av VIS kommer att kräva betydande insatser för att genomföra den tekniska plattformen, även övergripande projektförvaltning. Vidare kunde man överväga ytterligare utveckling av lagstiftningen med hänsyn till framtida funktioner och olika alternativ med avseende på hur VIS skall fungera på medellång till lång sikt. Det här initiativet går därför inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

7. Budgeteffekt

Hur utvecklingen av VIS, som består av ett centralt informationssystem för viseringar (CS-VIS), ett nationellt gränssnitt i varje medlemsstat (NI-VIS) och en infrastruktur för kommunikation mellan CS-VIS och de nationella gränssnitten påverkar gemenskapernas budget framgår av finansieringsöversikten i bilagan.

I finansieringsöversikten anges de budgetmedel som behövs från och med 2004 för utvecklingen av den del av VIS från som avser alfanumeriska uppgifter och fotografier, medan de delar som rör biometriska uppgifter och den eventuella användningen av skannade handlingar kunde utvecklas längre fram.

Dessa budgetsiffror täcker inga andra effekter på de nationella infrastrukturerna än de nationella gränssnitt som skall utvecklas av medlemsstaterna. Dessa kommer således att tvingas bära en extra kostnad för utvecklingen av denna infrastruktur, särskilt för anpassning av sina befintliga nationella system, de elektroniska förbindelserna med sina konsulat i världen och sin utrustning och sina transport- och fortbildningssystem. Som en del av bedömningen av varje medlemsstat innehåller genomförbarhetsstudien kostnadsberäkningar för myndigheter som utfärdar viseringar.

8. Kommentarer till de enskilda artiklarna

Artikel 1

I punkt 1 i denna artikel föreskrivs att ett system för utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstaterna, kallat Informationssystem för viseringar (VIS), skall inrättas och att detta system skall göra det möjligt att föra in och uppdatera viseringsuppgifter och att få tillgång till dessa uppgifter elektroniskt, via behöriga nationella myndigheter som kommer att definieras i ett andra rättsligt instrument.

I punkt 2 anges att VIS skall baseras på en centraliserad struktur, i enlighet med vad rådet (RIF) beslutade den 5-6 juni 2003, och att VIS skall bestå av ett centralt informationssystem för viseringar (CS-VIS), ett nationellt gränssnitt i varje medlemsstat (NI-VIS) och en infrastruktur för kommunikation mellan CS-VIS och de nationella gränssnitten.

Artikel 2

Denna artikel ger kommissionen mandat att utveckla VIS i enlighet med definitionen i artikel 1 och klargör att det är medlemsstaterna som ansvarar för att utveckla annan nationell infrastruktur än de nationella gränssnitten.

Artiklarna 3 och 4

I dessa artiklar anges att de åtgärder som är nödvändiga för att utveckla VIS skall vidtas i enlighet med det förvaltningsförfarande som föreskrivs i rådets beslut 1999/468/EG 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [11], och att kommissionen skall bistås av den SIS II-kommitté som inrättas genom artikel 5.1 i rådets beslut (EG) nr 2424/2001 av den 6 december 2001 om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) [12].

[11] 1999/468/EG, EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[12] EGT L 328, 13.12.2001, s. 4.

I artikel 3 beskrivs sådana åtgärder. Artikel 3 a gäller utformningen av systemets fysiska struktur, inklusive dess kommunikationsnätverk. Artikel 3 b tar upp tekniska aspekter på användningen av systemet, inklusive sekretess, överföring, lagring och radering av uppgifter, artikel 3 c tekniska aspekter av utprovning och installation av systemet och artikel 3 d tekniska aspekter av migration, integration och support.

I artikel 4.2-4.3 anges att artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG är tillämpliga och att kommittén skall anta sin egen arbetsordning. Kommittén skall också fastställa den tidsperiod som föreskrivs i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG.

Artikel 5

Enligt denna bestämmelse är kommissionen skyldig att lägga fram årliga lägesrapporter för Europaparlamentet och rådet om utvecklingen av VIS.

Artiklarna 6 och 7

I dessa bestämmelser fastslås när beslutet träder i kraft och att det är riktat till medlemsstaterna.

2004/0029 (CNS)

Förslag till RÅDETS BESLUT om inrättandet av Informationssystemet för viseringar (VIS)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 66 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [13],

[13] EUT C , , s. .

med beaktande av Europaparlamentets yttrande [14], och

[14] EUT C , , s. .

av följande skäl:

(1) Vid sitt möte i Sevilla den 21-22 juni 2002 gav Europeiska rådet absolut prioritet åt att upprätta ett gemensamt system för identifiering av de uppgifter som viseringar innehåller och begärde att ett sådant skulle införas snarast möjligt, på grundval av en genomförbarhetsstudie och de riktlinjer som rådet antog den 13 juni 2002.

(2) Den 5-6 juni 2003 välkomnade rådet den genomförbarhetsstudie som kommissionen lade fram i maj 2003, bekräftade målen med ett informationssystem för viseringar (VIS) i enlighet med riktlinjerna och uppmanade kommissionen att fortsätta sitt förberedande arbete med utvecklingen av informationssystemet för viseringar i samarbete med medlemsstaterna på grundval av en centraliserad struktur, samtidigt som hänsyn tas till alternativet med en gemensam teknisk plattform med SIS II.

(3) Europeiska rådet ansåg vid sitt möte i Thessaloniki den 19-20 juni 2003 att det snarast möjligt efter kommissionens genomförbarhetsstudie måste fastställas riktlinjer för planeringen av systemets uppbyggnad, den adekvata rättsliga grunden för dess inrättande och anslag av nödvändiga finansiella medel.

(4) Det här beslutet utgör den nödvändiga rättsliga grunden för att i Europeiska gemenskapernas budget föra upp de anslag som behövs för utvecklingen av VIS och genomförandet av den delen av budgeten.

(5) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta beslut bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [15].

[15] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(6) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att utveckla ett gemensamt informationssystem för viseringar inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(7) Denna rättsakt respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

(8) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt i Danmark. Eftersom beslutet bygger vidare på Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdelning IV tredje delen i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall Danmark, i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll inom en tid av sex månader efter det att rådet har antagit detta beslut avgöra huruvida landet skall genomföra det i sin nationella lagstiftning.

(9) När det gäller Island och Norge utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket [16], en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1 punkt B i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet [17].

[16] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.

[17] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

(10) En överenskommelse måste träffas för att möjliggöra att Islands och Norges företrädare associeras till arbetet i de kommittéer som biträder kommissionen vid utövandet av dess genomförandebefogenheter. En sådan överenskommelse har planerats i den skriftväxling mellan gemenskapen och Island och Norge som finns i bilagan till ovannämnda associeringsavtal [18].

[18] EGT L 176, 10.7.1999, s. 53.

(11) Detta beslut utgör en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [19]. Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket.

[19] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43

(12) Detta beslut innebär en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [20]. Irland deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt i Irland.

[20] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.

(13) Detta beslut utgör en rättsakt som bygger vidare på Schengenregelverket eller som på annat sätt hänför sig till det regelverket i den mening som avses i artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt och kommer därför att bli tillämplig först när kontrollerna vid de inre gränserna har avskaffats.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Härigenom införs ett system för utbyte av uppgifter om viseringar mellan medlemsstaterna, kallat Informationssystemet för viseringar (VIS), som skall göra det möjligt för medlemsstaterna att föra in och uppdatera viseringsuppgifter och ha tillgång dessa uppgifter på elektronisk väg.

2. Informationssystemet för viseringar skall vara baserat på en centraliserad struktur och bestå av ett centralt informationssystem, nedan kallat Centrala informationssystemet för viseringar (CS-VIS), ett gränssnitt i varje medlemsstat, nedan kallat Nationella gränssnittet (NI-VIS), som skall utgöra en förbindelse med den berörda centrala myndigheten i respektive medlemsstat, och infrastrukturen för kommunikation mellan Centrala informationssystemet för viseringar och de nationella gränssnitten.

Artikel 2

1. Informationssystemet för viseringar skall utvecklas av kommissionen.

2. De nationella infrastrukturerna skall utvecklas av medlemsstaterna.

Artikel 3

De åtgärder som krävs för att utveckla Informationssystemet för viseringar skall antas i enlighet med det förvaltningsförfarande som anges i artikel 4.2 och skall inbegripa följande:

(a) Utformningen av systemets fysiska struktur, inklusive dess nätverk för kommunikation.

(b) Tekniska aspekter på användningen av systemet, inklusive sekretess, överföring, lagring och radering av uppgifter.

(c) Tekniska aspekter på utprovning och installation av systemet.

(d) Tekniska aspekter på migration, integration och support.

Artikel 4

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättas genom artikel 5.1 i rådet förordning (EG) nr 2424/2001.

2. Vid hänvisning till denna punkt skall artikel 4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tidsperiod som föreskrivs i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 5

Kommissionen skall varje år lägga fram en lägesrapport för Europaparlamentet och rådet om utvecklingen av Informationssystemet för viseringar, den första av dessa i slutet av det år som avtalet om utveckling av Informationssystemet för viseringar undertecknades.

Artikel 6

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggjordes i Europeiska unionens gemensamma tidning.

Artikel 7

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT

Politikområde: RIF

Verksamhet: Samarbete inom ramen för avdelning IV I EG-fördraget (visering, asyl, invandring och annan politik avseende fri rörlighet för personer)

Åtgärdens beteckning: Utveckling av ett informationssystem för viseringar

1. BERÖRDA BUDGETRUBRIKER

18.08.03 Informationssystemet för viseringar

2. ALLMÄNNA UPPGIFTER

2.1. Sammanlagda anslag för åtgärden (del B):

30 miljoner euro i åtagandebemyndiganden till och med 2006.

2.2. Tillämpningsperiod:

Obestämd varaktighet:

2004-2006: Utvecklingskostnader

2007-2009 och framåt: Driftskostnader

De budgeterade beloppen för 2004-2006 är förenliga med den gällande budgetplanen. Beloppen för 2007-2009 och efterföljande år är preliminära och kan komma att ändras i nästa budgetplan.

2.3. Flerårig total utgiftsberäkning:

(a) Förfalloplan för åtagandebemyndiganden/betalningsbemyndiganden (finansiellt stöd)

Miljoner euro

>Plats för tabell>

I kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet inför Europeiska rådet i Thessaloniki om utvecklingen av en gemensam politik för olaglig invandring, människosmuggling och människohandel, yttre gränser och återvändande av personer som vistas olagligt i EU [21] var de planerade anslagen för utveckling av det gemensamma systemet för viseringshandlingar (VIS) högre (10 miljoner euro för 2004, 15 miljoner euro för 2005 och 20 miljoner euro för 2006). Skillnaden beror huvudsakligen på att man nu inte har tagit hänsyn till de biometriska element som planeras ingå i systemet längre fram.

[21] KOM (2003) 323 slutlig, 3.6.2003.

(b) Total budgetkonsekvens i form av personalutgifter och övriga administrativa utgifter

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

2.4. Förenlighet med den ekonomiska planeringen och budgetplanen

[X] Förslaget är förenligt med gällande ekonomisk planering.

2.5. Påverkan på inkomsterna:

X] Inkomsterna påverkas enligt följande:

Det aktuella förslaget är en utveckling av Schengenregelverket enligt definitionen i bilaga A i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket [22]. I artikel 12.1 fastställs följande:

[22] EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.

"Om driftskostnader skall belasta Europeiska gemenskapernas allmänna budget skall Island och Norge dela dessa kostnader genom att till denna budget överföra en årlig summa efter sin respektive bruttonationalinkomsts procentuella förhållande till samtliga deltagande staters bruttonationalinkomst"

Bidrag från Island/Norge: 2,128 % (2002 års siffror)

Miljoner euro (avrundat till en decimal)

>Plats för tabell>

3. BUDGETTEKNISKA UPPGIFTER

>Plats för tabell>

4. RÄTTSLIG GRUND

Denna finansieringsöversikt avser ett lagstiftningsförslag som grundar sig på artikel 66 i EG-fördraget.

Eftersom det fortfarande behövs politiska riktlinjer från rådet vad gäller vissa grundläggande delar av informationssystemet för viseringar kommer ett full utvecklat förslag till rättsakt om införande av informationssystemet för viseringar att tillhandahållas längre fram. Ett sådant rättsligt instrument kommer särskilt att föreskriva vilka kategorier av uppgifter som skall finnas i systemet; syftet med att lagra dessa uppgifter i systemet och kriterierna för att föra in dem; bestämmelser om innehållet i VIS-registren; myndigheters möjlighet att föra in, uppdatera och använda uppgifter samt bestämmelser om skyddet och kontrollen av personuppgifter.

5. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH SKÄL FÖR ÅTGÄRDEN

5.1. Behovet av gemenskapsåtgärder [23]

[23] För ytterligare uppgifter, se separat förklarande anmärkning.

5.1.1. Mål för åtgärden

Målet är att vidta åtgärder i enlighet med Europeiska rådets slutsatser i Laeken (punkt 42) och Sevilla. I punkt 30 i slutsatserna från Sevillamötet uppmanades rådet och kommissionen att ge absolut prioritet åt införandet av ett gemensamt system för identifiering av viseringsuppgifter, på grundval av en genomförbarhetsstudie och rådets riktlinjer av den 13 juni 2003.

I dessa riktlinjer definieras informationssystemet för viseringar som ett system för utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstaterna som "skall möjliggöra att följande mål uppnås:

(a) Utarbeta ett instrument som underlättar kampen mot bedrägerier genom förbättrat utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna (på konsulaten och vid gränsövergångsställena) om viseringsansökningar och behandling av ansökningar.

(b) Bidra till att förbättra det konsulära samarbetet och utbytet av uppgifter mellan de centrala konsulära myndigheterna.

(c) Underlätta kontrollen av att den som uppvisar och innehar viseringen verkligen är samma person vid kontroller vid de yttre gränserna eller vid invandringskontroller och poliskontroller.

(d) Bidra till att förhindra "visa shopping".

(e) Underlätta tillämpningen av Dublinkonventionen [24] rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl.

[24] Ersatt av rådets förordning (EG) nr 343/2003 av den 18 februari 2003 ("Dublin II" - EGT L 50, 25.2.2003, s. 1), utom vad gäller Danmark.

(f) Bidra till att identifiera och dokumentera olagliga inresande utan resehandlingar och förenkla de administrativa förfarandena för återsändande av medborgare från tredje land.

(g) Bidra till att förbättra genomförandet av den gemensamma viseringspolitiken samt till den inre säkerheten och kampen mot terrorism."

Detta förslag är utformat så att det blir möjligt att utveckla informationssystemet för viseringar genom gemenskapsfinansiering från och med 2004, i enlighet med relevanta bestämmelser i fördraget, medan den nationella infrastrukturen skall utvecklas under medlemsstaternas ansvar.

5.1.2. Förhandsutvärdering

Efter slutsatserna från Sevilla (punkt 30), inledde kommissionen den 16 september 2002 en genomförbarhetsstudie om tekniska och finansiella aspekter av informationssystemet för viseringar. I studien, som överlämnades till rådet i maj 2003, analyseras de tekniska och finansiella aspekterna. De tekniska och operationella riktlinjerna för genomförbarhetsstudien (i del II i riktlinjerna) antogs av rådet den 13 juni 2002. I dessa föreslås tekniska lösningar som kunde användas i informationssystemet, inklusive biometriska uppgifter, samtidigt som det bedöms vilken effekt varje lösning skulle ha i fråga om ekonomiska och mänskliga resurser. Studien innehåller ingen bedömning av de befintliga nationella systemen, men tar upp frågan om deras kompatibilitet med informationssystemet för viseringar.

Enligt rådets riktlinjer bör informationssystemet innefatta ett centralt informationssystem (CS-VIS) och ett nationellt system för varje medlemsstat (NI-VIS). Med detta som utgångspunkt bedömer man i studien två grundläggande alternativ för hur informationssystemet skall vara konstruerat:

Under antagandet att VIS måste ha en liknande uppbyggnad som Schengens informationssystem, övervägdes två grundläggande strukturella alternativ i genomförbarhetsstudien:

* ett fristående VIS (alternativ 1), eller

* teknisk integrering mellan VIS och SIS II, för att skapa synergier (alternativ 2).

Alternativ 1: ett fristående VIS

Det finns bara två varianter på denna lösning som lämpar sig för ändamålet (ett centraliserat system eller en hybrid). Båda lösningarna är lika ändamålsenliga.

1. I en centraliserad lösning finns alla uppgifter och funktioner på central nivå (CS-VIS).

2. I en hybridlösning lagras endast grundläggande data (huvudsakligen alfanumeriska uppgifter och register) på central nivå (CS-VIS), medan huvuddelen av materialet (fotografier, biometriska bilder, skannade handlingar etc.) lagras på nationell nivå (NI-VIS).

Alternativ 2: Teknisk integration mellan VIS och SIS II

Det finns två tänkbara lösningar som bygger på synergier:

1. I lösning 1 används en gemensam teknisk plattform med båda systemen i samma byggnad, och kopplade till samma nät via en gemensam webbportal. Systemen har samma tekniska plattform och det är möjligt att dela ledningsfunktioner och personal mellan de båda systemen.

2. I lösning 2 bygger på en gemensam teknisk plattform och gemensamma tjänster som, utöver de möjligheter som beskrivits i punkt 1 ovan, medverkar till ytterligare synergier på användarnivå. Systemen delar tjänster med varandra och använder gemensamma biometriska element.

Vad gäller alternativ 1, det vill säga ett fristående VIS, rekommenderas den centraliserade lösningen. Denna lösning erbjuder operationell effektivitet och lägre kostnader samt mindre problem i fråga om systemförvaltning. Låg risk gör denna lösning till en klar favorit.

Vad gäller alternativ 2, rekommenderas teknisk integration av VIS och SIS II på central nivå, eftersom denna lösning betydligt minskar den totala investeringen och därtill knutna kostnaderna för de två systemen. För att maximera synergierna mellan de två systemen, föreslås att VIS och SIS II genomförs parallellt, och eventuellt också att man har genomför en gemensam upphandling som omfattar uppbyggnad av båda systemen. Det är också tillrådligt att projektledningen vad avser sköts av en enda organisation.

Lösningen med en gemensam teknisk plattform och gemensamma tjänster (alternativ 2 / lösning 2) kan trots sina fördelar komplicera genomförandet.

Med hänsyn allt detta rekommenderas alltså alternativ 2 / lösning 1, det vill säga en gemensam teknisk plattform för VIS och SIS II. Samutnyttjande av tekniken kommer att leda till besparingar. Vidare kunde VIS och SIS dela på underhåll och förvaltning och på de personalresurser som behövs för dessa uppgifter av teknisk natur.

Ytterligare frågor som på rådets begäran togs upp i studien är särskilt vilken kommunikationsinfrastruktur som lämpar sig för VIS, den framtida utvecklingen av Schengens rådfrågningssystem VISION, kompatibiliteten med andra system och de kategorier av uppgifter som skall lagras och behandlas, det vill säga alfanumeriska uppgifter, fotografier, styrkande handlingar och biometriska kännetecken. Biometrins vikt för systemets övergripande effektivitet måste framhållas. I studien bedöms tre alternativ till biometriska element som är tänkbara i dagsläget, nämligen skanning av iris, ansiktsigenkänning och fingeravtryck. Det sistnämnda rekommenderas i studien som primärt biometriskt element för identifieringsändamål. Fingeravtryck skulle ge den precision som krävs för att identifiera individer, och databaser över fingeravtryck kommer att fortsätta att användas under de kommande årtiondena, även om den biometriska tekniken ändras. Ett andra biometriskt element, till exempel ansiktsigenkänning, skulle kunna införas för att öka precisionen. Under alla omständigheter skulle användningen av biometri i en sådan, hittills okänd, omfattning påverka systemet betydligt, både tekniskt och ekonomiskt.

När det gäller budgetaspekterna omfattar beräkningarna i genomförbarhetsstudien de fasta kostnaderna för det centrala systemet, CS-VIS, och för (27) NI-VIS, inklusive kommunikationsinfrastruktur, samt de årliga driftskostnaderna och kostnaderna för nätverk och personal. Dessa kostnader, av vilka kostnaderna för att utveckla och driva "biometri-delen" av systemet, skulle kunna fördelas över en period på tio till tolv år, beroende på vilka former för genomförandet man väljer ("allt på en gång" eller stegvis) och hur snabbt konsulaten kommer att kunna knytas till VIS. Dessa beräkningar täcker inte de ytterligare externa resurser som krävs för att bistå kommissionen med förvaltningen, kontrollen och genomförandet av projektet.

De nationella infrastrukturerna kommer att leda till betydande merkostnader för medlemsstaterna, särskilt för anpassning av deras befintliga nationella system, de elektroniska förbindelserna med deras konsulat i världen och deras utrustning och transport- och fortbildningssystem.

Kostnadsberäkningen och kostnads-/intäktsanalysen rörande effekterna VIS på de nationella infrastrukturerna och budgetarna hör till varje medlemsstats ansvarsområde. I enlighet med begäran i de riktlinjer som rådet antog den 13 juni 2003, innehåller genomförbarhetsstudien rörande VIS endast kostnadsberäkningar av investerings- och driftskostnaderna för CS-VIS, de nationella gränssnitten (NI-VIS) och infrastrukturen för kommunikation mellan CS-VIS och NI-VIS. Dessa beräkningar omfattar dock inte effekterna på de nationella infrastrukturerna. Ytterligare kostnadsberäkningar skulle kräva en ingående analys av alla berörda nationella miljöer och organisationer, vilket bara medlemsstaterna själva kan åstadkomma. Det görs dock för varje medlemsstat en beräkning av kostnaderna för en myndighet som utfärdar viseringar på grundval av en standardkonfiguration.

Beräkningarna i denna finansieringsöversikt avser upphandling av teknisk sakkunskap, förvaltningsexpertis, hårdvara och mjukvara etc., för den första etappen av inrättandet av ett VIS-system med alfanumeriska uppgifter och fotografier. Styrkande handlingar och biometriska kännetecken kan integreras på ett senare stadium. Översikten bygger på genomförbarhetsstudien om tekniska och ekonomiska aspekter av ett system för utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstaterna.

5.1.3. Åtgärder som vidtagits som följd av en efterhandsutvärdering

Ej tillämpligt.

5.2. Planerad verksamhet och villkor för finansiering via budgeten

Detta förslag avser utvecklingen av Informationssystemet för viseringar, bestående av ett centralt informationssystem för viseringar (CS-VIS) och ett gränssnitt i varje medlemsstat (NI-VIS) samt kommunikationsinfrastrukturen mellan CS-VIS och de nationella gränssnitten.

Utvecklingen av inrättandet av Informationssystemet för viseringar kommer att ske i fyra etapper:

* Etapp I - Noggrant fastställande av systemets tekniska utformning, med fullständiga systemspecifikationer som följd. Resultaten från denna etapp skall innefatta fullständiga gränssnittsspecifikationer som definierar kommunikationsprocesserna.

* Etapp II - Utveckling, utprovning och igångsättande av systemen.

* Etapp III - Migration, integration och stöd till användarna med anslutningen av deras nationella infrastrukturer.

* Etapp IV - Förvaltning av IT-tjänster.

De biometriska komponenterna och en komponent som medger användning av skannade dokument kunde utvecklas på ett senare stadium, men har inte tagits med i detta förslag.

För att uppfylla de mål som anges i avsnitt 5.1.1, skall kostnaderna för nödvändig nationell infrastruktur utöver de nationella gränssnitten bäras av medlemsstaterna själva, i enlighet med artikel 2.2 i beslutet. Detta inbegriper kostnaderna för att utveckla dessa infrastrukturer, och särskilt anpassningen av deras befintliga nationella system, de elektroniska förbindelserna med deras konsulat i världen och deras utrustning och transport- och fortbildningssystem. Som en del i bedömningen av varje medlemsstat görs i genomförbarhetsstudien en beräkning av kostnaderna för en myndighet som utfärdar viseringar på grundval av en standardkonfiguration.

5.3. Genomförandebestämmelser

Projektet förvaltas direkt av kommissionen genom egen personal som biträds av externa konsulter. Utvecklingen av systemet (huvudkontrakt) kommer att upphandlas. Det tekniska stöd som kommissionens avdelningar behöver för uppföljningen av genomförandet kommer också att upphandlas.

Medlemsstaterna kommer att vara nära involverade i arbetet via den kommitté som avses i artikel 4 i beslutet och via mötena mellan medlemsstaternas experter.

6. BUDGETKONSEKVENSER

6.1. Totala budgetkonsekvenser för del B - (för hela programperioden)

Åtagandebemyndiganden, miljoner euro (avrundat till tre decimaler)

>Plats för tabell>

7. EFFEKTER PÅ PERSONALRESURSER OCH ADMINISTRATIVA UTGIFTER

7.1. Personalbehov för åtgärden

Beroende på hur rådet ställer sig politiskt (se 4), kan beräkningarna nedan komma att behöva ändras.

>Plats för tabell>

Behovet av personalresurser och administrativa resurser skall täckas från de anslag som beviljats det generaldirektorat som förvaltar åtgärden inom ramen för den årliga anslagstilldelningen.

7.2. Total budgetkonsekvens av ytterligare personalbehov

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för tolv månader.

7.3. Övriga administrativa utgifter till följd av åtgärden

>Plats för tabell>

Beloppen avser totala utgifter för 12 månader. Under 2004 kommer endast en fjärdedel av årsbeloppet av användas, medan hela årsbeloppet kommer att utgå för åren 2005-2009.

I. Totalbelopp/år (tabell 7.2 + 7.3)

II. Varaktighet

III. Totalkostnad för åtgärden (I x II) // 1 615 000 euro

Minst 5,25 år

8 478 750 euro

8. UPPFÖLJNING OCH UTVÄRDERING

8.1. Metod för uppföljning

Var och en av de fyra etapperna i punkt 5.2 förväntas leda till en redovisning av resultaten. Varje redovisning kommer att bli föremål för ett godkännandeförfarande, som varierar beroende på vilken typ av resultat det är fråga om.

Systemet kommer att anses färdiglevererat när alla tester har avslutats framgångsrikt och systemet är redo att tas i bruk. Uppföljningen (övergripande plan, projektkvalitetsplan, metod etc.) och urvalskriterierna beskrivs mer noggrant i upphandlingen och i det avtal som kommer att undertecknas mellan leverantören och kommissionens avdelningar.

8.2. Planerad form och tidsplan för utvärderingar

I beslutet anges att kommissionen skall lägga fram en årlig rapport om utvecklingen av VIS till rådet och Europaparlamentet.

Från och med etapp IV och framåt, när VIS väl är i drift, kommer systemet att utvärderas vart fjärde år för att bedöma dess resultat och effektivitet.

9. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING

Kommissionens förfaranden för kontraktstilldelning kommer att tillämpas, för att garantera överensstämmelse med gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling.