Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

MOTIVERING

I. FÖRFARANDE

1. Den 14 juli 2000, antog kommissionen ett paket med fem förslag, vars syfte är att omarbeta gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien [dokument KOM(2000) 438]. Förslaget överlämnades till rådet och Europaparlamentet den 24 juli 2000 för att antas genom medbeslutandeförfarande (utom förslag 2000/0181, som grundas på artikel 37 i fördraget).

2. Vid den första behandlingen den 15 maj 2002 yttrade sig Europaparlamentet positivt om tre av de fem förslagen i paketet.

3. Detta förslag ändrar det andra förslaget om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung [dokument 2000/0179 (COD)] i paketet och tar hänsyn till de av Europaparlamentets ändringsförslag som kommissionen godtagit.

4. När det gäller förslag 2000/0179 (COD) antog Europaparlamentet 122 ändringsförslag. Ingen omröstning ägde rum om ändringsförslag 36, 39, 48, 78, 99, 119, 121, 126 och 127 eftersom det rör sig om språkliga ändringar.

Kommissionen kan godta de flesta av ändringsförslagen helt eller delvis, med reservation för redaktionella ändringar, utom ändringsförslagen 8, 17, 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101, 116 och 132.

Ändringarna är i fetstil med understrykning. Ett antal ändringsförslag har formulerats om för att terminologin i förslaget skall vara enhetlig. Omfattande redaktionella ändringar anges nedan.

Viktigare strykningar anges genom överstrykning.

Vissa tekniska ändringar har gjorts i texten för att den skall överensstämma med bestämmelserna i interinstitutionella avtalet av den 22 december 1998 om gemensamma riktlinjer för gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet (EGT C 73, 17.3.1999, s. 1), som utarbetats i enlighet med förklaring nr 39 till slutakten till Amsterdamfördraget om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet. Enligt punkterna b och g i avtalet har texten reviderats med utgångspunkt i de gemensamma riktlinjerna och den praktiska handledning som utarbetats i enlighet med punkt a i dessa riktlinjer.

II. SYFTET MED FÖRSLAGET

5. Syftet med det andra förslaget i paketet är att fastställa närmare hygienregler som de personer som driver livsmedelsföretag skall följa vid hanteringen av livsmedel av animaliskt ursprung. I förslaget behandlas följande huvudfrågor:

- Förslaget gäller obearbetade och bearbetade produkter av animaliskt ursprung.

- Det gäller även för produkter av animaliskt ursprung som används vid framställningen av produkter som är sammansatta av produkter av vegetabiliskt ursprung och bearbetade produkter av animaliskt ursprung.

- Livsmedelsföretagare får endast saluföra produkter av animaliskt ursprung som framställts inom gemenskapen om dessa uteslutande har bearbetats i anläggningar som är registrerade och, om så krävs, har godkänts av den behöriga myndigheten.

- Den behöriga myndigheten får endast godkänna anläggningar om det vid en inspektion, som utfördes innan verksamheten inleddes, har kunnat konstateras att anläggningen uppfyller hygienvillkoren i den här förordningen.

- Medlemsstaterna får anpassa vissa av bestämmelserna i bilagan till den här förordningen för anläggningar som ligger i regioner med särskilda geografiska begränsningar och som betjänar den lokala marknaden.

- Livsmedel av animaliskt ursprung som importeras från tredje land skall uppfylla de krav som fastställs i den här förordningen.

6. Förslaget motsvarar åtgärd 8 i bilagan till vitboken om livsmedelssäkerhet.

III. ÖVERSIKT ÖVER EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

7. Tekniska och redaktionella ändringar

Huvuddelen av de föreslagna ändringarna syftar till att förbättra förslaget ur teknisk och redaktionell synvinkel. Kommissionen har övertagit de flesta av dessa ändringsförslag (berörda ändringsförslag: 1-3, 7 delvis, 9-12, 15, 16, 18-32, 34-37, 39-43, 45-54, 56, 57, 59, 61-64, 66-68, 70-77, 80-90, 92-100, 102-110, 113-115, 117, 118, 122-125).

8. Koppling till förordning (EG) nr 178/2002 (allmän livsmedelslagstiftning)

Vissa ändringsförslag syftar till att göra förslaget förenligt med den nyligen antagna förordningen (EG) nr 178/2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. Kommissionen har övertagit de flesta av dessa förslag (berörda ändringsförslag: 4, 6, 14, 60, 78, 79, 111, 112, 119, 120, 121, 126-128).

9. Räckvidd (artikel 1)

Ändringsförslag 5 syftar till att tydligare definiera räckvidden genom att element från bilagorna flyttas över till artiklarna. Kommissionen har följt detta ändringsförslag eftersom det skulle ge livsmedelsföretagarna ökad rättssäkerhet.

10. Definitioner (Artikel 2)

I ändringsförslag 6 föreskrivs att definitionerna i bilaga I skall integreras i artikel 2. Kommissionen håller visserligen med om syftet med detta ändringsförslag, men bibehåller definitionerna i bilaga I i det ändrade förslaget, eftersom det inte skulle innebära ökad klarhet om de skulle tas med i artikel 2. Däremot föreskrivs det i artikel 8 i det ändrade förslaget att bilaga I inte kan ändras i enlighet med förfarandet i artikel 9.

11. Flexibilitet (artikel 4)

Genom förslaget införs flexibilitet i den traditionella livsmedelsframställningen, för avlägsna områden och för livsmedelsföretag. Metoden för skapande av flexibilitet grundar sig huvudsakligen på subsidiaritet. Framför allt små företag kommer att dra nytta av denna flexibilitet.

Behovet av flexibilitet godtas allmänt. För att säkerställa samstämmigheten med förslag 2000/0178 (COD) om livsmedelshygien anser kommissionen att ändringsförslag 9 bör anpassas till principerna i Europaparlamentet ändringsförslag 31 till förslag 2000/0178 (COD). I det ändrade förslaget är det därför snarare det senare ändringsförslaget som har inarbetats än ändringsförslag 9 till förslag 2000/0179 (COD).

12. Förfarande för ändring av bilagor (artikel 8)

Ändringsförslag 13 syftar till att fastställa förfarandet för kommissionen vid ändring av bilagorna. Det erkänner kommissionens initiativrätt och kan därför godkännas. Punkt 3 i ändringsförslaget innehåller emellertid en skyldighet för kommissionen att lägga fram en rapport om den nya förordningens tillämpning. Denna del av ändringsförslag 13 avslogs eftersom den inskränker kommissionens initiativrätt.

13. Kött av vilt

Många av ändringsförslagen (82-97, 129 och 132) rör avsnittet om vilt och kött av vilt. Lägger man ihop dessa ändringsförslag verkar de inte alltid säkerställa att texten i avsnittet är sammanhängande. Det ändrade förslaget syftar därför till en förbättring av avsnittet ur redaktionell synvinkel med hänsyn till Europaparlamentets mål och då särskilt följande:

- Att förordningen inte gäller privat konsumtion eller beredning av viltkött för privat konsumtion samt direkt leverans av små mängder av vilt och viltkött till slutkonsumenten eller den lokala återförsäljaren.

- Att säkerställa att vilt och viltkött som skall släppas ut på marknaden kontrolleras av den behöriga myndigheten.

- Att säkerställa att det finns tillräckligt med flexibilitet för att kunna ta hänsyn till olika seder och bruk vid jakt i de olika medlemsstaterna.

14. Datum för ikraftträdande

Enligt ändringsförslag 15 skall förordningen träda i kraft samma dag som den offentliggörs och börja tillämpas "ett år efter ikraftträdandet". Detta verkar vara ett realistiskt tillvägagångssätt.

15. Särskilda krav i bilaga II

Ändringsförslagen till bilaga II syftar allmänt till tekniska förbättringar av förslaget. Vissa av ändringsförslagen riskerar dock att skapa onödiga belastningar för små företag eller överlappar med förslag 2000/0178 (COD). Kommissionen har avslagit dessa ändringsförslag. Berörda ändringsförslag: 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101 och 116.

2000/0179 (COD)

Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [1],

[1] EGT C ...

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],

[2] EGT C ...

med beaktande av Regionkommitténs yttrande [3],

[3] EGT C ...

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [4], och

[4] EGT C ...

av följande skäl:

(1) I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... av den ... (om livsmedelshygien) fastställs de grundläggande hygienregler som de personer som driver livsmedelsföretag skall följa för att garantera livsmedelssäkerheten.

(2) För vissa livsmedel, som kan utgöra en särskild fara för människors hälsa, krävs det särskilda hygienregler för att livsmedelssäkerheten skall kunna garanteras.

(3) Detta gäller särskilt livsmedel av animaliskt ursprung, i vilka förekomsten av mikrobiologiska och kemiska faror ofta har rapporterats.

(4) Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken har särskilda hygienregler fastställts som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av produkter som ingår i förteckningen i bilaga I till fördraget.

(5) Tack vare dessa hygienregler har hinder för handeln med de berörda produkterna avlägsnats, vilket har bidragit till förverkligandet av den inre marknaden, samtidigt som reglerna garanterar ett gott skydd av folkhälsan.

(6) Dessa särskilda regler ingår i ett stort antal direktiv, främst följande:

- Rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen [5], senast ändrat genom direktiv 95/23/EG [6].

[5] EGT 121, 29.7.1964, s. 2012/64.

[6] EGT L 243, 11.10.1995, s. 7.

- Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä [7], senast ändrat genom direktiv 97/79/EG [8].

[7] EGT L 55, 8.3.1971, s. 23.

[8] EGT L 24, 30.1.1998, s. 31.

- Rådets direktiv 77/96/EEG av den 21 december 1976 om trikinkontroll (trichinella spiralis) vid import från tredje land av färskt kött av tamsvin [9], senast ändrat genom direktiv 94/59/EG [10].

[9] EGT L 26, 31.1.1977, s. 67.

[10] EGT L 315, 8.12.1994, s. 18.

- Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienfrågor som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av köttprodukter och vissa andra produkter av animaliskt ursprung [11], senast ändrat genom direktiv 97/76/EG [12].

[11] EGT L 26, 31.1.1977, s. 85.

[12] EGT L 10, 16.1.1998, s. 25.

- Rådets direktiv 89/437/EEG av den 20 juni 1989 om hygienfrågor och hälsorisker i samband med tillverkning och utsläppande på marknaden av äggprodukter [13], senast ändrat genom direktiv 96/23/EG [14].

[13] EGT L 212, 22.7.1989, s. 87.

[14] EGT L125, 23.6.1996, s. 10.

- Rådets direktiv 91/492/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av levande tvåskaliga mollusker [15], senast ändrat genom direktiv 97/79/EG.

[15] EGT L 268, 24.9.1991, s. 1.

- Rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter [16], senast ändrat genom direktiv 97/79/EG.

[16] EGT L 268, 24.9.1991, s. 15.

- Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn [17], senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.

[17] EGT L 268, 24.9.1991, s. 41.

- Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors och djurs hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppandet på marknaden av viltkött [18], senast ändrat genom direktiv 97/79/EG.

[18] EGT L 268, 14.9.1992, s. 35.

- Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter [19], senast ändrat genom direktiv 96/23/EG.

[19] EGT L 268, 14.9.1992, s. 1.

- Rådets direktiv 92/48/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av minimiregler för hygienen för fiskprodukter som fångats av vissa fartyg enligt artikel 3.1 a i i direktiv 91/493/EEG [20].

[20] EGT L 187, 7.7.1992, s. 41.

- Rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter [21], senast ändrat genom kommissionens beslut 1999/724/EG [22].

[21] EGT L 62, 15.3.1993, s. 49.

[22] EGT L 290, 12.11.1999, s. 32.

- Rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar [23].

[23] EGT L 368, 31.12.1994, s. 10.

(7) Dessa direktiv innehåller gemensamma principer för folkhälsan, till exempel de skyldigheter som gäller för tillverkare av produkter av animaliskt ursprung och för de behöriga myndigheterna, de tekniska kraven när det gäller utformning och drift av anläggningar för hantering av produkter av animaliskt ursprung, de hygienkrav som måste uppfyllas på dessa anläggningar, förfarandena för godkännande av anläggningarna, villkoren för lagring och transport samt kontrollmärkningen av produkterna.

(8) Många av dessa principer återfinns i förordning..... (om livsmedelshygien) och gäller för alla livsmedel.

(9) Denna gemensamma bas gör det möjligt att förenkla ovannämnda direktiv.

(10) Dessa särskilda regler kan i sin tur förenklas genom att möjliga inkonsekvenser avlägsnas som kan ha uppstått sedan antagandet.

(11) I och med att HACCP (Hazard Analysis Critical Control Points) införs är de personer som driver livsmedelsföretag skyldiga att utveckla metoder för att övervaka och reducera eller eliminera biologiska, kemiska och fysikaliska faror.

(12) De särskilda hygienreglerna bör därför omarbetas.

(13) Huvudsyftet med omarbetningen är att säkerställa ett gott konsumentskydd med avseende på livsmedelssäkerheten genom att se till att livsmedelsföretagarna i hela Europeiska unionen följer samma rättsliga bestämmelser och genom att säkerställa ökad insyn.

(14) De detaljerade hygienreglerna för produkter av animaliskt ursprung måste därför bibehållas och där konsumentskyddet så kräver förstärkas.

(15) Primärproduktionen inbegripet fodersektorn, djurtransporterna, slakt- och bearbetningsanläggningar ända fram till försäljningen på grossistnivå, måste betraktas som delar i en helhet, där djurens hälsa, djurskyddet och folkhälsan är nära sammankopplade.

(16) Detta förutsätter en tillfredsställande kommunikation mellan de olika intressenterna längs hela livsmedelskedjan på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan.

(17) Mikrobiologiska kriterier, mål eller funktionsstandarder får fastställas i enlighet med lämpliga förfaranden i förordning.... (om livsmedelshygien). I väntan på nya mikrobiologiska kriterier skall de som fastställs i ovannämnda direktiv fortsätta att gälla i enlighet med bestämmelserna i direktiv .../... om upphävande av vissa direktiv om livsmedelshygien och hygienkrav för tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel och om ändring av direktiven 89/662/EEG och 91/67/EEG [24].

[24] EGT L ...

(18) Medlemsstaterna bör ges möjlighet att definiera särskilda hygienregler för anläggningar som har en begränsad produktionskapacitet för hantering av livsmedel av animaliskt ursprung och som dessutom är bundna av särskilda begränsningar eller bara betjänar den lokala marknaden, förutsatt att detta inte innebär att livsmedelssäkerheten riskeras och med hänsyn till att den lokala marknaden i vissa fall överskrider de nationella gränserna.

(19) Importerade livsmedel av animaliskt ursprung bör minst uppfylla samma eller motsvarande hygiennormer som sådana som framställs inom gemenskapen, och enhetliga förfaranden bör införas för att garantera att detta mål uppfylls.

(20) Denna omarbetning av gemenskapens befintliga hygienregler innebär att de befintliga hygienreglerna kan upphävas genom rådets direktiv.../.../EG.

(21) De produkter som omfattas av denna förordning finns förtecknade i bilaga I till fördraget.

(22) Gemenskapens lagstiftning om livsmedelshygien måste bygga på vetenskaplig rådgivning. Vid behov måste därför yttranden begäras från . Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet [25].

[25] EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

(23) Hänsyn måste tas till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, varför ett förfarande måste finnas för att anta vissa krav som fastställs i den här förordningen. Det bör även finnas ett förfarande som vid behov tillåter en smidig övergång till den nödvändiga hygiennivån.

(24) De åtgärder som behövs för genomförandet av denna förordning utgör åtgärder med allmän räckvidd enligt artikel 2 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [26], och de bör därför antas enligt det föreskrivande förfarandet i artikel 5 i nämnda beslut.

[26] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Syfte och räckvidd

1. I denna förordning fastställs särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung riktade till livsmedelsföretagare som kompletterar bestämmelserna i förordning (EG) nr ../..[om livsmedelshygien].

2. Denna förordning skall gälla för

a) obearbetade och bearbetade produkter av animaliskt ursprung,

b) produkter av animaliskt ursprung som används för att framställa produkter som är sammansatta av produkter av vegetabiliskt ursprung och bearbetade produkter av animaliskt ursprung.

Den skall ej gälla för

a) försäljningsställen inom detaljhandeln, såvida inte annat anges,

b) primärproduktion av livsmedel för egen konsumtion,

c) bearbetning av livsmedel för egen konsumtion,

d) produkter som är sammansatta av produkter av vegetabiliskt ursprung och av bearbetade produkter av animaliskt ursprung.

3. Denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar

a) relevanta djurhälso- och hygienrättsliga bestämmelser som utfärdats för att förhindra, kontrollera och utrota vissa transmissibla spongiforma encefalopatier,

b) relevanta bestämmelser om offentliga kontroller som fastställts eller antagits för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... om offentlig foder- och livsmedelskontroll [27],

[27] EGT L ...

c) bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../... om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel [28].

[28] EGT L ...

Artikel 2 Definitioner

I denna förordning skall de definitioner gälla som fastställs i förordning (EG) nr 178/2002, i förordning (EG) nr .../... (om livsmedelshygien) och i bilaga I till den här förordningen.

Artikel 3 Registrering och godkännande av anläggningar

1. Livsmedelsföretagare får endast släppa ut produkter av animaliskt ursprung som producerats i gemenskapen på marknaden om de uteslutande bearbetats i anläggningar som

a) uppfyller kraven enligt bilaga II och

b) har registrerats hos den behöriga myndigheten och vid behov har godkänts i enlighet med punkterna 2 och 3.

2. Anläggningar som hanterar produkter av animaliskt ursprung som omfattas av kraven i bilaga II, med undantag av anläggningar för primärproduktion och inom transportsektorn, skall godkännas i förväg av den behöriga myndigheten i enlighet med punkt 3.

3. Anläggningar får endast godkännas om det vid en inspektion, som utfördes innan verksamheten inleddes, har kunnat konstateras att kraven i denna förordning uppfylls. En anläggning får dock godkännas provisoriskt

a) i enlighet med artikel 3.1 i förordning (EG) nr .../... (om fastställande av närmare bestämmelser för genomförandet av offentliga kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel), eller

b) i avvaktan på en inspektion, om en anläggning endast producerar små mängder livsmedel och i huvudsak endast för den lokala marknaden.

Artikel 4 Särskilda bestämmelser

1. Medlemsstaterna får i samarbete med kommissionen och enligt det förfarande som avses i punkt 2 anpassa bestämmelserna i bilaga II, förutsatt att de livsmedelshygieniska målen inte äventyras, för

a) livsmedelsföretag som ligger i regioner med särskilda geografiska begränsningar eller försörjningssvårigheter och som betjänar den lokala marknaden, eller

b) för att ta hänsyn till traditionella produktionsmetoder eller användning av råvaror som enligt vetenskapliga rön, beprövade metoder eller tradition är typiska för tillverkningsprocessen.

2. Medlemsstater som utnyttjar möjligheten i punkt 1 skall delge kommissionen och medlemsstaterna detta och lämna en lista över de berörda produkterna och regionerna samt de ändringar som gjorts för att anpassa hygienreglerna. Medlemsstaterna kan inom en månad från det att anmälan mottagits översända skriftliga kommentarer till kommissionen. Eventuella beslut skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 9.2.

Artikel 5 Ytterligare garantier

1. Sändningar av kött från nöt, kalv och svin inklusive malet kött samt kött från fjäderfä och ägg avsedda för Sverige och Finland skall ha genomgått mikrobiologisk provtagning med avseende på salmonella på ursprungsanläggningen i enlighet med artikel 4.6, 4.7 och 4.8 i förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien].

2. Den provtagning som föreskrivs i punkt 1 skall inte krävas för sändningar av kött från nöt, kalv, svin och fjäderfä på väg till en anläggning för pastörisering, sterilisering eller annan behandling med motsvarande effekt.

3. Den provtagning som föreskrivs i punkt 1 skall inte krävas för kött som härrör från en anläggning som omfattas av ett operativt kontrollprogram som kommissionen enligt förfarandet i artikel 9.2 har godkänt som likvärdigt med det som har godkänts för Sverige och Finland.Artikel 6 Allmänna förpliktelser

Förutom de krav som fastställs i förordning (EG) nr .../... [om livsmedelshygien] skall aktörerna inom livsmedelsbranschen se till att livsmedel av animaliskt ursprung erhålls och saluförs i enlighet med bilaga II till den här förordningen.

Alla ämnen, utom dricksvatten, som används för att reducera faror hos produkter samt villkoren för deras användning, skall innan de används och efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet godkännas enligt förfarandet i artikel 9.2. Användningen av dessa ämnen skall inte utgöra ett hinder för en korrekt tillämpning av den här förordningen.

Artikel 7 Import från tredje land

Utan att det påverkar tillämpningen av djurhälsoreglerna för import av livsmedel av animaliskt ursprung i rådets förordning (EG) nr .../... [om fastställande av djurhälsoregler för tillverkning, utsläppande på marknaden och import av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel] [29], skall de personer som driver livsmedelsföretag se till att livsmedel av animaliskt ursprung importeras från tredje land i enlighet med bestämmelserna i bilaga III.

[29] EGT L ...

Artikel 8 Ändringar av bilagor och tillämpningsföreskrifter

1. Bestämmelserna i bilaga II får ändras enligt det förfarande som anges i artikel 9.2 som en följd av

- utvecklingen av riktlinjer för god praxis,

- att livsmedelsföretagarna genomför program för livsmedelssäkerhet,

- nya riskbedömningar och yttranden från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och

- att eventuella mål eller funktionsstandarder för livsmedelssäkerhet fastställs.

2. Tillämpningsföreskrifter skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 9.2 så att bilagorna tillämpas på ett enhetligt vis.

Artikel 9 Förfarandet för ständiga kommittéer

1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002.

2. När hänvisning sker till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, varvid bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet iakttas.

3. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall fastställas till tre månader.

Artikel 10

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med DD/MM/ÅÅ.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

DEFINITIONER

1. KÖTT

1.1 kött: alla delar av djur som är tjänliga som livsmedel, inklusive blod.

1.1.1 kött av tama hov- och klövdjur: kött från nötkreatur (inklusive vattenbuffel och bison), svin, får och getter samt tama hästdjur.

1.1.2 kött av fjäderfä: kött från hägnat fjäderfä, inklusive fåglar som inte betraktas som tamfjäderfä men som föds upp som sådana (hägnat fjädervilt).

1.1.3 kött av hardjur: kött av kaniner, harar och gnagare som föds upp för livsmedelsändamål.

1.1.4 viltkött: kött från

- vilda landlevande däggdjur som är föremål för jakt, däribland däggdjur som lever fritt inom ett inhägnat område under liknande förhållanden som vilda djur,

- fjädervilt som är föremål för jakt.

1.1.5 kött från hägnat vilt: kött från hägnat klövvilt (inklusive hjort och vildsvin) och från hägnade ratiter.

1.2 storvilt: vilda däggdjur som tillhör ordningarna Artiodactyla, Perissodactyla och Marsupialia, samt övriga däggdjursarter som klassificeras som storvilt enligt nationell jaktlagstiftning.

1.3 småvilt: fjädervilt och vilda däggdjur som inte klassificeras som storvilt.

1.4 slaktkropp (tama hov- och klövdjur): hela kroppen av ett slaktat hov- eller klövdjur efter avblodning, urtagning och avlägsnande av gångbenen nedanför framknä och hasled, borttagning av huvud, svans och vid behov juver och dessutom, när det gäller nötkreatur, får, getter och hästdjur, efter avhudning.

1.5 slaktkropp (fjäderfä): hela kroppen av ett fjäderfä efter avblodning, plockning och urtagning. Avlägsnandet av hjärta, lever, lungor, muskelmage, kräva, njurar, gångbenen nedanför hasleden liksom huvudet, mat- och luftstrupen är dock frivilligt.

1.6 fjäderfän som styckhanteras enligt "New York-metoden": slaktkroppar av fjäderfä vars urtagning har senarelagts.

1.7 färskt kött: kött, även kött som är vakuumförpackat eller förpackat i modifierad atmosfär, som inte har undergått någon annan konserverande behandling än kylning, frysning eller snabbfrysning.

1.8 slaktbiprodukter: annat kött än slaktkroppen, även om det fortfarande är anslutet till slaktkroppen genom sina naturliga fästen.

1.9 inälvor: slaktbiprodukter från bröst-, buk- och bäckenhålorna, inklusive luft- och matstrupe och, när det gäller fjäderfä, kräva.

1.10 slakteri: anläggning för slakt av djur vars kött är avsett för försäljning som livsmedel, inklusive intilliggande utrymmen där djuren vistas i väntan på att slaktas.

1.11 styckningsanläggning: en anläggning för urbening och styckning av slaktkroppar, delar av slaktkroppar och andra ätliga delar av djur. Som styckningsanläggning räknas också sådana lokaler i anslutning till försäljningsställen där dessa arbetsmoment utförs för försäljning till konsument eller andra försäljningsställen.

1.12 uppsamlingscentral för vilt: plats där vilt som nedlagts förvaras före transporten till en viltbearbetningsanläggning.

1.13 viltbearbetningsanläggning: en anläggning för bearbetning av nedlagt vilt i syfte att erhålla viltkött för kommersiell användning.

1.14 malet kött: kött som har finfördelats eller malts i en kvarn med spiralskruv.

1.15 maskinurbenat kött: produkt som framställts av kött som lämnats kvar på benet efter urbening och som skilts från benen på mekanisk väg så att köttets cellstruktur bryts sönder.

1.16 köttberedningar: färskt kött, inklusive malet kött, till vilket livsmedel, smakämnen eller andra tillsatser har tillförts eller vilket har undergått en behandling som inte är tillräcklig för att ändra köttets inre cellstruktur och följaktligen de egenskaper som är karakteristiska för färskt kött.

2. LEVANDE MUSSLOR

2.1 musslor: blötdjur med lamellförgrenade gälar som livnär sig genom filtrering och, i vidare betydelse, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor och sniglar.

2.2 marina biotoxiner: giftiga ämnen lagrade i musslor som livnär sig på toxinhaltigt plankton.

2.3 konditionering: lagring av levande musslor från klass A-områden, från en reningsanläggning där de har renats eller en leveransanläggning, i tankar eller annan installation med rent havsvatten eller i naturliga habitat för att avlägsna sand, dy eller slem, förbättra den organoleptiska kvaliteten och se till att musslorna är livskraftiga innan de förpackas.

2.4 upptagare: varje fysisk eller juridisk person som med någon metod tar upp levande musslor från ett upptagningsområde i avsikt att bereda och saluföra dem.

2.5 upptagningsområde: varje område av hav, flodmynning eller lagun som utgör en naturlig fyndplats för musslor eller område som används för odling av musslor och från vilket levande musslor tas upp.

2.6 återutläggningsområde: varje område av hav, flodmynning eller lagun som godkänts av behörig myndighet, med klart markerade gränser, angivna med bojar, stolpar eller annan fast anordning, och som används uteslutande för naturlig rening av levande musslor.

2.7 leveransanläggning: varje godkänd anläggning, vid eller utanför kusten, avsedd för mottagning, konditionering, tvättning, rening, klassificering och förpackning av levande musslor avsedda att användas som livsmedel.

2.8 reningsanläggning: godkänd anläggning med tank, försörjd med rent havsvatten, i vilken levande musslor placeras under den tid som krävs för att avlägsna mikrobiologisk kontaminering så att musslorna blir tjänliga som livsmedel.

2.9 återutläggning: hantering som innebär att levande musslor under övervakning av behörig myndighet återutläggs i ett godkänt område i hav, lagun eller flodmynning under den tid som krävs för att avlägsna kontaminering. Överföring av musslor till områden som är mer lämpade för deras ytterligare tillväxt omfattas inte av denna definition.

2.10 fekal koliform: fakultativt aerob, gramnegativ, icke sporbildande, cytokromoxidasnegativ, stavformig bakterie som vid 44 °C ± 0,2 °C inom 24 timmar jäser laktos med gasbildning vid närvaro av gallsalter eller andra ytaktiva ämnen med samma tillväxthämmande egenskaper.

2.11 E. coli: fekal koliform bakterie som vid 44 °C ± 0,2 °C inom 24 timmar även bildar indol från tryptofan.

2.12 rent havsvatten: vatten, i form av havsvatten, bräckt vatten eller saltvatten framställt av sötvatten, som är fritt från mikrobiologisk kontaminering, skadliga ämnen och/eller giftiga havsplankton i sådana mängder att det kan påverka kvaliteten på musslor och fiskeriprodukter. När förutsättningarna för vattenförsörjningen föranleder rening, skall vattnet genomgå lämplig behandling.

3. FISKERIPRODUKTER

3.1 fiskeriprodukter: alla viltlevande eller uppfödda salt- och sötvattensdjur, med undantag av musslor, vattendäggdjur och grodor, eller delar av sådana djur, inklusive rom och mjölke.

3.2 vattenbruksprodukter: alla fiskeriprodukter som föds och föds upp under kontrollerade förhållanden till dess att de släpps ut på marknaden som livsmedel samt salt- eller sötvattensfisk eller skaldjur som fångas i sitt naturliga habitat vid späd ålder och som hålls till dess att de uppnår önskad storlek för att säljas som livsmedel. De skall däremot inte betraktas som vattenbruksprodukter om de endast hålls vid liv utan att man försöker öka deras storlek eller vikt.

3.3 fabriksfartyg: fiskefartyg eller annan typ av fartyg på vilket fiskeriprodukter hanteras på ett eller flera av följande sätt samt därefter förpackas: filéas, skivas, flås, mals eller bereds. Fiskefartyg på vilka endast skal- och blötdjur kokas ombord anses inte vara fabriksfartyg.

3.4 frysfartyg: fiskefartyg eller annan typ av fartyg på vilket frysning av fiskeriprodukter utförs, i tillämpliga fall efter förberedelser, som t.ex. avblodning, huvudskärning, rensning och borttagande av fenor. Vid behov får dessa moment följas av förpackning och/eller emballering.

3.5 maskinrekombinerat fiskkött: fiskkött som efter filetering avlägsnas på mekaniskt sätt från rensad helfisk eller fiskben.

3.6 rent havsvatten: se definitionen i punkt 2.12.

3.7 rent vatten från sjöar och vattendrag: vatten från sjöar och vattendrag, fritt från mikrobiologisk kontaminering och skadliga ämnen i kvantiteter som kan inverka negativt på den hygieniska kvaliteten av fiskeriprodukter.

4. ÄGG

4.1 ägg: fågelägg i skal som är lämpliga för direkt konsumtion eller för industriell användning i livsmedel, med undantag av knäckta, ruvade och kokta, stekta eller på annat sätt tillagade ägg.

4.2 flytande ägg: det obehandlade innehållet i ägg när skalet avlägsnats.

4.3 äggproduktionsanläggning: en gård för produktion av ägg avsedda att användas som livsmedel.

4.4 knäckta ägg: ägg med skadat men obrutet skal och oskadade hinnor.

5. MJÖLK

5.1 mjölk: sekret fritt från råmjölk som utsöndras från mjölkkörtlarna.

5.2 obehandlad mjölk (rå mjölk): oförändrad utsöndring från mjölkkörtlarna hos produktionsdjur, vilken inte har behandlats med värme som överstiger 40 °C eller behandlats på annat sätt med motsvarande verkan.

5.3 mjölkproduktionsenhet: anläggning som håller ett eller flera mjölkproducerande djur.

5.4 mejeri: en anläggning för bearbetning av rå mjölk eller för vidare bearbetning av mjölk.

6. GRODLÅR OCH SNIGLAR

6.1 grodlår: bakre delarna av kroppen, avdelade på tvären bakom frambenen, benade och flådda, av arten Rana (släktet Ranida).

6.2 sniglar: landsnäckor av arterna Helix pomatia Linné, Helix aspersa Müller, Helix lucorum och arter som tillhör släktet Achatinidae.

7. BEARBETADE PRODUKTER

7.1 köttprodukter: produkter som framställs genom bearbetning av kött.

7.2 bearbetade fiskprodukter: fiskeriprodukter som har bearbetats.

7.3 äggprodukter: produkter som framställs av ägg, deras beståndsdelar eller blandningar av ägg sedan skal och hinnor avlägsnats. De får delvis blandas med andra livsmedel eller tillsatser. De kan vara flytande, koncentrerade, torkade, kristalliserade, frysta, snabbfrysta eller koagulerade.

7.4 mjölkprodukter: produkter beredda av rå mjölk, till exempel värmebehandlad konsumtionsmjölk, mjölkpulver, vassle, smör, ost, yoghurt (med eller utan tillsats av syra, salt, kryddor eller frukt) och rekonstituerad konsumtionsmjölk.

7.5 utsmält djurfett: fett som kommer från utsmältning av kött inklusive ben och är avsett att användas som livsmedel.

7.6 fettgrevar: proteinhaltiga rester efter utsmältning, efter partiell separation av fett och vatten.

7.7 gelatin: naturligt, lösligt protein, gelbildande eller icke gelbildande, som erhållits genom partiell hydrolys av kollagen som framställts av ben, hudar och skinn, ligament och senor från djur (även fisk och fjäderfän).

7.8 behandlade magar, blåsor och tarmar: magar, blåsor och tarmar som efter det att de har tagits ur och rengjorts har behandlats genom saltning, uppvärmning eller torkning.

8. ANDRA DEFINITIONER

8.1 sammansatt produkt: livsmedel med bearbetade eller obearbetade produkter av animaliskt och vegetabiliskt ursprung.

8.2 återemballering: det ursprungliga emballaget ersätts med ett nytt emballage, eventuellt efter det att produkten har skurits eller skivats.

8.3 grossistmarknad: ett livsmedelsföretag som omfattar flera separata enheter som delar gemensamma anläggningar och avdelningar och som säljer livsmedel till andra livsmedelsföretag och inte till slutkonsumenten.

BILAGA II

SÄRSKILDA KRAV

MÄRKNING

1. Om en anläggning skall godkännas enligt artikel 3 gäller följande:

a) Godkända anläggningar skall ha ett godkännandenummer som skall byggas på med koder som anger vilken typ av produkter av animaliskt ursprung som framställs. För grossistcentraler får godkännandenumret kompletteras med ytterligare ett nummer, som anger vilka enheter eller grupper av enheter som säljer eller tillverkar produkter av animaliskt ursprung.

b) Medlemsstaterna skall upprätthålla aktuella förteckningar över sina godkända anläggningar och deras respektive godkännandenummer.

Utöver ovanstående krävs också godkännande av grossistmarknader där bearbetade eller obearbetade produkter av animaliskt ursprung hanteras.

2. Där det krävs enligt denna bilaga skall produkter av animaliskt ursprung bära ett ovalt kontrollmärke för vilket följande regler gäller:

a) Kontrollmärkningen skall göras på anläggningen under eller omedelbart efter tillverkningen och på ett sådant sätt att märket inte kan återanvändas.

b) Kontrollmärket skall vara läsligt och outplånligt och bokstäverna lätta att urskilja. Det skall vara väl synligt för kontrollmyndigheten.

c) Kontrollmärket skall innehålla åtminstone följande uppgifter:

- Avsändarlandets namn, antingen fullt utskrivet eller förkortat enligt följande:

A, B, DK, D, EL, E, F, FIN, IRL, I, L, NL, P, S, UK

- Anläggningens godkännandenummer.

d) Beroende på hur de olika produkterna av animaliskt ursprung presenteras får kontrollmärket fästas på själva produkten, innerförpackningen eller emballaget eller tryckas på en etikett som fästs på själva produkten, innerförpackningen eller emballaget. Kontrollmärket kan även bestå av en platta av tåligt material som inte kan avlägsnas.

När det gäller produkter av animaliskt ursprung som transporteras i transportcontainrar eller större förpackningar och är avsedda för vidare hantering, bearbetning eller förpackning på en annan anläggning får kontrollmärket fästas på transportcontainerns eller emballagets utsida. Den mottagande anläggningen måste registerföra kvantitet, typ, ursprung och destination för produkter av animaliskt ursprung.

e) Kontrollmärkning på enskilda produkter av animaliskt ursprung som vid försäljning i detaljhandeln är placerade i en disk eller hylla krävs inte om kontrollmärket har placerats på utsidan av disken eller hyllan.

f) Om kontrollmärket fästs direkt på produkter av animaliskt ursprung skall de färger som används vara godkända enligt gemenskapsreglerna för färgämnen i livsmedel.

g) Om produkter av animaliskt ursprung packas upp och därefter återemballeras, hanteras eller bearbetas vidare på en annan anläggning skall denna vara godkänd och dess eget kontrollmärke skall fästas på produkterna. På följedokumenten skall den ursprungliga produktionsanläggningen eller den föregående leverantören anges.

Produkter för vilka ovannämnda kontrollmärkning inte gäller skall ha en märkning som gör det möjligt att spåra produktens ursprung och som klart skiljer sig från det ovala kontrollmärket.

AVSNITT I: KÖTT AV TAMA KLÖV- OCH HOVDJUR

KAPITEL I: BESTÄMMELSER FÖR SLAKTERIER

Slakterier skall vara utformade och utrustade i enlighet med följande villkor:

1. De skall ha lämpliga och hygieniska uppställningsbås eller, om klimatet tillåter, väntboxar som är lätta att rengöra och desinficera. Dessa måste vara utrustade så att djuren vid behov kan få vatten och foder. Avrinning av avloppsvatten får inte äventyra livsmedelssäkerheten.

De skall också ha särskilda låsbara stall eller, om klimatet tillåter, bås med separat avlopp för djur som man vet är eller misstänker vara sjuka. Båsen skall vara placerade så att smittspridning till andra djur undviks, förutom i det fall den behöriga myndigheten inte anser det vara nödvändigt.

Uppställningsutrymmena måste vara tillräckligt stora för att uppfylla djurskyddskraven. De måste vara utformade så att besiktning före slakt, inklusive identifiering av djuren eller grupperna av djur, underlättas.

2. De skall ha en slaktlokal och vid behov tillräckligt många lämpliga lokaler för att arbetsmomenten skall kunna utföras. De skall också vara utformade så att kontaminering av köttet så långt det är möjligt undviks enligt följande:

a) Det skall finnas ett helt avskilt utrymme för bedövning och avblodning.

b) Skållning, avhårning, skrapning och svedning av svin vid svinslakt skall utföras på en plats som är avskild från annan verksamhet.

c) Lokalerna skall vara utformade så att köttet aldrig kommer i kontakt med golv, väggar eller utrustning.

Vid hantverksmässig slakt och vid slakt på plats skall anordningarna utformas på ett sådant sätt att arbetsmomenten så långt som möjligt kan utföras vid ett hängande djur. Kontakt med golvet får under inga omständigheter förekomma.

d) Slaktbanden skall vara utformade så att slaktförfarandet kan pågå utan avbrott och så att korskontaminering undviks mellan de olika momenten.

Om fler än ett slaktband körs i samma lokaler skall de vara avskilda på ett sådant sätt att ingen kontaminering sker mellan dem.

e) Följande arbetsmoment skall utföras avskilt från moment under vilka kött erhålls:

- Tömning av magar och tarmar. Om behörig myndighet i det enskilda fallet så tillåter kan dessa arbetsmoment utföras i slaktlokalen vid andra tidpunkter än vid slakten.

- Behandling av tarmar och komagar, om detta utförs på slakteriet.

- Beredning och rengöring av andra slaktbiprodukter. Om arbetsmoment som rör avhudade huvuden sker på slakteriet men inte vid slaktbandet skall dessa utföras på tillräckligt avstånd från kött och andra slaktbiprodukter.

f) Det skall finnas en separat plats för emballering av slaktbiprodukter om detta görs på slakteriet.

g) Det skall finnas ett väl skyddat område som lämpar sig för avsändning av kött.

3. Det måste finnas utrustning för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en tappningstemperatur av minst 82 °C, eller med ett annat system som ger samma verkan.

4. Den utrustning personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som inte manövreras med händerna.

5. Låsbara utrymmen för kyllagring av kött som hålls kvar samt för lagring av kött som förklarats otjänligt som livsmedel skall finnas tillgängliga.

6. Det skall finnas ett separat område med lämpliga faciliteter för rengöring och desinficering av transportmedel som används för boskap. Dessa områden och faciliteter är inte obligatoriska om officiellt godkända områden och faciliteter finns i närheten.

7. Det skall finnas låsbara utrymmen som avsätts för slakt av djur som man vet är eller som misstänks vara sjuka. Detta är inte nödvändigt om sådan slakt sker på andra anläggningar som godkänts av behörig myndighet för ändamålet eller i slutet av en normal slaktperiod. Lokalerna skall rengöras och desinficeras under officiell tillsyn innan de på nytt får användas för slakt.

8. Om spillning och mag- eller tarminnehåll lagras i slakteriets lokaler skall ett separat område eller en separat plats finnas för detta ändamål.

9. Det skall finnas en tillräckligt utrustad och låsbar inrättning, eller vid behov en lokal som endast står till veterinärens förfogande.

10. Alla arbetsmoment i samband med slakten av renar avsedda för handel inom gemenskapen får utföras i mobila slaktenheter i enlighet med bestämmelserna för kött av tama hov- och klövdjur. Villkoren för användning av mobila slaktenheter för slakt av andra arter skall fastställas efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

KAPITEL II: BESTÄMMELSER FÖR STYCKNINGSANLÄGGNINGAR

Följande skall gälla för styckningsanläggningar:

1. De skall vara byggda så att verksamheten kan pågå utan avbrott och åtgärder skall vidtas för att förhindra korskontaminering av köttet.

2. Förpackat och oförpackat kött skall antingen lagras i olika lokaler eller vid olika tidpunkter.

3. Styckningslokalerna skall vara utrustade så att kylkedjan inte bryts under styckningen så att de uppfyller temperaturkraven i kapitel IV i detta avsnitt.

4. Den utrustning personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som inte manövreras med händerna.

5. Det måste finnas utrustning för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en tappningstemperatur av minst 82 °C, eller med ett annat system som ger samma verkan.

KAPITEL III: SLAKTHYGIEN

1. Det skall inte finnas några onödiga dröjsmål mellan det ögonblick då djuren anländer till slakteriet och själva slakten. Djuren skall dock få vila före slakten om det är nödvändigt för deras välbefinnande. Endast levande djur avsedda för slakt får föras in i slakteriets lokaler, med undantag för djur som har nödslaktats på annan plats, hägnat vilt som har slaktats på produktionsanläggningen och ohägnat vilt.

Djur som har dött under transport, före bedövning eller avblodning, får inte användas som livsmedel.

2. Djuren måste vara rena. 3. Innan djuren slaktas skall de i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr .../... (om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av officiella kontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel) uppvisas för en av den behöriga myndigheten utsedd veterinär för en besiktning före slakt. Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa behörig myndighets instruktioner för att säkerställa att besiktningen före slakt genomförs under lämpliga betingelser.

4. Slaktdjur som förs in i slaktlokalen skall slaktas utan dröjsmål.

5. Bedövning, avblodning, avhudning, putsning och urtagning skall göras utan dröjsmål och på ett sådant sätt att varje kontaminering av köttet undviks. Man skall särskilt säkerställa att

- luft- och matstrupe inte skadas vid avblodningen, utom vid slakt enligt religiösa ritualer,

- all kontakt mellan skinnets utsida och slaktkroppen förhindras då hudar och skinn avlägsnas, och att personal och utrustning som kommer i kontakt med utsidan av hudar och skinn inte vidrör köttet,

- åtgärder vidtas för att förhindra att tarminnehållet spills ut vid urtagning och att urtagningen görs så snabbt som möjligt efter bedövningen,

- juvret tas bort på ett sådant sätt att ingen mjölk eller kolostrum hamnar på slaktkroppen.

6. Avhudningen skall vara fullständig, utom när det gäller svin. Dock behöver huvudet inte avhudas

- när det gäller kalv- och fårhuvuden, under förutsättning att huvudena hanteras på ett sådant sätt att all kontaminering av köttet undviks,

- när det gäller huvuden, inklusive tungan och hjärnan, som inte är avsedda att användas som livsmedel.

När grisar inte avhudas skall borsten avlägsnas genast. Risken för kontaminering av köttet med skållningsvatten måste minimeras. Vid skållning får godkända tillsatser användas, förutsatt att slaktkropparna efter behandlingen sköljs ordentligt med vatten av dricksvattenkvalitet.

7. Ingen synlig fekal kontaminering får finnas på slaktkropparna. All synlig kontaminering skall avlägsnas genom putsning.

8. Slaktkroppar och slaktbiprodukter får inte komma i kontakt med golv, väggar eller arbetsbänkar.

9. Innan djuren slaktas skall de uppvisas för den behöriga myndigheten för en besiktning före slakt. Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa behörig myndighets instruktioner för att säkerställa att besiktningen efter slakt genomförs under lämpliga betingelser.

Delar som har avlägsnats från slaktkroppen före besiktningen efter slakt skall kunna identifieras som härrörande från en viss slaktkropp. Förutsatt att penisen inte uppvisar patologiska förändringar eller skador kan den dock kasseras omedelbart.

Båda njurarnas fettmantel och njurkapsel skall avlägsnas.

Om blod eller slaktbiprodukter från flera djur samlas i samma behållare innan besiktningen efter slakt har avslutats skall hela innehållet förklaras otjänligt som livsmedel om slaktkroppen av ett av djuren i partiet förklarats otjänlig som livsmedel.

Slaktkroppar och slaktbiprodukter får inte komma i kontakt med varandra innan besiktningen efter slakt har slutförts.

10. Följande gäller för besiktning efter slakt:

- Tonsillerna på nötkreatur som är under sex veckor, på svin och på hästdjur måste avlägsnas på ett hygieniskt sätt.

- Delar som är otjänliga som livsmedel skall så snart som möjligt avlägsnas från den rena delen av anläggningen.

- Kött som tagits i beslag eller förklarats otjänligt som livsmedel och oätliga biprodukter får inte komma i kontakt med kött som förklarats tjänligt som livsmedel.

- Inälvor eller delar av dessa som inte har avlägsnats från slaktkroppen före besiktningen efter slakt skall, med undantag av njurar eller om inte annat föreskrivs, om möjligt avlägsnas helt, och detta skall ske snarast möjligt.

11. När slakten och besiktningen efter slakt är slutförda skall köttet lagras enligt bestämmelserna i kapitel IX i detta avsnitt.

12. Om anläggningar är godkända för slakt av olika djurarter eller för att hantera slaktkroppar av hägnat och ohägnat vilt skall försiktighetsåtgärder vidtas för att genom åtskillnad antingen i tid eller rum av de arbetsmoment som utförs på de olika arterna förhindra korskontaminering mellan dessa. Det skall finnas separata faciliteter för att ta emot och lagra slaktkroppar såväl av hägnat vilt som slaktats på jordbruksföretaget som av ohägnat vilt.

KAPITEL IV: HYGIEN VID STYCKNING OCH URBENING

1. På godkända slakterier får slaktkroppar av tama hov- och klövdjur dock styckas till halva slaktkroppar och halva slaktkroppar till högst tre styckdelar eller kvartsparter. Ytterligare styckning och urbening skall utföras på en styckningsanläggning.

2. Arbetet med köttet skall organiseras så att tillväxt av patogena mikroorganismer och bildning av toxiner eller andra patogena ämnen förhindras. Särskilt gäller följande:

a) Kött avsett för styckning skall föras in till arbetsplatsen efter hand som det behövs.

b) Vid styckning, urbening, skivning, tärning, förpackning och emballering får köttets kylkurva aldrig brytas.

Om kött benas ur och styckas innan det har nått en temperatur av 4 °C skall köttet föras antingen direkt från slaktlokalen till styckningslokalen i ett enda moment eller efter att först ha förvarats i kylrum. Så snart köttet är styckat, och i tillämpliga fall förpackat, skall kött från slaktkroppar kylas till 7 °C och slaktbiprodukter till 3 °C.

c) Om lokalerna är godkända för styckning av kött av olika djurslag skall försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika korskontaminering mellan djurarterna, om så krävs genom att de arbetsmoment som rör olika arter skiljs åt i rum eller tid.

KAPITEL V: NÖDSLAKT

1. Kött av djur som har nödslaktats på grund av allvarliga fysiologiska eller funktionella problem får inte förklaras tjänligt som livsmedel.

2. Kött av djur som har nödslaktats på annan plats än slakteriet efter en olycka får förklaras tjänligt som livsmedel avsett för den lokala marknaden om följande krav uppfylls:

- Djuret skall ha undersökts av en veterinär före slakt. Djuret får dock av djurskyddsskäl slaktas innan det har genomgått veterinärundersökning.

- Djuret skall ha slaktats efter bedövning samt ha avblodats och om möjligt tagits ur på platsen. Veterinären får i särskilda fall tillåta skjutning.

- Efter slakten skall det slaktade och avblodade djuret snarast möjligt och under godtagbara hygieniska förhållanden transporteras till ett godkänt slakteri. Om det slaktade djuret inte kan föras till ett sådant slakteri inom två timmar skall det transporteras i en container eller ett transportmedel där temperaturen hålls mellan 0 °C och 4 °C. Urtagning skall genomföras så snart som möjligt. Om perioden mellan slakt och urtagning är alltför lång får den officielle veterinären kräva att särskilda kontroller genomförs i samband med besiktningen efter slakt. Om urtagning genomförs på plats skall inälvorna åtfölja slaktkroppen till slakteriet.

- Det slaktade djuret och i tillämpliga fall dess inälvor skall transporteras på ett hygieniskt sätt till slakteriet och skall under transporten åtföljas av ett intyg utfärdat av den veterinär som har beordrat slakten. Intyget skall visa resultatet av besiktningen före slakt, tidpunkten för slakten, varje behandling djuret har genomgått samt, vid behov, resultatet av besiktningen av inälvorna.

- Det slaktade djuret skall efter en noggrann besiktning efter slakt, vid behov kompletterad med en bakteriologisk kontroll och en restsubstansanalys, ha förklarats vara helt eller delvis tjänligt som livsmedel.

- Köttet skall inte förses med kontrollmärkning men med en identifieringsmärkning som är godkänd av behörig myndighet.

KAPITEL VI: KONTROLLMÄRKNING

1. Den officielle veterinären skall ansvara för märkningen av kött, genom att övervaka märkningen och ha hand om den stämpel som skall användas på köttet och som skall lämnas över till medhjälpande personal eller särskilt utsedda anställda på anläggningen vid den tidpunkt då märkningen skall göras och under den tidrymd som krävs för detta moment.

Kontrollmärkena får avlägsnas endast om köttet skall behandlas ytterligare på en annan skild, godkänd anläggning där ursprungsmärket skall ersättas med den anläggningens nummer.

2. När besiktningen efter slakt är klar skall slaktkroppar, halva slaktkroppar, kvartsparter och slaktkroppar som delas i tre delar märkas med bläck- eller brännstämpel på ytan så att det går lätt att identifiera det slakteri där de har sitt ursprung.

3. Levrar skall märkas med brännstämpel, såvida de inte är förpackade eller emballerade.

4. Om styckat kött och emballerade och styckade slaktbiprodukter erhålls från en styckningsanläggning skall kontrollmärket fästas eller vara tryckt på emballaget. Om styckat kött eller slaktbiprodukter förpackas får etiketten dock fästas på förpackningen på ett sådant sätt att den förstörs när förpackningen bryts.

5. På kontrollmärket får det anges vilken officiell veterinär som besiktigade köttet.

KAPITEL VII: LAGRING, TRANSPORT OCH MOGNADSLAGRING

1. Förutom när styckning och urbening sker medan köttet är varmt skall det efter besiktningen efter slakt kylas till en inre temperatur av högst 7 °C för kött av slaktkroppar och högst 3 °C för slaktbiprodukter på ett sådant sätt att kylkurvan ger en jämn sänkning av temperaturen. Under kylningen skall ventilationen vara tillräcklig för att förhindra kondensbildning på köttets yta.

Av tekniska skäl i samband med köttets mognadslagring får undantag beviljas från fall till fall när det gäller transport av kött till styckningsanläggningar eller slakteributiker som ligger i omedelbar närhet av slakteriet, under förutsättning att transporten inte tar mer än två timmar.

2. Kött avsett för infrysning skall frysas utan onödigt dröjsmål, vid behov med iakttagande av en stabiliseringsperiod före infrysningen.

3. Oskyddat och emballerat kött får inte lagras i samma lokal, utom då lagringen sker vid olika tidpunkter.

4. Slaktkroppar, halva slaktkroppar, halva slaktkroppar som styckats i högst tre styckdelar för partihandel samt kvartsparter får transporteras vid högre temperaturer än de som anges i punkt 1 under betingelser som skall fastställas efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet .

5. Kött får inte komma i kontakt med golvet. Transportlådor får inte placeras direkt på golvet.

6. Emballerat kött får inte transporteras tillsammans med oförpackat kött såvida det inte på lämpligt sätt är fysiskt åtskilt. Magar får inte transporteras om de inte har skållats eller rengjorts, inte heller huvuden och fötter om de inte har avhudats eller skållats och avhårats.

AVSNITT II: FJÄDERFÄKÖTT OCH KÖTT AV HARDJUR

Kraven i detta avsnitt gäller även kött av hardjur.

KAPITEL I: TRANSPORT AV FJÄDERFÄN TILL SLAKTERIET

1. Fjäderfäna skall vid uppsamlingen på uppfödningsanläggningen och under transporten behandlas varsamt och så att onödigt lidande undviks. Endast fjäderfän som inte visar tecken på sjukdom eller andra defekter får transporteras. Fjäderfä som uppvisar sjukdomssymtom eller har sitt ursprung i en besättning som är kontaminerad med agens som kan påverka folkhälsan skall transporteras under den behöriga myndighetens kontroll.

2. Utrustning som används för att samla upp levande fjäderfän skall rengöras och desinficeras innan den används på nytt. Transportlådor för leverans av fjäderfä till slakteriet skall vara av korrosionsbeständigt material samt vara lätta att rengöra och desinficera.

3. Vid ankomsten till slakteriet skall fjäderfäna få vila före slakt.

KAPITEL II: BESTÄMMELSER FÖR SLAKTERIER

Följande skall gälla för slakterier:

1. En lokal eller ett täckt utrymme skall finnas för mottagning och besiktning av djuren före slakt.

2. För att undvika kontaminering av produkter av köttet skall slakterier vara byggda på följande sätt:

- En slaktlokal skall finnas där dels bedövning och avblodning, dels plockning och eventuell skållning skall kunna utföras vid skilda arbetsplatser.

- Det skall finnas en lokal för urtagning och vidare slakthantering som är så stor att urtagningen kan utföras på en plats som är tillräckligt avskild från övriga arbetsplatser, eller avskild från dessa med hjälp av en mellanvägg, så att all kontaminering förhindras.

- Slaktbanden skall vara utformade så att slaktförfarandet kan pågå utan avbrott och så att både korskontaminering mellan slaktbandets olika moment och kontakt mellan slaktkropparna och väggar, utrustning etc. undviks.

- Det skall finnas ett väl skyddat område som lämpar sig för utleverans av kött.

3. De skall ha låsbara lokaler för kylförvaring av beslagtaget kött och otjänliga produkter.

4. Det måste finnas utrustning för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en tappningstemperatur av minst 82 °C, eller med ett annat system som ger samma verkan.

5. Den utrustning personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som inte manövreras med händerna.

6. Det skall finnas ett separat område med lämpliga faciliteter för rengöring och desinficering av transportmedel och, i tillämpliga fall, av transportutrustning, till exempel lådor. Dessa områden och faciliteter är inte obligatoriska om officiellt godkända områden och faciliteter finns i närheten.

7. Det skall finnas en tillräckligt utrustad och låsbar inrättning, eller vid behov en lokal som endast står till veterinärens förfogande.

KAPITEL III: BESTÄMMELSER FÖR STYCKNINGSANLÄGGNINGAR

Följande skall gälla för styckningsanläggningar:

1. De skall vara byggda så att verksamheten kan pågå utan avbrott eller så att olika partier kan behandlas åtskilda.

2. Förpackat och oförpackat kött skall antingen lagras i olika lokaler eller vid olika tidpunkter.

3. Styckningslokalerna skall vara utrustade så att kylkedjan inte bryts under styckningen.

4. Den utrustning personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som inte manövreras med händerna.

5. Det måste finnas utrustning för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en tappningstemperatur av minst 82 °C, eller med ett annat system som ger samma verkan.

6. Om följande moment utförs på styckningsanläggningen skall denna ha separata lokaler för detta:

- Urtagning av gäss och änder som uppföds för framställning av gås- eller ankleverpastej ("foie gras") och som har bedövats, avblodats och plockats på uppfödningsanläggningen.

- Urtagning av fjäderfä som styckhanterats enligt "New York-metoden".

Detta skall inte gälla om momenten i god tid hålls åtskilda från styckningen och under förutsättning att det tillämpas förfaranden för rengöring och desinfektion.

KAPITEL IV: SLAKTHYGIEN

1. Endast levande fjäderfän avsedda för slakt får föras in i slaktlokalerna, med undantag för hägnade ratiter som slaktats på uppfödningsanläggningen, fjäderfän som styckhanterats enligt "New York-metoden" och slaktats på uppfödningsanläggningen, småvilt samt gäss och ankor som fötts upp för produktion av "foie gras" och som har bedövats, avblodats och plockats på uppfödningsanläggningen.

Djur som har dött under transport eller i uppställningsbås får inte användas som livsmedel.

2. Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa behörig myndighets instruktioner för att säkerställa att besiktningen före slakt genomförs under lämpliga betingelser.

3. Om anläggningar är godkända för slakt av olika djurarter eller för att hantera slaktkroppar av hägnat och ohägnat vilt skall försiktighetsåtgärder vidtas för att genom åtskillnad antingen i tid eller rum av de arbetsmoment som utförs på de olika arterna förhindra korskontaminering mellan dessa. Det skall finnas separata faciliteter för att ta emot och lagra slaktkroppar av hägnade ratiter som slaktats på jordbruksföretaget och av småvilt.

4. Fjäderfän som förs in i slaktlokalen skall slaktas omedelbart efter bedövning, förutom om slakten utförs enligt en religiös ritual.

5. Bedövning, avblodning, avhudning eller plockning, putsning och urtagning skall göras utan dröjsmål och på ett sådant sätt att varje kontaminering av köttet undviks. Under urtagning skall lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra att tarminnehållet spills ut.

6. Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa behörig myndighets instruktioner för att säkerställa att besiktningen efter slakt genomförs under lämpliga betingelser, så att de slaktade fjäderfäna kan inspekteras korrekt.

7. Inälvor eller delar av dessa som inte har avlägsnats från slaktkroppen före besiktningen efter slakt skall, med undantag av njurar, om möjligt avlägsnas helt och snarast möjligt efter besiktningen efter slakt, med undantag för om den behöriga myndigheten tillåter något annat.

8. Efter besiktning och urtagning skall slaktade fjäderfän utan dröjsmål rengöras och kylas till en temperatur av högst 4 °C, förutom då köttet styckas när det är varmt. Det styckade köttet skall omedelbart kylas till 4 °C.

9. När slaktkroppar av fjäderfä vattenkyls skall följande beaktas:

a) Alla försiktighetsåtgärder skall vidtas för att undvika korskontaminering av slaktkropparna, varvid hänsyn skall tas till slaktkroppens vikt, vattnets temperatur, vattenflödets volym och riktning samt kyltiden.

b) Utrustningen skall vid behov, dock minst en gång om dagen, tömmas helt, rengöras och desinficeras.

c) Följande skall registreras kontinuerligt med kalibrerad kontrollapparatur:

- Vattenförbrukning vid spraytvättning före vattenkylning.

- Vattnets temperatur på de platser i behållaren eller behållarna där slaktkropparna förs in eller tas ut.

- Vattenförbrukningen under kylningsförfarandet.

- De kylda slaktkropparnas sammanlagda vikt.

10. Fjäderfän som är eller misstänks vara sjuka eller fjäderfän som slaktats inom ramen för program för sjukdomsbekämpning eller kontrollprogram får slaktas på anläggningen endast med tillstånd av behörig myndighet. Slakten skall då utföras under den behöriga myndighetens tillsyn och åtgärder vidtas för att förhindra kontaminering. Lokalerna skall rengöras och desinficeras innan de får användas på nytt.

KAPITEL V: HYGIEN VID STYCKNING OCH URBENING

Arbetet med köttet skall organiseras så att kontaminering förhindras. Särskilt gäller följande:

1. Kött avsett för styckning skall föras in till arbetsplatsen efter hand som det behövs.

2. Vid styckning, urbening, skivning, tärning, förpackning och emballering får köttets kylkurva aldrig brytas.

Om kött benas ur och styckas innan det har nått en temperatur av 4 °C skall köttet föras antingen direkt från slaktlokalen till styckningslokalen i ett enda moment eller efter att först ha förvarats i kylrum. Styckningen skall genomföras omedelbart efter överföringen.

3. Så snart köttet är styckat och vid behov inslaget och emballerat skall det kylas till 4 °C.

4. Om lokalerna är godkända för styckning av kött av olika djurslag, eller för hantering av fjäderfän som styckhanterats enligt "New York-metoden" och småvilt, skall försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika korskontaminering mellan djurarterna, om så krävs genom att de arbetsmoment som rör olika arter skiljs åt i rum eller tid.

KAPITEL VI: SLAKT PÅ PRODUKTIONSANLÄGGNINGEN

1. De behöriga myndigheterna kan på följande villkor tillåta att slakt av fjäderfän som avses i kapitel IV.1 sker på produktionsanläggningen:

a) Jordbruksföretaget skall regelbundet genomgå veterinärbesiktning och skall inte vara föremål för några restriktioner av djur- eller folkhälsoskäl.

b) Den behöriga myndigheten skall i förväg underrättas om vilken dag fjäderfäna kommer att slaktas.

c) Företaget skall ha en uppsamlingsplats där den grupp djur som skall slaktas kan besiktigas före slakt.

d) Företaget skall ha lämpliga lokaler för hygienisk slakt och vidare hantering av fjäderfäna.

e) Djurskyddsbestämmelserna skall följas.

f) Djuren skall åtföljas av böcker eller dokumentation enligt kapitel II.2 i bilaga I till förordning (EG) nr .../... (om livsmedelshygien) och av ett av den behöriga myndigheten undertecknat intyg om att djuren före slakten vid produktionsanläggningen undersökts och befunnits vara friska.

2. När det gäller fjäderfä som fötts upp för produktion av gås- eller ankleverpastej ("foie gras") skall de icke urtagna slaktkropparna omedelbart och utan att kylkedjan bryts transporteras till ett slakteri eller en styckningsanläggning. De skall tas ur inom 24 timmar efter slakten under den behöriga myndighetens översyn.

3. Fjäderfä vars urtagning har senarelagts och som har slaktats på produktionsanläggningen får förvaras vid en temperatur av högst 4 °C i upp till 15 dagar. Därefter skall de tas ur på ett slakteri eller en styckningsanläggning.

KAPITEL VII: SÄRSKILDA BESTÄMMELSER

1. Medlemsstaterna får anpassa bestämmelserna i kapitlen I och II för anläggningar som ligger i regioner med särskilda geografiska begränsningar eller försörjningssvårigheter, eller som betjänar den lokala marknaden. Hygiennivån får inte riskeras. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana särskilda bestämmelser.

Anläggningar som betjänar den lokala marknaden skall innebära jordbruksföretag med en årlig produktion på högst 10 000 fjäderfän och som levererar egenproducerat färskt fjäderfäkött i små kvantiteter

- antingen direkt till slutkonsumenten på företaget eller till matmarknader som hålls en gång i veckan i närområdet, eller

- till återförsäljare som säljer direkt till slutkonsumenten, förutsatt att denne återförsäljare bedriver sin verksamhet i producentens närområde.

2. Medlemsstaterna får

- tillåta vidare hantering på för ändamålet godkända anläggningar av hägnat fjädervilt och hägnat småvilt som slaktas och avblodas på jordbruksföretaget,

- bevilja undantag från bestämmelserna för slakt och urtagning vid produktion av ofullständigt urtaget eller icke urtaget hägnat fjädervilt.

3. Slakt, avblodning och plockning av fjäderfän som fötts upp och slaktats för framställning av gås- eller ankleverpastej ("foie gras") får utföras på jordbruksföretaget, förutsatt att detta sker i en separat lokal som helt uppfyller hygienreglerna. De icke urtagna slaktkropparna skall omedelbart och utan att kylkedjan bryts transporteras till ett slakteri eller en styckningsanläggning med en särskild lokal där slaktkropparna skall tas ur inom 24 timmar under den behöriga myndighetens tillsyn. Vid transport måste sådana slaktkroppar av fjäderfä åtföljas av ett intyg underskrivet av den officielle veterinären med uppgifter om ursprungsflockens hälsotillstånd och hygienen på uppfödningsanläggningen.

4. Om behörig myndighet tillåter slakt av djur på jordbruksföretaget enligt punkt 3 skall följande regler gälla:

- Jordbruksföretaget skall regelbundet genomgå veterinärbesiktning och skall inte vara föremål för några restriktioner av djur- eller folkhälsoskäl.

- Behörig myndighet skall i förväg underrättas om vilken dag fjäderfäna kommer att slaktas.

- Anläggningen skall ha en plats där den grupp fjäderfän som skall slaktas kan föras samman för att besiktigas före slakt.

- Anläggningen skall ha lämpliga lokaler för hygienisk slakt och vidare hantering av fjäderfäna.

- Djurskyddsbestämmelserna skall följas.

AVSNITT III: KÖTT AV HÄGNAT VILT

1. Bestämmelserna för kött av tama hov- och klövdjur skall gälla för produktion och utsläppande på marknaden av kött av hägnat klövvilt (hjort och vildsvin).

2. Bestämmelserna för fjäderfäkött skall gälla för produktion och utsläppande på marknaden av ratitkött. Det skall finnas lämpliga faciliteter som är anpassade till djurens storlek.

3. Om viltet inte kan transporteras får den behöriga myndigheten utan hinder av punkterna 1 och 2 tillåta slakt av hägnat vilt på ursprungsanläggningen för att undvika all risk för den som hanterar djuren eller för att skydda dessa. Detta tillstånd får ges under förutsättning av följande:

- Djuren får inte transporteras på grund av den risk detta skulle innebära för transportören eller på grund av att djurens hälsa skulle kunna påverkas negativt.

- Hjorden skall regelbundet genomgå veterinärbesiktning och skall inte vara föremål för några restriktioner av djur- eller folkhälsoskäl.

- En begäran skall göras av djurägaren.

- Behörig myndighet skall i förväg underrättas om vilken dag djuren kommer att slaktas.

- Anläggningen skall ha en plats där den grupp djur som skall slaktas kan föras samman för att besiktigas före slakt.

- Anläggningen skall ha lämpliga lokaler för slakt, stickning och avblodning av djuren och om ratiteter skall plockas, för plockning av dessa.

- Slakt genom stickning och avblodning skall ske efter bedövning i enlighet med direktiv 93/119/EG. Slakt genom skjutning får tillåtas.

- De slaktade och avblodade djuren skall hängas upp efter slakt och snarast möjligt och under tillfredsställande hygieniska förhållanden transporteras till en godkänd anläggning. Om djur som slaktas på uppfödningsanläggningen inte kan föras till en godkänd anläggning inom en timme skall de transporteras i en container eller ett transportmedel där temperaturen hålls mellan 0 °C och 4 °C. Urtagning skall genomföras så snart som möjligt efter bedövning och avblodning.

- De slaktade djuren skall under transport till den godkända anläggningen åtföljas av ett intyg utfärdat och undertecknat av den officielle veterinären vilket visar att besiktningen före slakt givit ett gynnsamt resultat och att slakt och avblodning genomförts korrekt samt anger när slakten ägt rum.

AVSNITT IV: KÖTT AV VILT

Detta avsnitt gäller inte följande:

1. Privat konsumtion eller privat beredning av viltkött för privat konsumtion.

2. Direkt leverans av små mängder av vilt och viltkött till slutkonsumenten eller den lokala återförsäljaren. Denna verksamhet skall omfattas av nationella bestämmelser.

KAPITEL I: UTBILDNING AV JÄGARE I HÄLSA OCH HYGIEN

1. Personer som ansvarar för utsläppande på marknaden av nedlagt vilt avsett att användas som livsmedel skall ha tillräckliga kunskaper i vilthygien och -patologi för att kunna göra en första undersökning av viltköttet på plats.

Medlemsstaterna skall tillse, att det för det ändamålet finns utbildnings- och informationsprogram för jägaredär minst följande bör behandlas:

- Normal anatomi, fysiologi och normalt beteende för vilt.

- Onormalt beteende och sjukliga förändringar hos vilt på grund av sjukdomar, miljöföroreningar eller andra faktorer som kan påverka människors hälsa efter konsumtion av köttet.

- Hygienregler och korrekta metoder för att bland annat hantera, transportera och ta ur döda vilda djur.

- Lagar och andra författningar som gäller hälso- och hygienregler för utsläppande på marknaden av viltkött.

Sådana program skall om möjligt införas och bedrivas i samarbete med officiellt erkända jägarorganisationer för att säkra att jägare kontinuerligt utbildas och informeras om möjliga folkhälsorisker med kött av vilt.

2. Enskilda jägare, eller minst en person i jaktlaget, skall ha tillräcklig kompetens enligt ovanstående för att kunna genomföra en hälsokontroll av de nedlagda djuren.

KAPITEL II: NEDLÄGGNING, URTAGNING OCH TRANSPORT AV VILT TILL GODKÄND ANLÄGGNING

1. Efter avlivning skall storvilt öppnas och magar och inälvor tas ut. Småvilt får tas ur helt eller delvis på plats eller på en viltbearbetningsanläggning.

2. Personer som ansvarar för att viltet släpps ut på marknaden skall se till att nedlagda djur som skall avyttras eller släppas ut på marknaden skall besiktigas av den behöriga myndigheten så snart som möjligt efter nedläggningen och i varje fall innan köttet släpps ut på marknaden. Följande skall därför gälla:

a) Slaktkroppar och inälvor måste flyttas inom skälig tid efter nedläggningen till en viltbearbetningsanläggning eller uppsamlingscentral, där de skall kylas ned till föreskriven temperatur. Viltet får inte bearbetas på något sätt på uppsamlingscentralen. Om viltet först tas till en uppsamlingscentral skall det tas till en viltbearbetningsanläggning inom en period som skall fastställas av den behöriga myndigheten. Vid transport till uppsamlingscentral och viltbearbetningsanläggning får viltet inte staplas eller travas. Uppsamlingscentraler för vilt och viltbearbetningsanläggningar tillhörande jaktlag i avlägsna regioner kan, där klimatförhållandena så medger, undantas från krav på kylanläggning.

b) Om slaktkroppen åtföljs av ett intyg från den person som ansvarar för att viltet släpps ut på marknaden som visar att viltet inte uppvisade onormala symptom eller tecken på miljömässig kontaminering, får inälvor som är avsedda för privat konsumtion, såsom lever och mjälte, avlägsnas före transporten till viltbearbetningsanläggningen. Huvudet får avlägsnas som trofé.

c) Om onormalt beteende förekommer före fångsten eller patologiska förändringar upptäcks vid undersökningen eller om det finns misstanke om miljömässig kontaminering skall slaktkroppen tillsammans med inälvorna (utom mage och tarmar), som skall kunna identifieras som härrörande från en viss slaktkropp, transporteras till viltbearbetningsanläggningen för en fullständig besiktning efter slakt och den behöriga myndigheten skall se till att jägaren underrättar den officielle veterinären om sin upptäckt. Den officielle veterinären skall genomföra de tester som krävs för att ställa diagnos på grundval av defekterna. Efter att ha ställt diagnos skall den officielle veterinären avgöra om slaktkroppen är tjänlig som livsmedel.

3. Det skall säkerställas att arter som kan vara kontaminerade med Trichinella spiralis sänds till ett officiellt erkänt laboratorium för trikinkontroll innan köttet får släppas ut för konsumtion som livsmedel.

4. Slaktkroppar av vilt skall kylas ner till en temperatur av högst 7 °C för storvilt och högst 4 °C för småvilt och slaktbiprodukter.

5. Vid saluföring av oavhudat storvilt skall följande gälla:

a) Besiktning efter slakt måste ha gjorts av inälvorna på en viltbearbetningsanläggning.

b) Viltet måste åtföljas av ett sundhetsintyg underskrivet av den officielle veterinären som intygar att besiktningen efter slakt gav ett tillfredsställande resultat.

c) Slaktkroppen måste ha kylts ner till en temperatur på högst

- + 7 °C och ha hållits vid högst den temperaturen under högst 7 dagar efter besiktningen efter slakt eller

- + 1 °C och ha hållits vid högst den temperaturen under högst 15 dagar från besiktningen efter slakt.

d) Det måste lagras och hanteras åtskilt från andra livsmedel.

KAPITEL III: HANTERING AV SMÅVILT

1. Viltet skall undersökas så snart som möjligt efter nedläggningen för en bedömning om det finns tecken på att köttet utgör en hälsorisk. Denna undersökning kan göras av en erfaren person eller eventuellt av en veterinär.

2. Om inga särskilda anmärkningar fastställs vid undersökningen och inga beteendestörningar iakttagits före nedläggningen, och om det inte heller finns något som tyder på miljömässig kontaminering kan viltet omedelbart överlämnas för konsumtion i det egna hushållet eller - i enlighet med de villkor som fastställs av den behöriga myndigheten - till detaljhandeln.

3. Om småviltet transporteras till en viltbearbetningsanläggning skall det inom 24 timmar från nedläggningen kylas ned till en temperatur av minst 4°_C. Slaktkropparna av viltet skall efter ankomsten till viltbearbetningsanläggningen tas ur fullständigt utan oberättigat dröjsmål.

KAPITEL IV: HYGIENBESTÄMMELSER FÖR VILTBEARBETNINGSANLÄGGNINGAR

Detta kapitel gäller inte viltbearbetningsanläggningar som används för uppsamling eller bearbetning av viltkött för privat konsumtion.

1. Viltkött skall beredas på en godkänd viltbearbetningsanläggning.

2. Om inälvorna inte har tagits ur på platsen måste detta ske utan onödigt dröjsmål vid ankomsten till viltbearbetningsanläggningen. Lungorna, hjärtat, njurarna, och mediastinum och vid behov levern och mjälten får antingen avskiljas eller lämnas anslutna till kroppen genom de naturliga fästena.

3. Under styckning, urbening, förpackning och emballering skall viltköttets inre temperatur hållas konstant vid högst + 7 °C i fråga om storvilt och vid högst + 4 °C i fråga om småvilt.

AVSNITT V: MALET KÖTT, KÖTTBEREDNINGAR SAMT MASKINURBENAT OCH MASKINREKOMBINERAT KÖTT

Detta avsnitt skall inte tillämpas på produktion och utsläppande på marknaden av malet kött avsett för bearbetningsindustrin, utan sådant kött omfattas av kraven för färskt kött.

KAPITEL I: PRODUKTIONSANLÄGGNINGAR

1. För företag som framställer malet kött, köttberedningar och maskinurbenat kött gäller följande:

a) Anläggningarna skall vara utformade på sådant sätt att arbetsmomenten inte avbryts och att de olika partierna behandlas åtskilda.

b) I anläggningarna skall det finnas separata lokaler för lagring av förpackat och oförpackat kött om inte produkterna lagras vid olika tidpunkter.

c) I anläggningarna skall det finnas lokaler som är utrustade så att temperaturkraven i kapitel III kan uppfyllas.

d) I anläggningarna skall det finnas utrustning för handtvätt för personal som hanterar oförpackat kött som skall vara utformad på sådant sätt att kontaminering inte kan spridas. Annan teknisk utrustning skall vara utformad på sådant sätt att kontaminering inte kan spridas.

e) I anläggningarna skall det finnas utrustning för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en temperatur av minst 82 °C, eller med ett annat system som ger samma verkan.

2. Det skall säkerställas att produkterna är säkra ur mikrobiologiskt hänseende.

KAPITEL II: KRAV PÅ RÅVAROR

1. Råvaror för framställning av malet kött skall uppfylla följande krav:

a) Malet kött skall ha beretts av skelettmuskulatur (inbegripet vidhängande fettvävnader).

b) Fryst eller djupfryst kött som använts för beredning av malet kött skall ha urbenats före frysningen och ha lagrats under en begränsad tid efter urbeningen.

c) Det skall, om det har beretts av kylt kött, användas

- inom högst 6 dagar efter slakten, eller

- inom högst 15 dagar efter slakten när det gäller urbenat och vakuumförpackat nötkött.

d) Kött med organoleptiska brister får inte användas.e) Malet kött får inte framställas av följande:

- Avfall från styckning eller putsning eller avskrap från ben annat än hela muskelstycken, maskinurbenat kött eller kött som innehåller benfragment eller hud.

- Kött från följande delar av nötkreatur, svin, får och getter: skallkött förutom tuggmuskler, den icke-muskulära delen av linea alba, området kring framknä och hasled, benskrap.

-

2. Råvaror för framställning av maskinurbenat kött skall uppfylla följande krav:

a) De skall uppfylla kraven för färskt kött.

b) Följande råvaror får inte användas för framställning av maskinurbenat kött:

i) Från fjäderfän: fötter, halshud, halskotor och huvud.

ii) Från övriga djur: huvudets ben, fötter, svans, femur, tibia, fibula, humerus, radius och ulna.

KAPITEL III: HYGIEN UNDER OCH EFTER FRAMSTÄLLNINGEN

1. Köttet skall beredas på sådant sätt att kontaminering undviks så mycket som möjligt. I detta syfte skall livsmedelsföretagaren särskilt garantera att det kött som används

a) har en temperatur av högst 4 °C för fjäderfän, högst 3 °C för slaktbiprodukter och högst 7 °C för övrigt kött och

b) endast förs till arbetsplatsen efter hand som det behövs.

2. Följande regler skall gälla för framställning av malet kött:

a) Malningen skall utföras inom en timme efter det att köttet kommit till beredningslokalen. En längre tidsperiod får beviljas i enskilda fall om tillsats av salt av tekniska skäl motiverar detta, eller om en riskanalys visar att ingen ökad risk för människors hälsa föreligger.

Om dessa arbetsmoment pågår längre än den tid som anges ovan får det färska köttet inte användas innan dess inre temperatur har sänkts till högst 4 °C.

b) Genast efter tillverkningen skall malet kött förpackas eller emballeras på ett hygieniskt sätt samt kylas till och förvaras vid en temperatur på högst 2 °C.

c) Malet kött får djupfrysas endast en gång.

d) Samma krav skall gälla för malet kött till vilket högst 1 % salt har tillsatts. Om mer än 1 % salt har tillsatts betraktas produkten som en köttberedning.

e) För att ta hänsyn till särskilda konsumtionsvanor, och under förutsättning att produkterna av animaliskt ursprung inte utgör någon fara för människors hälsa, får medlemsstaterna bevilja undantag från punkterna 1-5. Malet kött får då inte märkas med gemenskapens kontrollmärke.

f) Om fryst eller djupfryst kött används för framställning av malet kött skall det urbenas före infrysning om inte den behöriga myndigheten tillåter att urbening sker omedelbart före malningen. Köttet får endast lagras under begränsad tid.

g) Om nedkylt kött används för framställning av malet kött måste framställningen ske inom följande tidsgränser:

- IInom högst sex dagar efter slakten, eller

- när det gäller urbenat, vakuumförpackat nötkött inom högst 15 dagar efter slakten.

h) Efter framställningen skall köttet omedelbart emballeras eller förpackas och

i) kylas ned till en kärntemperatur av högst 2 °C eller

ii) frysas ned till en kärntemperatur av högst - 18 °C.

Dessa temperaturer skall även bibehållas vid lagring och transport.

3. Följande krav skall gälla för framställning av maskinurbenat kött:

a) Ej urbenade råvaror från ett slakteri på plats får vara högst sju dagar gamla. I övriga fall för råvarorna vara högst fem dagar gamla.

b) Om inte den maskinella framställningen av maskinurbenat kött sker omedelbart efter urbeningen skall köttbenen lagras och transporteras vid en temperatur av högst 2 °C och när det gäller frysta produkter vid en temperatur av - 18 °C eller lägre.

c) Köttben från frysta slaktkroppar får inte frysas in på nytt.

d) Om det maskinurbenade köttet inte används inom en timme efter det att det har framställts skall det omedelbart kylas ned till en temperatur av högst 2 °C.

e) Efter kylning skall det maskinurbenade köttet bearbetas inom 24 timmar. I annat fall skall det frysas inom 12 timmar efter framställningen. De frysta skikten skall ha en kärntemperatur av - 18 °C eller lägre inom sex timmar.

f) Fryst maskinurbenat kött skall emballeras eller förpackas före lagring och transport och får inte lagras längre än tre månader. Vid transport och lagring skall en temperatur av - 18 °C eller lägre garanteras.

g) Maskinurbenat kött får endast användas i köttberedningar som upphettats till + 70 °C under 30 minuter eller någon annan kombination av tid och temperatur som ger samma säkerhet.

4. Malet kött, köttberedningar och maskinurbenat kött får inte frysas på nytt efter upptining.

KAPITEL IV: KÖTTBEREDNINGAR

1. Köttberedningar som framställs av malet kött skall uppfylla de villkor som fastställs för malet kött.

2. Tillsats av smakämnen till hela fjäderfäkroppar får ske i en särskild lokal som är tydligt avskild från slaktlokalerna.

3. Om köttet har varit fryst eller djupfryst skall det användas inom tillräckligt kort tid efter slakten.

4. Köttet får benas ur på platsen omedelbart före beredning under förutsättning att detta arbetsmoment utförs under hygieniska förhållanden.

5. Köttberedningar får djupfrysas endast en gång.

6. Efter produktion skall köttberedningar förpackas och emballeras samt snarast möjligt kylas till en inre temperaturer på högst 4 °C.

I fryst form skall den inre temperaturen gå ner under - 18 °C i enlighet med artikel 1.2 i direktiv 89/108/EEG.

3. AVSNITT VI: KÖTTPRODUKTER

KAPITEL I: BESTÄMMELSER FÖR RÅVAROR

Följande delar får inte användas vid beredning av bearbetade köttprodukter:

a) Könsorgan från både han- och hondjur, med undantag av testiklar.

b) Urinorgan, med undantag av njurar och urinblåsa.

c) Brosk i struphuvud, luftstrupe och extralobularbronker.

d) Ögon och ögonlock.

e) Yttre hörselgången.

f) Hornvävnad.

g) Hos fjäderfä: huvud - med undantag av kam och öron, skäggtömmar och slör - foderstrupe, kräva, tarmar och könsorgan.

AVSNITT VII: LEVANDE MUSSLOR

Bestämmelserna om rening skall inte gälla tagghudingar, manteldjur och marina snäckor och sniglar.

Det skall säkerställas att levande musslor som tas upp i vilt tillstånd och som är avsedda att användas som livsmedel uppfyller kraven i kapitel IV i detta avsnitt.

KAPITEL I: SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR ODLING OCH UPPTAGNING AV LEVANDE MUSSLOR

A. VILLKOR FÖR PRODUKTIONSOMRÅDEN

1. Levande musslor skall endast tas upp från områden vars läge och gränser har fastställts och klassificerats av den behöriga myndigheten enligt följande:

a) Kategori A-områden: områden från vilka levande musslor avsedda att användas som livsmedel får tas upp. Levande musslor från dessa områden skall uppfylla de villkor som fastställs i kapitel IV i detta avsnitt.

b) Kategori B-områden: områden från vilka levande musslor får tas upp men endast släppas ut på marknaden som livsmedel efter behandling i en reningsanläggning eller efter återutläggning.

c) Kategori C-områden: områden från vilka levande musslor får tas upp men släppas ut på marknaden först efter återutläggning under en längre period (minst två månader).

Kriterierna för klassificering av kategori B- och C-områden kommer att fastställas efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet . Blötdjur från kategori B- och C-områden skall efter rening eller återutläggning uppfylla de villkor som fastställs i kapitel IV i detta avsnitt.

Levande musslor som härrör från sådana områden och som inte har genomgått rening eller återutläggning får dock sändas till en bearbetningsanläggning där de skall undergå en behandling för att förhindra att patogena mikroorganismer utvecklas. En sådan behandling skall godkännas efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

2. Varje hantering och upptagning av musslor i områden som av hälsoskäl anses otjänliga för denna verksamhet eller i områden som inte tillhör någon av kategorierna enligt punkt 3 skall vara förbjuden. Aktörerna skall kontakta den behöriga myndigheten för upplysningar om vilka områden som lämpar sig för produktion och upptagning.

3. När det gäller kammusslor skall de bestämmelser som fastställs i punkt 1 endast gälla odlade produkter , eller, om uppgifter finns tillgängliga som möjliggör klassificering av fiskevattnen, vilda kammusslor. Om det är omöjligt att klassificera fiskevattnen skall bestämmelserna i kapitel IV dock gälla för kammusslor som tas upp i vilt tillstånd.

B. BESTÄMMELSER FÖR UPPTAGNING OCH TRANSPORT AV LEVANDE MUSSLOR TILL LEVERANS- ELLER RENINGSANLÄGGNING, ÅTERUTLÄGGNINGSOMRÅDE ELLER BEREDNINGSANLÄGGNING

1. Upptagningsmetoder och ytterligare hantering får inte förorsaka ytterligare kontamination eller svåra skador på levande musslors skal eller vävnad, och får inte leda till förändringar som avsevärt påverkar deras lämplighet för behandling genom rening, beredning eller återutläggning. Musslorna skall särskilt

- skyddas på lämpligt sätt från att krossas, skrapas eller utsättas för vibrationer,

- inte utsättas för extrem värme eller kyla,

- inte stå under vatten som skulle kunna kontaminera dem ytterligare.

2. Transportmedlet skall tillåta lämplig avrinning, vara utrustat för att ge bästa möjliga överlevnadsvillkor och ett effektivt skydd mot kontamination.

3. En registreringshandling för identifikation av partier av levande musslor under transport från upptagningsområdet till en leveransanläggning, en reningsanläggning, ett återutläggningsområde eller en beredningsanläggning skall utfärdas av den behöriga myndigheten på begäran av upptagaren. För varje parti skall upptagaren läsligt och outplånligt fylla i relevanta delar av registreringshandlingen. Denna handling skall vara avfattad på minst ett av bestämmelselandets språk.

Registreringshandlingen skall ha ett löpnummer. Den behöriga myndigheten skall föra register över registreringshandlingarnas nummer tillsammans med namnen på de personer som tar upp de levande musslor för vilka handlingarna har utfärdats. Registreringshandlingen för varje parti levande musslor skall datumstämplas vid leverans till en leveransanläggning, en reningsanläggning, ett återutläggningsområde eller en beredningsanläggning. Handlingen skall bevaras av den driftspersonal som ansvarar för sådana anläggningar eller områden i minst tolv månader eller på begäran av den behöriga myndigheten under en längre period. Dessutom är även upptagaren skyldig att bevara den under samma tidsperiod.

Om upptagningen utförs av samma personal som driver mottagande leveransanläggning, reningsanläggning, återutläggningsområde eller beredningsanläggning får registreringshandlingen ersättas av ett permanent transporttillstånd beviljat av den behöriga myndigheten.

4. Om ett upptagning- eller återutläggningsområde är tillfälligt stängt får den behöriga myndigheten inte längre utfärda registreringshandlingar för detta område och omgående upphäva giltigheten av alla redan utfärdade registreringshandlingar.

C. BESTÄMMELSER FÖR ÅTERUTLÄGGNING AV LEVANDE MUSSLOR

Följande bestämmelser skall följas vid återutläggning av levande musslor:

1. Livsmedelsföretagare får endast använda områden för återutläggning av levande musslor som godkänts av den behöriga myndigheten. Gränsen mellan lotterna skall tydligt fastställas med bojar, stolpar eller andra fasta hjälpmedel. Det skall vara ett minsta avstånd mellan återutläggningsområdena och mellan återutläggnings- och upptagningsområden för att minska risken för spridning av kontaminering.2. Genom villkoren för återutläggning skall bästa möjliga villkor för rening säkerställas. Särskilt följande skall iakttas:

- Metoderna för hantering av levande musslor avsedda för återutläggning skall innebära att musslornas förmåga att filtrera näring återställs efter utläggning i naturliga vatten.

- Levande musslor får inte återutläggas så tätt att reningen hindras.

- Levande musslor skall vara nedsänkta i havsvatten i återutläggningsområdet under en tidsperiod som skall fastställas på grundval av vattentemperaturen. Denna period skall överskrida den tid det tar för halten av fekala bakterier att sjunka till de halter som är tillåtna enligt kapitel IV i detta avsnitt.

- Den lägsta vattentemperaturen för effektiv återutläggning skall vid behov fastställas och offentliggöras av den behöriga myndigheten för varje art av levande musslor och för varje godkänt återutläggningsområde.

- Lotterna inom återutläggningsområden skall vara väl åtskilda för att förhindra att partierna sammanblandas.

3. Driftschefen för återutläggningsområden skall vid den behöriga myndighetens inspektion alltid kunna dokumentera de levande musslornas ursprung, återutläggningsperioderna, återutläggningsområdena samt partiets destination efter återutläggning.

4. Efter upptagning från återutläggningsområden skall partier under transport från återutläggningsområde till den godkända leverans-, renings- eller beredningsanläggningen åtföljas av en registreringshandling, förutom då återutläggningsområdet och leverans-, renings- eller beredningsanläggningen leds av samma personal. Denna handling skall vara avfattad på minst ett av bestämmelselandets språk.

KAPITEL II: GODKÄNNANDE AV LEVERANS- OCH RENINGSANLÄGGNINGAR

A. LOKALER

1. Platsen för lokalerna får inte översvämmas vid normalt högt tidvatten eller genom avrinning från omgivande områden.

2. Samtliga renings- och leveransanläggningar skall vara utrustade med anläggningar för tillgång till rent havsvatten.

B. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR RENINGSANLÄGGNINGAR

Utöver bestämmelserna i A skall reningsanläggningar uppfylla följande villkor:

- Innerväggarna i reningstankar och vattenbehållare skall ha en jämn, hård och ogenomtränglig yta som är lätt att rengöra genom skrubbning eller högtrycksspolning.

- Reningstanken skall vara konstruerad så att vattnet skall kunna rinna av helt.

- Reningstankarna skall tillföras ett tillräckligt flöde av rent havsvatten och vara försedda med avlopp dimensionerat efter tankens produktionsvolym.

- Om reningsanläggningen inte har tillgång till direktpumpat rent havsvatten skall den ha utrustning för rening av havsvatten.

KAPITEL III: HYGIENBESTÄMMELSER I LEVERANS- OCH RENINGSANLÄGGNINGAR

A. HYGIENBESTÄMMELSER FÖR RENINGSANLÄGGNINGAR

1. Före rening skall levande musslor spolas rena från dy och ansamlad smuts med rent havsvatten eller dricksvatten under tryck.

2. Reningstankarna skall tillföras ett tillräckligt flöde av havsvatten per timme och ton behandlade levande blötdjur. Avståndet mellan platserna för intag av havsvatten och utsläpp av avloppsvatten skall vara tillräckligt för att förhindra kontaminering.

3. Reningssystemet skall fungera på ett sådant sätt att levande musslor snabbt återfår förmågan att filtrera näring och skyddas från kontaminering via avfallsvatten samt på ett sådant sätt att återkontaminering förhindras. Efter rening skall musslorna kunna leva vidare i lämplig kondition för förpackning, lagring och transport innan de släpps ut på marknaden.

4. Kvantiteten levande musslor som renas får inte överstiga reningsanläggningens kapacitet. De levande musslorna skall renas kontinuerligt tillräckligt länge för att de skall uppfylla de mikrobiologiska normer som anges i kapitel IV i detta avsnitt.

5. Om en reningstank innehåller musslor av olika arter skall behandlingens längd anpassas efter den art som kräver längst reningsperiod.

6. Behållare som används för att hålla kvar de levande musslorna i reningssystemet skall vara konstruerade så att genomströmning av havsvatten kan ske. Lagren av levande musslor får inte vara så tjocka att skalen inte kan öppna sig under reningen.

7. När reningen är klar skall de levande musslornas skal tvättas noggrant genom spolning med dricksvatten eller rent havsvatten.

8. Skaldjur, fisk och andra marina arter får inte hållas i reningstankar där levande musslor renas.

9. Reningsanläggningar får endast ta emot partier av levande musslor som åtföljs av en registreringshandling.

10. Reningsanläggningar som levererar partier av levande musslor till leveransanläggningar skall sända med en registreringshandling.

11. Varje kolli med renade levande musslor som sänds till en leveransanläggning skall förses med en etikett som intygar att samtliga blötdjur är renade.

B. HYGIENBESTÄMMELSER FÖR RENINGSANLÄGGNINGAR

1. Hantering av blötdjur som förpackning eller sortering får inte orsaka ytterligare kontaminering av produkten eller påverka blötdjurens livsduglighet.

2. All tvättning eller rengöring av levande musslor skall utföras med rent havsvatten eller dricksvatten under tryck. Tvättvattnet får inte återanvändas.

3. Leveransanläggningar får endast motta partier av levande musslor som åtföljs av den registreringshandling som avses i I.B.4 och som härrör från ett godkänt upptagnings- (kategori A) eller återutläggningsområde eller en godkänd reningsanläggning.

4. Blötdjuren skall förvaras åtskilda från platser där det finns husdjur.

5. Leveransanläggningar ombord på fartyg skall omfattas av bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 4. Blötdjuren skall komma från ett godkänt produktionsområde (klass A). De bestämmelser som fastställs i kapitel II.A skall i tillämpliga delar också gälla för dessa leveransanläggningar. Särskilda bestämmelser får dock fastställas.

KAPITEL IV: HÄLSONORMER FÖR LEVANDE MUSSLOR

Levande musslor som släpps ut på marknaden för att användas som livsmedel skall uppfylla följande villkor:

1. De skall ha de organoleptiska egenskaper som färska och livskraftiga musslor normalt uppvisar, ha skal fria från smuts, reagera normalt på slag och, med undantag av kammusslor, ha intravalvulär vätska i normal mängd.

2. De skall uppfylla de mikrobiologiska krav eller produceras i enlighet med de mikrobiologiska riktlinjer som skall fastställas.

3. Musslorna får inte innehålla så höga halter av toxiska eller skadliga ämnen, naturligt förekommande eller som tillförts miljön, att det tolerabla dagliga intaget (TDI) överskrids.

4. Halten radioaktiva ämnen får inte överskrida den av gemenskapen fastställda övre gränsen för livsmedel.

5. Gränsvärden för marina biotoxiner:

a) Den totala halten PSP (paralytiskt skaldjursgift) i blötdjurets ätbara del (hela kroppen eller varje ätbar del separat) får inte överstiga 80 mikrogram per 100 g blötdjurskött enligt en metod som godkänts av kommissionen.

b) Den totala halten ASP (amnesiframkallande skaldjursgift) i blötdjurets ätbara del (hela kroppen eller varje ätbar del separat) får inte överstiga 20 mikrogram domorinsyra per gram mätt med HPLC (vätskekromatografi).

c) Gängse biologiska testmetoder för DSP (diarréframkallande skaldjursgift) får inte visa närvaro av giftet i ätbara delar av blötdjuren (hela kroppen eller varje ätbar del separat).

Följande skall fastställas i samarbete med berört referenslaboratorium i gemenskapen och efter yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet:

- Gränsvärden och analysmetoder för andra marina biotoxiner vid behov.

- Virologiska standarder och testmetoder för virus.

- Provtagningsplaner samt metoder och analystolerans för kontroll av att hygiennormerna följs. I avvaktan på beslut om detta skall vetenskapligt erkända metoder användas för att kontrollera att hygiennormerna följs.

- Andra hygiennormer eller kontroller skall införas om vetenskapliga rön tyder på att detta bör göras för att skydda folkhälsan.

KAPITEL V: FÖRPACKNING AV LEVANDE MUSSLOR

1. Ostron skall förpackas med det konkava skalet nedåt.

2. Förpackningar som innehåller levande musslor, även vakuumförpackningar i havsvatten, skall vara förseglade under leverans från leveransanläggning till konsument eller detaljhandlare. Förpackningarna får dock öppnas på en leveransanläggning för ompaketering eller på en reningsanläggning för rening.KAPITEL VI: GODKÄNNANDE AV ANLÄGGNINGAR

Leverans- och reningsanläggningar skall vara godkända av behörig myndighet.

KAPITEL VII: HÄLSOMÄRKNING OCH ETIKETTERING

1. Kontrollmärkningen skall vara vattenbeständig.

2. Utöver vad som sägs i bestämmelserna om kontrollmärkning skall etiketten innehålla följande information:

- Arten av mussla (gängse och vetenskapligt namn).

- Förpackningsdatum, med uppgift om åtminstone dag och månad.

Utan hinder av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel [30] får hållbarhetsdatum ersättas av uppgiften "dessa djur skall vara levande vid försäljning".

[30] EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

3. Den etikett som fästs på en förpackning levande musslor som inte är förpackade i kvantiteter avsedda för enskilda konsumenter skall av detaljhandlaren förvaras i minst 60 dagar efter det att innehållet i förpackningen har delats upp.

KAPITEL VIII: LAGRING OCH TRANSPORT AV LEVANDE MUSSLOR

1. Levande musslor skall förvaras i en lokal vars temperatur inte inverkar menligt på deras säkerhet som livsmedel och deras livsduglighet.

2. Trots bestämmelserna i kapitel V punkt 2