B4-0834, 0835, 0836, 0837, 0859 och 0860/96

Resolution om omprövningen av EU:s miljöstandarder med tanke på en anpassning till de högre nationella standarderna i de tre nya medlemsstaterna (KOM(95)0288 - C4-0255/95 - SEK(95)1379)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 18 januari 1994 om miljöaspekterna i anknytning till utvidgningen av gemenskapen till Sverige, Österrike, Finland och Norge ((EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 49.)),

- med beaktande av dokumenten om Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen ((EGT nr C 241, 29.8.1994.)),

- med beaktande av sin resolution av den 15 mars 1995 om kommissionens arbets- och lagstiftningsprogram för 1995 ((EGT nr C 225, 30.8.1995, s. 50.)) och Europaparlamentets och kommissionens gemensamma uttalande om lagstiftningsprogrammet och andra aktiviteter för 1995 ((EGT nr C 225, 30.8.1995, s. 1.)),

- med beaktande av EU:s femte handlingsprogram för miljön som föreskriver att medlemsstaternas gemensamma mål är hållbarhet och höga miljöstandarder, och med beaktande av följande:

A. De länder som den 1 januari 1995 anslöt sig till unionen förfogar delvis över miljöstandarder som inom många områden erbjuder en högre miljöskyddsnivå än inom gemenskapen. Vid anslutningsförhandlingarna kom man överens om att de nya medlemsstaterna kan behålla sina högre miljöstandarder under en övergångsperiod på fyra år.

B. Samtidigt lovade Europeiska unionen att inom den fyraåriga övergångsperioden ompröva sin lagstiftning i syfte att höja sina gällande miljöstandarder till samma nivå som i de nya medlemsstaterna.

C. Under förhandlingarna kunde ansökarstaterna inte fullt ut deltaga i översynen av gemenskapsrätten och inte heller i antagandet av ny lagstiftning.

D. De fördragsslutande parterna kom överens om ett förfarande för att se över den befintliga gemenskapslagstiftningen på området, med de nya medlemsstaternas fulla deltagande.

E. Även från kommissionens sida har man upprepade gånger hänvisat till nödvändigheten att höja miljöstandarderna till den högre nivå som gäller i de nya medlemsstaterna. Kommissionsledamoten med ansvar för miljöfrågor, Ritt Bjerregaard, lovade i januari 1995, att låta denna översyn bli en av hennes högst prioriterade uppgifter.

F. Europaparlamentet och Kommissionen har, och det redan i ovannämnda gemensamma deklaration om lagstiftningsprogrammet och andra aktiviteter för 1995, gått med på att under omprövningen av femte åtgärdsprogrammet för miljön ta hänsyn till de nya medlemsländernas högre standardnivåer vid översynen av lagstiftningen och vid föreläggandet av nya lagförslag.

G. De tre nya medlemsstaterna riktade i rådet den 9 mars 1995 och den 18 december 1995 en uppmaning till kommissionen att inleda förfarandet för översynen. Parlamentet anser att alla medlemsstater har uttryckt sin politiska vilja att revidera de miljöbestämmelser som nämns i anslutningsakten.

H. Efter det att övergångsperioden utgått kommer Europeiska unionens lagstiftning i sin helhet att gälla även i de nya medlemsstaterna.

I. Befolkningen i dessa medlemsstater skulle aldrig förstå varför medlemskapet i EU skulle behöva leda till försämrat skydd av deras miljö, vilket skulle kunna leda till berättigade anti-europeiska känslor.

J. Målet är att uppnå en enhetlig tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning i samtliga medlemsstater.

K. I många delar av de nya medlemsstaterna råder särskilt känsliga miljöförhållanden, detta gäller i synnerhet situationen i Alperna samt i stora delar av Sverige och Finland.

1. Parlamentet påminner om sin uppfattning att de nytillträdda ländernas önskan om att även efter anslutningen få behålla sin höga miljöskyddsnivå är en legitim begäran som av gemenskapens instanser bör beaktas på lämpligt sätt,

2. uppmanar kommissionen att lägga fram en exakt analys av de framsteg som redan har gjorts när det gäller översynen av den berörda gemenskapslagstiftningen; uppmanar kommissionen att framlägga en bindande tidtabell för översynen; anmodar kommissionen att offentliggöra de första resultaten av översynen före den 1 april 1997 och att diskutera dessa resultat med rådet för miljöfrågor och med parlamentets utskott för miljö, folkhälsa och konsumentskydd,

3. är oroat över att förfarandet för översyn av gemenskapens lagstiftning uppenbarligen endast går långsamt framåt och att de konkreta resultaten av den överenskomna översynen fortfarande uteblir,

4. påpekar att det författningsenliga beslutsfattandet om ändring av lagstiftning inom Europeiska unionen tar en viss tid i anspråk och förväntar sig därför att kommissionen omgående inleder det nödvändiga förberedningsarbetet så att de erfordrade förslagen kan framläggas för Europaparlamentet och rådet i god tid,

5. anser att utvecklingen av gemenskapens lagstiftning om skydd av miljön är en gemensam angelägenhet,

6. hänvisar i detta sammanhang till att denna översyn av gemenskapslagstiftningen även innebär en möjlighet för Europeiska unionen att uppnå viktiga framsteg inom väsentliga områden av miljöpolitiken,

7. utgår från att de miljöstandarder som gäller i Europeiska unionen vid översynens slut måste befinna sig på samma höga skyddsnivå som standarderna i de nya medlemsstaterna,

8. hoppas därmed att gemenskapen reviderar och anpassar sina miljöbestämmelser så att en harmonisering innebär ett högre miljöskydd i hela unionen,

9. påpekar att misslyckanden med att hitta framåtskridande lösningar för de nuvarande olikheterna i miljölagstiftningen skulle inte bara medföra negativa reaktioner bland allmänheten i de nya medlemsstaterna, utan även vara till skada för EU:s rykte bland alla unionsmedborgare,

10. frågar kommissionen om de tre nya medlemsstaterna måste överge sina striktare normer efter övergångsperioderna, ifall det inte sker en översyn av de berörda gemenskapsbestämmelserna; uppmanar därför kommissionen att undersöka möjligheten att tillgripa artikel 100a.4 i fördraget som bland annat gör det möjligt för en medlemsstat att tillämpa striktare nationella normer om det anses berättigat med hänsyn till miljöskyddet,

11. uttrycker förhoppningen att regeringskonferensen föreslår en omarbetning av fördraget så att den så kallade miljögarantin i artikel 100a.4 inte bara tillåter medlemsstaterna att hålla fast vid strängare miljönormer, utan också att införa nya strängare miljönormer,

12. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar.