P9_TA(2022)0287

Livsmedelstrygghet i utvecklingsländerna

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2022 om livsmedelstrygghet i utvecklingsländerna (2021/2208(INI))

(2023/C 47/11)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

— med beaktande av artikel 25 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och artikel 11 i den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, där rätten till mat erkänns som en del av rätten till en tillräcklig levnadsstandard,

— med beaktande av artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen,

— med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), som bekräftar att unionen ska ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet vid genomförande av politik som sannolikt påverkar utvecklingsländerna,

— med beaktande av artikel 214 i EUF-fördraget, där principerna och målen för EU:s humanitära biståndsinsatser fastställs,

— med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/947 av den 9 juni 2021 om inrättande av instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen – om ändring och upphävande av beslut nr 466/2014/EU och om upphävande av förordning (EU) 2017/1601 och rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 (1),

— med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd (2),

— med beaktande av kommissionens meddelanden av den 31 mars 2010Humanitärt livsmedelsbistånd (COM(2010)0126) och EU:s policyram för att hjälpa utvecklingsländer att stärka livsmedelsförsörjningen (COM(2010)0127),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 3 oktober 2012EU-strategi för resiliens: lära av livsmedelsförsörjningskriser (COM(2012)0586),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 mars 2013Bättre nutrition för mödrar och barn i det externa biståndet: ett politiskt ramverk för EU (COM(2013)0141),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 10 mars 2021EU:s humanitära insatser: nya utmaningar, samma principer (COM(2021)0110), som bland annat omfattar nyckelåtgärder i syfte att stärka sambandet mellan humanitärt bistånd, utveckling och fred för att på ett bättre sätt knyta samman akuta hjälpinsatser med långsiktiga lösningar samt Europaparlamentets resolution av den 15 december 2021 om en ny inriktning för EU:s humanitära insatser (3),

— med beaktande av kommissionens meddelande av den 23 mars 2022Säkra livsmedelsförsörjningen och stärka motståndskraften i livsmedelssystemen (COM(2022)0133),

— med beaktande av EU:s handlingsplan för jämställdhet och kvinnors egenmakt i EU:s yttre åtgärder 2021–2025 (EU:s tredje handlingsplan för jämställdhet) och Europaparlamentets resolution om denna handlingsplan (4),

— med beaktande av kommissionens handlingsplan för nutrition av den 3 juli 2014, som syftar till 7 miljoner färre fall av tillväxthämning hos barn under fem år fram till 2025 (SWD(2014)0234), och den sjätte lägesrapporten om detta av den 12 augusti 2021 (SWD(2021)0229),

— med beaktande av sina resolutioner om livsmedelstrygghet och nutrition, särskilt resolutionerna av den 27 november 2014 om undernäring och felnäring bland barn i utvecklingsländer (5), av den 7 juni 2016 om den nya alliansen för tryggad livsmedels- och näringsförsörjning (6) och av den 5 oktober 2016 om nästa steg mot uppfyllandet av globala mål och EU:s åtaganden om nutrition och en tryggad livsmedelsförsörjning i världen (7),

— med beaktande av sin resolution av den 24 mars 2022 om behovet av en brådskande EU-handlingsplan för att trygga livsmedelsförsörjningen inom och utanför EU efter Rysslands invasion av Ukraina (8),

— med beaktande av rådets slutsatser av den 28 maj 2013 om tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition i det externa biståndet,

— med beaktande av rådets slutsatser av den 26 november 2018 om att stärka den globala livsmedels- och nutritionstryggheten, av den 25 november 2019 om fjärde lägesrapporten om handlingsplanen för nutrition, av den 20 maj 2021 om EU:s prioriteringar inför FN:s toppmöte om livsmedelssystem 2021, av den 14 juni 2021 om att stärka Team Europes engagemang för mänsklig utveckling och av den 19 november 2021 om vattendimensionen i EU:s yttre åtgärder,

— med beaktande av den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd från 2008 (9), och med beaktande av det europeiska samförståndet om utveckling från 2017,

— med beaktande av de sex globala mål som Världshälsoförsamlingen fastställde 2012 för näringsintag för mödrar, spädbarn och småbarn senast 2025, nämligen: i) 40 procent färre fall av tillväxthämning hos barn under fem år, ii) 50 procent färre fall av anemi hos kvinnor i reproduktiv ålder, iii) 30 procent färre fall av låg födelsevikt hos nyfödda, iv) ingen ökning av övervikt hos barn, v) minst 50 procent fler barn som helammas de första sex månaderna samt vi) en minskning till mindre än fem procent utmärglade barn,

— med beaktande av rapporterna om tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition i världen, den globala rapporten om livsmedelskriser och den globala nutritionsrapporten, inklusive 2021 års upplagor av dessa, riktlinjerna för rätt till mat från FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), de frivilliga riktlinjerna för livsmedelssystem och nutrition från FAO:s kommitté för globalt tryggad livsmedelsförsörjning, de tio agroekologiska faktorer som styr omställningen till hållbara livsmedels- och jordbrukssystem (FAO) och 2014 års handlingsram för tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition under utdragna kriser,

— med beaktande av 2020 års rapport från FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) om situationen för världens fiske och vattenbruk (10),

— med beaktande av partnerskapsavtalen om hållbart fiske mellan EU och tredjeländer,

— med beaktande av det globala nätverket mot livsmedelskriser, en allians av humanitära aktörer och utvecklingsaktörer som arbetar med gemensam analys och kunskap för att stärka samordningen i insatser som rör sambandet mellan humanitära frågor, utveckling och fred,

— med beaktande av FN:s deklaration av den 13 september 2007 om urfolks rättigheter och FN:s deklaration av den 28 september 2018 om småbrukares och andra lantarbetares rättigheter,

— med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 25 september 2015 om att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling,

— med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 1 april 2016 om FN:s årtionde för nutritionsåtgärder (2016–2025), som syftar till att intensifiera åtgärderna för att stoppa hungern och eliminera felnäring över hela världen samt säkra universell tillgång till en mer hälsosam och hållbar kost för alla människor, vem de än är och var de än bor,

— med beaktande av FN:s olika mål för hållbar utveckling, som är mycket nära förbundna och integrerade med varandra, särskilt mål 1 om att utrota fattigdom i alla dess former överallt, mål 2 om att utrota hunger, uppnå livsmedelstrygghet och förbättrad nutrition och främja hållbart jordbruk, mål 3 om att säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar, mål 5 om att uppnå jämställdhet och alla kvinnors och flickors egenmakt, mål 6 om att säkerställa tillgången till vatten och sanitet för alla, mål 10 om att minska ojämlikheten inom och mellan länder, mål 12 om att säkerställa hållbara konsumtions- och produktionsmönster, mål 13 om att vidta omedelbara åtgärder för att bekämpa klimatförändringarna och dess konsekvenser och mål 17 om att stärka metoderna för genomförande och revitalisera det globala partnerskapet för hållbar utveckling,

— med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2417 från 2018, som fördömer att svält av civila används som krigföringsmetod liksom att civilbefolkningar olagligen nekas tillgång till humanitärt bistånd,

— med beaktande av rapporten från den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES) och den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) (11) från juni 2020 där man pekar på sambandet mellan kampen mot klimatförändringarna och bevarandet av den biologiska mångfalden,

— med beaktande av CFS frivilliga riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av markområden, fiskevatten och skogar mot bakgrund av den nationella livsmedelstryggheten (2012) och CFS principer för ansvarsfulla investeringar i jordbruks- och livsmedelssystem (2015),

— med beaktande av Scaling Up Nutrition-rörelsen och dess arbete för att få ett slut på felnäring i alla dess former genom stöd till statliga initiativ och de berörda ländernas prioriteringar, i samarbete med det civila samhället, FN, givare, företag och forskare,

— med beaktande av kommissionens löfte, från toppmötet om nutrition för tillväxt i Tokyo i december 2021, om att anslå 2,5 miljarder EUR för att bekämpa felnäring 2021–2024, och EU:s pågående arbete för att minska antalet fall av tillväxthämning hos barn med minst 7 miljoner fram till 2025,

— med beaktande av G7:s pakt mot svält och humanitära kriser, som antogs vid G7-toppmötet i Cornwall den 13 juni 2021, där G7-medlemmarna åtog sig att bekämpa hungersnöd och avvärja svält genom gemensamma åtgärder,

— med beaktande av artikel 54 i arbetsordningen,

— med beaktande av yttrandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling,

— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling (A9-0195/2022), och av följande skäl:

A. Måttlig eller allvarlig osäker livsmedelsförsörjning har långsamt ökat sedan 2014, och nästan var tredje person – 2,37 miljarder – hade inte tillräcklig tillgång till mat 2020 (12).

B. Livsmedelskrisernas allvar och omfattning har ökat sedan 2020 till följd av konflikter, ekonomiska chocker och extrema väderförhållanden, eller en kombination av dessa drivkrafter. Nästan 193 miljoner människor levde med akut osäker livsmedelsförsörjning under 2021 och var i behov av akut livsmedelsbistånd, vilket är det högsta antalet människor som lever med akut osäker livsmedelsförsörjning i världen som någonsin har noterats under de sex år som den globala rapporten om livsmedelskriser har funnits. Mellan 720 och 811 miljoner människor riskerar hungersnöd, och fem länder bedömdes ha risk för svält, däribland Sydsudan, Etiopien, Madagaskar, Nigeria (16 delstater och den federala huvudstadsregionen) och Jemen (13).

C. Rätten till mat handlar om tillgång, tillgänglighet och tillräcklighet (tillräcklig mängd och stabil tillgång).

D. Enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) råder livsmedelstrygghet när alla människor alltid har fysisk och ekonomisk tillgång till säker och näringsriktig mat i tillräckliga kvantiteter, som tillgodoser deras kostbehov och matpreferenser och gör att de kan leva ett aktivt och hälsosamt liv (14).

E. Det olagliga, oprovocerade och oberättigade ryska aggressionskriget i Ukraina har ytterligare destabiliserat redan bräckliga jordbruksmarknader och förvärrat den redan allvarliga situation som orsakats av covid-19 och satt ytterligare press på de pågående livsmedelskriserna och den globala livsmedelstryggheten, vilket har drivit de internationella livsmedels- och foderpriserna långt över sina redan höga nivåer. Detta kommer sannolikt att öka den osäkra livsmedelsförsörjningen, fattigdomen, de sociala oroligheterna och instabiliteten i många utvecklingsländer som är starkt beroende av import av ukrainskt och ryskt vete, eftersom 40 procent av exporten av vete och majs från Ukraina går till Mellanöstern och Afrika.

F. Enligt FAO är nästan 50 länder beroende av Ryssland och Ukraina för minst 30 procent av sitt behov av veteimport, och 26 av dessa länder importerar över 50 procent av sitt vete från de båda länderna. Världslivsmedelsprogrammet köpte nästan hälften av sin globala veteförsörjning från Ukraina och har påpekat att de nuvarande livsmedelskriserna i länder som Afghanistan, Etiopien, Syrien och Jemen kommer att drabbas hårdast.

G. Både Ukraina och Ryssland är nettoexportörer av jordbruksprodukter, och de är båda ledande leverantörer av livsmedel och gödning på de globala marknaderna, där exportförsörjning ofta koncentreras till en handfull länder. Denna koncentration skulle kunna utsätta de marknaderna för ökad sårbarhet och volatilitet. Ryssland är en ledande exportör av syntetiska kvävegödselmedel och dess komponenter, och Belarus är en betydande exportör av kaliumbaserade gödselmedel. Priserna på kvävegödselmedel är starkt kopplade till priserna på naturgas, en produkt där Ryssland har stora marknadsandelar. Många av utvecklingsländerna kämpade redan före konflikten med de negativa effekterna av höga internationella priser på livsmedel och gödselmedel.

H. FAO:s index för livsmedelspriser, som följer de internationella priserna på livsmedels- och foderprodukter, har stigit till en ny rekordnivå, och ytterligare prishöjningar och inflation kopplad till livsmedel väntas gå långt över de redan höga nivåerna.

I. Enligt FAO steg livsmedelsprisindexet till sin högsta nivå någonsin i februari 2022. Enligt FAO är det inte bara växtförhållanden och exportmöjligheter som driver på inflationen i livsmedelspriserna, utan en långt större drivkraft ligger utanför livsmedelsproduktionen, särskilt inom sektorerna för energi, gödselmedel och foder.

J. Afrika är värst drabbat av osäker livsmedelsförsörjning, och 60 procent av Afrikas befolkning (799 miljoner människor) levde med måttlig eller allvarlig livsmedelsbrist 2020 (15).

K. EU bör särskilt uppmärksamma de länder där det råder hungersnöd, som har förvärrats av naturkatastrofer, exempelvis Madagaskar som nyligen drabbades av kraftiga cykloner och där två av fem invånare lever med allvarlig osäker livsmedelsförsörjning, i synnerhet i landets södra delar där över 300 000 barn lider av akut undernäring.

L. Många småskaliga jordbrukare i utvecklingsländer saknar tillgång till hälsosam, näringsrik och hållbar kost på grund av långa avstånd, låg inkomst och bristande tillgång till varierade livsmedel. Det finns belägg för att investeringar i den småskaliga sektorn och regionala strukturer ger bäst resultat när det gäller fattigdomsminskning och tillväxt, vilket understryker behovet av att inrikta insatserna på att öka inkomsterna för småbrukare, i synnerhet kvinnliga småbrukare, och att stärka utsatta befolkningsgruppers motståndskraft.

M. Omkring 3 miljarder människor i världen hade inte råd med sund kost 2020, och fetma ökar kraftigt i alla regioner (16).

N. Felnäring är ett onormalt fysiologiskt tillstånd som beror på antingen undernäring eller övervikt och fetma. Kvinnors och flickors hälsa är nära knuten till deras framtida barns fysiska och psykiska hälsa samt näringsstatus. Näringsbrist bland gravida kvinnor och mödrar medför en ökad risk för komplikationer under graviditeten, mödradödlighet samt näringsbrist och dödlighet bland barn. Ett oacceptabelt stort antal barn lider fortfarande av felnäring: 22 procent av alla barn under fem år lider av tillväxthämning på grund av kronisk undernäring, 6,7 procent är utmärglade – en form av akut undernäring – och 5,7 procent är överviktiga. (17) De faktiska talen för tillväxthämning och kronisk undernäring väntas öka till följd av pandemin.

O. Säkerställande av trygg och säker tillgång till vatten är nära kopplat till förbättrad livsmedelstrygghet och näringsstatus. Vattenbrist drabbar mer än 40 procent av världens befolkning, och mer än 2 miljarder människor saknar direkt och säkrad tillgång till säkert dricksvatten i hela världen enligt FN:s senaste världsrapport om utvecklingen av vattenresurser (2021).

P. Över 10 procent av världens befolkning är beroende av fiske och vattenbruk för sin försörjning (18), och enligt FN är över tre miljarder människor beroende av havet för sina viktigaste proteinkällor, främst fisk och skaldjur. Det småskaliga fisket står för mer än 90 procent av sysselsättningen inom fiske och beredning av fiskprodukter i världen.

Q. Hälso- och sjukvårdssystem som inte är särskilt motståndskraftiga och robusta sätts på prov av återkommande epidemier, särskilt när det gäller förmågan att säkerställa kontinuitet i den mest grundläggande vården. Under de senaste två åren har hälso- och sjukvårdssystemens resurser avletts från en rad näringsmässigt viktiga funktioner och grundläggande hälso- och sjukvårdstjänster med anknytning till felnäring – däribland mödravård, tillskott av mikronäringsämnen samt förebyggande och behandling av barndiarré, infektioner och akut undernäring – i syfte att bekämpa covid-19. Behandling och förebyggande tjänster för felnäring är fortfarande inte tillräckligt integrerade i de nationella hälso- och sjukvårdssystemens grundläggande vårdpaket, och tillgången till vårdtjänster är fortfarande inte rättvis.

R. Kronisk fattigdom, allvarlig och ihållande ojämlikhet och livsmedelssystem med bristande hållbarhet samt de allt vanligare naturkatastroferna, som framför allt är kopplade till klimatförändringarna, är de bakomliggande orsakerna till osäker livsmedelsförsörjning och felnäring.

S. Enligt IPCC:s sjätte rapport från 2022 leder klimatförändringarna, inbegripet en ökning av extrema situationers frekvens och intensitet, till osäkrare livsmedels- och vattenförsörjning, minskade skördar, ändrade betesmarksförhållanden och betesväxlingsvägar och minskat näringsvärde i livsmedel, vilket hämmar insatserna för att uppfylla Agenda 2030 och dess mål för hållbar utveckling.

T. Klimatförändringarna leder till att kvinnor i ännu högre grad utsätts för risker och sårbarheter. Klimatförändringarna förvärrar de befintliga utmaningarna, såsom plötsliga förluster av livsmedelsproduktion och tillgång till livsmedel, och de underliggande sårbarheterna, inbegripet ökad fattigdom och osäkrare livsmedelsförsörjning, vilket gör att samhällen måste hantera allt komplexare kriser. En alltmer ensidig kost har ökat felnäringen i många samhällen, särskilt bland ursprungsbefolkningar, småskaliga jordbrukare och låginkomsthushåll, där barn, äldre och gravida kvinnor är särskilt utsatta.

U. FAO uppskattar att ungefär 75 procent av växternas genetiska mångfald har gått förlorad i världen. Omfattande genetisk urholkning ökar vår sårbarhet för klimatförändringar och nya skadegörare och sjukdomar.

V. Biologisk mångfald och tillhörande tjänster – pollinering, rovinsekter mot skadegörare, agroekosystemens ökade motståndskraft mot erosion, torka och översvämningar, jordmånsbildning och kolsänkor – är avgörande för att skapa en hållbar livsmedelsproduktion.

W. Att bygga upp den biologiska mångfaldens motståndskraft och stödja ekosystemens integritet kan ge fördelar för människor, bland annat när det gäller försörjningsmöjligheter, människors hälsa och välbefinnande och livsmedelsförsörjning.

X. Antalet människor som behöver akut mat-, nutritions- och försörjningsbistånd ökar (19). De främsta drivkrafterna bakom osäker livsmedels- och näringsförsörjning och felnäring, som blir allt värre, är konflikter, klimatförändringar och extrema väderförhållanden, miljöförstöring, ökande energipriser, begränsad tillgång till vatten, ekonomiska chocker, kronisk fattigdom och omfattande och bestående ojämlikheter, inbegripet bristande jämställdhet, bristande tillgång till grundläggande sociala tjänster och hälso- och sjukvårdstjänster, global befolkningstillväxt och misslyckad samhällsstyrning, vilket kan leda till att människor måste migrera.

Y. Konflikter stör tillgången till livsmedel och grundläggande sociala tjänster, vilket i sin tur påverkar hälsostabiliteten, inbegripet nutrition, vatten, sanitet och hygien och skadar naturresurser, infrastruktur, produktionsmedel och boskap. Osäker livsmedelsförsörjning kan vara en källa till konflikter mellan drabbade befolkningsgrupper, vilket förvärrar befintliga utmaningar och spänningar med koppling till resursbrist.

Z. Covid-19 har genererat störningar i värdekedjorna från produktion och transport till lagring till försäljning av livsmedel, och begränsningarna av rörligheten har minskat tillträdet till marknader för jordbrukare och konsumenter, vilket ytterligare har försvårat en rättvis tillgång till mat och näring för alla och satt ljuset på den bristande motståndskraften i importbaserade livsmedelssystem och vikten av hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel.

AA. Covid-19 har lett till ökad fattigdom i avsaknad av universellt socialt grundskydd. Restriktioner har påverkat den dagliga ekonomiska verksamhet som många hushåll är beroende av, vilket har lett till svårigheter att få tillgång till hälsosamma och näringsrika livsmedel eller att täcka hälsobehov. Tillgången till hälso- och sjukvård av god kvalitet är extremt begränsad i många utvecklingsländer, särskilt för de mest utsatta och marginaliserade.

AB. Inkluderande, effektiva, motståndskraftiga och hållbara livsmedelssystem är avgörande för att uppnå Agenda 2030 och dess mål för hållbar utveckling. Covid-19-pandemin blottade svagheter i de globala livsmedelssystemen. Ojämlikheterna blev värre och livet och försörjningsmöjligheterna för de mest utsatta hotades. I FN:s ”årtionde för åtgärder” uppmanas till att öka takten med radikala lösningar för att ta itu med globala utmaningar för människor och planeten när det gäller allt från fattigdom och jämställdhet till klimatförändringar, ojämlikhet och överbryggande av den finansiella klyftan.

AC. Nutrition är en viktig fråga som ligger till grund för och är en förutsättning för att klara minst 12 av de 17 målen för hållbar utveckling. Nutrition har en stark koppling till andra viktiga frågor om hållbar utveckling, antingen för att den är beroende av dem (vatten, sanitet, hygien och jordbruk), för att den möjliggör dem (hälsa och sysselsättning) eller både och (jämställdhet mellan könen och utbildning).

AD. 1994 års Marrakechavtal och i synnerhet Världshandelsorganisationens (WTO) jordbruksavtal har bidragit till jordbruksregionernas specialisering. Denna specialisering har lett till att vissa regioner har en hög export medan andra är nästan helt beroende av import. Denna situation är inte motståndskraftig mot kriser, såsom krig, och är en av orsakerna till den rådande globala livsmedelsinstabiliteten.

AE. Ett stort beroende av livsmedelsimport gör befolkningarna mycket utsatta för volatilitet på den globala marknaden, särskilt personer som lägger en stor del av inkomsten på sitt dagliga livsmedelsbehov.

AF. Instabiliteten på världsmarknaderna ger upphov till osäker livsmedelsförsörjning i de länder som saknar en kraftfull jordbrukspolitik, eftersom lågprisperioderna inverkar negativt på produktionskapaciteten och medför ökad import, vilket innebär att befolkningen i städerna blir sårbara i tider av stigande internationella priser.

AG. Jordbrukspolitiken är den viktigaste makroekonomiska politiken, och de skador som inflationen orsakar är förödande för tillväxtekonomierna då det inte finns något skydd mot den extrema volatiliteten i de internationella priserna.

AH. Med livsmedelssuveränitet avses människors och länders rätt att själva utforma sin jordbruks- och livsmedelspolitik. Detta koncept syftar till att göra det möjligt för varje land att föda sin egen befolkning och vara självförsörjande och oberoende. Från jord till bord-strategins avsikt att minska jordbrukarnas beroende av extern produktion är i linje med denna definition.

AI. I den europeiska gröna given och från jord till bord-strategin antas helhetsstrategier för jordbruket, inte bara för att förebygga en klimatkris och en kris för den biologiska mångfalden i Europa utan även för att säkerställa livsmedelstrygghet, få en bättre nutrition och stärka folkhälsan. Det ska fungera som en mall för investeringar i utvecklingsfinansiering i syfte att bygga ut utvecklingsländernas motståndskraft och självförsörjning av livsmedel.

AJ. Från jord till bord-strategin syftar till att minska användningen av insatsvaror i jordbruket och i synnerhet till att minska den totala användningen av kemiska bekämpningsmedel med 50 procent, de farligaste bekämpningsmedlen med 50 procent och gödselmedel med minst 20 procent senast 2030.

AK. Nutrition är en viktig investering eftersom fullgod kost under de första tusen dagarna av ett barns liv är avgörande för att uppnå full fysisk, intellektuell och mänsklig potential. Hunger och felnäring skadar barns inlärningsförmåga och bidrar till avhopp från skolan, utgör en livslång börda för individer och samhällen och har en negativ inverkan på människors och länders ekonomiska utveckling. Fullgod nutrition är därför hörnstenen för ett samhälles välstånd.

AL. När covid-19-pandemin kulminerade innebar stängda skolor att 370 miljoner barn lämnades utan tillgång till en säker skolmat, som ofta var deras enda lagade måltid per dag. Skolmåltidsprogram är en viktig faktor för att bekämpa barnhunger och många olika former av felnäring. Osäker livsmedelsförsörjning leder till störda samhällsfunktioner, som familjers möjligheter att låta barnen gå i skolan, och ökad press på familjer, vilket kan utlösa våld i hemmet och könsrelaterat våld. Varje dollar som investeras i nutrition kan ge 16 dollar tillbaka.

AM. Liksom på andra områden av humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd motsvaras de växande behoven inte av tillräckliga resurser, vilket leder till ett snabbt ökande finansieringsunderskott, vilket kräver smartare och mer systembaserade strategier, en systemförändring i riktning mot socialt rättvisa livsmedelssystem, eftersom våra nuvarande livsmedelssystem förvärrar den socioekonomiska ojämlikheten och ojämlikheten mellan könen, vilket hindrar tillgången till hälsosam, rättvis och hållbar nutrition.

AN. Kvinnor spelar en viktig roll när det gäller att försörja världen med mat. De är både jordbrukare, omsorgsgivare och producenter och producerar 60–80 procent av livsmedlen i utvecklingsländerna, men de har ojämlik tillgång till livsmedel och till de resurser, tjänster och tillgångar som kan öka deras avkastning och inkomster. Kvinnor utför 75 procent av det obetalda omsorgs- och hushållsarbetet, och kvinnor i landsbygdssamhällen och låginkomstländer ägnar upp till 14 timmar per dag åt omsorgsarbete.

AO. Bristande jämställdhet påverkar arbetsfördelningen och leder till en oproportionerlig och obetald omsorgsbörda för kvinnor och flickor.

AP. Det är nödvändigt att säkerställa skyddet för kvinnors och flickors rättigheter på alla nivåer och ge dem plats i beslutsprocesserna. Kvinnor och flickor påverkas mest av klimatförändringar och katastrofer, vilket leder till större utsatthet på grund av ökande sammantagna risker.

AQ. Bristande jämställdhet har en direkt inverkan på nutrition och formar livsmedelsdynamiken i hushållet och samhället på sätt som påverkar kvinnors och flickors möjlighet att producera, få tillgång till, ha råd med och erbjuda mat och omsorg samt hälso-, sjukvårds- och hygientjänster åt sig själva. Det ökar också risken för könsrelaterat våld och våld i nära relationer.

AR. Om man överbryggar klyftan mellan kvinnor och män i jordbruket kan jordbruksproduktionen öka med 2,5–4 procent i de fattigaste regionerna och den globala svälten minska med 17 procent.

AS. Kvinnor utgör 43 procent av arbetskraften inom jordbruket i partnerländerna respektive 50 procent eller mer i vissa länder i Asien och Afrika söder om Sahara, men endast 20 procent eller mindre av jordbruksmarkägarna är kvinnor.

AT. Det finns 608 miljoner familjejordbruk runtom i världen. De täcker mellan 70 och 80 procent av världens jordbruksmark, utgör över 90 procent av alla gårdar globalt och producerar omkring 80 procent av världens livsmedel i värde räknat.

AU. En tredjedel av de livsmedel som produceras globalt går antingen förlorade eller slängs. Ökade insatser för att minska livsmedelssvinn och livsmedelsslöseri genom att tillämpa cirkulär ekonomi i jordbruksproduktionssystemen för att öka jordbruksproduktionens hållbarhet och resurseffektivitet är avgörande för att åtgärda osäker livsmedelsförsörjning och felnäring och skydda den biologiska mångfalden i hela världen.

AV. Att ta itu med livsmedels- och nutritionstryggheten kräver inte bara mer finansiering utan också beslutsamhet vad gäller politiskt fokus och politiska insatser.

AW. Ett antal innovativa projekt har dragits igång av några tredjeländer, exempelvis det afrikanska initiativet ”den stora gröna muren”, som främjar agroekologiska projekt.

AX. Kommittén för globalt tryggad livsmedelsförsörjning är den främsta internationella och mellanstatliga plattformen för samarbete mellan alla berörda parter för att nå det gemensamma målet att garantera livsmedelsförsörjning och nutrition för alla.

AY. Den 20 december 2017 antog FN:s generalförsamling ett projekt där 2019–2028 förklarades som FN:s årtionde för familjejordbruk.

AZ. Jordbrukarnas rättigheter fastställdes inom ramen för FAO:s internationella fördrag om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk 2004, men de immaterialrättsliga bestämmelserna har ofta stått i strid med dem och därmed äventyrat lokala, traditionella och inhemska utsädessystem.

BA. Det är viktigt med en aktiv EU-roll för att motverka osäker livsmedelsförsörjning, eftersom EU tillhandahåller nästan hälften av det globala offentliga utvecklingsbiståndet.

Tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition i centrum för återhämtningen efter covid-19

1. Europaparlamentet är oroat över att vi inte håller färdplanen och att det är högst osannolikt att vi uppnår nutritionsmålen senast 2025 eller utrotar hungern senast 2030, i enlighet med mål 2 för hållbar utveckling: utrota hunger. Parlamentet påminner om att hunger och osäker livsmedelsförsörjning återigen ökar runt om i världen. Parlamentet noterar med oro att omkring 660 miljoner människor riskerar att fortsätta att leva med hungersnöd fram till 2030, bland annat på grund av covid-19-pandemins konsekvenser. Parlamentet påminner om att djärva åtgärder behövs, särskilt när det gäller den ojämlika tillgången till livsmedel, för att påskynda framstegen mot målet att utrota hunger. Parlamentet påminner om att undanröjande av alla typer av felnäring och uppnående av mål 2 för hållbar utveckling bör ses som prioriteringar inom all politik, med särskilt fokus på de mest utsatta människorna.

2. Europaparlamentet understryker att livsmedelssystemen spelar en central roll när det gäller att få slut på fattigdomen och uppnå mål 1 för hållbar utveckling, tillsammans med åtgärder mot felnäring och samexistensen av alltför stort näringsintag och undernäring, vilket kommer att vara avgörande för att klara hälsoambitionerna i mål 3 för hållbar utveckling. Parlamentet understryker att det kommer att vara omöjligt att förvalta vattenresurserna på ett hållbart sätt för att uppnå mål 6 för hållbar utveckling om inte jordbruket får en central roll, och att hållbar fiskeriförvaltning är grundläggande för att kunna bevara och nyttja haven på ett hållbart sätt och uppnå mål 14 för hållbar utveckling. Parlamentet påminner följaktligen om att livsmedelssystemen mer allmänt även måste återspegla våra åtaganden om hållbar konsumtion och produktion i mål 12 för hållbar utveckling, anpassningen till och begränsningen av klimatförändringar i mål 13 för hållbar utveckling samt skyddet, återställandet och den hållbara förvaltningen av landbaserade ekosystem i mål 15 för hållbar utveckling.

3. Europaparlamentet påminner om det småskaliga fiskets avgörande roll för tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition. Parlamentet betonar att partnerskapsavtal om hållbart fiske måste vara i linje med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och varken får undergräva den lokala livsmedelstryggheten eller hota det småskaliga fisket i tredjeländer genom direkt konkurrens med EU-fartyg. Parlamentet begär att avtalen ska anpassas till Agenda 2030 för hållbar utveckling och till EU:s miljöförpliktelser och målen i den gemensamma fiskeripolitiken genom ett ökat sektorsstöd och fler hållbarhetsbestämmelser om överskott, utkast och försiktighetsansatsen.

4. Europaparlamentet understryker att covid-19-pandemin, med den därmed sammanhängande ekonomiska krisen och stängningen av gränser, och den nuvarande konflikten i Ukraina blottlade sårbarheterna i det globala livsmedelssystemet. Parlamentet betonar och påminner kommissionen och medlemsstaterna om vikten av att skapa starkare kopplingar mellan politik på kort, medellång och lång sikt för att se till att planerna för återhämtning efter covid-19 blir inkluderande och samtidigt som man särskilt fokuserar på de mest utsatta grupperna, såsom barn, ungdomar, kvinnor, äldre och ursprungsbefolkningar.

5. Europaparlamentet uppmanar med kraft EU att skydda utvecklingsländernas rätt till mat och självförsörjning, som ett sätt att uppnå näringsmässig säkerhet, fattigdomsminskning och inkluderande, hållbara och rättvisa globala leveranskedjor och mer hållbara livsmedelssystem, liksom att stödja lokala och regionala marknader, ge särskild uppmärksamhet till kvinnliga jordbrukare och familjejordbruk, i syfte att trygga tillgången på ekonomiskt överkomliga och tillgängliga livsmedel, och starkare sociala skyddsnät för att säkerställa att de mest utsatta fortsätter att ha tillgång till livsmedel även i nöd- eller krissituationer.

6. Europaparlamentet påminner om att Ukraina och Ryssland är viktiga aktörer på den globala livsmedelsexportmarknaden. Ukraina och Ryssland har därför en oproportionerligt stor inverkan på ett antal länder med utbredd hunger som importerar en betydande andel av sitt vete från Ukraina eller Ryssland.

7. Europaparlamentet understryker att regeringarna i detta sammanhang bör undvika exportförbud och identifiera åtgärder för att stödja omstruktureringen av jordbruksmarknaderna och regleringen av dem genom att öka insynen i dem och fastställa nya regler för att förhindra överdriven finansiell spekulation från att underblåsa livsmedelsprisvolatiliteten, som särskilt i samband med krig på ett konstlat sätt kan höja grossistpriserna och leda till marknadsvolatilitet och särskilt påverka utvecklingsländerna och de mest utsatta befolkningsgrupperna.

8. Europaparlamentet beklagar djupt finansiell spekulation i jordbruks- och livsmedelsvaror och uppmanar kommissionen att omgående lägga fram förslag för att få ett slut på denna spekulation, i synnerhet i en krigskontext, för att säkra stabiliteten på marknaderna och i jordbruksproduktionen. Parlamentet påminner i detta avseende om att den strukturella instabiliteten på de internationella jordbruksmarknaderna är ett hot mot den globala livsmedelstryggheten och den politiska stabiliteten i flera utvecklingsländer. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja internationella regler som syftar till att stoppa finansiell spekulation i jordbruks- och livsmedelsprodukter och spekulativa metoder.

9. Europaparlamentet påminner om att rätten till mat är en mänsklig rättighet. Parlamentet vill att denna rättighet fullständigt och gradvist ska förverkligas, med hjälp av omfattande och kraftfulla EU-åtgärder, för att uppnå livsmedelstrygghet för alla. Parlamentet är bekymrat över den kraftiga ökningen av osäker livsmedelsförsörjning under de senaste åren.

10. Europaparlamentet betonar att energikrisen och ogynnsamma klimathändelser före kriget i Ukraina har lett till en ökning av priserna på jordbruksråvaror på den globala marknaden och efterlyser mot denna bakgrund ökat och effektivare livsmedelsbistånd i en insats för att bättre koppla samman nödhjälp och mer långsiktiga lösningar. Parlamentet uppmanar särskilt kommissionen och EU:s medlemsstater att öka sina bidrag till Världslivsmedelsprogrammet och till åtgärder som syftar till att omvandla våra livsmedelssystem genom stöd till mångfald och kvalitet i produktionen och bearbetningen av jordbruksprodukter i partnerländerna och åtgärder för att ta itu med strukturell fattigdom och bestående ojämlikhet som underliggande orsaker till osäker livsmedelsförsörjning.

11. Europaparlamentet konstaterar med oro att den ryska invasionen i Ukraina kommer att få stora allmänna konsekvenser som läggs till den redan rådande osäkra livsmedelsförsörjningen och konsekvenserna av covid-19-pandemin. Parlamentet konstaterar med ännu större oro att Ukraina är en viktig producent av baslivsmedel som vete, majs och vegetabiliska oljor. Parlamentet uppmanar kommissionen att ta fram långtgående åtgärder för livsmedelstryggheten och genomföra dem på kort, medellång och lång sikt. Parlamentet påminner om att EU måste säkerställa att rätten till mat för alla inte är en marknadsvara. Parlamentet påminner om att hungersnöd är en potentiell konsekvens som måste tas i allvarligt betraktande som resultat av kriget om världens ledare inte vidtar motåtgärder.

12. Europaparlamentet betonar att kriget i Ukraina visar i vilken utsträckning låginkomstländer är beroende av världsmarknaden för sin grundläggande livsmedelsförsörjning, då de byggt sin livsmedelstrygghet på en handfull spannmålsexporterande länder, vilket gör dem extra sårbara för marknadsstörningar och prisökningar. Parlamentet påminner om att 14 låginkomst- eller lägre medelinkomstländer importerar över 50 procent av sitt vete från Ryssland och Ukraina för att kunna mätta sin befolkning, och i några av dessa länder råder redan svältliknande förhållanden.

13. Europaparlamentet understryker att länder som är beroende av livsmedelsimport från Ukraina och Ryssland bör diversifiera sina livsmedelsförsörjningskällor för att kunna absorbera konfliktorsakade chocker och förbli motståndskraftiga genom att vända sig till andra exportländer, utnyttja befintliga livsmedelslager eller diversifiera sina inhemska produktionsstrukturer.

14. Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att omedelbart täcka finansieringsgapet i FN:s vädjanden om humanitärt bistånd till Östafrika och Mellanöstern för 2022, eftersom stödet till dessa två regioner för närvarande är underfinansierat till 99 procent. Parlamentet påminner om att FN:s världslivsmedelsprogram redan har varit tvunget att minska ransonerna till flyktingar och andra utsatta befolkningsgrupper i Östafrika och Mellanöstern på grund av bristande finansiering, prishöjningar och ett minskat råvaruutbud på marknaderna, bland annat på grund av kriget i Ukraina.

15. Europaparlamentet betonar att ambitiöst finansierad livsmedels- och nutritionsplanering bör stå i centrum för återhämtningsplanerna efter pandemin.

16. Europaparlamentet uppmanar EU att prioritera livsmedel och hållbart jordbruk i sin planering av internationella utvecklingsprogram och säkerställa tillgång till finansiering för lokalsamhällen och lokala organisationer. Parlamentet uppmanar EU att investera i åtgärder och insatser i partnerskap med utvecklingsländer som ger tillgång till varierade, ekonomiskt överkomliga, säkra, hållbara och tillräckligt näringsrika livsmedel, eftersom livsmedels- och nutritionsinvesteringar är ett viktigt verktyg för att bygga upp såväl humankapital som konkurrenskraft och uppnå målen för hållbar utveckling.

17. Europaparlamentet framhåller att strategierna måste vara landsspecifika, behovsbaserade och kontextanpassade eftersom livsmedelssystemen är mycket olikartade. Parlamentet påminner om att man bör prioritera lokal livsmedelsproduktion genom finansiering av småbrukare, skydd av mänskliga rättigheter, förstärkning av familjejordbrukssystem, kooperativ och regionala leveranskedjor.

18. Europaparlamentet påpekar att småbrukare är de största livsmedelsproducenterna i utvecklingsländer och att de spelar en nyckelroll för livsmedelstrygghet och nutrition i dessa länder. Parlamentet uppmanar EU att särskilt stödja och stärka småskaligt jordbruk, familjejordbruk och kooperativ i sitt utvecklingsbistånd, och samtidigt fokusera på anständigt arbete. Parlamentet betonar att ökad småskalig jordbruksproduktion betyder mer livsmedel på den globala marknaden, vilket leder till lägre livsmedelspriser och bättre kost.

19. Europaparlamentet påminner om att lokala, traditionella jordbruksmetoder som kompletteras med modern teknik kan öka produktionen av hälsosamma och näringsriktiga livsmedel. Parlamentet anser att utvecklingsländerna bör kunna skydda sin offentliga jordbrukspolitik.

20. Europaparlamentet påminner om att lokal livsmedelsproduktion och lokal konsumtion, som stöder småskaligt jordbruk och garanterar rättvisa priser för producenter och konsumenter, minskar ländernas importberoende och sårbarhet för internationella prissvängningar.

21. Europaparlamentet betonar att strategiska investeringar i hållbara jordbruksmetoder kan spela en viktig roll för att säkerställa mer motståndskraftiga och hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel. Parlamentet insisterar på att EU:s investeringar är i linje med Agenda 2030, Parisavtalet om klimatförändringar och konventionen om biologisk mångfald. Parlamentet välkomnar och uppmuntrar EU-investeringar i partnerskap med utvecklingsländer i agroekologi, skogsjordbruk och diversifiering av grödor, och upprepar att EU-stödda investeringar i jordbruk, skogsbruk eller fiske eller i företag som påverkar mark, gräsmark, skog, vatten eller hav måste vara i linje med bland annat FAO:s/CFS fakultativa riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av markområden, fiskevatten och skogar mot bakgrund av den nationella livsmedelstryggheten och FAO:s/CFS principer för ansvarsfulla investeringar i jordbruk och livsmedelssystem. Parlamentet stöder EU-finansiering till producenter och jordbruksbaserade livsmedelsföretag så att de kan göra de investeringar som krävs för att anpassa sig till kraven i systemet för faroanalys och kritiska styrpunkter, genom att vidta åtgärder för att undanröja alla potentiella risker för livsmedelstryggheten.

22. Europaparlamentet betonar att korta leveranskedjor har stor potential att åtgärda de nuvarande bristerna i livsmedelssystemet och påminner om att ett klimatvänligt jordbruk bl.a. är förenat med ett minskat beroende av energi från fossila bränslen, vilket omfattar minskad användning av kemiska bekämpningsmedel och gödselmedel.

23. Europaparlamentet välkomnar alla initiativ för att genomföra eller stärka jordbrukspolitiken på nationell eller regional nivå, som syftar till att säkerställa större självförsörjning med livsmedel, och uppmuntrar utvecklingsländernas övergång till ökad självförsörjning, vilket ger jordbrukarna ansvar, egenansvar och oberoende när det gäller att skapa hållbara jordbruksbaserade livsmedelssystem och mer självförsörjande produktionssystem. Parlamentet efterlyser ett fokus på insatser på jordbruksområdet för att slå vakt om utvecklingsländers rätt till tryggad livsmedelsförsörjning, som komplement till rätten till livsmedelssuveränitet ( 20 ) , samt på att öka deras förmåga att tillgodose befolkningens näringsbehov.

24. Europaparlamentet betonar vikten av att skydda och främja lokalsamhällens rätt att få tillgång till och kontrollera naturresurser såsom land och vatten. Parlamentet beklagar det utbredda markrofferiet i många utvecklingsländer. Parlamentet betonar att markrofferi är en brutal praxis som undergräver livsmedelstryggheten och livsmedelssuveräniteten och äventyrar landsbygdssamhällenas överlevnad.

25. Europaparlamentet konstaterar att exempelvis betesrätt och allmänningsbete utgör traditionella nyttjanderätter, som vilar på sedvanerätt och inte på bekräftad äganderätt. Parlamentet understryker emellertid den grundläggande betydelsen av att skydda denna sedvanerätt för landsbygdsbefolkningen.

26. Europaparlamentet efterlyser åtgärder mot de sociala spänningarna mellan fast boende jordbruksbefolkning och nomadiska herdesamhällen, i synnerhet i regioner där etniska och religiösa konflikter överlappar.

27. Europaparlamentet är djupt bekymrat över utvecklingsländers stora beroende av importerade livsmedel, särskilt från EU, i synnerhet när dessa importer består av subventionerade produkter vars låga pris innebär skadlig konkurrens för lokala småskaliga jordbruk.

28. Europaparlamentet betonar behovet av att skydda jordbrukarnas rätt att behålla genetiska resurser för att trygga livsmedelsförsörjningen och anpassa sig till klimatförändringarna. Parlamentet uppmanar kommissionen att inom ramen för sitt utvecklingsbistånd samt sin handels- och investeringspolitik stödja jordbrukssystem som är förenliga med bestämmelserna i det internationella fördraget om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk, som skyddar böndernas rätt att bevara, kontrollera, skydda och utveckla sitt eget utsäde och traditionella kunskaper.

29. Europaparlamentet understryker behovet av att konsekvent samarbeta med länder, internationella och regionala organisationer inom den privata sektorn, jordbrukare och småbrukare samt det lokala civila samhället och lokalsamhällen för att stödja utformningen, genomförandet och övervakningen av kontextspecifika, genomförbara och robusta nationella nutritionsmål. Parlamentet erkänner det civila samhällets viktiga roll, särskilt för att nå småbrukare genom att koppla dem till utbildning, resurser, marknader och värdekedjor.

30. Europaparlamentet anser att en prioritering av näringsbehoven hos mödrar och spädbarn är avgörande för att garantera en stabil och motståndskraftig livsmedelstrygghet och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja utvecklingsländernas nationella myndigheter när det gäller att integrera nutritionstjänster i hälso- och sjukvårdssystemen för att ta itu med felnäring i alla dess former och säkerställa kontinuitet i näringstjänsterna, särskilt tidig upptäckt och samhällsbaserad hantering av akut felnäring och spädbarns- och småbarnsmatning samt tillhörande program för mödranäring. Parlamentet välkomnar i detta avseende SUN-rörelsens insatser och resultat.

31. Europaparlamentet uppmanar EU att skydda småskaliga producenters tillgång till och kontroll över mark och andra resurser, bland annat jordbrukares utsäde, tillgång till vatten och tillgång till infrastruktur som kopplar samman landsbygdssamhällen med regionala marknader och stadsområden.

32. Europaparlamentet uppmanar EU att säkerställa lämplig finansiering och gemensamt framtagande av kunskap och tekniska innovationer genom jordbrukarledd forskning, inbegripet stöd till småskaliga producentorganisationer och kvinnoorganisationer samt deras kollektiva bearbetnings- och marknadsföringsverksamhet.

33. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att upprätta nära förbindelser med partnerländer för kunskapsutbyte på jordbruksområdet. Parlamentet poängterar den europeiska jordbrukssektorns expertkunskap och betonar vikten av att prioritera partnerskap inom forskning och innovation inom jordbruket, bland annat genom Horisont Europa, och att stödja ansvarsfulla och etiska innovationer för att främja hållbara jordbruksmetoder i syfte att öka avkastningen och jordbruksproduktionen. Parlamentet anser att man i större utsträckning bör förlita sig på att traditionell, lokal kunskap kan bidra till en rättvis omställning, i synnerhet när det gäller jordbruksmetoder, fiskenäring och skogsskydd, för att på så sätt stärka lokalbefolkning och lokalsamhällen.

34. Europaparlamentet noterar de positiva resultaten av budgetstödet som påvisas i den sjätte lägesrapporten om handlingsplanen för nutrition som en mekanism för hållbara, verkningsfulla och landsspecifika investeringar i nutrition.

35. Europaparlamentet uppmanar EU att integrera de globala och nationella nutritionsmålen i relevanta utvecklingsprogram och landsstrategier. Parlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att mobilisera långsiktiga finansiella investeringar i tryggad livsmedelsförsörjning och nutrition och hållbart jordbruk, fiske och vattenbruk samt att uppmuntra partnerländer att investera mer i dessa sektorer genom sina nationella budgetar.

36. Europaparlamentet uppmanar EU att återigen prioritera livsmedelstrygghet, biologisk mångfald och hållbart jordbruk i sin planering av internationella utvecklingsprogram med partnerländer, med beaktande av deras specifika lokala behov, och säkerställa tillgång till finansiering för lokalsamhällen och organisationer som stöder dem. Parlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att med det civila samhällets deltagande utvärdera och övervaka sina investeringar för att se till att de på ett konkret sätt motverkar fattigdom och osäker livsmedelsförsörjning.

37. Europaparlamentet betonar EU:s roll som drivkraft i omställningen av globala livsmedelssystem så att de kan bli mer motståndskraftiga, hållbara och rättvisa. Parlamentet understryker att EU:s från jord till bord-strategi är ett ambitiöst handlingsprogram för att främja ett mer hållbart och motståndskraftigt jordbrukslivsmedelssystem i EU och stödja en global och rättvis omställning till hållbara jordbrukslivsmedelssystem som gynnar människor, natur och ekonomisk tillväxt och bevarar naturresurser i enlighet med målen i strategin för biologisk mångfald. Parlamentet påminner dessutom om avsikten att med från jord till bord-strategin minska jordbrukarnas beroende av extern produktion.

38. Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen EU och dess medlemsstater att fortsätta att till fullo leva upp till sina internationella åtaganden för klimatet och den biologiska mångfalden, den gröna given och från jord till bord-strategin, och att i enlighet med detta genomföra IPCC:s rekommendationer om anpassning till klimatförändringarna, särskilt i ett läge där pandemikrisen och kriget i Ukraina visar den globala livsmedelsmarknadens sårbarhet för störningar.

39. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen att påskynda insatserna för att hjälpa partnerländerna i det arbete som syftar till 7 miljoner färre fall av tillväxthämning hos barn under fem år fram till 2025, i enlighet med åtagandena i EU:s handlingsplan för nutrition.

40. Europaparlamentet uppmanar EU att fortsätta att stödja partnerländerna när det gäller att återställa tillgången till varierad och näringsriktig mat för barn i skolåldern genom skolmåltidsprogram och samtidigt främja lokalt och hållbart producerad mat och särskilt uppmärksamma de mest utsatta barnen. Parlamentet betonar dessutom nyttan med offentliga upphandlingsprogram för att främja offentligt stöd för inköp från småbrukare och lokala producenter vid införskaffande av näringsrika livsmedel för distribution.

41. Europaparlamentet välkomnar kommissionens och flera medlemsstaters stöd till School Meals Coalition som uppföljning av toppmötet om livsmedelssystem. Parlamentet noterar vikten av att se till att nutritionsinriktade strategier är kopplade till nutritionsinsatser och andra hälsoinsatser i utvecklingsländer.

42. Europaparlamentet påminner om att upp till 811 miljoner människor i världen svälter och att omkring 2 miljarder människor är kroniskt undernärda och saknar viktiga vitaminer och mineraler, särskilt i Afrika söder om Sahara och Asien. Parlamentet påminner om att effekterna av detta är särskilt förödande för barn under deras första 1 000 dagar i livet, eftersom brist på viktiga mikronäringsämnen såsom vitamin A, järn eller zink ger livslånga effekter i form av minskad tillväxt och nedsatta mentala förmågor, vilket inte bara påverkar individer utan hela ekonomier. Parlamentet understryker att hunger och felnäring därför är bland de största hindren för utveckling.

43. Europaparlamentet välkomnar EU:s löfte från toppmötet om nutrition för tillväxt om att investera 2,5 miljarder EUR i kampen mot felnäring 2021–2024. Parlamentet uppmanar med kraft EU att visa ledarskap i arbetet för att uppnå detta mål.

44. Europaparlamentet konstaterar att covid-19-pandemin har visat på kopplingarna mellan vår mänskliga hälsa, växters och djurs hälsa, miljöns välbefinnande och livsmedelstrygghet. Parlamentet påpekar att sjukdomar som drabbar djur och växter också fortsätter att störa livsmedelstryggheten genom att orsaka avbrott i livsmedelsförsörjningen över hela världen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att samarbeta med det internationella samfundet kring One Health-principen för att omforma livsmedelssystemen, förbättra deras motståndskraft och uppnå bättre hälsa och livsmedelstrygghet för alla.

45. Europaparlamentet påminner om att forskning tyder på att en omvandling av livsmedelssystemen skulle kunna frigöra de 12 biljoner US-dollar som världen spenderar på dolda kostnader för livsmedel och att en omdirigering av en del av dessa medel skulle kunna förhindra ytterligare skador på miljön och människors hälsa, och i stället bidra till att stödja fler löften om finansiering av anpassningsåtgärder, vilket medlemsstaterna och ledarna efterlyste under COP 26 i Glasgow.

46. Europaparlamentet påminner om att klimatförändringarna i allt högre grad kommer att sätta press på livsmedelsproduktionen och livsmedelstillgången, särskilt i utsatta regioner, vilket undergräver livsmedelstrygghet och nutrition. Parlamentet betonar slutsatserna i IPCC:s rapport från 2022 om att den globala uppvärmningen successivt kommer att försvaga markhälsan och ekosystemtjänster såsom pollinering, öka trycket från växtskadegörare och sjukdomar och minska biomassan av vattenlevande djur, och på så sätt undergräva livsmedelsproduktiviteten i många regioner på land och i haven. Parlamentet välkomnar IPCC:s rekommendationer om anpassning till klimatförändringarna genom främjande av agroekologiska principer och metoder, skogsjordbruk, samhällsbaserad anpassning, ekosystembaserad förvaltning inom fiske och vattenbruk och andra strategier som handlar om att arbeta med naturliga processer för att stödja livsmedelstrygghet, nutrition, hälsa och välbefinnande.

Bygga upp resiliens mot framtida chocker

47. Europaparlamentet påminner om att man i arbetet för resiliensuppbyggnad även måste ta itu med de konflikter och naturkatastrofer, särskilt torka, cykloner och översvämningar, samt hälsokriser, förlorad biologisk mångfald, strukturell ojämlikhet och ekonomiska chocker, som blir både allt vanligare och allt allvarligare och som ofta har mångdubbla konsekvenser för de mest utsatta. Parlamentet betonar att strategiska investeringar i hållbara jordbruksmetoder kan spela en viktig roll för att säkerställa mer motståndskraftiga och hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel.

48. Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen EU att främja förutsägbar, specifik och riktad finansiering för föregripande och tidiga åtgärder i syfte att förhindra osäker livsmedelsförsörjning, minska dess effekter och öka uppmärksamheten på och finansieringen av lokalt ledd anpassning och motståndskraft. Parlamentet uppmanar EU att stärka försörjningsprogrammen för att stödja livsmedelstrygghet och säkerställa människors förmåga att försörja sig och behålla sina försörjningsmedel samt förbättra sitt eget och framtida generationers välbefinnande. Parlamentet uppmanar med kraft EU att skydda småskaliga producenters tillgång till och kontroll över mark och andra resurser, bland annat jordbrukares utsäde, samt infrastruktur som kopplar samman landsbygdssamhällen med regionala marknader och stadsområden.

49. Europaparlamentet påpekar att livsmedelstryggheten har en positiv inverkan på befolkningens motståndskraft och hjälper dem att bättre klara av chocker, extrema händelser och långvariga kriser.

50. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över de befintliga planerna för krishantering, särskilt med avseende på livsmedelsproduktionen.

51. Europaparlamentet betonar att strategier för anpassning till klimatförändringarna bör sträva efter att minska livsmedelsförluster och livsmedelsavfall. Parlamentet påminner om att de minst utvecklade länderna och låginkomstländer har stor potential att minska matavfallet genom större investeringar i infrastruktur för lagring, förpackning och transport. Parlamentet betonar vikten av att genomföra den cirkulära ekonomin i jordbruksproduktionssystem för att öka hållbarheten och resurseffektiviteten och i största möjliga utsträckning minska livsmedelssvinn och livsmedelsslöseri. Parlamentet uppmanar kommissionen och alla medlemsstater att inrätta och genomföra program för förebyggande av livsmedelsslöseri som inbegriper främjande av korta livsmedelsförsörjningskedjor, vilket minskar risken för livsmedelsslöseri. Parlamentet betonar vikten av att utveckla och uppdatera en global databas som är tillgänglig för de behöriga myndigheterna och som innehåller register över förnödenhetslager, särskilt spannmålslager, för att lägga grunden till ett system som säkerställer kontinuerlig livsmedelstrygghet på lämplig nivå och minimerar livsmedelssvinnet.

52. Europaparlamentet betonar att livsmedelstryggheten är beroende av att klimatmålen uppnås, att förlusten av biologisk mångfald motverkas och att ekosystemen på land, vid kusterna och till havs är vid god hälsa. Parlamentet betonar att det därför är mycket viktigt att bekämpa plastföroreningar och diffusa föroreningar.

53. Europaparlamentet betonar att biobränsleproduktionen har en enorm inverkan på livsmedelstryggheten eftersom den för bort jordbruksråvaror såsom spannmål, sojabönor, rapsolja, majs och sockerrör från livsmedelsproduktionen. Parlamentet anser att större flexibilitet i och bättre samordning av biodrivmedelspolitiken på internationell nivå är en viktig fråga för att optimera livsmedelsrelaterad användning och samtidigt utnyttja denna alternativa möjlighets stabiliserande potential. Parlamentet uppmanar EU att prioritera livsmedelsproduktion framför produktion av grödobaserade biodrivmedel, samtidigt som avfallshierarkin respekteras och kaskadprincipen beaktas för att trygga ytterligare livsmedelsförsörjning och stabilisera de globala marknaderna för livsmedelsråvaror.

54. Europaparlamentet noterar vikten av de strategiska kopplingarna mellan Afrika och Europa, med utgångspunkt i de framsteg som gjorts inom ramen för Afrikanska unionens (AU) och EU:s handlingsplan för omvandling av landsbygden. Parlamentet påminner om sin resolution av den 16 september 2020 om säkerhetssamarbete mellan EU och Afrika i Sahelregionen, i Västafrika och på Afrikas horn, där det erinras om att osäker livsmedelsförsörjning ofta är en grundläggande orsak till terrorism och väpnade konflikter. Parlamentet kräver därför att sambandet mellan humanitärt bistånd, utveckling och fred integreras fullt ut i säkerhetsstrategier i tredjeländer, vilket kräver att stöd utgår för tillhandahållande av grundläggande tjänster, inklusive livsmedelstrygghet, med lokalsamhällenas deltagande.

55. Europaparlamentet påminner om att initiativet för den stora gröna muren i Sahelregionen i Afrika syftar till att fram till 2030 återställa 100 miljoner hektar av för närvarande förstörd mark, binda 250 miljoner ton koldioxid och skapa 10 miljoner arbetstillfällen i landsbygdsområden, vilket tillsammans bör stödja 15 av de 17 målen för hållbar utveckling, minska fattigdomen och hungern, bygga upp lokal motståndskraft mot klimatförändringar, förbättra hälsan och välbefinnandet, skapa arbetstillfällen och främja ekonomisk tillväxt.

56. Europaparlamentet uppmanar EU att utöka stödet till nationella sociala trygghetssystem, inbegripet kontantbaserat socialt stöd som kan anpassas till plötsliga chocker, för att ta itu med inkomstklyftorna på ett konfliktmedvetet sätt och i enlighet med principen om att inte vålla skada, och att skydda tillgången till mat för de mest utsatta genom att stärka deras köpkraft.

57. Europaparlamentet stöder inrättandet av en finansiell mekanism för att hjälpa afrikanska länder att överbrygga det befintliga finansieringsgapet i syfte att skyndsamt utveckla planer för socialt skydd, oavsett om det sker genom ILO:s initiativ för en så kallad Global Accelerator för jobb och social trygghet eller genom inrättandet av en global fond för social trygghet.

58. Europaparlamentet understryker vikten av att stödja och främja kunskapsutbyte och ömsesidigt lärande, exempelvis mellan jordbrukare och mellan företag, inom produktion, bearbetning och saluföring. Parlamentet framhåller jordbruks- och livsmedelssektorernas betydelse i ekonomin och för att skapa anständiga och hållbara arbetstillfällen i landsbygdsområden. Parlamentet understryker att detta framför allt gäller småjordbruk och familjejordbruk. Parlamentet konstaterar att det är viktigt att främja och förbättra åtgärder och verktyg till stöd för mer diversifierade produkter av högre kvalitet, en hållbar modernisering av jordbruksmetoder och en säker arbetsmiljö samt åtgärder för att stärka motståndskraften hos jordbrukare.

59. Europaparlamentet noterar att bristande jämställdhet begränsar jordbrukets produktivitet och effektivitet och därmed undergräver utveckling. Parlamentet påminner om att kvinnors och flickors egenmakt är avgörande för nutrition, hälsa, livsmedelstrygghet och uppbyggnad av resiliens. Parlamentet påpekar att stärkande av kvinnors och flickors roll alltjämt är en utmaning för jordbruket och för nutritions- och livsmedelstryggheten. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja kvinnor vad gäller företagande, sysselsättning och politisk representation, se till att ett jämställdhetsperspektiv inkluderas i hanteringen av livsmedelstrygghet och säkerställa kvinnors deltagande i beslutsprocesserna på detta område, även kvinnor som tillhör diskriminerade minoriteter.

60. Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen EU och dess medlemsstater att, särskilt genom utvecklingsbistånd, bidra till att ta itu med den diskriminering kvinnor utsätts för, särskilt när det gäller kvinnliga jordbrukares tillgång till mark, produktionsresurser och finansiella tjänster. Parlamentet påminner om att i exempelvis Afrika utförs nästan hälften av jordbruksarbetet av kvinnor, medan kvinnliga jordbrukare oftast är småbrukare eller ägnar sig åt självhushållsjordbruk och saknar nödvändig tillgång till information, krediter, mark, resurser och teknik. Parlamentet uppmuntrar till främjande av arvsrättigheter för kvinnor och flickor och uppmanar EU att stödja partnerländer, särskilt när det gäller erkännandet av kvinnors fulla rätt till markrättigheter. Parlamentet uppmanar med kraft kommissionen och medlemsstaterna att främja ett genusförändrande synsätt på jordbruk, fiske och livsmedelssystem genom kapacitetsuppbyggnad för kvinnor på landsbygden, särskilda politiska reformer för rättvisare lagstiftning om besittningsrätt till mark samt särskilda initiativ som är inriktade på ekonomisk egenmakt och tillgång till finansiering, i enlighet med vad som anges i den tredje handlingsplanen för jämställdhet.

61. Europaparlamentet konstaterar att kvinnor på landsbygden producerar mer än hälften av världens livsmedel trots strukturella hinder. Parlamentet betonar att det är angeläget att se till att kvinnor på landsbygden får ökad tillgång till och stärkt kontroll över mark, produktionsresurser, tillgångar och marknader, som en nödvändig förutsättning för att förbättra livsmedelstryggheten i hela världen. Parlamentet uppmanar med kraft EU att särskilt uppmärksamma kvinnor på landsbygden och deras ekonomiska, sociala och politiska egenmakt. Parlamentet påminner om att CFS fakultativa riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av markområden är ett bra instrument för att ta itu med hinder i arvssystem som bygger på sedvänjor och traditioner, och sörja för att kvinnor får bättre kunskaper om sina lagstadgade rättigheter ( 21 )

62. Europaparlamentet påminner om den strategiska betydelsen av att investera i biologisk mångfald inom jordbruket på gårdsnivå för att säkerställa en sund och varierad kost av hög kvalitet samt ett tillräckligt näringsintag. Parlamentet betonar särskilt att det är mer sannolikt att kvinnor och flickor får i sig en åtminstone i viss utsträckning varierad kost med tillräckliga mängder mikronäringsämnen genom diversifiering av jordbruket och självhushållsproduktion av olika livsmedelsgrödor ( 22 )

63. Europaparlamentet påminner om betydelsen av en omvandling av landsbygden och en förstärkning av lokala, regionala och öppna värdekedjor för att skapa hållbara arbetstillfällen, undvika människorättskränkningar och mildra klimatförändringarnas effekter. Parlamentet insisterar på vikten av att stödja ungdomar och kvinnor, särskilt genom utbildning, tillgång till krediter och tillträde till marknader. Parlamentet anser att ungdomar och kvinnor bör involveras i utformningen av jordbrukspolitiken och att kollektivt agerande bör stödjas genom organisationer för småskaliga producenter.

64. Ur ett felnäringsperspektiv påminner Europaparlamentet om att utbildning och information är nödvändiga faktorer för ett hållbart levnadssätt ett välmående samhälle.

65. Europaparlamentet välkomnar det pågående arbetet i kommittén för globalt tryggad livsmedelsförsörjning med dess frivilliga riktlinjer för jämställdhet och kvinnors och flickors egenmakt när det gäller livsmedelstrygghet och nutrition.

66. Europaparlamentet påminner om att klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald är ett par av de faktorer som hotar vår förmåga att trygga den globala livsmedelsförsörjningen och sätter ytterligare press på redan känsliga livsmedelssystem. Parlamentet efterlyser miljövänlig livsmedelsproduktion, exempelvis genom agroekologi och klimattålig anpassning, och bevarande och återställande av naturliga ekosystem för att minska klimatriskerna, möta klimatkrisen, stoppa förlusten av biologisk mångfald och därmed göra livsmedelssystemen mer resilienta. Parlamentet uppmanar i detta avseende kommissionen och medlemsstaterna att hjälpa partnerländerna att införa hållbara jordbruksmetoder och innovativa lösningar, inbegripet användning av intäkter från auktioner på utsläppsrätter och CBAM-certifikat, för att förbättra sin förmåga till klimatresiliens, klimatanpassning och begränsning av klimatförändringar i syfte att åstadkomma mer hållbara livsmedelssystem.

67. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att finansiering inom ramen för det nya instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen innehåller en människorättsbaserad strategi som sätter lokalsamhällen och ursprungsbefolkningar i centrum för klimat-, miljö- och utvecklingsinsatser. Parlamentet anser att det är viktigt att ägna särskild uppmärksamhet åt småbrukare, som i allmänhet har sämre förutsättningar att anpassa sig till klimatförändringarnas effekter. Parlamentet välkomnar i detta avseende FN:s kommande handlingsplan för att uppnå universell täckning av tjänster för tidig varning för extrema väderförhållanden och klimatförändringar under de kommande fem åren, som kommer att läggas fram av Meteorologiska världsorganisationen under FN:s klimatkonferens (COP 27) i Egypten. Parlamentet påminner om att det särskilda sändebudet för FN:s toppmöte om livsmedelssystem underströk att kopplingen mellan klimat och livsmedel är mycket stark.

68. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att hjälpa utvecklingsländerna att utveckla och skydda sina känsliga och nyetablerade industrier, främja tryggad livsmedelsförsörjning, stödja åtgärder för begränsning av klimatförändringarnas effekter inom jordbruket och uppfylla hållbarhetsstandarder, inom EU och internationellt, för export av jordbruksprodukter.

69. Europaparlamentet anser att det är viktigt att hjälpa utvecklingsländerna att införa en offentlig jordbruks- och livsmedelspolitik som kan tillgodose behoven hos deras snabbt växande befolkningar. Parlamentet betonar att en politik för tryggad livsmedelsförsörjning måste ha som främsta mål att under hela året tillhandahålla tillräckliga, näringsrika, säkra och ekonomiskt överkomliga livsmedel för sina medborgare på ett hållbart sätt, samtidigt som jordbrukarna garanteras en skälig inkomst och levnadsstandard. Parlamentet konstaterar att avskaffandet av exportbidragen och frikopplingen av direktstöden genom den gemensamma jordbrukspolitikens historia har lett till avsevärt minskad risk för dumpning på marknader i tredjeländer. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ge mer stöd till jordbruksutveckling som kan trygga livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländer och att på ett avgörande sätt öka sina investeringar i territoriell landsbygdsutveckling.

70. Europaparlamentet betonar att livsmedelssystem är viktiga drivkrafter för växthusgasutsläpp. Parlamentet konstaterar att klimatanpassning samt reducering och hantering av katastrofrisker måste integreras i politiken på kort, medellång och lång sikt för att man ska kunna bygga upp klimatresiliens för livsmedelssystemen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att följa utvecklingsländerna i denna process.

71. Europaparlamentet uppmanar EU att skydda småskaliga jordbrukares tillgång till och kontroll över mark och andra resurser, bland annat utsäde, infrastruktur och vatten.

72. Europaparlamentet uppmanar EU att säkerställa offentlig upphandling som gynnar lokal agroekologisk produktion, regler för livsmedelstrygghet som är lämpliga för småskalig produktion, skydd av inhemska marknader mot lågprisimport samt konsumentupplysning och socialt skydd för att öka konsumtionen av näringsrika lokala livsmedel.

73. Europaparlamentet uppmanar EU att anpassa sin programplanering inom Instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen, för att aktivt stödja en global omställning till hållbara livsmedelssystem som kan förse oss med sunda och näringsriktiga livsmedel som är rättvisa, resilienta, rättighetsbaserade och miljömässigt hållbara, omfattar särskild hänsyn till kvinnors behov och minskar livsmedelsproduktionens tryck på mark- och vattenanvändningen.

74. Europaparlamentet understryker att klimatförändringarnas effekter har en kritisk negativ inverkan på livsmedelstryggheten i utvecklingsländerna och att anpassning till klimatförändringarna är nödvändig för att säkerställa resilienta, hållbara livsmedelssystem. Parlamentet beklagar att industriländerna brutit mot sitt åtagande i Köpenhamnsavtalet från 2009 om att tillhandahålla förutsägbar och tillräcklig finansiering för klimatåtgärder i utvecklingsländerna, särskilt för anpassningsbehov, som borde ha nått 100 miljarder dollar 2020. Parlamentet uppmanar EU att öka klimatfinansieringen utöver ramen för instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen, bland annat genom en ambitiös användning av intäkterna från auktioner på utsläppsrätter och CBAM-certifikat.

75. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen att stödja den agroekologiska omställningen i partnerländerna för att trygga näringsrika, säkra, varierade och ekonomiskt överkomliga livsmedel för alla året runt samt bevara den biologiska mångfalden, öka klimatresiliensen och stärka den sociala sammanhållningen genom att minska de sociala klyftorna. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja utvecklingen av lokala livsmedelsnätverk för att garantera lokal produktion och konsumtion, som främjar lokala arbetstillfällen, garanterar rättvisa priser för producenter och konsumenter och minskar ländernas beroende av import och deras sårbarhet för internationella prissvängningar.

76. Europaparlamentet betonar att EU:s investeringar och insatser bör baseras på noggranna förhandsbedömningar, fullständig insyn och inkludering av de berörda parter som påverkas av investeringar och insatser, inklusive civilsamhällesorganisationer, för att utforma rättvisa åtgärder och stärka kapaciteten på nationell och lokal nivå, inbegripet icke-statliga aktörer. Parlamentet vidhåller vikten av att åtgärder är kontextspecifika för att kunna leda till hållbara jordbruks- och livsmedelssystem i partnerländerna.

77. Europaparlamentet begär att EU:s handlingsplan för nutrition ska ses över, för att ta itu med alla former av felnäring, såväl i humanitära sammanhang som i utvecklingssammanhang, och inkludera nya ambitiösa politiska och ekonomiska åtaganden.

78. Europaparlamentet noterar att över 45 miljoner barn under fem år lider av utmärgling, som definieras som låg vikt i förhållande till längd, till följd av akut undernäring tidigt i livet. Parlamentet påminner om att övervikt och fetma bland vuxna, ungdomar och barn närmar sig rekordnivåer och omfattar 2 miljarder människor i världen, varav 70 procent lever i låg- och medelinkomstländer. Parlamentet påminner om att övervikt och fetma är förknippade med en risk för kostrelaterade sjukdomar, inklusive icke-överförbara sjukdomar, eftersom felnäring är en utmaning för alla länder, oavsett utvecklingsnivå. Följaktligen bär många länder nu på en ”dubbel börda” bestående av minst två typer av felnäring, när undernäring samexisterar med övervikt och fetma. Parlamentet uppmanar kommissionen att se över den politiska ramen för livsmedelstrygghet från 2010 och den politiska ramen för nutrition från 2013, i enlighet med vad som krävdes av EU-medlemsstaterna i rådets slutsatser från 2018 om att stärka den globala livsmedels- och nutritionstryggheten.

79. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att nutrition fullt ut beaktas i EU-investeringarna i jordbruket, den ekonomiska utvecklingen, klimatskyddet, anpassningen till klimatförändringar, hälsoskyddet, hälso- och sjukvården och andra sektorer. Parlamentet stöder översynen av den globala hälsostrategin från 2010 och efterlyser att kampen mot felnäring inkluderas i det reviderade dokumentet. Parlamentet efterlyser ökat ekonomiskt stöd för att bygga upp starka och motståndskraftiga hälso- och sjukvårdssystem för att bryta den onda cirkeln med felnäring och undernäring som förs vidare från generation till generation.

Kompletterande humanitära insatser och utvecklingspolitiska åtgärder från EU:s sida

80. Europaparlamentet insisterar på att det humanitära biståndet bör trappas upp till länder som står inför livsmedelskriser eller påverkas av konflikter. Parlamentet noterar att det internationella samfundet, inklusive EU, måste sträva efter att minska den växande klyftan mellan humanitära behov och de resurser som finns tillgängliga globalt. Parlamentet fördömer alla åtgärder som innebär att tillgång till livsmedel används som ett verktyg för förtryck eller ett vapen i krig och påminner om de fyra humanitära principerna: humanitet, neutralitet, opartiskhet och oberoende.

81. Europaparlamentet understryker att humanitärt bistånd kan mobiliseras för att hantera omedelbara livshotande situationer när den befintliga kapaciteten är ansträngd. För att förebygga och ta itu med drivkrafterna bakom osäker livsmedelsförsörjning och felnäring måste man samtidigt hitta lösningar som finansieras genom andra typer av bistånd.

82. Europaparlamentet välkomnar det första European Humanitarian Forum, som syftar till att ytterligare öka effekterna av humanitära insatser och säkerställa ändamålsenligt och effektivt bistånd, samt beslutet att göra det till ett årligt humanitärt evenemang. Parlamentet understryker vikten av att arbeta tillsammans som ett Team Europe för att hantera den humanitära globala krisen vad gäller tryggad livsmedelsförsörjning.

83. Europaparlamentet uppmanar regeringarna i EU:s medlemsstater att på diplomatisk väg förebygga konflikter, utrota alla former av felnäring och investera mer i konfliktförebyggande åtgärder med särskild inriktning på kvinnor och flickor, och noggrant tillämpa FN:s säkerhetsråds resolution 1325. Parlamentet påminner om att humanitärt bistånd ska undantas från internationella sanktioner. Parlamentet understryker behovet av att hitta hållbara lösningar på medellång och lång sikt i utvecklingssamarbetet för att ta itu med de bakomliggande orsakerna till osäker livsmedelsförsörjning.

84. Europaparlamentet påminner om att Ukrainas och Rysslands andel av världshandeln är ungefär 30 procent för vete, 32 procent för korn, 17 procent för majs, över 50 procent för solrosolja och 20 procent för solrosfrön. Parlamentet betonar att den minskade eller uteblivna ukrainska exporten kommer att påverka länder som är starkt beroende av Ukrainas produktion, bland annat länder som redan har en osäker livsmedelsförsörjning och som är sårbara för utbudschocker och prisökningar, såsom i Afrika. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att, i samordning med sina internationella partner och relevanta internationella institutioner, snarast utvärdera alla tillgängliga medel för att undvika inställda betalningar i livsmedelsimportländerna, inbegripet direkt stöd och omstrukturering av deras skulder. Parlamentet betonar vikten av att prioritera bidragsbaserad finansiering som standardalternativ, särskilt för de minst utvecklade länderna.

85. Europaparlamentet stöder den framväxande insikten om kopplingen mellan humanitärt bistånd, utveckling och fredsbyggande. Parlamentet betonar att denna princip även fortsättningsvis bör ingå i det humanitära biståndet och i programplaneringen för livsmedelstrygghet och nutrition, med stöd av tydliga riktlinjer för evidensbaserad bästa praxis.

86. Europaparlamentet välkomnar det arbete som utförs av EU-organ och FN-organen i Rom, närmare bestämt FAO, WFP och IFAD, för att vidta åtgärder innan kriser uppstår och skydda de mest utsatta grupperna från klimatkatastrofer och katastrofer orsakade av människan. Parlamentet anser att mekanismerna för samordning med lokala aktörer på fältet behöver stärkas och att bättre kopplingar behöver hittas mellan kortsiktiga föregripande åtgärder och mer långsiktiga statliga program. Parlamentet påminner om att inkluderande föregripande åtgärder bör vara kontextspecifika och lokalt ledda och säkerställa att de mest utsatta också har en röst på beslutsnivå för att tillgodose sina specifika behov.

87. Europaparlamentet stöder EU:s aktiva roll i det globala nätverket mot livsmedelskriser och anser att nätverket bör göras mer operativt, särskilt i regionala och nationella sammanhang. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att stärka arbetet i det globala nätverket mot livsmedelskriser med att hantera livsmedelskriser genom mångfasetterade och sektorsövergripande insatser, uppbyggnad av resiliens och kunskap och sammankoppling av de tre delarna humanitärt bistånd, utveckling och fred. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang kommissionen och medlemsstaterna att samarbeta med utvecklingsländerna i utformning och genomförande av landledda innovativa politiska satsningar och strategier för att hantera osäker livsmedelsförsörjning, främja ekonomisk inkludering och uppnå mer hållbara livsmedelssystem.

88. Europaparlamentet betonar behovet av förbättrade system för tidig varning, protokoll för tidiga åtgärder och övervakningsmekanismer för att säkerställa att åtgärder sätts in i rätt tid och tidigt nog för att minska inverkan av risker på livsmedelstryggheten och för att övergå från reaktiva till proaktiva livräddande insatser genom föregripande humanitära åtgärder. Parlamentet stöder kommittén för globalt tryggad livsmedelsförsörjning i egenskap av den främsta inkluderande internationella och mellanstatliga politiska plattformen för livsmedelstrygghet och nutrition.

89. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa ett sektorsövergripande synsätt på nutrition och prioritera integreringen av livsmedelstrygghet och nutrition i insatser inom hälso- och sjukvård, utbildning, vatten, sanitet och hygien för att se till att minst 20 procent av det offentliga utvecklingsbiståndet genom Instrumentet för grannskapet, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete – Europa i världen går till social inkludering och mänsklig utveckling.

90. Europaparlamentet vill att nutrition integreras i den allmänna hälso- och sjukvården eftersom det krävs för att få ett slut på felnäringen och eftersom universell hälso- och sjukvård inte kommer att uppnås om inte viktiga nutritionsåtgärder i praktiken integreras som grundläggande vårdtjänster och prioriteras i hälso- och sjukvårdssystemen. Parlamentet påminner om att den allmänna hälso- och sjukvården är avgörande för människor under hela livet, särskilt för dem som har det sämst ställt och är mest marginaliserade, och att den bör anpassas till befolkningens hälsorelaterade behov. Parlamentet påminner om att den allmänna hälso- och sjukvården kan stödjas genom att man sörjer för optimal och säker föda till spädbarn och småbarn, bland annat genom amning, strävar efter att säkerställa en balanserad och hälsosam kost, bland annat genom skolmåltider, tillhandahåller kvalificerad utbildning i näringslära och rådgivning för ändrade vanor på detta område, inkluderar nutrition i hälso- och sjukvårdssektorns budget, bygger hälsoinformationssystem för att vidta åtgärder i tid och främjar tillgången till fungerande och ekonomiskt överkomliga näringsrelaterade produkter, samtidigt som man minskar saluföringen av ohälsosamma livsmedel.

91. Europaparlamentet påpekar att nutrition bör ges en central plats i strategier, planer och budgetar för hälso- och sjukvårdssystemen för att uppnå en allmän hälso- och sjukvård. Parlamentet efterlyser ett större ekonomiskt stöd till hälsa för att bygga starka och motståndskraftiga hälso- och sjukvårdssystem i syfte att bryta den onda cirkeln av undernäring som går från generation till generation och förebygga och hantera hälsokriser. Parlamentet stöder integreringen av behandling av och förebyggande åtgärder mot undernäring samt hälsoinsatser, såsom familjeplanering, psykiatrisk vård och vård före och efter förlossning i de grundläggande vårdpaketen i de nationella hälso- och sjukvårdssystemen för att uppnå allmän hälso- och sjukvård.

92. Europaparlamentet konstaterar att livsmedelstryggheten är nära kopplad till tillgången till vatten. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att integrera rätten till vatten och utveckling av infrastruktur kopplad till vatten och vattenrening i sina insatser för livsmedelstrygghet i utvecklingsländerna.

93. Europaparlamentet konstaterar att den biologiska mångfalden inom livsmedel och jordbruk ökar motståndskraften mot chocker och underlättar anpassning, upprätthåller stabilitet och understöder återhämtning. Parlamentet påminner om att agroekologins förmåga att sammanföra de ekonomiska, miljörelaterade och sociala dimensionerna av hållbarhet har erkänts i vida kretsar i viktiga rapporter från i synnerhet IPCC och den mellanstatliga plattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES) samt Världsbanken och den FAO-ledda globala jordbruksbedömningen (IAASTD). Parlamentet betonar att det är viktigt att, både i den nationella politiken och i internationella forum, främja agroekologi, skogsjordbruk, lokal produktion och hållbara livsmedelssystem som fokuserar på utvecklingen av korta leveranskedjor, i syfte att säkerställa livsmedels- och nutritionstrygghet för alla och att öka den hållbara produktiviteten inom jordbrukssektorn liksom dess motståndskraft mot klimatförändringarna.

94. Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen att hjälpa partnerländer att utveckla hållbara jordbruksmetoder, bland annat agroekologiska metoder, i syfte att förbättra markbördigheten, maximera den biologiska mångfalden och effektivisera vattenanvändningen, då detta är centrala faktorer för en tryggare livsmedelsförsörjning. Parlamentet noterar de utmaningar som klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald innebär och deras negativa inverkan på livsmedels- och nutritionstryggheten samt vikten av att få fram de resurser som krävs för anpassning till och begränsning av klimatförändringarna.

95. Europaparlamentet noterar att det finns många agronomiska och agroekologiska metoder som kan vara fördelaktiga för andra klimat och situationer, såsom blandade grödor, polykultur, skogsjordbruk, inbegripet användning av baljväxtträd som är särskilt bra för att ge skugga och skydd för andra grödor och djur och gynna och/eller öka återanvändning och/eller bindning av vatten.

96. Europaparlamentet påpekar att förstörelsen av regnskogar leder till en oåterkallelig förlust av biologisk mångfald och kolsänkor samt av hem och levnadssätt för de ursprungsbefolkningar som lever i skogarna. Parlamentet påminner om att skogar avsevärt bidrar till att uppnå klimatmål och skydda den biologiska mångfalden samt till att stoppa ökenspridning och extrem markerosion. Parlamentet anser att insatserna för bevarande av bland annat skogar, vilda djur samt marina ekosystem och kustekosystem måste stärkas genom regelverk, tillräckliga medel och vetenskapliga uppgifter samt åtföljas av åtgärder för att återställa och förvalta ekosystem.

97. Europaparlamentet begär att kopplingen mellan folkhälsa och biologisk mångfald ska beaktas, i enlighet med One Health-modellen. I detta syfte uppmanar parlamentet EU och alla partnerländer att erkänna och skydda urbefolkningars rätt till sedvanerättsligt ägande och kontroll över sin mark och sina naturresurser i enlighet med FN:s förklaring om urbefolkningars rättigheter och Internationella arbetsorganisationens konvention 169 och att efterleva principen om fritt, på förhand inhämtat och välinformerat samtycke.

98. Europaparlamentet påminner om att ohållbara metoder för en intensifiering av jordbruket är en betydande orsak till förlusten av biologisk mångfald i världen, inbegripet den genetiska utarmningen av grödor och boskapsarter. Parlamentet påminner om att från jord till bord-strategin strävar efter att gradvis fram till 2030 minska den totala användningen och risken med kemiska och farliga bekämpningsmedel i jordbruket och främja alternativa metoder. Parlamentet betonar att en stor del av de farliga ämnena går till fattiga länder. Parlamentet välkomnar därför kommissionens avsikt att lägga fram ett förslag för att få ett slut på denna praxis inom ramen för EU:s kemikaliestrategi för hållbar utveckling. Parlamentet uppmanar dock med kraft kommissionen att främja sökandet efter hållbara och överkomliga alternativ till användningen av dessa bekämpningsmedel för att undvika kraftiga störningar i livsmedelstryggheten i utvecklingsländerna, vilket skulle förvärra hungern bland de mest utsatta befolkningsgrupperna. Parlamentet efterlyser särskilt stöd till utbildning om hållbara växtskyddsmetoder och alternativ till bekämpningsmedel och en minimering av exponeringen för farliga ämnen.

99. Europaparlamentet fördömer EU:s kluvenhet vad gäller bekämpningsmedel, som gör det möjligt för EU-länder att exportera farliga ämnen som är förbjudna i EU. Parlamentet betonar att användningen av vissa bekämpningsmedel inom intensivt jordbruk i utvecklingsländer påverkar hälsan hos arbetstagare och orsakar skador på miljön. Parlamentet efterlyser utbildning om hållbara växtskyddsmetoder samt agroekologiska och ekologiska metoder.

100. Europaparlamentet påminner om att man i de senaste rapporterna har konstaterat att livsmedelssystem bidrar till upp till en tredjedel av utsläppen av växthusgaser, upp till 80 procent av förlusten av biologisk mångfald och användning av upp till 70 procent av sötvattnet. Parlamentet understryker dock att hållbara livsmedelsproduktionssystem bör erkännas som en viktig lösning på dessa befintliga utmaningar och att det är möjligt att föda en växande global befolkning samtidigt som vi skyddar vår planet.

101. Europaparlamentet uppmanar EU att aktivt fullgöra de åtaganden som gjordes under åtgärdsåret för nutrition 2021, särskilt åtagandena från FN:s toppmöte om livsmedelssystem respektive toppmötet om nutrition för tillväxt och spela en central roll i samarbetet med ursprungsbefolkningar i dessa insatser, i linje med sin egen från jord till bord-strategi. Parlamentet välkomnar kommissionens beslut att vara en viktig partner i åtta koalitioner från FN:s toppmöte om livsmedelssystem.

102. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att samarbeta med Afrikanska unionen för att säkerställa större engagemang och investeringar för att ta itu med de pågående nutritionsrelaterade utmaningarna i regionen och stödja Afrikanska unionens år för nutrition: ”Att stärka motståndskraften när det gäller nutrition och livsmedelstrygghet på den afrikanska kontinenten: Stärka jordbruksbaserade livsmedelssystem, hälso- och sjukvårdssystem och sociala trygghetssystem för att påskynda utvecklingen av mänskligt, socialt och ekonomiskt kapital.”

103. Europaparlamentet betonar att digital teknik, smart jordbruk och precisionsjordbruk erbjuder betydande möjligheter för utveckling av hållbara system för jordbruksbaserade livsmedel och för att driva på en rättvis och inkluderande ekonomisk tillväxt i utvecklingsländernas landsbygdsområden.

104. Europaparlamentet pekar på behovet av förbättrad livsmedelsförsörjning och nutrition i utvecklingsländerna genom en hållbar helhetsstrategi för livsmedelssystem. Parlamentet uppmanar kommissionen att anta en inkluderande, multilateral rättighetsbaserad strategi. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att EU i sina investeringar i jordbruk, ekonomisk utveckling, begränsning av och anpassning till klimatförändringar, vatten, sanitet och hygien, hälsosektorn och andra sektorer tar full hänsyn till nutrition genom att redan i planeringsskedet ta med mätbara nutritionsindikatorer.

105. Europaparlamentet betonar att EU måste förespråka mänskliga rättigheter och rätten till mat som en central princip och prioritering för livsmedelssystem, för att garantera de mest marginaliserade gruppernas rätt att få tillgång till näringsrika livsmedel, och erkänner vikten av FN:s förklaring om jordbrukares och andra lantarbetares rättigheter.

106. Europaparlamentet stöder utvecklingen av handelsmöjligheter mellan EU och utvecklingsländer, med potential att främja det lokala jordbruket. Parlamentet påminner om att familjejordbrukare och småbrukare har visat sin förmåga att tillhandahålla diversifierade produkter och öka livsmedelsproduktionen på ett hållbart sätt.

107. Europaparlamentet betonar vikten av att erkänna jordbrukarnas, producentorganisationernas och deras företrädares ledande roll i alla strategier för att förbättra livsmedelstryggheten, och betonar att bildandet av kooperativ och producentgrupper i utvecklingsländerna måste stödjas för att stärka deras kollektiva förmåga att organisera sig själva på ett effektivare sätt, för en gynnsammare ställning i livsmedelskedjorna och en bredare spridning av exportprodukternas mervärde.

108. Europaparlamentet betonar att handelsliberaliseringar skulle kunna få effekter på avskogningen, klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald samt på livsmedelsproduktionen och tillgången till livsmedel. Parlamentet anser att EU:s handels- och investeringspolitik gentemot utvecklingsländerna bör baseras på en handelspolitik som gynnar skydd av skogar och biologisk mångfald samt utveckling av lokalt jordbruk och lokala producenter och jordbrukare, för att främja fullständig livsmedelssuveränitet och minska förekomsten av markrofferi och avskogning till förmån för jordbruksexport.

109. Europaparlamentet anser att EU och medlemsstaterna bör uppmuntra olika initiativ för rättvis handel och integrera miljörelaterade och sociala mål på ett övergripande och heltäckande sätt i alla bestämmelser i alla handelsavtal.

110. Europaparlamentet påminner om att utsädesmångfald är absolut nödvändigt för att jordbruket ska bli motståndskraftigt mot klimatförändringarna. Parlamentet påminner om att egenproducerat utsäde uppskattas stå för över 80 procent av jordbrukarnas totala utsädesbehov i vissa afrikanska länder. Parlamentet uppmanar därför EU att stödja system för immateriella rättigheter i handelsavtal som stärker utvecklingen av lokalt anpassade utsädessorter och egenproducerat utsäde, men att avstå från att påverka reformer av utsädesrätten, särskilt i Afrika, genom antagandet av 1991 års UPOV-bestämmelser i den mån det är oförenligt med bestämmelserna i det internationella fördraget om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk.

111. Europaparlamentet betonar att fiske- och vattenbruksprodukter hör till de hälsosammaste livsmedlen och inverkar minst på den naturliga miljön. Parlamentet konstaterar att de kan bidra till uppnåendet av flera av målen för hållbar utveckling, särskilt mål 2 om att utrota hungern. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att införliva fiskeri- och vattenbruksprodukter i sina strategier för livsmedelstrygghet, även för utvecklingsländerna.

112. Europaparlamentet uppmuntrar EU att fortsätta att arbeta för att slutföra de multilaterala förhandlingarna om fiskerisubventioner inom Världshandelsorganisationen – genomförande av mål 14.6 för hållbar utveckling – för att förbjuda vissa former av fiskesubventioner som bidrar till överkapacitet och överfiske, avskaffa subventioner som bidrar till IUU-fiske och avstå från att införa nya sådana subventioner, i full överensstämmelse med målen i den europeiska gröna given, det 8:e miljöhandlingsprogrammet och Parisavtalet.

113. Europaparlamentet anser att den globala dimensionen i strategin för biologisk mångfald bör stödja rätten till tillräcklig mat, genomföra FN:s förklaring om jordbrukares och andra lantarbetares rättigheter, för att vidta åtgärder för att globalt förbättra jordbruksarbetarnas arbetsförhållanden och inkomsterna för småbrukare som ingår i internationella livsmedelskedjor, och säkerställa att försiktighetsprincipen beaktas i alla livsmedelssäkerhetskrav. Parlamentet uppmanar också EU att anpassa sin handelspolitik till målen i från jord till bord-strategin och i strategin för biologisk mångfald samt till koldioxidneutralitetsmålet i den europeiska gröna given.

114. Europaparlamentet betonar att tredjeländer som agerar på den globala arenan måste dra sitt strå till stacken om hållbarhetsmålen ska kunna uppnås.

115. Europaparlamentet understryker att livsmedel har ett stort värde och inte får förstås som bara en handelsvara, utan som en mänsklig rättighet som måste förverkligas, samt att de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna och externa effekterna måste bedömas bättre och minskas eller utnyttjas efter behov.

116. Europaparlamentet efterlyser förstärkta åtgärder på internationell nivå för att säkerställa att det politiska beslutsfattandet sätter livsmedelstryggheten i centrum, i syfte att undvika livsmedelsbrist och säkra nutritionstrygghet i de mest utsatta länderna.

117. Europaparlamentet efterlyser fortsatta insatser för att säkerställa konsekvens i EU:s politik, i linje med principen om en konsekvent politik för hållbar utveckling. Parlamentet efterlyser eftertryckligen ett säkerställande av att den europeiska exporten inte skadar utvecklingen av lokal produktion och lokala marknader. Parlamentet betonar att EU:s frihandelsavtal inte bör få destabilisera det lokala jordbruket, skada småproducenter eller öka beroendet av livsmedelsimport. Parlamentet efterlyser stöd till lokal produktion och konsumtion, som kan ge nya jobb på det lokala planet, säkerställa rättvisa priser, garantera skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet samt minska ländernas importberoende och sårbarhet för internationella prissvängningar.

118. Europaparlamentet påpekar behovet av tydliga riktlinjer för hur man kan uppnå en konsekvent politik för utveckling på EU-nivå samtidigt som man tar itu med potentiellt motstridiga politiska mål. Parlamentet uppmanar med kraft EU att garantera samstämmighet i den europeiska jordbruks- och handelspolitiken till stöd för livsmedelstrygghet och livsmedelssuveränitet och skydda lokala och regionala marknader.

o

o o

119. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

(1) EUT L 209, 14.6.2021, s. 1.

(2) EGT L 163, 2.7.1996, s. 1.

(3) Antagna texter, P9_TA(2021)0505.

(4) https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2022-0073_SV.html.

(5) EUT C 289, 9.8.2016, s. 71.

(6) EUT C 86, 6.3.2018, s. 10.

(7) EUT C 215, 19.6.2018, s. 10.

(8) Antagna texter, P9_TA(2022)0099.

(9) EUT C 25, 30.1.2008, s. 1.

(10) FAO, The State of World Fisheries and Aquaculture 2020, https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf.

(11) Gemensam workshop IPBES-IPCC, Biodiversity and Climate Change, workshoprapport.

(12) Rapporten The State of Food Security and Nutrition in the World, 2021.

(13) Global Report on Food Crises 2021, uppdatering i september.

(14) Voluntary Guidelines to Support the Progressive Realization of the Right to Adequate Food in the Context of National Food Security.

(15) Rapporten The State of Food Security and Nutrition in the World 2021. https://www.fao.org/3/cb4474en/cb4474en.pdf.

(16) Rapporten The State of Food Security and Nutrition in the World 2021.

(17) Unicefs, WHO:s och Världsbankens gemensamma beräkningar av felnäring hos barn, Levels and trends in child malnutrition, 2021.

(18) FAO, The State of World Fisheries and Aquaculture 2020, https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf.

(19) Global Report on Food Crises 2021.

(20) Livsmedelssuveränitet, definition av Via Campesina: ”folkens rätt till hälsosamma och kulturellt lämpliga livsmedel som produceras med ekologiskt sunda och hållbara metoder och deras rätt att definiera sina egna livsmedels- och jordbrukssystem”. Tryggad livsmedelsförsörjning, definition av FN:s kommitté för global livsmedelstrygghet: ”när alla människor, alltid, har fysisk och ekonomisk tillgång till säkra och näringsrika livsmedel i tillräckliga mängder för att tillgodose sina kostbehov och livsmedelspreferenser för ett aktivt och hälsosamt liv”.

(21) https://www.oxfam.org/en/empowering-women-farmers-end-hunger-and-poverty.

(22) Jones, Andrew D; Creed-Kanashiro, Hilary; Zimmerer, Karl S.; De Haan, Stef; Carrasco, Miluska; Meza, Krysty; Cruz-Garcia, Gisella S.; Tello, Milka; Amaya, Franklin Plasencia; Marin, R Margot och Ganoza, Lizette, 2018, ”Farm-level agricultural biodiversity in the Peruvian Andes is associated with greater odds of women achieving a minimally diverse and micronutrient adequate diet”, Journal of Nutrition 148(10), 1625–1637.