EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 23.5.2022 COM(2022) 630 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Österrike, Polen, Slovenien, Slovakien, Finland



Rapport utarbetad i enlighet med artikel 126.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt



RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Österrike, Polen, Slovenien, Slovakien, Finland



Rapport utarbetad i enlighet med artikel 126.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt 1.Inledning Förfarandet vid alltför stora underskott fastställs i artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (fördraget). Förfarandet beskrivs närmare i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott, som ingår i stabilitets- och tillväxtpakten. Samordnade politiska åtgärder har mildrat covid-19-pandemins inverkan på ekonomin sedan våren 2020. Aktiveringen av stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul sedan mars 2020, tillsammans med den tillfälliga ramen för statligt stöd, har möjliggjort storskaligt finanspolitiskt stöd i alla medlemsstater. Den 23 maj 2022 ansåg kommissionen att villkoren för att behålla den allmänna undantagsklausulen 2023 och att avaktivera den från och med 2024 var uppfyllda. Tidigare politiska rekommendationer Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet medlemsstaterna att vidta alla nödvändiga åtgärder under 2020 och 2021 för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även medlemsstaterna att så snart de ekonomiska förhållandena medgav det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Ett år senare, den 18 juni 2021, antog rådet finanspolitiska rekommendationer för 2022. Dessa rekommendationer kan sammanfattas på följande sätt: Medlemsstater med låg/medelhög skuldsättning bör bedriva eller hålla fast vid en stödjande finanspolitik, medan medlemsstater med hög skuldsättning bör utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens (RRF) för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen och samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Alla medlemsstater bör upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. För att maximera stödet till återhämtningen utan att föregripa den framtida finanspolitiska utvecklingen eller skapa en permanent börda för de offentliga finanserna bör ökningen i nationellt finansierade löpande utgifter hållas under kontroll och begränsas i medlemsstater med hög skuldsättning. Rådet rekommenderade även medlemsstaterna att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet på medellång sikt. Investeringarna bör samtidigt öka för att stärka tillväxtpotentialen. Även i sin rekommendation av den 13 juli 2021 om den ekonomiska politiken i euroområdet gjorde rådet klart att finanspolitiken bör vara fortsatt stödjande i alla medlemsstater i euroområdet under hela 2021. Rådet rekommenderade också att medlemsstaterna i euroområdet ska bedriva en finanspolitik inriktad på att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt, säkerställa en hållbar skuldsättning och öka investeringarna. Den 5 april 2022 efterlyste rådet i sin rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet en fortsatt användning och samordning av nationell finanspolitik i alla medlemsstater för att effektivt stödja en hållbar återhämtning för alla. Medlemsstaterna bör hålla fast vid en finanspolitisk inriktning i hela euroområdet under 2022 som inräknat nationella budgetar och finansieringen från RRF är måttligt stödjande. Dessutom bör medlemsstaterna gradvis lägga om de offentligfinansiella åtgärderna så att de inriktas på investeringar som främjar en hållbar och inkluderande återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen och i detta sammanhang lägga särskild vikt vid budgetåtgärdernas kvalitet. För att återspegla graden av osäkerhet bör medlemsstaterna hålla finanspolitiken flexibel för att kunna reagera på covid-19-pandemins utveckling. Finanspolitiken bör differentieras med hänsyn till styrkan i återhämtningen, så att finanspolitisk hållbarhet säkerställs och investeringarna ökas, samtidigt som man beaktar behovet av att minska skillnaderna. Huvudsakliga uppgifter som ligger till grund för och motiverar denna rapport Enligt uppgifter som validerades av Eurostat den 22 april 2022 överskred underskottet i de offentliga finanserna 2021 fördragets referensvärde på 3 % av BNP i 14 medlemsstater: Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Ungern, Malta, Österrike, Slovenien och Slovakien. Faktiska underskott på över 3 % av BNP för 2021 förefaller vid första anblicken visa att dessa medlemsstater har alltför stora underskott enligt definitionen i artikel 126 i fördraget. Baserat på deras stabilitets- eller konvergensprogram beräknas de offentliga underskotten i Estland, Litauen och Polen överskrida 3 % av BNP under 2022 (detta bekräftas av kommissionens vårprognos för 2022). De underskott för 2022 som beräknas i dessa program förefaller vid första anblicken visa att dessa tre medlemsstater har alltför stora underskott. I Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Ungern, Österrike, Slovenien, Slovakien och Finland låg den offentliga bruttoskulden i slutet av 2021 över referensvärdet på 60 % av BNP. Uppgifterna för 2021 tyder på att Tyskland, Grekland, Österrike och Slovenien iakttog riktmärket för skuldminskning och att Spanien gjorde tillräckliga framsteg mot att nå det. Belgien, Frankrike, Italien, Ungern och Finland iakttog inte riktmärket för skuldminskning 2021. Slovakien överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP i slutet av 2021 efter att ha haft en skuldkvot på under 60 % av BNP under föregående år. Detta förefaller vid första anblicken visa att det i dessa sex medlemsstater (Belgien, Frankrike, Italien, Ungern, Slovakien och Finland) föreligger ett alltför stort underskott på grundval av skuldkriteriet. *** Kommissionen har mot bakgrund av ovanstående utarbetat denna rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget. I rapporten analyseras medlemsstaternas efterlevnad av underskotts- och skuldkriterierna. Det tas hänsyn till alla faktorer av betydelse, inbegripet vederbörlig hänsyn till den allvarliga konjunkturnedgång som orsakats av covid-19-pandemin, de makroekonomiska och budgetmässiga konsekvenserna av Rysslands invasion av Ukraina och huruvida medlemsstaternas politik är i linje med rådets rekommendationer. Redan i sitt meddelande av den 2 mars 2022 meddelade kommissionen att den inte skulle föreslå att nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2022, eftersom covid-19-pandemin fortsätter att ha en extraordinär makroekonomisk och offentligfinansiell effekt som, tillsammans med Rysslands invasion av Ukraina, skapar exceptionell osäkerhet, också när det gäller den detaljerade anpassningen av finanspolitiken. Samtidigt kommer övervakningen av skuld- och underskottsutvecklingen att fortsätta och kommissionen kommer under hösten 2022 att på nytt bedöma om det är lämpligt att föreslå att nya förfaranden vid alltför stora underskott inleds. Tabell 1: Medlemsstaternas läge i förhållande till fördragets referensvärden för underskott och skuldsättning Faktiska underskott som överskrider () eller inte överskrider () 3 % av BNP 2021 Beräknade underskott som överskrider () eller inte överskrider () 3 % av BNP 2022 Skuldkvot som överskrider () eller inte överskrider () 60 % av BNP i slutet av 2021 Belgien    Bulgarien    Tjeckien    Tyskland    Estland    Grekland    Spanien    Frankrike    Italien    Lettland    Litauen    Ungern    Malta    Österrike    Polen    Slovenien    Slovakien    Finland    Anm.: Medlemsstater som inte beaktats i denna rapport Danmark    Irland    Kroatien    Cypern    Luxemburg    Nederländerna    Portugal    Sverige    Rumänien*    (*) Omfattas av ett förfarande vid alltför stora underskott sedan 2020. Källa: Eurostat, kommissionens vårprognos 2022 och stabilitets- och konvergensprogrammen 2022

2.Underskottskriteriet Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Österrike, Polen, Slovenien och Slovakien överskred referensvärdet för underskottet 2021 eller beräknas överskrida det 2022. För alla dessa medlemsstater har överskridandet av referensvärdet 2021 eller det beräknade överskridandet av referensvärdet 2022 skett undantagsvis. Under 2021 berodde dessa stora underskott på den ekonomiska nedgångens effekt på medlemsstaternas offentliga finanser till följd av covid-19-pandemins utbrott och medlemsstaternas samordnade finanspolitiska insatser som svar på detta. Det samordnade finanspolitiska stödet 2020 och 2021 var avgörande för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Under 2022 bidrar de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att dämpa energiprisernas ekonomiska och sociala effekter och att ge humanitärt bistånd till dem som flyr från Ukraina efter Rysslands invasion också till stora beräknade underskott. De offentliga underskotten låg över och inte nära referensvärdet i Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Ungern, Malta, Österrike, Slovenien och Slovakien (se tabell 2). Estland, Litauen och Polen hade underskott i de offentliga finanserna under fördragets referensvärde 2021, men räknar med underskott som ligger över och inte nära 3 % av BNP 2022. Detta bekräftas av kommissionens vårprognos 2022 (kommissionens prognos). De offentliga underskotten i Bulgarien, Tyskland, Grekland, Lettland, Litauen, Österrike och Slovakien beräknas sjunka under 3 % av BNP under 2023 (redan 2022 för Tyskland). Även om deras underskott har legat över 3 % av BNP sedan 2020, förväntas därför de underskott som överskrider referensvärdet vara övergående i den mening som avses i stabilitets- och tillväxtpakten. Dessa underskottsprognoser för 2022 och 2023 omgärdas dock av en exceptionellt hög grad av osäkerhet. Sammanfattningsvis tyder denna inledande analys på att underskottskriteriet inte uppfylls av 17 medlemsstater innan faktorerna av betydelse beaktas: Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Österrike, Polen, Slovenien och Slovakien. Tabell 2: Saldo i de offentliga finanserna Procent av BNP 2018 2019 2020 2021 2022 2023 Belgien –0,9 –2,0 –9,0 –5,5 –5,0 –4,4 Bulgarien 1,7 2,1 –4,0 –4,1 –3,7 –2,4 Tjeckien 0,9 0,3 –5,8 –5,9 –4,3 –3,9 Tyskland 1,9 1,5 –4,3 –3,7 –2,5 –1,0 Estland –0,6 0,1 –5,6 –2,4 –4,4 –3,7 Grekland 0,9 1,1 –10,2 –7,4 –4,3 –1,0 Spanien –2,6 –3,1 –10,3 –6,9 –4,9 –4,4 Frankrike –2,3 –3,1 –8,9 –6,5 –4,6 –3,2 Italien –2,2 –1,5 –9,6 –7,2 –5,5 –4,3 Lettland –0,8 –0,6 –4,5 –7,3 –7,2 –3,0 Litauen 0,5 0,5 –7,3 –1,0 –4,6 –2,3 Ungern –2,1 –2,1 –7,8 –6,8 –6,0 –4,9 Malta 2,1 0,6 –9,5 –8,0 –5,6 –4,6 Österrike 0,2 0,6 –8,0 –5,9 –3,1 –1,5 Polen –0,2 –0,7 –6,9 –1,9 –4,0 –4,4 Slovenien 0,7 0,4 –7,8 –5,2 –4,3 –3,4 Slovakien –1,0 –1,3 –5,5 –6,2 –3,6 –2,6 Finland –0,9 –0,9 –5,5 –2,6 –2,2 –1,7 Anm.: Medlemsstater som inte beaktats i denna rapport Danmark 0,8 4,1 –0,2 2,3 0,9 0,6 Irland 0,1 0,5 –5,1 –1,9 –0,5 0,4 Kroatien 0,0 0,2 –7,3 –2,9 –2,3 –1,8 Cypern –3,6 1,3 –5,8 –1,7 –0,3 –0,2 Luxemburg 3,0 2,3 –3,4 0,9 –0,1 0,1 Nederländerna 1,4 1,7 –3,7 –2,5 –2,7 –2,1 Portugal –0,3 0,1 –5,8 –2,8 –1,9 –1,0 Sverige 0,8 0,6 –2,7 –0,2 –0,5 0,5 Rumänien* –2,8 –4,3 –9,3 –7,1 –7,5 –6,3 (*) Omfattas av ett förfarande vid alltför stora underskott sedan 2020. Källa: Eurostat, Europeiska kommissionens vårprognos 2022 3.Skuldkriteriet Bland de länder som diskuteras i denna rapport överskred den offentliga bruttoskulden 60 % av BNP i elva medlemsstater i slutet av 2021: Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Ungern, Österrike, Slovenien, Slovakien och Finland (se tabell 3). Jämfört med föregående år minskade den offentliga skuldkvoten i alla dessa medlemsstater utom i Tyskland och Slovakien. Uppgifter visar att riktmärket för skuldminskning för 2021 iakttogs av Tyskland, Grekland, Österrike och Slovenien (se tabell 4). Det iakttogs inte i Belgien, Frankrike, Italien, Ungern och Finland. Riktmärket för skuldminskning beräknas för en treårsperiod som kan vara framåtblickande (t–1 till t+1) eller bakåtblickande (t–3 till t–1) och rensas för konjunktureffekter. Även om riktmärket för skuldminskning inte kan beräknas på ett meningsfullt sätt för Slovakien förväntas skuldkvoten minska till under 60 % av BNP redan 2023. Spanien, som omfattas av en övergångsregel för skuldkriteriet, har gjort tillräckliga framsteg mot att nå riktmärket för skuldminskning 2021, eftersom förändringen i dess strukturella saldo överskred den minsta linjära strukturella anpassning som krävs (se tabell 5 och respektive noter). Sammanfattningsvis tyder analysen således på att skuldkriteriet uppfylls av Tyskland, Grekland, Spanien, Österrike, Slovenien och Slovakien, medan det inte uppfylls av Belgien, Frankrike, Italien, Ungern och Finland innan faktorerna av betydelse beaktas. Trots detta anser kommissionen, i enlighet med sitt meddelande av den 2 mars 2022, i sin bedömning av alla faktorer av betydelse, att uppnåendet av riktmärket för skuldminskning skulle innebära en alltför krävande tidigarelagd budgetansträngning som riskerar att äventyra tillväxten. Kommissionen anser därför att det med hänsyn till de rådande exceptionella ekonomiska omständigheterna inte är berättigat att kräva efterlevnad av riktmärket för skuldminskning. Tabell 3: Offentlig skuld Procent av BNP 2018 2019 2020 2021 2022 2023 Belgien 99,8 97,7 112,8 108,2 107,5 107,6 Bulgarien 22,1 20,0 24,7 25,1 25,3 25,6 Tjeckien 32,1 30,1 37,7 41,9 42,8 44,0 Tyskland 61,2 58,9 68,7 69,3 66,4 64,5 Estland 8,2 8,6 19,0 18,1 20,9 23,5 Grekland 186,4 180,7 206,3 193,3 185,7 180,4 Spanien 100,5 98,3 120,0 118,4 115,1 113,7 Frankrike 97,8 97,4 114,6 112,9 111,2 109,1 Italien 134,4 134,1 155,3 150,8 147,9 146,8 Lettland 37,1 36,7 43,3 44,8 47,0 46,5 Litauen 33,7 35,9 46,6 44,3 42,7 43,1 Ungern 69,1 65,5 79,6 76,8 76,4 76,1 Malta 43,7 40,7 53,4 57,0 58,5 59,5 Österrike 74,1 70,6 83,3 82,8 80,0 77,5 Polen 48,8 45,6 57,1 53,8 50,8 49,8 Slovenien 70,3 65,6 79,8 74,7 74,1 72,7 Slovakien 49,6 48,1 59,7 63,1 61,7 58,3 Finland 59,8 59,6 69,0 65,8 65,9 66,6 Anm.: Medlemsstater som inte beaktats i denna rapport Danmark 34,0 33,6 42,1 36,7 34,9 33,9 Irland 63,1 57,2 58,4 56,0 50,3 45,5 Kroatien 73,3 71,1 87,3 79,8 75,3 73,1 Cypern 98,4 91,1 115,0 103,6 93,9 88,8 Luxemburg 20,8 22,3 24,8 24,4 24,7 25,1 Nederländerna 52,4 48,5 54,3 52,1 51,4 50,9 Portugal 121,5 116,6 135,2 127,4 119,9 115,3 Sverige 38,9 34,9 39,6 36,7 33,8 30,5 Rumänien* 34,7 35,3 47,2 48,8 50,9 52,6 (*) Omfattas av ett förfarande vid alltför stora underskott sedan 2020. Källa: Eurostat, Europeiska kommissionens vårprognos 2022

Tabell 4: Avvikelse från riktmärket för skuldminskning1 En negativ avvikelse innebär efterlevnad av riktmärket för skuldminskning Procent av BNP 2018 2019 2020 2021 2022 2023 Belgien 0,1 –0,4 5,6 2,9 –0,1 2,9 Tyskland –6,4 Skuld < 60 % e.t.2 –2,8 –3,1 –2,8 Grekland Övergångsregeln för skuldkriteriet 5,0 –1,3 0,2 –1,3 Frankrike Övergångsregeln för skuldkriteriet 1,4 0,9 1,4 Italien 6,9 6,9 9,2 4,4 2,1 4,4 Ungern –3,7 –5,3 3,6 0,3 –1,4 0,3 Österrike –5,8 –6,0 2,8 –2,3 –3,3 –2,3 Slovenien Övergångsregeln för skuldkriteriet –7,2 1,9 –1,8 0,2 –1,8 Slovakien Skuld < 60 % e.t.2 Skuld < 60 % Finland Skuld < 60 % e.t.2 0,4 0,4 –0,2 Anm.: Medlemsstater som inte beaktats i denna rapport Kroatien –4,6 –3,8 –2,4 –5,5 –6,2 –5,5 Cypern Övergångsregeln för skuldkriteriet –3,3 –5,3 –10,8 –10,6 –10,8 Portugal Övergångsregeln för skuldkriteriet –0,2 –5,5 –8,3 –5,5 Källa: Kommissionens vårprognos 2022 och egna beräkningar. 1 Riktmärket för skuldminskning för medlemsstater med skulder på över 60 % av BNP beräknas för en treårsperiod som kan vara framåtblickande (t–1 till t+1) eller bakåtblickande (t–3 till t–1) och rensas för konjunktureffekter. I tabellen visas skillnaden mellan skuldkvoten och riktmärket för skuldminskning. Om skillnaden är negativ uppfyller den beräknade skuldkvoten riktmärket för skuldminskning. I sådana fall minskade differentialen med avseende på referensvärdet under en treårsperiod (framåt- eller bakåtblickande) med i genomsnitt minst en tjugondel. 2 Riktmärket för skuldminskning är inte relevant under det första året då en medlemsstats skuld ökar till över 60 % av BNP, eftersom varken bakåt- eller framåtblickande riktmärken kan beräknas på ett meningsfullt sätt. Tabell 5: Efterlevnad av övergångsregeln för skuldkriteriet Nödvändig minsta linjära strukturella anpassning3 Förändring i det strukturella saldot3 Avvikelse från riktmärket för skuldminskning4 2018 2019 2020 2021 2019 2020 2021 2021 2022 2023 Spanien Underskottsförfarandet1 –1,3 –1,9 –5,5 –1,1 –0,4 0,4 e.r. 2 –5,6 1,5 Källa: Kommissionens vårprognos 2022 och egna beräkningar. 1 Omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott. 2Spanien korrigerade sitt alltför stora underskott 2018 och befann sig fram till slutet av 2021 därför fortfarande i en övergångsperiod, dvs. bedömningen görs inte utifrån riktmärket för skuldminskning, utan på grundval av en minsta linjär strukturanpassning. 3 Tillämpligt under övergångsperioden på tre år efter korrigeringen av det alltför stora underskottet, för förfaranden vid alltför stora underskott som pågick i november 2011. Den minsta linjära strukturella anpassningen anger den kvarstående årliga strukturanpassning under övergångsperioden som skulle säkerställa att medlemsstaterna uppnår riktmärket för skuldminskning vid utgången av de tre åren. Om det strukturella saldots förändring överstiger den nödvändiga minsta linjära strukturanpassningen följer medlemsstaten övergångsregeln för skuldkriteriet. 4 Riktmärket för skuldminskning för medlemsstater med skulder på över 60 % av BNP beräknas för en treårsperiod som kan vara framåtblickande (t–1 till t+1) eller bakåtblickande (t–3 till t–1) och rensas för konjunktureffekter. I tabellen visas skillnaden mellan skuldkvoten och riktmärket för skuldminskning. Om skillnaden är negativ uppfyller den beräknade skuldkvoten riktmärket för skuldminskning. I sådana fall minskar differentialen med avseende på referensvärdet under en treårsperiod (framåt- eller bakåtblickande) med i genomsnitt minst en tjugondel. 4.Faktorer av betydelse I artikel 126.3 i fördraget föreskrivs att kommissionen i sin rapport även ska ”beakta huruvida underskottet i den offentliga sektorn överstiger utgifterna för de offentliga investeringarna samt alla övriga faktorer av betydelse, inbegripet medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge på medellång sikt”. Dessa faktorer beskrivs närmare i artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1467/97, där det fastställs att ”eventuella andra faktorer som enligt den berörda medlemsstaten har betydelse för en samlad bedömning av om underskotts- och skuldkriterierna uppfylls och som medlemsstaten har förelagt rådet och kommissionen” ska beaktas. Särskilt anges i den artikeln att även skuldställningen på medellång sikt kan betraktas som en faktor av betydelse. Utöver de övergripande relevanta faktorerna (avsnitt 4.1) beaktas därför landsspecifika relevanta faktorer. Det handlar bland annat om det ekonomiska läget på medellång sikt, det budgetmässiga läget på medellång sikt (inklusive offentliga investeringar), skuldställningen på medellång sikt, om medlemsstaten upplever makroekonomisk obalans eller alltför stor makroekonomisk obalans och alla andra faktorer av betydelse som medlemsstaterna har fört fram. När det gäller uppfyllandet av underskottskriteriet fastställs i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1467/97 att faktorer av betydelse endast får beaktas under de steg som föregår ett beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott på grundval av underskottskriteriet om a)den offentliga skuldkvoten inte överstiger referensvärdet på 60 %, eller b)om den visserligen gör det men det dubbla villkoret samtidigt är uppfyllt – dvs. underskottet ligger nära referensvärdet och överskridandet är tillfälligt. Av de medlemsstater vars underskott låg över referensvärdet för underskott 2021, eller beräknas ligga över detta värde 2022, låg skuldkvoten i följande sju medlemsstater inte över referensvärdet på 60 %: Bulgarien, Tjeckien, Estland, Lettland, Litauen, Malta och Polen. I de återstående 10 medlemsstater som låg över referensvärdet på 3 % av BNP – dvs. Belgien, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Ungern, Österrike, Slovenien och Slovakien – låg skuldkvoten över referensvärdet på 60 % av BNP och det dubbla villkoret för att ta hänsyn till faktorer av betydelse har inte uppfyllts. Underskotten låg inte (eller förväntas inte ligga) nära referensvärdet i dessa 10 medlemsstater. För Belgien, Spanien, Frankrike, Italien, Ungern och Slovenien förväntas överskridandet av referensvärdet inte heller vara övergående. För dessa 10 medlemsstater kan därför faktorer av betydelse inte beaktas under de steg som föregår ett beslut om förekomst av ett alltför stort underskott på grundval av underskottskriteriet. När det gäller det faktum att Belgien, Frankrike, Italien, Ungern och Finland inte förefaller uppfylla skuldkriteriet fastställs i artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1467/97 att faktorer av betydelse alltid ska beaktas vid bedömningen av om skuldkriteriet uppfylls, oavsett överskridandets storlek. De olika faktorer som är av betydelse diskuteras nedan, även om de inte kan beaktas under de steg som leder fram till beslutet om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av underskottskriteriet. 4.1.Övergripande faktorer av betydelse En faktor som är viktig att ta hänsyn till rörande alla medlemsstater som behandlas i denna rapport är den inverkan som covid-19-pandemin och de finanspolitiska svaren på denna har haft på ekonomier och budgetar. Pandemin och den allvarliga konjunkturnedgång som den har orsakat ledde till att den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten aktiverades och till att rådet i sina rekommendationer av den 13 och den 20 juli 2020 uppmanade samtliga medlemsstater att vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen.

Utbrottet av covid-19-pandemin i mars 2020 orsakade en folkhälsokris som i sin tur har lett till en kraftig konjunkturnedgång som bara delvis har mildrats av effekten av automatiska stabilisatorer. Medlemsstaterna var tvungna att hantera den akuta folkhälsokrisen, hjälpa hushåll och företag samt stötta sina ekonomier mer allmänt. De har även infört betydande likviditetsstödjande åtgärder och statliga garantier. Det kraftfulla finanspolitiska stödet på nationell nivå och EU-nivå stödde förbättringen av de ekonomiska villkoren under 2021. Enligt de senaste uppgifterna beräknas det kumulerade finanspolitiska stödet i unionen 2020–2021 ha uppgått till 11,6 % av BNP (och till 11,9 % av BNP i euroområdet). Den finanspolitiska inriktningen i EU som helhet – inklusive offentliga utgifter som finansieras genom bidrag från RRF och andra EU-medel – beräknas ha varit expansiv med 0,1 % av BNP 2020 och 0,9 % 2021. Rysslands invasion av Ukraina sedan februari 2022 innebär dessutom att de ekonomiska och budgetmässiga utsikterna för 2022 och därefter är föremål för extraordinär ekonomisk osäkerhet. Miljontals människor har flytt från sitt land till säkerhet, vilket kräver stöd från medlemsstaternas sociala system, utbildningssystem och hälso- och sjukvårdssystem. Betydligt högre energi-, råvaru- och livsmedelspriser och ökande försörjningsavbrott påverkar också de makroekonomiska förhållandena. Alla dessa faktorer tillsammans med ökade kostnader för försvarsutgifter sätter press på de offentliga finanserna. 4.2.Landsspecifika faktorer av betydelse I detta avsnitt görs en bedömning av landsspecifika faktorer. Dessa faktorer inbegriper det makroekonomiska och budgetmässiga läget på medellång sikt (inbegripet offentliga investeringar, tabell 6), skuldställningen på medellång sikt, huruvida medlemsstaten upplever makroekonomiska obalanser eller alltför stora makroekonomiska obalanser, och eventuella andra faktorer av betydelse som förts fram av medlemsstaterna i enlighet med artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1467/97. De landsspecifika avsnitten innehåller grundläggande information om det makroekonomiska läget på medellång sikt, inbegripet om tillväxtbidragen, medan utförligare information om den makroekonomiska utvecklingen går att hitta i kommissionens prognos. Mer information om de budgetåtgärder och den skuldhållbarhetsanalys som diskuteras beträffande varje medlemsstat ingår i kommissionens rekommendationer till rådets rekommendationer som innehåller yttranden om 2022 års stabilitets- eller konvergensprogram och tillhörande statistiska tabeller över de offentliga finanserna samt i 2022 års landsrapporter. Skuldhållbarhetsanalysen har uppdaterats jämfört med 2021 års rapport om de offentliga finansernas hållbarhet genom att återspegla kommissionens prognos. Kriget har dramatiskt förändrat lägesbilden då det lett till förnyade störningar i det globala utbudet, vilket har underblåst ytterligare pristryck på råvaror och ökat osäkerheten. Enligt kommissionens prognos kommer BNP i fasta priser i EU att minska från uppskattningsvis 5,4 % under 2021 till 2,7 % under 2022 och 2,3 % under 2023. Inflationen beräknas bli högre och förbli hög längre än väntat, till följd av ökade råvarupriser och ett ökat pristryck. Under 2021 minskade det offentliga underskottet för EU och euroområdet som helhet till 4,7 % av BNP respektive 5,1 % av BNP (en minskning med cirka 2 procentenheter av BNP i båda fallen). Det beräknas fortsätta att minska till 3,6 % respektive 3,7 % av BNP under 2022 för EU respektive euroområdet som helhet, och minska ytterligare under 2023 till 2,5 % av BNP. Minskningen av underskottet under 2021 berodde främst på den ekonomiska återhämtningen och avvecklingen av en stor del av det diskretionära politiska stöd som aktiverades för att bekämpa effekterna av covid-19-pandemin. Dessutom var intäktsutvecklingen gynnsam under 2021. De enda medlemsstater, av dem som behandlas i denna rapport, för vilka underskottskvoten inte minskade under 2021 var Bulgarien, Tjeckien, Lettland och Slovakien, eftersom åtgärder för att stödja ekonomin under covid-19-krisen kvarstod. Bland de medlemsstater som tas upp i denna rapport beräknas underskottskvoten 2022 att öka för Estland, Litauen och Polen, främst till följd av ytterligare utgifter för åtgärderna för att mildra effekterna av höjda energipriser och kostnaderna för att bistå personer fördrivna från Ukraina. Till följd av trenden av ett minskande underskott och den ekonomiska återhämtningen förväntas den offentliga skulden minska under prognosperioden för EU och euroområdet som helhet. Skuldkvoten i EU minskade från 91,7 % under 2020 till 89,7 under 2021 (99,2 % respektive 97,4 % för euroområdet) och beräknas minska ytterligare till 87,1 % och 85,2 % under 2022 och 2023 (94,7 % respektive 92,7 % för euroområdet). Av de medlemsstater som beaktas i denna rapport minskade inte den offentliga skuldkvoten under 2021 för Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Lettland, Malta och Slovakien. Tabell 6: Offentliga investeringar Procent av BNP 2018 2019 2020 2021 2022 2023 Belgien 2,6 2,6 2,7 2,7 2,8 2,8 Bulgarien 3,1 3,3 3,8 3,3 5,0 5,4 Tjeckien 4,1 4,4 4,9 4,7 4,9 5,2 Tyskland 2,4 2,4 2,6 2,5 2,7 2,8 Estland 5,3 5,0 5,8 5,7 6,3 6,8 Grekland 3,2 2,5 3,1 3,6 4,8 4,8 Spanien 2,1 2,1 2,6 2,7 2,7 2,6 Frankrike 3,4 3,7 3,7 3,6 3,6 3,6 Italien 2,1 2,3 2,6 2,9 3,2 3,7 Lettland 5,6 5,1 5,7 5,2 6,1 5,8 Litauen 3,2 3,1 4,1 3,2 3,7 3,3 Ungern 5,8 6,2 6,4 5,8 5,4 5,9 Malta 3,2 3,8 4,5 4,2 4,1 4,2 Österrike 3,1 3,1 3,3 3,5 3,7 3,3 Polen 4,7 4,3 4,5 4,1 4,2 3,9 Slovenien 3,7 3,8 4,1 4,7 5,7 6,3 Slovakien 3,7 3,6 3,5 3,2 4,2 5,1 Finland 4,3 4,4 4,9 4,1 4,4 4,5 Anm.: Medlemsstater som inte beaktats i denna rapport Danmark 3,4 3,2 3,6 3,5 3,5 3,8 Irland 2,0 2,3 2,3 2,0 2,3 2,3 Kroatien 3,5 4,3 5,6 4,8 5,3 5,7 Cypern 4,9 2,5 2,8 2,7 2,7 2,6 Luxemburg 3,9 4,1 4,7 4,0 4,1 4,2 Nederländerna 3,4 3,4 3,6 3,3 3,3 3,4 Portugal 1,8 1,8 2,2 2,5 3,1 3,4 Sverige 4,9 4,9 5,0 4,8 4,8 4,8 Rumänien* 2,7 3,5 4,6 4,2 5,9 6,0 (*) Omfattas av ett förfarande vid alltför stora underskott sedan 2020. Källa: Eurostat, Europeiska kommissionens vårprognos 2022 4.2.1.Belgien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 5,7 % 2020 växte ekonomin med 6,2 % under 2021 och förväntas växa med 2 % under 2022 och 1,8 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av investeringar och privat konsumtion. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 9 % av BNP 2020 till 5,5 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 5 % och 4,4 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 2,7 % av BNP under 2020 förblev de offentliga investeringarna stabila under 2021 och beräknas öka till 2,8 % av BNP under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 11,3 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Belgien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Belgiens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –2,4 % av BNP. Belgien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till ekonomiska aktiviteter från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen 2022. Belgien planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,1 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen av de offentliga utgifterna till följd av den automatiska indexeringen av löner och sociala förmåner i den offentliga sektorn, och i mindre utsträckning till följd av högre offentlig konsumtion av varor och tjänster, beräknas också öka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter (netto). Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte helt av kompensationsåtgärder.

Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 97,7 % i slutet av 2019 till 112,8 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 108,2 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 107,5 % och 107,6 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den tioåriga grundprognosen kommer den offentliga skuldkvoten att ligga kvar på omkring 108 % av BNP fram till 2026. Från och med 2027 skulle dock skuldkvoten börja öka för att nå 117 % av BNP under 2032. Utgångsläget för skuldutvecklingen är känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, finns det en betydande sannolikhet för att skuldkvoten skulle bli högre 2026 än 2021. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan förlängningen av skuldernas löptid under de senaste åren, relativt stabila finansieringskällor (med en diversifierad och stor investerarbas), att hela den offentliga skulden är denominerad i euro och att lånekostnaderna är historiskt låga. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör å andra sidan andelen kortfristiga skulder, höga och förväntade ökade bruttofinansieringsbehov, den stora andel av den offentliga skulden som innehas av utländska personer och bristen på finanspolitisk samordning mellan de olika offentliga nivåerna, där flera av de federala enheterna uppvisar särskilda sårbarheter. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: Den 9 maj 2022 förde Belgien fram ytterligare faktorer av betydelse som inte nämnts ovan. Närmare bestämt understryker landet att kostnaderna för krisstöd och återuppbyggnad i samband med de översvämningar som drabbade landet i juli 2021 beräknas uppgå till 0,4 % av BNP under 2021 och till 0,1 % av BNP under 2022. Belgien hänvisar också till en nyligen antagen arbetsmarknadsreform som syftar till att förbättra utbildning och kompetens, göra det lättare att förena privatliv och yrkesliv och underlätta övergångar mellan olika arbeten, och som skulle kunna bidra till att öka sysselsättningsgraden. Slutligen nämns regeringens avsikt att genomföra flera strukturreformer som potentiellt kan förbättra situationen vad gäller de offentliga finanserna, bland annat genom att reformera pensions- och skattesystemen, genomföra utgiftsöversyner och öka de offentliga investeringarna. 4.2.2.Bulgarien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 4,4 % 2020 växte ekonomin med 4,2 % under 2021 och förväntas växa med 2,1 % under 2022 och 3,1 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2022. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Underskottet i de offentliga finanserna ökade från 4 % av BNP under 2020 till 4,1 % av BNP under 2021. Det beräknas uppgå till 3,7 % och 2,4 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 3,8 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 3,3 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 5 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 14,9 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Bulgarien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Bulgariens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –3,4 % av BNP. Bulgarien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 1,1 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 1,1 procentenheter av BNP 2022. Bulgarien planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,2 procentenheter av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 procentenheter av BNP). Ändringar av pensionssystemet (0,6 %) och löneökningar (0,3 % av BNP) beräknas också bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. På grundval av kommissionens aktuella beräkningar har Bulgarien därför inte tillräckligt stor kontroll över ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna under 2022. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 20 % i slutet av 2019 till 24,7 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 25,1 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 25,3 % och 25,6 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Bulgarien förde fram den 10 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.3.Tjeckien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 5,8 % 2020 växte ekonomin med 3,3 % under 2021 och förväntas växa med 1,9 % under 2022 och 2,7 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2023. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Underskottet i de offentliga finanserna ökade från 5,8 % av BNP under 2020 till 5,9 % av BNP under 2021. Det beräknas uppgå till 4,3 % och 3,9 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 4,9 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 4,7 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 4,9 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 14,3 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Tjeckien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Tjeckiens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att generellt sett vara neutral med +0,1 % av BNP. Tjeckien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 1 procentenhet av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,6 procentenheter 2022. Tjeckien planerar därför inte att bevara nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,03 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,4 % av BNP). Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 30,1 % i slutet av 2019 till 37,7 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 41,9 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 42,8 % och 44 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Tjeckien förde fram den 11 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.4.Tyskland Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 4,6 % 2020 växte ekonomin med 2,9 % under 2021 och förväntas växa med 1,6 % under 2022 och 2,4 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2023. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 4,3 % av BNP 2020 till 3,7 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 2,5 % och 1 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 2,6 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 2,5 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 2,7 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 11,8 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Tyskland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Tysklands stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –1,6 % av BNP i enlighet med rådets rekommendationer. Tyskland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas förbli stabilt jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Tyskland planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,7 procentenheter av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 procentenheter av BNP). Ytterligare utgifter för den gröna omställningen (0,2 av BNP) beräknas också bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 58,9 % i slutet av 2019 till 68,7 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 69,3 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 66,4 % och 64,5 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på låga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Bedömning enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser: Tyskland har obalanser i den mening som avses i förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med ett ihållande stort överskott i bytesbalansen, vilket återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparande, och har gränsöverskridande betydelse. Framöver kommer återhämtnings- och resiliensplanen att göra det möjligt att korrigera obalanser och hantera behoven av investeringar och reformer. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Tyskland förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.5.Estland Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 3 % 2020 växte ekonomin med 8,3 % under 2021 och förväntas växa med 1 % under 2022 och 2,4 % under 2023. Tillväxten under 2022 drivs i huvudsak av nettoexport och privat konsumtion. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 5,6 % av BNP 2020 till 2,4 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,4 % och 3,7 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 5,8 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 5,7 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 6,3 % av BNP under 2022. Detta är högre än det offentliga underskottet under 2021 och 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 11,5 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Estland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Estlands stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –2,4 % av BNP i enlighet med rådets rekommendation. Estland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,1 procentenhet jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Estland planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar, bland annat, ökning av löner och sociala transfereringar, de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,4 % av BNP). Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 8,6 % i slutet av 2019 till 19 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 18,1 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 20,9 % och 23,5 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på låga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Estland förde fram den 6 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.6.Grekland Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 9 % 2020 växte ekonomin med 8,3 % under 2021 och förväntas växa med 3,5 % under 2022 och 3,1 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av investeringar och privat konsumtion. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2022. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 10,2 % av BNP 2020 till 7,4 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,3 % och 1 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 3,1 % av BNP under 2020 ökade de offentliga investeringarna till 3,6 % av BNP under 2021 och beräknas öka ytterligare till 4,8 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 26,4 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Grekland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Greklands stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –3,3 % av BNP. Grekland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Grekland planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,6 procentenheter av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 procentenheter av BNP). Ytterligare utgifter för pensioner och sociala förmåner (0,6 av BNP) beräknas också bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder inte helt av kompensationsåtgärder. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 180,7 % i slutet av 2019 till 206,3 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 193,3 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 185,7 % och 180,4 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Grekland står under förstärkt övervakning.Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den tioåriga grundprognosen kommer den offentliga skuldkvoten att minska under perioden till runt 131 % av BNP 2032. Skuldutvecklingen är mycket känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, är det sannolikt att skulden inte kommer stabiliseras fram till 2026 och det råder stor osäkerhet kring referensscenariot. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan den stora andelen skulder som innehas av officiella långivare till låga räntor och skuldens särskilt långa löptidsstruktur jämfört med jämförbara länder. Skuldens valutadenominering och de historiskt låga kostnaderna för lånefinansiering bidrar också till att minska riskerna. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör å andra sidan de statliga garantier som nyligen beviljats, även i samband med covid-19-krisen. Betydande risker kopplade till ansvarsförbindelser som härrör från den höga andelen nödlidande lån i banksektorn och kostnaderna i samband med pågående rättsliga förfaranden mot staten medför också offentligfinansiella risker. Bedömning enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser: Grekland har alltför stora obalanser i den mening som avses i förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med hög offentlig skuldsättning, ofullständig extern ombalansering och en hög andel nödlidande lån mot en bakgrund av låg potentiell tillväxt och hög arbetslöshet. Framöver kommer återhämtnings- och resiliensplanen att göra det möjligt att korrigera obalanser och hantera behoven av investeringar och reformer. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Grekland förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt.

4.2.7.Spanien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 10,8 % 2020 växte ekonomin med 5,1 % under 2021 och förväntas växa med 4 % under 2022 och 3,4 % under 2023. Tillväxten under 2022 drivs i huvudsak av nettoexport och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2023. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 10,3 % av BNP 2020 till 6,9 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,9 % och 4,4 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 2,6 % av BNP under 2020 ökade de offentliga investeringarna till 2,7 % av BNP under 2021 och beräknas förbli stabila under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 12,8 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Spanien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Spaniens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –2,2 % av BNP. Spanien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,9 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Spanien planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,3 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP), medan den högre prisökningstakten i konsumentledet jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022 genom att öka utgifterna för offentlig konsumtion av varor och tjänster. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder inte helt av kompensationsåtgärder. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 98,3 % i slutet av 2019 till 120 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 118,4 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 115,1 % och 113,7 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den 10-åriga grundprognosen skulle den offentliga skuldkvoten öka något till omkring 116 % av BNP fram till 2032. Skuldutvecklingen är känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, finns det en betydande sannolikhet för att skuldkvoten skulle bli högre 2026 än 2021. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan förlängningen av skuldernas löptid under de senaste åren, relativt stabila finansieringskällor (med en diversifierad och stor investerarbas), skuldens denominerade valuta och de historiskt låga lånekostnaderna. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör å andra sidan andelen kortfristiga skulder, statliga garantier till företag och egenföretagare under covid-19-krisen och ansvarsförbindelser kopplade till banksektorn. Bruttofinansieringsbehoven beräknas öka. Bedömning enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser: Spanien har obalanser i den mening som avses i förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med den fortsatt höga offentliga och privata skuldsättningen, mot en bakgrund av hög arbetslöshet, och har gränsöverskridande relevans. Framöver kommer återhämtnings- och resiliensplanen att göra det möjligt att korrigera obalanser och hantera behoven av investeringar och reformer. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Spanien förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.8.Frankrike Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 7,9 % 2020 växte ekonomin med 7 % under 2021 och förväntas växa med 3,1 % under 2022 och 1,8 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2022. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 8,9 % av BNP 2020 till 6,5 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,6 % och 3,2 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha stannat kvar på 3,7 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 3,6 % av BNP under 2021 och beräknas förbli stabila under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 10,4 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Frankrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –1,7 % av BNP. Frankrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas minska med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Denna minskning 2022 beror på det tidigarelagda ekonomiska stödet från RRF under 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen 2022. Frankrike planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Andra löpande utgiftsåtgärder är de som föreslås i Plan de Résilience économique et sociale för att hantera de ekonomiska konsekvenserna av konflikten i Ukraina, såsom direkta subventioner till särskilda sektorer (0,1 % av BNP) och löneökningar för offentliganställda (0,1 % av BNP). På inkomstsidan beräknas sänkningen av bolagsskattesatsen (0,1 % av BNP) och av bostadsskatterna (0,1 % av BNP) också bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Den högre prisökningstakten i konsumentledet jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022 genom att öka utgifterna för offentlig konsumtion och sociala förmåner. Enligt kommissionens prognos motsvaras dessa åtgärder och drivkrafter för högre utgifter inte helt av kompensationsåtgärder. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 97,4 % i slutet av 2019 till 114,6 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 112,9 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 111,2 % och 109,1 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den tioåriga grundprognosen kommer den offentliga skuldkvoten överlag att stabiliseras under de kommande tio åren, men förbli på en hög nivå. Skuldutvecklingen är känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, finns det en betydande sannolikhet för att skuldkvoten skulle bli högre 2026 än 2021. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan förlängningen av skuldernas löptid under de senaste åren, relativt stabila finansieringskällor (med en diversifierad och stor investerarbas), och de historiskt låga lånekostnaderna. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör å andra sidan andelen kortfristiga skulder, den förväntade ökningen av bruttofinansieringsbehoven på medellång sikt och riskerna kopplade till ansvarsförbindelser som härrör från den privata sektorn, bland annat genom ett eventuellt förverkligande av statliga garantier som beviljats företag och egenföretagare under covid-19-krisen. Bedömning enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser: Frankrike har obalanser i den mening som avses i förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med hög offentlig skuldsättning och svag konkurrenskraft, som har gränsöverskridande betydelse, mot en bakgrund av låg produktivitetstillväxt. Framöver kommer återhämtnings- och resiliensplanen att göra det möjligt att korrigera obalanser och hantera behoven av investeringar och reformer. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: Den 9 maj 2022 förde Frankrike fram ytterligare faktorer av betydelse som inte nämnts ovan. Närmare bestämt hävdar de franska myndigheterna att från och med 2023 kommer de reformer av ramen för styrningen av de offentliga finanserna som nyligen antagits, inbegripet införandet av en flerårig utgiftsregel och det franska finanspolitiska rådets utökade ansvar, att möjliggöra en effektiv kontroll av de offentliga utgifterna och en gradvis återgång till balans i de offentliga finanserna. 4.2.9.Italien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 9 % 2020 växte ekonomin med 6,6 % under 2021 och förväntas växa med 2,4 % under 2022 och 1,9 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2023. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 9,6 % av BNP 2020 till 7,2 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 5,5 % och 4,3 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 2,6 % av BNP under 2020 ökade de offentliga investeringarna till 2,9 % av BNP under 2021 och beräknas öka ytterligare till 3,2 % av BNP under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 14,1 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Italien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Italiens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –2,7 % av BNP. Italien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,9 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Italien planerar därför att bevara nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,2 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Ökningen av de löpande utgifterna återspeglar också högre utgifter för ersättningar till offentliganställda till följd av förnyelsen av offentliga kontrakt för perioden 2019–2021, där en betydande del (motsvarande ¼% av BNP) kommer att bokföras 2022, samtidigt som ytterligare medel också budgeteras för hälso- och sjukvårdssektorn (0,1 % av BNP). På inkomstsidan beräknas sänkningen av inkomstskatterna för privatpersoner och den regionala produktionsskatten (0,4 % av BNP) också bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. På grundval av kommissionens aktuella beräkningar begränsar Italien därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande nettoutgifter under 2022.

Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 134,1 % i slutet av 2019 till 155,3 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 150,8 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 147,9 % och 146,8 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den tioåriga grundprognosen skulle den offentliga skuldkvoten stabiliseras under de kommande fem åren. Från och med 2027 skulle dock skuldkvoten börja öka för att nå runt 155 % av BNP under 2032. Skuldutvecklingen är känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, finns det en betydande sannolikhet för att skuldkvoten skulle bli högre 2026 än 2021. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan förlängningen av skuldernas löptid under de senaste åren, relativt stabila finansieringskällor (med en diversifierad och stor investerarbas) och de historiskt låga lånekostnaderna. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör å andra sidan andelen kortfristiga skulder och riskerna kopplade till ansvarsförbindelser som härrör från den privata sektorn, bland annat genom ett eventuellt förverkligande av statliga garantier som beviljats företag och egenföretagare under covid-19-krisen. Bruttofinansieringsbehoven beräknas öka på medellång sikt. Bedömning enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser: Italien har alltför stora obalanser i den mening som avses i förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna hänger samman med den höga statsskulden och den svaga produktivitetstillväxten, mot bakgrund av svaga arbetsmarknader och vissa svagheter på finansmarknaderna, som har gränsöverskridande betydelse. Framöver kommer återhämtnings- och resiliensplanen att göra det möjligt att korrigera obalanser och hantera behoven av investeringar och reformer. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: Den 11 maj 2022 förde Italien fram ytterligare faktorer av betydelse som inte nämnts ovan, nämligen att de kontracykliska finanspolitiska ingripandena har varit effektiva när det gäller att stabilisera ekonomin, vilket också har lett till lägre underskott än väntat under 2020–2021; att den betydande ökningen av den offentliga skulden har varit effektiv när det gäller att skydda den privata sektorns balansräkningar; att stocken av ansvarsförbindelser är jämförelsevis låg även efter den ökning som orsakats av covid-19-krisen; att den ekonomiska effekten av återhämtnings- och resiliensplanen hittills varit relativt låg; den förväntas dock bli mer gynnsam efter det att åtgärderna i planen har genomförts fullt ut. 4.2.10.Lettland Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 3,8 % 2020 växte ekonomin med 4,5 % under 2021 och förväntas växa med 2 % under 2022 och 2,9 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Underskottet i de offentliga finanserna ökade från 4,5 % av BNP under 2020 till 7,3 % av BNP under 2021. Det beräknas uppgå till 7,2 % och 3 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 5,7 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 5,2 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 6,1 % av BNP under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 13,9 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Lettland vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Lettlands stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 vara stödjande med –3,3 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. Lettland planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,8 % av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Lettland planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,8 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,3 % av BNP). Lettland har överlag ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna under kontroll 2022, då det betydande expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter 2022 framför allt beror på åtgärderna för att hantera ekonomiska och sociala effekter av de ökade energipriserna samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 36,7 % i slutet av 2019 till 43,3 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 44,8 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 47 % respektive 46,5 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på låga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Lettland förde fram den 5 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.11.Litauen Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 0,1 % 2020 växte ekonomin med 5 % under 2021 och förväntas växa med 1,7 % under 2022 och 2,6 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 7,3 % av BNP 2020 till 1 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,6 % och 2,3 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 4,1 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 3,2 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 3,7 % av BNP under 2022. Det förstnämnda är högre än det offentliga underskottet 2021. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 12,6 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Litauen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Litauens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 vara stödjande med –4,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. Litauen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,5 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Litauen planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 3,2 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (1,2 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,2 % av BNP). Även andra åtgärder såsom ytterligare stöd till låginkomsthushåll (ytterligare ökning av pensioner, barnbidrag, socialbidrag, miniminivå för icke beskattningsbar inkomst) beräknas bidra till ökningen av de löpande nettoutgifterna med 0,4 % av BNP. På grundval av kommissionens aktuella beräkningar har Litauen därför inte tillräckligt stor kontroll över ökningen i de nationellt finansierade löpande utgifterna under 2022. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 35,9 % i slutet av 2019 till 46,6 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 44,3 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 42,7 % respektive 43,1 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på låga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Litauen förde fram den 5 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.12.Ungern Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 4,5 % 2020 växte ekonomin med 7,1 % under 2021 och förväntas växa med 3,6 % under 2022 och 2,6 % under 2023. Tillväxten under 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och nettoexport. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021.

Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 7,8 % av BNP 2020 till 6,8 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 6 % och 4,9 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 6,4 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 5,8 % av BNP under 2021 och beräknas ligga på 5,4 % av BNP under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 15,1 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Ungern vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Ungerns konvergensprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 generellt sett vara neutral med –0,1 % av BNP. Rådet rekommenderade emellertid en stödjande finanspolitisk inriktning. Ungern planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas minska med 1,0 procentenheter av BNP jämfört med 2021 på grund av den förväntade avmattningen när det gäller utnyttjande av EU-medel. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Ungern planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,1 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,2 % av BNP). Även flera diskretionära budgetåtgärder bidrar till ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan), såsom återinförande av en 13:e månadspension, löneförmåner för tjänstemän inom brottsbekämpningen och militärer samt minskade sociala avgifter och utbildningsavgifter för arbetsgivare. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 65,5 % i slutet av 2019 till 79,6 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 76,8 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 76,4 % respektive 76,1 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Ungern förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.13.Malta Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 8,3 % 2020 växte ekonomin med 9,4 % under 2021 och förväntas växa med 4,2 % under 2022 och 4 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av offentlig och privat konsumtion. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 9,5 % av BNP 2020 till 8 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 5,6 % och 4,6 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 4,5 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 4,2 % av BNP under 2021 och beräknas ligga på 4,1 % av BNP under 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 21,8 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Malta vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Maltas stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –1,5 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. Malta planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter 2022. Malta planerar därför inte att bevara nationellt finansierade investeringar. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Vidare beviljade regeringen ekonomiskt stöd till hushåll (0,3 % av BNP) och höjde de avgiftsbaserade och icke-avgiftsbaserade pensionsförmånerna i en utsträckning som gick utöver en ren justering till ökade levnadsomkostnader (0,2 % av BNP), samtidigt som tillväxttakten i fråga om insatsförbrukning förblev stark (0,4 % av BNP). Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 40,7 % i slutet av 2019 till 53,4 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 57 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 58,5 % respektive 59,5 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Malta förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.14.Österrike Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 6,7 % 2020 växte ekonomin med 4,5 % under 2021 och förväntas växa med 3,9 % under 2022 och 1,9 % under 2023. Tillväxten under 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och nettoexport. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2022. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 8 % av BNP 2020 till 5,9 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 3,1 % och 1,5 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 3,3 % av BNP under 2020 ökade de offentliga investeringarna till 3,5 % av BNP under 2021 och beräknas öka ytterligare till 3,7 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 15,9 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Österrike vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Österrikes stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. Österrike planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,1 procentenheter av BNP 2022 jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Österrike planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,4 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,3 % av BNP). Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 70,6 % i slutet av 2019 till 83,3 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 82,8 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 80 % respektive 77,5 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Österrike förde fram den 3 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.15.Polen

Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 2,2 % 2020 växte ekonomin med 5,9 % under 2021 och förväntas växa med 3,7 % under 2022 och 3 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 6,9 % av BNP 2020 till 1,9 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,0 % och 4,4 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 4,5 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 4,1 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 4,2 % av BNP under 2022. Detta är högre än det offentliga underskottet under 2021 och 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 10,5 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Polen vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Polens konvergensprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –3,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. Polen planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Polen planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 2,7 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (1,0 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,6 % av BNP). En ny vårdförmån för små barn (Family Care Capital) beräknas också bidra (0,1 % av BNP) till ökningen av de löpande nettoutgifterna. På inkomstsidan förväntas även sänkningen av inkomstskattesatsen inom ramen för den polska given (0,7 % av BNP) och sänkningen av bolagsskattesatserna (0,1 % av BNP) bidra till den expansiva finanspolitiska inriktningen. Den högre prisökningstakten i konsumentledet jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022 genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 45,6 % i slutet av 2019 till 57,1 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 53,8 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 50,8 % respektive 49,8 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på medelhöga risker på medellång sikt. Genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt med stöd från RRF, förväntas dessutom få en väsentlig positiv och långvarig inverkan på BNP-tillväxten under de kommande åren, vilket bör bidra till att stärka skuldhållbarheten. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: Den 9 maj 2022 förde Polen fram ytterligare faktorer av betydelse som inte nämnts ovan, nämligen att det offentliga underskottet under 2023 beräknas uppgå till 3,7 % av BNP. Detta trots en planerad ökning av de militära utgifterna (som delvis registrerats som offentliga investeringar), i linje med lagen av den 11 mars 2022 om nationellt försvar, till 3,0 % av BNP från 2,2 % av BNP under 2022. 4.2.16.Slovenien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 4,2 % 2020 växte ekonomin med 8,1 % under 2021 och förväntas växa med 3,7 % under 2022 och 3,1 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av privat konsumtion och investeringar. Den ekonomiska aktiviteten har överstigit sin nivå för 2019 under 2021. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Det offentliga underskottet minskade från 7,8 % av BNP 2020 till 5,2 % av BNP 2021. Det beräknas uppgå till 4,3 % och 3,4 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 4,1 % av BNP under 2020 ökade de offentliga investeringarna till 4,7 % av BNP under 2021 och beräknas öka ytterligare till 5,7 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 15,8 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Slovenien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Spaniens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 att vara stödjande med –2,6 % av BNP. Slovenien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Slovenien planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett expansivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattar de ytterligare effekterna av åtgärder för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av energiprisuppgången (0,4 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Den högre prisökningstakten i konsumentledet jämfört med BNP-deflatorn beräknas påverka det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter under 2022, genom att öka utgifterna för den offentliga konsumtionen av varor och tjänster samt för sociala förmåner till följd av indexering och för offentliganställdas löner till följd av ökat lönetryck. Skuldställning på medellång sikt: Den offentliga skulden ökade från 65,6 % i slutet av 2019 till 79,8 % av BNP i slutet av 2020. Den uppgick till 74,7 % av BNP i slutet av 2021 och beräknas uppgå till 74,1 % respektive 72,7 % av BNP i slutet av 2022 respektive 2023. Skuldhållbarhetsanalysen pekar sammantaget på höga risker på medellång sikt. Enligt den tioåriga grundprognosen skulle den offentliga skuldkvoten stabiliseras under de kommande fem åren. Från och med 2027 skulle dock skuldkvoten börja öka för att nå omkring 83 % av BNP under 2032. Skuldutvecklingen är känslig för makroekonomiska chocker. Enligt de stokastiska prognoserna, som simulerar ett stort antal möjliga tillfälliga chocker för makroekonomiska variabler, finns det en betydande sannolikhet för att skuldkvoten skulle bli högre 2026 än 2021. Dessutom skulle en konsolidering av de offentliga finanserna med 4½ procentenheter av BNP behövas för att minska skulden till 60 % av BNP på femton år. Det finns andra faktorer som är relevanta för en övergripande bedömning av skuldhållbarheten. Till de riskreducerande faktorerna hör å ena sidan förlängningen av skuldernas löptid under de senaste åren, relativt stabila finansieringskällor, skuldens denominerade valuta och de historiskt låga lånekostnaderna. Dessutom förväntas genomförandet av reformer inom ramen för Next Generation EU, särskilt RRF, ha en positiv och varaktig inverkan på BNP-tillväxten, vilket bör stärka skuldhållbarheten. Till de riskhöjande faktorerna hör andra sidan den andel av den offentliga skulden som innehas av utländska personer, högre ytterligare kostnader för långtidsvård som härrör från en nyligen antagen lag om långtidsvård samt risker kopplade till ansvarsförbindelser som härrör från den privata sektorn, bland annat genom det eventuella förverkligandet av stora statliga garantier till företag och egenföretagare under covid-19-krisen. Andra faktorer som förts fram av medlemsstaten: De viktigaste faktorer som Slovenien förde fram den 9 maj 2022 har redan behandlats i analysen i föregående avsnitt. 4.2.17.Slovakien Makroekonomiskt läge på medellång sikt: Efter en nedgång på 4,4 % 2020 växte ekonomin med 3 % under 2021 och förväntas växa med 2,3 % under 2022 och 3,6 % under 2023. Tillväxten 2022 drivs i huvudsak av investeringar och privat konsumtion. Den ekonomiska aktiviteten förväntas återgå till 2019 års nivå 2022. Budgetmässigt läge, inklusive investeringar, på medellång sikt: Underskottet i de offentliga finanserna ökade från 5,5 % av BNP under 2020 till 6,2 % av BNP under 2021. Det beräknas uppgå till 3,6 % och 2,6 % av BNP 2022 respektive 2023. Efter att ha ökat till 3,5 % av BNP under 2020 minskade de offentliga investeringarna till 3,2 % av BNP under 2021 och beräknas öka till 4,2 % av BNP under 2022. Det sistnämnda är högre än det offentliga underskottet 2022. Det finanspolitiska stödet – mätt genom den kumulerade årliga förändringen i det primära saldot under 2020 och 2021 jämfört med 2019 plus den finanspolitiska stimulans som tillhandahålls av EU-medel – uppskattas till 11,9 % av BNP, inbegripet diskretionära budgetåtgärder och effekten av de automatiska stabilisatorerna. De åtgärder som Slovakien vidtog 2021 var i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. På grundval av kommissionens vårprognos 2022 och av de uppgifter som ingår i Slovakiens stabilitetsprogram 2022 beräknas den finanspolitiska inriktningen 2022 generellt sett vara kontraktiv med +0,3 % av BNP. Rådet rekommenderade emellertid en stödjande finanspolitisk inriktning. Slovakien planerar att ge fortsatt stöd till återhämtningen genom att använda RRF för att finansiera ytterligare investeringar i enlighet med rådets rekommendation. Det positiva bidraget till den ekonomiska aktiviteten från utgifter som finansieras genom RRF-bidrag och andra EU-medel beräknas öka med 0,7 procentenheter av BNP jämfört med 2021. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen 2022. Slovakien planerar därför att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt beräknas ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) under 2022 ge ett kontraktivt bidrag på 1,6 procentenheter till den övergripande finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ytterligare inverka