[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 19.12.2007

KOM(2007) 821 slutlig

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om fastställande av den ståndpunkt som ska antas på Europeiska gemenskapens vägnar vid Internationella valfångstkommissionens möten

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Enligt artikel 174.1 i EG-fördraget är ett av målen för gemenskapens miljöpolitik att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. Detta mål innefattar bevarandet av arter på global nivå, däribland valar. Europeiska gemenskapen har förbundit sig att bevara valar och har antagit miljölagstiftning som säkerställer en hög skyddsnivå för valar.

2. I habitatdirektivet[1] är alla valarter förtecknade i bilaga IV. Det innebär att alla valarter är strikt skyddade mot avsiktlig störning, fångst och dödande i gemenskapens vatten. Enligt habitatdirektivet är det också förbjudet att förvara, transportera och försälja eller byta exemplar som tagits från naturen. Det är alltså inte tillåtet att återuppta kommersiell valfångst på något bestånd som helt eller delvis förekommer i gemenskapens vatten. Eftersom valbestånden är migrerande, krävs ett likvärdigt internationellt regelverk om habitatdirektivets mål ska kunna uppnås till fullo.

3. Bestämmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) genomförs i gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem[2]. Enligt den förordningen är det förbjudet att föra in valar i gemenskapen för huvudsakligen kommersiella ändamål[3]. Denna höga skyddsnivå höjs ytterligare genom EU:s marina strategi[4] och det föreslagna direktivet om en marin strategi[5], som förväntas stärka skyddet för valar i EU genom att bidra till det övergripande målet att uppnå en god miljöstatus i EU:s hav.

4. Det yttersta målet för gemenskapens miljöpolitik i fråga om valar är att få till stånd starkast möjliga skydd. Den ovannämnda miljölagstiftningen säkerställer högsta skyddsnivå genom en omfattande regelharmonisering.

5. Enligt den gemensamma fiskeripolitiken har EU exklusiv behörighet när det gäller bevarande av havets biologiska resurser[6]. Valar ingår också i tillämpningsområdet för bilaga I till EG-fördraget och omfattas av artiklarna 33–38 i fördraget[7]. Enligt rådets förordning (EG) 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken[8] ingår bevarande, förvaltning och utnyttjande av levande akvatiska resurser i tillämpningsområdet för den gemensamma fiskeripolitiken. På den grundvalen har gemenskapen ingått fiskeavtal som helt eller delvis omfattar marina däggdjur[9]. Valar omfattas även av sådan sekundärlagstiftning inom den gemensamma fiskeripolitiken som syftar till att genomföra internationella åtaganden inom ramen för fiskeavtal och till att skydda valar på fritt hav[10].

6. Gemenskapens politik i fråga om valar kommer inte att bli effektiv i gemenskapens vatten om den inte stöds genom ett samlat agerande på internationell nivå. Inom ramen för EU:s integrerade havspolitik kommer kommissionen därför att verka för en samordning av europeiska intressen i internationella frågor.

7. Internationella valfångstkommissionen (IWC) är den behöriga internationella organisationen för bevarande och förvaltning av valbestånd på global nivå, och den inrättades genom den internationella konventionen för reglering av valfångsten (nedan kallad konventionen ), som undertecknades 1946. Konventionens syfte är att effektivt skydda och förvalta valbestånden och därigenom möjliggöra en metodisk utveckling av valfångstindustrin (ingressen till konventionen). Endast regeringar som ansluter sig till konventionen kan bli medlemmar i IWC. En ändring av konventionen för att göra det möjligt för gemenskapen att bli medlem skulle kräva att ett protokoll ratificerades av alla IWC:s medlemmar. Kommissionen antog 1992 ett förslag[11] om att förhandla om gemenskapens anslutning till konventionen, men rådet har ännu inte vidtagit några åtgärder med anledning av det förslaget. Europeiska gemenskapen har dock observatörsstatus.

8. År 1986 stoppades den kommersiella valfångsten tills vidare efter det att en majoritet av de länder som var representerade i IWC hade beslutat om ett moratorium. Osäkerhet i den vetenskapliga analysen av flera valbestånds status var den främsta anledningen till stoppet för kommersiell valfångst. Ända sedan dess är den viktigaste fråga som regelbundet diskuteras vid IWC:s möten om valbestånden har återhämtat sig tillräckligt för att förbudet mot kommersiell valfångst ska kunna hävas på ett kontrollerat sätt.

9. IWC:s dubbla uppdrag att både förvalta valfångsten och bevara valarna har genom åren lett till mycket hårda motsättningar mellan de länder som är ledande förespråkare för respektive motståndare till valfångst. Ledande förespråkare (t.ex. Japan, Island och Norge) har konsekvent motsatt sig moratoriet och bedriver fortfarande valfångst för vad de kallar vetenskapliga ändamål eller enligt andra undantag.

10. Det generella förbud mot kommersiell valfångst som beslutats inom IWC överensstämmer med gemenskapens policy som lagts fast i den ovannämnda lagstiftningen. Det är viktigt att IWC säkrar moratoriets fortsättning på grundval av nu tillgängliga vetenskapliga uppgifter. Vid i stort sett alla IWC:s möten sedan förbudet trädde i kraft har dock Japan föreslagit ändringar av tillägget (Schedule) till konventionen för att tillåta valfångst på vissa villkor och i praktiken häva förbudet för vissa bestånd. Därför måste de 20 EU-medlemsstater som är IWC-medlemmar[12] vid varje IWC-möte uttrycka sin ståndpunkt angående sådana förslag som faller inom gemenskapens behörighet. Detta förväntas hända på nytt vid IWC:s årliga möte 2008 i Santiago (Chile) och senare möten.

11. I överensstämmelse med principen om lojalt samarbete enligt artikel 10 i EG-fördraget och principen om enighet i EU:s representation utåt, är det viktigt att medlemsstaterna förbereder kommande möten inom IWC genom att anta en gemensam ståndpunkt i rådet. På grund av de begränsningar som gemenskapens observatörsstatus innebär, bör en sådan ståndpunkt uttryckas av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse inom IWC. Det är också viktigt att de återstående sju medlemsstater som ännu inte är parter i IWC skyndar på anslutningsprocessen. Om EU:s medlemsstater ska ha någon möjlighet att utveckla och upprätthålla ett fullgott och starkt internationellt regelverk för valskydd, krävs att de verkar tillsammans och utarbetar en EU-ståndpunkt.

12. Därför lägger kommissionen fram ett förslag till beslut för rådet. Beslutet vilar på tre rättsliga grunder: artikel 37 (fiskeripolitik) och artikel 175 (miljöpolitik) samt artikel 300.2 andra stycket för att bestämma vilka ståndpunkter som på gemenskapens vägnar ska intas i ett organ som inrättats genom ett avtal, när detta organ ska fatta beslut med rättslig verkan.

13. Det föreslagna rådsbeslutet har ett dubbelt syfte eftersom de förväntade förslagen till ändringar av konventionen rör både miljöpolitik och fiskeripolitik. Det går inte att peka ut ett av dessa politikområden som det huvudsakliga eller dominerande syftet och det andra som underordnat, sekundärt eller indirekt.

14. IWC-beslut om att ändra tillägget till konventionen har rättslig verkan eftersom de blir gällande inom en föreskriven tid utan att behöva ratificeras[13]. Gemenskapens interna förfaranden för att bestämma en ståndpunkt hinner inte inledas och avslutas efter det att andra IWC-medlemmar har lagt fram sina ändringsförslag, eftersom förslag får lämnas in fram till och med 60 dagar före kommande IWC-möte. Eftersom gemenskapens föreslagna mål är att motsätta sig förslag om att häva moratoriet för kommersiell valfångst, kan rådet redan nu fastställa gemenskapens ståndpunkt.

15. Gemenskapen bör dessutom stödja förslag till ändringar av tillägget som syftar till att inrätta valskyddsområden och motsätta sig förslag om att ändra IWC:s arbetsordning för att öka användningen av slutna omröstningar, eftersom detta skulle gå emot syftet med Århuskonventionen, där gemenskapen och dess medlemsstater är parter, särskilt dess artikel 3.7.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om fastställande av den ståndpunkt som ska antas på Europeiska gemenskapens vägnar vid Internationella valfångstkommissionens möten

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 37 och 175.1 jämförda med artikel 300.2 andra stycket,

med beaktande av kommissionens förslag[14], och

av följande skäl:

(1) Artikel 174.1 i EG-fördraget anger att ett av målen för gemenskapens miljöpolitik är att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem.

(2) I direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter[15] (nedan kallat habitatdirektivet ) är alla valarter förtecknade i dess bilaga IV. Alla valarter är därför strikt skyddade mot avsiktlig störning, fångst och dödande i gemenskapens vatten. Enligt habitatdirektivet är det också förbjudet att förvara, transportera och försälja eller byta exemplar som tagits från naturen.

(3) Bestämmelserna i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) genomförs i gemenskapen genom rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem[16]. Enligt den förordningen är det förbjudet att föra in valar i gemenskapen för huvudsakligen kommersiella ändamål[17].

(4) Enligt den gemensamma fiskeripolitiken har EU exklusiv behörighet när det gäller bevarande av havets biologiska resurser[18].

(5) Gemenskapens politik när det gäller valar kommer inte att bli effektiv i gemenskapens vatten om den inte stöds genom ett samlat agerande på internationell nivå.

(6) Internationella valfångstkommissionen (IWC) är den behöriga internationella organisationen för bevarande och förvaltning av valbestånd på global nivå, och den inrättades genom den internationella konventionen för reglering av valfångsten (nedan kallad konventionen ), som undertecknades 1946. Konventionens syfte är att effektivt skydda och förvalta valbestånden och därigenom möjliggöra en metodisk utveckling av valfångstindustrin. Endast regeringar kan bli medlemmar i IWC. Av EU:s medlemsstater är 20 medlemmar i IWC[19]. Europeiska gemenskapen har endast observatörsstatus i IWC och företräds av kommissionen.

(7) År 1986 stoppades den kommersiella valfångsten tills vidare efter det att en majoritet av de länder som var representerade i IWC hade beslutat om ett moratorium. Ledande förespråkare för valfångst har konsekvent motsatt sig moratoriet och bedriver fortfarande valfångst för vad de kallar vetenskapliga ändamål eller enligt andra undantag.

(8) IWC verkar på grundval av ett tillägg (Schedule) som reglerar hur valfångsten får bedrivas världen över. Tillägget är bifogat konventionen och utgör en integrerad del av denna. Det är bindande för parterna och innehåller detaljerade regler för valfångst i fråga om bevarande och nyttjande av valar.

(9) Förslag till beslut om att ändra det tillägg som antagits inom IWC kan få rättslig verkan och påverka uppnåendet av mål för gemenskapens politik och lagstiftning om valar. Vissa av de förslag som regelbundet läggs fram för beslut på IWC:s möten syftar till att tillåta valfångst, genom fastställande av kvoter och tillämpning av förvaltningsåtgärder, eller till inrättande av valskyddsområden, vilket kräver att gemenskapen fastställer en gemensam ståndpunkt.

(10) Medlemsstaterna har en skyldighet till lojalt samarbete enligt artikel 10 i EG-fördraget och kan inte utom ramen för gemenskapens lagstiftning göra åtaganden som kan påverka gemenskapens regler eller ändra deras räckvidd.

(11) Eftersom gemenskapen är observatör, bör gemenskapens ståndpunkt beslutas av rådet och uttryckas av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse.

(12) Vid framtida IWC-möten bör gemenskapen och medlemsstaterna ha ett nära samarbete för att se till att eventuella ändringar av konventionen och tillägget överensstämmer med målen för gemenskapens politik och lagstiftning om valar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapens ståndpunkt vid möten inom IWC ska vara enligt bilagan till detta beslut och ska uttryckas av medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse.

Artikel 2

Om den ståndpunkt som avses i artikel 1 kan förväntas påverkas av nya vetenskapliga eller tekniska rön som läggs fram före eller under IWC:s möten, eller om förslag läggs fram på plats i frågor som gemenskapen ännu inte har tagit ställning till, ska en ståndpunkt beträffande det berörda förslaget antas före omröstning om förslaget.

Utfärdat i

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

16. Europeiska gemenskapens övergripande mål i fråga om IWC är att få till stånd ett effektivt internationellt regelverk för valskydd.

17. Med förbehåll för en eventuell framtida omprövning med anledning av relevant utveckling, ska medlemsstaterna som agerar gemensamt och i gemenskapens intresse inta följande ståndpunkt i fråga om förslag till beslut av IWC:

18. Motsätta sig alla förslag om ändring av tillägget som innebär att moratoriet för kommersiell valfångst hävs helt eller delvis.

19. Stödja förslag om ändring av tillägget för att inrätta valskyddsområden.

20. Stödja förslag om att bibehålla ursprungsbefolkningars rätt till husbehovsjakt efter valar, på villkor att de berörda beståndens bevarande inte äventyras och med beaktande av försiktighetsprincipen och vetenskapliga kommitténs rekommendationer.

21. Stödja förslag som syftar till att på ett heltäckande sätt hantera alla typer av valfångst som bedrivs med stöd av olika rättsliga bestämmelser i konventionen, inklusive vetenskaplig valfångst.

22. Stödja förslag som överensstämmer med den ståndpunkt som gemenskapen antagit i samband med konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) och andra internationella avtal där Europeiska gemenskapen är en part.

23. Stödja förslag om att fortsätta bevarandekommitténs verksamhet och förslag om att försöka lösa bevarandeproblem för småvalar.

24. Stödja förslag om att främja insamling av vetenskapliga data genom icke-destruktiva metoder och att främja forskning om bevarande av valbestånd.

25. Motsätta sig alla förslag om ändring av IWC:s arbetsordning som syftar till att öka användningen av slutna omröstningar.

[1] Direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

[2] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

[3] Enligt rådets förordning (EEG) nr 348/81 om gemensamma regler för import av valprodukter är dessutom import av förtecknade produkter tillåten endast om de inte används i kommersiellt syfte.

[4] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: Temainriktad strategi för skydd och bevarande av den marina miljön , KOM(2005) 504 slutlig.

[5] Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Direktiv om en marin strategi), KOM(2005) 505 slutlig.

[6] Se exempelvis mål C-141/78 REG [1979] 2923, punkt 6, och mål C-804/79 REG [1981] 1045, punkt 17.

[7] Se artikel 32.3 i EG-fördraget.

[8] EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

[9] Se exempelvis rådets beslut 2005/938/EG om godkännande på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet om det internationella programmet för bevarande av delfiner, EUT L 348, 30.12.2005, s. 26.

[10] Se t.ex. rådets förordning (EG) nr 973/2001 om tekniska bestämmelser för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter, EGT L 137, 19.5.2001, s. 1; rådets förordning (EG) nr 1936/2001 om införande av kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiske efter vissa bestånd av långvandrande fisk, EGT L 263, 3.10.2001, s. 1; förordning (EG) nr 1967/2006 om förvaltningsåtgärder för hållbart utnyttjande av fiskeresurserna i Medelhavet, EUT L 36, 8.2.2007, s. 6.

[11] Förslag till rådets beslut om att bemyndiga kommissionen att på gemenskapens vägnar förhandla om ett protokoll om ändring av den internationella konventionen om reglering av valfångsten, Washington den 2 december 1946, KOM(92) 316.

[12] Belgien, Cypern, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern, Österrike.

[13] Se artikel V i konventionen. Enligt punkt 3 blir parterna bundna av ändringar till tillägget inom nittio dagar om de inte lämnar in en invändning.

[14] EUT C […], […], s. […].

[15] EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

[16] EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

[17] Enligt rådets förordning (EEG) nr 348/81 om gemensamma regler för import av valprodukter är dessutom import av förtecknade produkter tillåten endast om de inte används i kommersiellt syfte.

[18] Se exempelvis mål C-141/78 REG [1979] 2923, punkt 6, och mål C-804/79 REG [1981] 1045, punkt 17.

[19] Belgien, Cypern, Danmark, Finland, Frankrike, Grekland, Irland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Slovakien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tjeckien, Tyskland, Ungern, Österrike.