Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 77/388/EEG beträffande möjlighet att på försök tillämpa en reducerad mervärdesskattesats på arbetsintensiva tjänster"(1)

(1999/C 209/06)

Den 31 mars 1999 beslutade rådet i enlighet med artikel 99 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för det förberedande arbetet i ärendet, antog sitt yttrande den 5 maj 1999. Föredragande var Colin Lustenhouwer.

Vid sin 364:e plenarsession den 26-27 maj 1999 (sammanträdet den 26 maj) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 108 röster för, 2 emot och 4 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

1.1. Kommittén välkomnar kommissionens förslag och gläder sig åt att kommissionen så snabbt reagerat på rådets begäran av den 11-12 december 1998 om ett sådant förslag.

1.2. Med detta förslag uppfyller kommissionen även kommitténs önskemål i dess yttrande om "Europeiska rådet om sysselsättning"(2). Som kommittén redan då påpekade är sysselsättningsklimatet anledningen till att vissa medlemsstater vill kunna använda en reducerad mervärdesskattesats som ett verktyg för att skapa arbetstillfällen. Vidare har kommissionen meddelat att man med förslaget även vill uppnå en bättre balans mellan beskattning av arbete och beskattning av andra (produktions-) faktorer.

1.3. En viktig effekt som en minskning av mervärdesskattesatsen enligt kommissionen kommer att få är att färre kommer att ägna sig åt svartarbete, eftersom prisskillnaden mellan deklarerat och odeklarerat arbete kommer minska avsevärt. ESK, som nyligen manade till förstärkta åtgärder både på nationell nivå och gemenskapsnivå i kampen mot svartarbete(3), anser att förslaget bör stödjas även ur detta perspektiv. Även om man härigenom förmodligen enbart vinner ett fåtal nya arbetstillfällen, är en förskjutning från odeklarerat till deklarerat arbete en tillräckligt viktig anledning för att man skall stödja förslaget.

1.4. Vidare meddelar kommissionen att förslaget bygger på antagandet att en reducerad mervärdesskattesats kommer att leda till lägre konsumentpriser och därigenom stimulera efterfrågan på mycket arbetsintensiva tjänster.

2. Särskilda kommentarer

2.1. Kommissionen har valt ett system som bygger på att en medlemsstat kan be rådet om lov att under vissa strikta villkor tillämpa en reducerad mervärdesskattesats på arbetsintensiva tjänster som för närvarande inte ingår i bilaga H till direktiv 77/388/EEG. För att rådet skall kunna ge sitt godkännande måste beslutet ha fattats med enhällighet. Dessutom begränsas åtgärden till en bestämd tidsperiod, mellan den 1 januari 2000 och den 31 december 2002.

2.2. Kommittén stöder detta system. På så sätt kan medlemsstaterna nämligen utnyttja denna möjlighet om sysselsättningsklimatet och det särskilda läget inom i de relevanta sektorerna är sådant att man skulle kunna tillämpa instrumentet på ett effektivt sätt. Naturligtvis måste man i varje enskilt fall noga väga alla potentiellt positiva effekter mot såväl de ökade administrations- och kontrollkostnaderna som mot eventuell snedvridning av konkurrensen. Man får heller inte glömma att det uppkomna skattebortfallet måste "finansieras", antingen genom skattehöjningar på annat håll eller genom motsvarande utgiftsnedskärningar. Innan man fattar beslut om vilka tjänster som skall komma i fråga för tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats, anser kommittén därför att medlemsstaterna bör samråda med företrädare för arbetsgivare och arbetstagare från de berörda sektorerna och höra vilka följder de tror att en sådan åtgärd kommer att få. Genom att erbjuda denna möjlighet, under strikta villkor (se nedan), snarare än att införa systemet över hela linjen, kan man göra genomförandet mer flexibelt och målinriktat, vilket i sin tur, genom kravet på enhällighet, kan förhindra att begäran om reducerad mervärdesskatt godkänns i olämpliga fall.

2.2.1. Vad gäller typen av tjänster som skulle kunna komma i fråga för reducerad mervärdesskattesats, föreslår kommissionen att strikta villkor tillämpas. Kommittén anser att dessa villkor är rimliga. Skapandet av nya arbetstillfällen kommer nämligen främst att ge resultat om tjänsterna i fråga är arbetsintensiva och om mervärdesskattesatsen har stort inflytande på slutpriset för konsumenten. Genom att begränsa dessa tjänster till lokala tjänster, skulle man till stor del kunna förhindra en snedvridning av konkurrensen (även om substitutionseffekter inte kan uteslutas helt och gränsöverskridande effekter i viss mån skulle kunna förekomma i gränsregioner). Man skulle dessutom kunna förhindra att inre marknadens effektivitet påverkas. Vad gäller snedvridning av konkurrensen uppmanar kommittén medlemsstaterna att se till att de skattemässiga skillnaderna mellan verksamheter inom marknadssektorn och verksamheter inom föreningssektorn, som finns i vissa medlemsstater, inte ökar ytterligare genom en minskning av mervärdesskatten.

2.2.2. Kommittén är medveten om att det alltid kommer att råda vissa tvivel kring vad som egentligen räknas som en arbetsintensiv tjänst och hur detta begrepp skall definieras. Enhetliga kriterier existerar nämligen inte, även om det uppenbart handlar om tjänster för vilka lönekostnader utgör den största komponenten av det slutliga konsumentpriset. Kommittén anser att man även inom tjänster av social karaktär eller tjänster som fyller en viktig samhällelig funktion bör kunna tillämpa en reducerad mervärdesskattesats. Även inom tjänstesektorn (såsom äldreomsorg, vård av handikappade och barn), som dessutom kan ha vissa miljövänliga inslag, bör man få möjlighet att tillämpa detta instrument. Att det krävs enhällighet i rådet kommer även i detta sammanhang att vara en garanti för att instrumentet enbart tillämpas där det anses realistiskt och godtagbart för samhället.

2.3. Kommittén samtycker till att man i artikel 1 b i förslaget ställer vissa krav på den medlemsstat som önskar vidta en sådan åtgärd. Medlemsstaten måste vid ansökan kunna ange vilka effekter de tror att åtgärden kommer att ha på sysselsättningen och vilka åtgärder de skulle kunna vidta för att förhindra en snedvridning av konkurrensen.

2.4. Kommittén har vissa reservationer när det gäller artikel 1 c, i vilken en korrigeringsmekanism införs. Genom en sådan mekanism skulle rådet, med kvalificerad majoritet och på förslag av kommissionen, kunna dra tillbaka sitt godkännande av en reducerad mervärdesskattesats om en snedvridning av konkurrensen skulle uppstå. Det är osäkert om en sådan mekanism verkligen är nödvändig. Tillämpningen av en reducerad mervärdesskattesats införs nämligen enbart på försök och då inledningsvis på högst tre år. Under en så begränsad tidsperiod är det osannolikt att en omfattande snedvridning av konkurrensen uppstår. Efter att ha vägt för- och nackdelarna mot varandra har kommittén ändå kommit fram till att kommissionens förslag om denna korrigeringsmekanism är välmotiverat. En viss kontroll av de åtgärder som vidtas för att förhindra eller eliminera konkurrenssnedvridning är lämplig i detta sammanhang, bland annat eftersom man inte kan förutse alla effekter. Kommittén undrar om det inte skulle vara önskvärt att, med hänsyn till rättssäkerheten för de företag och föreningar som från den 1 januari 2000 har rätt att tillämpa en reducerad mervärdesskattesats, införa en korrigeringsmöjlighet, både för beviljande (tillägg på listan över verksamheter för vilka en reducerad mervärdesskatt kan tillämpas) och upphävande av rätten till en reducerad mervärdesskattesats (strykning av vissa verksamheter) vid en bestämd tidpunkt, den 1 januari 2001. Ett år efter det att bestämmelserna om tillämpning av en reducerad mervärdesskattesats trätt i kraft kommer eventuella snedvridningar av konkurrensen, både i det egna landet och i gränsområdena, nämligen att vara märkbara.

2.5. I artikel 1 d åläggs de medlemsstater som tillåtits tillämpa en reducerad mervärdesskattesats att före oktober 2002 lägga fram en detaljerad rapport. Bortsett från att juni 2002 skulle vara ett lämpligare datum, på grund av den tid som krävs för att formulera den slutgiltiga redogörelsen, anser kommittén att man i denna rapport bör redogöra för effekterna på budgeten i den berörda medlemsstaten. Genom att beskriva de budgetmässiga följderna kan man nämligen få en inblick i åtgärdens effektivitet vad gäller kostnaderna för varje skapat arbetstillfälle. Kommittén vill vidare i framtiden informeras om utvärderingar som skall genomföras av medlemsstaterna och bli rådfrågad innan kommissionen och rådet drar sina slutsatser.

3. Slutsatser

Kommittén stöder i stort kommissionens förslag. Härigenom uppfyller kommissionen kommitténs starka önskemål om att mervärdesskattesatsen skall kunna utnyttjas som ett verktyg för att bekämpa arbetslösheten. Med detta förslag uppfyller kommissionen även önskemål från många organisationer inom hantverkssektorn och små och medelstora företag, om ett vapen i kampen mot den svarta ekonomin. Man kan naturligtvis framföra diverse invändningar mot förslaget. Som nämnts ovan är det osäkert vad som menas med "arbetsintensiv", det är ibland inte helt entydigt vilka tjänster som huvudsakligen är av lokalt slag, det kan finnas anledning till oro vad gäller effekterna i gränsregionerna, det är osäkert vilka effekter åtgärden kommer att få på sysselsättningen och så vidare. Dessa kritiska synpunkter framfördes redan under den diskussion som hölls före presentationen av förslaget. Kommittén delar dock Europeiska rådets åsikt att främjandet av sysselsättningen är av så stor betydelse att man måste pröva alla möjligheter. Den föreslagna åtgärden förtjänar en chans. Sedan får man ta ställning till om den verkligen ger det resultat man hoppats på.

Kommittén uppmanar således rådet att anta föreliggande förslag snarast möjligt för att förslaget skall kunna träda i kraft enligt planerna den 1 januari 2000 (se art. 2.1).

Bryssel den 26 maj 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) EGT C 102, 13.4.1999, s. 10.

(2) EGT C 355, 21.11.1997.

(3) "Kommissionens meddelande om odeklarerat arbete",EGT C 101, 12.4.1999.