GEMENSAM RAPPORT TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Den särskilda administrativa regionen Hongkong: årsrapport 2013 /* JOIN/2014/018 final */





Sammanfattning Sedan Hongkong överlämnades till Kina under 1997 har Europeiska unionen och dess medlemsstater noggrant följt den politiska och ekonomiska utvecklingen i den särskilda administrativa regionen Hongkong (SAR) enligt principen ”ett land, två system”. I enlighet med åtagandet till Europaparlamentet 1997 sammanställs en årlig rapport om utvecklingen i Hongkong. Detta är den sextonde rapporten, som omfattar utvecklingen 2013. EU anser att principen ”ett land, två system”, som fastställs i den kinesisk-brittiska förklaringen och i Hongkongs grundlag, fortsatte fungera väl under 2013. De grundläggande fri- och rättigheterna för Hongkongs invånare respekteras fortfarande, rättsstatsprincipen har upprätthållits och marknadsekonomin och affärsklimatet bevarats. De bilaterala förbindelserna mellan EU och Hongkong fördjupades ytterligare och i november besöktes Hongkong av Europeiska kommissionens ordförande José Manuel Barroso. Handelsförbindelser och ekonomiska förbindelser utvecklades väl och EU och Hongkong upprätthöll och utvidgade sin dialog och sitt samarbete inom många områden av ömsesidigt intresse, bl.a. finansiella tjänster, tullar, miljö, forskning, utbildning och kultur. Europeiska unionen fäster stor vikt vid Hongkongs stabilitet, ekonomiska välstånd och demokratiska utveckling och anser att en ansvarig regering bidrar till stabilitet och välstånd och till att Hongkong kan behålla sin position som ett viktigt internationellt affärscentrum. EU fortsätter att stödja väsentliga framsteg mot det mål som satts upp av Hongkongs regering och nationella folkkongressens ständiga utskott om att allmän rösträtt ska införas senast 2017 beträffande val av guvernör och senast 2020 beträffande val till det lagstiftande rådet i enlighet med Hongkongs grundlag och folkets vilja. Politisk utveckling I sitt första politiska anförande i januari 2013 beskrev guvernör Chun-ying Leung sin plan och sina mål för Hongkong på sikt under mottot ”eftersträva förändring, bevara stabilitet och tjäna folket med pragmatism”. Han lovade att upprätthålla Hongkongs grundvärderingar, följa principen om ”ett land, två system” i enlighet med grundlagen och att förvalta förhållandet mellan Hongkong och fastlandet på lämpligt sätt. Han sade att som en särskild administrativ region i Kina får Hongkong starkt och orubbligt stöd från centralregeringen. Han menade att Hongkong, genom att dra nytta av fördelarna med principen ”ett land, två system” inte bara hade öppnat upp den enorma fastlandsmarknaden som sitt ekonomiska inland, utan även förbättrat Hongkongs status som internationell knutpunkt. Viktiga politiska initiativ handlade om att främja den ekonomiska utvecklingen genom att bl.a. stärka de ekonomiska förbindelserna med fastlandet och utveckla Hongkongs finansiella tjänster, företagstjänster och yrkesmässiga tjänster, internationell sjöfart, innovation och testning, ökat markutbud och subventionerade bostäder på kort till medellång sikt, åtgärder för att minska fattigdom, förbättra äldrevården, förbättra kvinnors och etniska minoriteters ställning och vidareutveckla arbetsmarknadspolitiken och skydda miljön genom att förbättra luftkvaliteten, hantera avfall och uppmuntra miljövänliga hus. Förbindelserna mellan guvernören och den lagstiftande församlingen var problematiska under 2013, precis som året innan. Lagstiftarna blockerade eller försenade flera initiativ. Guvernören och den lagstiftande församlingen lyckades inte nå en slutlig överenskommelse om frågor av centralt intresse för Hongkong, som t.ex. hanteringen av fast avfall, särskilt genom soptippar. Precis som 2012 utnyttjade en del lagstiftare i det lagstiftande rådet filibustertaktik för att uppnå sina mål. Särskilt debatten om 2013 års budget påverkades av detta, eftersom ett litet antal lagstiftare föreslog mer än 700 ändringar av 2013 års anslagsförslag. Det lagstiftande rådets ordförande, Jasper Tsang, menade att det kan finnas strukturella skäl bakom det dåliga förhållandet mellan den verkställande och den lagstiftande makten eftersom det nuvarande styrelseskicket inte ger den verkställande makten starkt och pålitligt majoritetsstöd i rådet. Han påpekade också att både den lagstiftande och den verkställande grenen måste respektera och beakta den allmänna opinionen. Valet av ett valsystem för Hongkongs guvernör och lagstiftande råd bör göra Hongkongs styrning mer effektiv. Hongkong fortsatte fullgöra sitt åtagande när det gäller integritet och den oberoende kommissionen mot korruption (ICAC) arbetar med samhället för att bekämpa korruption genom effektiv brottsbekämpning, utbildning och förebyggande åtgärder. Under 2013 mottog ICAC 2 652 klagomål som rörde korruption, vilket var 33 % mindre än de 3 932 klagomål som mottogs 2012. Andelen klagomål som kunde drivas vidare sjönk samtidigt med 41 %. Det är svårt att veta exakt vilka skäl som ligger bakom denna minskning. Ordföranden i den rådgivande kommittén för frågor om korruption menade att en faktor kan vara att allmänheten blivit mer medveten om arbetet för att förhindra korruption till följd av ICAC:s ökade satsningar på förebyggande utbildning. En annan faktor kan ha varit allmänhetens minskade förtroende för ICAC efter den senaste tidens kontroverser kring den förre ICAC-chefens alltför höga utgifter för officiell representation. Ärendet har hanterats av det lagstiftande rådets utskott för offentliga räkenskaper och av en oberoende granskningskommitté för ICAC:s regelverk och förfaranden för hantering av officiell representation, gåvor och officiella besök, som utsetts av guvernören. ICAC uppgav att man skulle följa alla rekommendationer från dessa två instanser. De politiska diskussionerna dominerades under hela 2013 av debatten om införandet av allmän rösträtt inför guvernörsvalet 2017. Flera olika initiativ lanserades på detta område av akademiska grupper, civilsamhället, företagsorganisationer och politiska partier. De flesta av dem gick ut på att göra det kommande systemet för nominering av kandidater mer demokratiskt. Ett initiativ, kallat ”Occupy Central”, lanserade en kampanj för ett demokratiskt valsystem och meddelade att man tänkte ockupera Hongkongs centrala affärsdistrikt om Hongkongregeringens reformförslag inte uppfyllde internationella krav. Medlemmar av Hongkongs regering och direktören för centralregeringens sambandskontor i Hongkong deltog i den offentliga debatten om valreformer. Direktören för sambandskontoret lyfte fram den rättsliga grunden för reformen i grundlagen och de beslut som fattats av Nationella folkkongressens ständiga kommitté om metoderna för att utse en guvernör och medlemmar till det lagstiftande rådet. Han sade också att centralregeringen räknar med att det framtida valsystemet inte bara ska säkra att bara kandidater som ”älskar landet och älskar Hongkong” skulle väljas och utses. Den 17 oktober 2013 meddelade guvernören att man hade inrättat en arbetsgrupp för konstitutionell utveckling som leds av regeringschefen, justitieministern och ministern för konstitutionella frågor och fastlandsfrågor. Den 4 december 2013 lanserade Hongkongs regering ett offentligt samråd om valreformen inför 2017 års guvernörsval och 2016 års val till det lagstiftande rådet. I samrådsdokumentet[1] uppmanades allmänheten att inkomma med synpunkter till byrån för konstitutionella frågor och fastlandsfrågor senast den 3 maj 2014. Lanseringen av ett offentligt samråd gav debatten om valreformen mer struktur och en tydligare riktning. Synpunkterna varierar avsevärt, i synnerhet om förfarandet för att utse kandidater. De ståndpunkter som intagits i denna fråga av dels Hongkongs regering och centralregeringen, dels de pandemokratiska partierna och sympatisörerna, fortsatte att utesluta varandra. Under 2015 kommer en kompromiss att behöva uppnås om denna nyckelfråga och andra viktiga frågor för att se till att valreformen kan genomföras inför 2016 års val till det lagstiftande rådet och 2017 års guvernörsval, eftersom detta är mycket viktigt för ett effektivt styre i Hongkong. Upprätthållandet av Hongkongs höga nivå när det gäller rättsstatsprincipen och rättsväsendets oberoende fortsatte behandlas i den offentliga debatten. Vid det ceremoniella öppnandet av lagstiftningsåret 2013 underströk Geoffrey Ma Tao-li, ordförande i Högsta domstolen, vikten av lagens okränkbarhet, av domares konstitutionella roll och av öppenhet i rättsprocessen. Chefsdomaren uttryckte stark tilltro till ett fortsatt oberoende rättsväsende i Hongkong. Två av Högsta domstolens domar under 2013 styrker chefsdomarens uppfattning om att den höga standarden när det gäller rättsstatsprincipen i Hongkong fortsätter att upprätthållas. Den ena slog fast att transsexuella som genomgått könskorrigerande operation har rätt att gifta sig och förklarade att ett befintligt rättsligt hinder för detta stred mot författningen. Den andra gjorde klart att regeringens policy att begränsa socialförsäkringen till personer som har varit bosatta i Hongkong i minst sju år stred mot författningen. Vissa rättsbestämmelser, t.ex. de om rättshjälp för låginkomsttagare, kan förbättras. Europeiska företag som är baserade i Hongkong fortsatte hänvisa till rättsstatsprincipen om rättsväsendets höga kvalitet som några av de viktigaste skälen för att förlägga Kina- eller Asienkontoret där. På grundval av sitt rykte som rättsstat fortsatte justitieministern Rimsky Yuen att föra fram Hongkong som en regional knutpunkt för internationell skiljedomsverksamhet och juridiska tjänster. Kinas sjörättskommission meddelade att man skulle öppna en filial i Hongkong, och det pågår arbete för att underlätta för den permanenta skiljedomstolen, med säte i Haag, att hålla skiljedomsförhandlingar i Hongkong. För att kunna möta samhällets förändrade behov har justitieministern, i sin egenskap av ordförande för lagreformutskottet, också undersökt möjligheten till lagreformer i fråga om arkivlagstiftning, tillgång till information och tredjepartsfinansiering för skiljedom. Hongkongs invånare fortsatte att ha yttrande- och föreningsfrihet. De årliga marscherna den 4 juni och den 1 juli ägde rum 2013, liksom två andra stora politiska demonstrationer. Ordföranden i jämställdhetskommissionen tog upp den årliga prideparaden för homosexuella och flera mindre demonstrationer om politiska eller socioekonomiska frågor som rör Hongkong och fastlandet ägde rum under året. De allra flesta demonstrationer var fredliga och polisen agerade i regel proportionellt. Medierna, inklusive digitala medier, fortsatte vara fria och ge uttryck för åsiktsmångfald. Det fanns emellertid en uppfattning som växte sig allt starkare om att både tryckta och elektroniska medier utövade självcensur, särskilt i bevakningen av frågor som rör det kinesiska fastlandet, vilket dokumenterades i Hongkongs journalistförbunds årsrapport. Utvecklingstendenserna 2013 föranledde Reportrar utan gränser att i sitt index för pressfrihet 2014 flytta ned Hongkong tre platser till plats 61 med hänvisning till självcensur och det ökade inflytande som utövas av centralregeringens sambandskontor. Huruvida principen om ”ett land, två system” fortsätter fungera och Hongkongs rykte som ett territorium där affärsklimatet gynnas av ett fritt informationsflöde kvarstår kommer även framöver att bero på mediernas frihet. Guvernörens uttalanden till stöd för fria medier var därför mycket välkomna. Hongkongs förbindelser med fastlandet debatterades flitigt och fick stort utrymme i medierna. Ibland orsakade de snabbt växande ekonomiska förbindelserna och kontakterna mellan människor, bl.a. genom turism, social oro i Hongkong och politiska problem för myndigheterna. Det handlade bl.a. om den ökade efterfrågan från fastlandsinvånare på bostäder och platser på primär- och sekundärskolor (i synnerhet nära gränsen mellan Hongkong och fastlandet), sysselsättning för jobbsökande från fastlandet, det växande trycket på allmänna färdmedel till följd av det snabbt stigande antalet turister från Fastlandskina (från 35 miljoner 2012 till 41 miljoner 2013[2]) och den ökande efterfrågan på vissa konsumtionsvaror, t.ex. mjölkersättning, som vid några tillfällen ledde till att det uppstod en brist på sådana varor i Hongkong. Regeringen vidtog olika åtgärder för att skydda Hongkong-invånarnas intressen och stabilisera marknaden mot snabbt stigande priser och varubrister. Sådana åtgärder stoppade emellertid inte det ökade antal antifastlandsåsikter som uttrycktes i medierna (inklusive på sociala medier) och uppkomsten av ett fåtal antifastlandsgrupperingar. Ekonomisk utveckling Hongkong är fortfarande ett av världens ledande finansiella centrum och handelsregioner. De fyra viktigaste näringarna i Hongkong (finansiella tjänster, handel och logistik, turism, samt professionella tjänster och producenttjänster) har varit motorn bakom Hongkongs ekonomiska tillväxt, har lett till tillväxt även inom andra sektorer och skapat sysselsättning. Staden gynnas av Kinas ekonomiska uppsving och spelar en viktig roll inom handel och investeringar med fastlandet. Hongkong har lyckats blomstra genom att hålla fast vid sina grundvärderingar – rättsstatsprincipen, ett fritt informationsflöde, öppenhet och genom att ta ställning mot korruption. Under 2013 hade Hongkong en gynnsam ekonomisk utveckling och fortsatte placera sig högt i många globala undersökningar som mäter ekonomisk frihet och konkurrenskraft.[3] Trots sina ekonomiska resultat står Hongkong även inför nya konkurrensutmaningar till följd av den ekonomiska liberaliseringen i Kina och framväxten av andra ekonomiska centrum i regionen. Dess ekonomi hade en stadig tillväxt på 2,9 % i reala termer 2013. Den inhemska efterfrågan var den viktigaste tillväxtmotorn, medan den externa sektorn var fortsatt dämpad på grund av den svaga globala ekonomin. Sysselsättningsnivåerna var starka och arbetslösheten kretsade kring 3,3 % under större delen av året. Konsumentpriserna steg med 4,3 %[4]. Hongkong fortsatte att med centralregeringens hjälp vara världens största offshore-centrum för renminbi. Hongkong hade den största inlåningen i renminbi utanför Fastlandskina på mer än 1 biljon renminbi[5] i slutet av 2013. Man fortsatte ha en konkurrensfördel i förhållande till andra finansiella centrum genom sin marknadsinfrastruktur och likviditet och erbjöd ett stort utbud av investeringsprodukter i renminbi. Den 24 juni 2013 lanserades CNH Hibor fixing (CNH Hong Kong Interbank Offered Rate fixing), som fastställer referensräntor för offshore‑utlåning och underlättar skapandet av fler kurssäkringsalternativ. Det ömsesidiga erkännandet av fondprodukter mellan Fastlandskina och Hongkong ses som nästa steg i etableringen av Hongkong som Asiens knutpunkt för fondförvaltning. Tillsynsansvariga på fastlandet och i Hongkong har upprättat planer inför den kommande lanseringen av systemet, som skulle göra det möjligt för internationella fondförvaltare att sälja fondprodukter på fastlandet och för fastlandsfonder att säljas i Hongkong. Kina ökade samtidigt takten i processen för att göra renminbi till en internationell valuta och London, Paris, Frankfurt, Singapore och Taipei är nu alla redo att fungera som centrum för transaktioner i renminbi. Hongkong var snabbt med att skapa allianser med andra offshore‑marknader. I december 2013 undertecknade börserna i Hongkong och Singapore ett samarbetsavtal om att utveckla investeringsprodukter i renminbi. Konkurrensen utifrån förväntas dock stiga i takt med att nya aktörer uppstår på marknaden. Kinas ekonomiska reformer skapade möjligheter och utmaningar för Hongkong. Beijings plan att på försök skapa en frihandelszon i Shanghai möttes av starka reaktioner i Hongkong. De politiska åtgärder som behövdes för att Shanghais nya zon skulle kunna gå i täten för en mer allmänt konvertibel renminbi och friare, marknadsorienterade räntor satte igång många spekulationer i medier och näringsliv. Vissa är oroliga för att liberalisering på dessa områden kommer att hota Hongkongs ställning som Asiens ledande finansiella centrum. Inom näringslivet var den allmänna meningen att Hongkong måste öka sitt försprång för att behålla sin konkurrenskraft. De ekonomiska förbindelserna mellan Hongkong och Fastlandskina stärktes ytterligare genom att frihandelsavtalet utökades till att omfatta fler tjänster. Den 29 augusti 2013 undertecknade Hongkong och Fastlandskina tillägg X till avtalet om ett närmare ekonomiskt partnerskap (CEPA). Båda parterna har uttalat offentligt att vidden och djupet i liberaliseringen inom ramen för CEPA går längre än i något annat frihandelsavtal som Fastlandskina har ingått med andra partner. För närvarande finns det 403 liberaliseringsåtgärder som rör handeln med tjänster inom CEPA. Centralregeringen har lovat att CEPA ska leda till att handeln med tjänster mellan fastlandet och Hongkong är liberaliserad senast i slutet av 2015, dvs. före den tolfte femårsplanen löper ut. Provinsregeringen i Guangdong lade fram ett förslag om att Guangdong, Hongkong och Macao ska slås ihop till en enda frihandelszon och att handeln med tjänster mellan Guangdongprovinsen och Hongkong ska vara avreglerad före slutet av 2014. Regeringarna i Hongkong och Guangdong har gemensamt investerat i stora infrastrukturprojekt och skapat nya transportförbindelser mellan Hongkong och Pärlflodens delta. Byggandet av snabbtågsförbindelsen Guangzhou–Shenzhen–Hongkong och Hongkong–Zhuhai–Macaobron inleddes 2010 och går framåt i god takt. Till följd av krav från det lokala näringslivet har Hongkong blivit mer aktivt i regionala och plurilaterala initiativ för att behålla sin konkurrenskraft som regionalt handels- och tjänstecentrum. Hongkong planerade ursprungligen att ansluta sig till frihandelsområdet mellan Asean (Sydostasiatiska nationers förbund) och Kina, men accepterade till sist Aseans förslag om förhandlingar om ett bilateralt avtal. I maj 2013 meddelade Hongkong att man skulle delta i förhandlingar om tjänstehandelsavtalet (TiSA) som omfattar 23 medlemmar i Världshandelsorganisationen (WTO). Förutom CEPA har Hongkong undertecknat frihandelsavtal med Nya Zeeland, Europeiska frihandelsorganisationen (Efta) och Chile. På inrikesplanet var den överhettade fastighetsmarknaden en viktig fråga för regeringen under 2013. En rad åtgärder genomfördes för att dämpa efterfrågan, bl.a. genom betydande stämpelavgifter på fastighetsaffärer och skärpta regler för hypotekslån. Regeringen avskaffade också ett fjorton år gammalt system med ansökningslistor och tog på sig en ledande roll i fråga om att sälja offentligägd mark inom ramen för det årliga programmet för markutförsäljning, vilket bygger på att regeringen tar initiativet till markförsäljningar. Detta ledde till att huspriserna stabiliserade sig markant och att försäljningsvolymen rasade med 37,7 %[6] under 2013. Inför hotet om en tillgångsbubbla i ett läge där räntorna var extremt låga upprepade regeringen gång på gång att man var fast besluten att behålla de stränga budgetåtgärderna, trots trycket från fastighetssektorn. Guvernör Chun-ying Leung lovade även att öka bostadsutbudet för att motverka de skyhöga bostadspriser som gör det allt svårare för vanliga människor att äga sin bostad och skapar socialt missnöje. Regeringen tillkännagav en utbudsledd bostadsstrategi som syftar till att skapa 470 000 nya bostadsenheter under det kommande decenniet, varav 60 % ska vara allmännyttiga. Regeringen ökade sina insatser för att komma till rätta med de växande inkomst- och förmögenhetsklyftorna. Ett viktigt steg var att man i september 2013 för första gången offentliggjorde en officiell fattigdomsgräns för Hongkong som utgjorde hälften av hushållens månatliga medianinkomst. En analys av situationen 2012 visade att det före dessa insatser fanns 541 000 hushåll, eller totalt 1 312 000 människor, som låg under fattigdomsgränsen, vilket motsvarade ett fattigdomstal på 19,6 %. Efter insatserna fanns det omkring 1 miljon människor som låg under fattigdomsgränsen, dvs. ett fattigdomstal på 15,2 %. Offentliggörandet av ett fattigdomstal har ökat förväntningarna om att regeringen kommer att vidta mer effektiva åtgärder för att lindra fattigdomen. I oktober 2013 inledde regeringen ett fyra månader långt samråd om Hongkongs befolkningspolitik för att få till stånd ett samförstånd och utforma hållbara politiska åtgärder. Man räknar med att arbetskraften kommer att börja sjunka fr.o.m. 2018. Att lindra fattigdomen och hjälpa den åldrande befolkningen kommer att innebära stora utmaningar för de offentliga finanserna under lång tid framöver. Regeringen kommer under de kommande åren att behöva hantera en komplicerad och kontroversiell agenda med punkter som att öka produktiviteten, locka begåvningar, importera arbetskraft, assimilera nya invandrare, social välfärd, hållbara offentliga finanser och ekonomisk tillväxt samtidigt som man behåller ett balanserat och harmoniskt samhälle. Hongkongs näringsliv var högljutt i arbetskraftsbristfrågan och krävde att reglerna för arbetskraftsimport skulle mjukas upp. Enligt Hongkongs handelskammare kunde det finnas så många som 110 000 lediga platser (i juli 2013), vilket är nära den historiska toppen på 122 000 år 1989. Byggsektorn, detaljhandeln, cateringbranschen och vårdsektorn hade kronisk brist på arbetskraft. Denna fråga kan komma att leda till hetsiga debatter mellan fackföreningar, lagstiftare och näringslivsledare framöver. Lönerna steg kraftigt under 2013 i en situation där arbetsmarknaden var gynnsam. Det på det hela taget strama läget på arbetsmarknaden innebar att även lågutbildade arbetstagare fick stora löneökningar. I maj 2013 höjdes den lagstadgade minimilönen från 28 till 30 Hongkongdollar. Regeringen lanserade två viktiga miljöpolitiska planer 2013: ”Planen för ren luft i Hongkong” och ”Hållbart resursutnyttjande 2013–2022”. Man ersatte också det tidigare indexet för luftföroreningar med ett nytt hälsobaserat luftkvalitetsindex som ger Hongkongborna information om akuta hälsorisker, baserat på luftföroreningsnivåer i realtid. I handlingsplanen för resursutnyttjandet sätts som mål att det fasta avfallet ska minskas med 40 % under tio år och planen innehåller en möjlighet att införa ett system med avfallsavgifter, utbyggnad av befintliga soptippar, konstruktion av en ny förbränningsanläggning samt stimulansåtgärder för ökad återvinning och minskning av avfallet vid källan. Allmänheten blir alltmer oroad och intresserad av miljöfrågor. Genomförandet av dessa statliga planer skulle kräva ett starkt politiskt åtagande, en engagerad allmänhet, stöd från samhället i stort och gränsöverskridande samarbete med Pärlflodens delta, i synnerhet beträffande initiativen för ren luft. Samarbete och förbindelser mellan Europeiska unionen och Hongkong År 2013 fortsatte de bilaterala förbindelserna och samarbetet mellan Europeiska unionen och Hongkong att utvecklas och förstärkas. Hongkong är en viktig aktör i regionen och en viktig kanal för handels- och investeringsflöden mellan EU och det kinesiska fastlandet. Europeiska unionen behöll sin ställning som Hongkongs näst största handelspartner efter Fastlandskina[7]. Den bilaterala varuhandeln mellan EU och Hongkong ökade med 3,9 % till 46 miljarder euro under 2013 och EU hade ett växande handelsöverskott[8]. De flesta utländska företagen i Hongkong kommer från EU. De uppgår till sammanlagt 1 921 företag, som består av 452 regionala högkvarter, 725 regionkontor och 744 lokalkontor (juni 2013)[9]. EU-företagen är verksamma inom en rad olika sektorer, huvudsakligen finansiella tjänster och företagstjänster, handel, logistik, byggindustri och detaljhandel. EU‑företag är nyckelaktörer inom Hongkongs bank-, försäkrings- och värdepapperssektorer. Som bas för en av de största grupperingarna av europeiska företag i Asien fortsätter Hongkong att locka många européer att bosätta sig och arbeta där. När det gäller investeringar har förbindelserna mellan EU och Hongkong stärkts betydligt de senaste åren. Utflödet av utländska direktinvesteringar från EU till Hongkong fyrdubblades från 3,7 miljarder euro 2009 till 15 miljarder euro 2012[10], vilket är ett bevis för EU-företagens fortsatta intresse för Hongkong som en knutpunkt för investeringar. Flödet av utländska direktinvesteringar från Hongkong till EU uppgick under samma period till i genomsnitt 5,3 miljarder euro per år. Stocken av utländska direktinvesteringar i Hongkong som kommer från EU steg från 90 miljarder euro 2009 till 133 miljarder euro 2012. Samtidigt nästan fördubblades stocken av utländska direktinvesteringar i EU som kommer från Hongkong från 27,5 miljarder euro till 50 miljarder euro under samma period. EU:s näringsliv värdesätter Hongkongs respekt för rättsstatsprincipen, höga krav på öppenhet, informations- och mediefrihet, förmånligt tillträde till marknaden i Fastlandskina och utbud av leverantörer av tjänster av hög kvalitet. EU bedömer att dessa faktorer är av avgörande betydelse för Hongkongs fortsatta välstånd och starka position som regionalt och internationellt affärscentrum. Den sjunde strukturerade dialogen mellan Europeiska unionen och Hongkongs regering ägde rum i Hongkong den 14 november 2013. Den strukturerade dialogen är en effektiv plattform som gör det möjligt för EU och Hongkong att diskutera frågor av gemensamt intresse och hitta områden för ett framtida samarbete. Vid mötet 2013 enades båda sidor om att stärka samarbetet och utbytet när det gäller utbildning, innovation, miljö och konkurrenslagstiftning. EU uppskattade Hongkongs försök att uppdatera sina bestämmelser om finansiella tjänster och dess aktiva engagemang i åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. EU uttryckte en önskan om att involvera Hongkong i tekniska diskussioner om ett automatiskt utbyte av skatteinformation med tanke på den internationella utvecklingen när det gäller samarbete mellan skattemyndigheter och att man skulle göra snabba framsteg i uppdateringen av luftfartsavtalen mellan EU:s medlemsstater och Hongkong, så att de bilaterala luftfartsavtalen överensstämmer med EU-klausulen om utseende av lufttrafikföretag. EU uttryckte även en önskan om att utöka regeldialogen om investeringsfonder. Under 2013 besökte flera högt uppsatta företrädare för EU-institutionerna Hongkong. Det mest uppmärksammade besöket gjorde Europeiska kommissionens ordförande José Manuel Barroso i november, då han träffade Hongkongs guvernör och ordföranden i det lagstiftande rådet. Ordförande Barroso talade vid ett evenemang som högtidlighöll tjugoårsjubileet för EU:s kontor i Hongkong och Macao, då han underströk de mångåriga förbindelserna mellan EU och Hongkong och EU:s engagemang på högsta nivå att fortsätta vidareutveckla detta förhållande. Ett annat besök på hög nivå var det som genomfördes i mars av Andrea Enria, ordförande för Europeiska bankmyndigheten. Regelbundna besök av höga tjänstemän har säkrat ett utbyte på områden av gemensamt intresse, bl.a. EU:s yttre förbindelser, reglering av finansiella tjänster, makroekonomiska frågor, handel och investeringar, livsmedel och livsmedelssäkerhet, samt miljö och konkurrens. Fyra delegationer från Europaparlamentet besökte även Hongkong och bidrog till att förbättra de bilaterala förbindelserna och samarbetet med det lagstiftande rådet. De europeiska företagen i Hongkong företräds i första hand av den europeiska handelskammaren, som genomförde en rad aktiviteter för att främja dialogen med regeringen och stärka det europeiska näringslivets profil under 2013. En del av handelskammarens aktiviteter under året genomfördes i samarbete med EUAP (European Union Academic Programme Hong Kong), som lanserades den 1 september 2012. EUAP är ett konsortium under ledning av Hong Kong Baptist University som omfattar Chinese University of Hong Kong, University of Hong Kong och Lingnan University. Syftet med programmet är att främja akademisk forskning, utveckla utåtriktad verksamhet för att öka EU:s synlighet och stärka det akademiska samarbetet med EU:s institutioner för högre utbildning. För att ytterligare stärka kontakterna med Hongkong fortsatte EU och dess medlemsstater att via officiella diplomatiska vägar stärka EU:s profil i Hongkong, öka kunskaperna om EU:s politik och sprida mer information om den. Det handlar bl.a. om handels- och regleringspolitik, energi och klimatförändringen, regleringen av finansiella tjänster, tullfrågor, jämställdhetsåtgärder, den interkulturella dialogen, frågor om högre utbildning, samt EU:s roll i världen. Ett viktigt forum för detta har varit den serie givande möten som har hållits mellan EU:s beskickningschefer, höga medlemmar av Hongkongs regering och lagstiftande råd, samt andra ledande personer. EU:s diplomatiska representationer har också samarbetat för att stärka kontakter människor emellan och främja utbyten inom den högre utbildningen genom gemensamma aktiviteter, t.ex. EU:s utbildningsmässa och filmfestival, samt ”Model EU”-initiativet. EU kommer att fortsätta främja sina förbindelser med Hongkong, öka de ekonomiska förbindelserna, handel och investeringar, stärka samarbetet med näringslivet och det civila samhället, samt främja rörlighet och utbyte med Hongkongs befolkning. De viktigaste prioriteringarna inför 2014 är: reglering och beskattning av finansiella tjänster, tullfrågor, upprätthållande av immateriella rättigheter, samt fortsatt utveckling av kontakter inom utbildning, forskning, handel och investeringar. [1] Samrådsdokument om metoder vid val av guvernör 2017 och vid tillsättningen av det lagstiftande rådet 2016. Dokumentet handlar om tillsättningen av det lagstiftande rådet 2016, inte 2020. [2] Källa: Hong Kong Tourism Board. [3] Hongkong rankades som världens näst mest företagsvänliga plats efter Singapore i Världsbanksgruppens Doing Business‑rapport 2014. Enligt Unctads World Investment Report 2013 var Hongkong den tredje största mottagaren av utländska direktinvesteringar i världen (75 miljarder US-dollar) och den tredje största källan till utländska direktinvesteringar i Asien (84 miljarder US-dollar) 2012. [4] Alla ekonomiska indikatorer som gäller Hongkongs ekonomi är hämtade från den officiella statistik som rapporterats av Hongkongs folkräknings- och statistikmyndighet. [5] Enligt Hongkongs monetära myndighet uppgick inlåning i renminbi och utestående inlåningsbevis i renminbi i slutet av 2013 till totalt 1 053 miljarder offshore-yuan. Inlåning och utestående inlåningsbevis i renminbi totalt uppgick i slutet av 2012 till 720 miljarder offshore‑yuan. [6] Enligt Hongkongs regering sjönk antalet köpeavtal för bostadsfastigheter till 50 676 under 2013 från 81 333 år 2012. [7] Rankningen baseras på handelsstatistik från Hongkongs folkräknings- och statistikmyndighet. [8] Källa: Eurostat: Comext-databasen. [9] Källa: Hongkongs folkräknings- och statistikmyndighet. [10] Uppgifter om utländska direktinvesteringar från Eurostat den 16 december 2013.