[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 28.8.2008

KOM(2008) 528 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om tillämpning av den ordning rörande AIEM-skatt som är tillämplig på Kanarieöarna

(framlagt av kommissionen)

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET

om tillämpning av den ordning rörande AIEM-skatt som är tillämplig på Kanarieöarna

INNEHÅLL

1. Bakgrund 3

2. Sammanfattning 3

3. Analys 4

3.1. Ekonomisk tillväxt – uppgifter om aktivitet och sysselsättning 4

3.2. Kvarstående svårigheter som motiverar fortsatt tillämpning av den särskilda ordningen rörande AIEM 5

3.3. Integritet och samstämmighet i gemenskapens rättsordning 6

4. Allmänna slutsatser 7

BAKGRUND

Bestämmelserna i EG-fördraget, som är tillämpliga på gemenskapens yttersta randområden, däribland Kanarieöarna, tillåter i princip inga skillnader i beskattning av lokala produkter och produkter som säljs från en medlemsstat till en annan. Enligt artikel 299.2 i EG-fördraget är det dock möjligt att besluta om särskilda åtgärder för dessa regioner på grund av de permanenta svårigheter som påverkar den sociala och ekonomiska situationen i regionerna.

I rådets beslut 2002/546/EG av den 20 juni 2002, som fattats på grundval av artikel 299.2 i EG-fördraget, bemyndigades Spanien att under perioden 1 januari 2002–31 december 2011 för vissa produkter som tillverkas lokalt på Kanarieöarna fastställa undantag från eller nedsättning av AIEM-skatten (”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias”). AIEM-skatten tillämpas vanligtvis på produkter som importerats till eller framställts på Kanarieöarna. I bilagan till rådets beslut finns en förteckning över produkter som omfattas av denna särskilda åtgärd. Skillnaden i beskattning av varor med ordinarie skatt och varor som är skattebefriade eller som har nedsatt skatt får inte överstiga 5 %, 15 % eller 25 % beroende på produkt.

I rådets beslut av den 20 juni 2002 redogörs för orsakerna till de särskilda åtgärderna. Kanarieöarnas problem beror huvudsakligen på öarnas isolerade läge och att marknaden är fragmenterad. Detta i sin tur medför olika svårigheter som till största delen har att göra med högre produktionskostnader (transport, energi, råvaruförsörjning, avfallshantering osv.). Dessa faktorer bidrar också till att ekonomin är föga diversifierad, vilket innebär att den är svagare och mer utsatt för negativa förändringar än de europeiska och globala marknaderna.

De särskilda åtgärderna har därför införts för att motverka de ogynnsamma förhållandena på Kanarieöarna och göra det möjligt för ekonomin på öarna att utvecklas. Åtgärderna har utformats särskilt för att stärka den inhemska industrin genom att öka dess konkurrenskraft som missgynnas på grund av marknadens läge, struktur och storlek.

Enligt artikel 2 i rådets beslut av den 20 juni 2002 ska de spanska myndigheterna senast den 31 december 2005 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av den ordning som rör AIEM-skatten. Detta är nödvändigt för att kunna bedöma effekten av de vidtagna åtgärderna och deras bidrag till att främja eller bibehålla lokal ekonomisk verksamhet, med beaktande av de olägenheter som regionerna i gemenskapens yttersta randområden lider av. Rapporten lämnades till kommissionen i början av januari 2006 och finns som bilaga till föreliggande rapport (Bilaga 1). Det finns även en sammanfattning av rapporten på engelska (Bilaga 2).

Enligt artikel 2 i rådets beslut måste dessutom kommissionen lämna en rapport till rådet med en analys av de ekonomiska och sociala aspekterna av tillämpningen av ordningen rörande AIEM-skatten och vid behov ett förslag om att anpassa bestämmelserna i beslutet.

Sammanfattning

Syftet med rapporten är att kontrollera effekten av de åtgärder som införts enligt rådets beslut 2002/546/EG av den 20 juni 2002 och bedöma deras bidrag till att främja eller bibehålla lokal ekonomisk verksamhet med beaktande av de olägenheter som regionen drabbas av.

De största olägenheterna i regionen beror på öarnas isolerade läge och att marknaden är liten och fragmenterad. På grund av detta är produktions- och transportkostnaderna samt miljökostnaderna högre på öarna. De kan heller inte dra fördel av globaliseringen. Syftet med AIEM är att minska dessa nackdelar för marknaden på Kanarieöarna. Uppgifter från den spanska regeringen visar att åtgärderna har medfört positiva effekter, men att de problem som ligger till grund för det särskilda skattesystemet består. Det är därför berättigat att behålla de särskilda åtgärderna.

Analysen i rapporten beaktar regionens särskilda egenskaper och begränsningar samt syftet att inte försvaga integriteten och samstämmigheten i gemenskapens rättsordning, däribland politiken som rör den inre marknaden och de gemensamma politikområdena.

Utifrån uppgifterna från de spanska myndigheterna och med tanke på att inga väsentliga klagomål har kommit från intressenterna, drar kommissionen slutsatsen att AIEM fungerar tillfredsställande. Gällande bestämmelser kan således behållas och det föreligger inget behov av att ändra bestämmelserna i beslutet.

Analys

Analysen baseras på de uppgifter som den spanska myndigheten har lämnat i rapporten som har lagts fram i enlighet med artikel 2. I rapporten beskrivs olika rörliga faktorer, bland annat förändringar efter det att den särskilda ordningen rörande AIEM-skatten infördes.

Ekonomisk tillväxt – uppgifter om aktivitet och sysselsättning

Under den analyserade perioden, då det fanns särskilda ordningar för AIEM-skatten, kunde många positiva tendenser noteras.

För det första noterades tillväxt i Kanarieöarnas ekonomi. Industrisektorn på Kanarieöarna har vuxit snabbare (framför allt byggsektorn) än i övriga Spanien, vilket har ökat den kanariska industrins betydelse inom den spanska industrisektorn. En genomgång av näringsverksamheten visar att antalet AIEM-verksamheter (verksamheter som omfattas av den särskilda ordning som infördes i enlighet med rådets beslut av den 20 juni 2002) ökade successivt under perioden 2001–2003 för att omfatta nästan 60 % av alla tillverkare. Det bör understrykas att ökningen av antalet AIEM-verksamheter var större än för övriga tillverkningsföretag på Kanarieöarna. Under åren 2001–2003 ökade antalet företag som tillverkar produkter som enbart importbeskattas med 12,5 %. Ökningen var större än den inom tillverkningsindustrin som under samma period endast ökade med 2,6 %.

Beträffande nettoomsättning tenderade den för AIEM-verksamheter att öka mer än för övriga tillverkningsverksamheter, framför allt under 2004.

Efter det att AIEM infördes kunde en viss diversifiering av industrin inom tillverkningssektorn noteras. Flera nya produktionslinjer installerades på produktionsanläggningar på Kanarieöarna. Även vissa nya produkter och varumärken lanserades, bland annat nya dryckes- och tobaksmärken, buteljerat vatten och förpackningsmaterial.

När det gäller investeringstakten ökade den med 13,7 % för AIEM-företagen under åren 2001–2003 (nettoinvesteringar för AIEM-verksamheter i miljoner euro: 114,44 under 2001; 125,28 under 2002; 130,14 under 2003). Nettoinvesteringarna för hela tillverkningsindustrin ökade kraftigt under 2002 men sjönk under 2003 (nettoinvesteringar för alla tillverkningsföretag i miljoner euro: 209,58 under 2001; 260,29 under 2002; 238,86 under 2003).

AIEM påverkade även sysselsättningen. Under åren 2002 och 2003 ökade antalet jobb som skapats inom AIEM-verksamheter snabbare än inom övriga tillverkningsindustrin. Sysselsättningen inom AIEM-verksamheter stod för nästan 63 % av den totala sysselsättningen inom tillverkningsindustrin (antal AIEM-jobb: 22 618 under 2001; 23 721 under 2002; 24 561 under 2003 / antal jobb inom hela tillverkningsindustrin: 37 112 under 2001; 38 571 under 2002; 39 107 under 2003). Under dessa år låg AIEM-verksamheternas omsättning i förhållande till hela tillverkningsindustrin på ungefär samma nivå: runt 51,5 % (51,8 % under 2001, 51,5 % under 2002, 51,3 % under 2003). De preliminära resultaten för 2004 visar en minskad sysselsättning inom AIEM-verksamheter, men minskningen var mindre tydlig än den allmänna minskningen på Kanarieöarna.

I allmänhet var utvecklingen av konsumentprisindex (KPI) mer gynnsam på Kanarieöarna än i övriga Spanien. Skillnaden i inflation var 0,7 % under 2004. Beträffande utvecklingen av KPI på Kanarieöarna i jämförelse med KPI för AIEM-produkter, utvecklades de sistnämnda bättre. KPI ökade med 2,5 % under perioden 2001–2004 medan ökningen för AIEM-produkter endast var 1,8 %. Inom AIEM-produkterna var inflationen särskilt låg för livsmedel, drycker och tobak.

Intäkterna från AIEM-skatten ska införlivas i Kanarieöarnas ekonomi och användas till en strategi för ekonomisk och social utveckling för att främja lokal verksamhet (beaktandemening 23 i rådets beslut 2002/546/EG). Den spanska rapporten visar att de faktiska utgifterna för de kanariska offentliga organen för att främja lokal verksamhet överstiger de intäkter som genereras av AIEM.

De ovannämnda tendenserna visar att Kanarieöarnas ekonomi har utvecklats positivt efter införandet av ordningen för AIEM-skatten i enlighet med rådets beslut av den 20 juni 2002. I många avseenden (total tillväxt, omsättning, diversifiering, investeringar, sysselsättning) har situationen förbättrats för de verksamheter som är undantagna eller som får en nedsättning av AIEM-skatten på lokalt tillverkade varor. Bilden är särskilt tydlig i jämförelse med verksamheter som inte omfattas av den särskilda ordningen för AIEM-skatten.

Av de fakta som har lagts fram framgår att rådets beslut av den 20 juni 2002 uppfyller sitt syfte.

Situationen för verksamheter som bedrivs på den lokala marknaden befinner sig dock fortfarande i ett ogynnsamt läge, varför denna specifika och riktade åtgärd behövs. Den här aspekten analyseras i avsnittet nedan.

Kvarstående svårigheter som motiverar fortsatt tillämpning av den särskilda ordningen rörande AIEM

Den lokala industrin befinner sig fortfarande i ett missgynnat läge.

Det finns vissa permanenta svårigheter i regionen som motverkar den ekonomiska utvecklingen på Kanarieöarna: marknaden är geografiskt isolerad, fragmenterad och liten. Dessa omständigheter påverkar många viktiga faktorer som rör den ekonomiska utvecklingen i området.

Ett av de största problemen är de begränsade transportmedlen (endast flyg- eller sjötransporter är möjliga alternativ). Transportkostnaderna är därför mycket högre än genomsnittet i Spanien. Detta gäller framför allt godstransporter, men i mindre utsträckning även passagerartransporter. I praktiken finns det många begränsningar när det gäller godstransporter till följd av svag priskonkurrens och leveranstider. De extra transportkostnaderna för kanariska företag kan således mätas i både tid och pengar. En sådan inskränkning leder till lägre effektivitet och högre produktionskostnader på Kanarieöarna.

Även andra faktorer som rör produktionsprocessen medför högre kostnader. Företagen är främst beroende av importerade råvaror och energi (mer än 70 % av insatsvarorna kommer från områden utanför Kanarieöarna, medan importen i övriga Spanien inte överstiger 40 %). I praktiken måste de bygga upp extra lager och ofta blir dessa alltför stora. Ett resultat av detta är att vissa råvaror är dyrare. Den totala genomsnittskostnaden på vatten är 1,68 euro per kubikmeter. Det är det högsta priset i Spanien där genomsnittet för landet ligger på 0,86 euro.

Företagen drabbas också av extrakostnader för exempelvis specialiserade underhållstjänster, utbildning av chefer och tekniker samt marknadsföring av företaget. I och med att marknaden är liten måste specialister hämtas från andra platser långt borta. Samma sak gäller när personal ska gå olika utbildningar, delta i mässor eller konferenser eller göra en affärsresa för att marknadsföra varor eller teckna ett nytt avtal.

Även kostnaderna för bortskaffande av industriavfall är höga. Många olika typer av avfall (bland annat giftigt avfall) kan inte hanteras på Kanarieöarna på grund av att antalet specialiserade återvinningsanläggningar är begränsade. Avfall måste därför ofta transporteras bort från öarna.

Av analysen av prisnivåer framkommer att de för vissa grupper av AIEM-produkter (livsmedel, läkemedel och parfym) generellt sett är högre på Kanarieöarna än i övriga Spanien. De högre priserna återspeglar den extra bördan på den industriella verksamheten på Kanarieöarna. Detta innebär att om skyddet minskade eller togs bort helt skulle den kanariska industriproduktionens konkurrenskraft minska ytterligare jämfört med importerade produkter. Även produktionens lönsamhet skulle minska och åtminstone vissa direkt berörda verksamheter kanske skulle äventyras och inte kunna fortsätta.

På grund av de geografiska hindren är den kanariska marknaden mycket begränsad till sin natur. Exportens bidrag till den totala BNP ligger på den lägsta nivån av alla autonoma regioner i Spanien. I jämförelse med övriga Spanien har Kanarieöarna minst antal företag som sysslar med export. De lokala företagen är dessutom mycket beroende av varandra – om ett företag läggs ner påverkar det andra företag negativt. De genomsnittliga kanariska industriföretagen tenderar dessutom att ha färre anställda än andra företag runt om i landet.

De begränsningar som finns på den kanariska marknaden leder till att hela ekonomin är föga diversifierad. Detta innebär att det inte finns någon balans mellan olika industrisektorer på marknaden. Tjänstesektorn dominerar (framför allt turismen) och ligger kvar på ungefär samma nivå. Under de senaste åren har den nästan inte förändrats. Under 2001 stod tjänstesektorn för 79 % av det totala bruttomervärdet och 2004 var motsvarande siffra 78 %. I Spanien stod tjänstesektorn för 66 % under båda perioderna.

En sådan övervikt gör att marknaden hamnar i en svagare position.

Integritet och samstämmighet i gemenskapens rättsordning

Av de uppgifter som redovisas i analysen i rapporten framgår att det aktuella systemet även uppfyller kravet enligt vilket rådets åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 299.2 i fördraget inte får underminera integriteten och samstämmigheten i gemenskapens rättsordning.

De åtgärder som införs i enlighet med rådets beslut av den 20 juni 2002 (2002/546/EG) är nödvändiga och står i proportion till de mål som har satts upp i beslutet.

Åtgärder som vidtogs inom ramen för rådets beslut var från början enbart inriktade på de mest sårbara industriprodukterna. Av de uppgifter som den spanska regeringen har lämnat framgår att de extrakostnader som denna avlägset belägna region drabbas av inte överkompenseras av tillämpningen av undantag på specifika AIEM-produkter. De aktuella åtgärderna står således i proportion till de fastställda målen. Detaljerna har fastställts i kommissionens beslut av den 16 april 2008 om statligt stöd i det här avseendet[1].

Av resultaten från den extra studie som den spanska regeringen har lagt fram (Impacto de los APE en Canarias, av den 26 september 2006) framgår dessutom att handelsförbindelserna mellan Kanarieöarna och AVS-länderna är försumbara. Den särskilda ordningen för AIEM-skatten kan därför inte betraktas som ett hinder för det europeiska partnerskapsavtal som håller på att förhandlas fram mellan EU och Västafrika och som syftar till att öka handeln och investeringarna mellan parterna.

Kommissionen har heller inte fått några väsentliga klagomål om att AIEM skulle påverka den inre marknadens funktion negativt. Kommissionen har framför allt inte fått någon information som tyder på att tillämpningen av AIEM skulle överkompensera kostnader som beror på de permanenta svårigheter som Kanarieöarna har.

Utifrån ovanstående resultat kan slutsatsen dras att det nuvarande systemet fungerar korrekt och bör fortsätta gälla för att på lämpligt sätt kunna kompensera Kanarieöarna för dess svåra situation.

ALLMÄNNA SLUTSATSER

Den särskilda ordning som infördes genom rådets beslut 2002/546/EG av den 20 juni 2002 har haft positiva effekter på den ekonomiska och sociala miljön på Kanarieöarna. Analysen av utvecklingen av de aktuella nyckeltalen visar att målet att främja eller upprätthålla lokala ekonomiska verksamheter har uppnåtts.

Med tanke på de svårigheter som Kanarieöarnas specifika situation medför är dessa åtgärder fortfarande berättigade. Trots en positiv utveckling är området fortfarande missgynnat på många olika sätt.

Den information som finns bekräftar att integriteten och samstämmigheten i gemenskapens rättssystem inte försvagas av den särskilda ordningen för AIEM-skatten. Åtgärderna är välriktade (de riktar sig enbart till de känsligaste produkterna) och begränsas till det som behövs för att de fastställda målen ska uppnås (kompensation för de problem som regionen står inför, exempelvis öarnas isolerade läge och en liten och fragmenterad marknad). Alla intressenter är nöjda med det nuvarande systemet som inte stör den inre marknadens funktion. Om skyddet däremot minskades eller togs bort skulle detta kraftigt minska lönsamheten för tillverkningen av industriprodukter på Kanarieöarna. I vissa fall skulle inhemsk produktion till och med behöva läggas ner.

Kommissionens slutsats är att ordningen rörande AIEM-skatten enligt rådets beslut av den 20 juni 2002 fortfarande är motiverad i sin nuvarande form. Kommissionen lägger därför inte fram något förslag om att anpassa bestämmelserna i rådets beslut.

[1] Mål NN 22/2008.