[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 15.10.2009

KOM(2009)542 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 48/2004 av den 5 december 2003 om framställning av årlig gemenskapsstatistik om stålindustrin för referensåren 2003–2009

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 48/2004 av den 5 december 2003 om framställning av årlig gemenskapsstatistik om stålindustrin för referensåren 2003–2009

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1. Inledning 3

2. Statistikframställningens fördelar i förhållande till kostnaderna 3

2.1. Framställda dataserier 3

2.2. Fördelar 4

2.2.1. Stål- och gjutjärnsskrotbalansen 4

2.2.2. Bränsle- och energiförbrukning och förteckning över den elektriska energibalansen inom stålindustrin 5

2.2.3. Statistik om investeringar inom järn- och stålindustrin 5

2.3. Kostnaderna för insamling av stålstatistik 5

3. Stålstatistikens kvalitet 7

3.1. Uppgiftstillgång för användarna: aktualitet, punktlighet och fullständighet 7

3.2. Sekretessregler 8

4. Samverkanseffekter med gemenskapens övriga statistikverksamhet 9

4.1. Statistik om företagsstrukturer 10

4.2. Statistik om industriproduktion 10

4.3. Utrikeshandelsstatistik 10

4.4. Statistik om energiförbrukning 11

4.5. Statistik om utsläpp i luft 11

5. Stålstatistikens framtid 11

INLEDNING

Sedan Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) inrättades har kommissionen (Eurostat) samlat in den nödvändiga statistiken över stålindustrin direkt från företag verksamma inom branschen, i enlighet med bestämmelserna i fördraget om upprättande av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG-fördraget). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1840/2002 av den 30 september 2002 om förlängning av EKSG:s system för stålstatistik efter det att EKSG-fördraget har upphört att gälla[1] antogs för att säkerställa att EKSG:s statistiksystem skulle fortsätta till och med den 31 december 2002 efter det att EKSG-fördraget upphörde att gälla den 23 juli 2002.

För att genomföra gemenskapens politik om stålindustrin ansågs det vara nödvändigt att insamlingen av statistik om stålindustrin skulle fortsätta även efter den 31 december 2002. Eftersom ingen annan statistik på europeisk nivå kan möta behovet av en sådan statistik antogs en ny förordning grundad på EG-fördraget, nämligen Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 48/2004 av den 5 december 2003 om framställning av årlig gemenskapsstatistik om stålindustrin för referensåren 2003–2009[2]. Enligt förordning (EG) nr 48/2004 krävs det en övergångsfas under tiden 2003–2009 för att kunna avgöra om stålstatistiken kan integreras med andra statistiksystem.

Denna rapport gäller tillämpningen av förordning (EG) nr 48/2004. Enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 48/2004 ska kommissionen senast fem år efter det att förordningen trätt i kraft lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om dess genomförande. I rapporten ska man i synnerhet

a) bedöma den nytta som gemenskapen, medlemsstaterna och uppgiftslämnare och användare av statistik kan ha av statistikframställningen i förhållande till kostnaderna för statistiken,

b) bedöma kvaliteten på den framställda statistiken,

c) kontrollera samverkanseffekterna med gemenskapens övriga verksamhet,

d) föreslå ändringar som kan behövas för att förordning (EG) nr 48/2004 ska fungera bättre.

STATISTIKFRAMSTÄLLNINGENS FÖRDELAR I FÖRHÅLLANDE TILL KOSTNADERNA

Framställda dataserier

Stålstatistiken täcker tillverkningen av järn och stål samt ferrolegeringar (grupp 27.1 i den statistiska näringsgrensindelningen i Europeiska gemenskapen, Nace rev. 1.1 som upprättas genom rådets förordning (EEG) nr 3037/90 av den 9 oktober 1990 om statistisk näringsgrensindelning i Europeiska gemenskapen[3] ).

Följande statistik samlas in på grundval av förordning (EG) nr 48/2004:

(1) Årlig statistik över stål- och gjutjärnsskrotbalansen (nedan kallad S10 ).

(2) Årlig statistik om bränsle- och energiförbrukning uppdelad efter anläggningstyp (nedan kallad S2A ).

(3) Årlig statistik om förteckningen över den elektriska energibalansen inom stålindustrin (nedan kallad S2B ).

(4) Undersökning om investeringarna inom järn- och stålindustrin, årlig statistik om investeringsutgifter (nedan kallad S3A ).

(5) Undersökning om investeringarna inom järn- och stålindustrin, årlig statistik om produktionskapacitet (nedan kallad S3B ).

Statistiken enligt ovan samlas i regel in av medlemsstaternas statistikmyndigheter genom statistiska undersökningar, som ibland anordnas i samarbete med den berörda industrins nationella förbund. I vissa fall överför de nationella industriförbunden uppgifter direkt till Eurostat.

Eurostat validerar statistiken innan den offentliggörs med hjälp av ett antal logikkontroller mellan olika variabler och kontroller av uppgifternas samstämmighet över tiden.

Fördelar

Stålstatistik insamlas främst för att tjäna som ett instrument för genomförandet av gemenskapens politik och underlätta ekonomiska analyser som görs av aktörerna inom sektorn (t.ex. myndigheter, företag, förbund) och som en informationskälla för medborgare och företag[4]. Det finns statistik om antalet nedladdningar från Eurostats databas och den informationen ger en uppfattning av användarnas intresse av statistiken. Under år 2008 har det gjorts 1 725 nedladdningar av uppgifter från stålstatistiktabellerna. Användarna är främst intresserade av den årliga statistiken om produktionskapacitet och den årliga statistiken om stål- och gjutjärnsskrotbalansen.

Nedanstående översikt av hur stålstatistiken används grundar sig på en undersökning bland de viktigaste användarna, inbegripet kommissionens avdelningar och Eurofer (European Confederation of Iron and Steel Industries).

Stål- och gjutjärnsskrotbalansen

Statistik om stål- och gjutjärnsskrot behövs bland annat för att följa användningen av dessa material för stålproduktion med tanke på trender för tillgång och pris på marknaden.

Informationen används särskilt för att bedöma de rekommendationer inom området som anges i Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet – Råvaruinitiativet: att uppfylla våra kritiska behov av tillväxt och arbetstillfällen i Europa [5] och mer specifikt för att fastställa en ram som möjliggör hållbar tillgång till råmaterial från europeiska resurser och ett effektivare utnyttjande av resurser som används för återvinning.

Den mer detaljerade informationen om förbrukningen av stål- och gjutjärnsskrot i elektriska ugnar är användbar t.ex. för uppföljning av trender mellan användning i processer med ljusbågsugn och användning av skrot i konventionella stålverk med syrgasprocess.

Bränsle- och energiförbrukning och förteckning över den elektriska energibalansen inom stålindustrin

Statistiken om bränsle- och energiförbrukning och förteckningen över den elektriska energibalansen inom en så energiförbrukande industri som stålindustrin ger information om energianvändning och energiproduktion. Dessutom ger statistiken om energiförbrukning också information om utsläpp av föroreningar från stålindustrin. Sådan statistik kan användas inom ramen för kampen mot den globala uppvärmningen, där också kommissionen deltar.

Den årliga statistiken om bränsle- och energiförbrukning per anläggningstyp kan också fungera som en ram för riktmärkningsändamål.

Informationen om den elektriska energibalansen i stålindustrin gör det möjligt att bedöma om det krävs högre energieffektivitet.

Statistik om investeringar inom järn- och stålindustrin

Uppgifter om investeringsutgifter och högsta möjliga produktionskapacitet inom järn- och stålindustrin är av intresse för kommissionen. Särskilt statistiken om investeringar och kapacitet bidrar till ett globalt nätverk med information om världens stålkapacitet, organiserat inom ramen för OECD:s stålkommitté.

Företagen inom stålindustrin behöver världsomspännande information om investeringar och kapacitet för att kunna bedöma eventuell framtida underkapacitet eller överkapacitet för särskilda klasser av stålprodukter. Dessutom gör statistiken om investeringar i järn- och stålindustrin det möjligt att övervaka de olika stegen i produktionsprocessen.

Kostnaderna för insamling av stålstatistik

Information har samlats in om kostnaderna i samband med insamling, bearbetning och sammanställning av stålstatistik. Elva länder svarade på den särskilda undersökningen om kostnader till följd av förordning (EG) nr 48/2004. För ytterligare tre länder kunde information om belastningen för företag och nationella statistikbyråer fås från en mer allmän undersökning om belastningen från insamling av företagsstatistik.

Tabell 2. Resultat från undersökning av belastning på företag och uppgiftslämnande organ

Urvalets storlek, antalet statistiska enheter (1) | Totala antalet statistiska enheter | Total tid som använts av alla enheter i urvalet (belastning), timmar per år | Tid som den uppgiftslämnande myndigheten använt, timmar per år |

BE | 14 | 14 | i.u. | 7 |

CZ | 37 | 37 | 150 | 276 |

DE | 500 | 500 | 31.5 | 9903(2) |

FR | 53 | 53 | 150 | 150 |

IT | 80 | 80 | 560 | 280 |

LU | 3 | 3 | i.u. | 24 |

NL | 1 | 1 | 15 | 10 |

AT | 13 | 13 | 40 | 250 |

PL | 32 | 32 | 500 | 750 |

RO | 19 | 19 | i.u. | 845 |

SK | 25 | 25 | 47 | 70 |

SE | 28 | 83 | 224 | 160 |

FI | 4 | 4 | i.u. | 50 |

UK | 31 | 31 | i.u. | 825 |

i.u.= ingen uppgift

(1) Enheterna kan vara företag eller verksamhetsenheter (KAU)

(2) De tyska uppgifterna om den tid som de uppgiftslämnande myndigheterna använt inbegriper också tiden för att sammanställa sådana uppgifter om stålindustrin som inte omfattas av förordning (EG) nr 48/2004 och som endast samlas in för nationella ändamål. Det är inte möjligt att separera den tid som enbart har använts för uppgifter som krävs på EU-nivå.

Alla länder kunde inte lämna information om den tid som enheterna använt på att fylla i frågeformulären, eftersom ingen tidsuppföljning hade gjorts. Nio länder lämnade information om tidsåtgången. Beräknat på grundval av den tillgängliga informationen har enheterna använt i genomsnitt cirka två timmar på ifyllning av frågeformuläret. Tiden som krävdes för att fylla i frågeformuläret varierade dock kraftigt mellan olika länder: från 3,78 minuter i Tyskland[6] till över 15 timmar i Polen. I huvuddelen av de länder som Eurostat hanterar ordnades ett totalurval så att alla enheter inom sektorn fick ett frågeformulär. På grundval av informationen från uppgiftslämnarna och företagsstrukturstatistikens information om antalet företag inom grupp 27.1 i Nace rev.1.1 med mer än 50 anställda kan man beräkna det totala antalet enheter som berörs. Totalt berörs 1 000 enheter av undersökningen om insamling av stålstatistik.

Med beaktande av den genomsnittliga tid som behövs för att fylla i frågeformuläret kan man göra en uppskattning av den tid som alla företag inom EU:s stålindustri totalt har använt för att fylla i frågeformuläret om insamling av stålstatistik. Företagen inom stålindustrin använde uppskattningsvis totalt 2 000 timmar på undersökningen, vilket ger en uppskattad kostnad på 80 000–100 000 euro. Man kan därför bedöma att inverkan av förordning (EG) nr 48/2004 på företagens totala börda för statistik är tämligen liten. Det bör dock noteras att bedömningen endast gäller företag med minst 50 anställda. Nästan alla företag i den här kategorin måste svara på flera statistiska undersökningar, vilket betyder att de har en relativt stor börda när det gäller statistik.

Undersökningen rörande kostnader visade också att kostnaderna hos de uppgiftslämnande myndigheterna (nationella statistikbyråer och i vissa medlemsstater motsvarande industriförbund) i de flesta fall var högre än hos företagen. De uppgiftslämnande myndigheternas totala kostnader på EU-nivå uppskattas till mellan 400 000 och 500 000 euro, av vilket kan utläsas att cirka 10 000 arbetstimmar används på bearbetning och sammanställning av statistik. Den totala kostnaden för att ta fram stålstatistik för hela EU-ekonomin kan därför uppskattas till 480 000–600 000 euro.

STÅLSTATISTIKENS KVALITET

Uppgiftstillgång för användarna: aktualitet, punktlighet och fullständighet

Enligt artikel 6.3 i förordning (EG) nr 48/2004 ska medlemsstaterna överföra data och metadata senast sex månader från referensårets utgång. I artikel 3 i förordning (EG) nr 48/2004 anges dock att när förädlingsvärdet till faktorkostnad i företagen inom en medlemsstats stålindustri är lägre än 1 % av det totala värdet inom gemenskapen, behöver uppgifter om variablerna inte insamlas. Detta undantag gäller för Bulgarien, Danmark, Estland, Irland, Grekland, Cypern, Litauen, Lettland, Ungern, Malta, Portugal och Slovenien. En del av dessa länder har ändå regelbundet överfört data om järn- och stålindustrin till Eurostat.

Tabell 3. Överföringsfördröjningar (i dagar) för stålstatistik, referensåret 2007 (jämfört med den 30 juni 2008, dvs. den tidsfrist för överföring som fastställs i förordning (EG) nr 48/2004)

Läget den 1 februari 2009

Lägre än 1 % av EU27-förädlingsvärdet |

Som framgår av tabell 3 har de flesta medlemsstater som enligt förordning (EG) nr 48/2004 ska överföra stålstatistik gjort detta inom den tidsfrist som fastställs i förordningen.

Angående Eurostats spridning av statistiken kan konstateras att alla uppgifter för referensåret 2007 offentliggjordes i god ordning före den 1 december 2008.

Tabell 4. Stålstatistik 2007, totalantalet tillgängliga celler i procent av de celler som krävs, per land och serie (uppgifter som offentliggjorts den 1 september 2008) (1)

S10 | S2A | S2B | S3A | S3B | Totalt |

EU | 94 | 89 | 100 | 94 | 94 | 92 |

BE | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

BG | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

CZ | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

DE | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

ES | 0 | 0 | 100 | 0 | 0 | 13 |

EE | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

FR | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

IT | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

LU | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

NL | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

AT | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

PL | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

RO | 100 | 16 | 100 | 100 | 100 | 56 |

SK | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

FI | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

SE | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

UK | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

(1) Länder vars industri inom sektorn representerar mindre än 1 % av gemenskapens totalvärde för förädlingsvärdet för grupp 27.1 i Nace rev.1.1 finns inte medtagna i denna tabell, utom om ett sådant land har lämnat in uppgifter.

Enligt tabell 4 har endast två uppgiftslämnande länder lämnat ofullständiga uppgifter. Tillgängligheten för uppgifter på EU-nivå påverkas av det faktum att 2007 års uppgifter saknas för Spanien för flera serier. Eftersom Spaniens stålindustri representerar en betydande andel av stålindustrin i EU har detta en negativ inverkan på EU-totalvärdenas kvalitet, och därför måste skattningar användas för de uppgifter som saknas.

Sekretessregler

Enligt artikel 13.1 i rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik[7] ska uppgifter som används av nationella myndigheter och gemenskapsmyndigheten för att framställa gemenskapsstatistik anses förtroliga när det är möjligt att identifiera statistiska objekt antingen direkt eller indirekt och därigenom röja särskild information. Eftersom antalet företag verksamma inom järn- och stålindustrin är relativt begränsat, berörs många av de uppgifter som överförs till Eurostat av sekretess och kan därför inte offentliggöras. I tabell 5 nedan visas i vilken utsträckning sekretessreglerna minskar tillgången till uppgifter[8].

Tabell 5. Sekretessbelagda celler som procentandel av överförda uppgifter

S10 | S2A | S2B | S3A | S3B | Totalt |

EU-aggregat (1) | 0 | 22 | 0 | 0 | 0 | 11 |

Alla uppgiftslämnande länder sammantaget | 29 | 41 | 50 | 51 | 55 | 44 |

BE | 0 | 39 | 43 | 14 | 0 | 28 |

BG | 42 | 18 | 43 | 86 | 75 | 39 |

CZ | 25 | 64 | 57 | 64 | 92 | 62 |

DE | 17 | 64 | 21 | 0 | 0 | 38 |

ES (2) | 0 | 14 | 43 | : | 42 | 20 |

EE | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

FR | 17 | 54 | 36 | 21 | 67 | 44 |

IT | 8 | 63 | 21 | 21 | 33 | 43 |

LV | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |

LU | 83 | 55 | 100 | 100 | 83 | 73 |

HU | 0 | 43 | 29 | 43 | 42 | 36 |

NL | 42 | 71 | 71 | 64 | 75 | 68 |

AT | 25 | 78 | 57 | 64 | 83 | 61 |

PL | 33 | 7 | 93 | 86 | 100 | 42 |

RO | 100 | 21 | 100 | 100 | 100 | 59 |

SK | 8 | 2 | 36 | 50 | 50 | 19 |

FI | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

SE | 0 | 100 | 21 | 57 | 25 | 28 |

UK | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

(1) Procentandelen sekretessbelagda celler av EU-aggregaten gäller referensåret 2006.

(2) För Spanien beräknades procentandelen sekretessbelagda celler på grundval av uppgifterna från 2006, utom för serien S2B där uppgifter från 2007 användes.

Finland och Storbritannien är de enda länder vars uppgifter redovisas helt utan sekretess. Estland har ingen stålindustri och därför har all statistik för Estland fått värdet 0. För de övriga länderna varierade antalet sekretessbelagda celler mellan 19 och 100 %. Sammanlagt är det 44 % av de överförda nationella uppgifterna som inte kan offentliggöras på grund av sekretessregler. Det stora antalet sekretessbelagda celler på landsnivå gör det svårt att använda uppgifterna för analytiska ändamål.

De flesta EU-aggregat som beräknats för stålstatistiken på grundval av landsuppgifterna är inte sekretessbelagda. Det är bara i serierna för bränsle- och energiförbrukning enligt anläggningstyp som EU-aggregaten för vissa delar av statistiken beräknade på grundval av nationella uppgifter inte kan offentliggöras på grund av sekretessregler.

SAMVERKANSEFFEKTER MED GEMENSKAPENS ÖVRIGA STATISTIKVERKSAMHET

I detta avsnitt analyseras i vilken utsträckning övriga statistiska dataserier som Eurostat samlar in och sprider om järn- och stålindustrin kan användas för att ersätta den statistiska information som för närvarande samlas in och sprids enligt förordning (EG) nr 48/2004.

Statistik om företagsstrukturer

Den statistik om företagsstrukturer som för närvarande samlas in om grupp 27.1 i Nace rev. 1.1 (tillverkning av järn och stål samt ferrolegeringar) på grundval av rådets förordning (EG, Euratom) nr 58/97 av den 20 december 1996 om statistik rörande företagsstrukturer[9] kan användas tillsammans med stålstatistiken förutsatt att man beaktar vissa begränsningar i fråga om uppgifternas jämförbarhet[10]. I artikel 4 i förordning (EG) nr 48/2004 fastställs att de tillhandahållna uppgifterna ska vara knutna till rådets förordning (EEG) nr 696/93 av den 15 mars 1993 om statistiska enheter för observation och analys av produktionssystemet inom gemenskapen[11] och till företag med minst 50 anställda.

All företagsstrukturstatistik som Eurostat offentliggör hänför sig till företaget som en statistisk enhet. Dessutom definieras företagens storleksklass enligt antalet sysselsatta personer för företagsstrukturstatistiken och inte på grundval av antalet anställda. Det är därför svårt att jämföra företagsstrukturstatistik och stålstatistik. Den enda överlappande informationen är uppgifterna om investeringar, men eftersom det är frivilligt att dela in denna variabel i storleksklasser för sysselsättning är det svårt att kontrollera om uppgifterna har samma täckning. Enligt förordningen om företagsstrukturstatistik krävs dock inte den typ av detaljerad indelning för materiella anläggningstillgångar som framgår av stålstatistiken.

Information om investeringar i mer miljövänlig teknik samlas in inom denna ram, inbegripet investeringar i utrustning och anläggningar för föroreningskontroll och specialutrustning för miljöskydd (främst processextern utrustning) och investeringar i utrustning och anläggningar för renare teknik (integrerad teknik). Slutligen konstateras att företagsstrukturstatistiken inte inbegriper uppgifter baserade på volym.

Statistik om industriproduktion

Enligt rådets förordning (EEG) nr 3924/91 av den 19 december 1991 om en statistisk undersökning av industriproduktionen i gemenskapen[12] insamlas information om volymen för olika stålprodukter som produceras under referensperioden. Denna information används i första hand av stålindustrin. Eftersom antalet företag som verkar inom stålindustrisektorn är relativt begränsat, är många av uppgifterna på nationell nivå sekretessbelagda. Detta gör det svårare att använda statistiken för ekonomisk analys.

Utrikeshandelsstatistik

Information om importerade och exporterade volymer och värden för stål- och gjutjärnsskrot finns att tillgå i utrikeshandelsstatistiken som samlas in enligt rådets förordning (EEG) nr 3330/91 av den 7 november 1991 om statistik över varuhandel medlemsstater emellan[13] och enligt rådets förordning (EG) nr 1172/95 av den 22 maj 1995 om statistik avseende gemenskapens och dess medlemsstaters varuhandel med icke-medlemsstater[14]. Denna information är delvis samma som informationen som samlas in för den årliga statistiken om stål- och gjutjärnsskrotbalansen, utom att utrikeshandelsstatistiken inte omfattar information om inrikes källor, förändringar i lager och förbrukning som ingår i dataserierna enligt förordning (EG) nr 48/2004. På grund av principen om passiv sekretess (uppgifterna offentliggörs alltid även om de endast hänför sig till ett företag, utom om företaget uttryckligen anhåller om att uppgifterna inte röjs) finns det inte sekretessbelagda uppgifter för dessa produkter.

Statistik om energiförbrukning

Energistatistiken ger tillgång till information om förbrukningen av olika energiprodukter för järn- och stålindustrin. Dessa uppgifter är dock inte indelade per anläggningstyp enligt vad som krävs i förordning (EG) nr 48/2004. Informationen från statistiken om energiförbrukning är därför i detta skede för aggregerad för att den ska kunna ersätta den detaljerade information som fås genom insamlingen av uppgifter enligt förordning (EG) nr 48/2004.

Statistik om utsläpp i luft

Statistiken från Europeiska miljöbyrån rörande utsläpp i luft ger information om utsläppen av växthusgaser från järn- och stålindustrin. Informationen kan användas för att mäta miljöpåverkan från järn- och stålindustrin.

STÅLSTATISTIKENS FRAMTID

Förordning (EG) nr 48/2004 gäller endast insamlingen av uppgifter för referensåren 2003–2009, och troligen kommer ingen av den statistik som omfattas av denna förordning att fortsätta samlas in efter det att övergångstiden har löpt ut.

I kommissionens meddelande Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen av den 16 mars 2005[15] fastställs att förenkling är en prioriterad åtgärd för EU. I kommissionens meddelande om minskning av svarsbördan, förenkling och prioriteringar i fråga om gemenskapsstatistik[16] riktas detta åtagande mer specifikt på statistik. En bättre uppläggning av de statistiska prioriteringarna har identifierats som ett grundläggande element i förenklingsprocessen. Att bedöma statistikens relevans och användbarhet för EU-politiken är ett kritiskt steg vid valet av prioriterade områden för förenkling, tillsammans med en utvärdering av de kostnader som framställningen av gemenskapsstatistik medför för medlemsstaterna, uppgiftslämnarna och Europeiska kommissionen. Även om företagens administrativa börda endast till en liten del härrör från insamling av (nationell statistik och) gemenskapsstatistik, uppfattas denna andel som mycket tyngre. På gemenskapsnivå måste kommissionen därför fortsätta att undersöka hur den kan bidra till de insatser som görs för att lätta denna börda. Kommissionen måste därför konstant utvärdera prioriteringarna mellan nya statistikbehov (globalisering, klimatförändring) och förekommande statistikbehov, för att stegvis få en bättre balans i statistikprogrammet.

Beslutet rörande en eventuell framtida insamling av den statistik som definieras i förordning nr 48/2004 (eller delar av den) efter övergångsperioden bör därför dikteras av överväganden rörande prioriteringar, bördan för företagen inom sektorn och kommissionens ansträngningar för att lätta den. Eftersom antalet företag i den berörda sektorn är begränsat, är också Europeiska unionens totala kostnader för insamling och sammanställning av uppgifter begränsade. Statistikinsamlingen berör dock främst stora företag som också är föremål för många andra undersökningar, och för de här företagen innebär frågeformuläret för stålstatistik en ökad statistikbörda. Dessutom är uppgifterna om företagets räkenskaper inte enkla att ta fram.

Stålindustrin är den enda sektorn utanför jordbruket som är föremål för insamling av detaljerade uppgifter om användningen av råmaterial, energiförbrukning per anläggningstyp, investeringar och produktionskapacitet. Det finns ingen grund för något behov av regelbunden framställning av så detaljerade statistik för en specifik sektor. För att hålla företagens börda så lätt som möjligt skulle de uppgifter som behövs kunna inhämtas genom särskilda undersökningar i stället för genom regelbunden framställning av officiell statistik.

Med hänvisning till behovet av klara prioriteringar inom statistikområdet, analysen av kostnaderna för insamling av uppgifter, stålstatistikens användning och uppgifternas tillgänglighet när det gäller sektorer av liknande intresse i Europeiska unionen, konstateras att det inte finns några avsikter att lägga fram förslag till en förordning för fortsatt insamling av stålstatistik. Av detta följer att stålstatistik – som den definieras i förordning (EG) nr 48/2004 – inte kommer att finnas tillgänglig för referensåren efter 2009.

[1] EGT L 279, 17.10.2002, s. 1.

[2] EUT L 7, 13.1.2004, s. 1.

[3] EGT L 293, 24.10.1990, s. 1.

[4] Här bör noteras att det är svårt att exakt fastställa vem som använder stålstatistiken, särskilt när det gäller användare som extraherar uppgifter om stålindustrin ur Eurostats databas. Den enda tillgängliga informationen om användningen av Eurostats databas är antalet relevanta nedladdningar från den.

[5] KOM(2008) 699 slutlig.

[6] Dessa är uppskattningar, eftersom de uppgifter som efterfrågas på grundval av förordning (EG) nr 48/2004 ingår i en månatlig undersökning som görs för nationella ändamål.

[7] EGT L 52, 22.2.1997, s. 1-7.

[8] Uppgifterna om sekretess i tabell 5 varierar betydligt beroende på land. Detta beror bl.a. på att de nationella reglerna om sekretess inte är harmoniserade och att vissa uppgifter inte lämnas ut på grund av en s.k. dominansregel som tillämpas i många medlemsstater och som innebär att uppgifter inte lämnas ut om en eller två uppgiftslämnare dominerar uppgifterna med mer än en viss procentandel.

[9] EGT L 14, 17.1.1997, s.1-24.

[10] Notera att förordning (EG, Euratom) nr 58/97 har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 295/2008 av den 11 mars 2008 om statistik över företagsstrukturer (EUT L 97, 9.4.2008, s. 13). Tillverkarna av järn och stål samt ferrolegeringar kommer att omfattas av grupp 24.1 i Nace rev. 2.

[11] EGT L 76, 30.3.1993, s. 1.

[12] EGT L 374, 31.12.1991, s. 1.

[13] EGT L 316, 16.11.1991, s. 1.

[14] EGT L 118, 25.5.1995, s. 10.

[15] KOM(2005) 97 slutlig.

[16] KOM(2006) 693 slutlig.