[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 17.7.2007

KOM(2007) 398 slutlig

KOMMISSIONENS TJUGOFJÄRDE ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL AV GEMENSKAPSRÄTTENS TILLÄMPNING (2006) [SEK(2007) 975][SEK(2007) 976]

KOMMISSIONENS TJUGOFJÄRDE ÅRSRAPPORT

OM KONTROLL AV GEMENSKAPSRÄTTENS TILLÄMPNING(2006)

Som svar på en begäran från Europaparlamentet (resolution av den 9 februari 1983) och medlemsstaterna (punkt 2 i förklaring nr 19 till Maastrichtfördraget av den 7 februari 1992) utarbetar Europeiska kommissionen varje år en rapport om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning. Även frågor från Europeiska rådet och ministerrådets olika fackområden besvaras genom rapporten.

1. INLEDNING

I egenskap av fördragets väktare säkerställer och övervakar kommissionen medlemsstaternas enhetliga tillämpning av gemenskapsrätten enligt artikel 211 i EG-fördraget. Enligt artikel 226 i samma fördrag kan kommissionen inleda ett förfarande mot en medlemsstat som inte uppfyllt en skyldighet enligt fördraget, till exempel som antagit eller tillämpar lagar eller andra förordningar som strider mot gemenskapsrätten.

I vitboken Styrelseformerna i EU[1] som kommissionen offentliggjorde år 2001 understryks att ansvaret för tillämpningen av gemenskapsrätten i första hand vilar på medlemsstaternas nationella förvaltning och myndigheter. Huvudmålet med överträdelseförfarandena är att medlemsstaterna frivilligt och så snart som möjligt skall anpassa sig till gemenskapsrätten. Kommissionen har dessutom sökt förbättra samarbetet med hjälp av kompletterande eller alternativa metoder för att lösa problem.

Den tjugofjärde årsrapporten – inklusive bilagor och arbetsdokument från kommissionens avdelningar (SEK(2007) 975) samt statistikbilagor (SEK(2007) 976) – ger en sammanfattning av kommissionens arbete med att övervaka gemenskapsrättens tillämpning år 2006.

2. UTVIDGNINGEN AV UNIONEN OCH ANMÄLAN AV INFÖRLIVANDE AV DIREKTIV

År 2006 präglades av de slutliga förberedelserna för en utvidgning av unionen till Bulgarien och Rumänien. De båda länderna använde det integrerade systemet för elektronisk anmälan av nationella åtgärder för införlivande av direktiv för att kunna uppfylla sina skyldigheter att föranmäla de direktiv som ingår i gemenskapens regelverk.

För närvarande anmäler alla de 27 medlemsstaterna frivilligt nationella åtgärder för införlivande av direktiven genom databasen för elektronisk anmälan.

När det gäller anmälningar av nationellt införlivande hade de 25 medlemsstaterna fram till januari 2006 anmält att de införlivat i genomsnitt 98,93 procent av direktiven. I slutet av 2006 var motsvarande siffra 99,06 procent[2].

3. ÖVERTRÄDELSEFÖRFARANDEN

Det totala antalet överträdelseförfaranden som kommissionen inlett minskade något från 2 653 år 2005 till 2 518 år 2006. Den 31 december 2006 pågick 1 642 ärenden av de 2 518 registrerade. Antalet klagomål som kommissionen registrerat minskade även något från 1 154 år 2005 till 1 049 år 2006. Klagomålen utgör 41,7 procent av det totala antalet överträdelser som upptäcktes under 2006. Antalet förfaranden som kommissionen inledde med stöd av sina egna undersökningar ökade från 433 år 2005 till 565 år 2006 (24 procent) för EU-25.

För EU-25 minskade antalet förfaranden om underlåtenhet att anmäla införlivande med 16 procent jämfört med år 2005, från 1 079 till 904 mål. Detta förklaras delvis av två faktorer: 1) antalet direktiv vilkas införlivandefrist löpte ut under året minskade från 123 år 2005 till 108 och 2) medlemsstaterna bättrade sig när det gällde att lämna in anmälningar i tid.

Eftersläpningen i behandlingen av alla fall av överträdelser för perioden 1999–2005, räknad från ärendets registrering under den nämnda perioden tills talan väcktes vid domstolen enligt artikel 226 i EG-fördraget, var 20,5 månader jämfört med 24 månader för perioden 1999–2002. Om man enbart beaktar överträdelser som härstammar från klagomål och sådana som väckts av kommissionen är eftersläpningen i genomsnitt 28 månader jämfört med 35 månader för perioden 19992002. När det gäller överträdelser där nationellt genomförande av direktiv inte anmälts är eftersläpningen i genomsnitt cirka 14,5 månader jämfört med 15 månader för perioden 1999–2002.

Till följd av antagandet av kommissionens omarbetade meddelande SEK(2005) 1658 av den 12 december 2005 om tillämpningen av artikel 228 i EG-fördraget granskar man nu oftare överträdelseärenden med fortsatt bristande efterlevnad av domstolens beslut. En något ökad tendens att väcka talan vid domstolen enligt artikel 228 kunde iakttas i slutet av 2006. I tio ärenden beslutades att väcka en andra talan vid domstolen, varav två ärenden senare lades ner vid mottagandet av anmälan av genomförandeåtgärder.

4. GENOMFÖRANDE AV KOMMISSIONENS MEDDELANDE OM BÄTTRE ÖVERVAKNING AV EG-RÄTTENS TILLÄMPNING, KOM(2002) 725

Kommissionen har fortsatt införlivandet av ett specifikt genomförande för att skynda på granskningen och behandlingen av överträdelser och skapa en större respekt för en god förvaltningsetik i kontakterna med klagandena. Kommissionen har följt upp eventuella överträdelser i medlemsstaterna, fortsatt att inrikta sig på att intensifiera uppföljningen av dröjsmål med införlivande av direktiv och särskilt uppmärksammat verkställighet av EG-domstolens beslut. Det kombinerade utnyttjandet av expertgrupper, bilaterala möten och kontakter, sektorsvisa paketmöten, utbildningsdeltagande, informations- och öppenhetskampanjer samt kontinuerliga kontakter för övervakning inför anslutningen har fortsatt. Kommissionen har samtidigt följt sin översyn av politiken på detta område och tagit hänsyn till Europaparlamentets resolution om de tjugoförsta och tjugoandra rapporterna som antogs i maj 2006 genom paketet för bättre lagstiftning. Huvudområdena i denna översyn definierades i kommissionens ”strategiska genomgång för bättre lagstiftning i Europeiska unionen” i november 2006[3] . Kommissionen kommer även att lägga fram ett nytt meddelande under 2007, i vilket den kommer att bekräfta sin bedömning av det aktuella läget och ange sin framtida politik.

5. ÖVERTRÄDELSER KNUTNA TILL FRAMSTÄLLNINGAR SOM LÄMNATS IN TILL EUROPAPARLAMENTET

Framställningar till parlamentet är en värdefull informationskälla för att upptäcka överträdelser av gemenskapsrätten. I många fall lämnas framställningar in samtidigt som ett klagomål till kommissionen och de omständigheter som framställaren anmäler är redan under granskning av kommissionen inom ramen för ett överträdelseförfarande.

Framställningarna rör framför allt miljön och den inre marknaden.

Inom miljösektorn är framställningar särskilt viktiga, eftersom kommissionen inte har några “inspektionsbefogenheter” för att kontrollera den praktiska tillämpningen av EG-rätten i praktiken.

När det gäller den inre marknaden är det särskilt två områden som fortfarande utgör en viktig del av framställningarna. På området för godkännande av utbildningsbevis bekräftades ytterligare tendensen att tillämpa regler för yrkesmässigt, snarare än akademiskt, erkännande av behöriga personer. På området för offentlig upphandling fortsatte frågan om stadsplaneringslagarna i Valencia i Spanien att bekymra framställarna.

Ett mindre antal framställningar mottogs inom andra sektorer, till exempel problem hos medborgare vid EU:s yttre gränser och momsåterbäring.

6. VIKTIGARE DRAG I UTVECKLINGEN PÅ KOMMISSIONENS OLIKA VERKSAMHETSOMRÅDEN

De viktigaste dragen i utvecklingen beskrivs sektorsvis nedan.

Inom jordbrukssektorn stod två huvudmål i fokus: dels att undanröja hindren mot en fri rörlighet för jordbruksprodukter, dels att se till att bestämmelserna på jordbrukets område tillämpas effektivt och korrekt. Åtgärder vidtogs för att undanröja de traditionella hindren för jordbruksprodukternas fria rörlighet.

Kommissionen har också påmint medlemsstaterna om deras skyldighet att lämna årsrapporter för alla statliga stödordningar på jordbruksområdet och åtgärder vidtogs för att se till att EG-domstolens dom på detta område efterlevs.

Inom konkurrenspolitiken prioriterades 2006 kontrollen av införlivandet av direktivet om konkurrens på marknaderna för elektronisk kommunikation, samt öppenhetsdirektivet. Kommissionen undersökte ett antal fall av förmodade överträdelser rörande artikel 86 tillsammans med artikel 82 i EG-fördraget, samt artikel 31, och granskade den bristande efterlevnaden av ett kommissionsbeslut enligt artikel 21 i koncentrationsförordningen.

Inom utbildnings- och kultursektorn finns det fortfarande många hinder för studerandes fria rörlighet i Europeiska unionen. På grund av EU:s begränsade behörighet är dessa hinder mot rörligheten inte några överträdelser av gemenskapsrätten. På området för erkännande av akademiska examina kan Europeiska unionen endast ingripa i fall som gäller diskriminering grundad på medborgarskap. I flera ärenden är hindren av administrativ karaktär, till exempel långa väntetider eller kostnaderna för förfaranden för akademiskt erkännande. Dessa ärenden följs noga eftersom de kan utgöra hinder för de studerandes fria rörlighet. 2006 inleddes två överträdelseförfaranden. I det första fallet ändrade den berörda medlemsstaten (Grekland) sin lagstiftning efter det motiverade yttrandet. I det andra fallet, som gällde Portugal, skickades ett motiverat yttrande i början av 2007.

När det gäller tillträde till utbildning, där principen om icke-diskriminering på grund av medborgarskap tillämpas, avslöjades en annan svårighet 2006 som bottnar i medlemsstaternas skilda organisering av utbildningssystemen. I Österrike och Belgien ledde tillämpningen av likabehandlingsprincipen till att antalet studenter från andra EU-länder ökade på de högre utbildningarna. Dessa medlemsstater har fri antagning till högre utbildning för ländernas egna medborgare, medan grannländerna (Tyskland och Frankrike) strikt tillämpar begränsad antagning till en del studieområden. Detta ledde till att de förra länderna antog diskriminerande kvotsystem för utländska medborgares tillträde till sina universitetsutbildningar. Denna särbehandling skulle kunna accepteras endast på grundval av objektiva skäl som var oberoende av de berörda personernas medborgarskap och stod i proportion till de nationella bestämmelsernas rättmätiga syfte, vilket än så länge inte har styrkts. Dessa ärenden har rättslig och politisk betydelse för att säkerställa fri rörlighet och likabehandling inom högre utbildning.

När det gäller sysselsättning förekommer överträdelser i samtliga prioriteringskriterier som angavs i meddelandet från år 2002.

Å ena sidan rör vissa ärenden den förmodade felaktiga tillämpningen av artiklar i EG-fördraget och/eller sekundärlagstiftningen (dvs. bestämmelser i förordningar) på området för social trygghet och arbetstagares fria rörlighet. Å andra sidan avser överträdelserna på områdena arbetsrätt, arbetsmiljö samt icke-diskriminering (direktiv enligt artikel 13 i EG-fördraget, för vilken införlivandefristen löpte ut år 2003) i första hand bristande anmälan av nationella införlivandeåtgärder eller felaktigt införlivande. Överträdelser på jämställdhetsområdet handlar främst om fall av bristande efterlevnad (som vanligtvis härstammar från klagomål från enskilda medborgare, skriftliga frågor eller framställningar). På alla berörda områden har en systematisk uppföljning säkrats, om nödvändigt, i de ärenden där en medlemsstat inte har följt EG-domstolens dom.

Den relevanta nationella lagstiftningen har granskats när det gäller hur medlemsstaterna i EU-15 och EU-25 har utnyttjat skyddsklausulerna i anslutningsfördragens övergångsbestämmelser om migrerande arbetstagares fria rörlighet samt liknande frågor.

Inom näringslivssektorn är huvudmålen att garantera en inre marknad för varor.

Förutom att genomdriva befintlig lagstiftning med hjälp av överträdelseförfaranden enligt artikel 226 och artikel 228 i EG-fördraget fortsatte kommissionen att stärka det förebyggande arbetet genom direktiv 98/34/EG och tillhandahålla tolkning av och vägledning till många lagstiftningsförslag. Andra nya åtgärder vidtogs för att öka samarbetet med medlemsstaterna när det gäller införlivande av direktiv.

Vid handläggning av överträdelseförfaranden prioriterades de ärenden som rörde underlåtenhet att anmäla nationella åtgärder för genomförande av direktiv, underlåtenhet att följa EG-domstolens domar (artikel 228 i EG-fördraget) samt klagomål om strukturella problem i medlemsstaterna. Kommissionen inledde 186 överträdelseförfaranden för underlåtenhet att anmäla samt 4 förfaranden för underlåtenhet att följa EG-domstolens beslut.

I EU-25 har genomförandet av bestämmelserna för den inre marknaden för varor förbättrats att döma av det minskade antalet klagomål. Delvis som ett resultat av förebyggande arbete (kontakter med medlemsstaterna, paketmöten, problemlösningsnätverket för den inre marknaden (SOLVIT), kommittéerna etc.) avgjordes sammanlagt 339 ärenden under 2006. Endast i 8 ärenden behövde kommissionen väcka talan mot medlemsstaten vid EG-domstolen. Antalet klagomål när det gäller införlivandet av direktiv ökade emellertid jämfört med år 2005.

På miljöområdet prioriterade kommissionen även under 2006 en korrekt tillämpning av EU:s miljölagstiftning. Miljösektorn svarade för cirka en femtedel av det sammanlagda antalet oavslutade ärenden om underlåtenhet att tillämpa gemenskapsrätten som undersöktes av kommissionen och är fortfarande den sektor som har det högsta antalet oavslutade ärenden. Det är positivt att antalet oavslutade ärenden inte ökat oproportionerligt sedan de tio nya medlemsstaterna anslöt sig år 2004.

När det gäller handläggningen av klagomål och överträdelser prioriterades till viss del ärenden som rörde bristande införlivande av miljödirektiv, underlåtenhet att uppfylla grundläggande sekundära skyldigheter enligt gemenskapens miljölagstiftning samt systemproblem när det gäller bristande genomförandet och större infrastrukturprojekt. Bristande införlivande utgör nu en stor del av de oavslutade ärendena (17,81 procent) och överträdelserna (22,61 procent). De flesta oavslutade ärendena återfinns i sektorerna natur (250 ärenden), följt av avfall (119), vatten (103), miljökonsekvensbedömning (98) och luft (89) med 26 ärenden från de återstående sektorerna.

Inom fiskerisektorn svarar en hållbar förvaltning av de levande havsresurserna mot långsiktiga sociala och ekonomiska intressen.

Inom ramen för tillämpningen av bestämmelserna om resurshushållning ägnades särskild uppmärksamhet åt efterlevnaden av bestämmelserna om de nationella kontrollsystemens funktion, kontroll av tillämpningen av tekniska åtgärder för bevarande, lämnande av vissa uppgifter om fångster och fiskeansträngningen, flottkapacitet samt användningen av drivgarn.

Kommissionen fortsatte sitt arbete med att införa Gemenskapens kontrollorgan för fiske.

När det gäller informations- och mediesamhället har fokus för arbetet med att övervaka tillämpningen av regelverket för elektronisk kommunikation nu flyttats från frågorna om införlivande till att garantera full efterlevnad och tillämpning i samtliga 25 medlemsstater. Särskild vikt lades vid de problem som berördes i bilagan till 2005 års rapport om tillämpningen. Nya förfaranden koncentrerades följaktligen på den bristande tillgängligheten av uppgifter om uppringarens lokalisering hos räddningstjänsten vid samtal till det europeiska larmnumret 112 från fasta telefoner och/eller mobiltelefoner, dröjsmål med att genomföra marknadsgranskningar samt nationella sändningsbestämmelser. Dessutom berördes frågor om de nationella regleringsmyndigheternas självständighet och befogenheter, rätten att överklaga beslut som fattats av nationella tillsynsorgan, ledningsrätt, avsaknaden av ett allmänt referenserbjudande, kostnadsredovisning, nummerportabilitet samt finansiering av samhällsomfattande tjänster. För att öka insynen för samtliga intressenter har kommissionen fortsatt att ge ut pressmeddelanden vid varje fas i de förfaranden som inletts.

När det gäller mediepolitiken har utvecklingen i huvudsak rört granskningen av direktivet ”television utan gränser” med ändringsförslaget som nu diskuteras i rådet och Europaparlamentet. Direktiv 2003/98 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (PSI-direktivet) syftar till att underlätta skapandet av informationsprodukter och informationstjänster som bygger på information från den offentliga sektorn för hela gemenskapen, att främja privata företags effektiva och gränsöverskridande användning av information från den offentliga sektorn för att skapa bättre informationsprodukter och informationstjänster samt att minska snedvridningen av konkurrensen på gemenskapsmarknaden. Kommissionen har noga övervakat genomförandeprocessen och tillhandahållit tekniskt stöd för att främja återanvändning samt underlätta medlemsstaternas utbyte av goda metoder.

En rapport antogs om tillämpningen av direktivet om elektroniska signaturer. Det direktivet var inte föremål för några överträdelseförfaranden.

Rättstjänsten : I fråga om upparbetningsanläggningen Sellafield grundade EG-domstolen sin dom delvis på artikel 292 i EG-fördraget; vilket var första gången som denna artikel åberopats och tillämpats. EG-domstolen förklarade att den hade exklusiv behörighet att avgöra tvister om tolkning och tillämpning av gemenskapsrätten, och ansåg att Irland inte hade uppfyllt sina skyldigheter när landet drog en tvist mellan Irland och Förenade kungariket om frågor, som i huvudsak handlade om gemenskapsrätten, inför rätta i en skiljedomstol enligt havsrättskonventionen.

På området för rättvisa, frihet och säkerhet löpte medlemsstaternas införlivandefrist ut 2006 för två viktiga direktiv som ger rättigheter åt tredjelandsmedborgare på området för invandring och asyl (direktiven 2003/109 och 2004/83). Införlivandefristen för nyckeldirektiv 2004/38 genom vilket rätten till fri rörlighet för unionsmedborgare och deras familjemedlemmar konsolideras och uppdateras löpte också ut under 2006. Kommissionen antog en rapport om tillämpningen av direktiven 93/96, 90/364 och 90/365 om rätt till bosättning för studerande, ekonomiskt inaktiva och pensionerade unionsmedborgare.

En annan viktig uppgift som härrör från Haagprogrammet var antagandet av det första utkastet någonsin till en resultattavla för framsteg. Förutom övervakningen av antagandeprocessen granskas i detta meddelande för första gången medlemsstaternas genomförande av gemenskapens politik för rättvisa, frihet och säkerhet.

Beträffande den inre marknaden intensifierade kommissionen 2006 sin verksamhet när det gäller tillämpningen av gemenskapsrätten. Målet var att vidareutveckla vår genomförandepolitik och förvandla den till ett politiskt verktyg för att främja generaldirektoratets övergripande politiska prioriteringar. Åtgärderna har inriktats på följande områden:

Uppföljningen av meddelandet från år 2002 - en aktiv politik för tillämpning av principerna i meddelandet bibehölls. Kommissionen organiserade paketmöten och arbetsgrupper om införlivande inom olika sektorer. Dessa initiativ säkrade en förebyggande dialog med medlemsstaterna och bidrog till att bättre förbereda det nationella införlivandet. GD Inre marknaden stärkte även främjandet av SOLVIT som en kompletterande problemlösningsmekanism.

Uppföljningen av rekommendationen av den 12 juli 2004 om goda metoder för införlivande med nationell lagstiftning – Informationsutbytet med medlemsstaterna om tillämpningen av denna rekommendation fortsatte. Undersökningen bekräftade att flera av de rekommendationer som kommissionen hade lämnat införlivades och omsattes i konkreta nationella initiativ. I kommissionens resultattavla för den inre marknaden i juli 2006[4] granskades resultaten. Slutsatsen var att rekommendationen spelade en grundläggande roll för det förbättrade läget för införlivandet i de flesta medlemsstaterna.

”Prioritering” av överträdelseförfaranden – en diskussion inleddes om hur man skulle kunna förbättra överträdelseförfarandenas effektivitet i fråga om marknadsmässiga och rättsliga kriterier. Förfarandena måste bli effektivare (rangordnas, behandlingen påskyndas, den lämpligaste strategin väljas för varje enskilt problem som upptäcks) för att ge mer påtagliga resultat till medborgare och företag. Diskussionen ledde till att en bättre strategi för behandling av klagomål och överträdelser utarbetades och infördes. Med denna nya strategi infördes ett system för benchmarking för att snabbare finna lösningar på viktiga ärenden. Därigenom beaktas även i större utsträckning de identifierade problemens inverkan på huvudmålen i politiken för den inre marknaden. Prioritering ges även till problem som försvagar utövandet av grundläggande fri- och rättigheter eller sekundärlagstiftningens funktion.

Etableringsfrihet och fri rörlighet för tjänster : De sektorer som det huvudsakligen handlade om var, liksom föregående år, utstationering av arbetstagare, rörlighet för patienter och ersättning av sjukvårdskostnader, rätten att etablera apotek, spelverksamhet, tillstånd för bilprovningsorganisationer, starta affärsverksamhet, certifieringstjänster samt privata säkerhetstjänster.

Regionalpolitiken : stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till program eller Sammanhållningsfondens olika projekt ges enligt partnerskapsprincipen, det vill säga i nära samarbete mellan kommissionen och nationella (och regionala) myndigheter, där de senare har det juridiska ansvaret för korrektheten hos de projekt som finansieras av fonderna, särskilt när det gäller att säkerställa överensstämmelse med gemenskapens politik, bland annat på området för miljö eller den inre marknaden (direktivet om offentlig upphandling) och med principen om sund ekonomisk förvaltning.

Inom sektorn för hälsa och konsumentskydd förblev en lämplig och korrekt tillämpning av EU:s hälso- och konsumentlagstiftning en prioritet.

De inspektioner som utförs av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor utgör grunden för ett nära samarbete med medlemsstaterna i syfte att uppnå en hög nivå på livsmedelssäkerhet, hälsa, djurens välbefinnande och växternas sundhet. Kommissionen tvekade inte att vidta åtgärder mot de medlemsstater som försenar genomförandet av handlingsplaner vars syfte är att behandla brister, vidtar olämpliga åtgärder eller där allvarliga hot mot människors eller djurs hälsa har påträffats.

Kommissionen har även snabbt vidtagit åtgärder på lagstiftningsområdet rörande marknadsföringen av tobaksprodukter.

På konsumentpolitikens område inledde kommissionen en noggrann granskning av införlivandet av flera direktiv i syfte att uppnå en enhetlig tillämpning av en gemenskapslagstiftning som på ett lämpligt sätt försvarar konsumenternas intressen, hälsa och säkerhet på den inre marknaden.

Antalet ärenden som inleddes på kommissionens eget initiativ ökade betydligt under 2006.

2006 var situationen på området skatter och tullar följande: På skatteområdet finns fortfarande ett stort antal potentiella överträdelser i den nationella lagstiftningen, trots de goda siffrorna för anmälning av införlivande av direktiv och trots att en mera framsynt linje följts mot överträdelser när det gäller kontrollen av tillämpningen av gemenskapsrätten.

EG-domstolens rättspraxis när det gäller direkt beskattning har återigen utvecklats, vilket innebär ett ökat behov av uppföljning av kommissionen. Fokus har legat på gränsöverskridande betalningar av utdelningar, särskilt frågan om källskatter vid utdelning till utlandet, där utdelning som betalas ut till personer som har sin hemvist i landet inte beskattas (diskriminering och investeringshinder).

När det gäller indirekta skatter har den proaktiva strategin mot överträdelser lett till införandet av en plan inom ramen för fordonsbeskattning för att upptäcka och eventuellt inleda överträdelseförfaranden mot medlemsstaterna. Dessutom inleddes en del överträdelseförfaranden som gällde tillämpningen av sänkt mervärdesskatt, skattemässig behandling av posttjänster och åtgärder vidtogs även mot de medlemsstater som satte lägsta detaljhandelspriser på cigaretter.

Inom energi och transport minskade antalet ärenden som avser underlåtenhet att anmäla i förhållande till andra överträdelseärenden (bristande efterlevnad, missförhållanden vid tillämpningen) och utgör nu 35 procent av samtliga ärenden. Denna särskilda tendens kan förklaras av de ansträngningar som gjorts för att kontrollera efterlevnaden av nationella införlivandeåtgärder för direktiven, vilket ledde till att ett ökat antal skrivelser med formell underrättelse (91) och motiverade yttranden (53) skickades i ärenden som avser bristande efterlevnad.

På energiområdet granskades den korrekta tillämpningen i nationell rätt av de båda direktiven från 2003 om den inre marknaden för elektricitet och gas som är väsentliga för avregleringen av marknaderna för elektricitet och gas i Europeiska unionen.

Kommissionen intensifierade också sina insatser mot överträdelser av Euratom-fördraget genom åtgärder som avsåg inte endast regelverket för skydd mot radioaktiv strålning, utan även andra skyldigheter knutna till kontrollen av säkerheten när det gäller kärnmaterial, yttre förbindelser och den roll som Euratoms försörjningsbyrå spelar.

På transportområdet granskades det korrekta genomförandet av direktivet om vägavgifter och införlivandet av direktiven från det andra järnvägspaketet. Inom luftfartssektorn väckte kommissionen talan vid domstolen mot en medlemsstat som inte respekterat gemenskapslagstiftningen om inrättandet av en nationell tillsynsmyndighet för det gemensamma europeiska luftrummet. När det gäller sjösäkerheten fortsatte åtgärderna mot medlemsstater som inte följde gemenskapsrätten om hamnstatskontroll och förbättring av tillgängligheten och användningen av anläggningar för omhändertagande i hamnar av avfall från sjöfart och lastrester.

För medlemsstater som inte införlivat direktiven om arbetstidens förläggning vid vägtransporter samt rapportering om säkerhetsrelaterade händelser inom lufttransport väcktes talan vid EG-domstolen.

På området personal och administration avskrevs de enda två överträdelseförfaranden mot medlemsstater som ännu inte avslutats. De gällde tillämpningen av tjänsteföreskrifterna och särskilt möjligheten för anställda att få sina förvärvade pensionsrättigheter överförda till gemenskapens pensionssystem.

På budgetområdet har kommissionen följt upp samtliga ärenden där överträdelse av EG-rätten lett till felaktig eller sen betalning av egna medel och andra intäkter, samt vidtagit rättsliga åtgärder när varken skriftväxling eller diskussioner i den rådgivande kommittén för egna medel kunnat lösa problemet.

På området för gemenskapsstatistik kan gemenskapsrättens tillämpning under 2006 anses vara tillfredsställande och inga nya överträdelseförfaranden inleddes.

På utvidgningsområdet väcktes talan vid domstolen i ett ärende rörande felaktig tillämpning av associationsavtalet med Turkiet för diskriminering mot turkiska arbetstagare som ville förlänga sina uppehållstillstånd.

[1] Styrelseformerna i EU – Vitbok, KOM(2001) 428.

[2] Utförliga uppgifter per medlemsstat finns på generalsekretariatets webbplats EUROPA: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm#transpositions

[3] KOM(2006) 689.

[4] Se http://europa.eu.int/comm/internal_market/score/index_en.htm.