SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 25.1.2007 
KOM(2007) 26 slutlig 
  
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om införande av en slutgiltig utjämningstull  på import av polyetentereftalat (PET-plast) 
med ursprung i Republiken Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång 
enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 2026/97 
(framlagt av kommissionen) 
 
SV 2   SV MOTIVERING  
1) BAKGRUND  
 • Motiv och syfte  
Detta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 
1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad ge nom rådets förordning (EG) nr 461/2004 av 
den 8 mars 2004, (nedan kallad ”grundförordningen”), i förfarandet rörande import av visst slags polyetentereftal at med ursprung i Indien. 
 • Allmän bakgrund  
Förslaget läggs fram som ett led i ge nomförandet av grundförordningen och är 
resultatet av en undersökni ng som utförts i enlighet med de innehållsmässiga och 
procedurmässiga krav som anges i grundförordningen. 
 • Gällande bestämmelser  
Gemenskapslagstiftning saknas. 
 • Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden  
Ej tillämpligt. 
2) SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS  
 • Samråd med berörda parter  
 De parter som berörs av förfarande t har i enlighet med bestämmelserna i 
grundförordningen redan haft möjlighet att bevaka sina intressen under 
undersökningen. 
 • Extern experthjälp  
 Någon extern experthjälp har inte behövts. 
 • Konsekvensanalys  
Detta förslag är ett resultat av  tillämpningen av grundförordningen. 
Grundförordningen innehåller inga bestämme lser om en allmän konsekvensanalys, 
men den innehåller en uttömmande fört eckning över villkor som måste bedömas. 
3) RÄTTSLIGA ASPEKTER  
 • Sammanfattning av den föreslagna åtgärden  
Kommissionen meddelade den 1 december 2005 genom ett tillkännagivande (nedan 
kallat ”tillkännagivandet om inledande”) som offentliggjordes i Europeiska unionens 
 
SV 3   SV officiella tidning1 att den inledde en översyn vid utgången av giltighetstiden för 
utjämningsåtgärderna beträffande impor t till gemenskapen av ett visst slags 
polyetentereftalat med ursprung i Indien.  
Denna översyn vid giltighetstidens utgång inle ddes till följd av en  begäran om översyn 
som ingavs den 30 augusti 2005 av intresseorganisationen Polyethylene Terephthalate 
(PET) Committee of Plastics Europé  (kommittén för polyetentereftalat (PET-plast), 
nedan kallad ”sökanden”) såsom företrädare fö r tillverkare som svarar för en betydande 
del, i detta fall mer än 90 %, av gemenskapens sammanlagda produktion av det slags 
polyetentereftalat det gäller. 
Det bifogade förslaget från kommissione n till en rådsförordning innehåller de 
slutgiltiga slutsatserna om subventioneri ng, skada, orsakssamband och gemenskapens 
intresse.  
Medlemsstaterna hördes av antisubventionskommittéerna den 16 januari. 
26 medlemsstater stödde den föreslagna åt gärden och 1 medlemsstat var emot den. 
Rådet föreslås därför anta bifogade försla g till en förordning, som bör offentliggöras i 
Europeiska unionens officiella tidning  senast den 28 februari 2007. 
 • Rättslig grund  
Rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot 
subventionerad import från länder som inte är  medlemmar i Europeiska gemenskapen, 
senast ändrad genom rådets förordni ng (EG) nr 461/2004 av den 8 mars 2004. 
 • Subsidiaritetsprincipen  
Förslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen 
är därför inte tillämplig. 
 • Proportionalitetsprincipen  
Förslaget är förenligt med proportion alitetsprincipen av följande skäl: 
 Åtgärdsformen beskrivs i gr undförordningen och ger inte något utrymme för nationella 
beslut. 
 Det är inte nödvändigt att ange hur det e konomiska eller administrativa ansvar som 
åläggs gemenskapen, nationella regering ar, regionala och l okala myndigheter, 
ekonomiska aktörer och medborgare skall begränsas till ett minimum och stå i 
proportion till förslagets mål. 
 • Val av regleringsform  
 Föreslagen regleringsform: Förordning. 
                                                 
1 EUT C 304, 1.12.2005, tillkännagivande om inledande (2005/C 304/03), s. 4. 
 
SV 4   SV  Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl: 
Grundförordningen tar inte upp nå gra andra regleringsformer. 
4) BUDGETKONSEKVENSER  
 Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. 
 
 
SV 5   SV Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om införande av en slutgiltig utjämningstull  på import av polyetentereftalat (PET-plast) 
med ursprung i Republiken Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång 
enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 2026/97 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR  ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av fördraget om upprä ttandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av rådets förordning (EG)  nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot 
subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen2 (nedan 
kallad ”grundförordningen ”), särskilt artikel 18, 
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot 
dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen3, särskilt 
artikel 14.1, 
med beaktande av det förslag som kommissione n lagt fram efter samråd med rådgivande 
kommittén, och 
av följande skäl: 
A. FÖRFARANDE 
1. Gällande åtgärder 
(1) Den 30 november 2000 införde rådet ge nom förordning (EG) nr 2603/20004 slutgiltiga 
utjämningstullar på import av visst slags pol yetentereftalat (nedan kallat ”PET-plast”) 
med ursprung i Indien, Malaysia och Thaila nd (nedan kallade ”de berörda länderna”) 
(nedan kallad ”den ursprung liga undersökningen”). De införd a åtgärderna var baserade 
på en undersökning om utjämningsåtgä rder som inletts enligt artikel 10 i 
grundförordningen. Samtidigt införde rådet genom förordning (EG) nr 2604/20005 
slutgiltiga antidumpningstullar på import av samma produkt med ursprung i samma 
länder. De införda åtgärderna var ba serade på en antidumpningsundersökning som 
inletts enligt artikel 5 i rå dets förordning (EG) nr 384/ 96 som det hänvisas till i 
ingressen. 
                                                 
2 EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 
(EUT L 77, 13.3.2004, s. 12). 
3 EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 
(EUT L 340, 23.12.2005, s. 17). 
4 EGT L 301, 30.11.2000, s. 1. 
5 EGT L 301, 30.11.2000, s. 21. 
 
SV 6   SV (2) Rådets förordning (EG) nr 2604/2000, som det hänvisas till i skäl 1 har ändrats genom 
rådets förordningar (EG) nr 496/2002, 823/2004, 83/2005 och 1646/20056. 
Ändringarna var en följd av antingen övers yner som inletts enligt artikel 11.3 och 11.4 
i grundförordningen eller prisåtaganden so m godtagits enligt ar tikel 8.1 i rådets 
förordning (EG) nr 384/96 som det hänvi sas till i ingressen och i skäl 1. 
(3) Den 19 augusti 20047 införde rådet dessutom slutgiltiga antidumpningstullar på import 
av visst slag av PET-plast med urspr ung i Australien och Kina och avslutade 
förfarandet för import av PET-plast med ursprung i Pakistan. 
(4) Den 11 oktober 2005 ändrade rådet nivån på de utjämningsåtgärder som gäller för 
import av PET-plast från Indien8
. Ändringarna var en följd  av en påskyndad översyn 
enligt artikel 20 i grundförordningen. 
2. Begäran om översyn (5) Efter det att ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut 
offentliggjorts fick kommissionen den 30 augusti 2005 en begäran om att se över de gällande åtgärderna enligt artikel 18 i gr undförordningen (nedan kallad ”översyn vid 
giltighetstidens utgång”).  
(6) Begäran ingavs den 30 augusti 2005 av intresseorganisationen Polyethylene 
Terephthalate Committee of Plastics Europe  (kommittén för polyetentereftalat (PET-
plast), nedan kallad ”sökanden”) såsom före trädare för tillverkare som svarar för en 
betydande del, i detta fall mer än 90 %, av gemenskapens samma nlagda produktion av 
PET-plast. 
(7) Begäran om en översyn vid giltighetstiden s utgång grundades på att det var sannolikt 
att subventionen och skadan för gemenskapsi ndustrin skulle fortsätta eller återkomma 
om åtgärderna upphörde att gälla.  
(8) Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var 
tillräcklig för att motivera att det in leddes en översyn enligt artikel 18 i 
grundförordningen och inledde därför  dessa undersökningar den 1 december 2005
9. 
(9) Före inledandet av översynen vid gilti ghetstidens utgång underrättade kommissionen i 
enlighet med artiklarna 22.1 och 10.9 i gr undförordningen de in diska myndigheterna 
om att den hade mottagit en korrekt dokume nterad begäran om översyn och bjöd in de 
indiska myndigheterna till samråd med sy fte att klargöra situ ationen i fråga om 
klagomålets innehåll och uppnå en ömse sidigt tillfredsställande lösning. 
Kommissionen mottog dock inget svar från de indiska myndi gheterna på sin inbjudan 
till samråd.  
3. Parallella undersökningar 
                                                 
6 EGT L 78, 21.3.2002, s. 4, EUT L 127, 29.4.2004, s. 7, EUT L 19, 21.1.2005, s. 1, 
EUT L 266, 11.10.2005, s. 10. 
7 Rådets förordning (EG) nr 1467/2004 (EUT L 271, 19.8.2004, s. 1). 
8 EUT L 266, 11.10.2005, s. 1. 
9 EUT C 304, 1.12.2005, s. 4. 
 
SV 7   SV (10) Den 1 december 2005 inledde kommissionen också en översyn enligt artikel 11.2 i 
rådets förordning (EG) nr 384/9610 av gällande antidumpningsåtgärder för import av 
PET-plast med ursprung i Indien, Indone sien, Malaysia, Sydkorea, Thailand och 
Taiwan11. En partiell interimsöversyn enligt ar tikel 11.3 i rådets förordning (EG) 
nr 384/96 som gällde dumpning inleddes samtidigt av import av samma produkt med 
ursprung i Sydkorea och Taiwan12.  
4. Undersökningsperiod (11) Undersökningsperioden omfattade perioden från och med den 1 oktober 2004 till och 
med den 30 september 2005 (nedan kallad  "undersökningsperioden" eller "UP"). 
Undersökningen av hur skadefrågan utveckla des omfattade perioden från och med den 
1 januari 2002 fram till utgången av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden"). 
5. Parter som berörs av undersökningen (12) Kommissionen underrättade officiellt de e xporterande tillverkarn a, företrädare för 
exportlandet, importörer, gemenskapstillver kare, användare och sökanden som begärt 
att en översyn vid giltighetstidens utgång skall inledas. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Alla be rörda parter som begärt att bli hörda och 
visat att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda. 
(13) Med anledning av det uppenbart stora anta l indiska exportera nde tillverkare samt 
gemenskapstillverkare och gemenskapsimportörer som namngavs i begäran om översyn vid giltighetstidens utgång anså gs det i enlighet med artikel 27 i 
grundförordningen lämpligt att unders öka om en stickprovsundersökning var 
nödvändig. För att kommissionen skulle kunna besluta om en stickprovsundersökning 
var nödvändig och i så fall göra ett urva l ombads de ovannäm nda parterna att i 
enlighet med artikel 27 i grundf örordningen ge sig till känna inom femton dagar efter 
det att översynerna hade inle tts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts 
i tillkännagivandena om inledande. 
(14) En genomgång av den information som skicka des in och det lill a antal exporterande 
tillverkare i Indien som hade angett att de ville samarbeta ledde till beslutet att en 
stickprovsundersökning inte var nödvändig för exporterande tillverkare i Indien. 
(15) En genomgång av den information som skickades in av gemenskapstillverkarna och 
gemenskapsimportörerna och de relativt få svar en gjorde det inte berättigat att göra en 
stickprovsundersökning på nå gon av dessa kategorier.  
(16) Frågeformulär sändes därför till samtliga kä nda exporterande tillverkare i det berörda 
landet samt till importörer, leverantörer och tillverkare och användare i gemenskapen. 
                                                
 
10
 EUT C 304, 1.12.2005, s. 9. 
11 EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 
(EUT L 340, 23.12.2005, s. 17). 
12
 EUT C 304, 1.12.2005, s. 9. 
 
SV 8   SV (17) Tre indiska tillverkare, tolv gemenskapstillver kare, en importör, en leverantör och tio 
plastbearbetare/användare svarade på frågeformulären. 
(18) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara 
nödvändiga för sin analys och gjorde kontrollbesök hos följande företag: 
1. Gemenskapstillverkare Voridian BV (Nederländerna) M & G Polimeri Italia Spa (Italien) Equipolymers Srl (Italien) La Seda de Barcelona SA (Spanien) Novapet SA (Spanien) Selenis Industria de Po límeros SA (Portugal) 
Selenis Itália Spa (Italien) Leverantörer i gemenskapen Interquisa SA (Spanien) Icke-närstående importörer i gemenskapen Global Services International SRL (Italien) Användare i gemenskapen Coca Cola Enterprises Europe Ltd (Belgien)  2. Indiska myndigheter Handelsministeriet, New Delhi Delstatsregeringen i Maharashtra – industridirektoratet, Mumbai 
3. Exporterande tillverkare i Indien 
 SENPET Ltd, Calcutta (tidigare Elque Polyesters Limited)  Futura Polyesters Limited, Chennai (tidigare Futura Polymer Limited)  Pearl Engineering Polymers Limited – New Delhi 
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT 
1. Berörd produkt 
 
SV 9   SV (19) Den berörda produkten är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs. 
PET-plast med en viskositetskvot på mins t 78 ml/g, enligt ISO-standard 1628-5, med 
ursprung i det berörda landet. Denna produkt klassificeras för närvarande enligt KN-
nummer 3907 60 20. 
2. Likadan produkt (20) Precis som var fallet i den ursprunglig a undersökningen konstaterades det att den 
berörda produkten, dvs. PET-plast som tillv erkades och såldes på den inhemska 
marknaden i det berörda landet samt PET-plast som gemenskapstillverkarna 
tillverkade och sålde hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och användningsområden. Slutsatsen är därför att alla typer av PET-plast med en 
viskositetskvot på minst 78 ml/g är lik adana produkter i den mening som avses i 
artikel 1.5 i grundförordningen. 
C. SANNOLIKHET FÖR FORT SATT ELLER ÅTERKOMMANDE 
SUBVENTIONERING 
I. Fortsatt subventionering – Inledning 
(21) På grundval av uppgifterna i begäran om  översyn och svaren på kommissionens 
frågeformulär undersökte kommissionen fö ljande system som påstods innefatta 
subventioner: 
1. Subventionssystem som undersöktes  i den ursprungliga undersökningen 
Landsomfattande system 
a) Tullkreditsystemet (DEPBS) b) Systemet med befriels e från inkomstskatt (ITES) 
c) Förmånstullar i exportfrämjande syft e vid import av kapitalvaror (EPCGS) 
d) Industriella frizoner för bearbetnin g på export (EPZ)/särskilda ekonomiska 
zoner (SEZ)/exportorienterade företag (EOU) 
2. Subventionssystem som inte undersök tes i den ursprungliga undersökningen 
Landsomfattande system  
e) Systemet med förhandslicenser (ALS) 
f) Exportkreditsystemet (före sä ndning och efter sändning) (ECS) 
Regionala system 
g) Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt (GSTIS) 
h) Gujarats system för befriels e från elektricitetsskatt (GEDES) 
i) Västbengalens incitamentsystem (WBIS) 
 
SV 10   SV j) Det stimulanssystem (PSI) som delstatsregeringen i Maharashtra tillämpar 
(22) Systemen a och c–e grundar sig på utrike shandelslagen (Foreign Trade (Development 
and Regulation) Act 1992) (nr 22/1992), so m trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom 
utrikeshandelslagen bemyndigas de indisk a myndigheterna att göra tillkännagivanden 
om export- och importpolitiken.  Dessa sammanfattas i dokument om export- och 
importpolitiken (Export and Import Policy, EXIM-policy), från och med den 1 september 2004 kallad ”utrikeshandelspo litiken” (Foreign Trade Policy), som 
utfärdas av handelsministeriet vart  femte år och uppdateras regelbundet.  Ett dokument 
om export- och importpolitiken är releva nt för undersökningsperi oden i detta ärende,  
nämligen femårsplanen för perioden 1 se ptember 2004 – 31 mars 2009 (nedan kallat 
”dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009”).  De förfaranden som de indiska 
myndigheterna tillämpar för utrikesha ndelspolitiken 2004–2009 beskrivs dessutom 
närmare i deras förfarandehandbok för perioden 1 september 2004 – 31 mars 2009, volym I (nedan kallad ”förfarandehandboken”).  Även förfarandehandboken 
uppdateras regelbundet. 
(23) Det system med befrielse från inkomstska tt som anges i skäl 21 led b grundar sig på 
lagen om inkomstskatt (Income Tax Act)  från 1961, som ändras  varje år genom 
skattelagen (Finance Act). 
(24) Det exportkreditsystem som anges i skäl 21 led f grundar sig på avsnitten 21 och 35A i 
lagen om bankverksamhet (Banking Regulati on Act) från 1949, enligt vilken Indiens 
centralbank får ge landets affärsbanker inst ruktioner i fråga om  exportkrediter.  
(25) Gujarats system för befrielse från försäljn ingsskatt som anges i skäl 21 led g förvaltas 
av delstatsregeringen i Gujara t och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till 
industrin. Gujarats system för befrielse från  elektricitetssk att som anges i skäl 21 led h 
grundar sig på Mumbais lag om skatt på el ektricitet (Bombay Electricity Duty Act) 
från 1958. 
(26) Det system som anges i skäl 21 led j förv altas av delstaten Maharashtra och grundar 
sig på resolutioner som delstaten Maharashtr as ministerium för i ndustri-, energi- och 
arbetskraftsfrågor utfärdat.  
(27) Det system som anges i skäl 21 led i har in förts av det västbengaliska ministeriet för 
handel och industri genom tillkännagivande nr 588-CI/H av den 22 juni 1999. Det har senast ersatts genom tillkännagivande nr 134-CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars 
2004. 
(28) Efter det att uppgifterna om  den påstådda subventioneringen hade meddelats 
upprepade de indiska myndigheterna att de hade en rad betänkligheter vad gällde 
systemens utjämningsbarhet och beräkninge n av subventionsbeloppen. De påpekade 
också än en gång att det inte var troligt at t subventioneringen skulle fortsätta i det 
aktuella fallet. I detta sammanhang bör det not eras att dessa synpunkter  inte innehåller 
någon ny information som skulle ändra slutsatserna i den form de framgår av denna förordning. 
II. Landsomfattande system 
1. Tullkreditsystemet 
 
SV 11   SV a) Rättslig grund 
(29) Tullkreditsystemet beskrivs närmare i avsnitt 4.3 i dokumentet om 
utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i avsnitt 4.3–4.4 i förfarandehandboken.  
(30) Ingen av de samarbetsvillig a exporterande tillverkarna er höll några utjämningsbara 
förmåner genom tullkreditsystemet. Någon tilläggsanalys av systemet behövde därför inte göras i denna undersökning. 
2. Systemet med befrie lse från inkomstskatt 
(31) Ingen av de samarbetsvillig a exporterande tillverkarna er höll några utjämningsbara 
förmåner genom systemet med befrielse fr ån inkomstskatt. Nå gon tilläggsanalys av 
systemet behövde därför in te göras i denna undersökning. 
3. Systemet med förmånstullar i exportfräm jande syfte vid import av kapitalvaror 
a) Rättslig grund 
(32) Systemet med förmånstullar i exportfräm jande syfte vid import av kapitalvaror 
beskrivs närmare i kapitel 5 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i 
kapitel 5 i förfarandehandboken.  
b) Stödberättigade företag och verksamheter 
(33) Tillverkande exportörer, exporterande handl are som ”har anknytning till” tillverkare 
samt tjänsteleverantörer kan ko mma i fråga för detta system.  
c) Praktiskt genomförande  
(34) På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och, 
sedan april 2003, begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) till en reducerad tullsats eller nolltullsats. I detta syfte utfärdar de indi ska myndigheterna på ansökan 
och mot betalning av en avgift en licen s inom ramen för detta system. För att 
exportåtagandet skall kunna anses vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka  en viss kvantitet e xportvaror under en viss 
period.  
(35) Innehavaren av en licens enligt detta system kan också anskaffa kapitalvarorna på den 
inhemska marknaden. I detta fall kan den inhe mska tillverkaren av kapitalvarorna ta i 
anspråk en rätt till tullfri import av sådana dela r som behövs för att tillverka 
kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren ta i anspråk förmånen av den 
export som anses ha ägt rum till följd av levera ns av kapitalvaror till en innehavare av 
en licens enligt detta system. 
d) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfräm jande syfte vid import av 
kapitalvaror  
(36) Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär 
att subventioner beviljas i den mening som av ses i artikel 2.1 a ii och artikel 2.2 i 
grundförordningen. Tullsänkning en utgör ett finansiellt bidrag från de indiska 
myndigheterna, eftersom den innebär en mi nskning av de tullinkomster som de indiska 
 
SV 12   SV myndigheterna annars skulle ha fått. Tulls änkningen innebär ocks å att exportören får 
en förmån, eftersom de tullar som inte behöv er betalas vid import förbättrar företagets 
likviditet. 
(37) Systemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga 
inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt ar tikel 3.4 a i grundförordningen.  
(38) Detta system kan därför inte betraktas so m ett godkänt restituti onssystem eller godkänt 
restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 2.1 a ii i 
grundförordningen. Kapitalvaror omfattas i enlighet med led i i bilaga I till 
grundförordningen inte av denna typ av godkä nda system, eftersom de inte förbrukas 
vid tillverkningen av de  exporterade produkterna.  
e) Beräkning av subventionens storlek  
(39) Ingen av de samarbetsvilliga exportörerna  hade förvärvat några kapitalvaror under 
undersökningsperioden. Ett företag var dock fortsättningsvis befr iat från tullar på 
kapitalvaror som förvärvats före undersökningsperioden till det belopp som fastställts i 
den ursprungliga undersökningen. I enlighe t med artikel 7.3 i grundförordningen 
beräknades det subventionsbelopp som erhållits under undersökningsperioden på 
grundval av beloppet av obetalda tullar på im porterade kapitalvaror fördelat över en 
period som avspeglade den normala avskrivn ingsperioden för sådana kapitalvaror för 
exporterande tillverkare. I enli ghet med etablerad praxis ju sterades det på detta sätt 
beräknade belopp som skulle hänföras till översynsperioden genom tillägg av ränta under denna period för att det fulla värdet av  förmånen över tiden  skulle avspeglas. 
För beräkningen av subventionsbeloppet (tä ljare) drogs sådana avgifter som var 
nödvändiga för att erhålla subventioner av  från denna summa, i enlighet med 
artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i 
grundförordningen fördelades detta subve ntionsbelopp över exportomsättningen under 
översynsperioden (nämnare), eftersom subven tionen var knuten till exportresultat och 
inte beviljades på grundval av tillverkade, fr amställda, exporterade eller transporterade 
kvantiteter. Det företag som fort satte att få förmåner av systemet fick en subvention på 
0,38 %. 
4. Exportkreditsystemet 
a) Rättslig grund 
(40) Exportkreditsystemet beskrivs närmare i cirkulärskrivelse IECD nr 5/04.02.01/2002-
03 (exportkrediter i utländsk valuta) och cirkulärskrivelse IECD nr 10/04.02.01/2003-
04 (exportkrediter i rupier) som utfärdats av  Indiens centralbank och riktar sig till 
samtliga affärsbanker i Indien.  
b) Stödberättigade företag och verksamheter 
(41) Tillverkande exportörer och exporterande handlare kan komma i fråga för detta 
system. Ett av de företag som samarb etade under förfarandet fick stöd från 
exportkreditsystemet.  
c) Praktiskt genomförande 
 
SV 13   SV (42) Enligt detta system fastställer Indiens centr albank obligatoriska maximala räntesatser 
för exportkrediter, både i indiska rupier oc h i utländsk valuta, som affärsbanker får ta 
ut av en exportör. Syftet är att krediter skall göras ti llgängliga för exportörer till 
internationellt konkurr enskraftiga nivåer. Exportkre ditsystemet består av två 
delsystem, dels systemet med exportkredit före sändning som omfatta r krediter till en 
exportör för finansiering av inköp, bear betning, tillverkning, förpackning och/eller 
avsändning av varor före e xporten, dels systemet med e xportkredit efter sändning som 
innebär att rörelsekapitallån kan tillhandahållas med syftet att finansiera exportfordringar. Centralba nken fastställer också att en  viss del av bankernas 
nettokredit skall gå till exportfinansiering. 
(43) Dessa cirkulärskrivelser från centralbanken innebä r att exportörer kan få 
exportkrediter till räntesatser som är mera förmånligare än de räntesatser som gäller 
för vanliga affärskrediter (”kontantkre diter”) och som fast ställs på rent 
marknadsmässiga villkor.  
d) Slutsats om exportkreditsystemet 
(44) För det första kan de förmånliga räntesatser inom ramen för exportkreditsystemet som 
fastställs i centralbankens cirkulärskrivelser  minska räntekostnaderna för en exportör i 
förhållande till sådana kreditkostnader  som fastställs e nbart på grundval av 
marknadsvillkor, och de innebär i detta fall att denna exportör erhåller en förmån 
enligt artikel 2.2 i grundför ordningen. Endast i fråga om de samarbetsvilliga 
exportörer för vilka sådana ränteskillnader konstaterats föreligga drogs slutsatsen att 
en förmån hade beviljats. Skillnaderna i rä ntesatserna för krediter som beviljats på 
basis av centralbankens cirkulärskrivels er och räntesatsern a för kommersiella 
”kontantkrediter” kan inte enbart förklaras av affärs bankens marknadsbeteende.  
(45) För det andra, och trots det faktum att de  förmånliga räntesatserna inom ramen för 
exportkreditsystemet beviljas av affärsba nker, utgör denna förmån ett finansiellt 
bidrag från de offentliga myndigheterna i den mening som avses i artikel 2.1 iv i 
grundförordningen. Indiens centralbank är ett offentligt organ och omfattas därför av 
definitionen av ”offentliga myndigheter” i artikel 1.3 i grundförordningen. Den ägs till 
100 % av staten, eftersträvar mål för den o ffentliga politiken, t.ex. penningpolitik, och 
dess ledning utses av de indiska myndighetern a. Centralbanken ger instruktioner till 
privata organ, eftersom affärsbankerna är bundna  av villkoren, bl. a. de obligatoriska 
maximala räntesatserna för exportkrediter en ligt centralbankens cir kulärskrivelser och 
centralbankens bestämmelser om att en viss del av affärsbankernas nettokredit måste gå till exportfinansiering. De ssa instruktioner innebär att affärsbankerna måste utföra 
sådana funktioner som nämns i artikel 2.1 a i i grundförordningen, i detta fall ge lån i 
form av förmånlig exportfinansiering. En så dan direkt överföring av medel i form av 
lån på vissa villkor skulle i normala fall vara en uppgift för myndigheterna och skiljer 
sig i praktiken egentligen inte från de offentliga myndigheternas normala praxis, i 
enlighet med artikel 2.1 a iv i grundförordningen. Denna  subvention anses vara 
selektiv och utjämningsbar, eftersom de fö rmånliga räntesatserna bara är tillgängliga 
för finansiering av exporttransaktioner, och subventionen anses därf ör vara knuten till 
exportresultat enligt artikel 3.4 a i grundförordningen.  
e) Beräkning av subventionens storlek 
 
SV 14   SV (46) Subventionsbeloppet beräknades på grundval av skillnaden mellan den ränta som 
betalats för exportkrediter under översynspe rioden och det ränteb elopp som skulle ha 
betalats om samma räntesatser skulle ha tillämpats som de som gällde för normala affärskrediter till detta företag. I enli ghet med artikel 7.2 i grundförordningen 
fördelades detta subventionsbelopp (täljare ) på den totala exportomsättningen under 
undersökningsperioden (nämnare), efte rsom subventionen var knuten till 
exportresultat och inte beviljades på grundva l av tillverkade, framställda, exporterade 
eller transporterade kva ntiteter. Det företag som fick förmåner från 
exportkreditsystemet fick en subvention på 0,1 %. 
5. Systemet för exportorienterade företag/ systemet för särskilda ekonomiska zoner 
(47) Ingen av de samarbetsvillig a exporterande tillverkarna er höll några utjämningsbara 
förmåner genom systemet för särskilda e konomiska zoner. Två indiska företag hade 
dock status som exportorienterade företag och fick utjämningsbara subventioner under 
undersökningsperioden. Beskrivningen och ut värderingen nedan rör därför endast 
systemet för exportorienterade företag. 
a) Rättslig grund 
(48) Systemet för exportorienterade företag besk rivs närmare i kapitel 6 i dokumentet om 
utrikeshandelspolitiken 2 004–2009 och i förfarandehandboken.  
b) Stödberättigade företag och verksamheter 
(49) Med undantag av rena handelsföretag kan al la företag som i princip åtar sig att 
exportera hela sin produktion av varor eller tjänster inrättas inom  ramen för systemet 
för exportorienterade företag. Industriföretag  måste uppnå ett visst tröskelvärde i fråga 
om anläggningstillgångar (10 miljoner indisk a rupier) för att kunna inrättas som ett 
exportorienterat företag.  
c) Praktiskt genomförande 
(50) Precis som var fallet i den ursprungliga unde rsökningen kan exportorienterade företag 
befinna sig och etableras var som helst i Indien.  
(51) En ansökan om status som ett exportorientera t företag måste innehålla uppgifter för de 
kommande fem åren om bl.a. plan erade produktionsvolymer, prognostiserat 
exportvärde, importbehov och behov på de n inhemska marknaden. Om myndigheterna 
godkänner företagets ansökan underrättas fö retaget om villkoren för godkännandet. 
Godkännandet som ett företag enligt systemet för exportorienterade företag gäller i fem år. Godkännandet kan förlängas för ytterligare perioder. 
(52) En mycket viktig skyldighet för ett exporto rienterat företag är enligt dokumentet om 
utrikeshandelspolitiken 2 004–2009 att uppnå nettoinkomster av utländsk valuta, dvs. 
att företaget under en referensperiod (5 å r) uppnår ett totalt e xportvärde som är högre 
än det totala värdet av importerade varor. 
(53) Exportorienterade företag är berä ttigade till följande förmåner: 
 
SV 15   SV i) Befrielse från importtullar på alla slags varor (inbegripet kapitalvaror, råvaror 
och förbrukningsvaror) som behövs för tillverkning, framställning eller 
bearbetning eller i samband me d någon av dessa processer. 
ii) Befrielse från punktskatt på varor som köpts på den inhemska marknaden. 
iii) Återbetalning av statlig omsättningsskatt på lokalt förvärvade varor. iv) Möjlighet till försäljning av en de l av tillverkningen på den inhemska 
marknaden, upp till 50 % av fob-värdet på exporten, förutsatt att nettoinkomsterna av utländsk valuta är positiva efter det a tt de förmånliga 
skatterna betalats, dvs. punktskat ter på de färdiga produkterna. 
v) Delvis återbetalning av tull som erla gts för bränsle från inhemska oljebolag. 
(vi) Befrielse från inkomstskatt so m normalt är tillämplig på vinst av 
exportförsäljning i enlighet med avsnitt 10B i lagen om inkomstskatt, under en 
period av tio år efter inle dandet av verksamhet, dock inte längre än till 2010. 
vii) Möjlighet till 100 % utländskt ägande av det egna kapitalet. 
(54) Företag som omfattas av dessa system bedr iver verksamhet under tullförsegling och 
under övervakning av tulltjänstemän i enli ghet med avsnitt 65 i tullagen (Customs 
Act).   
(55) Dessa företag skall enligt lag föra räke nskaper över all import, förbrukning och 
användning av samtliga importerade material  och all export i enlighet med 6.11.1 i 
förfarandehandboken. Dessa räkenskaper skall lämnas in regelbunde t till de behöriga 
myndigheterna i form av kvartals-  och årsvisa lägesrapporter. 
(56) Enligt punkterna 6.11.2 i förfarandehandbo ken är ett exportorienterat företag 
emellertid aldrig skyldigt att påvisa sambandet mellan varje enskild importsändning och företagets export, överför ingar till andra enheter, fö rsäljning på den inhemska 
marknaden eller lager.  
(57) Produkter som sålts på den inhemska ma rknaden avsänds och registreras genom 
egenhändigt intygande. Ett exportorientera t företags avsändning av exportprodukter 
övervakas av en tjänsteman från tull- och punktskatteförvaltningen, som arbetar 
permanent i företaget.  
(58) I detta fall använde två av de samarb etsvilliga exportörerna systemet för 
exportorienterade företag. Dessa samarbetsv illiga exportörer tillämpade systemet för 
att importera råmaterial och kapitalvaror utan betalning av importtullar, för att köpa 
varor på den inhemska marknaden utan beta lning av punktskatt och få återbetalning av 
omsättningsskatt och för att sälja en del av  tillverkningen på den inhemska marknaden. 
Ett av de exporterande företagen använde  också systemet till att delvis erhålla 
återbetalning av tull som erlagts för brän sle från inhemska oljebolag. Företagen 
utnyttjade då samtliga förmåner som beskri vs i leden i–v i skäl 53. Undersökningen 
visade att de berörda exportö rerna inte erhöll förmåner in om ramen för reglerna om 
befrielse från inkomstskatt fö r exportorienterade företag.  
d) Slutsats om systemet för exportorienterade företag  
 
SV 16   SV (59) Det faktum att ett exportorienterat företa g befrias från två typer av importtullar 
(grundläggande tull och särskild tilläggstull ) samt återbetalninge n av omsättningsskatt 
utgör finansiella bidrag från de indi ska myndigheterna i den mening som avses i 
artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Statliga intä kter som skulle ha uppstått i avsaknad 
av detta system uteblir, vilket vidare innebä r att det exportorienterade företaget får en 
förmån i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen, ef tersom företaget 
sparar pengar genom att in te behöva betala normalt tillämpliga tullar och genom att 
återfå omsättningsskatt.  
(60) Befrielsen från punktskatt och den motsvara nde importtullen (til läggstullen) innebär 
dock inte att statliga intäkter uteblir som a nnars skulle ha uppstått. De punktskatter och 
tilläggstullar som betalas kan användas som kredit för avräkning av framtida tullar (det 
s.k. ”CENVAT-systemet”). Dessa avgifter är så ledes inte slutgiltiga. Med hjälp av en 
kredit enligt CENVAT-systemet behöver slutgiltig tull bara betalas på 
förädlingsvärdet, inte på insatsvarorna.  
(61) Endast befrielsen från grundl äggande tull, den särskilda tilläggstullen, den delvisa 
återbetalningen av tull som erlagts fö r bränsle från inhemska oljebolag och 
återbetalningen av omsättningsskatten utgör  således subventioner enligt artikel 2 i 
grundförordningen. De är rättsligt sett knutna till exportresultat oc h anses följaktligen 
vara selektiva och utjämningsbara enlig t artikel 3.4 a i grundförordningen. För att 
erhålla dessa förmåner är det i enlighet med punkt 6.1 i dokumentet om export- och 
importpolitiken 2002–2007 ett oeftergivligt vi llkor att ett exporto rienterat företag 
syftar till export. 
(62) En av de samarbetsvilliga exportörerna på stod att kommissionen hade avvikit från 
argumenten i den ursprungliga undersökningen i fråga om utvärderingen av skattebefrielsen för råvaror och att endast alltför stora eftergif ter kunde utjämnas. Som 
svar på detta är det dock värt att not era att vid tidpunkten för den ursprungliga 
undersökningen, vid utvärderingen av det utjämn ingsbara beloppet, ställdes frågan om 
systemet med exportorienterade företag var ett godkänt restitutionssystem eller inte 
”utan att det påverkar bedömningen av frågan huruvida systemet utgör ett 
restitutionssystem enligt best ämmelserna i grundförordningen”
13
.Vid översynen 
undersöktes hela systemet, samt öve rvakningssystemet, mycket noggrant. 
(63) Undersökningen visade att subventioner dessu tom inte kan betrak tas som ett godkänt 
restitutionssystem eller godkänt restituti onssystem som tillåter substitution i den 
mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. De uppfyller inte de strikta 
reglerna i bilaga I led h–i, bilaga II (defin ition av och regler för restitutionssystem) och 
bilaga III (definition av och regler för restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Om bestämmelserna om återbetalning av omsättningsskatt och 
befrielse från importtull tillämpas vid i nköp av kapitalvaror st rider subventionerna 
redan mot bestämmelserna om godkända restitu tionssystem, eftersom kapitalvaror inte 
förbrukas i produktionsprocessen i enlighet med vad som krävs i led h (återbetalning 
av omsättningsskatt) och led i (eftergift av  importtull) i bilaga I till grundförordningen. 
(64) Vidare har det inte kunnat fastställas att de indiska myndigheterna tillämpar ett 
effektivt kontrollsystem elle r kontrollförfarande för att kunn a avgöra om tull- och/eller 
                                                
 
13 Skäl 26, rådets förordning (EG) nr 2603/2000, EGT L 301, 30.11.2000, s. 1. 
 
SV 17   SV omsättningsskattebefriade insatsvaro r förbrukades vid tillverkningen av 
exportprodukten och i så fall i vilka mängder (se avsnitt II.4 i bilaga II till 
grundförordningen och, när det gäller rest itutionssystem som tillåter substitution, 
avsnitt II.2 i bilaga III til l grundförordningen). Syftet med det kontrollsystem som 
finns är att övervaka skyldigheten att uppnå nettoinkomster av utlä ndsk valuta och inte 
förbrukningen av importvaror i förhå llande till produktione n av exportvaror. 
(65) Ett exportorienterat företag får sälja en betydande andel av sin tillverkning, upp till 
50 % av årsomsättningen, på den inhemska ma rknaden. Det finns således ingen rättslig 
skyldighet att exportera hela den tillverka de kvantiteten av resulterande produkter. 
Dessa inhemska transaktioner äger de ssutom rum utan en statstjänstemans 
övervakning och kontroll, och omfattas endast  av förfarandet för eget intygande. De 
anläggningar hos ett exportorienterat före tag som är under tullförsegling omfattas 
följaktligen åtminstone delvis inte av  någon fysisk kontroll från de indiska 
myndigheternas sida. Dessa omständigheter ökar betydelsen av att det finns ytterligare 
kontrollmöjligheter, i synnerhet  kontroll av kopplingen mellan tullfria insatsvaror och 
resulterande exportprodukter, för att ett system för kontroll  av restitutionssystem kan 
sägas föreligga. 
(66) Vad beträffar ytterligare kontrollelement bör  det erinras om att ett exportorienterat 
företag inte har någon rättslig skyldighet att påvisa sambandet mellan varje enskild 
importsändning och de produkter som framställs  med hjälp av dessa. Endast sådana 
kontroller skulle kunna ge de indiska myndi gheterna tillräcklig information om den 
slutliga bestämmelsen för insatsvaror så at t de på ett effektivt sätt kan kontrollera att 
befrielsen från tull och omsättningsska tt inte omfattar mer än insatsvarorna för 
exportproduktionen. Det räcker inte med månatliga skattedekl arationer avseende 
försäljning på den inhemska marknaden so m upprättas av företagen själva och som 
granskas regelbundet av de indiska m yndigheterna. Syftet med de månatliga 
skattedeklarationerna är dessu tom att övervaka punktskattern a och inte a tt kontrollera 
vart insatsvarorna går. Företagsinterna syst em som förs utan någon rättslig skyldighet 
är inte i sig tillräck liga, eftersom ett system för att kontrollera restitutionssystem måste 
utformas av statliga myndigheter som ocks å kontrollerar efterlevnaden av systemet, 
och ett sådant system kan inte inrättas av  ledningen för varje enskilt berört företag. 
Följaktligen fastställdes det i undersökningen att ett exportorient erat företag inte 
uttryckligen behöver registrera kopplinge n mellan insatsvaror och resulterande 
produkter, eftersom Indiens utrikeshandelspo litik inte kräver de t, och de indiska 
myndigheterna har inte inrättat något e ffektivt kontrollsystem för att avgöra vilka 
insatsvaror som förbrukas i exportprodukti onen och i vilka mängder de förbrukas.  
(67) De indiska myndigheterna företog inte he ller några ytterlig are granskningar som 
grundade sig på de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha 
gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kont rollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och 
avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen). Dessutom kunde de indiska myndigheterna inte heller påvisa att det inte förekom en alltför stor  eftergift av tullar. 
(68) I ljuset av det ovanstående måste företage ts påstående att kommissionen hade avvikit 
från argumenten i den ursprungliga unders ökningen i fråga om utvärderingen av 
skattebefrielsen för råvaror och att endast  alltför stora efterg ifter kunde utjämnas 
förkastas.  
e) Beräkning av subventionens storlek  
 
SV 18   SV (69) Eftersom det inte rör sig om ett godkä nt restitutionssystem eller godkänt 
restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen eftergiften av de totala importtullar (grundl äggande tull och särskild tilläggstull) som 
normalt tas ut vid import, den återbetalni ng av tull som erlagts för bränsle från 
inhemska oljebolag och den återbetaln ing av omsättningsskatt som skett under 
undersökningsperioden. 
i) Befrielse från importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) , återbetalning av 
omsättningsskatt i fråga om råvaror och återbe talning av tull som erlagts för bränsle från 
inhemska oljebolag 
(70) Storleken på subventionerna för exportö rer som är exportorienterade företag 
beräknades på grundval av de icke uttagn a importtullarna (grund läggande tull och 
särskild tilläggstull) på impor terade råmaterial till det e xportorienterade företaget som 
helhet, den omsättningsskatt som återbetala ts och den återbetaln ing av tullar som 
erlagts för bränsle som förvärvats i hemlandet under undersökningsperioden. För 
beräkningen av subventionsbeloppet (täl jare) drogs sådana avgifter, som var 
nödvändiga för att erhålla s ubventioner, av från denn a summa, i enlighet med 
artikel 7.1 a i grundförordni ngen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen 
fördelades detta subventionsbelopp över lämplig exporto msättning under 
undersökningsperioden (nämnare), efters om subventionerna var knutna till 
exportresultat och inte beviljades på grundva l av tillverkade, framställda, exporterade 
eller transporterade kvantiteter. De på detta sätt beräknade s ubventionsmarginalerna 
uppgick till 0,9 % och 5,8 % för de båda företagen.  
ii) Befrielse från importtull (grundläggande tu ll och särskild tilläggstull) i fråga om 
kapitalvaror 
(71) Kapitalvaror ingår inte fysiskt i de färdiga varorna. I enlighet med artikel 7.3 i 
grundförordningen beräknades förmånen för de undersökta företagen på grundval av 
beloppet av obetalda tullar på  importerade kapitalvaror fördelat över en period som 
avspeglade den normala avskrivningsperiode n för sådana kapitalvaror i de undersökta 
företagen. Denna normala avskrivningsperiod  fastställdes på grundval av de båda 
samarbetsvilliga exportörernas nuvarande  avskrivningsperiode r, dvs. 18 år. Det 
sålunda beräknade beloppet, som skall fördelas över undersökningsperioden, 
justerades genom tillägg av ränta under denna period i syfte att avspegla värdet av 
förmånen över tiden och således fastställa det fulla värdet av förmånen enligt detta 
system för mottagaren. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen 
fördelades detta subventionsbelopp över lämplig exporto msättning under 
undersökningsperioden (nämnare), efters om subventionerna var knutna till 
exportresultatet och inte be viljades på grundval av de  tillverkade, framställda, 
exporterade eller transporterade kvan titeterna. De på detta sätt beräknade 
subventionsmarginalerna uppgick till 1,8 % och 0,4 % för de båda företagen. 
(72) För de berörda företagen uppgick den sa mmanlagda subventionsmarginalen enligt 
systemet med exportorienterade företag till 2,7 % och 6,2 %. 
6. Systemet med förhandslicenser 
a) Rättslig grund 
 
SV 19   SV (73) Systemet med förhandslicenser beskri vs närmare i avsnitten 4.1–4.1.14 i dokumentet 
om utrikeshandelspolitiken 2004–2009 och i kapitel 4.1–4.30 i förf arandehandboken.  
b) Stödberättigade företag och verksamheter 
(74) Systemet med förhandslicenser består av se x delsystem, som beskrivs närmare nedan. 
Delsystemen skiljer sig åt bl.a. vad beträffar vilka företag och verksamheter som omfattas. Tillverkande exportörer och expor terande handlare som ”har anknytning till” 
tillverkare har tillgång till förhandslicenser för fysisk export och förhandslicenser för 
årligt behov. Tillverkande exportörer som le vererar till en slut giltig exportör har 
tillgång till förhandslicenser för mella nliggande leverans. Huvudleverantörer som 
levererar till företag som ingår i de kategor ier av ”leverans likst älld med export” som 
nämns i punkt 8.2 i dokumentet om ut rikeshandelspolitiken 2004–2009, t.ex. 
leverantörer till exportorienterade företag, har tillgång till förhandslicenser för leverans likställd med export. Slutlige n har mellanliggande leverantörer till 
tillverkande exportörer rätt ti ll förmåner från leveranser likställda med export inom 
ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och med ömsesidig 
inhemsk remburs. 
c) Praktiskt genomförande 
(75) Förhandslicenser kan utfärdas i fråga om följande: 
i) Fysisk export:  Detta är det viktigaste delsys temet. Det möjliggör tullfri import 
av insatsvaror för att tillverka en spec ifik resulterande exportprodukt. Exporten 
måste vara ”fysisk” i den mening a tt exportprodukten måste lämna indiskt 
territorium. I licensen anges villkoren för vad som får importeras och exportskyldigheterna inbegrip et typen av exportprodukt. 
ii) Årligt behov:  Denna typ av licens är in te knuten till någon specifik 
exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående 
produkter). Licenshavaren kan – upp till et t visst tröskelvärde som bestäms av 
företagets tidigare exportresultat – tullf ritt importera varje insatsvara som skall 
användas för att tillverka en produkt  som ingår i en sådan produktgrupp. 
Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i 
produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material.  
iii) Mellanliggande leverans:  Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare 
avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp produktionsprocessen mellan sig. Den tillverkande exportören tillverkar den mellanliggande produkten. Denne kan tullf ritt importera insatsvaror och för 
detta syfte få en förhandslicens för me llanliggande leverans. Den slutgiltiga 
exportören slutför produktionen och är  skyldig att exportera den färdiga 
produkten.  
iv) Leverans likställd med export:  Genom detta delsystem kan en huvudleverantör 
tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som skall säljas 
som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt 
8.2 b–g och i–j i dokumentet om ut rikeshandelspolitiken 2004–2009. De 
färdiga varorna måste med andra ord inte lämna landet utan skall på basis av 
kundens status betraktas som leverans likställd med export. Detta skulle 
 
SV 20   SV omfatta leverans till ett exportorienterat företag eller innehavaren av en licens 
som tilldelats på grundval av systemet med förmånstullar i exportfrämjande 
syfte vid import av kapitalvaror. 
v) Dokument för förhandsbefrielse:  En innehavare av en förhandslicens som avser 
att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem har möjlighet att göra detta med hjäl p av dokument för förhandsbefrielse. 
I sådana fall godkänns förhandslicensern a som dokument för förhandsbefrielse 
och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans av de  varor som anges i 
dessa. Gottskrivningen av dokument för förhandsbefrielse berättigar den inhemska leverantören till de förmån er enligt systemet med leveranser 
likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i dokumentet om export- och 
importpolitiken 2002–2007 (dvs. förhandslicenser för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution elle r återbetalning av 
slutlig punktskatt vid leverans likstä lld med export). Genom systemet med 
dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar t ill leverantören i 
stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning 
av tull. Skatter och tullar kan återbetalas såväl för inhemska insatsvaror som för importerade insatsvaror.  
vi) Ömsesidig inhemsk remburs:  Även detta delsystem täcker inhemska leveranser 
till en innehavare av en förhandslice ns. Innehavaren av en sådan licens kan 
vända sig till en bank för att teckna en  inhemsk remburs till förmån för en 
inhemsk leverantör. Banken ogiltigförklarar licensen för direkt import endast i fråga om värdet och volymen av de varor som anskaffas på den inhemska marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de 
förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i 
punkt 8.3 i dokumentet om export- och importpolitiken 2002–2007 (dvs. 
förhandslicenser för mellanliggande leve rans/leverans likställd med export, 
tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export).  
(76) Det fastställdes att endast en samarbet svillig exportör under undersökningsperioden 
erhöll förmåner knutna till den berörda pr odukten från tre av delsystemen, nämligen 
förhandslicenser för fysisk export, dokument för förhandsbefrielse och 
förhandslicenser för leverans likställd med export. Det är sålede s inte nödvändigt att 
fastställa huruvida systemen med det årli ga behovet, mellanliggande leveranser och 
ömsesidig inhemsk remburs är utjämningsbara.  
(77) För att det skall vara möjligt för de indiska myndigheterna a tt företa kontroller har en 
licenshavare rättslig skyldighe t att i ett särskilt format korrekt redovisa förbrukningen 
och användningen av importerade varor per licens (se kapitel 4.30 i och tillägg 23 till 
förfarandehandboken), dvs. ett register över de n faktiska förbrukningen (nedan kallat 
”register enligt tillägg 23”). Från och me d maj 2005 måste registre t enligt tillägg 23 
inte enbart bevaras av ett företag utan oc kså undertecknas av en auktoriserad revisor 
och sändas till de indiska myndigheterna. Skyldigheten att uppvisa register enligt 
tillägg 23 tillämpas på licenser som utfärdat s efter det att de nya bestämmelserna 
trädde i kraft i maj 2005. Det praktiska genom förandet av detta nya system har därför 
inte kunnat granskas eftersom det inte fanns någon rapport om dessa licenser då 
undersökningen gjordes.  
 
SV 21   SV (78) När det gäller delsystemen i, iv och v so m beskrivs ovan fastställer de indiska 
myndigheterna volymen och värdet av vad som får importeras och av vad som måste 
exporteras (inklusive leverans  likställd med export) och anger detta på licensen. 
Dessutom skall myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena dokumentera transaktionerna i licensen. Den importvolym som tillåts inom ramen för detta system fastställs av de indiska m yndigheterna på grundval av standardnormer för 
input/output. Standardnormer för input/outpu t finns för flertalet produkter, även den 
berörda produkten, och offentliggörs i förfarandehandboken (volym II). 
(79) Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den 
resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måst e fullgöras inom en viss 
tidsfrist efter licensens utfä rdande (18 månader med möjli ghet till två förlängningar på 
6 månader vardera).  
(80) En innehavare av en förhandslicens som av ser att anskaffa insatsvaror från inhemska 
källor i stället för att direktimportera de m har möjlighet att göra detta med hjälp av 
dokument för förhandsbefrielse. I såda na fall godkänns förhandslicenserna som 
dokument för förhandsbefrielse och gottskrivs den inhemska leverantören vid leverans 
av de varor som anges i dessa.  
(81) Under översynen fastställdes det att de  insatsvaror som de samarbetsvilliga 
exportörerna importerat tullfritt inom ramen för de olika delsystemen och den tillåtna 
importmängden enligt standardnormerna  för input/output överskred den mängd 
material som de behövde för att tillve rka motsvarande referenskvantitet av 
resulterande exportprodukter. Standardnor merna för input/output för den berörda 
produkten var följaktligen inte korrekta.  
d) Slutsats 
(82) Befrielsen från importtull utgör en subventi on i enlighet med artikel 2.1 a ii och artikel 
2.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bi drag från de indiska myndigheterna som 
innebär att de undersökta exportö rerna beviljas en förmån.  
(83) Systemet med förhandslicenser för fysisk e xport är dessutom klart och tydligt rättsligt 
knutet till ett exportresultat och anses därför vara sele ktivt och utjämningsbart i 
enlighet med artikel 3.4 a i gr undförordningen. Ett företag ka n inte få förmåner inom 
ramen för dessa system om det inte åtar sig att exportera. 
(84) Systemet med förhandslicenser för leverans likställd med export är faktiskt knutet till 
exportresultat. Det användes av endast ett företag i mindre utsträckning och då endast 
vid leveranser till exportorien terade företag eller företag i särskilda ekonomiska zoner, 
båda kategorier som nämns i punkt 8.2 b i doku mentet om export- och importpolitiken 
2002–2007. Detta företag uppgav att dess kunder i slutändan exporterade den berörda 
produkten. Enligt punkt 6.1 i dokumentet om  export- och importpolitiken 2002–2007 
syftar systemet med exportori enterade företag/särskilda ek onomiska zoner till export. 
En inhemsk leverantör erhåller således förmåner inom ramen för systemet med 
förhandslicenser för leverans likställd med export, eftersom de indiska myndigheterna 
förväntar sig att en exportör som är belä gen i ett område för exportorienterade 
företag/en särskild ekonomisk zon senare skall få exportinkomster. Enligt artikel 3.4 a 
i grundförordningen skall en subvention anse s vara knuten till exportresultat om 
omständigheterna visar att bevi ljandet av subventionen, även  om denna rättsligt sett 
 
SV 22   SV inte är knuten till expor tresultatet, rent faktis kt är knutet till verk liga eller förväntade 
exportintäkter.  
(85) I detta fall använde det samarbetsvilliga företaget inte förhandslicenser för att 
importera tullfria importvaror. I stället erhöl l företaget en förmån genom att skaffa 
råvaror från inhemska leverantörer genom  att omvandla licenserna till dokument för 
förhandsbefrielse. Enligt detta system är de t leverantören i ställe t för den slutgiltiga 
exportören som är befriad från skatter och tu llar i form av tullres titution/återbetalning 
av tull. Skatter och tullar kan återbetalas såväl för inhemska insatsvaror som för importerade insatsvaror. Undersökningen visade att prisskillnaden var stor mellan råvaror som skaffats genom inhemska icke -närstående leverantörer med hjälp av 
systemet med dokument för förhandsbefrie lse och råvaror so m skaffats genom 
inhemska leverantörer utan licens. Förmånen att befrias från tullar och skatter tog sig 
uttryck i att leverantören tillämpade lägre pr iser för de företag som använde råvarorna 
och som omfattades av detta förfarande. Fö retaget kunde göra en klar skillnad mellan 
inköpspriserna för råvaror med hjälp av licen sen och det pris som betalades för samma 
råvaror utan licens. Företaget definierade den förmån som det erhållit på detta sätt som skillnaden mellan det pris som betalats fö r leveranser med hjälp av dokument för 
förhandsbefrielse och det pris som betalats för leveranser som skaffats utan licens.  
(86) Inget av de tre delsystem som använts i detta fall kan betraktas som ett godkänt 
restitutionssystem eller godkänt restituti onssystem som tillåter substitution i den 
mening som avses i artikel 2.1 a ii i grundförordningen. Dels ystemen uppfyller inte de 
strikta reglerna i led i i bilaga I, bila ga II (definition av och regler rörande 
restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem 
som tillåter substitution) til l grundförordningen. Även om de indiska myndigheterna 
påpekade att systemet ändrats i maj 2005 bör det noteras att ändringarna inte 
påverkade systemen under undersökningsperiod en eftersom det nya kontrollsystemet 
inte införts till fullo. Oberoende av de eventuella ändringar som de indiska myndigheterna gjort till kontrollsystemet  visade undersökningen att de indiska 
myndigheterna inte tillämpade sitt  kontrollsystem effektivt under 
undersökningsperioden. Inte heller tillämpade de förfaranden för att kunna avgöra om 
insatsvaror förbrukades vid tillverkningen av exportprodukten och i så fall i vilka mängder (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller 
restitutionssystem som ti llåter substitution,  avsnitt II.2 i bilaga III till 
grundförordningen). Standardnormerna för i nput/output för den berörda produkten var 
inte tillräckligt exakta och överskattade förbrukningen av råvaror. Undersökningen 
visade att standardnormerna  för input/output håller på  att ändras för att bättre 
återspegla förbrukningen av insatsvaror, men dessa nya standardnormer var inte 
gällande under undersökningsperioden. Det be kräftas således att standardnormerna för 
input/output i sig själva inte kan betrak tas som ett system för att kontrollera den 
faktiska förbrukningen, eftersom dessa överd rivet generösa standardnormer inte gör 
det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera 
vilken mängd insatsvaror som faktiskt förbrukats i exportproduktionen. De indiska myndigheterna utförde vidare inte någon effe ktiv kontroll grundad på ett korrekt fört 
register över förbrukningen enligt tillägg 23 (tidigare tillägg 18) av de licenser som 
användes under undersökningsperioden. De före tog inte heller några ytterligare 
granskningar som grundade sig på de insatsva ror som faktiskt förbrukats, vilket de 
normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se 
 
SV 23   SV avsnitt II.5 i bilaga II och av snitt II.3 i bilaga III till grundförordningen), och de kunde 
inte heller påvisa att det inte förekom en alltför stor eftergift av importtullar.  
(87) Dessa tre delsystem är således utjämningsbara.  
e) Beräkning av subventionens storlek 
(88) Eftersom godkända restitutionssystem eller restitutionssystem som tillåter substitution 
saknas har subventionsbeloppet,  såsom företaget visade, fastställts på grundval av 
skillnaden i pris mellan samma råvaror som skaffats med eller utan licens.  
(89) I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över 
den totala exportomsättningen (nämnare),  eftersom subventionerna var knutna till 
exportresultatet och inte be viljades på grundval av de  tillverkade, framställda, 
exporterade eller transpor terade kvantiteterna.  
(90) Ett företag erhöll förmåner genom detta system under undersökningsperioden och fick 
subventioner på 20,9 %. 
III. Regionala system 
1 Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt och Gujarats system för 
befrielse från elektricitetsskatt  
(91)  Ingen av de samarbetsvilliga exporterande  tillverkarna erhöll några utjämningsbara 
förmåner genom Gujarats system för befrie lse från försäljningsskatt eller Gujarats 
system för befrielse från elektricitetsskatt.  Någon tilläggsanalys av systemet behövde 
därför inte göras i denna undersökning. 
2 Västbengalens incitamentsystem 
(92) En detaljerad beskrivning av Västbengalens  incitamentsystem finns i tillkännagivande 
nr 588-CI/H av den 22 juni 1999 utfärdat av  det västbengaliska ministeriet för handel 
och industri. Det har senast ersatts genom tillkännagivande nr 134-CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars 2004. Systemet gav mottagaren vissa förmåner, 
såsom anstånd med betalningen av omsättnings skatten, subventioner för installering av 
kapitalvaror och utvecklingssubventioner.  Undersökningen visade att ett företag 
tidigare hade fått förmåner av dessa system. Effekterna av dessa förmåner var dock försumbara under undersökningsperioden. Någon tilläggsanalys av systemen behövde därför inte göras i denna undersökning. 
3 Maharashtras stimulanssystem 
a) Rättslig grund 
(93) I syfte att uppmuntra spridningen av indus trier i Maharashtra till mindre utvecklade 
områden i delstaten har delstatsregeringen i Maharashtra sedan 1964 beviljat nya eller 
expanderande anläggningar inrättade i delstatens  utvecklingsregioner 
stimulansåtgärder. Systemet har ändrat s flera gånger sedan det infördes. 2001 års 
system var i kraft från och med den 1 april 2001 till och med den 31 mars 2006, 
varefter det förlängdes med ett år till  den 31 mars 2007. Det stimulanssystem som 
tillämpas av delstatsregeringen i Maharash tra består av flera delsystem varav de 
 
SV 24   SV viktigaste är återbetalning av lokal skatt (octroi tax), befrielse från skatt på elektricitet 
och befrielse från lokal omsättningsskatt som upphörde att gälla den 24 oktober 2004. 
Undersökningen visade att det enda de lsystem som användes av en av de 
samarbetsvilliga exporterande tillverkarna va r befrielsen från lokal omsättningsskatt.  
b) Stödberättigade företag och verksamheter 
(94) För att kunna komma i fråga för stöd måst e företagen i regel investera i mindre 
utvecklade områden, antingen genom att inrä tta nya industrianlä ggningar eller genom 
att göra storskaliga kapitalinvest eringar för att expandera elle r diversifiera en befintlig 
industrianläggning. Dessa områden delas in i olika kategorier beroende på deras 
ekonomiska utveckling (t.ex. föga utveck lade områden, mindre utvecklade områden 
och minst utvecklade områden). H uvudkriteriet för fastställande av 
stimulansåtgärdernas omfattning är det område  inom vilket företaget är placerat eller 
kommer att placeras samt st orleken på investeringen. 
c) Praktiskt genomförande 
(95) Enligt systemet för befrielse från loka l omsättningsskatt som upphörde att gälla i 
oktober 2004 behövde angivna enheter inte de bitera någon omsättn ingsskatt för sin 
försäljning. På ett motsva rande sätt behövde angivna enheter in te betala lokal 
omsättningsskatt för sina inköp av varor från leverantörer som också omfattas av systemet. Medan befrielsen i fråga om förs äljningstransaktionerna inte medför någon 
förmån för den angivna säljande enhe ten innebär befrielsen i fråga om 
inköpstransaktionen emellertid  att den angivna köpande enheten beviljas en förmån. 
Undersökningen fastställde att det berörda företaget var be friat från omsättningsskatt 
till den 24 oktober 2006. 
d) Slutsats 
(96) Maharashtras stimulanssystem innebär at t subventioner beviljas i den mening som 
avses i artikel 2.1 a ii och artikel 2.2 i grundförordningen. Det undersökta delsystemet 
utgör ett finansiellt bidrag från delstatsre geringen i Maharashtra, eftersom de innebär 
att delstaten förlorar inkomster som den anna rs skulle ha fått. Vidare innebär denna 
befrielse respektive återbetalning att företaget beviljas en förmån, eftersom dess likviditet förbättras. 
(97) Delsystemet är endast öppet för företag so m har investerat inom vissa avgränsade 
geografiska områden under delstaten Maharashtr as överhöghet. Det är inte tillgängligt 
för företag belägna utanför dessa områden. Fö rmånsnivån är olika beroende på vilket 
område det gäller. Systemet är selektivt i enlighet med artikel 3.2 a och artikel 3.3 i 
grundförordningen och dä rför utjämningsbart. 
e) Beräkning av subventionens storlek 
(98) När det gäller befrielsen från omsättni ngsskatt beräknades subventionsbeloppet på 
grundval av den omsättningsskatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden men som inte behövde betalas enligt detta system. Eftersom 
systemet för befrielse från omsättningssk att upphörde att gälla den 24 oktober 2004 
beaktades endast obetalda skatter mellan den 1 oktober 2004 och den 24 oktober 2004, 
eftersom endast denna period ingick i unde rsökningsperioden. I enlighet med artikel 
 
SV 25   SV 7.2 i grundförordningen fördelades detta subven tionsbelopp (täljare) över företagets 
totala omsättning under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionerna inte var knutna till exportresultat och in te beviljades på grundval av tillverkade, 
framställda, exporterade eller transporte rade kvantiteter. Under undersökningsperioden 
hade ett företag fått förmåner från delsys temet. Subventionsbeloppet var dock mindre 
än 0,1 %, med andra ord försumbart. 
IV. De utjämningsbara subventionernas storlek 
(99) För de undersökta exporterande tillverka rna varierar de utjämningsbara 
subventionernas storlek enligt bestämme lserna i grundförordni ngen, uttryckta i 
procent av värdet, mellan 2,7 % och 20,9 %. 
(100)  Även om samarbetsviljan var hög med tanke på exportandelen till gemenskapen bör 
det noteras att flera exporterande tillverkare  inte tog del i förfarandet, inklusive 
exporterande tillverkare med den högsta subventionsmarginalen i den ursprungliga 
undersökningen. De icke-samarbetsvilliga indiska tillverkarnas kapacitet och produktion är betydande och det är också tr oligt att dessa exporterande tillverkare 
kommer att fortsätta att erhålla förmåner  från de undersöka subventionssystemen i 
åtminstone lika hög utsträckning som enligt den ursprungliga undersökningen. 
SYSTEM → DEPBS ITES EPGS  EOU ALS ECS GSTIS GEDES WBIS PSI Totalt
FÖRETAG ↓  % %  %  %  %  %  %  %  %  %  %  
Senpet (Tidigare 
Elque)  noll noll noll 2,7 noll  noll noll noll noll noll 2,7 
Futura  noll noll noll 6,2 noll  0,1 noll noll noll noll 6,3 
Pearl  noll noll 0,3 noll  20,6 noll  noll noll noll försumbar 20,9
V. SLUTSATSER 
(101)  I enlighet med artikel 18.2 i grundförordni ngen undersökte kommi ssionen huruvida ett 
upphörande av gällande åtgärder  sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande 
subventionering. 
(102)  Det fastställdes att indiska exportörer av den berörda produkten fortsatte att erhålla 
utjämningsbara subventioner från de indiska myndigheterna under 
undersökningsperioden (se skälen 21–100). De subventionsmarginaler som konstaterades under översynen är högre än de  som fastställdes under den ursprungliga 
undersökningen, med undantag av en exporterande tillverkare. De berörda subventionssystemen ger återkommande förmån er och det finns inget som tyder på att 
dessa program kommer att avvecklas inom  överskådlig tid. Eftersom det saknas 
uppgifter om hur ändringen av kontrollsy stemet för förhandslicenser kommer att 
genomföras i praktiken kan inga slutsatser dr as om de eventuella effekterna av dessa 
förändringar. Exportörerna av produkten kommer därför att fortsätta att få 
utjämningsbara subventioner. Varje exportör är berättigad till subventioner från flera 
av subventionsprogrammen. Under dessa omständigheter ansågs det rimligt att dra slutsatsen att subventioneringen trolig en kommer att fortsätta i framtiden. 
 
SV 26   SV (103)  Eftersom det har visats att subventioneri ngen fortsatte under undersökningsperioden 
och troligen kommer att fortsätta i fram tiden är frågan om sannolikheten för 
återkommande subventionering irrelevant. 
D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN  
1. Tillverkning i gemenskapen 
(104)  PET-plast tillverkas i gemens kapen av följande företag: 
De tolv tillverkare som begärde översyn vi d giltighetstidens utgång, stödde den och 
samarbetade i undersökningen (se skäl 107).  
Två tillverkare som begärde översyn vid giltighetstidens utgång, men som inte 
samarbetade i den nuvarande undersökningen. 
Ett dotterbolag till en sydkoreansk tillv erkare som är baserat i EU och som 
samarbetade i undersökningen och stödde begäran.  
(105)  Den PET-plast som tillverkas av alla de ssa företag utgör gemenskapens totala 
tillverkning i den mening som avse s i artikel 9.1 i grundförordningen. 
2. Gemenskapsindustrin 
(106)  Kommissionen undersökte om de samarbet svilliga gemenskapstillverkarna som 
begärde eller stödde en begäran om översyn vid giltighetstidens utgång stod för en 
betydande del av gemenskapens sammanlagda  tillverkning av PET-plast. De svarade 
för 88 % av den sammanlagda gemens kapsproduktionen av PET-plast. De 
gemenskapstillverkare som inte samarbetade fullt ut uteslöts från definitionen av gemenskapsindustrin. Kommissionen ansåg därf ör att de tolv fullt ut samarbetsvilliga 
gemenskapstillverkarna representerade geme nskapsindustrin i den mening som avses i 
artiklarna 9.1 och 10.8 i grundförordni ngen. I de ursprung liga undersökningarna 
svarade gemenskapsindustrin för över 85 % av den totala produktion av PET-plast i 
EU vid den tiden. 
(107)  Följande tolv gemenskapstillverka re utgör gemenskapsindustrin: 
Voridian BV (Nederländerna) M & G Polimeri Italia Spa (Italien) Equipolymers Srl (Italien) La Seda de Barcelona SA (Spanien) Novapet SA (Spanien) Selenis Industria de Po límeros SA (Portugal) 
Aussapol SpA (Italien) Advansa Ltd (Förenade kungariket) 
 
SV 27   SV Wellman BV (Nederländerna) 
Boryszews dotterbolag Elana Wse (Polen) V.P.I. SA (Grekland) SK Eurochem Sp.Z. o.o (Polen) 
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKNADEN 
1. Förbrukning på EU-marknaden 
(108)  Förbrukningen i EU fastställdes på grundval av gemenskapsindustrins 
försäljningsvolym, uppskattningar av andra ge menskapstillverkares försäljning på EU-
marknaden baserade på uppgifter  i klagomålsskedet och uppgifter från Eurostat om all 
import till EU från tredjeländer. 
(109)  Mellan 2002 och undersökningsperioden steg  EU:s förbrukning av den berörda 
produkten stadigt och nådde totalt 2 400 000 ton under undersökningsperioden. Den 
sammanlagda ökningen under perioden var 18 %. Ökningen berodde delvis på nya 
användningsområden (bl. a. öl- och vinflasko r) och delvis på att förbrukningen steg i 
anslutningsländerna.  
Tabell 1  2002 2003 2004 UP  
Förbrukning i 
gemenskapen (i ton) 
 
Index  2 041 836
100 2 213 157
108 2 226 751
109 2 407 387 
 
118 
2. Import från Indien 
2.1 Importvolym, importens mark nadsandel och importpriser 
(110)  Mellan 2002 och undersökningsperioden ökade den sammanlagda importen från 
Indien med 13 %. Medan importen minskade med 17 % mellan 2002 och 2003 ökade den med 100 procentenheter 2004 och minska de igen under undersökningsperioden till 
ca. 6 800 ton, dvs. med omkring 70 procentenheter. Importpriserna steg med 5 procentenheter 2003, och med ytterligar e 3 och 7 procentenheter 2004 och under 
undersökningsperioden. Denna pristrend åt erspeglar endast de lvis den kraftiga 
ökningen av kostnaderna för råvaror. Marknadsandelen för de indiska importerna förblev relativt liten und er skadeundersökningsperiode n, med andra ord 0,3 % 2002, 
0,2 % 2003, 0,5 % 2004 och 0,3 % under undersökningsperioden. 
Tabell 2  2002 2003 2004 UP  
Indien  
Volym (i ton) 
Index 6 046
1004 999
83 11 079
183 
6 831 
113 
 
SV 28   SV Pris (euro/ton) 
Index 
Marknadsandel  883
100
0,3% 930
105
0,2% 955
108
0,5% 1018 
115 
0,3% 
3. Import från andra länder 
(111)  Importvolymen från andra tredjeländ er ökade med 25 procentenheter under 
skadeundersökningsperioden. Ökningen var so m störst 2003, då importen ökade med 
41 procentenheter. Efter det att antidumpningsåtgärder infö rdes på kinesisk export 
2004 minskade importen med 14 procen tenheter 2004 och med ytterligare 
2 procentenheter under undersökningsperiode n. För marknadsandelarna uppvisades en 
liknande trend och de ökade från 15,9 % 2002 till 20,6 % 2003, till 18,5 % 2004 och 
till 16,9 % under undersökningsperioden. Ma rknadsandelsökningen var lägre än 
importökningen i absoluta tal till följd av  ökad förbrukning. Importpriserna var i 
genomsnitt konstant lägre än EU-priserna mellan 2002 och 2004. Endast under undersökningsperioden var de något högr e än gemenskapsindustrins priser. 
Tabell 3  2002 2003 2004 UP  
 
Volym (i ton) 
Index 
Genomsnittspris (euro/ton) 
Index 
Marknadsandel 
Huvudexportörer 
Sydkorea 
Pakistan 
Kina 
Förenta staterna 
Taiwan  324 749
100
869
100 
15,9%
113 685
28 558
47 875
20 570
42 136 456 499
141
821
94
20,6%
129 188
83 208
131 343
16 105
36 986 411 020
127
907
104
18,5%
139 296
55 125
49 678
49 763
16 796  
406 562 
125 
1061 
122 
16,9% 
 
127 734 
73 426 
72 814 
50 393 
29 382 
F. GEMENSKAPSINDUSTRINS  EKONOMISKA SITUATION 
1. Inledande anmärkningar 
(112)  I början av undersökningen planerades  ett stickprovsförfarande för 
gemenskapstillverkarna, men eftersom de va r så få, beslutade man att ta med allihop. 
Skadorna har alltså utvärderats på grundval av information som samlats in inom hela 
gemenskapsindustrin. 
 
SV 29   SV (113)  I enlighet med artikel 8.5 i grundförordninge n undersökte kommissi onen alla relevanta 
ekonomiska faktorer och förhållanden so m har betydelse för gemenskapsindustrins 
tillstånd.  
2.1. Produktion 
(114)  Gemenskapsindustrins tillverkning ökade med 20 % mellan 2002 och 
undersökningsperioden, från ca 1 465 000 ton 2002 till ca 1 760 000 ton under undersökningsperioden. Den årliga ökningen var 4,8 % 2003 och 4,6 % 2004. 
Ökningen fortsatte under undersöknings perioden, då produktionen steg med 
150 000 ton, dvs. med 10,8 %. Ökningen berodde på den omstrukturering som industrin gjorde för att bättre kunna kontro llera produktionskostnaderna och på så sätt 
dra nytta av stigande förbrukning på EU-marknaden som, enligt ovan, ökade med 19 % mellan 2002 och undersökningsperioden (från 2 miljoner ton 2002 till 2,4 miljoner ton under undersökningsperioden).  
Tabell 4  2002 2003 2004 UP  
Produktion (i ton) 
Index  1 464 522
100 1 534 480
105 1 602 086
109 1 760 828 
120 
2.2. Kapacitet och kapacitetsutnyttjande 
(115)  Produktionskapaciteten ökade med 22 % mellan 2002 och undersökningsperioden, 
med andra ord från 1 760 000 ton 2002 till 2 156 000 ton under undersökningsperioden. Ökningen var kraf tigast under undersökni ngsperioden, då 
produktionskapaciteten ökade med 300 000 ton, dvs. 16,7 % jämfört med 2004. Den 
kraftiga ökningen av produktionskapacite ten motsvarade produktionsökningen under 
samma period (se skäl 114 ovan). Ökninge n i produktionskapaciteten berodde på 
ökade investeringar i produktionslinjer för a tt göra det möjligt att dra nytta av den 
växande marknaden.  Kapacitetsutnyttjandet ökade me d 4 procentenheter 2003, hölls 
på denna nivå 2004 och sjönk seda n under undersökningsperioden med 
5 procentenheter till 82 %. Minskni ngen mellan 2004 och undersökningsperioden 
berodde på att produktionskapaciteten öka t kraftigt under denna  period. En högre 
produktionsvolym under undersökningsperiode n sammanföll därför med ett lägre 
kapacitetsutnyttjande jämfört med 2004. 
Tabell 5  2002 2003 2004 UP  
Produktionskapacitet (i ton) 
Index  1 760 332
100 1 762 378
100 1 848 315 
105 2 156 294 
122 
Kapacitetsutnyttjande 
Index  83%
100 87%
105 87% 
104 82% 
98 
2.3. Försäljning och marknadsandel 
(116)  Den volym som gemenskapsindustrin sålde på EU-marknaden ökade med 21 % 
mellan 2002 och undersökningsperioden. En ökning på 2 % 2003 följdes av en ökning 
 
SV 30   SV på 8 % 2004 och 11 % under undersökningspe rioden. Trots ökande försäljning till 
följd av ökad förbrukning föll geme nskapsindustrins marknadsandel med 
4 procentenheter 2003 och steg seda n gradvis med 5 procentenheter 2004 och 
1 procentenhet under undersökningsperi oden till följd av ökad förbrukning. 
Tabell 6  2002 2003 2004 UP  
Försäljning i gemenskapen (i 
ton) 
Index  1 306 768
100 1 333 976
102 1 438 883 
110 1 586 902 
121 
Marknadsandel  64 60 65 66 
2.4. Tillväxt 
(117)  Gemenskapsindustrins marknadsandel ökade  med 2 procentenheter överlag under 
skadeundersökningsperioden, vilket  visar att gemenskapsindus trin inte växte i samma 
takt som förbrukningen på hela marknaden. 
2.5. Sysselsättning 
(118)  Antalet anställda i gemenskapsindustri n ökade under skadeundersökningsperioden 
med 18 %. Den kraftigaste ökningen ägde  rum 2003 (11 procente nheter) och 2004 
(ytterligare 6 procentenheter). Ökningstendensen fortsatte under 
undersökningsperioden men uppgick då till en dast 2 procentenheter. Denna ökning på 
18 % under hela perioden hänger samman  med produktionsnivå n som ökade med 
20 %.  
Tabell 7  2002 2003 2004 UP  
Anställda 
Index  1 010
100 1 124
111 1 170
116 1 190 
118 
2.6. Produktivitet 
(119)  Gemenskapsindustrins produktivitet, mätt i pr oduktion i ton per anställd och år, ökade 
totalt sett under hela skadeundersökningsperioden. Efte r att inledningsvis ha minskat 
med 6 % 2003 jämfört med 2002 stannade  produktiviteten på denna nivå 2004. 
Produktiviteten under undersöknings perioden ökade avsevärt med mer än 8 % jämfört 
med 2004, en period då produktionen ökade avsevärt. 
Tabell 8  2002 2003 2004 UP  
Produktivitet (i ton per 
anställd)  
Index  1 450
100 1 365
94 1 369
94 1 480 
102 
2.7. Löner 
(120)  Produktionen av PET-flingor är en kapita lintensiv industri. Arbetskostnadernas 
inverkan på den totala produktkos tnaden är därför begränsad. Under 
 
SV 31   SV undersökningsperioden ökade lönerna med 12 %, medan den totala 
produktionskostnaden ökade med 20 %. En a nnan viktig faktor är lönekostnaden 
beräknad per varje producerat ton. U nder undersökningsperioden minskade 
kostnaderna med 6 %. 
Tabell 9  2002 2003 2004 UP  
Löner (miljoner euro) 
Index 
Löner per ton produktion 
(euro) 
Index  62,3
100
44,4
 
100 63,0
101
42,9
96 66,3
106
43,6
98 69,5 
112 
41,9 
 
94 
2.8. Försäljningspriser och faktorer som inverkar på gemenskapens priser 
(121)  Försäljningspriserna per enhet ökade från 924 euro/ton 2002 till 1 058 euro/ton under 
undersökningsperioden. Den allmänna te ndensen var stigande, 15 % under hela 
perioden. Ökningen är i stor ut sträckning en följd av ökningen  i priset på råvaror som i 
sin tur beror på de dyrare ol jepriserna. Trots att gemenska psindustrin höjde priserna 
kunde den inte överföra ökningen till senare led och till fullo kompensera för ökade råvarupriser i försäljningspriset. Detta be rodde i huvudsak på att råvarupriserna ökade 
mer än priset på PET-plast. För att behålla sin marknadsandel kunde 
gemenskapsindustrin endast i måttlig utsträ ckning höja sina priser, och levde alltså 
under prispress. 
Tabell 10  2002 2003 2004 UP  
Vägt genomsnittligt pris (i 
euro per ton)Index  924
100 902
98 1 006
109 1 058 
 
115 
2.9. Produktionskostnaderna för huvudråvarorna 
(122)  Mot bakgrund av att det behövs ca. 850 kg renad tereft alsyra och 350 kg 
monoetylenglykol (huvudråvarorna) för att producera 1 ton PET-plast, ökade 
kostnaderna för råvarorna (renad tereftal syra och monoetylenglykol) betydligt med 
67 % respektive 31 % mellan 2002 och undersöknings perioden då de nådde en nivå på 
770 euro/ton (renad tereft alsyra) och 721 euro/ton (monoe tylenglykol) (genomsnittet 
under undersökningsperioden). Visserligen k unde en lindrig prisnedgång noteras 
under det tredje kvartalet 2005 då  priserna för tereftalsyra  sjönk till 700 euro/ton och 
priserna för monoetylenglykol låg stilla, me n det bör påpekas att råvarorna förvärvas 
på förhand på grundval av långfristiga kont rakt. Trots den lindriga prisnedgången i 
priserna för tereftalsyra vid sl utet av undersökningsperioden känner 
gemenskapsindustrin därför fortfarande av följderna av den kraftiga kostnadsökningen. 
På grund av situationen på världsoljemarkna den kan priserna på råvaror för produktion 
av PET-plast dessutom ändras på ett oförut sägbart sätt, men de kommer troligtvis att 
stanna kvar på en hög nivå. Alla dessa faktor er bidrar till att gemenskapens tillverkare 
 
SV 32   SV av PET-plast blir allt mer sårbara. De t bör dock noteras a tt huvudråvarorna är 
produkter med vilka handel sker på en global nivå, och effekterna borde därför vara de 
samma för de indiska exporterande tillverkarna.  
Tabell 11 
Genomsnittligt pris (i euro 
per ton)  2002 2003 2004 UP  
-Tereftalsyra 
Index 
-Monoetylenglykol 
Index  460
100
551
100 566
123
550
100 718
156
650
118 770 
167 
721 
131 
(123)  Som en jämförelse var den genomsnittliga enhetskostnaden per ton PET-flingor som 
producerats av gemenskapsindustrin följande: 
Tabell 12  2002 2003 2004 UP  
Vägt genomsnittlig kostnad 
(i euro per ton)Index  899
100 918
102 1 013
113 1 092 
 
121 
(124)  Under skadeundersökningsperioden fortsatte huvudråvarorna att öka (tereftalsyra med 
67 % och monoetylenglykol med 31 %), så som framgår av tabell 11 och 12, medan 
den totala produktionskostnaden steg med e ndast 21 %. Såsom framgår av tabell 10 
har priserna endast ökat med 15 % till följd  av att gemenskapsindustrin inte kunde 
överföra ökningen till senare led och till fullo återspegla ökningen av råvarupriserna i 
sina försäljningspriser. 
2.10. Lager 
(125)  Lagervolymen minskade med 10 % under skadeundersökningsperioden, dvs. mellan 
2002 och undersökningsperioden. Men precis so m i de ursprungliga undersökningarna 
kunde lagervolymen inte uppfatta s som någon viktig indikator på 
gemenskapsindustrins produktion av PET-plas t, eftersom PET-marknaden varierar 
säsongartat under året. Lagren utgör 5-6 % av den totala produktionen.  
Tabell 13  2002 2003 2004 UP  
Lagervolym (ton) 
Index  101 554
100 110 695
109 90 422
89 91 123 
90 
2.11. Lönsamhet, avkastning på investeringar och kassaflöde 
(126)  Lönsamheten från försäljningen är den vins t som genereras genom försäljning av den 
berörda produkten i gemenskapen. Avkastninge n på totalt kapital och kassaflödet har i 
enlighet med artikel 8.8 i grundförordninge n endast beräknats på den minsta 
 
SV 33   SV produktgrupp som inbegriper den mots varande produkten. Avkastningen på 
investeringar har vidare beräknats på gr undval av avkastningen på totalt kapital, 
eftersom denna anses mera relevant  för analysen av utvecklingen.  
Tabell 14  2002 2003 2004 UP  
Vinstmarginal före skatt på 
försäljning i gemenskapen  2,7% -1,8% -0,7%  
-3,2% 
Avkastning på totalt kapital  2,0% -1,4% -0,6% -2,4% 
Kassaflöde (i % av den totala 
försäljningen)  18,1% 5,5% 10,1% -2,6% 
(127)  Till följd av prispressen som började 2002 och som sammanföll me d en kraftig ökning 
av dumpad import från Kina, Taiwan, Malays ia, Korea och Australien (fram till 2004) 
samt till följd av subventionerade importe r från Indien förvärrades den ekonomiska 
situationen för gemenskapsindustrin och förv andlades till förluste r 2003. Efter en liten 
återhämtning 2004 till följd av antidumpningsåtgärder som infördes mot Kina och Australien ökade förlusterna till -3,2 % under undersökningsperioden. Man kan alltså konstatera att trenden är klart nedåtgående. 
(128)  Trenderna för avkastning på totalt kapital och kassaflödet utvecklades på samma sätt. 
Situationen var relativt god 2002, försämra des snabbt 2003, återhämtade sig något 
2004 och försämrades igen under undersökningsperioden. 
2.12. Investeringar och förmåga att anskaffa kapital 
Tabell 15  2002 2003 2004 UP  
Investeringar (i tusen euro) 
Index  31 779
100 42 302
133 63 986
201 50 397 
159 
(129)  Investeringarna användes delvis till att öka kapaciteten och delvis till att förbättra 
produktionsprocessen. Större delen gjor des 2004 och under undersökningsperioden, 
vilket sammanföll med kapacitetsökningen oc h målet att slå vakt om marknadsandelar 
i ett sammanhang som kännetecknades av ökande förbrukning. Den nuvarande 
situationen inom gemenskapsindustrin och utvecklingen av EU:s marknad och 
världsmarknaderna för PET-plast till följd av en bristande lönsamhet sporrade inte till 
stora investeringar. Gemenskapstillverkarna lyckades visserligen ibland anskaffa kapital (särskilt från närstående företag) men den bristande lönsamheten för PET-plast uppmuntrade inte till investeringar och i vissa fall sköts beslutet upp.  
2.13. Den faktiska subventionsmarginalens storlek 
(130)  Med hänsyn till hur priskäns lig marknaden är för denna produkt kan verkningarna för 
gemenskapsindustrin av den faktiska subven tionsmarginalen för indiska importer inte 
anses vara försumbara. Det bör noteras att denna indikator är mer relevant då man undersöker sannolikheten för återkommande sk ada. Om åtgärderna skulle upphöra att 
gälla är det troligt att de subventionerade importerna skulle komma tillbaka i sådana 
 
SV 34   SV volymer och till sådana priser att verkni ngarna av subventionsmarginalens storlek 
skulle bli betydande. 
2.14 Återhämtning från effekterna av tidigare subventioner 
(131)  Även om de ovan undersökta indikatorerna visa r att det har skett en viss förbättring av 
vissa ekonomiska indikato rer inom gemenskapsindustr in sedan de slutgiltiga 
utjämningsåtgärderna infördes 2001 är dessa indikatorer även ett bevis på att denna 
industri fortfarande är bräcklig och sårbar.  
3. Slutsats om gemenskapsindustrins situation 
(132)  Den fortlöpande ökningen av förbrukningen, som delvis berodde på nya 
användningsområden (bl.a. öl- och vinfla skor) och delvis på ökad förbrukning i 
anslutningsländerna, tvingade gemenska psindustrin att öka kapaciteten och 
produktionen för att inte förlora markna dsandelar. Detta krävde omfattande 
omstrukturering som åtföljdes av ständiga ägarbyten 2004 och under 
undersökningsperioden. Samtidigt ökade man i allmänhet antalet produktionslinjer för 
att svara mot större förbrukning och kunna dra nytta av stordriftsfördelar. Vissa 
ekonomiska indikatorer, dvs. förbrukning, produktionskapacitet, tillverkning, försäljning inom EU och sysselsättning, vi sade en positiv utve ckling. Dessutom steg 
försäljningspriset också unde r skadeundersökningsperioden. Alla de ovan beskrivna 
omstruktureringsansträngningarna kunde doc k inte motverka effekterna av den 
fortgående och kraftiga höjni ngen av råvarupriserna under 
skadeundersökningsperioden. De högre råvarukost naderna kunde inte föras över till ett 
senare led i tillräcklig utstr äckning för att bibehålla en viss lönsamhetsnivå. Detta 
ledde till kraftigt minskad lönsamhet. De n minskade från 2,7 % i vinst 2002 till 3,2 % 
i förlust under undersökningsperioden. Likna nde negativa trender kunde observeras 
för avkastningar på investeringar och kassaflödet. 
(133)  Detta sammanföll med lägre priser på import från det berörda landet som tydligt 
utövade avsevärd prispress på gemens kapsindustrins priser. Eftersom de 
subventionerade importerna dock var små inom ramen för denna översyn vid 
giltighetstidens utgång ligger blickpunkten på sannolikheten för återkommande skada. 
Trots att produktionen, försäljningen och förs äljningspriset uppenba rt utvecklades i en 
positiv riktning försämrades den övergripande  ekonomiska situationen i gemenskapen, 
vilket framgår av den negativa utveck lingen när det gäller exportförsäljning, 
produktionskostnad, avkastning på investerin gar och kassaflöde (från 2,7 % i vinst 
2002 till 3,2 % i förlust unde r undersökningsperioden).  
(134)  Om man jämför dessa utvecklingstendenser med dem som beskrivs i de förordningar 
genom vilka provisoriska och slutgiltiga utjämn ingsåtgärder infördes blir resultatet av 
bedömningen återigen blandat. När de t gäller marknadsandel förlorade 
gemenskapsindustrin en procentenhet mellan 2002 och undersökningsperioden, medan 
den vann fem procentenheter under de fyra år som föregick antagandet av de slutgiltiga utjämningsåtgärderna. Å andra sidan var gemenskapsindustrins lönsamhet 
mindre negativ under undersökningsperioden än innan de slutgiltiga utjämningsåtgärderna infördes. Trots en  tydligt positiv utveckling för vissa 
skadeindikatorer ligger gemenskapsindustrin således fortfarande långt under de nivåer 
man hade förväntat sig, om den till fullo hade återhämtat sig från den skada som upptäcktes i de ursprungliga undersökningarna.  
 
SV 35   SV (135)  Följaktligen dras slutsatsen att gemenskaps industrins situation har förbättras något 
jämfört med perioden före införandet av åtgä rder, men att den fortfarande är mycket 
bräcklig och sårbar. Vidare ti llät prispressen från importen från det berörda landet inte 
gemenskapsindustrin att kompensera pr ishöjningen på råvaror fullt ut via 
försäljningspriset. 
G. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER 
Förhållandet mellan exportvolymerna och priserna till tredjeländer och 
exportvolymerna och priserna till gemenskapen 
(136)  Man kunde konstatera att det genomsnittliga expo rtpriset för den i ndiska försäljningen 
till länder som inte var medlemmar i EU var betydligt lägre än det genomsnittliga 
exportpriset till gemenskapen och även lä gre än priserna på hemmamarknaden. Den 
indiska exportören sålde stora mängder till länder som inte var medlemmar i EU och 
denna försäljning utgjorde mer än 95 % av den sammanlagda exportförsäljning. Det 
ansågs därför att om åtgärderna upphörde  skulle detta stimulera de indiska 
exportörerna att dirigera om stora mängder av  exporten från andra tredjeländer till den 
mer attraktiva EU-marknaden till prisnivåer  som, även om de höjdes, troligen 
fortfarande skulle vara lägre än de nuvara nde priserna på exporten till gemenskapen.  
Produktionskapacitet, outn yttjad kapacitet och lager 
(137)  Såsom konstateras i skäl 140 har de exporte rande tillverkarna i Indien möjlighet att 
öka sina exportvolymer till EU-markna den. Indiens produktionskapacitet ökade 
kraftigt, från 330 000 ton 2003 till 600 000 ton 2005. Enligt marknadsprognoserna kommer produktionskapaciteten att öka  med ytterligare 220 000 ton 2008. År 2005 
uppgick försäljningen på hemmamarkna den till 220 000 ton och exporten till 
290 000 ton (inklusive 6 831 ton till EU). På grundval av de uppgifter som finns 
tillgängliga beräknas den nuvara nde reservkapaciteten stiga till ca 90 000 ton, vilket 
måste betraktas som en betydande mä ngd, eftersom den utgör ca 4 % av den 
nuvarande gemenskapsförbrukningen. Denna upps kattning bekräftas av  resultaten från 
de samarbetsvilliga indiska tillverkarna so m hade betydande outnyttjad kapacitet.  
(138)  Vad gällde lagernivåerna visade undersökni ngen att de samarbetsvilliga indiska 
tillverkarnas lagernivåer inte var betydelsef ulla. Det bör dock noteras att lagernivåerna 
inte är en betydelsefull fa ktor eftersom marknaden för PET-plast är beroende av 
konjunkturerna.  
(139)  Avslutningsvis kan man säga att det finns en risk för att betydande exportvolymer 
överförs till EU även om importen till EU var låg. 
Slutsatser 
(140)  Tillverkarna i det berörda landet har därför möjlighet att öka och/eller dirigera om sina 
exportvolymer till gemenskapens markna d. Det framgick av undersökningen att de 
samarbetsvilliga exporterande tillverkarna sålde den berö rda produkten till ett lägre 
pris än gemenskapsindustrins pris. Det är högs t troligt att de kommer att fortsätta att ta 
ut dessa låga priser  eller till och med sänka dem i överensstämmelse med de lägre 
priser som tas ut i resten av världen, så som nämns i skäl 137, även i syfte att återta de 
marknadsandelar som de förlorade innan åtgä rderna infördes. Ett sådant prisbeteende, 
 
SV 36   SV i förening med den kapacitet som exportörern a i det berörda lande t har att leverera 
betydande kvantiteter av den berörda pr odukten till EU-marknaden, skulle med all 
sannolikhet förstärka den nedåtgående pr istrenden på marknaden sannolikt med 
negativa verkningar för gemenskapsindus trins ekonomiska situation som följd. 
(141)  Såsom har framgått är gemenskapsindustrin fortfarande sårbar och bräcklig. Det är 
troligt att om gemenskapsindustrin utsattes  för ökad import till subventionerade priser 
från det berörda landet skulle detta result era i att dess försäljning, marknadsandel och 
försäljningspriser och därigenom även de n ekonomiska situationen skulle försämras 
och uppnå de nivåer som konstaterades i den ursprungliga undersökningen. På 
grundval av detta dras därför slutsatsen att ett upphävande av åtgärderna med all 
sannolikhet skulle leda till att den redan bräckliga situat ion som gemenskapsindustrin 
befinner sig i skulle försämras och att skadan för gemenskapsindustrin till och med skulle bli större. 
(142)  På grundval av ovanstående dras slutsats en att importpriserna med all sannolikhet 
skulle vara lägre på EU-marknaden ut an antisubventionsåt gärderna, eftersom 
tillverkarna i Indien förmodligen skulle förs öka öka sina marknadsandelar. Ett sådant 
prisbeteende, i förening med de indiska expor terande tillverkarnas möjligheter att sälja 
betydande kvantiteter PET-plast på EU-markna den skulle med all sannolikhet leda till 
ytterligare prispress och inverka nega tivt på gemenskapsindustrins ekonomiska 
situation. 
H. GEMENSKAPENS INTRESSE 
1. Inledning 
(143)  I enlighet med artikel 31 i grundförordninge n undersöktes det huruvida bibehållande 
av de gällande antisubventionsåtgärderna skulle strida mot gemenskapens intresse som helhet. Gemenskapens intresse fastställd es på grundval av en bedömning av alla 
berörda intressen. Denna undersökning an alyserar en situ ation i vilken 
antisubventionsåtgärder redan tillämpas och gör det möjligt att bedöma om de gällande antisubventionsåtgärderna eventuel lt har några oberättigade negativa följder 
för de berörda parterna. 
(144)  Det undersöktes därför om det, trots slutsa tserna vad gäller sannolikheten för fortsatt 
eller återkommande skadevållande subventione ring, fanns några tvi ngande skäl att dra 
slutsatsen att det inte är i gemenskapens intresse att bibehålla åtgärderna i detta 
särskilda fall. 
2. Gemenskapsindustrins intresse 
(145)  Såsom nämns ovan är det sannolikt att den skadevållande subventioneringen 
återkommer om återgärderna upphör. Samtliga utom två gemenskapstillverkare samarbetade till fullo och stödde de pågående åtgärderna.  
(146)  Bibehållna antisubventionsåtgärder på import från Indien skulle stärka 
gemenskapsindustrins möjligheter att uppnå en  rimlig lönsamhetsnivå, eftersom den 
på kort och medellång sikt troligtvis skulle  kunna öka försäljningsvolymerna och på så 
sätt dra nytta av stordriftsfördelar. Samtidigt skulle den troligtvis kunna höja sina försäljningspriser något och på så sätt nå en  tillfredsställande vinstnivå. Även om de 
 
SV 37   SV subventionerade importerna från Indien var få under undersökningsperioden och på så 
sätt inte kunde ha orsakat nå gra allvarliga skador skulle de troligtvis ha påverkat 
situationen för gemenskapsindustrin nega tivt om antisubventionsåtgärderna hade 
upphört. Dessa åtgärder är därför viktiga fö r att garantera att företagen som tillverkar 
PET-flingor inom gemenskapsi ndustrin är livskraftiga, eftersom dessa har stött på 
konkurrens från subventionerad import från Indien under flera år. 
3. Importörernas intresse 
(147)  Få importörer/handlare var intresserade av  samarbete, och bland de samarbetsvilliga 
importörerna var det ingen som importerade varor från Indien. De samarbetsvilliga importörerna/handlarna kunde dock betrakta s som representativa, eftersom deras 
försäljningsvolym stod för ca 5 % av EU:s  förbrukning. Dessa skulle föredra en 
marknad med nolltullsatser även om de hela  tiden haft goda finansiella resultat.  
(148)  Undersökningen visade att det fortfarande finns alternativa leveranskällor utan 
antisubventionsåtgärder elle r antidumpningsåtgärder, t.ex. Mexiko, Brasilien, Förenta 
staterna, Turkiet, Pakistan, Iran eller Sa udiarabien. Importörerna/handlarna skulle 
därför kunna stödja sig på (eller byta  till) andra viktiga leveranskällor. 
(149)  Med tanke på att de gällande åtgärderna  inte på ett avgörande sätt påverkade 
importörerna drogs slutsatsen att bibehålla ndet av de gällande utjämningsåtgärderna 
mot import från Indien inte i fortsättningen heller skulle påverka gemenskapsimportörernas situation på ett avgörande negativt sätt. 
4. Plastbearbetarnas och användarnas intresse 
(150)  Kommissionen sände frågeformulär till 47 kä nda plastbearbetare/användare. Endast tio 
plastbearbetare/användare, vars representativitet var låg, svarade på frågeformuläret. 
Enligt uppgifterna om inköpen i sv aren på frågeformuläret stod 
plastbearbetarna/användarna för ca 20 % av gemenskapens totala PET-förbrukning 
under undersökningsperioden. Under denna pe riod köpte de 95 % av sin PET-plast 
från gemenskapstillverkare och återstående skaffade de  genom import från andra 
länder än de som är föremål för denna undersökning. En rad argument mot införandet av tullar lades fram. 
(151)  Fem plastbearbetare svarade på frågeformu läret. De förvandl ar PET-flingor till 
förformar och flaskmaterial och står för 10 % av förbrukningen). Kostnaden för PET-flingorna utgör 55 % av den slutliga pr oduktkostnaden (mest förformar). Det har 
fastställts att de importerar försumbara mä ngder från Indien och andra tredjeländer. 
Trots det motsätter de sig fortsatta tullar eftersom de hävdar att dessa åtgärder kunde 
bidra till en konstgjord prishöjning i Europa.  
(152)  Fem användare som stod för ca 10 % av förbrukningen lämnade tämligen 
ofullständiga uppgifter. Att så få stora användare samarbetad e beror trolig tvis på att 
den senaste undersökningen om import av  PET-plast från Kina, Australien och 
Pakistan gjordes för bara tv å år sedan. Kostnaderna för PE T-plast utgör 6/7 % av de 
totala kostnaderna och är därför tämligen begränsade. Även om dessa användare inte 
redogjorde för någon import från Indien, liks om plastbearbetarna, motsatte de sig 
tullar och hävdade att åtgärderna kunde bi dra till en konstgjord prishöjning i Europa. 
 
SV 38   SV (153)  Mot bakgrund av den tämligen goda ekonomis ka situationen för senare produktionsled 
inom industrin, i motsats till situatione n inom gemenskapsindus trin, hävdade ingen 
plastbearbetare/användare att bibehållandet av nuvarande tullar skulle leda till 
förlorade arbetstillfällen eller till att tillverkning flyttas utomlands. 
(154)  Vad gäller produktionen anpassade gemenskapsindustrin dessutom sin storlek till den 
ökade förbrukningen, och det är därför tro ligt att den outnyttjade kapaciteten inom 
gemenskapsindustrin till fullo s kulle kunna täcka importmängden. 
(155)  Med tanke på att det fortfara nde finns alternativ a leveranskällor utan antisubventions- 
eller antidumpningsåtgärder, dvs. Mexiko, Br asilien, Förenta staterna, Turkiet, 
Pakistan, Iran och Saudiarabien, skulle ge menskapsanvändarna i fortsättningen kunna 
stödja sig på (eller gå över till) andr a leverantörer av den berörda produkten. 
(156)  Undersökningen om användarindustrins resu ltat visade att de samarbetsvilliga 
tillverkarna ökade sin omsättning, hade stabil sysselsättning och snar ast förbättrade sin 
totala lönsamhet under skadeundersökningspe rioden. Undersökningen vi sade därför att 
antisubventionsåtgärderna inte påve rkade dessa tillverkare negativt. 
(157)  På grundval av det ovannämnda drogs slutsa tsen att bibehålland et av de gällande 
antisubventionsåtgärderna mot import från Indien inte skulle ha någon betydande 
negativ effekt på gemens kapsanvändarnas situation. 
5. Leverantörernas intresse 
(158)  Leverantörerna av råvarorn a monoetylenglykol, renad tere ftalsyra, dimetyltereftalat 
och isopropylalkohol och samtliga petrokemiska naftaprodukter stödde åtgärderna och erbjöd ett gott samarbete. De skulle tjän a på om åtgärderna fortsatte eftersom 
gemenskapsindustrin troligen skulle hämta sig och således skulle kunna förbättra sin 
prestation.  
6. Slutsats om gemenskapens intresse 
(159)  Mot bakgrund av alla dessa faktorer drogs sl utsatsen att det inte finns några tvingande 
skäl som talar mot att bibehålla de gälla nde antisubventionsåtgärderna mot Indien. 
I. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER 
(160)  Samtliga berörda parter underrättades om  de viktigaste omständigheter och 
överväganden som låg till grund för rekommendationen att bibehålla de nuvarande åtgärderna. De beviljades även en tidsf rist inom vilken de kunde lämna synpunkter 
efter meddelandet av uppgifter. De in diska myndigheterna kommenterade 
skadefrågorna och hävdade att det inte kunde  bevisas att gemenskapsindustrin led av 
fortsatt skada, och att importtrycket från Indi en inte var orsaken ti ll att de europeiska 
tillverkarna inte till fullo kunde kompensera  för ökningen av råvar ukostnaderna i sina 
försäljningspriser. Det bör oc kså påpekas, såsom framgår av analysen av situationen 
inom gemenskapsindustrin, att industrins e konomiska situation fö rvärrades, och att, 
såsom förklarats i skäl 127, lägre priser på import från det berörda landet klart bidrog 
till att gemenskapsindustrins pris pressa des nedåt. Eftersom den subventionerade 
importen dock var liten inom ramen för denna översyn vid giltighetstidens utgång måste sannolikheten för återkommande skada undersökas. Man drog i detta 
 
SV 39   SV sammanhang den slutsatsen, såsom konstate ras i skäl 127 ovan att ökad import från 
Indien till låga priser s kulle påverka situationen inom  gemenskapsindustrin negativt 
om inga åtgärder vidtogs. Dessutom hävdade en  indisk exportör att det inte är troligt 
att Indien kommer att lägga om sin försäljn ing till gemenskapen om  åtgärder uteblir. 
Denna exportör påstod att tillväxtmarknaderna är mer attraktiva än gemenskapsmarknaden, att den indiska efterfrå gan växer snabbt och att det därför inte 
finns någon reservkapacitet. Bortsett från en ökning av efterfrågan på den indiska 
marknaden visade en undersökning på företa gsnivå reservkapacitet, något som också 
bekräftades av en undersökning om marknaden. Man kan därför dra den slutsatsen att 
inga av de synpunkter om meddelandet av upp gifter som erhölls var sådana att de 
påverkade slutsatserna. 
(161)  Av ovanstående följer att de utjämningsåtgärder som tillämpas på import av PET-
flingor med ursprung i Indien bör bi behållas i enlighet med artikel 21.2 i 
grundförordningen. Dessa åtgärder består av specifika tullar. 
(162)  De individuella företagsspecifika utjä mningstullsatser som anges i den här 
förordningen återspeglar de samarbet svilliga exportörern as situation under 
undersökningen. Dessa tullsats er gäller således endast  import av den berörda 
produkten som tillverkats av dessa företag, dvs. de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte särskilt nämns med namn och adress i den normativa delen av denna förordning, 
inbegripet enheter som är närstående de sä rskilt nämnda företagen, kan inte omfattas 
av dessa tullsatser utan bör i stället omfa ttas av den tullsats som gäller för ”övriga 
företag”. 
(163)  Eventuella ansökningar om tillämpning av  de individuella företagsspecifika 
utjämningstullsatserna (t.ex. till följd av att enhetens namn  ändrats eller nya 
tillverknings- eller försäljningsenheter in rättats) bör snarast inges till kommissionen
14 
tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av 
företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning eller 
exportförsäljning som hänger samman me d t.ex. namnändringen eller de nya 
tillverknings- eller fö rsäljningsenheterna. Vid behov, oc h efter samråd med rådgivande 
kommittén, kommer denna förordning att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som om fattas av individuella tullsatser. 
(164)  I syfte att säkerställa att utjämningstullen tillämpas korrekt bör nivån för den övriga 
tullen tillämpas inte enbart på icke-sam arbetsvilliga exportöre r utan också på de 
företag som inte exporterade något unde r undersökningsperioden. De sistnämnda 
företagen uppmanas emellertid att, nä r de uppfyller kraven i artikel 20 i 
grundförordningen, lämna in en begäran om översyn i enlighet med samma artikel för att få sin situation gr anskad individuellt. 
                                                
 
14 Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat H, J-79 5/17, B-1049 Bryssel, 
Belgien. 
 
SV 40   SV HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av polyetentereftalat med en viskositet 
på minst 78 ml/g, enligt ISO-standard 162 8-5, som klassificeras enligt KN-nummer 
3907 60 20 och har ursprung i Indien. 
2. Med undantag för vad som föreskrivs i arti kel 2 skall följande utjämningstullsatser 
tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens grän s, före tull, för produkter som tillverkats av 
nedanstående företag: 
Land Företag Utjämnings-
tullsats (euro/ton) Taric-tilläggsnummer
Indien Reliance Industries Limited  41,3 A181 
Indien Pearl Engineering Polymers 
Ltd.  31,3 A182  
Indien Senpet Ltd   22,2 A183 
Indien Futura Polymers Ltd.  0 A184 
Indien South Asian Petrochem Ltd  106,5 A585 
Indien Övriga företag  41,3 A999 
 
3. I de fall varor skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats 
eller skall betalas därför fördelas vid faststäl landet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i 
kommissionens förordning (EEG) nr 2454/9315 skall utjämningstullen, beräknad på grundval 
av de belopp som anges ovan, mins kas med en procentsats som mo tsvarar fördelningen av det 
pris som faktiskt betalats eller skall betalas. 
4. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 skall den slutgiltiga ut jämningstullen inte tillämpas 
`på import som övergår till fri omsättning enligt artikel 2. 
5. Om inget annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas. 
Artikel 2 
1. Produkter som importeras skall vara befriade  från de utjämningstullar som införs 
genom artikel 1, om de tillverkas och direkt exporteras (dvs. faktureras och sänds) av något av 
                                                 
15 EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2286/2003 
(EUT L 343, 31.12.2003, s. 1). 
 
SV 41   SV de företag som anges i punkt 3 till ett företag som agerar som importör i gemenskapen samt 
deklareras enligt tillämpligt TA RIC-tilläggsnummer och om villkor en i punkt 2 är uppfyllda. 
2. Vid uppvisandet av begäran om övergång till fr i omsättning skall tullb efrielse beviljas 
under förutsättning att en giltig  ”åtagandefaktura”, som utfärdat s av de exporterande företag 
som anges i punkt 3 och innehåll er de nödvändiga uppgifter som a nges i bilagan, uppvisas för 
den berörda medlemsstatens tullmyndigheter. Ett villkor för denna tullb efrielse skall också 
vara att de varor som deklareras och uppvisas fö r tullen exakt motsvarar varubeskrivningen i 
"åtagandefakturan". 
3. Produkter som importeras åtföljda av en s.k.  åtagandefaktura skal l deklareras enligt 
följande TARIC-tilläggsnummer: 
Land Företag Taric-tilläggsnummer 
Indien Pearl Engineering Polymers 
Ltd. A182  
Indien Reliance Industries Ltd. A181 
Indien South Asian Petrochem Ltd A585 
Artikel 3 
Denna förordning träder i kraft dagen efter de t att den har offentliggjorts i Europeiska 
unionens officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
Utfärdad i Bryssel den  
 På rådets vägnar 
 Ordförande 
 
SV 42   SV BILAGA  
Uppgifter som skall anges på den åtag andefaktura som avses i artikel 2.2: 
1. Åtagandefakturanummer. 2. Det TARIC-tilläggsnummer enligt vilket de fakturerade varorna ka n tullklareras vid 
gemenskapens gräns (enligt förordningen). 
3. En exakt beskrivning av varo rna med bl.a. följande uppgifter: 
– Produktrapporteringsnummer (PRC) (enligt vad som fastställs i det åtagande som gjorts av 
den tillverkande exportören i fråga). 
– KN-nummer. – Kvantitet (i enheter). 4. Beskrivning av försäljningsvillkor en, med bl.a. följande uppgifter: 
– Pris per enhet. – Tillämpliga betalningsvillkor. – Tillämpliga leveransvillkor. – Sammanlagda avdrag och rabatter. 5. Namnet på det företag som agerar som importör och till vilket fakturan utfärdas direkt av 
det berörda företaget. 
6. Namnet på den tjänsteman vid företaget som har utfärdat åtagandefakturan samt följande 
undertecknade försäkran: 
”Jag intygar härmed att försäljningen för dire kt export till Europeiska gemenskapen av de 
varor som avses i denna faktura omfattas av och sker enligt villkoren i det åtagande som gjorts av [företaget] och som godtagits av Europeiska kommissionen genom beslut 
2000/745/EG. Jag försäkrar att uppgifterna i denn a faktura är fullständiga och korrekta.”