Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets beslut om ändring av beslut 93/389/EEG om en övervakningsmekanism för utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser i gemenskapen" () (97/C 89/03)

Den 17 oktober 1996 beslutade rådet, i enlighet med artikel 130s i EG-fördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 7 januari 1997. Föredragande var José Ignacio Gafo Fernández.

Vid sin 342:a plenarsessionen den 29-30 januari 1997 (sammanträdet den 29 januari 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande.

1. Inledning

1.1. Förslaget syftar till att förbättra och komplettera den befintliga övervakningsmekanismen för antropogena utsläpp av växthusgaser som förmodas orsaka den globala uppvärmningen. Denna övervakningsmekanism regleras i rådets beslut 93/389/EEG ().

1.2. De huvudsakliga förbättringarna syftar till att inlemma inte bara koldioxid, utan även "alla utsläpp av antropogena växthusgaser som inte omfattas av Montrealprotokollet" och de gaser som kan komma att ingå i nya protokoll till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, i nämnda övervakningsmekanism. Förslaget syftar också till att förbättra medlemsstaternas system för att lämna rapporter om de nationella övervakningsprogrammen, i syfte att identifiera utsläppskällorna och användningen av så kallade sänkor (), samt antagna och planerade åtgärder för att begränsa dessa utsläpp i framtiden.

1.3. Åtgärderna som syftar till att utvidga antalet gaser som omfattas och de datum som fastlagts för de nationella programmen, ger också möjlighet att fortsätta med övervakningssystemet fram till referensåren 2005, 2010 och 2020.

2. Allmänna synpunkter

2.1. Kommittén stöder helt och hållet detta förslag.

2.2. Kommittén stöder också de föreslagna tidsgränserna för övervakningen. Dessa bör ge möjligheter att ge bättre information om utsläppen av växthusgaser samt tid för att granska de nationella programmen, i syfte att uppnå gemenskapsmålet att stabilisera utsläppen av dessa gaser.

2.3. Kommittén vill dock lämna några synpunkter som syftar till att förbättra tillämpningen av detta beslut.

2.4. Den viktigaste synpunkten gäller den metod som bör användas för att mäta de antropogena utsläppen av växthusgaser och sänkornas kompenserande effekter. Även om kommittén inser att nämnda metod bör baseras på den som utvecklas av den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPPC), ger bristen på tydlig information anledning att betvivla att denna metod kommer att vara tillgänglig för att kunna antas i medlemsstaterna vid de datum som fastställts i meddelandet.

2.5. Den nuvarande harmoniseringen av metoderna verkar fokuseras kring utvärdering av utsläppen, på grundval av statistik från Corinair. Det verkar dock inte finnas någon harmonisering när man gör förutsägelser inför framtiden. Därför skulle kommittén vilja betona behovet av en enda, tydlig metod för att exakt utvärdera utsläppen från nationer och enskilda källor, samt deras påverkan under de kommande 5, 10 och 20 åren, med avseende på deras eventuella inverkan på den globala uppvärmningen (GWP, Global Warming Potential), och effekterna av de åtgärder som antas i varje medlemsstat.

2.6. I förslaget antyds på ett flertal ställen att de föreslagna ozonprekursorerna har negativa hälsoeffekter. Man bör förtydliga att det gäller "troposfäriskt ozon", så att allmänheten kan skilja det från "stratosfäriskt ozon". Genom att förbjuda de produkter som förstör det "stratosfäriska ozonet" försöker man undvika att det försvinner.

2.7. I artikel 6 bör ESK läggas till som mottagare av rapporter över de framsteg som gjorts.

Bryssel den 29 januari 1997.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() EGT nr C 314, 24.10.1996, s. 11.

() EGT nr L 167, 9.7.1993.

() Sänka: naturlig mottagare av växthusgaser som omvandlar dem, och sålunda tar bort deras skadliga klimatpåverkan.