A4-0324/96

Resolution om kommissionens XXV:e rapport om konkurrenspolitiken (1995)(KOM(96)0126 - C4-0240/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens XXV:e rapport om konkurrenspolitiken (1995) (KOM(96)0126 - C4-0240/96),

- med beaktande av diskussionsunderlaget om politiken för statligt stöd som lades fram av kommissionär Van Miert, kommissionens arbetsdokument om konkurrenspolitiken och den europeiska industrins konkurrenskraft och den fjärde undersökningen om statligt stöd till industriproduktionen och andra sektorer inom Europeiska unionen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik samt yttrandet från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt (A4-0324/96), och med beaktande av följande:

A. Konkurrenspolitiken är en viktig del av industripolitiken, och båda politikområdena är nödvändiga och kompletterande för att uppnå målen för tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning samt ekonomisk och social sammanhållning.

B. På en marknad som inte är perfekt kan fritt spel för marknadskrafterna inte i sig uppnå vissa av Europeiska unionens prioriterade mål, dvs. den ekonomiska och sociala sammanhållningen, en tillfredsställande forsknings- och utvecklingsnivå, miljöskydd, utveckling av små och medelstora företag och en strukturell anpassning.

C. Ett absolut villkor för att den inre marknaden skall kunna fungera bra är att det råder verkligt fri konkurrens och lika möjligheter för alla företag.

D. Teoretiska analyser ger endast delvis ledning när det gäller konkurrenspolitik.

E. Globaliseringen av handeln erbjuder betydande möjligheter och utmaningar för unionen, och de strategiska allianser som företag måste ingå om de skall kunna konkurrera effektivt får inte i onödan försvåra tillträdet för nya företag till marknaden.

F. Allokeringen av statligt stöd i strid med EG-fördraget är kontraproduktiv och främjar ineffektiviteten framför effektiviteten, snedvrider konkurrensen mellan företag och mellan regioner och belastar statsbudgeterna med omåttliga bördor.

Restriktiva avtal och utnyttjande av dominerande marknadsställning

1. Parlamentet uttrycker sitt förtroende för kommissionen till följd av dess effektiva och objektiva agerande som den myndighet som övervakar konkurrensen, och gratulerar den särskilt till straffbeläggandet av hemliga priskarteller år 1995 och uppmanar den eftertryckligen att fortsätta på den inslagna vägen med tanke på fortbeståndet av nationella och regionala praxis som begränsar den parallella handeln och distributionen av produkter till andra medlemsstater,

2. uttrycker sin oro, med anledning av den pågående privatiseringsprocessen, över den ökade makten för vissa ekonomiska och industriella enheter («kärnsektorer») som kan vara till nackdel för den fria konkurrensen och konsumenterna samt strategiska allianser inom energi- och telekommunikationssektorn, och uppmanar kommissionen att anpassa sin statistik så att den omfattar bland annat koncentrationskvoten i Europa och världen av vissa multinationella industriella och ekonomiska företag och sektorer,

3. anmodar kommissionen att, med tanke på det komplexa inflytande vissa grupper i finans- och industrisektorn har på ekonomin, begränsa dessa gruppers förbindelser och finansiella bindningar medan de gällande avtalen och sammanslagningarna granskas i syfte att minska transaktionernas konkurrensbegränsande effekt,

4. anmodar kommissionen att, vid granskning av och tillstånd för sammanslagningar inom EU, utvärdera effekterna av dessa på sysselsättningen och den lokala industriella strukturen i de medlemsstater som ansöker om detta, i enlighet med riktlinjerna i vitboken om konkurrenskraft och sysselsättning,

5. uppmanar kommissionen att noggrant kontrollera att utomeuropeiska företag inte missbrukar sin maktställning på den inre marknaden för vissa komponenter, till exempel genom prisdiskriminering till förfång för europeiska tillverkare av produkter där nämnda komponenter ingår som nödvändiga delar,

6. uppmanar därför kommissionen att säkerställa att ingåendet av strategiska allianser mellan företag, som gynnar industrins utveckling inte hindrar andra företag att få tillträde till de berörda marknaderna,

Insyn och konkurrensansvar

7. noterar den betydande och stadiga ökningen av antalet tillfällen då statligt stöd beviljas samt den ökande komplexiteten i kommissionens arbetsuppgifter inom området för konkurrenspolitik; efterfrågar större resurser till det ansvariga GD och större uppmärksamhet på förbättringen av organisationsstrukturen och tillgången till informationsteknologier,

8. anser att öppenhet hos, insyn i och demokratisk kontroll av konkurrenspolitiken är mycket betydelsefullt för att allmänheten skall acceptera konkurrenspolitiken; välkomnar i detta sammanhang de nya informationsförfarandena som upprättats mellan den ansvarige kommissionären och utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik,

9. upprepar åter att kommissionen, fördragens förvaltare och representant för unionens generella intressen, spelar en viktig roll när det gäller att se till att tillämpningen av artiklarna 85-94 i EG-fördraget sker helt självständigt,

10. avvisar följaktligen kategoriskt den tyska regeringens förslag om att upprätta ett ad hoc-organ, bestående av personer utsedda av medlemsstaterna och befriat från allt ansvar och all demokratisk kontroll, eftersom ett sådant organ skulle medföra en väsentlig risk för tillbakagång för gemenskapens konkurrenspolitik, både vad gäller samordningen av den och dess egenskap av att inte kunna påverkas av nationella påtryckningar,

11. uppmanar kommissionen att påskynda arbetet med att förenkla EG:s lagstiftning och berörda förfaranden inom det konkurrenspolitiska området, varigenom företagen garanteras en gynnsam miljö och en verklig konkurrens underlättas,

Statliga monopol och monopolrättigheter (artiklarna 37 och 90)

12. anser att det, för att lyckas med en avregleringspolitik, krävs att den tidigare tjänstestandarden förbättras, vilket betyder att en strikt definition av kraven på samhällsomfattande tjänster måste göras i förväg, uttryckt i tjänstekvalitet, tillgänglighet och kostnader för användaren,

13. stöder idén att liberalisering av en sektor varken nödvändigtvis innebär eller förhindrar att de företag som utför tjänster av allmänt intresse kommer att privatiseras; anser emellertid att om företagsegendom delvis tillhör staten måste den reglerande myndigheten tydligt skiljas från den som är ansvarig för att utöva äganderätten eftersom det annars kan uppstå en oönskad konkurrenssituation,

14. anser att tillgänglighet till samt samhällsomfattande karaktär och kvalitet hos tjänsten måste vara viktiga faktorer vid en avreglering av marknaden,

15. upprepar därför sin mening att artikel 90.2 i Fördraget om Europeiska gemenskapen bör ändras i syfte att garantera att tjänster av allmänt intresse som är föremål för konkurrensreglerna bibehålls och betonar att begreppen allmänt intresse och tjänster av allmänt intresse i alla viktiga sektorer bör införas i sådana allmänna artiklar i fördraget som behandlar de gemensamma politikområdena och medborgarskap.

16. rekommenderar att det i artikel 3 i fördraget införs en klausul om allmän tillgänglighet till grundläggande tjänster, oavsett om tillhandahållaren eller producenten av sådana tjänster hör till den offentliga eller den privata sektorn,

Statligt stöd

17. uppmanar kommissionen att använda samtliga medel som den tilldelas i fördraget för att förständiga medlemsstaterna att fullgöra sina åtaganden att i erforderlig tid anmäla alla sina stödprojekt och för att förbjuda beviljandet av stöd som inte i förväg har visats vara förenliga med den gemensamma marknaden,

18. anser att bestämmelserna för beviljande av statligt stöd samt kommissionens interna förfarande för att granska fall med statligt stöd bör förenklas för att bli effektivare och mer öppna för insyn, och föreslår att ett offentligt register uppförs över allt statligt stöd som beviljats av myndigheterna i samtliga medlemsstater, men anser att detta under inga omständigheter får leda till att konkurrenspolitiken åter nationaliseras,

19. uppmanar kommissionen att rigoröst tillämpa de relevanta bestämmelserna om allokering av statsstöd och erkänner att statsstöd måste allokeras i strikt enlighet med bestämmelserna i artikel 92 i EG-fördraget för att snedvridningar i konkurrensen mellan medlemsstater skall kunna undvikas, i synnerhet inom luftfarten,

20. uppmanar kommissionen att vid sin planering, förutom att införa förenklade förfaranden, koncentrera sina ansträngningar till att granska anmälda stöd och i allmänhet eftersträva att ge små och medelstora företag bättre tillgång till och information om stödåtgärder, i synnerhet i de minst utvecklade regionerna,

21. konstaterar att artiklarna 92 och 93 i fördraget äger tillämplighet på stöd som inte har anmälts till kommissionen och som beviljas företag av vissa ekonomiska institutioner i form av statliga garantier,

22. understryker att det i samband med innovations-, miljö- och sysselsättningsproblem finns ett behov av klart definierade undantagsregler,

23. anmodar kommissionen att revidera, uppdatera och sammanställa den lagstiftning som kan tillämpas på statligt stöd och uppmanar den att bidra till en större öppenhet och förståelse genom att klargöra möjligheterna för och begränsningarna i samband med regionalt eller nationellt sysselsättningsrelaterat stöd till ekonomisk och teknologisk utveckling,

24. uppmanar kommissionen att undersöka om miniminivån på det fastställda stödbeloppet kan göras varierande, mot bakgrund av objektiva kriterier som exempelvis andelen subventionerade små och medelstora företag inom en sektor, så att framtida stödåtgärder som de franska stödåtgärderna C3/96 till företaget SFMi-Chronopost ((EGT nr C 206, 17.7.1996, s. 3.)) inte längre medför en konstlad förbättring av konkurrenskraften för en subventionerad sektor i jämförelse med dess motsvarighet i andra EU-länder,

25. betonar att kommissionen kan skapa större öppenhet genom att fortsätta sitt arbete med att ta fram riktlinjer för produktionspolitik, formalisera och utfärda förfaranden för fastställande av stöd och i högre grad engagera tredje part - både de som erhåller stöd och deras konkurrenter - i förfarandet; påpekar att genomförandet kan förbättras genom större användning av kommissionens befogenheter gentemot medlemsstaterna, både med beaktande av förpliktelser att meddela om stöd och indragning och återbetalning av olagligt stöd,

26. anmodar kommissionen att beakta behovet av nya instrument - såsom en förfarandeförordning - i relation till värderingen av statligt stöd, liknande förfarandebestämmelserna i fusionsförordningen, i syfte att upprätta formella förfaranden för tillämpning och godkännande av stöd och för tredje part att inlämna klagomål,

27. anmodar kommissionen att studera problemen som tredje part möter vid väckande av åtal vid nationella domstolar i frågor som berör statligt stöd, och anser att det kan vara nyttigt att genomföra en undersökning av erfarenheterna inom hela EU; uppmanar kommissionen att överväga ett «botemedelsdirektiv» som nästa steg för att säkra att bestämmelserna om statligt stöd efterföljs i högre grad av medlemsstaterna och för att förenkla förfarandena för åtal vid nationella domstolar,

28. beklagar att gemenskapskontrollen av statligt stöd inte är lika sträng som den av stöd från strukturfonderna och att man inte gjort någon uppföljning av de mål för vilka stöden har beviljats, i synnerhet målen att behålla och/eller skapa arbetstillfällen; anmodar därför kommissionen att anpassa politiken för kontroll av statligt stöd till de redan existerande förfarandena för kontroll av regionalfonderna och, följaktligen, att GD IV skall samordna sina funktioner med GD XVI för att garantera samstämmigheten hos EU:s politik,

29. noterar med oro de ökande skillnaderna mellan centrala och mer avlägsna regioner vad gäller ökningen av det statliga stödet till företag, en tendens som inte överensstämmer med sammanhållningsmålen,

30. insisterar på att konvergens eftersträvas mellan stödnivåerna i olika medlemsstater med tanke på de betydande skillnader som nu finns, både i volym och i den varierande utveckling som skett i länderna,

31. stöder målet att minska omfattningen på de stödberättigade kostnaderna och ber om information om de faktiska beloppen (stöd till berättigad omställning), om situationen i olika medlemsstater och om hur gemenskapsmedlen tillämpas,

32. anser det viktigt att jämföra de «tvärgående» effekterna av övergripande stöd med de effekter som regionalt stöd har på konkurrensen inom vissa sektorer; vill informeras om alla viktiga fall där stöd beviljats, och vill att kommissionen formulerar några klara övergripande kriterier,

33. är bekymrat över att sammanhållningsländerna, förutom Irland, till skillnad från de mer välmående länderna, har svårigheter att riktigt utnyttja de regionala maximistöd som de beviljats, en tendens som förvärras genom ansträngningarna att uppnå konvergenskraven inför EMU,

34. uppmanar framför allt till införandet av korrigeringsmekanismer i det övergripande ramverket för kapitalintensivt stöd och till fastställandet av konvergensmål och en tidtabell för att få ned stödet på gemenskapens genomsnittsnivå vad gäller värdeökning och sysselsättning,

35. anser det olämpligt att oproportionerligt öka de små och medelstora företagens storlek för att de skall beaktas i den statliga stödpolitiken; anser det också olämpligt att små och medelstora företag i områden som inte erhåller stöd tillgodogör sig fördelarna från de områden som får stöd,

36. betonar att konkurrenspolitiken måste genomföras på basis av klara och öppna bestämmelser, men också baseras på en iakttagelse av hur konkurrensmässiga strider utkämpas i verkligheten; detta innebär ett noggrant beaktande av hur stor vikt som skall läggas på potentiellt motstridiga mål som:

- lämplig företagsstorlek och bevarande av inhemsk konkurrens,

- förhållandet mellan konkurrens och samarbete,

- utländska direkta investeringar och kontroll av nyckelteknologier;

understryker att dessa mål kan förenas på ett tillfredsställande sätt endast genom en detaljerad analys av situationen inom varje enskild sektor och en högre integrering av konkurrenspolitiken i industripolitiken,

37. betonar att utvecklingen av en sund sektor för små och medelstora företag kräver en särskilt nyanserad och avancerad inställning till konkurrenspolitiken; myndigheterna skall garantera de små och medelstora företagen tillgång till marknader, men detta är inte tillräckligt; det är nödvändigt med en utvecklingspolitik för små och medelstora företag; ibland kan det hända att en sådan politik inte överensstämmer med konkurrenspolitikens principer; företag som innehar en dominerande ställning kan också spela en roll för etableringen av små och medelstora företag; små och medelstora företag startas ofta av tidigare arbetstagare vid dessa företag; dessutom är det ofta så att små och medelstora företag är beroende av åtminstone ett stort företag; erfarenheter från framgångsrika regionala ekonomier visar också att små och medelstora företag blomstrar i ett nätverk av samarbetsförbindelser mellan företag och att en viss lokal preferens i vissa fall kan bidra till deras framgång,

38. ber kommissionen att i enlighet med artikel 130b i fördraget lägga fram förslag avseende konkurrenspolitiken samt den ekonomiska och sociala sammanhållningen,

39. anmodar kommissionen att utarbeta ett meddelande som aktualiserar dess rapport om energiförsörjningstryggheten i Europeiska unionen och subventionerna inom energisektorn och 1997 lägga fram en sammanhängande och icke-diskriminerande gemenskapsram som reglerar statligt stöd för hela energisektorn med beaktande av försörjningstryggheten och sociala och regionala aspekter; uppmanar kommissionen att även efter år 2002 fortsätta att strikt tillämpa bidragsregler till förmån för stålsektorn i enlighet med beslut 3855/91/EKSG samt att undvika nya avvikelser från artikel 95 i fördraget,

40. anmodar kommissionen att utarbeta en rapport om effekterna för de europeiska stålföretagens konkurrenskraft vid kontroll av företagsavtal och sammanslagningar av företag inom den allmänna ramen för EG-fördraget, samt analysera främst om uppkomsten av nya konkurrenter och utvecklingen av samtliga företag som är verksamma inom sektorn är säkrad,

41. anser, vad gäller det särskilda fallet med varvsindustrin, att situationen avseende statligt stöd för denna sektor i de viktigare tredje länderna gör att gemenskapen inte bör ändra den gällande stödnivån så länge OECD-avtalet om stöd till varvsindustrin inte har ratificerats av samtliga avtalsslutande parter,

42. är särskilt oroat över storleken av stöd som beviljas till den mycket känsliga bank- och finanssektorn; anmodar kommissionen att strängt tillämpa bestämmelserna om beviljande av statligt stöd för denna sektor,

Samordning med övriga av gemenskapens politikområden

43. betonar att man för att uppnå den bästa möjliga konkurrenspolitiken måste genomföra diskussioner inom ramen för förenligheten med målsättningarna för relaterade politiska instrument, t.ex. industripolitiken, politiken för den inre marknaden och handelspolitiken,

44. erkänner att kommissionen är den centrala faktorn för gemenskapens politik för konkurrens, industri, handel och den inre marknaden, och i denna egenskap troligen förmår lösa problemen med samordning av dessa politikområden och mellan de olika beslutsnivåerna, samt problemen med otillräcklig insyn i förbindelserna mellan dessa fyra politikområden,

45. efterfrågar i detta sammanhang mer samarbete mellan de ansvariga avdelningarna inom kommissionen, vilket främst kan säkras genom upprättandet av en särskild avdelning inom kommissionen som tilldelas ansvar för att utvärdera kostnader och nytta i samband med utformningen och genomförandet av de fyra politikområdena, inklusive sysselsättningsaspekten, och utarbeta rekommendationer till kommissionen vilka skall läggas fram som årliga rapporter om samordning av dessa politikområden för Europaparlamentet och rådet,

46. anser i detta sammanhang att dessa politikområden, som syftar till att säkra en konkurrenskraftig och integrerad marknad, i princip bör anpassas till gemenskapens mål att bibehålla den sociala sammanhållningen,

Internationella villkor

47. anmodar kommissionen att utföra en analys av effekterna på konkurrensen och konkurrenskraften hos den europeiska industrin av avtal, sammanslutningar, fusioner och andra sorters samarbete som uppstår såväl i Europa som på världsnivå,

48. uppmanar kommissionen att ta hänsyn till de internationella bestämmelserna i tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna för statligt stöd, så att inte gemenskapsindustrin otillbörligen förfördelas, och går uttryckligen in för att kommissionen skall ha informationsplikt gentemot näringslivet, i synnerhet de små och medelstora företagen, om konkurrensfördröjande handelspraxis och eventuella antidumpingåtgärder,

49. uppmanar kommissionen att aktivt arbeta för att sociala och miljömässiga minimikrav skall ingå i internationella avtal,

50. stöder strävan till samarbete mellan GD IV och konkurrensmyndigheterna i tredje land och andra internationella organisationer; uppmanar samtidigt till ökat bilateralt samarbete mellan EU och de latinamerikanska länderna, Medelhavsländerna, Asien och Kina och till ökade ansträngningar för att uppnå en mekanism för internationellt samarbete mellan myndigheter som ansvarar för konkurrensen, vilket kommer att trygga tillämpningen av konkurrensbestämmelser på internationell nivå och förebygga alltför stora olikheter mellan bestämmelserna i gemenskapen och i tredje land,

51. kräver uttryckligen att kommissionen tar initiativ till att utarbeta internationella konkurrensbestämmelser med kartellförbud och rättsliga förfaranden inom ramarna för Världshandelsorganisationen,

52. uppmanar kommissionen att ta fram en rapport om de ändringar som skall genomföras i konkurrenspolitiken inför de central- och östeuropeiska ländernas tillträde,

53. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.