Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XXX/XXX [Official controls Regulation] och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 834/2007 /* COM/2014/0180 final - 2014/0100 (COD) */





MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET 1.1. Motiv och syfte Marknaden för ekologisk produktion har under de senaste tio åren kännetecknats av en dynamisk utveckling tack vare att efterfrågan har ökat kraftigt. Världsmarknaden för ekologiska livsmedel har fyrdubblats sedan 1999. De arealer som används för ekologisk produktion inom EU har fördubblats. Varje år ställs 500 000 hektar om till ekologiskt jordbruk. Marknaden har emellertid vuxit så kraftigt att varken den interna försörjningen eller lagstiftningen på området har hunnit med. Produktionsreglerna tar inte tillräcklig hänsyn till hur efterfrågan utvecklas och inte heller till de farhågor och förväntningar som konsumenterna hyser. Märkningsreglerna är komplicerade. Det har också identifierats svagheter i kontrollsystemen och handelsordningen. Lagstiftningen är komplicerad och ger en tung administrativ börda, något som förhindrar småbrukare att gå med i unionens ordning för ekologisk produktion. Vissa av de undantag som infördes för att främja sektorns utveckling förefaller inte längre motiverade. Syftet med detta förslag är att förbättra lagstiftningen om ekologisk produktion i syfte att (1) undanröja hindren för en hållbar utveckling av den ekologiska produktionen inom unionen, (2) säkra rättvisa konkurrensvillkor för jordbrukare och aktörer för att stärka den inre marknaden, och (3) bevara och stärka konsumenternas förtroende för ekologiska produkter. 1.2. Allmän bakgrund I samband med antagandet av rådets förordning (EG) nr 834/2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter[1] angav rådet ett antal frågor kring vilka kommissionen skulle rapportera till rådet och Europaparlamentet mot bakgrund av de erfarenheter som tillämpningen av förordningen skulle komma att ge. Rådet antog slutsatser om kommissionens rapport[2] vid rådets möte (jordbruk och fiske) den 13–14 maj 2013[3] och uppmanade medlemsstaterna och kommissionen att vidareutveckla sektorn för ekologiskt jordbruk på en ambitiös nivå genom att se över de befintliga rättsliga ramarna i syfte att öka deras användbarhet och samtidigt skapa en period präglad av stabilitet och säkerhet för att uppnå större klarhet och förenkling och ta itu med de kvarstående frågor som kräver ytterligare behandling. Översynen av lagstiftningen om ekologisk produktion ingår i kommissionens program för lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat[4]. Översynen ger möjlighet att anpassa kommissionens genomförandebefogenheter enligt rådets förordning (EG) nr 834/2007 till den uppdelning mellan kommissionens delegerade befogenheter och dess genomförandebefogenheter som införs genom artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). 1.3. Gällande bestämmelser Den första EU-rättsakten om ekologisk produktion antogs 1991. Rådets förordning (EEG) nr 2092/91 gav en rättslig definition av begreppet ekologisk produktion i form av produktionsregler och i förordningen fastställdes också kontroll- och märkningskrav samt regler för import av ekologiska produkter. Förordningen gav en bas för skyddet av konsumenterna och aktörerna mot falska och vilseledande utsagor om ekologisk produktion. Den tidiga lagstiftningen sågs över genom antagandet av rådets förordning (EG) nr 834/2007 i juni 2007. Genom den förordningen uppnåddes följande: – Den ekologiska produktionen definierades ytterligare genom att det fastställdes mål och principer för denna. – Produktionsreglerna för ekologisk produktion harmoniserades ytterligare inom unionen, genom att de nationella reglerna för animalieprodukter slopades. – Det infördes en möjlighet att bevilja undantag från reglerna på medlemsstaternas ansvar, med strikta begränsningar och under begränsad tid. – Kontrollsystemet för ekologisk produktion kopplades till det officiella kontrollsystemet för livsmedel och foder i förordning (EG) nr 882/2004[5] och det infördes obligatorisk ackreditering av privata kontrollorgan. – Importordningen omstrukturerades, dvs. utöver att tredjeländer erkänns med avseende på överensstämmelse erkänner Europeiska unionen kontrollorgan som är verksamma i tredjeländer med avseende på likvärdighet och överensstämmelse. Det tidigare systemet där medlemsstaterna beviljade individuellt tillstånd för varje försändelse ströks ur grundförordningen och fasas nu ut. 1.4. Förenlighet med Europeiska unionens politik på andra områden Detta initiativ bygger på målsättningarna i meddelandet om smart lagstiftning i Europeiska unionen. Ett av syftena med denna översyn är att förenkla lagstiftningen. Den är linje med Europa 2020-strategins allmänna ramar, särskilt vad gäller det prioriterade målet hållbar tillväxt och främjandet av en mer resurseffektiv, miljövänligare och mer konkurrenskraftig ekonomi. Den är förenlig med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken som ligger till grund för den övergripande ramen för jordbrukets utveckling inom unionen under perioden 2014–2020[6]. Syftet med de nya bestämmelserna är att åstadkomma hållbar konkurrenskraft för att skapa en ekonomiskt lönsam livsmedelsproduktionssektor och att sörja för en hållbar förvaltning av unionens naturliga landbaserade resurser och i det sammanhanget ses ekologisk produktion som en nyckelfaktor. Det nya förslaget tar hänsyn till den nya gemensamma fiskeripolitiken vad gäller vattenbruket, då detta är av avgörande betydelse för att säkra långsiktig hållbar livsmedelstrygghet, tillväxt och sysselsättning, samtidigt som trycket på de vilda fiskbestånden minskas, vilket bör ses mot bakgrund av en växande global efterfrågan på livsmedel från havet. Förslaget är också förenligt med kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om offentlig kontroll[7], vars syfte är att stärka det samlade tillvägagångssättet på alla områden som rör livsmedelskedjan genom att rationalisera och förenkla det övergripande regelverket i strävan efter bättre lagstiftning. Definitionerna anpassas och förtydligas och det föreslås att de nödvändiga specifika kontrollbestämmelserna förs in i den rättsliga ramen för offentlig kontroll. Ordningen för ekologisk produktion ingår slutligen i unionens kvalitetsordningar för jordbruksprodukter på samma sätt som geografiska beteckningar, traditionella garanterade specialiteter och produkter från de yttersta randområdena och från bergsområden, i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en kvalitetspolitik för jordbruksprodukter och i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel[8]. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR 2.1. Samråd Det gjordes en ingående analys av den rådande situationen på grundval av information som inkommit under ett antal utfrågningar för intressenter, till vilka kommissionen hade bjudit in fler än 70 experter och akademiker för att diskutera de utmaningar som den ekologiska produktionen står inför nu och i framtiden. I början av 2013 lanserade kommissionen ett samråd på internet. Cirka 45 000 svar på frågeformuläret inkom och nästan 1400 fristående bidrag. Huvuddelen av svaren (96 %) kom från EU-medborgare och återstående 4 % kom från intressenter på området. Dessutom informerades och tillfrågades intressenterna inom sektorn om översynen vid flera möten inom rådgivande gruppen för ekologiskt jordbruk. Medlemstaterna, som är behöriga myndigheter när det gäller genomförandet av lagstiftningen, har informerats och tillfrågats om översynens tekniska aspekter. 2.2. De viktigaste resultaten av samråden De som svarat på det offentliga samrådet tar huvudsakligen upp miljö- och kvalitetsfrågor. De vill se en stärkning av EU:s regler för ekologisk produktion och enhetliga regler för jordbrukare och andra aktörer i hela unionen. Därför förespråkar merparten av dem att undantagen från reglerna tas bort. De har höga förväntningar vad gäller åtgärder för att ta itu med resthalter av produkter och ämnen som inte är godkända för användning i ekologisk produktion. Europeiska unionens logotyp för ekologisk produktion ses som likvärdig med nationella symboler när det gäller att identifiera ekologiska produkter. Majoriteten av medborgarna och intressenterna har tilltro till kontrollsystemet för ekologisk produktion, men anser att det kan förbättras, främst genom elektronisk certifiering. De svarande är också för gruppcertifiering för små jordbruksföretag. Det är allmänt känt inom sektorn för ekologisk produktion att lagstiftningen på området behöver förbättras. Det råder också konsensus om att den ekologiska produktionen bör stå fast vid sina principer och mål och att de undantag från reglerna som finns bör upphöra. 2.3. Konsekvensbedömning I konsekvensbedömningen jämförs tre möjliga scenarier: – Scenariot staus quo med vissa förbättringar bygger på vissa förbättringar och åtgärder för bättre genomförande av den nuvarande lagstiftningen. – Det marknadsorienterade scenariotbygger på att man skapar de villkor som krävs för möta marknadsutvecklingen på ett dynamiskt sätt med mer flexibla regler. De undantag som finns sedan länge skulle integreras med produktionsreglerna. – Det principorienterade scenariot bygger på att den ekologiska produktionen återinriktas på grundprinciperna för ekologisk produktion och att detta återspeglas i produktionsreglerna. Detta skulle innebära att undantagsreglerna upphör. De tre politiska scenarierna har bedömts utifrån vilken potential de har att säkra att målen för den gemensamma jordbrukspolitiken 2020 uppnås, samt i vilken mån de specifika politiska målen för översynen kan uppnås och med beaktande av effektivitet och ändamålsenlighet. Det principorienterade scenariot ger bäst resultat utifrån de kriterier som bedömts och därefter kommer det markandsorienterade scenariot och sist scenariot med status quo med vissa förbättringar. Det principorienterade scenariot väntas ge följande resultat: – Positiva marknadsutsikter, tack vare ett ökat förtroende hos konsumenterna, vilket sannolikt kommer att inverka positivt på produktpriserna och locka nya konsmenter. – Genom att undantagen från reglerna tas bort bör man kunna utveckla nya ekologiska insatsvaror, särskilt utsäde. – Tydligare och enklare produktionsregler kommer att göra sektorn mer attraktiv. – Konkurrensen kommer att bli rättvisare till följd av starkare harmonisering, enklare och tydligare regler och tack vare övergången från likvärdighet till överensstämmelse för erkännande av kontrollorgan i tredjeländer. – Konsumenternas förtroende kommer att öka när kontrollsystemet förbättras och produktionsreglerna harmoniseras och tar hänsyn till viktiga samhällsfrågor (miljöledningssystem för bearbetningsföretag och handelsidkare, djurskydd). – En riskbaserad metod förväntas förbättra kontrollernas effektivitet och ändamålsenlighet och förväntas också, tillsammans med en mer tillförlitlig importordning, bidra till att förebygga bedrägerier. – Det faktum att undantagsreglerna försvinner kommer att understryka den ekologiska produktionens positiva miljöpåverkan. – Djurskyddet kommer att förbättras genom att undantagen tas bort. I konsekvensanalysen konstateras att det principorienterade scenariot är att föredra, i kombination med de förbättringar som föreslås för scenariot med status quo och vissa underåtgärder. Under hela processen har särskild uppmärksamhet ägnats åt förenklingar. Det scenario som valts ut kommer att bidra till följande: – Tydligare bestämmelser om tillämpningsområde, produktionsregler, märkning och kontroll. – Ineffektiva bestämmelser tas bort. – Medlemsstaternas möjlighet att bevilja undantag från reglerna begränsas. – Importordningen förenklas. – Villkoren för småjordbrukare förenklas, särskilt genom införandet av gruppcertifiering. Vad gäller administrativa kostnader kommer föreliggande förslag att leda till att 37 av de 135 befintliga informationsskyldigheterna för aktörer inom ekologisk produktion och förvaltningar tas bort. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER 3.1. Sammanfattning av den föreslagna åtgärden Den ekologiska produktionen måste fortsätta att hålla sig till en uppsättning principer som avspeglar konsumenternas förväntningar. De särskilda produktionsreglerna samlas i en bilaga till den föreslagna förordningen, vilket innebär att man tar hänsyn till tydlighetsaspekten. Produktionsreglerna stärks och harmoniseras genom att undantagen tas bort, utom i de fall då tillfälliga åtgärder är nödvändiga för att göra det möjligt att fortsätta eller återuppta den ekologiska produktionen i en katastrofsituation. Ekologiska jordbruksföretag måste förvaltas helt och hållet i enlighet med kraven för ekologisk produktion och retroaktivt godkännande av omställningsperioden är i princip inte längre möjligt. Samtliga ingredienser av jordbruksursprung som ingår i ekologiska bearbetade produkter måste vara ekologiska. Med undantag för mikroföretag, är andra ekologiska aktörer än jordbrukare och aktörer som producerar alger och vattenbruksdjur skyldiga att utveckla ett system för att förbättra sin miljöprestanda. Kontrollsystemet förbättras genom att alla kontrollrelaterade bestämmelser samlas i en enda lagtext inom ramen för kommissionens förslag till en förordning om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet inom livsmedels- och fodersektorn. Följaktligen kommer aktörerna, de behöriga myndigheterna, kontrollmyndigheterna och kontrollorganen inte längre att behöva konsultera två olika rättsakter med kontrollbestämmelser. Kontrollernas effektivitet stärks genom att produktionsreglerna förtydligas, förenklas och harmoniseras och genom att ett antal undantag från produktionsreglerna tas bort. Förslagets syfte är att avskaffa den möjlighet att bevilja undantag för vissa typer av detaljhandlare som ges i förordning (EG) nr 834/2007 och som har lett till olika tolkningar och praxis i medlemsstaterna och har gjort förvaltningen, övervakningen och kontrollen mer komplicerad. Den riskbaserade strategin för offentlig kontroll förstärks genom att det krav på att årligen kontrollera överensstämmelse för alla aktörer, vilket föreskrivs i förordning (EG) nr 834/2007, tas bort. Detta kommer att göra det möjligt att anpassa kontrollfrekvensen, genom delegerade rättsakter som antas i enlighet med förordning (EU) nr XX/XXX (Official Controls Regulation), så att aktörer med en låg riskprofil kontrolleras mer sällan än en gång per år och/eller omfattas av reducerade årliga fysiska kontroller, medan aktörer med högre riskprofil skulle kontrolleras mer. Kontrolltrycket skulle därför fördelas på ett mer rättvist sätt, med ett mindre tryck på de aktörer som historiskt har visat att de följer reglerna och en mer effektiv och ändamålsenlig resursanvändning för de behöriga myndigheterna, kontrollmyndigheterna och kontrollorganen. Särskilda bestämmelser införs i syfte att öka öppenheten när det gäller avgifter som kan tas ut för kontrollerna. Dessutom stärks bestämmelserna om offentliggörande av uppgifter om aktörerna och deras certifieringsstatus. Ett system för gruppcertifiering införs för småbrukare i unionen i syfte att minska kostnaderna för inspektion och certifiering och den administrativa bördan i samband med detta. Detta kommer också att stärka de lokala nätverken, bidra till bättre avsättningsmöjligheter och garantera jämlika konkurrensvillkor i förhållande till aktörer i tredje land. Det införs särskilda bestämmelser om bättre spårbarhet och bedrägeribekämpning. Aktörerna får inte kontrolleras av olika kontrollmyndigheter eller kontrollorgan för samma produktgrupp i olika etapper av den ekologiska produktionskedjan. Särskilda bestämmelser införs också för att harmonisera de åtgärder som bör vidtas när icke godkända produkter eller ämnen upptäcks. I detta sammanhang kan det uppstå situationer då jordbrukare hindras från att saluföra sina produkter som ekologiska på grund av oavsiktlig förekomst av icke godkända produkter eller ämnen. Medlemsstaterna kan få tillstånd av kommissionen att bevilja nationellt stöd för att kompensera de förluster som uppstår i sådana fall. Dessutom kan medlemsstaterna använda den gemensamma jordbrukspolitikens instrument för att helt eller delvis täcka sådana förluster. I förslaget anges slutligen också vilka åtgärder som bör vidtas i hela EU i fråga om breda kategorier av samma typ av bristande efterlevnad för att säkra en rättvis behandling av aktörerna, en väl fungerande inre marknad och för att bevara konsumenternas förtroende, utan att sådana åtgärder föregriper fastställandet av sanktioner, då detta är inom medlemsstaternas behörighet. Handelsordningen är avsedd att förbättra konkurrensvillkoren för de ekologisk aktörerna i Europeiska unionen och i tredjeländer och att sörja för fortsatt förtroende från konsumenternas sida. Möjligheten att ingå likvärdighetsavtal med tredjeland kvarstår medan systemet med unilateral likvärdighet avvecklas. Det föreslås att systemet mer erkännande av kontrollorgan successivt ersätts av en överensstämmelseordning. 3.2. Rättslig grund Artikel 42 första stycket och 43.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 3.3. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna Förslaget innebär en översyn av en befintlig kvalitetsordning inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Unionen har delad behörighet med medlemsstaterna när det gäller produktionen av jordbruksprodukter och livsmedel och handeln med dessa på marknaden i Europeiska unionen och åtgärder för att garantera att den inre marknaden för ekologisk produktion fungerar korrekt. En ordning för ekologisk produktion som omfattar hela unionen, som en del av den övergripande gemensamma jordbrukspolitiken, är mer effektivt än 28 individuella system. En sådan ordning möjliggör dessutom en starkare och mer konsekvent handelspolitik gentemot globala handelspartner, särskilt genom att unionens förhandlingsposition stärks. Förslaget innebär ytterligare harmonisering inom följande områden: – De möjligheter som medlemsstaterna för närvarande har att bevilja undantag från reglerna och som leder till snedvridning av konkurrensen mellan aktörerna, sämre förtroende från konsumenternas sida, komplex lagstiftning och problem på handelsområdet (problem med se till att reglerna följs) kommer att inskränkas. – Det faktum att det varierar vilken respons som en och samma brist i efterlevnaden av EU:s lagstiftning om ekologisk produktion genererar i olika medlemsstater, är något som leder till illojal konkurrens och en ineffektivt fungerande inre marknad. 3.4. Val av regleringsform Den föreslagna regleringsformen är en förordning, eftersom de befintliga bestämmelserna har visat sig utgöra en lämplig ram för medlemsstaterna. Ingen annan regleringsform skulle vara lämplig. Ett direktiv skulle innebära mer flexibla regler, vilket skulle kunna leda till snedvridning av konkurrensen mellan aktörerna och till förvirring och besvikelse hos konsumenterna. En förordning ger medlemsstaterna konsekventa bestämmelser att följa och minskar den administrativa bördan, eftersom aktörerna endast behöver följa en enda uppsättning regler. Icke-bindande instrument som t.ex. riktlinjer, anses otillräckliga för att åtgärda skillnaderna i tolkningen och tillämpningen av reglerna och olämpliga med hänsyn till det internationella sammanhanget. 4. BUDGETKONSEKVENSER I förslaget avsätts en budget för tekniskt stöd. Närmare uppgifter om budgetkonsekvenserna finns i finansieringsöversikten. 5. ÖVRIGT FÖRENKLING Förslaget innehåller förenklingar och förtydliganden och flera luckor i lagstiftningen åtgärdas. Bland annat tas 37 av de 135 befintliga informationsskyldigheterna bort. Förslaget innebär en avsevärd minskning av den administrativa bördan. De delegerade akter som kommer att följa av förslaget kommer att utarbetas enligt samma principer. Vad gäller produktionsreglerna, innebär förslaget en avsevärd förenkling för aktörerna och de nationella förvaltningarna genom att medlemsstaternas utrymme att bevilja undantag begränsas. Flera ineffektiva bestämmelser tas bort, vilket sker genom att den riskbaserade kontrollstrategin stärks. Vad gäller importen kommer ordningen för kontroll av överensstämmelse för kontrollorganen att bli lättare att administrera för producenterna, kontrollorganen och kommissionen. Genom gruppcertifieringen införs en viktig förenkling för småbrukare, då inspektionerna och dokumentationskraven härigenom blir mer proportionerliga. Förslaget syftar till att göra lagstiftningen mer användarvänlig. De allmänna produktionsreglerna kommer att finnas kvar i själva förordningstexten medan de specifika produktionsreglerna samlas i en bilaga till förordningen. 6. ANPASSNING Kommissionen antog 2010 COM (2010)759 beträffande anpassningen av rådets förordning (EG) nr 834/2007 till Lissabonfördraget. Den ingående diskussion i trepartsmöten som hölls under 2011 och 2012 ledde i praktiken till ett stillestånd i förhandlingarna om förslaget om anpassning. Föreliggande förslag innehåller nödvändiga delar av förslaget om anpassning, inbegripet bestämmelser ur den grundläggande rättsakten, delegerade akter och genomförandeakter. . KOM (2010) 759 är obsolet och kommer därför att dras tillbaka. 2014/0100 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XXX/XXX [Official controls Regulation] och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 834/2007 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 42 första stycket och artikel 43.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[9], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[10], i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1) Ekologisk produktion är ett övergripande system för jordbruksverksamhet och livsmedelsproduktion där man kombinerar bästa miljö- och klimatpraxis, stor biologisk mångfald, bevarande av naturresurser, tillämpning av stränga djurskyddskrav och produktionsnormer som motsvarar förväntningarna från den växande skaran konsumenter som föredrar produkter som har framställts med användning av naturliga ämnen och processer. Den ekologiska produktionen spelar därigenom en dubbel roll i samhället; den försörjer en särskild marknad där konsumenterna efterfrågar ekologiska produkter och den levererar kollektiva nyttigheter som bidrar till miljö- och djurskyddet, liksom till landsbygdsutvecklingen. (2) Det är av avgörande betydelse för att produkterna ska hålla god kvalitet att man tillämpar strikta hälso-, miljö- och djurskyddskrav inom den ekologiska produktionen. Som anges i meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en kvalitetspolitik för jordbruksprodukter[11] ingår den ekologiska produktionen i unionens kvalitetsordningar för jordbruksprodukter på samma sätt som geografiska beteckningar, traditionella garanterade specialiteter och produkter från de yttersta randområdena enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012[12] respektive Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013[13]. Den ekologiska produktionen strävar således mot samma mål inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken som unionens övriga kvalitetsordningar för jordbruksprodukter. (3) Målen för politiken för ekologisk produktion ingår i målen för den gemensamma jordbrukspolitiken, genom att de säkrar att jordbrukarna ges en rimlig ersättning för att de efterlever reglerna för ekologisk produktion. Dessutom skapar den ökande efterfrågan på ekologiska produkter förutsättningar för att ytterligare utveckla och utvidga marknaden för dessa produkter och därmed förutsättningar för ökade inkomster för jordbrukarna inom den ekologiska produktionen. (4) Dessutom bidrar det ekologiska produktionssystemet till att miljöskyddskraven integreras med den gemensamma jordbrukspolitiken, vilket främjar hållbar jordbruksproduktion. Detta är skälet till att det har införts åtgärder för ekonomiskt stöd till den ekologiska produktionen inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, allra senast genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013[14]. De åtgärderna har dessutom stärkts genom den nyligen genomförda reformen av den rättsliga ramen för landsbygdsutvecklingspolitiken, dvs. genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013[15]. (5) Den ekologiska produktionen bidrar också till säkra att målen för unionens miljöpolitik uppnås, särskilt målen för strategin för biologisk mångfald i EU fram till 2020[16], meddelandet om grön infrastruktur[17], den temainriktade strategin för markskydd[18] och för miljölagstiftningen, som fågel-[19] och livsmiljödirektiven[20], nitratdirektivet[21], ramdirektivet om vatten[22], direktivet om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar[23] och direktivet om hållbar användning av bekämpningsmedel[24]. (6) Mot bakgrund av målen för unionens politik för ekologisk produktion bör den rättsliga ramen för genomförandet av denna ha som mål att skapa rättvis konkurrens och en väl fungerande inre marknad för ekologiska produkter, samtidigt som man bevarar och lever upp till konsumenternas förtroende för produkter som märkts som ekologiska. Den bör också syfta till att skapa förutsättningar för politiken att utvecklas i takt med produktions- och marknadsutvecklingen. (7) I prioriteringarna för Europa 2020 ingår, enligt kommissionens meddelande Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla[25], målen att uppnå en konkurrenskraftig ekonomi baserad på kunskap och innovation och att stimulera till en ekonomi med hög sysselsättning som skapar social och territoriell sammanhållning, samt att främja resurseffektivitet och stödja övergången till en koldioxidsnål ekonomi. Politiken för ekologisk produktion bör därför förse producenterna med de verktyg de behöver för att bättre identifiera och marknadsföra sina produkter och bör samtidigt skydda dessa producenter mot illojala metoder. (8) Mot bakgrund av den dynamiska utvecklingen inom sektorn för ekologisk produktion angavs i rådets förordning (EG) nr 834/2007[26] att det skulle komma att behöva göras en översyn av unionsreglerna för ekologiskt jordbruk där den erfarenhet som vunnits vid tillämpningen av reglerna beaktas. Resultaten av den översyn som kommissionen har genomfört visar att unionens rättsliga ram för ekologisk produktion bör förbättras, så att reglerna motsvarar konsumenternas högt ställda förväntningar och är tillräckligt tydliga för dem som de riktar sig till. Förordning (EG) nr 834/2007 bör därför upphävas och ersättas av en ny förordning. (9) De erfarenheter som hittills har gjorts av tillämpningen av förordning (EG) nr 834/2007 visar att det finns ett behov av att förtydliga vilka produkter som förordningen omfattar. I första hand bör den omfatta de jordbruksprodukter, även vattenbruksprodukter, som förtecknas i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget). Dessutom bör den omfatta bearbetade jordbruksprodukter som är avsedda att användas som livsmedel eller foder, eftersom saluföringen av sådana ekologiska produkter är ett viktigt avsättningsområde för jordbruksprodukter och gör konsumenterna medvetna om att de jordbruksprodukter som ingår i de bearbetade produkterna har framställts ekologiskt. På samma sätt bör denna förordning omfatta vissa andra produkter som är kopplade till jordbruksprodukter på samma sätt som bearbetade jordbruksprodukter, eftersom dessa andra produkter antingen utgör ett viktigt avsättningsområde för jordbruksprodukter eller utgör en integrerad del av produktionsprocessen. Slutligen bör havssalt omfattas av denna förordning, eftersom det framställs med naturliga produktionsmetoder och produktionen bidrar till utvecklingen av landsbygden och således omfattas av målen för denna förordning. Av tydlighetsskäl bör dessa andra produkter som inte ingår i bilaga I till fördraget förtecknas i en bilaga till denna förordning. (10) För att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar i denna förordning bör kommissionen ges befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (11) För att ta hänsyn till nya produktionsmetoder eller produktionsmaterial eller internationella åtaganden bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av förteckningen över andra produkter som omfattas av denna förordning. Endast produkter som är nära kopplade till jordbruksprodukter bör kunna komma ifråga för införande i den förteckningen. (12) Mot bakgrund av att storköksverksamhet till sin natur är lokal anses de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna på området vara tillräckliga för att säkerställa den inre marknadens funktion. Därför bör denna förordning inte omfatta livsmedel som bereds av storkök i egna lokaler. På samma sätt bör produkter från jakt på vilda djur eller fiske efter viltlevande arter inte omfattas av denna förordning då produktionsprocessen inte kan kontrolleras helt och hållet. (13) Forskningsprojekt har visat att konsumenternas förtroende är av mycket stor betydelse för marknaden för ekologiska livsmedel. På lång sikt kan regler som inte är tillförlitliga äventyra allmänhetens förtroende och leda till marknadsmisslyckande. En hållbar utveckling för den ekologiska produktionen i unionen bör därför baseras på sunda produktionsregler som harmoniseras på unionsnivå. Dessutom bör produktionsreglerna uppfylla aktörernas och konsumenternas förväntningar vad gäller kvaliteten på ekologiska produkter och dessas överensstämmelse med de principer och regler som fastställs i denna förordning. (14) Denna förordning bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av relaterad lagstiftning, som till exempel på områdena säkerhet i livsmedelskedjan, djurhälsa och djurskydd, växtskydd, växtförökningsmaterial, märkning och miljö. Beträffande godkännande av produkter och ämnen som får användas för produktion av ekologiska produkter, är det viktigt att betona att sådana produkter och ämnen först måste godkännas på unionsnivå. Denna förordning bör därför gälla utan att det påverkar tillämpningen av andra särskilda unionsbestämmelser som reglerar godkännande och utsläppande på marknaden av sådana produkter och ämnen. (15) Principiellt bör de allmänna produktionsreglerna i denna förordning inbegripa ett förbud mot användning av joniserande strålning och genetiskt modifierade organismer (GMO) och produkter som har framställts av eller med GMO. Eftersom konsumenterna i allt större utsträckning lägger vikt vid den miljöpåverkan som följer av bearbetning och transport av livsmedel bör övriga ekologiska aktörer, utöver jordbrukarna och de aktörer som producerar alger och vattenbruksdjur, åläggas att förvalta sin miljöprestanda i enlighet med ett harmoniserat system. Mikroföretag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG[27] som bedriver ekologisk produktion bör undantas från detta krav, i syfte att minska dessas administrativa börda. I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av de allmänna produktionsreglerna bör befogenheten att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på fastställandet av de kriterier som bör gälla för miljöledningssystemet. (16) Risken för bristande överensstämmelse med reglerna för ekologisk produktion anses vara högre i jordbruksföretag som omfattar enheter som inte drivs enligt reglerna för ekologisk produktion. Därför bör alla jordbruksföretag i unionen som önskar gå över till ekologisk produktion, efter en lämplig omställningsperiod, helt och hållet förvaltas i enlighet med de krav som gäller för ekologisk produktion. Ekologiska jordbruksföretag bör genomgå samma omställningsperiod i alla medlemsstater, oavsett om de tidigare har deltagit i miljöåtgärder på jordbruksområdet via unionens fonder eller inte. När det gäller mark i träda krävs emellertid ingen omställningsperiod. I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på bestämmelser som kompletterar de allmänna omställningsreglerna eller som kompletterar eller ändrar de specifika omställningsreglerna. (17) Särskilda produktionsregler bör fastställas för växt-, animalie- och vattenbruksproduktion, inklusive regler för insamling av vilda växter och alger, för produktion av bearbetade livsmedel och foder samt för vin och jäst för att säkerställa harmonisering och överensstämmelse med den ekologiska produktionens mål och principer. (18) Vid ekologisk växtproduktion ges växterna huvudsakligen näring genom markekosystemet, varför hydrokultur inte bör tillåtas. Dessutom bör den ekologiska växtproduktionen också omfatta användning av produktionstekniker som förebygger eller minimerar påverkan på miljön. (19) Vad gäller markvård och gödsling bör det fastställas villkor för vilka odlingsmetoder som får förekomma i ekologisk växtproduktion och vilka gödselmedel och jordförbättringsmedel som får användas. (20) Användningen av bekämpningsmedel bör inskränkas avsevärt. Metoder som motverkar skador orsakade av skadedjur och ogräs men som inte inbegriper användning av växtskyddsmedel, som till exempel växelbruk, bör ges företräde. Förekomsten av skadegörare och ogräs bör övervakas så att det är möjligt att avgöra om en eventuell åtgärd är ekonomiskt och ekologiskt försvarbar. Användning av vissa växtskyddsmedel bör tillåtas, i de fall då ovannämnda metoder inte ger ett tillräckligt skydd, och endast om växtskyddsmedlen ifråga har godkänts i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1107/2009[28], har genomgått en bedömning som visar att de är förenliga med den ekologiska produktionens mål och principer, det har fastställts restriktiva användningsvillkor och växtskyddsmedlen har godkänts i enlighet med denna förordning. (21) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning samt anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på fastställande av regler om ändring och komplettering av de särskilda växtproduktionsreglerna för odlingsmetoder, markvård och gödsling, växtskydd och hantering av skadegörare och ogräs, förvaltning av svampproduktion och andra särskilda växter och växtproduktionssystem, produktion av växtförökningsmaterial och insamling av vilda växter. (22) Eftersom förvaltningen av jordbruksmark är en naturlig del av animalieproduktionen och stallgödsel från denna används som gödselmedel inom vegetabilieproduktionen, bör animalieproduktion utan jordbruksmark förbjudas. Vid valet av djurraser bör hänsyn tas till rasernas förmåga att anpassa sig till lokala förhållanden, till deras livskraft och till deras motståndskraft mot sjukdomar, samtidigt som en omfattande biologisk mångfald bör uppmuntras. (23) Inom ekologisk animalieproduktion och vattenbruksproduktion bör inhysningsförhållandena, i tillämpliga fall inbegripet vattnet, vara sådana att djurens beteendemässiga behov tillgodoses. Särskilda villkor för inhysningen och för djurhållningsmetoder bör fastställas för vissa djur, däribland bin. Dessa särskilda villkor i fråga om inhysning och djurhållning bör iaktta en hög djurskyddsnivå och bör i vissa avseende vara mer långtgående än de unionsstandarder för djurskydd som gäller för animalieproduktionen i allmänhet. I de flesta fall bör djuren få permanent tillgång till utevistelse för bete och områdena för utevistelse bör i princip ingå i ett lämpligt rotationssystem. (24) För att undvika miljöföroreningar av naturresurser som mark och vatten med näringsämnen, bör det fastställas en övre gräns för hur mycket gödsel som får användas per hektar samt för det antal djur som får hållas per hektar. Denna gräns bör vara knuten till gödselns kväveinnehåll. (25) Stympningar som leder till stress, skada, sjukdom eller lidande för djuren bör förbjudas. (26) Djuren bör utfodras med foder som producerats i enlighet med reglerna för ekologisk produktion, företrädesvis från det egna jordbruksföretaget, och med hänsyn till djurens fysiologiska behov. För att tillgodose djurens grundläggande näringsbehov kan det dessutom vara nödvändigt att använda vissa mineraler, spårämnen och vitaminer enligt noga fastställda villkor. (27) Djurhälsoarbetet bör huvudsakligen inriktas på förebyggande av sjukdomar. Dessutom bör särskilda åtgärder för rengöring och desinfektion tillämpas. Förebyggande användning av kemisk-syntetiskt framställda allopatiska veterinärmedicinska läkemedel bör inte tillåtas i ekologisk produktion, utom i händelse av sjukdom eller skada hos ett djur som kräver omedelbar behandling och behandlingen bör begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att återställa djurets välbefinnande. För att garantera den ekologiska produktionens integritet för konsumenterna bör det i sådana fall vara möjligt att vidta restriktiva åtgärder, t.ex. att fördubbla den läkemedelsfria tiden efter användningen av sådana läkemedel i enlighet med relevant unionslagstiftning. Vad gäller biodlingen är det nödvändigt att fastställa särskilda regler för att förebygga sjukdomar och för veterinärbehandling. (28) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på bestämmelser som ändrar eller kompletterar de särskilda produktionsreglerna för animalieproduktionen, särskilt vad gäller djurens ursprung, inhysningsförhållanden, inbegripet minsta tillåtna utrymmen inomhus respektive utomhus, maximal djurtäthet per hektar, uppfödningsmetoder, avel, foder och utfodring, sjukdomsförebyggande åtgärder och veterinärbehandling. (29) Denna förordning tar hänsyn till den nya gemensamma fiskeripolitiken vad gäller vattenbruket, en näringsgren som är av avgörande betydelse för att säkra långsiktig hållbar livsmedelstrygghet, tillväxt och sysselsättning, samtidigt som trycket på de vilda fiskbestånden minskas, vilket bör ses mot bakgrund av en växande global efterfrågan på livsmedel från havet. 2013 ås meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om strategiska riktlinjer för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket[29] anges vilka stora utmaningar som unionens vattenbrukssektor står inför och vilken tillväxtpotential som sektorn har. I meddelandet identifieras det ekologiska vattenbruket som en särskilt lovande sektor och det anges vilka konkurrensfördelar som kan vinnas genom ekologisk certifiering. (30) Ekologiskt vattenbruk är ett förhållandevis nytt område för ekologisk produktion jämfört med ekologiskt jordbruk, där jordbruksföretagen har stor erfarenhet. Med tanke på konsumenternas ökande intresse för produkter från ekologiskt vattenbruk är det troligt att det kommer att bli ännu vanligare att vattenbruksenheter ställer om till ekologisk produktion. Detta leder till mer erfarenhet, teknisk kunskap och utveckling, och förbättringar inom det ekologiska vattenbruket, vilket bör återspeglas i produktionsreglerna. (31) För att säkra att det råder konsensus, motverka tvetydigheter och säkra en enhetlig tillämpning av produktionsreglerna för vattenbruk och algproduktion bör det antas vissa definitioner som komplement till produktionsreglerna. (32) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på fastställandet av regler som ändrar eller kompletterar de specifika produktionsreglerna för algproduktion vad gäller vattenmediets lämplighet och planen för hållbar förvaltning, skörd av vilda alger, algodling, antifouling och rengöring av produktionsutrustning och anläggningar, samt med avseende på fastställandet av regler som kompletterar de specifika produktionsreglerna för vattenbruksdjur vad gäller vattenmediets lämplighet och planen för hållbar förvaltning, vattenbruksdjurens ursprung, uppfödningsmetoder, inneslutningssystem, produktionssystem och högsta tillåtna djurtäthet, avel, hanteringen av vattenbruksdjur, foder och utfodring, sjukdomsförebyggande behandling och veterinärbehandling. (33) Aktörer som producerar ekologiska livsmedel eller ekologiskt foder bör tillämpa lämpliga förfaranden som grundas på en systematisk identifiering av kritiska bearbetningssteg i syfte att säkerställa att de bearbetade produkterna överensstämmer med reglerna för ekologisk produktion. Ekologiska bearbetade produkter bör framställas med bearbetningsmetoder som garanterar att produkternas ekologiska integritet och centrala egenskaper bibehålls genom alla steg i den ekologiska produktionskedjan. (34) Det bör fastställas bestämmelser avseende sammansättningen på ekologiska bearbetade livsmedel. Sådana livsmedel bör huvudsakligen framställas av ekologiska jordbruksingredienser och det bör endast ges begränsade möjligheter att använda vissa icke-ekologiska ingredienser som anges i denna förordning. Endast vissa specifika ämnen som godkänts i enlighet med denna förordning bör få användas vid produktion av ekologiska bearbetade livsmedel. (35) Bearbetade livsmedel bör märkas som ekologiska endast om samtliga eller nästan samtliga ingredienser av jordbruksursprung är ekologiska. Särskilda märkningsbestämmelser bör dock införas för bearbetade livsmedel som innehåller ingredienser av jordbruksursprung som inte kan framställas med ekologiska metoder, vilket är fallet med produkter från jakt och fiske. För att informera konsumenterna, ge insyn i marknaden och stimulera till användning av ekologiska ingredienser bör det dessutom göras möjligt att i ingrediensförteckningen på vissa villkor hänvisa till ekologisk produktion. (36) Det bör fastställas bestämmelser om sammansättningen för ekologiskt bearbetat foder och om användingen av vissa ämnen och teknik vid framställningen av sådant foder. (37) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa regler som ändrar eller kompletterar de specifika produktionsreglerna för bearbetade livsmedel och bearbetat foder vad gäller de förfaranden som bör följas, de förebyggande åtgärder som bör vidtas, sammansättningen på bearbetade livsmedel och bearbetat foder, rengöring, saluföring av bearbetade produkter, märkning och identifiering av dessa, åtskillnad mellan ekologiska produkter, ekologiska jordbruksprodukter och ekologiska foderråvaror och icke-ekologiska produkter, icke-ekologiska jordbruksprodukter och icke-ekologiska foderråvaror, förteckningen över de icke-ekologiska jordbruksingredienser som i undantagsfall får användas i produktionen av ekologiska bearbetade produkter, beräkningen av andelen jordbruksingredienser, samt den teknik som får användas vid bearbetning av livsmedel och foder. (38) Ekologiskt vin bör helt och hållet framställas med ekologiska råvaror och endast vissa ämnen som är tillåtna enligt denna förordning bör få tillsättas. Vissa oenologiska metoder, processer och behandlingar bör förbjudas inom produktionen av ekologiskt vin. Vissa oenologiska metoder, processer och behandlingar bör tillåtas på vissa väldefinierade villkor. (39) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa regler som ändrar eller kompletterar de specifika produktionsreglerna för vin vad gäller oenologiska metoder och begränsningar. (40) Ursprungligen betraktades ekologisk jäst inte som en jordbruksingrediens enligt förordning (EG) nr 834/2007 och kunde därför inte ingå som jordbruksingrediens i ekologiska produkter, Genom kommissions förordning (EG) nr 889/2008[30] infördes emellertid ett krav på obligatorisk beräkning av jäst och jästprodukter som jordbruksingredienser inom ekologisk produktion från och med den 31 december 2013, vilket gav industrin tillräckligt med tid att anpassa sig till kravet. Således bör endast ekologiskt producerade substrat användas inom produktionen av ekologisk jäst och endast vissa ämnen bör få tillåtas inom produktionen av ekologisk jäst, ekologiska jästberedningar och ekologiska jästsammansättningar. Ekologisk jäst får dessutom inte förekomma i ekologiska livsmedel eller ekologiskt foder tillsammans med icke-ekologisk jäst. (41) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa regler som ändrar eller kompletterar de specifika produktionsreglerna för ekologisk jäst vad gäller bearbetning och de substrat som används vid framställningen. (42) I syfte att ta hänsyn till eventuella framtida behov av specifika produktionsregler för produkter som inte omfattas av någon av de kategorier som produktionsreglerna i denna förordning omfattar, och i syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa specifika produktionsregler för sådana produkter, inbegripet ändringar och komplettringar därav. (43) I förordning (EG) nr 834/2007 anges ett antal undantag från de ekologiska produktionsreglerna. Erfarenheten visar att tillämpningen av de undantagen har inverkat negativt på den ekologiska produktionen. Det har konstaterats att bara det faktum att undantagen finns hämmar produktionen av ekologiska insatsvaror och att den höga djurskyddsnivå som förknippas med ekologisk produktion inte kan säkras. Dessutom ger förvaltningen och kontrollen av undantagen upphov till en avsevärd administrativ börda, både för de nationella förvaltningarna och aktörerna. Slutligen har undantagen bidragit till att snedvrida konkurrensen och till att försämra konsumenternas förtroende. Det är därför lämpligt att ytterligare begränsa möjligheterna till undantag från produktionsreglerna för ekologisk produktion och undantag bör i princip bara beviljas för katastrofsituationer. (44) I syfte att sörja för att den ekologiska produktionen kan fortlöpa eller återupptas i en katastrofsituation bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa kriterier för vad som bör anses vara en katastrofsituation och för att fastställa specifika regler för sådana situationer samt nödvändiga övervaknings- och rapporteringskrav. (45) Under vissa förhållanden får ekologiska produkter och icke-ekologiska produkter samlas in och transporteras samtidigt. För att på vederbörligt sätt åtskilja ekologiska produkter från icke-ekologiska produkter under hantering och för att undvika all blandning bör särskilda bestämmelser fastställas. (46) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning och anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa regler som ändrar eller kompletterar de specifika reglerna för insamling, förpackning, transport och lagring av ekologiska produkter. (47) Användning inom ekologisk produktion av produkter och ämnen som växtskyddsmedel, gödselmedel, jordförbättringsmedel, icke-ekologiska näringsämnen och foderråvaror, fodertillsatser och livsmedelstillsatser, processtekniska hjälpmedel och rengörings- och desinfektionsmedel bör begränsas till ett minimum och bör bara få förekomma på de specifika villkor som anges i denna förordning. Samma princip bör tillämpas beträffande användningen av produkter och ämnen som livsmedelstillsatser och processhjälpmedel inom produktionen av ekologiska bearbetade livsmedel. Det bör därför fastställas bestämmelser som definierar på vilket sätt sådana produkter och ämnen får användas i ekologisk produktion allmänhet och i synnerhet på vilket sätt de får användas i produktionen av ekologiska bearbetade livsmedel, i enlighet med de principer som fastställs i denna förordning och med vissa kriterier. (48) I syfte att säkerställa kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk produktion i allmänhet och produktion av ekologiska bearbetade livsmedel i synnerhet, samt anpassning till den tekniska utvecklingen bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa ytterligare kriterier för tillstånd eller återkallande av tillstånd för användning av produkter och ämnen i ekologisk produktion i allmänhet och i produktion av ekologiska bearbetade livsmedel i synnerhet, samt andra krav vad gäller användningen av de produkter och ämnen som omfattas av tillstånd. (49) I avsaknad av specifika unionsregler för vilka åtgärder som bör vidtas när otillåtna ämnen och produkter förekommer i den ekologiska produktionen har det utvecklats och genomförts olika strategier på olika håll i unionen. Detta skapar osäkerhet för aktörerna, kontrollmyndigheterna och kontrollorganen. Situationen kan också leda till att aktörerna behandlas olika och till att konsumenternas förtroende för ekologiska produkter undergrävs. Det är därför lämpligt att fastställa tydliga och enhetliga bestämmelser som förbjuder saluföring av produkter som ekologiska om de innehåller mer än vissa halter av icke godkända produkter och ämnen. Halterna bör särskilt fastställas på grundval av kommissionens direktiv 2006/125/EG[31] om spannmålsbaserade livsmedel och barnmat för spädbarn och småbarn. (50) I syfte att garantera ändamålsenlighet, effektivitet och insyn vad gäller systemet för ekologisk produktion och märkning, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på kriterier och villkor för fastställandet och tillämpningen av de gränsvärden för halter av icke godkända produkter och ämnen som, när de överskrids, innebär att en produkt inte får saluföras som ekologisk och med avseende på fastställandet av dessa gränsvärden och anpassning av dem mot bakgrund av den tekniska utvecklingen. (51) Den ekologiska produktionen grundar sig på den allmänna principen om begränsad användning av externa insatsvaror. Jordbrukare är skyldiga att vidta åtgärder för att förhindra risk för kontaminering från icke godkända produkter eller ämnen. Trots sådana åtgärder kan det uppstå situationer där jordbrukare hindras från att saluföra sina jordbruksprodukter som ekologiska på grund av oavsiktlig förekomst av icke godkända produkter eller ämnen. Det bör därför föreskrivas en möjlighet genom vilken medlemsstaterna, i enlighet med artikel 42 i fördraget, kan få kommissionens tillåtelse att bevilja nationellt stöd för att kompensera förluster som uppstått i sådana fall. Medlemsstaterna kan också använda den gemensamma jordbrukspolitikens instrument för att helt eller delvis täcka sådana förluster. (52) Märkningen av jordbruksprodukter och livsmedel bör omfattas av de allmänna regler som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011[32], och i synnerhet av de bestämmelser som syftar till att förhindra märkning som kan skapa osäkerhet för eller vilseleda konsumenterna. Därutöver bör särskilda bestämmelser om märkning av ekologiska produkter fastställas i denna förordning. De bör skydda både aktörernas intresse av att få sina produkter korrekt identifierade på marknaden och att åtnjuta rättvisa konkurrensförhållanden, och konsumenternas intresse av att kunna träffa medvetna val. (53) I enlighet med detta bör de termer som används för att beteckna ekologiska produkter skyddas från att användas i märkningen av icke-ekologiska produkter i hela unionen och oberoende av vilket språk som används. Skyddet bör också vara tillämpligt på alla vanliga härledningar eller diminutiver av dessa termer, antingen de används enskilt eller i kombinationer. (54) För att skapa klarhet för konsumenterna på hela unionsmarknaden bör EU-logotypen för ekologisk produktion göras obligatorisk på alla ekologiska färdigförpackade livsmedel som produceras i unionen. Det bör också vara möjligt att frivilligt använda EU-logotypen på icke färdigförpackade ekologiska produkter som framställs i unionen och på ekologiska produkter som importeras från ett tredjeland. Denna förordning bör innehålla förlagan till Europeiska unionens logotyp för ekologisk produktion. (55) I syfte att se till att konsumenterna inte vilseleds om huruvida produkten i sin helhet är av ekologiskt ursprung, anses det lämpligt att begränsa användningen av logotypen till produkter som enbart, eller nästan enbart, innehåller ekologiska ingredienser. Det bör därför inte vara tillåtet att använda den för produkter under omställning eller bearbetade produkter där mindre än 95 % av ingredienserna av jordbruksursprung är ekologiska. (56) För att undvika all eventuell osäkerhet bland konsumenterna beträffande huruvida en produkt, för vilken EU-logotypen för ekologisk produktion används, har ursprung i unionen eller ej, bör konsumenterna alltid informeras om var de jordbruksråvaror produkten består av har framställts. I detta sammanhang bör det vara tillåtet att hänvisa till vattenbruk i märkningen av produkter från ekologiskt vattenbruk i stället för att hänvisa till jordbruk. (57) I syfte att skapa klarhet för konsumenterna och säkerställa att den information de får är relevant, bör kommissionen ges befogenhet att anta vissa akter med avseende på anpassning av förteckningen över termer som hänvisar till ekologisk produktion i denna förordning, upprättande av de särskilda märkningskrav och krav vad gäller sammansättningen som är tillämpliga på foder och ingredienser i foder, fastställande av ytterligare regler om märkning och användning av beteckningar utöver den EU-logotyp för ekologisk produktion som fastställas i denna förordning, och ändring av EU-logotypen för ekologisk produktion och de regler som är knutna till denna. (58) Ekologisk produktion är endast trovärdig om den åtföljs av effektiv verifiering och kontroll i samtliga produktions-, bearbetnings- och distributionsled. Ekologisk produktion bör omfattas av offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet genomförd i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr (XXX/XXX)[33], i syfte att kontrollera överensstämmelsen med reglerna om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter. (59) Det bör fastställas särskilda krav i syfte att säkerställa efterlevnaden av de regler som är specifika för ekologisk produktion. Det bör i synnerhet fastställas bestämmelser om anmälan av aktörernas verksamhet och om ett certifieringssystem som identifierar aktörer som följer reglerna för ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter. Dessa bestämmelser bör även tillämpas på underleverantörer som anlitas av de berörda aktörerna. Insynen i certifieringssystemet bör säkerställas genom att medlemsstaterna åläggs att offentliggöra förteckningen över aktörer som har anmält sin verksamhet och över alla avgifter som kan komma att tas ut i samband med kontroller i syfte att verifiera överensstämmelsen och efterlevnaden av reglerna för ekologisk produktion. (60) För unionens små jordbrukare innebär den ekologiska certifieringen relativt höga inspektionskostnader och en stor administrativ börda på individuell nivå. Ett system för gruppcertifiering bör införas i syfte att minska kostnaderna för inspektion och certifiering och den tillhörande administrativa bördan och för att stärka de lokala nätverken, vilket bidrar till bättre avsättningsmöjligheter och jämlika konkurrensvillkor i förhållande till aktörer i tredjeländer. Av detta skäl bör konceptet aktörsgrupp införas och definieras. (61) I syfte att garantera ändamålsenlighet, effektivitet och insyn vad gäller systemet för ekologisk produktion och märkning, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på aktörernas och aktörsgruppernas dokumentationskrav, kraven om offentliggörande av förteckningen över aktörer, de krav och förfaranden som bör tillämpas avseende offentliggörandet av avgifter som kan tas ut i samband med kontroller i syfte att fastställa överensstämmelse och efterlevnad av reglerna för ekologisk produktion och för de behöriga myndigheternas tillsyn av tillämpningen av dessa avgifter, samt kriterierna för definition av de produktgrupper för vilka aktörerna behöver inneha endast ett ekologiskt certifikat utfärdat av den berörda kontrollmyndigheten eller det berörda kontrollorganet. (62) I syfte att garantera att certifieringen av en aktörsgrupp fungerar effektivt och ändamålsenligt bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på det ansvar som åligger de enskilda medlemmarna i en aktörsgrupp, aktörsgruppens sammansättning och storlek, de kategorier av produkter som produceras av en aktörsgrupp, villkoren för deltagande i en aktörsgrupp, utformning och funktion vad avser gruppens system för internkontroller, inbegripet tillämpningsområde, innehåll och frekvens för de kontroller som ska utföras. (63) Erfarenheterna från ordningen för import av ekologiska produkter till unionen inom ramen för förordning (EG) nr 834/2007 har visat att ordningen behöver ses över så att den uppfyller konsumenternas förväntningar om att importerade produkter uppfyller regler som är lika stränga som unionens, men även för att bättre garantera att unionens ekologiska produkter får tillträde till den internationella marknaden. Det är dessutom nödvändigt att förtydliga reglerna för export av ekologiska produkter, i synnerhet genom att inrätta ett exportintyg och fastställa bestämmelser för export till tredjeländer som är erkända med avseende på likvärdighet enligt förordning (EG) nr 834/2007. (64) De bestämmelser som styr importen av produkter som överensstämmer med unionens produktions- och märkningsregler och med avseende på vilka aktörerna har kontrollerats av de kontrollmyndigheter och kontrollorgan som av kommissionen erkänts vara behöriga att utföra kontroller och certifiering på området ekologisk produktion i tredjeländer, bör skärpas ytterligare. I synnerhet bör det fastställas krav rörande de ackrediteringsorgan som ackrediterar kontrollorgan med avseende på import till unionen av ekologiska produkter som kontrollerats för överensstämmelse, så att det blir möjligt att garantera lika villkor när det gäller kommissionens tillsyn av kontrollorganen. Vidare är det nödvändigt att föreskriva möjlighet för kommissionen att direkt kontakta ackrediteringsorganen och de behöriga myndigheterna i tredjeländer så att tillsynen av kontrollmyndigheterna respektive kontrollorganen blir effektivare. (65) Möjligheten för ekologiska produkter att få tillträde till unionsmarknaden i det fall produkterna inte överensstämmer med unionens regler för ekologisk produktion men kommer från tredjeländer var ekologiska produktion och kontrollsystem har erkänts som likvärdiga med unionens, bör kvarstå. Erkännande av likvärdighet för tredjeländer, enligt föreskrifterna i förordning (EG) nr 834/2007, bör dock endast beviljas genom ett internationellt avtal mellan unionen och dessa tredjeländer, där ett ömsesidigt erkännande av likvärdighet även eftersträvas för unionens del. (66) Tredjeländer som erkänts med avseende på likvärdighet enligt förordning (EG) nr 834/2007 bör fortsätta att vara erkända som likvärdiga enligt denna förordning, men för en begränsad tidsperiod som är nödvändig för att garantera smidig övergång till ordningen för erkännande genom ett internationellt avtal, förutsatt att de fortsätter att garantera likvärdighet för sin ekologiska produktion och för sina kontrollregler i förhållande till de relevanta unionsregler som är kraft och att de uppfyller alla krav som rör kommissionens tillsyn av deras erkännande. Tillsynen bör i synnerhet baseras på de årsrapporter som tredjeländerna skickar till kommissionen. (67) Erfarenheterna från ordningen med kontrollmyndigheter och kontrollorgan som erkänts som behöriga att utföra kontroller och utfärda intyg i tredjeländer med avseende på import av produkter som ger likvärdiga garantier, visar att de regler som tillämpas av dessa myndigheter och organ skiljer sig från de motsvarande unionsreglerna och kan bli svåra att bedöma som likvärdiga med dessa. Vidare hindrar den stora mängden standarder för kontrollmyndigheter och kontrollorgan lämplig tillsyn från kommissionens sida. Därför bör det systemet för erkännande av likvärdighet avskaffas. Kontrollmyndigheterna och kontrollorganen bör dock ges tillräckligt med tid för att kunna förbereda sig för att erhålla erkännande med avseende på import av produkter som överensstämmer med unionens regler. (68) En förutsättning för att ekologiska produkter som importeras enligt något av de importarrangemang som föreskrivs i denna förordning ska kunna släppas ut på marknaden som ekologiska bör vara att det finns tillgång till den information som krävs för att försäkra sig om produktens spårbarhet genom hela livsmedelskedjan. (69) I syfte att garantera rättvisa konkurrensvillkor för aktörerna, spårbarhet för importerade produkter avsedda att släppas ut på marknaden i unionen som ekologiska eller insyn i förfarandet för erkännande och tillsyn av kontrollmyndigheter och kontrollorgan inom ramen för import av ekologiska produkter som godkänts för överensstämmelse, samt i syfte att garantera förvaltningen av förteckningen över tredjeländer som erkänts som likvärdiga enligt förordning (EG) nr 834/2007, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på dokument avsedda för tullmyndigheterna i tredjeländer, särskilt ett ekologiskt exportintyg i elektronisk form, när så är möjligt, kriterierna för erkännandet eller återkallande av erkännandet av kontrollmyndigheter och kontrollorgan vad avser import av ekologiska produkter som godkänts för överensstämmelse, och med avseende på den information som ska skickas av tredjeländer som erkänts enligt den förordningen och som krävs för tillsynen av deras erkännande och för kommissionens utövande av sådan tillsyn, inbegripet granskning på plats. (70) Bestämmelser bör föreskrivas i syfte att garantera att rörligheten för ekologiska produkter som har kontrollerats i en medlemsstat och som överensstämmer med denna förordning inte kan begränsas i en annan medlemsstat. I syfte att säkerställa en väl fungerande inre marknad och handel mellan medlemsstaterna bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa regler som rör den fria rörligheten för ekologiska produkter. (71) För tillgång till den tillförlitliga information som behövs för genomförandet av denna förordning, bör medlemsstaterna årligen lämna nödvändig information till kommissionen. För tydlighetens och öppenhetens skull bör medlemsstaterna föra uppdaterade förteckningar över behöriga myndigheter, kontrollmyndigheter och kontrollorgan. Förteckningen över kontrollmyndigheter och kontrollorgan bör offentliggöras av medlemsstaternas och offentliggöras varje år av kommissionen. (72) Det bör fastställas åtgärder för att garantera en smidig övergång till vissa ändringar av den rättsliga ramen för import av ekologiska produkter till unionen, vilka införs genom denna förordning. För att i synnerhet garantera en smidig övergång från den gamla till den nya rättsliga ramen, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på reglerna för omställningsperioder som inletts enligt förordning (EG) nr 834/2007, genom undantag från den allmänna regeln att inga tidigare perioder får godkännas retroaktivt som en del av omställningsperioden. (73) Vidare bör det fastställas en dag då kontrollmyndigheternas och kontrollorganens erkännande med avseende på likvärdighet löper ut, och det bör fastställas bestämmelser som täcker situationen fram till dess att deras erkännande löper ut. Det bör också fastställas bestämmelser rörande ansökningar om likvärdighet från tredjeländer, vilka lämnats in enligt förordning (EG) nr 834/2007 och som fortfarande är under handläggning när denna förordning träder i kraft. (74) I syfte att garantera förvaltningen av förteckningen över kontrollmyndigheter och kontrollorgan som erkänts med avseende på likvärdighet enligt förordning (EG) nr 834/2007 och för att underlätta slutförandet av granskningen av ansökningar om likvärdighet från tredjeländer som är under handläggning den dag då denna förordning träder i kraft, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på den information som kontrollmyndigheterna och kontrollorganen bör skicka och som är nödvändig för tillsynen av deras erkännande och med avseende på kommissionens utövande av sådan tillsyn, samt med avseende på procedurregler som kan bli nödvändiga för granskningen av pågående ansökningar från tredjeländer. (75) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på de tekniska specifikationerna för upprättandet av databasen för förteckning av de sorter för vilka växtförökningsmaterial som producerats i enlighet med ekologiska produktionsmetoder finns att tillgå, med avseende på tillstånd eller återkallande av tillstånd för användning av produkter och ämnen i ekologisk produktion i allmänhet och i produktion av ekologiska bearbetade livsmedel i synnerhet, inbegripet de tillståndsförfaranden som måste följas och förteckningarna över dessa produkter och ämnen samt, i tillämpliga fall, beskrivning, krav på sammansättning och villkor för användning av dem, med avseende på särskilda och praktiska bestämmelser vad gäller presentation, sammansättning och storlek i fråga om de uppgifter som avser kodnumret för kontrollmyndigheten eller kontrollorganet och angivelsen av den plats där jordbruksråvarorna har framställts, med avseende på närmare uppgifter och specifikationer för innehåll och form vad gäller aktörernas och aktörsgruppernas anmälan av sin verksamhet till de behöriga myndigheterna, samt för hur anmälan görs, och för form för offentliggörande av de avgifter som får tas ut för kontrollerna, med avseende på informationsutbytet mellan en aktörsgrupp och den behöriga myndigheten eller myndigheterna, kontrollmyndigheterna eller kontrollorganen och mellan medlemsstaterna och kommissionen, med avseende på erkännande av eller återkallande av erkännandet av kontrollmyndigheter och kontrollorgan som har behörighet att utföra kontroller i tredjeländer, samt om upprättande av en förteckning över dessa kontrollmyndigheter och kontrollorgan och regler för att säkerställa tillämpning av åtgärder i samband med fall av bristande efterlevnad som påverkar integriteten för ekologiska produkter eller vid misstanke om sådana fall, med avseende på upprättandet av en förteckning över tredjeländer som erkänts enligt artikel 32.2 i förordning (EG) nr 834/2007 och ändring av den förteckningen liksom regler för att garantera tillämpning av åtgärder i samband med fall av bristande efterlevnad som påverkar integriteten för ekologiska produkter som importerats från dessa länder eller misstanke om sådana fall, med avseende på systemet för överföring av den information som är nödvändig för genomförandet och övervakningen av denna förordning och med avseende på upprättandet av förteckningen över kontrollmyndigheter och kontrollorgan som har erkänts enligt artikel 33.3 i förordning (EG) nr 834/2007 samt ändring av den förteckningen. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011[34]. (76) Kommissionen bör tilldelas befogenhet att anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på skyddet mot otillbörliga metoder eller metoder som är oförenliga med principerna eller reglerna för ekologisk produktion, skyddet av konsumenternas förtroende eller skyddet av sund konkurrens mellan aktörerna, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet i syfte att säkerställa tillämpningen av åtgärder i samband med fall av bristande efterlevnad, eller misstanke om bristande efterlevnad, som påverkar integriteten för ekologiska produkter som står under kontroll av erkända kontrollmyndigheter eller kontrollorgan. (77) I syfte att säkerställa en smidig övergång mellan å ena sidan reglerna om ekologiskt ursprung för växtförökningsmateral och om djur för avelsändamål i förordning (EG) nr 834/2007 och undantaget från produktionsreglerna som antas enligt artikel 22 i den förordningen, och å andra sidan de nya produktionsreglerna för växter och växtprodukter och animalieproduktion som föreskrivs i denna förordning, bör befogenhet att anta vissa akter delegeras till kommissionen med avseende på beviljande av undantag om undantag anses nödvändiga för att garantera tillgång till växtförökningsmaterial och levande djur för avelsändamål som får användas inom ekologisk produktion. Eftersom dessa akter har övergångskaraktär bör de tillämpas under en begränsad period. (78) Kommissionen bör granska situationen när det gäller tillgången på ekologiska växtförökningsmaterial och djur för avelsändamål och lägga fram en rapport om detta för Europaparlamentet och rådet under 2021. (79) Det bör föreskrivas bestämmelser som tillåter att lager av produkter som producerats i enlighet med förordning (EG) nr 834/2007 och som har släppts ut på marknaden innan denna förordning blir tillämplig kan uttömmas. (80) Översynen av den rättsliga ramen för ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter visade att det finns särskilda behov vad gäller offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som genomförs i enlighet med förordning (EU) nr XXX/XXX (Official controls Regulation) som kräver bestämmelser för att bättre hantera fall av bristande efterlevnad. Dessutom bör bestämmelserna i förordning (EU) nr XXX/XXX [Official controls Regulation] rörande de behöriga myndigheternas uppgifter och ansvarsområden, godkännande och tillsyn av organ med delegerade uppgifter, officiell certifiering, rapporteringsskyldigheter och administrativt stöd anpassas till de särskilda behoven inom sektorn för ekologisk produktion, Förordning (EU) nr XXX/XXX [förordningen om offentlig kontroll] bör därför ändras i enlighet med detta. (81) Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa rättvisa konkurrensvillkor, se till att den inre marknaden för ekologisk produktion fungerar korrekt samt säkerställa konsumenternas förtroende för dessa produkter och för EU-logotypen för ekologisk produktion, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva och de därför, på grund av att det krävs harmonisering av reglerna om ekologisk produktion, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (82) Det bör förskrivas en dag då denna förordning börjar tillämpas som gör det möjligt för aktörerna att anpassa sig till de nya krav som införs. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Kapitel I Syfte, tillämpningsområde och definitioner Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs principer för ekologisk produktion och regler för hur ekologisk produktion och uppgifter om denna får användas i märkning och marknadsföring. Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Denna förordning ska gälla för de jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget) och för vissa andra produkter som förtecknas i bilaga I till den här förordningen, i den mån jordbruksprodukterna och de andra produkterna är avsedda att produceras, beredas, distribueras, saluföras, importeras eller exporteras som ekologiska produkter. Produkter från jakt på vilda djur eller fiske efter viltlevande arter ska inte anses vara ekologiska produkter. 2. Denna förordning ska tillämpas på alla aktörer som ägnar sig åt verksamhet inom något led av produktionen, beredningen och distributionen av de produkter som avses i punkt 1. Storhushållsverksamhet som utförs av ett storhushåll enligt definitionen i artikel 2.2 d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011[35] ska inte omfattas av denna förordning. Medlemsstaterna får tillämpa nationella regler, eller om sådana saknas, privata standarder för märkning och kontroll av produkter från storköksverksamhet. 3. Denna förordning ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av andra unionsbestämmelser på bland annat områdena säkerhet i livsmedelskedjan, djurhälsa och djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XX/XXX (växtförökningsmaterial)[36] och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XX/XXXX (om skyddsåtgärder mot växtskadegörare)[37]. 4. Denna förordning ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av andra unionsbestämmelser beträffande utsläppande av produkter på marknaden, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013[38] och förordning (EU) nr 1169/2011. 5. I syfte att beakta ny information om produktionsmetoder eller produktionsmaterial eller internationella åtaganden ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på ändring av produktförteckningen i bilaga I. Endast produkter som är nära kopplade till jordbruksprodukter ska kunna komma ifråga för införande i den förteckningen. Artikel 3 Definitioner I denna förordning gäller följande definitioner: (1) ekologisk produktion: användning av produktionsmetoder som överensstämmer med denna förordning i samtliga produktions-, berednings- och distributionsled. (2) ekologisk: härstammande från eller med anknytning till ekologisk produktion. (3) jordbruksråvara: en jordbruksprodukt som inte genomgått någon konserverings- eller bearbetningsåtgärd. (4) skyddsåtgärder: åtgärder som vidtas för att skydda markkvaliteten och motverka och bekämpa skadegörare och ogräs samt förebygga kontaminering från produkter och ämnen som inte är godkända enligt denna förordning. (5) omställning: övergången från konventionell till ekologisk produktion under en given tidsperiod. (6) aktör: en fysisk eller juridisk person som ansvarar för att denna förordning efterlevs i alla etapper av produktion, beredning och distribution som står under dennas kontroll. (7) aktörsgrupp: en grupp där de enskilda gruppmedlemmarna är jordbrukare med jordbruksföretag på högst 5 hektar utnyttjad jordbruksareal och som också, utöver produktion av livsmedel och foder, kan vara verksamma inom bearbetning av livsmedel och foder. (8) jordbrukare: en fysisk eller juridisk person, eller en grupp av fysiska eller juridiska personer som, oavsett vilken rättslig form denna eller dessa har enligt nationell lagstiftning, bedriver jordbruksverksamhet. (9) jordbruksareal: jordbruksareal enligt definitionen i artikel 4.1 e i förordning (EG) nr 1307/2013. (10) växter: växter enligt definitionen i artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1107/2009. (11) växtproduktion: produktion av jordbruksgrödor, inklusive skörd av vilda växtprodukter i kommersiellt syfte. (12) växtprodukter: växtprodukter enligt definitionen i artikel 3.6 i förordning (EG) nr 1107/2009. (13) skadegörare: en skadegörare enligt definitionen i artikel 1.1. i förordning (EU) nr XX/XXXX (protective measures against pests of plants). (14) växtskyddsmedel: de produkter som avses i artikel 2 i förordning (EG) nr 1107/2009. (15) animalieproduktion: produktion av tama eller tämjda landlevande djur (inklusive insekter). (16) veranda: en oisolerad utomhustillbyggnad med tak på en byggnad för boskap, där långsidan vanligtvis är klädd med ett metallstängsel eller ett nät, där det råder utomhusklimat och ljuset antingen är naturligt eller artificiellt och golvet täckt av strö. (17) vattenbruk: vattenbruk enligt definitionen i artikel 4.1 led 25 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1380/2013[39]. (18) veterinärbehandling: alla botande eller förebyggande behandlingar mot en särskild sjukdom. (19) veterinärmedicinska läkemedel: veterinärmedicinskt läkemedel enligt definitionen i artikel 1.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG[40]. (20) beredning: konservering och/eller bearbetning av ekologiska produkter inklusive slakt och styckning när det gäller animalieprodukter, samt paketering, märkning och ändring av märkningen avseende ekologisk produktion. (21) livsmedel: livsmedel enligt definitionen i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002[41]. (22) foder: foder enligt definitionen i artikel 3.4 i förordning (EG) nr 178/2002. (23) foderråvaror: foderråvaror enligt definitionen i artikel 3.2 g i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2009[42]. (24) omställningsfoder: foder som producerats under omställningsperioden, utom foder som skördats under de första tolv månaderna av omställningsperioden. (25) utsläppande på marknaden: utsläppande på marknaden enligt definitionen i artikel 3.8 i förordning (EG) nr 178/2002. (26) spårbarhet: spårbarhet enligt definitionen i artikel 3.15 i förordning (EG) nr 178/2002. (27) produktions-, berednings- och distributionsled: alla led från och med primärproduktion av en ekologisk produkt till och med dess lagring, bearbetning, transport, försäljning eller tillhandahållande till slutkonsumenten, och i förekommande fall märkning, marknadsföring, import, export och underleverantörsverksamhet. (28) katastrofsituation: en situation till följd av en allvarlig klimathändelse, en miljöolycka, en naturkatastrof eller en annan katastrof enligt respektive definition i artikel 2.1 leden h, j, k och l i förordning (EU) nr 1305/2013. (29) ingrediens: en ingrediens enligt definitionen i artikel 2.2 f i förordning (EU) nr 1169/2011. (30) märkning: märkning enligt definitionen i artikel 2.2 j i förordning (EU) nr 1169/2011. (31) marknadsföring: all presentation av ekologiska produkter riktad till allmänheten, på annat sätt än genom en etikett, med avsikten eller möjligheten att påverka och forma attityder, föreställningar och beteenden för att direkt eller indirekt främja försäljningen av ekologiska produkter. (32) behöriga myndigheter: behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 2.5 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Official controls Regulation]. (33) kontrollmyndighet: en myndighet som kontrollerar den ekologiska produktionen och märkningen av ekologiska produkter enligt definitionen i artikel 2.39 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Official controls Regulation]. (34) kontrollorgan: ett organ med delegerade uppgifter enligt definitionen i artikel 2.38 i förordning (EU) nr XXX/XXXX [Official controls Regulation] eller ett organ som erkänts av kommissionen eller av ett tredjeland som godkänts av kommissionen för att genomföra kontroller i tredjeland avseende importen av ekologiska produkter till unionen. (35) bristande efterlevnad: bristande efterlevnad av denna förordning. (36) genetiskt modifierad organism: en genetiskt modifierad organism (nedan kallad GMO) enligt definitionen i artikel 2.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG[43], som inte erhållits med de tekniker för genmodifiering som förtecknas i bilaga I.B till det direktivet. (37) framställd av GMO: helt eller delvis framställd av GMO, men som inte innehåller eller består av GMO. (38) framställd med GMO: framställd genom användning av en GMO som sista levande organism i produktionsprocessen, men som inte innehåller eller består av GMO eller är framställd av GMO. (39) livsmedelstillsats: en livsmedelstillsats enligt definitionen i artikel 3.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008[44]. (40) fodertillsats: en fodertillsats enligt definitionen i artikel 2.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003[45]. (41) likvärdighet: som uppfyller samma mål och principer genom tillämpning av regler som säkerställer samma överensstämmelsenivå. (42) processhjälpmedel: processhjälpmedel enligt definitionen i artikel 3.2 b i förordning (EG) nr 1333/2008. (43) livsmedelsenzym: ett livsmedelsenzym enligt definitionen i artikel 3.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1332/2008[46]. (44) joniserande strålning: joniserande strålning enligt definitionen i artikel 1 i rådets direktiv 96/29/Euratom[47]. Kapitel II Principer för ekologisk produktion Artikel 4 Allmänna principer Ekologisk produktion är ett hållbart förvaltningssystem för jordbruket som bygger på följande allmänna principer: (a) Respekt för naturens system och cykler och bevarande och stärkande av kvaliteten på mark, vatten, luft och den biologiska mångfalden samt växtskydd och djurskydd och balansen mellan dessa båda. (b) Åtgärder för att bidra till en hög grad av biologisk mångfald. (c) Ansvarsfull användning av energi och naturresurser som vatten, jord, organiskt material och luft. (d) Stränga djurskyddskrav och, i synnerhet, hänsyn till djurens artspecifika beteendebehov. (e) Lämplig utformning och hantering av biologiska processer på grundval av ekologiska system med användning av systeminterna naturresurser genom metoder i) som utnyttjar levande organismer och mekaniska produktionsmetoder, ii) som bygger på markrelaterad odling av grödor och animalieproduktion eller vattenbruk som överensstämmer med principen om hållbart utnyttjande av fiskeresurserna, iii) som inte använder GMO och produkter som framställs av eller med GMO med undantag av veterinärmedicinska läkemedel, iv) som när så är lämpligt grundar sig på förebyggande åtgärder. (f) Begränsad användning av externa insatsvaror. Om externa insatsvaror är nödvändiga eller det inte finns några sådana lämpliga hanteringsmetoder som avses i led a, ska de begränsas till i) insatsvaror från ekologisk produktion, ii) naturliga eller naturligt härledda ämnen, iii) mineralgödsel med låg löslighet. (g) Om så behövs, anpassning inom ramen för denna förordning av reglerna för produktionsprocessen, med hänsyn tagen till sanitär status, regionala skillnader vad gäller ekologisk balans, klimat och lokala förhållanden, utvecklingsstadier och särskild djurhållningspraxis. Artikel 5 Särskilda principer för jordbruk och vattenbruk Inom ramen för jordbruk och vattenbruk ska den ekologiska produktionen i synnerhet bygga på följande särskilda principer: (a) Marklivet och jordens naturliga bördighet, stabilitet, vattenbindningsförmåga och biologiska mångfald ska bevaras och förstärkas, förlust av organiska substanser, jordkompaktering och jorderosion ska förebyggas och bekämpas och växter ska huvudsakligen ges näring genom markekosystemet. (b) Användingen av icke-förnybara resurser och externa insatsvaror ska begränsas till ett minimum. (c) Avfall och biprodukter av vegetabiliskt och animaliskt ursprung ska återanvändas som insatsvaror i växt- och animalieproduktion. (d) Växtskydd ska säkerställas genom förebyggande åtgärder, särskilt val av lämpliga arter, sorter och heterogena material som är resistenta mot skadegörare och sjukdomar, lämpligt växelbruk, mekaniska och fysiska metoder samt skydd av skadegörares naturliga fiender. (e) Raser ska väljas med beaktande av djurens möjlighet att anpassa sig till lokala förhållanden, deras livskraft och motståndskraft mot sjukdomar och hälsoproblem. Platsanpassad och markrelaterad animalieproduktion ska tillämpas. Djurhållningsmetoderna ska vara sådana att de stärker djurens immunförsvar och deras naturliga försvar mot sjukdomar och ska särskilt innefatta regelbunden motion och vid behov tillgång till utevistelse och bete. (f) En hög djurskyddsnivå som tar hänsyn till artspecifika behov. (g) Djurbesättningar ska ges ekologiskt foder bestående av ingredienser av jordbruksursprung från ekologisk produktion och av naturliga ämnen med annat ursprung än jordbruket. (h) Uteslutning av genteknik, djurkloning, konstgjord induktion av polyploidi samt joniserande strålning i hela den ekologiska livsmedelskedjan. (i) Bevarande av sunda akvatiska miljöer samt av kvaliteten på omgivande akvatiska och landbaserade ekosystem. (j) Vattenlevande organismer ska utfodras med foder från hållbart fiske i enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 eller med ekologiskt foder bestående av jordbruksråvaror från ekologisk produktion, inbegripet ekologiskt vattenbruk och naturliga ämnen med annat ursprung än jordbruket. Artikel 6 Specifika principer för bearbetning av ekologiska livsmedel och ekologiskt foder Produktionen av bearbetade ekologiska livsmedel och bearbetat ekologiskt foder ska grundas på följande särskilda principer: (a) Ekologiska livsmedel ska produceras från ekologiska jordbruksprodukter. (b) Ekologiskt foder ska produceras från ekologiska foderråvaror. (c) Livsmedelstillsatser, icke-ekologiska ingredienser med huvudsakligen tekniska och sensoriska funktioner samt mikronäringsämnen och processtekniska hjälpmedel ska begränsas så att de används i minimal utsträckning och endast om det rör sig om ett grundläggande tekniskt behov eller för särskilda näringsändamål. (d) Fodertillsatser och processtekniska hjälpmedel ska användas i ytterst begränsad utsträckning och endast om det rör sig om ett grundläggande tekniskt eller avelstekniskt behov eller för särskilda näringsändamål. (e) Ämnen och bearbetningsmetoder som skulle kunna vara vilseledande beträffande produktens verkliga beskaffenhet får inte användas. (f) Livsmedel och foder ska bearbetas med omsorg, företrädesvis genom användning av biologiska, mekaniska och fysikaliska metoder. Kapitel III Produktionsregler Artikel 7 Allmänna produktionsregler 1. Aktörerna ska iaktta följande allmänna produktionsregler: (a) Hela jordbruksföretaget eller vattenbruksföretaget ska drivas i enlighet med de krav som är tillämpliga för ekologisk produktion. (b) Om inte annat sägs i bilaga II del IV punkt 2.2 eller del VI punkt 1.3 får endast produkter och ämnen som är godkända enligt artikel 19 användas inom ekologiskt jordbruk och vattenbruk, på villkor att produkterna och ämnena ifråga har godkänts för användning inom jordbruk och vattenbruk i enlighet med relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen, och i tillämpliga fall, i de berörda medlemsstaterna i enlighet med nationella bestämmelser som bygger på unionslagstiftningen. (c) Användning av joniserande strålning för behandling av ekologiska livsmedel eller ekologiskt foder, eller av råvaror som används i ekologiska livsmedel eller ekologiskt foder ska vara förbjuden. (d) Ekologiska aktörer, utom mikroföretag, vattenbrukare och aktörer som producerar alger och vattenbruksdjur, ska skapa ett miljöförvaltningssystem som förbättrar deras miljöprestanda. 2. I syfte att säkra en korrekt tillämpning av de allmänna produktionsreglerna ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på de kriterier som miljöförvaltningssystem enligt punkt 1 d ska uppfylla. Dessa kriterier ska beakta de specifika egenskaperna hos små och medelstora företag. Artikel 8 Omställning 1. Vattenbrukare och aktörer som producerar alger och vattenbruksdjur ska iaktta en omställningsperiod. Under hela omställningsperioden ska de tillämpa de regler för ekologisk produktion som fastställs i denna förordning, i synnerhet de särskilda bestämmelserna om omställning i bilaga II. 2. Omställningsperioden ska tidigast starta när vattenbrukaren eller aktören som producerar alger eller vattenbruksdjur har anmält sin verksamhet till de behöriga myndigheterna i enlighet med denna förordning. (2a) Genom undantag från punkt 2, i fall där mark har lämnats i träda före den anmälan som avses i artikel 24.1 under minst den tidsperiod som krävs för omställning och förutsatt att övriga nödvändiga krav är uppfyllda, ska det inte krävas någon omställningsperiod för sådan mark i träda. 3. Inga tidigare perioder får räknas med retroaktivt i omställningsperioden. 4. De produkter som produceras under omställningsperioden får inte saluföras som ekologiska. 5. Genom undantag från artikel 7.1 a får jordbruksföretaget under omställningsperioden delas upp i tydligt åtskilda delar, där inte alla delarna behöver drivas enligt reglerna för ekologisk produktion. När det gäller djurhållning ska olika arter ingå i den ekologiska produktionen under omställningsperioden. När det gäller vattenbruk får det röra sig om samma arter, förutsatt att produktionsanläggningarna är åtskilda på tillfredsställande sätt. När det gäller växter ska olika arter, som lätt kan skiljas åt, ingå i den ekologiska produktionen under omställningsperioden. 6. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk produktion och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att komplettera reglerna i denna artikel eller komplettera och ändra de regler som anges i bilaga II beträffande omställning. Artikel 9 Förbud mot användning av GMO 1. GMO och produkter som framställts av eller med GMO får inte användas i livsmedel eller foder eller som livsmedel, foder, processtekniska hjälpmedel, växtskyddsmedel, gödselmedel, jordförbättringsmedel, växtförökningsmaterial, mikroorganismer och djur i ekologisk produktion. 2. För tillämpningen av punkt 1 med avseende på GMO och livsmedels- och foderprodukter som framställts av eller med GMO, kan aktörerna förlita sig på produktmärkningen eller eventuella följedokument som fästs på produkten eller bifogas denna i enlighet med direktiv 2001/18/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003[48] eller Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1830/2003[49]. 3. Aktörerna kan förutsätta att inga GMO eller produkter som framställts av eller med GMO har använts vid tillverkningen av inköpta livsmedels- eller foderprodukter om dessa inte är märkta eller åtföljda av ett dokument i enlighet med de förordningar som anges i punkt 2, såvida de inte har erhållit annan information som anger att märkningen av produkterna i fråga inte överensstämmer med de förordningarna. Artikel 10 Regler för växtproduktion 1. Aktörer som producerar växter eller växtprodukter ska särskilt uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del I. 2. Varje medlemsstat ska se till att en elektronisk databas upprättas för förteckning av de sorter och heterogena material, enligt förordning (EU) nr XX/XXX (PRM law), för vilka växtförökningsmaterial som producerats i enlighet med ekologiska produktionsmetoder finns att tillgå på dess territorium. 3. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk växtproduktion och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för växtproduktion vad gäller följande: (a) Odlingsmetoder. (b) Markvård och gödsling. (c) Växtskydd och hantering av skadegörare och ogräs. (d) Förvaltning av svampproduktion och andra särskilda växter och växtproduktionssystem. (e) Ursprung för växtförökningsmaterial. (f) Insamling av vilda växter 4. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa de tekniska specifikationerna för den databas som avses i punkt 2. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 37.2. Artikel 11 Regler för animalieproduktion 1. Aktörer inom animalieproduktionen ska särskilt uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del II 2. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk animalieproduktion och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för animalieproduktion vad gäller följande: (a) Djurens ursprung (b) Byggnader för djuren, inklusive minsta tillåtna ytor inomhus respektive utomhus, samt högsta tillåtna antal djur per hektar. (c) Djurhållningsmetoder. (d) Avel. (e) Foder och utfodring. (f) Förebyggande av sjukdomar och veterinärbehandling. Artikel 12 Regler för produktion av alger och vattenbruksdjur 1. Aktörer som producerar alger och vattenbruksdjur ska i synnerhet uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del III. 2. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk algproduktion och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för alger vad gäller följande: (a) Lämplighetskriterier för vattnet och planen för hållbar förvaltning. (b) Skörd av vilda alger (c) Algodling (d) Antifouling och rengöring av produktionsutrustning och anläggningar 3. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller produktion av ekologiska vattenbruksdjur och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för vattenbruksdjur vad gäller följande: (a) Lämplighetskriterier för vattnet och planen för hållbar förvaltning. (b) Ursprunget för vattenbruksdjur (c) Djurhållningsmetoder för vattenbruket, inbegripet akvatiska inneslutningssystem, produktionssystem, högsta tillåtna djurtäthet och, där så är tillämpligt, minsta tillåtna djurtäthet. (d) Avel. (e) Hantering av vattenbruksdjur (f) Foder och utfodring. (g) Förebyggande av sjukdomar och veterinärbehandling. Artikel 13 Produktionsregler för bearbetade livsmedel och bearbetat foder 1. Aktörer som producerar bearbetade livsmedel och bearbetat foder ska särskilt uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del IV. 2. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller produktion av ekologiska bearbetade livsmedel och ekologiskt bearbetat foder ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för bearbetade livsmedel och bearbetat foder vad gäller följande: (a) De rutiner som ska följas. (b) De förebyggande åtgärder som ska vidtas. (c) Sammansättningen för bearbetade livsmedel och bearbetat foder och villkor för användning av dessa, inklusive produkter och ämnen som är tillåtna för användning i bearbetade livsmedel och bearbetat foder. (d) Rengöring. (e) Saluföring av bearbetade produkter, samt märkning och identifiering av dessa. (f) Separering av ekologiska produkter, jordbruksingredienser och foderråvaror från icke-ekologiska produkter, ingredienser och foderråvaror. (g) Förteckningen över ingredienser från icke-ekologiskt jordbruk som undantagsvis får användas för framställning av ekologiska bearbetade produkter. (h) Beräkning av den procentuella andelen jordbruksingredienser som avses i artikel 21.3 a ii och b. (i) Teknik som används för bearbetning av livsmedel och foder. Artikel 14 Regler för vinproduktion 1. Aktörer som producerar vinprodukter ska särskilt uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del V. 2. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk vinproduktion och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för vin vad gäller oenologiska metoder och restriktioner. Artikel 15 Produktionsregler för jäst som används som livsmedel eller foder 1. Aktörer som producerar jäst som används som livsmedel eller foder ska särskilt uppfylla de särskilda produktionsregler som fastställs i bilaga II del IV. 2. I syfte att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller ekologisk produktion av jäst och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de särskilda produktionsreglerna för jäst vad gäller bearbetningen och de substrat som används. Artikel 16 Produktionsregler för andra produkter För att ta hänsyn till eventuella framtida behov av specifika produktionsregler för andra produkter än de som avses i artiklarna 10–15, och för att säkra kvalitet, spårbarhet och överensstämmelse med denna förordning vad gäller den ekologiska produktionen av sådana andra produkter och vad gäller anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera bilaga II med avseende på särskilda produktionsregler för sådana produkter. Artikel 17 Produktionsregler vid exceptionella omständigheter I syfte att göra det möjligt att fortsätta eller återuppta den ekologiska produktionen i händelse av katastrofsituationer och under förutsättning av de principer som fastställs i kapitel II ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på kriterier för vad som ska betraktas som en katastrofsituation och med avseende på att fastställa särskilda regler för hur katastrofsituationer ska hanteras, samt med avseende på övervakning och rapporteringskrav. Artikel 18 Insamling, paketering, transport och lagring 1. Ekologiska produkter ska samlas in, förpackas, transporteras och lagras i enlighet med de regler som anges i bilaga III. 2. I syfte att säkra den ekologiska produktionens integritet och anpassning till den tekniska utvecklingen ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 med avseende på att ändra eller komplettera de regler som anges i bilaga III. Artikel 19 Godkännande av produkter och ämnen för användning i ekologisk produktion 1. Kommissionen får tillåta att vissa produkter och ämnen, vilka kommissionen för in i en förteckning över produkter och ämnen med begränsad användning, används inom ekologisk produktion. Sådana produkter och ämnen ska användas för följande syften: (a) Som växtskyddsmedel. (b) Som gödselmedel, jordförbättringsmedel och näringsämnen. (c) Som foderråvaror. (d) Som fodertillsatser och processtekniska hjälpmedel. (e) Som rengörings- och desinfektionsmedel för dammar, burar, tankar, fiskodlingsrännor, byggnader och anläggningar för djurproduktion. (f) Som rengör