MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

Olaglig narkotika är ett komplicerat säkerhets- och hälsoproblem som drabbar miljoner människor både i EU och i resten av världen. Enligt den europeiska narkotikarapporten 2021 uppskattas 83 miljoner vuxna i EU ha testat olaglig narkotika någon gång i livet. Minst 5 150 personer dog av en överdos i EU 2019, en siffra som har ökat stadigt varje år sedan 2012, även bland tonåringar i åldern 15–19 år. Rapporten visar också på en försämrad situation när det gäller införseln av kokain och heroin i EU, som uppgår till rekordartade volymer. Narkotika, i synnerhet syntetisk narkotika (amfetamin och ecstasy), framställs i EU både för inhemsk konsumtion och för export. Narkotikamarknaden uppskattas omsätta minst 30 miljarder euro per år, vilket gör den till den största olagliga marknaden i EU och en viktig inkomstkälla för organiserade kriminella grupper.

Cannabis är den mest använda typen av narkotika. Bruket av heroin och andra opioider är fortfarande oftast förknippat med de mer skadliga formerna av narkotikabruk. Crack är alltmer tillgängligt; olika typer av olaglig narkotika blir också tillgängliga i mindre doser eller billigare paket som anses lämpligare för hemmabruk. Ett ökat bruk av bensodiazepiner kan också ses bland brukare av högrisknarkotika, fångar och vissa grupper som ägnar sig åt rekreationellt narkotikabruk, vilket kan bero på den stora tillgången till och den låga kostnaden för dessa substanser samt pandemirelaterade psykiska hälsoproblem. Bland dem som använder narkotika är det vanligt med blandmissbruk, vilket har en skadlig inverkan på folkhälsan. Den ökade tillgången till annan narkotika, framför allt kokain och vissa syntetiska substanser, är dessutom förknippad med en ökning av narkotikarelaterat våld och andra brott.

Enligt de senaste studierna har narkotikamarknaderna varit anmärkningsvärt motståndskraftiga mot störningar orsakade av pandemin. Inte nog med att narkotikaframställningen och narkotikahandeln påverkades föga – pandemin medförde också ökade risker för marginaliserade befolkningsgrupper. Under de första nedstängningarna i samband med covid-19-pandemin noterades vissa förändringar av rutter och metoder på grossistnivå samt störningar och vissa lokala brister. Både säljare och köpare av narkotika anpassade sig dock snabbt till den nya situationen, bland annat genom ökad användning av krypterade meddelandetjänster, sociala medier, onlinekällor samt post- och hemleveranstjänster. Den minskning av narkotikakonsumtionen som noterades under de första nedstängningarna försvann i och med att åtgärderna för att begränsa rörelsefriheten lättades. Till följd av detta hade bruket av de flesta typer av narkotika i mitten av 2021 återgått till samma nivå som före pandemin eller till och med högre. Dessutom noterades ingen minskning av utbudet. Tvärtom rapporterades beslag av flera ton kokain i europeiska hamnar under 2020 och början av 2021, medan cannabisodling och framställning av syntetisk narkotika inom Europeiska unionen fortsatte på samma nivåer som före pandemin under 2020, med allt fler fall av cannabis som uppblandats med syntetiska cannabinoider. Även om narkotikarelaterade tjänster runtom i Europa, däribland lågtröskelverksamhet, lokaler för narkotikakonsumtion, slutenvård och öppenvård, har kunnat återuppta sin verksamhet begränsas de fortfarande av strikta covid-19-åtgärder och har minskad kapacitet.

Denna utveckling kräver verkningsfulla åtgärder på unionsnivå. EU:s narkotikastrategi 2021–2025 och EU:s narkotikahandlingsplan 2021–2025 utgör den strategiska ramen för detta. I strategin ”uppmanas kommissionen att så snabbt som möjligt lägga fram ett förslag till översyn av ECNN:s [Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk] mandat, för att säkerställa att byrån spelar en större roll när det gäller att ta itu med narkotikaproblematikens nuvarande och framtida utmaningar”. Genom detta förslag går vi från ord till handling.

Under 2018 och 2019 genomförde kommissionen den fjärde utvärderingen av centrumet i enlighet med kraven i förordning (EG) nr 1920/2006. Den konstaterade att centrumet generellt sett fungerar väl, men att ytterligare förbättringar är möjliga på flera områden, framför allt med tanke på narkotikafenomenets utveckling.

Detta konstaterande har ytterligare underbyggts under de regelbundna kontakterna med centrumet och dess berörda parter, som har understrukit den ökande klyftan mellan narkotikafenomenets komplexitet och snabba utveckling och centrumets mandat. Förordning (EG) nr 1920/2006 återspeglar inte dagens narkotikasituation och är inte i linje med de uppgifter som centrumet måste utföra för att ta itu med nuvarande och framtida utmaningar som följer av narkotikafenomenet.

I detta förslag föreskrivs därför en riktad översyn av mandatet för Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk i syfte att stärka mandatet och därigenom säkerställa att den framtida byrån kan reagera på nya utmaningar på ett verkningsfullt sätt, ge medlemsstaterna bättre stöd och bidra till utvecklingen på internationell nivå. Förslaget syftar särskilt till att uttryckligen omfatta blandmissbruk, dvs. beroenden av andra substanser när dessa substanser tas tillsammans med olaglig narkotika; att stärka övervaknings- och hotbedömningskapaciteten; att inrätta ett laboratorium för att säkerställa att byrån har tillgång till all kriminalteknisk och toxikologisk information; att stärka de nationella kontaktpunkternas ställning för att säkerställa att de kan tillhandahålla relevanta data samt att fastställa byråns behörighet att utveckla kampanjer för förebyggande och ökad medvetenhet på EU-nivå samt utfärda varningar om särskilt farliga substanser finns tillgängliga på marknaden. Slutligen klargör förslaget byråns roll på den internationella arenan. Samtidigt kommer förslaget också att anpassa byråns institutionella ram till Europaparlamentets, rådets och Europeiska kommissionens gemensamma ansats om decentraliserade EU-byråer.

•Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

Detta lagstiftningsförslag tar hänsyn till en rad olika EU-policyer på området inre säkerhet och folkhälsa. När det gäller narkotikapolitiken tar detta lagstiftningsförslag hänsyn till EU:s narkotikastrategi 2021–2025 och den tillhörande handlingsplanen. Det tar också hänsyn till ändringen av förordning (EG) nr 1920/2006 och flera rättsakter varigenom substanser läggs till i definitionen av narkotika i rådets rambeslut 2004/757/RIF. Detta lagstiftningsförslag tar också hänsyn till samarbetet mellan Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) och andra unionsorgan, framför allt Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol), Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust), Europeiska unionens byrå för utbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning (Cepol), Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC), men även andra decentraliserade EU-byråer och organ.

•Förenlighet med unionens politik inom andra områden