EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 06.05.1997 
KOM(97) 199 slutlig 
SKYDDET AV GEMENSKAPENS EKONOMISKA INTRESSEN 
BEDRAGERIBEKAMPNING 
ARBETSPROGRAM 1997-1998 
(framlagt av kommissionen) 

Inledning 
Med det här arbetsprogrammet vill kommissionen öka närvaron på fältet och följa upp 
samarbetet med de nationella myndigheterna. Programmet syftar också till skärpt 
lagstiftning mot bedrägerier, så att nationella rättsnormer blir inbördes förenliga och det 
gränsöverskridande samarbetet säkerställs. 
Insatserna kommer att inriktas på följande sex områden: 
• spårning av oegentligheter, 
• indrivning av belopp, 
• förebyggande aktioner mot bedrägerier och en lagstiftning utan kryphål, 
• administrativa sanktioner och prevention, 
• ett europeiskt rättssamarbete till skydd för unionens finansiella intressen, 
• förberedelser inför utvidningen av EU och förbindelser med icke-medlemsländer. 
I var och en av dessa frågor kommer den ekonomiska förvaltningen att följa riktlinjerna 
för sund och effektiv förvaltning (SEM 2000). Tonvikten kommer att läggas på det före­
byggande arbetet och att användbar lagstiftning av hög kvalitet tillämpas korrekt och lik­
värdigt. Inom tullområdet kommer arbetet att följa principerna i programmet 
"Tull 2000". 
Några prioriterade frågor bör särskilt nämnas. Europaparlamentets rekommendationer 
om ett förstärkt tullsamarbete ifråga om transiteringar kommer att prioriteras. För att 
man lättare ska kunna förebygga och bekämpa bedrägerier kommer också en förbättring 
av det allmänna preferenssystemet att prioriteras. 
Medlemsstaternas samarbete på unionsnivå vad gäller den indirekta beskattningen ska 
stärkas, så att systemen för mervärdesskatt och punktskatt kan fungera bättre inom den 
inre marknaden. 
I vissa fall kommer en särskilt riktad bedrägeribekämpning att inledas i tredje land, 
särskilt i de nya oberoende staterna och de central- och östeuropeiska länder som ansökt 
om medlemskap. Detta är särskilt viktigt i samband med förberedelserna inför EUs 
utvidgning. 
Följande huvudsakliga förbättringar av bedrägeribekämpningen har gjorts nyligen: 
• bestämmelserna om anmälning av bedrägerier gäller hädanefter inom gemenskapens alla områden, 
• en förordning om skydd av gemenskapens finansiella intressen antogs i december 1995, 
• en förordning om kontroller och inspektioner på plats antogs i november 1996, 
• en konvention och ett protokoll om tillnärmning av lagar och om stärkt samarbete och straffrättsligt 
skydd undertecknades i juli 1995 och september 1996. (Medlemsstaterna skall nu ratificera och 
genomföra de båda texterna.) 
Vissa medlemsstater har sedan 1994 skapat särskilda system för att skydda 
gemenskapens finanser. Andra har vidtagit åtgärder för att stärka samarbetet med 
kommissionen. Detta är positiva och uppmuntrande signaler. För att bedrägerier ska 
kunna bekämpas med framgång krävs också att medlemsstaterna fortsätter att förbättra 
sina nationella åtgärder för att effektivare skydda de finansiella intressena. Det här 
-1 
programmet tar också sikte på vissa åtgärder i medlemsstaterna, till exempel ett närmare 
samarbete och arbete i nätverk. 
1. Spårning, samarbete och informationsanalys 
För att bedrägerier inom gemenskapen ska kunna bekämpas effektivt krävs aktiva 
insatser, bland annat en bättre kontroll av problemen på fältet. Tonvikten bör ligga på 
bättre undersökningsteknik för att spåra bedrägerier och på bestämmelser som skärps, 
särskilt genom att man antar rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96. Den 
förordningen innebär ett viktigt steg framåt för arbetet på fältet. Förordningen fastställer 
villkoren för de kontroller och inspektioner på plats som kommissionen genomför i nära 
samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter, i princip inom alla 
gemenskapens verksamhets-områden. Från och med 1998 har medlemsstaterna och 
kommissionen även stöd av ett bättre instrument för ömsesidigt bistånd inom 
tull- och jordbruksområdet, nämligen förordning (EG) nr 515/971 som ger den rättsliga 
grunden för att inrätta en databas inom tullinformationssystemet. 
Kommissionen och medlemsstaterna bör nu koncentrera insatserna på att genomföra den 
nya rättsramen. Genom dessa rättsmedel, och dem som utarbetas inom ramen för ett 
straffrättsligt skydd, kan kommissionens och medlemsstaternas gemensamma utrednings­
arbete förbättras. På grundval av resultaten av dessa åtgärder kan man sedan planera och 
genomföra de kvalitetshöjningar som krävs för att skydda gemenskapens och skatte­
betalarnas pengar. 
Kommissionen och medlemsstaterna måste ta vara på alla möjligheter för att förbättra 
villkoren för att förebygga och spåra bedrägerier. De måste också förbättra samarbetet 
för att utveckla en gemensam strategi mot bedrägerier inom unionen. 
Riktlinjerna för verksamheten kan hämtas i kommissionens program om ett gemensamt 
momssystem2 och rapporten om administrativt samarbete inom området för indirekt 
beskattning3. I båda dessa texter pekar kommissionen ut vilka brister och kryphål som 
finns i den nuvarande ramen för bekämpning av grova internationella skattebedrägerier. 
Kommissionens insatser kommer huvudsakligen att inriktas på medlen för att bekämpa 
grov ekonomisk brottslighet, internationella bedrägerier och grövre oegentligheter. Det 
är på dessa områden som kommissionen bäst kan stödja de nationella myndigheternas 
åtgärder. 
För att genomföra detta första åtgärd bör ett antal initiativ tas inom alla unionens 
verksamhetsområden. 
1 EGT nr L 82, 22.3.1997. 
2 KOM (96) 681 slutlig; andra rapporten enligt artikel 14 om tillämpning av rådets torordning (EEG) nr 218/92 av den 
3 27 januari 1992 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt). 
KOM (96) 328. 22.7.1996. 
-2-
1.1. Praktisk tillämpning av förordning nr^tS^^^äm^koittrolIierÖGii^iiispektioner på 
plats 
Det behövs föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/964 om de 
kontroller och inspektioner på plats som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas 
finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter. 
Erfarenheterna av tillämpningen avförordningen om kontroller och inspektioner på plats utvärderas för 
första gången vid utgången av 1998. Då kommer kommissionen att överväga att skärpa förordningen om 
"kontroller och inspektioner på plats" genom att föreskriva att vite eller administrativa gemenskaps­
sanktioner kan tillämpas på ekonomiska aktörer som vägrar lämna ut information och/eller bereda 
tillträde till lokaler. 
1.2. Speciella arbetsgrupper mot organiserad brottslighet inom utsatta områden 
Efter framgångarna med olivolja och cigaretter kommer kommissionen att inom ramen för tillgängliga 
medel tillsätta nya arbetsgrupper. Dessa ska på liknande sätt vidta skärpta åtgärder mot organisationer 
och nätverk inom i första hand alkoholsektorn. 
1.3. Utökat tullsamarbete 
Samarbete mellan tullmyndigheternas utredande enheter 
Med stöd från kommissionen kommer specialiserade tullmyndigheter att göra gemensamma 
utredningar, främst för en mer effektiv samordning ifråga om gränsöverskridande problem. 
Insatserna (t. ex. ömsesidigt bistånd och i förekommande fall kontroller och inspektioner på plats) 
kommer att inriktas mer på särskilt utsatta områden eller produkter (transitering, ursprung som 
medför förmånsbehandling, antidumping) både vad gäller utredningar inom gemenskapen och i 
tredje land. 
Genom tekniskt bistånd och verksamhetsstöd från kommissionen skall tullmyndigheterna 
stimuleras till en mer effektiv dataanvändning, till exempel av tullinformationssystemet (TIS) och 
systemet för förhandsinformation för att göra riktade kontroller av utsatta varor. 
Vad gäller transitering skall säkerheten för varutransporter ökas genom åtgärder som minskar 
risken för att varor undanhålls eller byts ut och som underlättar övervakning, uppföljning och 
' kontroll av transi teringen (se punkt 3.3). 
• Ett gemenskapsorgan för riskanalys inrättas 
Ett gemenskapsorgan för riskanalys skall öka samordningen av riskhanteringen. Isynnerhet 
inom det utsatta textilområdet kan organet använda det statistikarbete som redan inletts (och 
som framöver bör förstärkas). Med utgångspunkt i detaljerade analyser av handelsutbytet och 
konstaterade avvikelser kan man upprätta "varningskriterier" för att identifiera ärenden som 
bör undersökas närmare. I regel bör verksamheten inom detta gemenskapsorgan också kunna ge 
riktlinjer till stöd för arbetsgrupperna. 
• Användning av systemet för förhandsinformation (transiteringssystem) 
Om systemet visar sig effektivt kommer det att börja användas systematiskt, göras obligatoriskt för 
transitering av utsatta produkter och utvidgas till att omfatta länder som ingår i det gemensamma 
transiteringssystemet (Visegrad 4 och EFTA-länderna)5. 
4 EGTnrL292,15.11.1996. 
5 Visegradländema är Polen, Tjeckien, Slovakien och Ungern (se punkt 6.5); EFTA-länderna är Schweiz, Norge och Island. 
-3-
De länder som framdeles kommer att ingå i det gemensamma transi teringssystemet bör garan­
tera att de kan se till att transi teringsförfarande t och transiteringsverktygen vid gemenskaps-
transitering, inklusive systemet för förhandsinformation, kommer att fungera som avsett. 
• Ett centralt tullinformationssystem (TIS)6 inrättas 
/ rådets förordning om ömsesidigt bistånd och i konventionen om användning av informations­
teknologi för tulländamål7 föreskrivs bland annat att medlemsstaternas informationsutbyte bör 
förbättras och effektiviseras genom ett optimerat nät för bedrägeribekämpningsinformation^. 
Tullinformationssystemet (TIS) skall bestå av en central databas och förvaltas av kommissionen. 
Denna bas kommer att hjälpa medlemsstaterna att förebygga, undersöka och följa upp bland 
annat verksamhet som strider mot tull- eller jordbruksbestämmelserna och kommer att effektivi­
sera de behöriga myndigheternas samarbets- och kontrollförfaranden genom att information 
sprids snabbare. 
1.4. Ökade insatser på områden för direkta utgifter, särskilt de större regionala 
utvecklingsprogrammen 
Se punkt 6 nedan angående utvidgning. 
1.5. Ömsesidigt bistånd och samarbete mellan medlemsstaterna i fråga om indirekt 
beskattning utvecklas med stöd från kommissionen 
Enligt riktlinjerna i rapporten om tillämpning av förordning nr 218/929 om administrativt samarbete 
inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt)10 bör kommissionen och medlemsstaterna 
anstränga sig mer för att öka samarbetet när det gäller att upptäcka och förebygga bedrägerier. Bristen 
på information på gemenskapsnivå tillsammans med begränsningarna hos den nuvarande ramen för 
handläggning av invecklade internationella bedrägerier innebär risker och måste åtgärdas. Kommis­
sionen kommer att fortsätta det analysarbete som inletts, i samarbete med medlemsstaterna inom ramen 
för bedrägeribekämpningsutskottet i den ständiga kommittén för administrativt samarbete. 
Kommissionen kommer att fortsätta uppmuntra och stödja kontakter och samarbete mellan sina egna och 
medlemsstaternas utredningsenheter. Kommissionen kommer att främja och medverka i kampen mot 
skattebedrägerier även i enskilda fall som är av stort intresse för gemenskapen. För att förbättra 
systemen och verktygen för ömsesidigt bistånd i fråga om indirekt beskattning kommer kommissionen att 
utvärdera samarbetet och med beaktande av resultaten i förekommande fal! att närmare undersöka 
gemenskapsbestämmelserna (rådets förordning (EEG) nr 218/92 och rådets direktiv 77/799/EEG, i 
förekommande fall även förordningen om skydd av finansiella intressen). Alla dessa insatser kommer att 
underlätta genomförandet av Fiscalisprogrammet11 och programmet för det nya gemensamma moms­
systemet12. 
Vad gäller punktskatter på varor som till exempel tobak eller alkohol och systemet för fri omsättning, 
kommer kommissionen och medlemsstaterna att arbeta i en högnivågrupp för att utarbeta en gemensam 
strategi för att samarbeta, förebygga bedrägerier och studera vilka förbättringar som kan göras, 
nationellt och inom gemenskapen, b La. vad gäller lagstiftningen på nationell och gemenskapsnivå. 
Tullinformationssystem (TIS). 
• EGT nr C 316,27.11.199 5. Konventionen skall ratificeras av medlemsstaterna. 
Anti-Fraud Information System (tidigare System Customs Enforcement Network - SCENT). 
9 EGT nr L 24, 1.2.1992. 
10 KOM (96) 681 slutlig. 
KOM (97) 175. Program för att förbättra den inre marknadens bestämmelser om indirekt beskattning. 
12 KOM (96) 328,22.7.1996. 
1.6. Skärpt kamp mot ekonomisk brottslighet 
Kommissionen kommer att använda alla tillgängliga medel för att åstadkomma samverkan mellan 
tullmyndigheter och andra nationella behöriga myndigheter, inte bara när det gäller egna medel och 
gemenskapens finansiering utan också för att skärpa kampen mot ekonomisk brottslighet som skadar 
gemenskapens intressen (bl.a. vad gäller immaterialrätt, piratkopiering, kvoter och antidumping). I synnerhet 
gäller detta utsatta områden som till exempel textilområdet, där inte bara samordningen av den gemensamma 
handelspolitiken utan också dess trovärdighet är mycket beroende av att kampen mot bedrägerier är väl 
definierad och genomförs effektivt. 
Inom dessa områden, och särskilt ifråga om piratkopiering13, skall lagstiftningen utvärderas och mot denna 
bakgrund kan rättsmedel i förekommande fall komma att föreslås för att med bistånd från kommissionen öka 
• den ömsesidiga informationen, 
• samarbetet mellan medlemsstaternas specialiserade myndigheter. 
I detta sammanhang kan kommissionen komma att föreslå rättsmedel som dels utsträcker samarbetet till 
att omfatta i första hand de behöriga myndigheter som bekämpar ekonomisk brottslighet, dels förbättrar 
samordningen på gemenskapsnivå av aktiva insatser som görs innan talan väcks. På så vis kan 
rättsmedlet bidra i kampen mot piratkopiering och immaterial?'ättsliga intrång som blir allt vanligare. 
1.7. Bättre datautrustning och -system, uppföljning av anmälningar och utvecklad 
riskanalys 
En allmänt använd datateknik kan göra det lättare för medlemsstaterna att anmäla uppdagade fall och 
följa upp dem. Försöksverksamheten och riskanalysen kommer att fortsätta, speciellt vad gäller 
tullmyndigheternas arbete med bättre riktade dokumentkontroller och/eller fysiska kontroller. 
Inom alla områden, och särskilt i fråga om strukturpolitiken, kommer verksamheten att inriktas på att 
underlätta de nationella myndigheternas primära kontroller, uppföljningen av ärenden under utredning, 
en rationell användning av information i databaser för att spåra olika trender samt kartlägga och bevaka 
utvecklingen inom sådana sektorer som är av intresse för den organiserade brottsligheten. 
Arbetet med kategorisering av bedrägerier och bedrägeriprofiler, utsatta sektorer och riktade kontroller 
m.m. bör bedrivas regelbundet och samordnas inom de tillfälliga och specialiserade arbetsgrupperna. 
Med hjälp av specialistkompetens i den rådgivande kommittén (forum för erfarenhetsutbyte) kommer 
kommissionen att främja bättre och högteknologiska spårmetoder. Genom att utnyttja anmälningarna, det 
gemensamma forskningscentrets14 riskanalyser och information som tas fram av bl.a. revisionsrätten kommer 
det att bli möjligt att fastställa inom vilka sektorer det är mest troligt att bedrägerier kan förekomma. 
Genom samarbete med det gemensamma forskningscentret kan all relevant information utnyttjas fullt ut, bland 
annat för att förbättra metoderna för riskanalyser. 
1.8. Närmare samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna15 på alla stadier i 
utredning och uppföljning 
Kommissionen kan ge tekniskt bistånd och operativt stöd i alla stadier av administrativa utredningar och 
straffrättsliga processer (se punkt 5.2) så att ärendena följs upp på ett fullständigt sätt. Detta stöd bör framför 
allt göra det lättare att väcka talan och beslagta smuggelgods i ärenden som överskrider gränsen för de 
nationella befogenheterna (se punkt 5.4 och 5.6). 
1.9. Kontakter etableras mellan enheten för bedrägeribekämpning (Uclaf) och Europol 
1 •* Bland annat för att skydda konsumentemas säkerhet och hälsa samt för immaterialrättsligt skydd. 
1 Det gemensamma forskningscentret, Ispra. 
15 Förordningen om kontroller och inspektioner på plats, konventionen och protokollen om skydd av finansiella intressen, 
konventionen om tullinformationssystemet 
Regelbundna kontakter bör etableras, särskilt för att analysera den ekonomiska brottsligheten och dess 
utveckling till skada för Gemenskapens intressen. Teknisk kunskap om utbildning, informationsinsamling, 
faktabehandling och -analys bör utnyttjas gemensamt. 
1.10. Riktade utbildningsinsatser och utveckling av tjänstemannautbytet 
Särskilda utbildningsinsatser bör inriktas på personal vid myndigheter som arbetar med grov ekonomisk 
brottslighet (tull-, polis- och andra rättsliga myndigheter) och inom skatteområdet (Mattheus-Tax16). 
Tjänstemannautbytet bör i högre grad utsträckas till tjänstemän i länder som ansökt om medlemskap, 
inom ramen för bestämmelserna om samarbete (se punkt 6.4). 
2. Ekonomisk uppföljning av bedrägerier och o egentligheter samt 
indrivning av belopp 
Kommissionens fortsatta verksamhet i kampen mot bedrägerier är tydligt inriktad på att 
förbättra den ekonomiska förvaltningen. Programmet för sund och effektiv förvaltning 
(SEM 2000) har haft positiva effekter och gjort det möjligt att anta en rad bestämmelser 
som skärper kraven på den ekonomiska förvaltningen. Kommissionen har på så sätt gjort 
betydande framsteg och utvecklat nya instrument och förfaranden för den ekonomiska 
förvaltningen. I det fortsatta arbetet bör man vara uppmärksam på hur de skärpta bestäm­
melserna genomförs. 
Verksamheten på området leder också logiskt till indrivning som helt enkelt är en 
reparativ åtgärd. Det är inte mer än rättvist att de europeiska skattebetalarnas pengar 
återbördas. Därför är indrivningen en rimlig åtgärd som är grundläggande för bedrägeri-
bekämpningen. Indrivningen är också en av de faktorer som gör det möjligt att fastställa 
om bedrägeribekämpningen är framgångsrik. Den ligger helt i linje med bestämmelserna 
i den horisontella förordningen om skydd av gemenskapens finansiella intressen17, vilken 
fastställer den allmänna ramen inom unionen. 
2.1. Egna medel 
• De nya bestämmelserna i förordning nr 1552/89 gör att medlemsstaternas indrivning i samband med 
bedrägeri och oegentligheter kan följas upp. 
• Bestämmelserna om indrivning iförordning nr 1552/89 skärps (se punkt 3.5). 
• Det ömsesidiga samarbetet förstärks i samband med indrivning inom skatteområdet och ifråga om 
traditionella egna medells. 
2.2. Jordbruk 
Separata räkenskaper, s.k. B-räkenskaper, inrättas för utestående fordringar inom ramen för EUGFJ.s 
garantiområde1 ^. 
16 Se Fiscalis. 
17 Artikel 4 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 EOT nr L312, 23.12.1995. 
18 Direktiv 76/308/EEG, EGT nr L 73/1X, 19.3.1976. 
B-räkenskaper för egna medel har funnits sedan 1989. Inom denna ram är medlemsstaterna skyldiga att bokföra dels 
konstate- rade och indrivna fordringar, dels konstaterade men fortfarande utestående fordringar eller fordringar som inte täcks av 
garan- tier. Det skall betonas att dessa särskilda räkenskaper gör att kommissionen kan kontrollera indrivningen av de aktuella 
-6-
2.3. Strukturpolitik 
En bättre kontinuitet säkerställs i den ekonomiska uppföljningen (se punkt 3.6). 
2.4. Direkta utgifter 
En bättre och mer kontinuerlig ekonomisk uppföljning av de regionala stödprogrammen till vissa tredje 
länder kan ske genom att man skiljer tydligare på förvaltningssystem och bidragsmottagare. Man kan 
därigenom undvika intressekonflikter och dubbla lojaliteter, utvärdera de decentraliserade programmen 
bättre och centralisera ansvaret för att genomföra program med flera bidragsmottagare. 
2.5. Samstämmigheten i lagar och indrivningsförfaranden utvärderas 
Kommissionen kommer att följa upp några utvalda typfall ingående, från det att undersökning inletts till 
dess att ansvarsfrihet slutligen beviljats. Genom att jämföra dessa fall och analysera all information från 
anmälningarna kan man bedöma om det behövs några lagstiftande åtgärder för nationella system 
och/eller gemenskapssystem (t. ex. preskriptionstider, interimistiska åtgärder, säkerhetsåtgärder, priorite­
rade fordringar, möjligheter att väcka talan, central behandling av ärenden som behandlas av flera 
medlemsstater e. dyl), så att man inte på olika håll genomför åtgärder som framkallar insolvens hos 
bidragstagare och betalningsskyldiga. 
3. Skärpt lagstiftning och ökat förebyggande arbete 
I detta sammanhang kommer man att undersöka om lagstiftningen behöver kompletteras 
inom några områden, till exempel ifråga om kontroller. Samtidigt kommer 
kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att undersöka och utvärdera hur 
lagtexterna tillämpas i praktiken, detta i syfte att eventuellt skärpa eller förenkla dem. 
Enligt riktlinjerna för sund och effektiv förvaltning (SEM 2000) kan åtgärder vidtas för 
att lättare införa system som anpassar lagstiftningen bättre till riskerna för bedrägerier 
och oegentligheter. 
3.1. Praktisk tillämpning av reglerna för utvärdering av regelverket 
Både befintlig lagstiftning och nya rättsmedel kommer att utvärderas med avseende på förebyggande 
åtgärder och kontroller i efterhand. 
Gemensamma initiativ kommer att tas för att kvalitetsbedöma regelverket med utgångspunkt i 
utredningsresultaten (se punkt 1.7), samt i yttranden) från revisionsrätten och från budgetmyndigheten 
(ansvarsfrihet). Insatserna gäller även texter som är under förhandling i rådet och Europaparlamentet, 
eftersom lagtexter skall följas upp särskilt så att de inte erbjuder kryphål för bedrägerier. 
3.2. Den jämförande studien av tillämpningen av artikel 209 A (kontroller) slutförs 
På Europeiska rådets begäran har ett kompletterande frågeformulär utarbetats. Frågorna gäller vilka 
åtgärder som vidtagits nationellt för att bekämpa misshushållning med och förskingring av Gemen­
skapens medel. Den kompletterande informationen bör kunna tillföras den sammanfattande rapporten till 
Europeiska rådets möte i Madrid och fokusera på medlemsstaternas kontroller och administrativa sank­
tioner ställs i fokus. 
egna medlen, även då bedrägerier och oegentligheter förekommit och anmälts av medlemsstaterna. Man planerar att under 1997 
börja använda ett liknande system för EUGFJ-området. 
Sammanställningen av resultaten kommer att ge en bättre kännedom om kontroller i de olika 
medlemsstaterna. Utifrån detta kan man på gemenskapsnivå börja planera vilka bestämmelser som är 
absolut nödvändiga för att skyddet skall vara likvärdigt överallt inom Gemenskapen. Resultaten av detta 
arbete kommer att meddelas rådet. 
Kommissionens förordning om vilka ekonomiska kontroller som medlemsstaterna skall göra i fråga om 
strukturfonderna grundas på artikel 23 i förordning nr 4253/88 och kommer att tillställas de berörda 
grupperna för yttrande. 
3.3. Skärpta transiteringssystem 
Kommissionen har tagit initiativ till att göra om transiteringssystemen i grunden genom sitt meddelande 
om en handlingsplan för tulltransitering i Europa och med stöd i rekommendationerna från den parla­
mentariska undersökningskommittén. Man betonar dels datoriseringen som redan är igång, dels lagstift­
ningsaspekterna, dels arbetet med att förebygga och förhindra bedrägerier genom ett närmare samarbete 
mellan tullmyndigheterna, en gemensam europeisk strategi för att hantera riskerna på området samt ett 
utvecklat samarbete med aktörerna. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att effektivisera 
indrivningen i förhållande till de berörda gäldenärerna. Kommissionen kommer att agera för att säker­
heten vid gemenskapstransitering skall behandlas som en huvudfråga under kontakterna inför utvidg­
ningen (se punkt 1.3). 
3.4. Ett meddelande om preferensavtalen läggs fram 
Under arbetet mot oegentligheter och bedrägerier har kommissionen erfarit att man sedan 
en tid tillbaka återigen i praktiken ifrågasätter principen om ömsesidigt förtroende, som 
ligger till grund för preferensavtalen och de autonoma systemen. Det är därför viktigt att 
Gemenskapens samarbetsparter fullgör sina skyldigheter och tar sitt ansvar på ett bättre 
sätt. Situationen gör att de egna medlen och den gemensamma politiken påverkas och 
inte används för sina rätta syften. Detta påverkar i sin tur konkurrensen mellan aktörerna 
inom Gemenskapen. De förmånssystem som omfattar tredje land fungerar därför inte 
enligt de politiska och ekonomiska målen. 
Kommissionen kommer att lägga fram ett meddelande om hur situationen för närvarande ser ut vad 
gäller preferensavtalen. Syftet med meddelandet är dels att göra de ekonomiska aktörerna medvetna om 
riskerna i samband med handelsutbyte med tredje land inotn ramen för preferensavtalen, dels att upp­
märksamma de länder som ingår i Gemenskapens preferenssystem på vilka skyldigheter som följer av 
dessa avtal. Bland annat följande initiativ kan övervägas i detta sammanhang: 
• möjligheten att förenkla gemenskapslagstiftningen, 
• skärpta kontrollförfaranden enligt preferensavtalen 
och preferenssystemen (traditionella system och autonoma system), 
• förbättrad utbildning, information och uppföljning, 
• medvetandegörande åtgärder, bl.a. genom lämpliga sanktioner20. 
3.5. Ett nytt förslag läggs fram om ändring och skärpning av bestämmelserna i Rådets 
förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 om systemet för Gemenskapernas egna 
medel 
Syftet med förslaget är att skärpa de bestämmelser som gör att Kommissionen antingen kan bevilja 
medlemsstaterna ansvarsfrihet för hur de förvaltat Gemenskapens egna medel eller, i förekommande fall, 
kan hålla dem ekonomiskt ansvariga för en långsam indrivning av utestående fordringar. Man planerar 
att införa en tidsfrist för att anmäla utestående belopp till kommissionen om de överskrider en viss 
tröskel. 
-8-
3.6. Tillämpningen av artiklarna 23 och 24 i Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 
Kommissionen har för avsikt att klargöra medlemsstaternas och de behöriga myndigheternas ansvar 
ifråga om strukturfonderna. 
4. Ökat förebyggande arbete - administrativa sanktioner 
För en sammanhängande strategi i kampen mot bedrägerier behövs ett effektivt 
sanktionssystem som faktiskt har en preventiv effekt. De åtgärder som planeras på om­
rådet bör ta hänsyn till Europeiska rådets ekvivalensmål så att de preventiva effekterna 
blir likartade. Förordning (EG, Euratom) nr 2988/9521 om skydd av Europeiska 
gemenskaper-nas finansiella intressen innebär ett viktigt och konkret steg mot en sådan 
helhetssyn och övergripande strategi som Kommissionen förespråkar. I förordningen 
fastställs och preci-seras vilka som kan hållas ansvariga om Gemenskapens finansiella 
bestämmelser inte till-lämpats som avsett. Gemenskapens lagstiftare får också en allmän 
ram för administrativa sanktioner. Utifrån denna grund bör initiativ tas inom alla 
områden. I den fortsatta verk-samheten bör också de nationella repressiva systemen 
närmas till varandra så att de straff-rättsliga sanktionerna blir mer effektiva och 
homogena (se punkt 5). 
4.1. En jämförande studie genomförs av tillämpningen av artikel 209 A (sanktioner) 
Sammanställningen av resultaten från den jämförande studien (se punkt 3.2) kommer att ge bättre 
kännedom om "administrativa sanktioner" i de olika medlemsstaterna. Med detta som grund kan man på 
gemenskapsnivå börja planera de bestämmelser som är absolut nödvändiga för att få ett likvärdigt skydd 
överallt inom Gemenskapen. Resultaten av detta arbete kommer att meddelas Rådet. 
4.2. Administrativa sanktioner inom strukturpolitiken införs med utgångspunkt 
i resultaten från den jämförande studien 
Resultaten från den jämförande studien (se punkt 3.2 och 4.1) kommer att göra det möjligt för Kommis­
sionen att planera och utarbeta system för administrativa sanktioner inom ramen för förordning (EG, 
Euratom) nr 2988/95 och anpassa dem till strukturpolitikens särdrag. 
4.3. Administrativa gemenskapssanktioner införs för direkta utgifter 
Med förordning nr 2988/95 som övergripande juridisk ram bör en helhetssyn tillämpas och aktuella 
program inom olika berörda områden uppdateras. 
4.4. Arbetet fortsätter för att skapa ett likvärdigt system för administrativa 
tullsanktioner för traditionella egna medel 
Den verksamhet som inleddes till följd av undersökningen om "tullsanktioner" skall fortsätta. Med ut­
gångspunkt i "den politiska tullgruppens" arbete kommer Kommissionen att utarbeta närmare riktlinjer 
inom den allmänna ramen enligt förordning nr 2988/95. 
4.5. Arbetet ifråga om den gemensamma jordbrukspolitiken drivs regelbundet och 
systematiskt vidare 
21 EGT nr L312, 23.12.1995. 
5. Mot ett europeiskt rättssamarbete till skydd för Unionens 
finansiella intressen 
Gemenskapens särskilda ansvar i ekonomiska frågor gör att de nationella repressiva 
systemen måste närmas till varandra för att få en skyddsnivå som är likvärdig inom hela 
Gemenskapen enligt Europeiska rådets riktlinjer från mötet i Madrid den 15 och 16 
december 1995. Förutom assimileringsprincipen (artikel 209 a EG) eftersträvas följande: 
• mer likartade kontroller och inspektioner, 
• en mer jämlik indrivning av belopp som undanhållits eller erhållits obehörigen, 
• att nationella sanktioner eller gemenskapens sanktioner tillämpas på samma sätt i alla medlemsstater 
och att de är verkningsfulla, proportionerliga och preventiva. 
Den integrerade inre marknaden och Gemenskapens särskilda ansvar för att skydda 
finan-serna nödvändiggör ett i motsvarande grad samordnat och integrerat straffrättsligt 
sam-arbete, så att de rättsliga myndigheterna far möjlighet att bemöta den internationella 
orga-niserade brottsligheten. 
En strategi i frågan kan utarbetas med hjälp av rekommendationerna från den undersök­
ning om ett europeiskt rättssamarbete ("Corpus Juris") som gjorts på Europaparlamentets 
begäran. Med utgångspunkt i praktiska erfarenheter från bedrägeribekämpningen på 
fältet i samarbete med rättsväsendet22 kommer Kommissionen att undersöka vilka 
konkreta slut-satser som kan dras av detta initiativ. 
5.1. Det andra protokollet om straffrättsligt skydd av finansiella intressen antas 
Inför antagandet av detta protokoll (bl.a. juridiska personers ansvar, penningtvätt och bistånd från Kom­
missionen i straffrättsliga processer) kommer Rådet att fortsätta debatten med aktivt bistånd från Kom­
missionen för att nå enighet under tiden för det holländska ordförandeskapet. 
5.2. En kontaktyta upprättas för straffrättslig expertis inom gemenskapen 
Man bör inrätta en ad hoc-enhet vid Uclaf med uppgift att samordna och bistå grupper som utför 
administrativa utredningar samt i förekommande fall de nationella rättsmyndigheterna. Denna enhet 
skall främja informationsutbyte och kontakter mellan behöriga myndigheter. 
Enheten skall bidra med sakkunskap som förvärvats på gemenskapsnivå och främja bättre ömsesidiga 
kunskaper om tillämpliga nationella lagar och förfaranden. Den skall även medverka i utbildnings­
insatser som riktar sig till rättsväsendet. 
5.3. Konventionen om korruption antas 
Genom denna konvention utvidgas räckvidden av det protokoll om korruption som är förknippat med 
skyddet av de finansiella intressena och som undertecknades i september 1996. Det återstår att fastställa 
bestämmelser om Domstolens behörighet ifråga om konventionen. 
Texten bör ta hänsyn till att domstolen utövar juridisk kontroll över nationella tjänstemän och Gemen­
skapens tjänstemän inte bara i fråga om handlingar som skadar de finansiella intressena utan även 
sådana som kan visa sig skada Gemenskapens övriga intressen. 
Europaparlamentet framhåller regelbundet att detta är nödvändigt De offentliga utfrågningar som parlamentet anordnat har 
bidragit till att väcka opinion kring dessa frågor. Parlamentets målsättningar i frågan inleds med att man konstaterar att 
rätts- medlen för ett internationellt rättsligt samarbete inte har anpassats till vad som behövs i kampen mot grov ekonomisk 
brottslig- het Därför inriktar Europaparlamentet sitt arbete på att inrätta en "kontaktyta" inom gemenskapen som kan fungera för 
sam- ordning, rådgivning och informationsutbyte i det rättsliga samarbetet 
-10-
5.4. Bedömning av behovet av att återuppta Rådets arbete med vissa punkter 
i Kommissionens ursprungliga förslag 
Det är viktigt att finna riktlinjer för att följa upp vissa frågor kring det straffrättsliga skyddet enligt 
ursprungskonventionen och det andra protokollet. Frågorna gäller bland annat ömsesidigt erkännande 
av bevis, direkt rättsligt samarbete, centralt förd talan och ett bedrägeriregister. 
Dessa frågor samt rättigheter och skyldigheter vid straffrättsliga processer och beslag på land, till sjöss 
och till havs kan regleras i ett tredje protokoll eller något annat lämpligt instrument (se 
punkt 1.8 och 5.6). 
5.5. Uppföljning av hur konventionerna ratificeras, särskilt konventionen om skydd av 
finansiella intressen och tilläggsprotokollen 
Innan Kommissionen analyserar medlemsstaternas åtgärder är den beredd att ge sitt stöd inför genom­
förandet av konventionen och tilläggsprotokollen, särskilt i fråga om straffrättsliga processer som är 
lämpliga inom Unionen, för att därigenom möta behoven i kampen mot internationella bedrägerier och 
kravet på att likvärdiga repressiva åtgärderna inom hela Gemenskapen. 
5.6. Optimal användning av internationella konventioner för att effektivisera kampen 
mot grov ekonomisk brottslighet 
För att effektivisera undersökningar och straffrättsliga processer kommer befintliga internationella 
instrument att utvärderas med avseende på vilka möjligheter de ger att förhindra smuggling, särskilt i 
samband med navigering utanför territorialvattnen23 (se punkt 1.8 och 5.4). 
5.7. Fördjupad diskussion av frågorna i "Corpus Juris"24 
Några utvalda frågor kan fördjupas, t. ex. en gemensam textlista och en klar och målinriktad arbetsplan 
för att samla in fakta och information som behövs för en översyn, vidare en jämförande analys mellan de 
femton medlemsstaterna, en sammanfattande rapport till budgetmyndigheten (Rådet och Europaparla­
mentet) samt Kommissionens förslag till Rådet. 
6. Förberedelser inför anslutning och förbindelser med tredje land 
Ifråga om verksamheten gentemot tredje land läggs tonvikten främst på att utveckla för­
bindelserna med de länder som ansökt om medlemskap. Detta ligger helt i linje med 
Phareprogrammets nya riktlinjer i samband med stöd till förberedelse för anslutning25. 
De central- och östeuropeiska ländernas anslutning till EU är en viktig fråga både för 
Gemenskapen och dessa länder själva. Förberedelserna för anslutning är högprioriterade 
inom Europeiska unionen. I detta perspektiv är det viktigt att fortsätta att stärka Gemen­
skapens regelverk och bestämmelser om bedrägeribekämpning. I de central- och östeuro-
Se till exempel konventionen av den 10.12.1982, artikeln om havsrätt, som för närvarande håller på att slutföras av 
Europeiska gemenskapen, KOM (97) 37, 4.2.1997 om Europeiska gemenskapens ingående av Förenta Nationemas 
havsrättskonvention av den 10 december 1982 och avtalet av den 28 juli 1994 om genomförande av del IX i denna 
konvention. 
Undersökningen av rättsliga bestämmelser till skydd för Europeiska unionens finansiella intressen "Mot ett europeiskt 
rättssam- arbete - Corpus Juris" utfördes av forskare från Europeiska juristsamfundet för skydd av gemenskapernas finansiella 
intressen på Europaparlamentets begäran och under Kommissionens beskydd. 
2 Nya riktlinjer för Phareprogrammet i samband med stöd till förberedelser för anslutning. Utkast till meddelande från 
Hans van den Broek. 
-11-
peiska ländernas anslutningsförberedelser ingår även hjälp med att inrätta institutioner 
med effektiva strukturer för förvaltning och rättsväsende samt välutbildad personal, en 
för-utsättning för en framgångsrik anslutning som gynnar det ömsesidiga förtroendet. 
Syftet med initiativen är att utveckla bedrägeribekämpningsenheter, utbilda personal som 
är spe-cialiserad på området (tjänstemän, utredare, domare) och öka samarbetet. De 
bestämmel-ser om tullsamarbete (tekniskt bistånd) som finns i bilaterala avtal med dessa 
länder kom-mer att användas fullt ut och i förekommande fall kompletteras i syfte 
• att förbättra informationsutbytet, 
• att stärka tullsamarbetet, 
• att utveckla det polisiära och rättsliga samarbetet. 
Ansenliga resurser går till tredje land genom omfattande stödprogram för regional 
utveck-ling (Phare, Tacis, Meda) och anslagen från Europeiska utvecklingsfonden. För 
att dessa ekonomiska satsningar skall få samma skydd som inom Unionen behövs 
särskilda åtgärder som lämpar sig för ländernas ekonomiska och sociala situation och 
förvaltningens och rättsväsendets kapacitet. 
I nära samarbete med de enheter som svarar för programmen26 och finansieringen av 
dessa kommer följande initiativ att tas: 
6.1. En enhet för specialutredningar inrättas vid Uclaf för att kontrollera och bekämpa 
bedrägerier i samband med omfattande samarbetsprogram 
Utökat bistånd från Kommissionen och förstärkt praktiskt samarbete på fältet. 
6.2. Kontaktpunkter upprättas i de berörda länderna (se punkt 1.3) 
Sambandspersoner bör utses i vissa icke-medlemsländer med uppgift att säkerställa direkta kontakter 
med behöriga myndigheter och institutioner. Kontakterna med Kommissionens delegationer och med­
lemsstaternas nätverk av företrädare i tredje land bör utvecklas. 
6.3. Tullsamarbetet utvidgas för att skydda gemenskapens finansiella intressen bättre 
och bekämpa bedrägerier 
Tullsamarbetet kommer att utvecklas 
• inom ramen för protokollen om ömsesidigt bistånd i Europaavtalen, 
• inom ramen för protokollen om ömsesidigt administrativt bistånd i Unionens handelsavtal med tredje 
land, 
• med grund i protokollen om varors ursprung i dessa avtal och liknande bestämmelser i de autonoma 
preferenssystemen. 
Detta slags samarbete bör utsträckas till att omfatta alla utredande myndigheter som specialiserar sig på 
att bekämpa ekonomisk brottslighet i de berörda länderna (se punkt 6.6 nedan). Kommissionen kommer 
att överväga att inrätta ett datakommunikationsnät för strukturerat informationsutbyte inom ramen för de 
nämnda protokollen. 
6.4. Utbildningsinsatser inriktas på myndigheter med ansvar för bedrägeribekämpning 
(bl.a. tull, polis, rättsväsende) i länder som ansökt om medlemskap 
Utbildningsinsatserna och tjänstemannautbytet i samband med bedrägeribekämpning bör främjas. Inom 
ramen för denna verksamhet bör man beakta meddelandet om nya riktlinjer för Phareprogrammet i 
Även anslagen till humanitärt bistånd inom Echo-programmet berörs. 
-12-
samband med stöd till förberedelse för anslutning, så att de berörda ländernas företrädare utbildas i 
EG:s regelverk (s.k. institution building). I förekommande fall kan utbildningen anordnas tillsammans 
med liknande verksamhet som medlemsstaternas behöriga myndigheter anordnar. 
6.5. Länder som ansökt om medlemskap får tekniskt bistånd för att upprätta effektiva 
och lämpliga strukturer inom förvaltningen för ekonomiskt och juridiskt skydd 
Genom att utveckla biståndet blir det möjligt att fördela det ekonomiska ansvaret bättre mellan 
Gemenskapen och de berörda länderna. Biståndet kan bland annat ges i form av tekniskt stöd för instal­
lation av datorhårdvara och mjukvara, något som behövs både för de snabba operativa kontakterna inom 
ramen för det ömsesidiga biståndet och för utvidgningen av systemet för förhandsinformation (se punkt 
1.3). Riktlinjerna i det ovannämnda meddelandet bör följas även i denna verksamhet och man bör inrätta 
sådana strukturer inom förvaltningen som behövs för EG: s regelverk (institution building). 
6.6. Gemenskapens regelverk skärps och Kommissionen tar initiativ för att 
lagstiftning- en i dessa länder görs förenlig med intresset att rättsligt skydda 
Gemenskapernas finansiella intressen (före anslutningen) 
Inom en tillfällig institutionell ram kommer regelbundna samråd att hållas om nationell lagstiftning och 
om hur behöriga organ för bedrägeribekämpning skall inrättas och arbeta i dessa länder samt om 
erfarenheterna därifrån. Kontakterna kan etableras inom de ramar som anges i de associationsavtal som 
slutits av medlemsstaterna, de länder som ansökt om medlemskap och Kommissionen (jfr. den informella 
samordningskommittén för förebyggande av bedrägerier). 
För tillnärmning av lagstiftningen i olika länder, i förekommande fall med Europaavtalen som grund, 
planeras följande: 
• Dessa länder kan eventuellt ingå i systemet för anmälning av oegentligheter och bedrägerier som 
påverkar gemenskapens budget och som konstaterats av förvaltning eller domstol (anmälnings­
bestämmelserna tillämpas i förväg). 
• Bistånd kan ges för att utreda oegentligheter och bedrägerier enligt rådets förordning 2185/96 om 
"kontroller och inspektioner på plats" (i förekommande fall kan en rättsgrund inrättas enligt denna 
förordning och ett eventuellt samarbetsprotokoll förhandlas fram med alla behöriga myndigheter i 
berörda länder). 
• Det behövs en rättsgrund för administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd mellan myndigheterna i 
de berörda länderna. I förekommande fall kommer Kommissionen att lägga fram förslag i denna rikt­
ning. 
-13-
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 199 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 02 10 
Katalognummer : CB-CO-97-206-SV-C 
ISBN 92-78-19625-8 
Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
M