[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 17.9.2010

KOM(2010) 486 slutlig

2008/0183 (COD)

Ändrat förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen

MOTIVERING

BAKGRUND

Kommissionen antog förslaget den 17 september 2008.

Förslaget överlämnades till rådet och Europaparlamentet – KOM(2008) 563 slutlig – den 15 oktober (2008/0183 (CNS)).

Europaparlamentets yttrande – första behandlingen: Det yttrande som antogs den 26 mars 2009 bekräftades genom resolutionen av den 5 maj 2010 om konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden (COM(2009)0665) – ”omnibus”.

Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande är ännu inte tillgängligt.

Vid sammanträdet den 26 mars 2009 godkände Europaparlamentet Czesław Adam Siekierskis lagstiftningsresolution innehållande 20 ändringsförslag med 425 röster för, 71 mot och 62 nedlagda röster.

BAKGRUND

I rådets förordning (EEG) nr 3730/87 fastställs allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer, för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen. Den förordningen upphörde senare att gälla och införlivades i förordningen om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”).

Under mer än två decennier har de interventionslager som ställts till förfogande genom denna stödordning visat sig vara en säker källa till livsmedel för de sämst ställda. Behovet av livsmedelsstöd har vuxit med den successiva utvidgningen av EU, eftersom antalet behövande personer inom unionen därmed har ökat betydligt. År 2008 fick mer än 13 miljoner personer stöd via denna ordning.

Den gemensamma jordbrukspolitiken har enligt artikel 39.1 i fördraget till mål att stabilisera marknaderna och tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Under årens lopp har planerna för livsmedelsutdelning inom ramen för ordningen bidragit till att förverkliga dessa båda mål och den har, genom att minska otryggheten kring livsmedelsförsörjningen för de sämst ställda i unionen, visat sig effektivt bidra till att garantera den allmänna livsmedelstillgången inom unionen och minska interventionslagren.

Under de senaste åren har den gemensamma jordbrukspolitiken omarbetats avsevärt och det primära målet är inte längre att höja produktiviteten utan att öka jordbrukets hållbarhet på lång sikt. Härvid har intervention som rättsligt styrmedel helt tagits bort för vissa produkter, t.ex. olivolja, socker och råg, och håller i övrigt på att återta sin ursprungliga roll som säkerhetsnät. Detta bekräftas genom beslut som antagits inom ramen för 2009 års hälsokontroll av jordbrukspolitiken. Därför har stödordningen under åren blivit mycket mer beroende av uppköp på marknaden för att klara livsmedelsförsörjningen.

Europaparlamentet uttryckte i sin förklaring av den 4 april 2006 om leverans till de välgörenhetsorganisationer som utsetts att genomföra Europeiska unionens ordning för livsmedelsstöd till de sämst ställda sin oro för ordningens framtid, och uppmanade kommissionen och rådet att göra ordningen bestående, som en bekräftelse på vikten av att tillgodose livsmedelbehovet för de sämst ställda.

Europaparlamentet antog den 22 maj 2008 en resolution om de stigande livsmedelspriserna inom EU och i utvecklingsländerna. Parlamentet betonar där det grundläggande i rätten till livsmedel och vikten av att förbättra tillgången till livsmedel för alla människor för att de ska kunna ha ett aktivt och hälsosamt liv.

Kommissionen har redan erkänt vikten av denna ordning i sitt meddelande ”De stigande livsmedelspriserna – Riktlinjer för EU:s agerande” av den 20 maj 2008. I sitt tal till parlamentet den 18 juni 2008 tillkännagav kommissionens ordförande att kommissionen förutser en ökning av budgeten för detta initiativ med två tredjedelar.

Ett Internetbaserat offentligt samråd om unionens ordning för livsmedelutdelning fick ett stort gensvar. I svaren gavs ett överväldigande stöd för att ordningen skulle fortsätta. Förslagen från välgörenhetsorganisationer som arbetar med genomförandet av ordningen och från nationella förvaltningsmyndigheter har samlats in vid regelbundna möten.

Förslaget åtföljdes av en konsekvensbedömning i form av ett arbetsdokument från kommissionen (SEK(2008)2436/2).

FÖRSLAGETS OLIKA BESTÅNDSDELAR

Mot denna bakgrund föreslog kommissionen en revidering av livsmedelsutdelningsordningen (KOM (2008) 563 slutlig) utifrån följande punkter:

- Två källor. Livsmedel kan antingen tas ut från interventionslager eller köpas upp på marknaden. Det senare är då inte längre begränsat till situationer med otillräckliga interventionslager. Utnyttjandet av lämpliga interventionslager prioriteras dock, när sådana finns att tillgå.

- Större variation på de livsmedel som delas ut och tydligare prioriteringar. För att förbättra näringsbalansen i livsmedel som delas ut via stödordningen, är valet av livsmedel inte längre begränsat till dem som omfattas av intervention. Livsmedlen väljs ut av medlemsstaternas myndigheter inom ramen för nationella program för livsmedelsutdelning där syften och prioriteringar fastställs för utdelning till de sämst ställda med hänsyn till näringsvärdet.

- Långsiktigt perspektiv. Åtgärder för utdelningen av livsmedel kräver långsiktig planering och omsorgsfull förberedelse från de nationella myndigheternas och välgörenhetsorganisationernas sida. För att öka effektiviteten kommer unionens ordning för livsmedelsutdelning att löpa på tre år. Stödbeloppen för det andra och tredje året är enbart vägledande och behöver senare bekräftas. Dessutom föreslås ett tak för unionens finansiella bidrag.

- Samfinansiering. Genom att införa samfinansiering understryks sammanhållningsdimensionen i stödordningen, garanteras en god planering och förstärks synergieffekterna. För att underlätta införandet och säkra ett fortsatt högt utnyttjande av de EU-medel som står till förfogande bör det för perioden 2010–2012 fastställas en samfinansieringsandel på 75 procent, som ökas till 85 procent för de medlemsstater som tar emot stöd från Sammanhållningsfonden. Från och med planen för perioden 2013–2015 kommer samfinansieringsandelen att uppgå till 50 procent respektive 75 procent.

- Ökad kontroll och rapportering. Skyldigheterna att rapportera på olika nivåer stärks, bland annat genom en rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet.

KOMMISSIONENS YTTRANDE ÖVER EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGAR

Kommissionen godtar flera av de ändringar av lydelsen (1, 2, 4 och 9) som Europaparlamentet har godkänt eftersom de bidrar till att fullständiggöra beskrivningen av de mångfaldiga aspekter som denna stödordning omfattar, även om kommissionen i ett visst antal fall har valt en annan formulering.

Ändringarna 8, 11, 13 och 14 innehåller de väsentligaste ändringar som kommissionen har godtagit i detta ändrade förslag, även om den lydelse som kommissionen slutligen har valt kan skilja sig från den som Europaparlamentet föreslog. Genom ändring 8 införs begreppet om livsmedel med ursprung i unionen, som i detta ändrade förslag kan prioriteras av medlemsstaterna när de väljer vilken typ av livsmedel de vill dela ut. Ändring 11 rör utdelningsplatsernas plikt att klart och tydligt ange att EU deltar i programmet, något som kommissionen har valt att låta ingå i förslaget till ändringar. Tillämpningsföreskrifter för detta antas senare. I ändring 13 anges det att uppköp av livsmedel bör ske utifrån konkurrensbaserade förfaranden, något som nu tydligt anges i förslaget. Slutligen önskas med ändring 14 att välgörenhetsorganisationernas kostnader för lagring ska ersättas. Detta ingår nu också i förslaget.

Däremot var det vissa ändringsförslag som inte kunde godtas, eftersom de skulle ha ändrat sakinnehållet i kommissionens förslag på ett sätt som inte hade varit förenligt med de ovannämnda målen. Europaparlamentets begäran om att programmet borde finansieras fullt ut av EU:s budget (ändringarna 5, 10, 16, 17, 18 och 19) är det mest betydande förslag som har förkastats. Kommissionen är övertygad om att samfinansiering stärker stödordningens sammanhållningsdimension och leder till en bättre planering och förvaltning, varför samfinansieringen bibehålls i detta ändrade förslag. Eftersom parlamentet har uttryckt oro i denna fråga har kommissionen emellertid kraftigt minskat andelen nationell samfinansiering i detta ändrade förslag, ned till 10 procent för sammanhållningsmedlemsstater och 25 procent för andra medlemsstater. Dessa andelar kommer dessutom, till skillnad från i det ursprungliga förslaget, att vara stabila under en längre tid.

ANPASSNING TILL FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT.

I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) görs en tydlig åtskillnad mellan å ena sidan den behörighet som delegeras till kommissionen för att denna ska kunna anta andra akter än rättsakter (delegerade akter), som kompletterar eller ändrar vissa icke-väsentliga delar av rättsakten, i enlighet med artikel 290, och å andra sidan den behörighet som tilldelats kommissionen för att denna ska kunna anta genomförandeakter, i enlighet med artikel 291. Medlemsstaterna har ansvar för att genomföra EU:s juridiskt bindande rättsakter, men om tillämpningen av rättsakterna kräver enhetliga genomförandevillkor är det kommissionens uppgift att anta genomförandeakter.

Anpassningen av ordningen för livsmedelsutdelning till de nya bestämmelserna i fördraget består i att rättsakterna kvalificeras, så att de genomförandebestämmelser som kommissionen har antagit för att se till att åtgärden genomförs utan problem nu klassificeras som genomförandeakter eller delegerande akter.

Detta ändrade förslag innehåller alla ordningens viktiga delar, allmänna principer och programbestämmelser, som alltså fastställs av lagstiftaren.

I enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt tilldelas kommissionen befogenhet att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar som inte desto mindre är nödvändiga för att ordningen ska fungera tillfredsställande. I detta ändrade förslag fastställs det att kommissionen genom delegerade akter ska anta en metod för beräkning av den totala fördelningen av resurser, inklusive utdelningen av livsmedel från interventionslager och ekonomiska medel, definitionen av bokföringsvärdet av livsmedel som frisläppts från interventionslagren och metoden för fördelning av resurser efter eventuella översyner av planerna i programmet. Kommissionen bör anta bestämmelser som kräver att anbudsförfaranden ska användas i samband med all verksamhet som rör genomförandet av planerna, bestämmelser om säkerheter de sökande ska ställa och regler om påföljder och minskningar som ska tillämpas av medlemsstaterna om tidsfristerna inte efterlevs eller andra brister konstateras.

I enlighet med artikel 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har medlemsstaterna ansvaret för att genomföra bindande EU-rättsakter som lagstiftaren har antagit. För att undvika risk för snedvridning och diskriminering verkar det dock vara nödvändigt att se till att programmet genomförs enhetligt i medlemsstaterna. Därför tilldelar lagstiftaren i detta ändrade förslag kommissionen genomförandebefogenhet att anta tillämpningsföreskrifter och -förfaranden, anta och i tillämpliga fall se över planerna, fastställa ytterligare delar som ska införas i treårsplanerna, förfarandena och tidsfristerna för uttag, formatet på den årliga genomföranderapporten och de nationella programmen för livsmedelsutdelning, regler för återbetalning av utgifter med tidsfrister och ekonomiska tak, villkor för anbudsinfordran och villkor rörande livsmedel och leveransen av dessa, minimikraven för kontrollprogrammen, de enhetliga villkoren för betalningsförfarandena inklusive de uppgifter som ska utföras av de nationella interventionsorganen, samt de närmare villkoren när det gäller kravet att ange att EU deltar i programmet, vilket ska framgå både på förpackningarna och vid utdelningsställena.

BUDGETKONSEKVENSER

De föreslagna bestämmelserna är avsedda att genomföra de nya bestämmelserna om ordningen för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen. Den nya ordningen kommer att samfinansieras av unionen, varför det krävs en ändring av artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1290/2005.

Förslaget omfattar ett finansieringstak på 500 miljoner euro årligen för unionens samfinansiering av ordningen.

ÄNDRAT FÖRSLAG

Kommissionens ändrade förslag presenteras nedan med beaktande av artikel 293.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

2008/0183 (COD)

Ändrat förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 42 första stycket och artikel 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag[1],

efter översändande av förslaget till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[2],

med beaktande av Regionkommitténs yttrande[3],

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Rådets förordning (EEG) nr 3730/87 av den 10 december 1987 om allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen[4], senare upphävd och införlivad i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”)[5], har under mer än två decennier utgjort en tillförlitlig ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen och har bidragit positivt till sammanhållningen mellan EU:s regioner genom att minska ekonomiska och sociala skillnader.

2. I målen för den gemensamma jordbrukspolitiken ingår enligt artikel 39.1 i fördraget att stabilisera marknaderna och att tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Under årens lopp har ordningen för livsmedelsutdelning framgångsrikt bidragit till att förverkliga dessa båda mål och den har, genom att minska otryggheten kring livsmedelsförsörjningen för de sämst ställda i unionen, visat sig effektivt bidra till att garantera den allmänna livsmedelstillgången inom unionen och minska interventionslagren. EU:s livsmedelsstödordning för de sämst ställda bör även fortsättningsvis garantera målen i den gemensamma jordbrukspolitiken och bidra till sammanhållningsmålen.

3. Europaparlamentet konstaterade i sin förklaring av den 4 april 2006 när det gäller de välgörenhetsorganisationer som utsetts att genomföra Europeiska unionens program för livsmedelsbistånd till de sämst ställda[6] att denna ordning har visat sig vara effektiv och har blivit livsviktigt för miljontals européer. Parlamentet uttryckte dock oro för ordningens framtid och uppmanade kommissionen och rådet att bl.a. göra ordningen bestående och därigenom bekräfta nödvändigheten av att tillfredsställa livsmedelbehovet för de sämst ställda.

4. Den successiva utvidgningen av unionen har ökat antalet potentiella mottagare av livsmedelsstöd. Samtidigt har allt mer fluktuerande livsmedelspriser inverkat negativt på livsmedelstryggheten för de sämst ställda och har under vissa perioder ökat kostnaderna för tillhandahållandet av livsmedelsstödet. Till följd därav har den ordning som ursprungligen inrättades enligt förordning (EEG) nr 3730/87 och nu omfattas av artikel 27 i förordnig (EG) nr 1234/2007 fått allt större betydelse under åren. Det är därför nödvändigt att ordningen består på unionsnivå och ytterligare anpassas till förändringar på marknaden.

5. Den nuvarande ordningen för livsmedelsutdelning bygger på utdelning av produkter från unionens interventionslager, kompletterad med tillfälliga uppköp på marknaden. De löpande reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gynnsamma prisutvecklingen har lett till minskade interventionslager och ett begränsat sortiment tillgängliga produkter. Uppköp på marknaden bör därför alltid vara möjliga som komplement till interventionslagren, när lämpliga lager inte står till förfogande.

6. En unionsordning kan inte på egen hand tillgodose det ökande behovet av livsmedelsstöd inom unionen. Åtgärder som vidtas av myndigheterna på nationell nivå och det civila samhällets engagemang, även lokalt, är lika viktiga för att garantera en trygg livsmedelsförsörjning för de sämst ställda. En unionsordning med ett starkt sammanhållningsinslag kan dock utgöra en modell för livsmedelsutdelningen till de sämst ställda, särskilt i mindre utvecklade regioner, bidra till att skapa synergieffekter och uppmuntra offentliga och privata initiativ som syftar till att öka tryggheten kring livsmedelsförsörjningen för behövande. Med tanke på den geografiska spridningen av den reducerade mängd interventionslager som finns att tillgå i medlemsstaterna kan ordningen vidare bidra till att dessa lager utnyttjas optimalt. Unionsordningen bör därför inte heller påverka den nationella politiken på området.

7. För att garantera en sund budgetförvaltning bör det fastställas ett tak för unionens stöd. För att till fullo dra nytta av sammanhållningsdimensionen i unionsordningen, stärka synergieffekterna därav och säkerställa en god planering bör medlemsstaterna dessutom samfinansiera ordningen för livsmedelsutdelning. Taket för EU:s samfinansiering bör fastställas och unionens ekonomiska bidrag bör föras upp i den förteckning över åtgärder som berättigar till finansiering från Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) som anges artikel 3.1 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken[7].

8. När EGFJ:s bidrag fastställs bör det för att stärka unionens ekonomiska och sociala sammanhållning tas hänsyn till situationen i de medlemsstater som är berättigade till finansiering från Sammanhållningsfonden under perioden 2007–2013, och som anges i förteckningen i bilaga I till kommissionens beslut 2006/596/EG[8].

9. Erfarenheten har visat att vissa förbättringar av förvaltningen av ordningen för livsmedelsutdelnings är nödvändiga; framför allt bör medlemsstaterna och de utsedda organisationerna få ett längre tidsperspektiv genom planer som är fleråriga. Kommissionen bör därför upprätta treårsplaner som bygger på de önskemål som medlemsstaterna anmäler till kommissionen samt på övrig information som anses vara relevant. Medlemsstaterna bör basera sina önskemål om livsmedel på nationella livsmedelsutdelningsprogram och ange de syften och prioriteringar de har när det gäller utdelningen till de sämst ställda, även med hänsyn till livsmedlets näringsvärde. I detta sammanhang vore det lämpligt om medlemsstaterna gav företräde för produkter med ursprung i unionen. För att säkerställa att utgifterna i samband med genomförandet av planen är täckta bör det också föreskrivas att medlemsstaterna inom ramen för de resurser som tillgängliggjorts via planen får ersätta vissa förvaltnings-, transport- och lagringskostnader för de utsedda organisationerna.

10. Ett effektivt genomförande av treårsplanerna kräver kontroller på lämplig nivå av att åtagandena efterlevs. Därför bör medlemsstaterna utföra lämpliga administrativa och fysiska kontroller och besluta om påföljder vid oegentligheter för att säkerställa att treårsplanen genomförs i enlighet med tillämpliga bestämmelser.

11. I artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa av bestämmelserna i den artikeln.

12. Till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande behöver de befogenheter som kommissionen tilldelas för förvaltningen av ordningen enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 därför anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget ).

13. Kommissionen bör ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget för att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar av artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007. Det bör fastställas för vilka delar befogenheten får utövas, liksom vilka villkor den omfattas av.

14. För att garantera att artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 tillämpas enhetligt i alla medlemsstater, bör kommissionen ha befogenhet att anta genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i fördraget. De åtgärder som krävs för sådan enhetlig tillämpning bör antas av kommissionen i form av genomförandeakter i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr XX/XXXX om …

15. För att säkerställa effektivitet och insyn vid antagandet av treårsplanerna bör kommissionen anta förfaranden för antagande och översyn av planerna genom genomförandeakter. Av samma anledning bör antagandet och eventuella översyner av treårsplaner också genomföras med hjälp av genomförandeakter.

16. För att säkerställa att medlemsstaterna får enhetliga och effektiva ramar för att delta i och genomföra ordningen, bör kommissionen anta genomförandeakter och där fastställa vilka ytterligare delar som ska omfattas av treårsplanen, reglerna för leverans av produkter och förfaranden och tidsfrister avseende uttag av interventionsprodukter, inklusive överföringar mellan medlemsstater.

17. För att säkerställa att de uppgifter som de deltagande medlemsstaterna lämnar in är jämförbara, bör kommissionen i form av genomförandeakter anta bestämmelser om formatet för de nationella programmen för livsmedelsutdelning och de årliga genomföranderapporterna.

18. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att betrakta vissa av välgörenhetsorganisationernas utgifter som stödberättigande. För att säkerställa att denna möjlighet genomförs med samma effekt i alla medlemsstater, bör kommissionen anta genomförandeakter med gemensamma regler för återbetalning av dessa kostnader med angivelse av tidsfrister och finansieringstak.

19. För att säkerställa att en anbudsinfordran utfärdas enligt enhetliga bestämmelser i alla medlemsstater, bör kommissionen anta genomförandeakter rörande villkoren för anbudsinfordran och villkoren för livsmedlen och leveransen av dem.

20. För att säkerställa att de olika delarna av övervakningssystemet håller en jämn nivå, bör kommissionen anta genomförandebestämmelser för medlemsstaternas åtaganden avseende kontroller.

21. För att säkerställa att planen genomförs enhetligt av myndigheterna i medlemsstaterna och för att underlätta samarbetet dem emellan bör kommissionen anta genomförandebestämmelser om förfaranden och tidsfrister för betalning, inklusive minskningar vid bristande efterlevnad, räkenskapsbestämmelser och om vilka uppdrag som ska fullgöras av nationella interventionsorgan bland annat avseende överföringar mellan medlemsstater.

22. Förordningarna (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska följande led läggas till som led g:

”g) Unionens ekonomiska bidrag till ordningen för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007.”

Artikel 2

Förordning (EG) nr 1234/2007 ska ändras på följande sätt:

(1) Följande nya artikel ska införas som artikel 4a:

” Artikel 4a

[Antagande av delegerade akter och genomförandeakter]

När kommissionen har givits befogenhet att anta delegerade akter ska den följa det förfarande som anges i artikel 196 a .

När kommissionen har givits befogenhet att anta genomförandeakter ska den följa det förfarande som anges i artikel 196 b .”

(2) I del II avdelning I kapitel I avsnitt II ska underavsnitt IV ändras på följande sätt:

a) Artikel 27 ska ersättas med följande:

”Artikel 27Ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen

1. En stödordning upprättas under vilken livsmedel får delas ut till de sämst ställda i unionen via organisationer som utses av medlemsstaterna. Produkter i interventionslager ska ställas till förfogande för detta ändamål, men om interventionslagren inte lämpar sig för utdelning av livsmedel inom ramen för denna ordning, ska livsmedel köpas upp på marknaden.

Vid tillämpning av första stycket ska med ”sämst ställda” avses fysiska personer, dvs. individer eller familjer, eller grupper bestående av sådana personer, som på grundval av kriterier som antagits av de nationella behöriga myndigheterna konstaterats eller erkänts vara, eller enligt kriterier som tillämpas av de utsedda organisationerna och som godkänts av de behöriga myndigheterna, bedömts vara beroende av socialt eller ekonomiskt stöd.

2. Medlemsstater som önskar delta i ordningen i punkt 1 ska lämna in program för livsmedelsutdelning till kommissionen med uppgifter om

a) programmets huvuddrag och mål,

b) vilka organisationer som utsetts,

c) ansökningarna avseende de livsmedelsmängder som ska delas ut under en treårsperiod samt andra relevanta upplysningar.

Medlemsstaterna ska välja livsmedel utifrån objektiva kriterier, även livsmedlens näringsvärde och hur lämpade de är för utdelning. I detta syfte får medlemsstaterna ge företräde för produkter med ursprung i unionen.

3. Kommissionen ska anta treårsplaner utifrån den ansökan som medlemsstaterna lämnar in i enlighet med punkt 2 första stycket och annan information som anses relevant.Varje treårsplan ska innehålla uppgifter om unionens årliga ekonomiska anslag per medlemsstat och medlemsstaternas minsta årliga ekonomiska bidrag. Anslagen för planens andra och tredje år ska vara indikativa.De medlemsstater som deltar i ordningen ska varje år bekräfta den ansökan som avses i punkt 2 första stycket led c. Efter en sådan bekräftelse ska kommissionen besluta om de slutgiltiga anslagen för varje påföljande år inom ramen för de budgetanslag som står till förfogande.I treårsplanerna ska det fastställas att livsmedel som omfattas av treårsplanen och som inte är tillgängliga i interventionslagren i de medlemsstater där de begärs, ska överföras från medlemsstater där de finns i interventionslager.En treårsplan får ses över mot bakgrund av ändrade förhållanden som påverkar dess tillämpning.

4. De organisationer som utses av medlemsstaterna enligt punkt 1 får inte vara affärsdrivande.Livsmedlen ska gratis ställas till förfogande för dessa organisationer.Utdelningen av livsmedel till de sämst ställda ska

a) vara gratis, eller

b) ske till ett pris som under inga omständigheter överstiger vad som kan anses berättigat med hänsyn till de kostnader som de utsedda organisationerna ådrar sig i samband med genomförandet av åtgärden, andra än de kostnader som kan täckas i enlighet med punkt 7 andra stycket leden a och b.

5. De medlemsstater som deltar ska

a) till kommissionen överlämna en årlig rapport om genomförandet av ordningen, och

b) i god tid underrätta kommissionen om sådan utveckling som påverkar genomförandet av livsmedelsutdelningsprogrammen.

6. Unionen ska samfinansiera de kostnader som är stödberättigande enligt ordningen. Samfinansieringen ska varken

a) överstiga sammanlagt 500 miljoner euro per budgetår, eller

b) överstiga 75 procent av de stödberättigande kostnaderna eller 90 procent av dessa kostnader i de medlemsstater som är berättigade till finansiering från Sammanhållningsfonden under perioden 2007–2013 i enlighet med förteckningen i bilaga I till kommissionens beslut 2006/596/EG*.

7. De kostnader som berättigar till stöd inom ramen för ordningen ska vara

a) kostnaden för livsmedel som frisläpps ur interventionslager,

b) kostnaden för livsmedel som köps upp på marknaden, och

c) kostnaderna för transporten av livsmedel i interventionslager mellan medlemsstater när så krävs.

Inom ramarna för de ekonomiska resurser som är tillgängliga för genomförandet av treårsplanen i varje medlemsstat, får de nationella behöriga myndigheterna betrakta följande utgifter som stödberättigande:

a) Kostnaderna för transport av livsmedel till de utsedda organisationernas lagerlokaler.

b) De utsedda organisationernas följande kostnader, i den utsträckning de är direkt kopplade till genomförandet av planen:

i) Administrativa kostnader.

ii) Kostnaderna för transporten mellan de utsedda organisationernas lagerlokaler och den slutliga utdelningsplatsen.

iii) Lagringskostnader.

8. Medlemsstaterna ska utföra administrativa och fysiska kontroller för att säkerställa att planen genomförs i enlighet med gällande regler och ska besluta vilka påföljder som ska vidtas vid oegentligheter.

9. Förpackningarna med livsmedel som delas ut inom ramen för planerna ska, liksom utdelningsplatserna, vara tydligt märkta med ”EU-stöd” och bära Europeiska unionens emblem.

10. Unionsordningen ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av nationella ordningar för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i enlighet med unionslagstiftningen.

* EUT L 243, 6.9.2006, s. 47.”

b) Följande artiklar 27a och 27b ska läggas till:

”Artikel 27a

Icke-väsentliga delar av ordningen för livsmedelsutdelning

1. För att säkerställa att de budgetmedel som är avsatta för ordningen i artikel 27 används effektivt, ska kommissionen genom delegerade akter bestämma en metod för beräkning av den totala tilldelningen av resurser till medlemsstaterna, inklusive utdelningen av interventionsprodukter och finansiella medel för uppköp av livsmedel på marknaden. Den ska också fastställa bokföringsvärdet för produkter som frisläpps från interventionslager samt den metod som ska användas vid en eventuell omfördelning av resurser mellan medlemsstaterna till följd av en översyn av treårsplanen.

2. För att säkerställa att de budgetmedel som är avsatta för ordningen i artikel 27 används ändamålsenligt och effektivt, och för att garantera aktörernas rättigheter och åtaganden, ska kommissionen genom delegerade akter anta bestämmelser som gör att anbudsförfaranden alltid krävs i samband med genomförandet av ordningen för livsmedelsutdelning, bestämmelser om de garantier som anbudsgivarna ska ställa, och bestämmelser om de påföljder, minskningar och uteslutningar som medlemsstaterna kommer att tillämpa, framför allt när tidsfristerna för uttag av produkter ur interventionslager inte efterlevs och vid allvarliga brister eller oegentligheter vid genomförandet av treårsplanen.

Artikel 27b

Enhetligt genomförande av ordningen för livsmedelsutdelning

1. Kommissionen ska i form av genomförandeakter anta bestämmelser för enhetligt genomförande av treårsplanen och för de nationella programmen om utdelning av livsmedel som avses i artikel 27. Bestämmelserna ska omfatta

a) närmare föreskrifter och detaljerade förfaranden för antagande och översyn av treårsplanerna, inklusive relevanta tidsfrister,

b) antagandet av treårsplaner och översynen av dessa, liksom det slutgiltiga anslag som avses i artikel 27.3 tredje stycket,

c) bestämmelser om treårsplanernas ytterligare beståndsdelar, regler för leverans av livsmedel samt tillämpliga förfaranden och tidsfrister i samband med uttag av interventionsprodukter och överföringar mellan medlemsstater,

d) bestämmelser om formatet för de årliga genomföranderapporterna och de nationella programmen för livsmedelsutdelning,

e) tillämpningsföreskrifter för återbetalning av de kostnader som avses i artikel 27.7 andra stycket, inklusive finansieringstak och tidsfrister,

f) enhetliga villkor avseende anbudsinfordran, inklusive villkor som rör livsmedlen och leveransen av dessa,

g) bestämmelser om administrativa och fysiska kontroller som medlemsstaterna ska utföra,

h) enhetliga bestämmelser om förfaranden och tidsfrister för betalning, minskningar vid bristande efterlevnad, räkenskapsbestämmelser och förfaranden för överföringar mellan medlemsstater, inklusive en beskrivning av de uppgifter som de nationella interventionsorganen ska utföra,

i) enhetliga villkor för tillämpningen av artikel 27.9.”

(3) I artikel 43 ska g och h utgå.

(4) I artikel 184 ska följande punkt 9 läggas till:

”9) senast den 31 december 2014 för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om tillämpningen av den ordning för livsmedelsutdelning till de sämst ställda i unionen som avses i artikel 27, tillsammans med lämpliga förslag.”

(5) I del VII kapitel I ska följande artiklar 196 a och 196 b läggas till:

” Artikel 196a

Delegerade akter

1. Kommissionen ska ges befogenhet att under obestämd tid anta de delegerade akter som avses i denna förordning.

När kommissionen antar delegerade akter ska den omgående anmäla detta samtidigt till Europaparlamentet och rådet.

2. Europaparlamentet eller rådet får när som helst återkalla den delegerade befogenhet som avses i punkt 1.

Den institution som inlett ett internt förfarande om huruvida delegeringen av befogenheter ska återkallas ska se till att övriga institutioner och kommissionen informeras inom rimlig tid innan det slutgiltiga beslutet fattas, med angivande av vilka delegerade befogenheter som skulle omfattas av återkallandet och eventuella skäl för ett sådant återkallande.

Ett beslut om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet inte längre är giltig. Beslutet ska träda i kraft omedelbart eller den dag som anges i beslutet. Beslutet ska inte påverka giltigheten hos delegerade rättsakter som redan är i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

3. Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom två månader efter det att den anmälts. Denna tidsfrist ska förlängas med en månad om Europaparlamentet eller rådet tar initiativ till detta.

Om varken Europaparlamentet eller rådet meddelat några invändningar inom den bestämda tidsfristen ska den delegerade akten offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges i akten.

Den delegerade rättsakten ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna tidsfrist löpt ut, om både Europaparlamentet och rådet har informerat kommissionen om sin avsikt att inte resa invändningar.

Om Europaparlamentet och rådet inkommer med invändningar mot en delegerad akt ska akten inte träda i kraft. Den institution som invänder mot en delegerad akt ska redogöra för orsakerna till detta.

Artikel 196b

Genomförandeakter

[Ska kompletteras efter antagandet av förordningen om bestämmelser och allmänna principer för kontrollmekanismer enligt artikel 291.2 i EUF-fördraget, som för närvarande behandlas i Europaparlamentet och rådet.]

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Den ska tillämpas på treårsplaner som inleds den 1 januari 2012 eller senare.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad […]

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

FINANSIERINGSÖVERSIKT | Fichefin/478963rev1 (EM/tm) 6.5.2010.1 |

DATUM: 15/7/2010 |

1. | BERÖRD BUDGETRUBRIK: 05 02 04 01 | ANSLAG: 500 milj. € i B-2010 500 milj € i DB-2011 |

2. | BENÄMNING: Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/… om ändring av förordning (EG) nr 1290/2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och förordning (EG) nr 1234/2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen |

3. | RÄTTSLIG GRUND: Artikel 43 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |

4. | SYFTEN: Den föreslagna regleringen är avsedd att genomföra de nya bestämmelserna om livsmedelsutdelningsordningen för de sämst ställda i unionen. |

5. | BUDGETKONSEKVENSER | TOLVMÅNADERSPERIOD (miljoner euro) | INNEVARANDE BUDGETÅR (miljoner euro) | FÖLJANDE BUDGETÅR (miljoner euro) |

5.0 | UTGIFTER - SOM BELASTAR UNIONENS BUDGET (BIDRAG/STÖD) - NATIONELLA MYNDIGHETER - ÖVRIGA | 500 | - | - |

5.1 | INKOMSTER - UNIONENS EGNA MEDEL (AVGIFTER/TULLAR) - NATIONELLA | - | - | - |

2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

5.0.1 | BERÄKNADE UTGIFTER | 500 | 500 |

5.1.1 | BERÄKNADE INKOMSTER | - | - | - | - |

5.2 | BERÄKNINGSMETOD: - |

6.0 | KAN PROJEKTET FINANSIERAS MED DE MEDEL SOM ANSLAGITS UNDER DET BERÖRDA KAPITLET I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? | JA NEJ |

6.1 | KAN PROJEKTET FINANSIERAS GENOM ÖVERFÖRING MELLAN KAPITEL I BUDGETEN FÖR INNEVARANDE ÅR? | JA NEJ |

6.2 | KOMMER DET ATT BEHÖVAS EN TILLÄGGSBUDGET? | JA NEJ |

6.3 | KOMMER DET ATT BEHÖVAS ANSLAG I KOMMANDE BUDGETAR? | JA NEJ |

ANMÄRKNINGAR: Den nya stödordningen kommer att samfinansieras av unionen. Förslaget omfattar ett finansieringstak på 500 miljoner euro per år. |

[1] EUT C […], […], s. […].

[2] XX

[3] EUT C […], […], s. […].

[4] EGT L 352, 15.12.1987, s. 1.

[5] EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

[6] EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 170.

[7] EUT L 209, 11.8.2005, s. 1.

[8] EUT L 243, 6.9.2006, s. 47.