20. Europaparlamentet välkomnar EU:s finansiella stöd med fastställda restriktioner till vissa avvecklings-
projekt i de nya medlemsstaterna.
21. Europaparlamentet stöder kommissionens åsikt att även avvecklingskostnaderna för kärnenergin,
vilka skall anses täcka bland annat andra externa kostnader och bidrag för andra typer av elproduktion,
måste beaktas vid bedömningen av ett kärnkraftverks lönsamhet i syfte att undvika snedvridning av kon-
kurrensen.
22. Europaparlamentet konstaterar att företag som har hand om driften av kärnkraftverk är ansvariga för
att se till att försäkring finns för att täcka företagets civilrättsliga ansvar under hela avvecklingsperioden omoförutsedda händelser eller störningar inträffar i enlighet med de internationella konventionerna om skade-ståndsansvar.
23. Europaparlamentet konstaterar att Pariskonventionen av den 29 juli 1960 om skadeståndsansvar på
atomenergins område och tilläggskonventionen till denna av den 31 januari 1963, i deras lydelser enligt till-läggsprotokollet av den 28 januari 1964 och protokollet av den 16 november 1982, vilka EU inte kanfrångå ensidigt, fortsätter att gälla. Parlamentet konstaterar vidare att det givit sitt godkännande i sin lagstift-ningsresolution av den 26 februari 2004 om skadeståndsansvar på atomenergins område (
1) av förslaget till
rådets beslut om bemyndigande för de medlemsstater som är fördragsslutande parter i Pariskonventionen avden 29 juli 1960 att i Europeiska gemenskapens intresse ratificera eller ansluta sig till protokollet om änd-ring av konventionen.
*
**
24. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen
samt medlemsstaternas regeringar.
(1) EUT C 98 E, 23.4.2004, s. 123.
P6_TA(2005)0433
Seger i kampen mot den globala klimatförändringen
Europaparlamentets resolution om seger i kampen mot den globala klimatförändringen (2005/2049
(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekono-
miska och sociala kommittén och regionkommittén: Seger i kampen mot den globala klimatföränd-ringen (KOM(2005)0035),
— med beaktande av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar
(UNFCCC) och de förfaranden för dess tillämpning som antogs under partskonferenserna i Bonn (juli2001), Marrakech (november 2001), New Delhi (oktober och november 2002), Milano (december2003) och Buenos Aires (december 2004),
— med beaktande av tidigare resolutioner om klimatförändringar, särskilt resolutionen av den 13 januari
2005 om resultatet av Buenos Aires-konferensen (
1) och resolutionen av den 12 maj 2005 om semina-
riet för regeringarnas sakkunniga om klimatförändringar (2),
— med beaktande av uttalandena inför G8-mötet i Gleneagles från 24 internationella företagsledare som
representerade Världsekonomiskt forum, till exempel om behovet av att anta långsiktiga mål för attstabilisera klimatet,
(1) EUT C 247 E, 6.10.2005, s. 144.
(2) Antagna texter, P6_TA(2005)0177.C 280 E/120 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och yttrandena
från utskottet för utveckling och utskottet för industrifrågor, forskning och energi (A6-0312/2005), ochav följande skäl:
A. Klimatförändringen är en av tjugoförsta århundradets största utmaningar på grund av de betydande
negativa konsekvenserna för den ekonomiska, sociala och miljömässiga utvecklingen världen över, somkan få rent katastrofala följder. Klimatförändringen skiljer sig också från de andra miljöproblem somvärlden står inför.
B. Aktuella tecken på klimatförändringen inbegriper t.ex. smältande polaris och permafrost och med
största säkerhet alltmera intensiva och vanligt förekommande extrema väderförhållanden. Ekonomiskaförluster som hör samman med väderberoende naturkatastrofer har under det senaste decenniet sex-dubblats jämfört med 1960-talet.
C. Industriländerna bär det största ansvaret för de ackumulerade växthusgasutsläppen i atmosfären, både
de som sker nu och de som har skett tidigare. Det är dock sannolikt utvecklingsländerna som kommer
att drabbas hårdast av ett mer instabilt klimat, och industriländerna måste därför ta det primära ansva-ret för att bistå låginkomstländerna när det gäller olika anpassningsåtgärder till klimatförändringen ochbistå dem tekniskt och ekonomiskt i denna utveckling.
D. Kyotoprotokollet trädde i kraft den 16 februari 2005 efter det att det ratificerats av 152 länder och
regionala organisationer för ekonomisk integration, vilka tillsammans står för 61,6 % av 1990 års totalaväxthusgasutsläpp i Annex I-länderna och för nära 90 % av världens befolkning
E. För att denna förändring skall kunna åtgärdas är det en grundläggande förutsättning att alla parter fullt
ut genomför FN:s ramkonvention om klimatförändringen samt Kyotoprotokollet. Åtgärderna får dockinte sin fulla verkan innan man nått fram till en världsomfattande lösning som innefattar de storaekonomiska blocken vilka svarar för merparten av utsläppen av föroreningar.
F. I Kyotoprotokollet stadgas att förhandlingar om åtaganden om minskade utsläpp för perioden efter
2012 skall inledas under 2005. Den elfte partskonferensen (COP11) och det första mötet mellan par-terna till protokollet (COP/MOP1) i Montreal bör därför högprioritera denna fråga.
G. Ytterligare mål måste snart fastställas för att skapa säkerhet kring investeringar i lågkolhaltiga energikäl-
lor, teknik med låga utsläpp av växthusgaser samt förnybar energi, och för att undvika investeringar iinkompatibel energiinfrastruktur.
H. Klimatkonventionens huvudmål –att undvika farliga klimatförändringar –kan enligt nya forskningsrön
kräva att koncentrationen av växthusgasutsläpp stabiliseras på en nivå under 500 ppm koldioxidekviva-
lenter –något högre än nuvarande nivå –och därigenom gör det nödvändigt att åstadkomma bety-
dande utsläppsminskningar inom den närmaste framtiden.
I. Investeringar i energieffektivitet är den mest lovande vägen att minska koldioxidutsläppen och potentia-
len för kostnadseffektiva energibesparingar i EU är mycket stor.
J. Klimatpåverkan kan minska kraftigt genom bättre samhällsplanering.K. Innan de redan fastställda möjligheterna till handel med utsläppsrättigheter utvidgas till att omfatta även
andra områden (exempelvis luftfarten) behövs en analys som styrker att en sådan utvidgning bidrar tillkampen mot klimatförändringen och att rika länder och områden inte gynnas på bekostnad av länderoch företag i utveckling.
L. Det behövs ett mycket större engagemang och deltagande från den enskilde medborgarens sida i de
samlade ansträngningarna att bromsa utsläppen och skapa en mer hållbar livsstil.18.11.2006 SV C 280 E/121 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
M. Växthusgasutsläppen fortsätter att öka i många medlemsstater, vilket visar att snabba åtgärder måste
vidtas omgående om EU skall kunna uppfylla sina Kyotoåtaganden.
N. Kostnaderna för åtgärder som syftar till att minska växthusgasutsläppen kommer att uppvägas av för-
delarna med att den globala temperaturökningen begränsas till högst 2 °C, eftersom man då kan för-hindra skador och förluster som klimatförändringarna annars kan orsaka världen över.
O. Möjligheten att frångå en ekonomi som baserar sig på fossila bränslen är en historisk affärsmöjlighet.
Affärsmöjligheterna är stora även för de utvecklingsländer som har stora tillgångar på förnybar energi,men för närvarande saknar tekniken för att utnyttja dem.
1. Europaparlamentet understryker att EU:s strategi för att begränsa klimatförändringen måste grunda sig
på ett angreppssätt bestående av sju delar:
— Den skall bygga på Kyotoprotokollets centrala delar: bindande mål om växthusgasutsläpp, ett globalt
system med utsläppstak och handel med utsläppsrätter (cap-and-trade) samt flexibla mekanismer.
— Stora nedskärningar av utsläppen måste göras med 30 % fram till 2020, med hjälp av en kombination
av marknadsincitament och regleringar som stimulerar investeringar i effektivitet och/eller teknik somkräver lite eller ingen koldioxid.
— Ett proaktivt angreppssätt för att engagera andra huvudaktörer, framför allt Förenta staterna, bör efter-
strävas.
— Ett strategiskt partnerskap med länder som Kina, Sydafrika, Brasilien och Indien måste inrättas för att
hjälpa dem att ta fram hållbara energistrategier och säkerställa deras deltagande i försöken att begränsautsläppen.
— Forskning och innovation om hållbar energiteknik måste främjas på ett kraftfullt sätt, snedvridna inci-
tament som subventionering av fossila bränslen måste tas bort, och de externa kostnaderna, blandannat klimatförändringarnas kostnader, måste internaliseras i priset på energiproduktionen.
— Europeisk och nationell lagstiftning behövs för att stimulera ökad energieffektivitet och minska priset på
teknik som minskar klimatpåverkan.
— EU-medborgarna måste uppmuntras att i mycket högre grad direkt engagera sig i försöken att begränsa
utsläppen, och då krävs det att de får detaljerad information om koldioxidinnehållet i olika produkteroch tjänster. En framtida möjlighet skulle kunna vara ett handelssystem med individuella utsläppsrätter.
2. Europaparlamentet uppmanar EU att se till att man vid COP11-mötet och COP/MOP1-mötet i Mon-
treal fattar beslut om en tidtabell för förhandlingarna om framtida klimatåtaganden, och att tidsfristen för attnå en överenskommelse sätts till senast i slutet av 2008.
3. Europaparlamentet uppmanar EU att vid COP11-mötet och COP/MOP1-mötet lägga fram förslag på ett
framtida system för klimatpolitiken som grundar sig på det övergripande målet att världens årsmedeltempe-ratur inte får öka med mer än 2 °C i förhållande till förindustriell tid.
4. Europaparlamentet anser att klimatpolitiken i framtiden skall basera sig på ett gemensamt men diffe-
rentierat ansvar för världens länder, som syftar till att uppnå minskning och konvergens, samt på fortsattaoch successivt allt större minskningar av utsläppen och ett ökat antal länders deltagande i ansträngningarnaatt minska utsläppen. Parlamentet understryker att alla mål för utsläppsminskningar skall baseras på densenaste vetenskapliga forskningen och syfta till att ökningen av den globala medeltemperaturen med rimligsäkerhet inte överstiger 2 °C. Parlamentet understryker vidare att kostnadseffektivitet bör vara känneteck-nande för alla åtgärder som övervägs, och att ett långsiktigt mål därför bör vara att utveckla en internatio-nell marknad för handel med utsläppsrätter för koldioxid, baserad på ett cap-and-trade-system. Parlamentetnoterar dessutom att man vid beräkningen av kostnadseffektiviteten måste ta med kostnaderna för overk-samhet och den förväntade ekonomiska nyttan av tidiga insatser och innovation samt teknisk utbildning,vilket kommer att sänka kostnaderna för att begränsa utsläppen.C 280 E/122 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
5. Europaparlamentet välkomnar slutsatserna från Europeiska rådets möte i Bryssel den 23 mars 2005, i
synnerhet att man skall sträva efter att uppnå en utsläppsreducering för industriländerna i storleksordningen15–30 % år 2020. Parlamentet vidhåller dock att man även måste fastställa långsiktiga mål för utsläpps-
reduceringen och föreslår ett mål på 60 –80 % för 2050.
6. Europaparlamentet beklagar att USA:s nuvarande regering inte har genomfört åtagandena i FN:s kli-
matkonvention om att minska utsläppen till 1990 års nivå och undvika farliga klimatförändringar, ochparlamentet beklagar dessutom Förenta staternas beslut at inte ratificera Kyotoprotokollet. Parlamentet upp-manar EU att se till att den multilaterala processen inte lamslås av enskilda länder.
7. Europaparlamentet erinrar om att det skulle gå att spara ända upp till 40 % av den energi som för-
brukas inom EU, men då måste det ställas upp bindande mål.
8. Europaparlamentet konstaterar att man med ett helhetsbetonat grepp på problematiken skulle kunna
tillgodose 25 % av EU:s energiförbrukning med energi från förnybara källor fram till 2020.
9. Europaparlamentet understryker att ett effektivt klimatarbete kommer att kräva en omfattande
omvandling av energi- och transportsystemen och av byggnadernas uppvärmningssystem och att dennaomvandling bör vara en pådrivande kraft inom ramen för Lissabonstrategin, i syfte att öka tillväxten ochkonkurrenskraften. Parlamentet uppmanar EU att ta fram en strategi som gör Europa till den mest ener-gieffektiva ekonomin i världen genom att sätta upp mål för de årliga minskningarna i energiintensitet istorleksordningen 2,5 –3% .
10. Europaparlamentet uppmanar i detta sammanhang medlemsstaterna att införa permanenta övervak-
ningssystem för att bedöma vilka kvantiteter av både material och energi som används inom varje ekono-misk sektor i syfte att skapa ett underlag för lämpliga reduceringsstrategier.
11. Europaparlamentet konstaterar att alltför sena åtgärder kommer att öka risken för negativa miljö-
effekter och högre kostnader. Parlamentet vidhåller att en minskning av de globala utsläppen inte får ledatill andra hot.
12. Europaparlamentet anser att bekämpningen av klimatförändringen medför vinster för såväl samhället
som miljön och bidrar till att uppnå både målen för Lissabonprocessen och FN:s millennieutvecklingsmål.Investeringar i och utveckling av förnybara energikällor skapar nya möjligheter för jord- och skogsbruk, fler
arbetstillfällen, bättre hälsa, ökad regional tillväxt, bättre utnyttjande av lokala och regionala resurser och av
befintlig avancerad teknologi samt minskad fattigdom.
13. Europaparlamentet yrkar på att EU lägger ner mer arbete på att i samarbete med de övriga globala
aktörerna utveckla lovande tekniska lösningar.
14. Europaparlamentet betonar att mycket av den teknik som behövs för att minska växthusgasutsläppen
redan finns, men dess inträde på marknaden hämmas av en mängd hinder, inte minst snedvridna stimulan-såtgärder som subventionering av fossila bränslen. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att läggafram förslag till lagstiftning i syfte att få bort all sådan subventionering och i stället introducera positivaincitament inom ekonomin för att stimulera till ökad användning av energieffektiv teknik och teknik somkräver lite eller ingen kol och uppmanar till ett proaktivt utnyttjande av offentlig upphandling inom EU isyfte att få ner kostnaderna för sådan teknik. Förutom att det sjunde ramprogrammet för forskning börfokuseras på områden som verkar för en begränsning av klimatförändringarna efterlyser parlamentet ävenett intensivprogram –i stil med Förenta staternas Apolloprogram på 1960-talet –för att främja forskning
och innovation till stöd för hållbar energi och markanvändning.
15. Mot bakgrund av det faktum att mycket, om inte merparten, av EU:s energiinfrastruktur kommer att
bytas ut under de närmaste decennierna uppmanar Europaparlamentet kommissionen att lägga fram förslagför att se till att alla investeringar i energiinfrastruktur inom EU använder sig av bästa tillgängliga teknikmed avseende på låga eller inga utsläpp av fossila bränslen.18.11.2006 SV C 280 E/123 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
16. Europaparlamentet noterar att investeringar i effektivitetsåtgärder och förnybar teknik är de huvud-
sakliga alternativen när det gäller att begränsa klimatförändringarna, men framhåller samtidigt att utveck-lingen av teknik för att avskilja och deponera koldioxid är viktig –inte minst i regioner med omfattande
koltillgångar.
17. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att lämna tydliga och konkreta
bidrag till en eventuell reformering av CDM och dess institutioner i syfte att förbättra dess tillämpning och
främja ett bredare deltagande av aktörer i den privata sektorn och på så vis ge de nödvändiga impulserna förperioden efter 2012.
18. Europaparlamentet framhåller behovet av att främja ny teknik för rymdbaserade system för att natur-
katastrofer skall kunna analyseras från rymden och för att deras katastrofala följder på så vis skall kunnaförutses och begränsas.
19. Med tanke på den komplexa forskning och tekniska utveckling som klimatförändringarna och före-
byggandet av katastrofer kräver och med tanke på deras gränsöverskridande karaktär anser Europaparlamen-tet att det måste eftersträvas europeiska lösningar som går längre än principen om regional och nationellsubsidiaritet.
20. Europaparlamentet konstaterar att en förändrad inställning och fysiska anpassningar är nödvändiga
för att samhället skall kunna förbereda sig för klimatförändringarnas konsekvenser.
21. Europaparlamentet uppmanar de medlemsstater som inte redan bidragit med medel till den komplet-
terande fonden att göra detta så att CDM-styrelsen kan fullgöra sitt uppdrag att skapa en välfungerande ocheffektiv mekanism.
22. Europaparlamentet understryker att utvecklingen inom transportsektorn är av avgörande betydelse
eftersom denna sektor står för ungefär 30 % av gemenskapens utsläpp av koldioxidekvivalenter, av vilkarunt 85 % härrör från vägtransporter, samtidigt som järnvägstransporter är mycket mer energieffektiva.
Parlamentet beklagar att bilindustrin med stor sannolikhet inte kommer att uppnå målet på 140 g/km
inom den tidsfrist som fastställts i det nuvarande frivilliga avtalet. Parlamentet efterlyser därför en strategimed kraftfulla åtgärder för att minska utsläppen från transportsektorn, inklusive obligatoriska gränsvärdenför koldioxidutsläpp från nya fordon på 80 –100 g/km på medellång sikt, som skall uppnås genom att
bilfabrikanter tillåts handla med utsläppsrätter och genom andra åtgärder som gemensamma hastighetsgrän-ser för hela EU, trafikavgifter och skatteincitament tillsammans med en utbyggnad av järnvägstransporternaoch de allmänna transportmedlen överhuvudtaget. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen att utvecklanya innovativa sätt att synliggöra koldioxidutsläppen från transporterna och att lägga fram förslag för attstabilisera eller minska trafikomfattningen inom EU fram till 2010.
23. Europaparlamentet ser med oro att godstransporterna ökar och uppmanar kommissionen att göra en
uppskattning av de koldioxidutsläpp som dessa transporter svarar för och att lägga fram förslag som syftar
till att förlägga en stor del av vägtransporterna till miljövänligare transportmedel. Parlamentet uppmanardärför kommissionen att som ett led i sin översyn av det europeiska klimatförändringsprogrammet (ECCP)lägga fram förslag om inrättandet av ett transeuropeiskt höghastighetsjärnvägsnät för godstransporter somkan lösa problemet med en fragmentering av godstransporterna och undanröja kvarvarande flaskhalsar iinfrastrukturen. Vidare anser parlamentet att man bör överväga obligatoriska mål för koldioxidutsläpp frånlastbilar. Parlamentet uppmanar kommissionen att utreda vilken nytta det skulle göra för begränsningen avklimatförändringarna om man skulle tillåta alla medlemsstater att använda långtradare av den längd somfinns i Sverige och Finland och att så snart som möjligt rapportera vad man kommit fram till.
24. Europaparlamentet upprepar sitt krav att utsläpp från internationella flyg- och sjötransporter skall
inbegripas i målen för utsläppsminskningar från 2012.
25. Europaparlamentet stöder inrättandet av miljöskatter på gemenskapsnivå och understryker att dessa i
likhet med andra marknadsinstrument är ett nödvändigt styrmedel för att få till stånd en effektiv politik förutsläppsminskningar. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram förslag och medlemsstaterna attsenast 2009 införa den första europeiska miljöskatten.C 280 E/124 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
26. Europaparlamentet stöder kommissionens förslag om en temainriktad strategi för den urbana miljön,
vars mål är att förbättra kvaliteten på bland annat luften i stadsområden. Parlamentet anser att två punktermåste prioriteras i fråga om klimatförändringar: utvecklingen av allmänna transporter som använder reneller mindre förorenande teknik samt främjandet av byggnadsmetoder som är hållbara och av hög miljö-kvalitet.
27. Europaparlamentet anser att EU och dess medlemsstater måste se över och ändra sina instrument för
samhällsplanering så att klimatpåverkan minskar. Detta gäller särskilt vid planläggning av och nyinvestering i
transportsystem och nya bostads- och industriområden.
28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att visa prov på ett klart och tydligt EU-ledarskap inför
2012-förhandlingarna genom att lägga fram särskilda lagförslag i syfte att bredda omfattningen av byggnads-direktivet och uppdatera biobränsledirektivet så att den senaste tekniken för flexibla biobränslen (t.ex. MTHFoch etyllevulinat) inbegrips, samt att införa obligatoriska och gemensamma EU-standarder för dessa nyabränslen, skapa incitament för särskilt anpassade fordon som drivs med biobränslen och införa minimigrän-ser för blandningsproportioner –och därvid undersöka de miljömässiga fördelarna av att kräva 10 procents
inblandning av biobränslen i transportbränsle –som ett led i sin översyn av ECCP.
29. Europaparlamentet uppmanar EU att se till att stöd från strukturfonderna företrädesvis går till hållbar
utveckling.
30. Europaparlamentet konstaterar att flygtrafiken svarar för mellan 4 och 9 % av de totala utsläppen av
växthusgaser i världen och att utsläppen från flyget varje år ökar med 3 %, samt understryker vikten avstrikta minskningsmål för flygsektorn. Parlamentet uppmanar kommissionen att omgående vidta åtgärderför att minska klimatpåverkan från flygtrafiken, genom att inrätta ett försökssystem för handel medutsläppsrätter för flygtrafiken under perioden 2008 –2012 som omfattar alla flygningar till och från flygplat-
ser inom EU, samtidigt som det inrättas instrument som kan ta itu med flygtrafikens totala klimatpåverkan.
Parlamentet uppmanar till samtidiga insatser för att även ta itu med utsläppen från sjötransporterna.
31. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att med hjälp av en färdplan tydligt visa vägen mot en
koldioxidsnål ekonomi. En sådan färdplan bör bland annat ge insikt i vilka förväntningar man ställer på väteoch förnybar energi. Parlamentet uppmanar kommissionen att i det sammanhanget peka ut vilka svårigheterdet finns i utvecklingen och tillämpningen av ny och ren teknik.
32. Europaparlamentet understryker att, i motsats till el- och bränslesektorerna, har EU inte något sys-
tematiskt sätt att främja användande av förnybar energi inom uppvärmnings- och kylningssektorn, trots attberoendet av gas- och oljeimport är särskilt stort inom denna sektor och att kostnaderna för att öka andelenförnybar energi är jämförelsevis låga. Parlamentet efterlyser därför en strategi som genom ökad produktiongör förnybara uppvärmnings- och kylningsapparater konkurrenskraftiga. Parlamentet anser i detta samman-hang att byråkratiska bestämmelser på EU-nivå för husägare och byggmästare inte är rätt väg, och att mandärför bör prioritera ett direktiv som fastställer realistiska men ambitiösa mål och som syftar till samord-ning av medlemsstaternas insatser baserat på tidsbegränsade incitament för tillgång till marknaden.
33. Europaparlamentet anser i detta sammanhang att kommissionen bör lägga fram ett förslag till direk-
tiv om uppvärmning och kylning, utformat på samma sätt som förslaget om biobränslen.
34. Europaparlamentet anser att en snabb utveckling när det gäller användning av biomassa och främ-
jande av förnybar energiproduktion knuten till jordbruket måste vara en viktig prioritering vid omlägg-ningen av den gemensamma jordbrukspolitiken tillsammans med en välavvägd strategi för livsmedelspro-duktionen. Parlamentet understryker att energiproduktion från biomassa måste ske på ett sätt som är bådeeffektivt i fråga om energiomvandling och ekologiskt hållbart. Parlamentet välkomnar därför kommissionensavsikt att lägga fram en handlingsplan för biomassa och ber kommissionen att ta med rättsligt bindandeåtgärder i sitt förslag.18.11.2006 SV C 280 E/125 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
35. Europaparlamentet framhåller behovet av att diversifiera forskningsområdena och de förebyggande
åtgärderna för att undvika följder för människors hälsa och säkerhet, översvämningar, torka, bränder –i
synnerhet i skogs- och skyddsområden –minskad biologisk mångfald och ekonomiska förluster. Parlamentet
uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att ta hänsyn till skogarnas och lantbrukets betydelse förabsorbering av koldioxid, erosionsskydd, resursskapande och klimatreglering.
36. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att, i syfte att skapa lika förutsätt-
ningar på internationell nivå, överväga förslag om sektorsspecifika mål för energiintensiva exportindustrier iländer som inte gjort några bindande åtaganden om utsläppsminskningar, något som skall fungera som ettkomplement till de bindande utsläppsmålen för industriländerna. Parlamentet begär dessutom att kommis-sionen skall utreda möjligheten att länka EU:s system för handel med utsläppsrätter till sådana system itredjeländer. Parlamentet uppmanar kommissionen att föra en aktiv dialog med företagen inom alla sektorer
och branscher för att komma underfund med vilka omläggningar av produktion, konsumtion och trans-
porter som kan och måste stimuleras för att minska utsläppen av växthusgaser i EU.
37. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att noga beakta den ojämna konkurrenssituation som
kan uppstå för europeiska företag, jämfört med övriga världen, i samband med att åtgärder införs för attbegränsa klimatutsläppen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att undersöka möjlig-heterna att anta gränsanpassningsåtgärder för handel för att utjämna de eventuella kortsiktiga konkurrens-fördelar som producenter i industriländer utan koldioxidrestriktioner skulle kunna få. Parlamentet betonaratt de internationella handelsmönstren har en mycket stor påverkan på klimatförändringarna och uppmanardärför WTO att integrera en mekanism för hållbar utveckling i sitt arbete.
38. Europaparlamentet anser att vid översynen av systemet för handel med utsläppsrätter, och en even-
tuell utvidgning av det, så bör principen med fri tilldelning av utsläppsrätter ( ”grandfathering ”) återigen tas
under noga övervägande på grund av de betydande problem som den fria tilldelningen haft och alternativsom riktmärkning och auktioner –med fokus på uppströmsanvändare –bör utredas. Vidare anser parla-
mentet att ett system med nationella utsläppskvoter också måste tas under övervägande på grund av denökade gränsöverskridande handeln, framför allt med elektricitet.
39. Europaparlamentet rekommenderar att EU utvecklar en särskild samarbetspolitik kring klimatföränd-
ringsfrågor med utvecklingsländerna. Europaparlamentet konstaterar att för att integrera klimatförändrings-frågorna i den bredare miljöpolitiken måste ett antal verktyg utvecklas och tas i bruk. Parlamentet noteraratt prioriteringarna på detta område gäller jordbruk och livsmedelssäkerhet, de två områden som är käns-ligast för klimatförändringar. Europaparlamentet anser vidare att en annan nyckelfråga är ekonomisk diver-sifiering, eftersom många utvecklingsländer i Alliansen av små ö-stater (AOSIS) är kraftigt beroende avturismen. Parlamentet noterar vidare att för att motverka klimatförändringar är transport-, samhällsplane-rings- och energifrågor centrala. Europaparlamentet konstaterar att förebyggande av katastrofer och kata-strofberedskap är andra områden som bör prioriteras.
40. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av kommissionens miljöinformationssystem för miljö och
hållbar utveckling i Afrika baserat på satelliter och datoriserad kartläggningsteknik, vilket stöder de utveck-lingsaktiviteter som bedrivs av kommissionens kontor för humanitärt bistånd (ECHO). Europaparlamentetrekommenderar att man också undersöker en tänkbar utveckling och utsträckning av kommissionens struk-tur till att även omfatta ett nätverk för klimatförändringsobservationer.
41. Europaparlamentet understryker att EU, med tanke på utvecklingsländernas deltagande i det framtida
klimatarbetet, klart och tydligt bör erkänna att fattigdom och utveckling är prioriterade frågor för dessaländer. Millennieutvecklingsmålen kommer dock aldrig att nås om miljöfrågor, såsom klimatförändringar,inte diskuteras ordentligt. Hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning bör förbli den allmänna raminom vilken utvecklingsländerna uppmuntras att anta politiska program och åtgärder som integrerar klimat-förändringsfrågorna, oavsett om det gäller anpassning eller begränsande åtgärder.
42. Europaparlamentet stöder därför skapandet av en ny politisk helhetslösning för att förbättra välstån-
det för redan sårbara befolkningar genom en global utvecklingsstrategi med lämpligt ekonomiskt stöd.Europaparlamentet rekommenderar att denna nya strategi baseras på sambandet mellan klimatförändringen,förvaltningen av naturresurser, förebyggandet av katastrofer och kampen mot fattigdomen.C 280 E/126 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005
43. Europaparlamentet understryker att ekonomisk utveckling är en rättighet för alla utvecklingsländer
och betonar att EU och andra industriländer måste stödja utvecklingsländerna vid utvecklingen av hållbaratekniker. Parlamentet betonar dock att utvecklingsländerna inte behöver gå igenom samma förorenandeutvecklingssteg som de industrialiserade länderna har gjort. Parlamentet anser vidare att bestämmelserna imekanismen för en ren utveckling måste omformas så att de leder till en hållbar utveckling. Parlamentetföreslår att låneprioriteringarna hos internationella finansinstitut och EU:s biståndsinsatser skall riktas om såatt de stöder förnybar energi och energieffektivitet. Parlamentet föreslår även lansering av ett multilateraltinitiativ för hållbar energi –med deltagande av EU och länder som Kina, Indien, Brasilien, Sydafrika m.fl.
och vissa stora energirelaterade företag –vars syfte skulle vara att främja ett brett samarbete om ren teknik
och där huvudområdena skulle vara energi och transporter. Härvidlag skulle det nyligen ingångna avtaletmellan EU och Kina om ett partnerskap för klimatförändringar tjäna som exempel.
44. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att som ett led i det tekniska samarbetet med Annex B-
länder och översynen av Cotonouavtalet bistå dessa länders regeringar med att anta nationella energistrate-gier så att deras beroende av import av fossila bränslen minimeras, och vidare med att främja övergången tillmodern teknik, framför allt i fråga om förnybar energi och i synnerhet biomassa samt hjälpa dem att uppnåFN:s millennieutvecklingsmål.
45. Europaparlamentet insisterar på att det behövs finansiellt stöd till anpassningsåtgärder i samband
med klimatförändringen för de minst utvecklade länderna. Parlamentet anser i detta sammanhang att etthållbart skogsbruk, särskilt beträffande regnskogar, är en viktig faktor både när det gäller att begränsa kli-matförändringen och anpassa sig till den och uppmanar därför kommissionen att prioritera detta i sinainsatser för utvecklingssamarbete.
46. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka möjligheterna och fördelarna med att
inrätta ett system för handel med personliga utsläppskvoter så att medborgarna görs delaktiga och privata
konsumtionsmönster kan påverkas.
47. Europaparlamentet uppmanar EU-institutionerna att föregå med gott exempel genom att begränsa
växthusgasutsläppen i sin egen verksamhet. Detta kan ske genom ökad energieffektivitet i kontorsbyggnaderoch för all utrustning som används, genom att använda transportmedel med låga koldioxidutsläpp osv.Parlamentet anser att särskilda ansträngningar bör göras när det gäller parlamentsledamöternas resor, inklu-sive att på nytt tänka över lämpligheten i att parlamentets verksamhet är förlagd till skilda platser, införandeav bilar med låga koldioxidutsläpp för chaufförstjänsten osv.
48. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inleda ett EU-initiativ för att göra medborgarna
medvetna om vilka följder en vidlyftig konsumtion och produktion har för klimatförändringarna.
49. Europaparlamentet erkänner och stöder lösningar baserade på informations- och kommunikations-
teknik (IKT) som kan frikoppla ekonomisk tillväxt från energi- och materialkonsumtion och transporter och
därigenom bidra till ett mer hållbart samhälle. Parlamentet uppmanar kommissionen att föreslå policyåtgär-
der för att ta fasta på IKT-baserade effektivitetsförbättringar, till exempel när det gäller bostäder, avmateria-lisering, transporter och en övergång från produkter till tjänster.
50. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissio-
nen, till medlemsstaternas regeringar och parlament samt till sekretariatet för FN:s ramkonvention om kli-matförändringar och till WTO, med en begäran om att resolutionen skall spridas till alla parter i konven-tionen som inte är EU-medlemmar.18.11.2006 SV C 280 E/127 Europeiska unionens officiella tidning
Onsdag 16 november 2005