A4-0043/99

På artikel 100c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen grundat förslag till rådets (EG) förordning om tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser (KOM(93)0684 - C3-0012/94) och Förslag till rådets förordning om fastställande av de tredje länder vars medborgare måste ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser (11323/97 - C4-0665/97 - 97/0922(CNS))

Förslaget godkändes med följande ändringar:

(Ändringsförslag 1)

Titel

>Originaltext>

På artikel 100c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen grundat förslag till rådets (EG) förordning om tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

På artikel 100c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen grundat förslag till rådets (EG)

preliminära förordning om tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser.

(Ändringsförslag 2)

Nytt stycke före första stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

med beaktande av det faktum att betydande ändringar av Fördraget om Europeiska unionen kommer att genomföras genom Amsterdamfördraget som inom kort kommer att träda i kraft,

(Ändringsförslag 3)

Nytt stycke före första stycket a i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

I Amsterdamfördraget kommer områdena visering, asyl, immigration och övriga politikområden som berör den fria rörligheten att brytas ut ur avdelning VI i fördraget för att inom ramen för en ny avdelning ges en gemenskaplig reglering.

(Ändringsförslag 4)

Första stycket och första stycket a-c i ingressen beaktandemeningen oräknad (nya)

>Originaltext>

Enligt artikel 100c i fördraget skall rådet fastställa en förteckning över tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser. Av artikelns placering i fördraget framgår att det är en bestämmelse på den inre marknadens område.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Enligt artikel 100c i fördraget

föreskrivs att det måste fastställas en förteckning över tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser.

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Medlemsstaterna får inte införa viseringstvång för länder som på objektiva grunder inte uppförts på listan.

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Inget tredje land, vars medborgare för närvarande inte omfattas av viseringstvång för inresa i någon av medlemsstaterna, skall uppföras på negativlistan på länder, vilkas medborgare enligt denna förordning måste ha visering.

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 3d i fördraget stadgar att gemenskapens verksamhet skall omfatta åtgärder med avseende på inresa i den gemensamma marknaden och persontrafiken inom den gemensamma marknaden enligt artikel 100c.

(Ändringsförslag 5)

Första stycket d i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Vid upprättandet av förteckningen i bilagan till denna förordning skall hänsyn tas till de risker som är förknippade med säkerhet och illegal invandring.

(Ändringsförslag 6)

Andra stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad

>Originaltext>

Enligt artikel 3b i fördraget får gemenskapen inte vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget. Att medlemsstaterna ömsesidigt erkänner varandras viseringar, vilket de måste göra om artikel 100c skall ha någon praktisk betydelse, är ett nödvändigt komplement till andra åtgärder för att uppnå målen i artikel 7a när det gäller fri rörlighet för personer.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Ett ömsesidigt erkännande av de viseringar som utfärdas på grundval av artikel 100c anges inte uttryckligen i artikel 100c. En reglering utan ett dylikt ömsesidigt erkännande innebär att verkan av artikel 100c i dess helhet blir nästintill omintetgjord.

(Ändringsförslag 7)

Tredje stycket a i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Den reglering som härigenom antas är preliminär. Europaparlamentet och kommissionen önskar en mera långtgående harmonisering av viseringspolitiken. Kommissionen har redan samtyckt till att inom några månader efter det att bestämmelserna som överenskommits i Amsterdamfördraget trätt i kraft lägga fram ett nytt förslag. De framsteg som har gjorts genom Schengengruppen beträffande gemenskapens regelverk måste dessutom konsolideras.

(Ändringsförslag 8)

Fjärde stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad

>Originaltext>

Avsikten med artikel 100c är att harmonisera medlemsstaternas regelverk och förfaranden på området. Skillnader mellan medlemsstaternas regelverk och förfaranden bör vara tillåtna under en begränsad övergångsperiod, men de får inte föranleda kontroller som står i strid med artikel 7a i fördraget. Övergångsbestämmelserna bör upphöra att gälla den 30 juni 1996 och rådet bör åläggas att dessförinnan besluta om huruvida medborgare från vart och ett av de tredje länderna skall omfattas av visumtvång eller vara undantagna från sådant tvång.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Avsikten med artikel 100c är att harmonisera medlemsstaternas regelverk och förfaranden på området. Skillnader mellan medlemsstaternas regelverk och förfaranden bör vara tillåtna under en begränsad övergångsperiod, men de får inte föranleda kontroller som står i strid med artikel 7a i fördraget. Övergångsbestämmelserna bör upphöra att gälla den 30 juni

1999 och rådet bör åläggas att dessförinnan besluta om huruvida medborgare från vart och ett av de tredje länderna skall omfattas av visumtvång eller vara undantagna från sådant tvång.

(Ändringsförslag 9)

Sjätte stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad

>Originaltext>

Den information som åsyftas i artikel 1.3 i denna förordning måste tillkännages innan artikel 1.1 och artikel 1.2 samt artikel 2 kan tillämpas. Därför kan dessa bestämmelser inte tillämpas förrän en månad efter att förordningen träder i kraft.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Alla medlemsstater måste samtidigt övergå till en harmonisering av viseringspolitiken eftersom man annars riskerar problem när det gäller den fria rörligheten för personer, en rättvis flyktingpolitik, harmoniseringen av bestämmelser som gäller immigration, bekämpningen av illegal immigration och en effektiv kontroll vid de yttre gränserna.

(Ändringsförslag 10)

Sjätte stycket a i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Förordningen måste innehålla en definition av vad som avses med ett visum i enlighet med artikel 100c.

(Ändringsförslag 11)

Sjätte stycket b ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Ett litet antal kategorier av viseringar har ännu inte reglerats. De mera långtgående bestämmelserna i Amsterdamfördraget samt en verkningsfull politik kommer dock att nödvändiggöra detta inom en snar framtid.

(Ändringsförslag 12)

Sjätte stycket c i ingressen beaktandemeningen oräknad (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Förslag bör framläggas om ett nytt förfarande vid fastställandet av genomförandeåtgärder.

(Ändringsförslag 13)

Artikel -1 (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

I denna förordning avses med visering ett tillstånd eller ett beslut av medlemsstat som krävs för inresa på dess territorium i syfte att:

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- vistas i en eller flera medlemsstater i sammanlagt högst tre månader,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- för transit genom denna medlemsstats eller flera medlemsstaters territorium med undantag för transit genom den internationella zonen på flygplatser och resor mellan flygplatserna i en medlemsstat.

artikel 3 i kommissionens förslag utgår

(Ändringsförslag 14)

Artikel 1.2

>Originaltext>

2. Fram till den 30 juni 1996 får medlemsstaterna bestämma om huruvida de skall kräva visum av medborgare i sådana tredje länder som inte finns förtecknade i bilagan. Före detta datum skall rådet ha beslutat enligt det förfarande som anges i artikel 100c om huruvida vart och ett av dessa länder skall läggas till förteckningen över länder med visumtvång eller om deras medborgare skall undantas från visumtvång.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

2. Fram till den 30 juni

1999 får medlemsstaterna bestämma om huruvida de skall kräva visum av medborgare i sådana tredje länder som inte finns förtecknade i bilagan. Före detta datum skall rådet ha beslutat enligt det förfarande som anges i artikel 100c om huruvida vart och ett av dessa länder skall läggas till förteckningen över länder med visumtvång eller om deras medborgare skall undantas från visumtvång.

(Ändringsförslag 15)

Artikel 1.3a (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

3a. Listan på de tredje länder som uppförts i bilagan skall på förslag från en av medlemsstaterna eller från kommissionen och efter hörande av Europaparlamentet regelbundet ajourföras.

(Ändringsförslag 29)

Artikel 1.3c (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

3c. Rapporterna från expertkommissionerna som besökte Bulgarien och Rumänien och redogjorde för läget i dessa länder med tanke på viseringskraven skall tillställas Europaparlamentet.

(Ändringsförslag 16)

Artikel 2

>Originaltext>

Ingen medlemsstat får kräva visum av en person som vill passera dess yttre gränser och som har ett visum utfärdat av en annan medlemsstat, om denna visering gäller i hela gemenskapen.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Ingen medlemsstat får kräva

att en person skall vara försedd med en visering utfärdad av medlemsstatens egna myndigheter, när personen önskar vistas en kortare tid på medlemsstatens territorium och innehar en enhetsvisering eller ett uppehållstillstånd eller ett tillstånd som utfärdats av en annan medlemsstat och tillåter personen i fråga att bosätta sig i denna andra medlemsstat och detta tillstånd vid inresan har en återstående giltighetstid på över fyra månader.

(Ändringsförslag 17)

Artikel 2 första stycket a (nytt)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Statslösa och erkända flyktingar som är bosatta i de stater som avses i artikel 1 är skyldiga att inneha giltig visering innan de överskrider de yttre gränserna.

(Ändringsförslag 30+18)

Artikel 2a (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

1. Enhetsvisering skall utfärdas på grundval av följande gemensamma kriterier och villkor:

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- det skall kontrolleras att de resedokument som företes vid ansökan om visering är autentiska och i vederbörligt skick,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- resedokumentet skall, med beaktande av den tid under vilken viseringen kan användas, vara giltigt ännu i minst tre månader efter den sista dag för uppehållet som angivits på viseringen

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- resedokumentet skall erkännas av alla medlemsstater,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- resedokumentet skall gälla för inresa i alla medlemsstater,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- resedokumentet skall möjliggöra återinresa i ursprungslandet eller inresa i ett tredje land,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- medlemsstaterna skall komma överens om vilka handlingar och intyg som krävs utöver legitimationshandlingar för att erhålla en visering,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- medlemsstaterna skall vidare besluta om att det senast tre månader efter det att ansökan om visum skett antingen skall ha fattats beslut om avslag eller också skall viseringen då ha tillställts den sökande,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

- om myndigheterna i ursprungslandet så föreskriver skall det kontrolleras att den inresande innehar ett giltigt tillstånd till återinresa i detta land eller innehar giltig returvisering; i förekommande fall skall detta gälla också för tillstånd till inresa i tredje land.

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Medlemsstaterna skall offentliggöra denna information så att den åtminstone kan erhållas vid förfrågan,

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

2. Jämte de ovannämnda kriterierna skall medlemsstaterna bedöma om ett visum skall förvägras med anledning av risken för illegal immigration, upprätthållandet av lag och ordning och skyddet av den inre säkerheten.

(Ändringsförslag 20)

Artikel 2b (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 2b

Om en ansökan om enhetsvisering avslås skall det vara tillåtet för den sökande att besvära sig till kompetenta instanser i den berörda medlemsstaten.

(Ändringsförslag 21)

Artikel 2c (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 2c

Enhetsvisering utfärdas av medlemsstaternas diplomatiska och konsulära representationer.

(Ändringsförslag 22)

Artikel 2d (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 2d

Under det första halvåret 1999 skall kommissionen upprätta en rapport angående läget när det gäller harmoniseringen av viseringspolitiken gentemot tredje land som inte förekommer i den gemensamma förteckningen, rapporten skall åtföljas av slutsatser angående de åtgärder som krävs för att förverkliga den harmonisering som avses i artikel 100c.

(Ändringsförslag 23)

Artikel 3a (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 3a

1. Utan hinder av vad som anges i artikel 1 skall kommissionen föreslå de genomförandebestämmelser som behövs.

>Originaltext>

.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

2. Efter det att kommissionen har lagt fram sitt förslag skall detta vidarebefordras till rådet och Europaparlamentet. Om inte dessa inom tre månader anför några invändningar mot förslaget skall detta anses som antaget.

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

3. Om en av institutionerna anför invändningar och de tre berörda institutionerna i samråd och inom tre månader inte kan nå fram till en lösning som kan godtas av den institution som anförde invändningarna, skall kommissionen inom tre månader lägga fram ett förslag till ändring eller komplettering av denna förordning.

(Ändringsförslag 24)

Artikel 3b (ny)

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Artikel 3b

Denna förordning skall ändras inom ett år efter det att Amsterdamfördraget trätt i kraft. Kommissionen skall framlägga ett förslag till ändring inom en månad efter att nämnda fördrag trätt i kraft.

(Ändringsförslag 25)

Artikel 4.2

>Originaltext>

2. Artikel 1.1 och 1.2 samt artikel 2 i denna förordning skall dock inte tillämpas förrän en månad efter den dag som anges ovan.

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

2. Artikel 1.1 och 1.2 samt artikel 2

och artiklarna 2a, 2b och 2c i denna förordning skall dock inte tillämpas förrän en månad efter den dg som anges ovan..

(Ändringsförslag 26)

Bilaga

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Listan måste vara förenlig med de principer som ingår i första stycket i ingressen b, beaktandemeningen oräknad och skall därför ändras så att den kommer att motsvara nämnda principer.

(Ändringsförslag 27)

Bilaga

>Originaltext>

>Text efter omröstning i Europaparlamentet>

Bulgarien och Rumänien stryks

Lagstiftningsresolution med Europaparlamentets yttrande över på artikel 100c i Fördraget om upprättandet av Euroepiska gemenskapen grundat förslag till rådets (EG) förordning om tredje länder vars medborgare måste ha visum för att passera medlemsstaternas yttre gränser (KOM(93)0684 - C3-0012/94) och Förslag till rådets förordning om fastställande av de tredje länder vars medborgare måste ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser (11323/97 - C4-0665/97 - 97/0922(CNS)) (Samrådsförfarandet)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens förslag till rådet (KOM(93)0684) - C3-0012/94) ((EGT C 11, 15.1.1994, s. 15.)),

- med beaktande av Europeiska gemenskapernas domstols dom av den 10 juni 1997 i målet C-392/95,

- med beaktande av stadfästelsen av kommissionens förslag av den 20 november 1997,

- med beaktande av rådets förslag av den 14 oktober 1997 (11323/97) (C4-0665/97),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor och yttrandena från utskottet för rättsliga frågor och medborgarrätt och utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor (A4-0043/99),

- med beaktande av det faktum att fastställandet av kommissionens förslag har ägt rum under omständigheter som inte är acceptabla för parlamentet och att det är nödvändigt att komma fram till en överenskommelse mellan institutionerna angående genomförandet av EG-domstolens domslut i fall av detta slag,

1. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att snarast inleda förhandlingar med parlamentet om ett bindande avtal beträffande de förfaranden som skall följas efter det att en förordning eller ett direktiv upphävts av EG-domstolen,

2. godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet,

3. uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed, i enlighet med artikel 189a.2 i EG-fördraget,

4. uppmanar rådet att underrätta parlamentet om det har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt,

5. uppmanar rådet att på nytt höra parlamentet om det har för avsikt att väsentligt ändra kommissionens förslag,

6. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra detta yttrande till rådet och kommissionen.