Förslag till RÅDETS BESLUT om tillåtelse för Tyskland att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, tillämpa en differentierad punktskattesats

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Enligt artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor [1] får rådet genom enhälligt beslut på kommissionens förslag tillåta en medlemsstat att införa skattebefrielse eller nedsättning av punktskatt om detta är motiverat av speciella hänsyn.

[1] EGT L 316, 31.10.1992, s. 12. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46).

De tyska myndigheterna har underrättat kommissionen om att en ny lag om fortsatt miljöskattereform trädde i kraft den 1 januari 2000, genom vilken en differentiering av mineraloljeskatten på bränsle på grundval av dess svavelhalt införs. Syftet med denna förmånsbehandling i skattehänseende är att påskynda införandet av svavelfritt bränsle.

I den nya lagen föreskrivs att mineraloljeskatten på bensin och dieselbränsle med en svavelhalt av mer än 50 ppm (parts per million) skall höjas med 3 pfennig per liter från och med den 1 november 2001. I lagen föreskrivs också att denna högre mineraloljeskatt från och med den 1 januari 2003 skall tillämpas på bränsle med en svavelhalt av mer än 10 ppm.

Tyskland ansökte därför om tillåtelse att från och med den 1 november 2001 till och med den 31 december 2002 för bränsle med en högsta svavelhalt av 50 ppm tillämpa en mineraloljeskatt som är 3 pfennig lägre per liter än för bränsle med en högre svavelhalt, samt att från och med den 1 januari 2003 för bränsle med en högsta svavelhalt på 10 ppm tillämpa den nedsatta skattesatsen.

Övriga medlemsstater har i enlighet med direktiv 92/81/EEG underrättats om denna begäran.

På grund av vissa betänkligheter vad gäller följderna av en differentierad punktskattesats för bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm delade kommissionen in begäran i två delar som behandlades separat. Först utarbetades ett förslag till rådets beslut om tillstånd att tillämpa undantag för bränslen med en svavelhalt på högst 50 ppm och sedan ett meddelande till rådet om att inte vidta några åtgärder beträffande bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm.

Rådet antog förslaget och gav tillstånd till införande av en skattedifferentiering för perioden 1 november 2001 - 31 december 2002 när det gäller bränslen med en svavelhalt på högst 50 ppm. Rådet antog också kommissionens meddelande, i vilket kommissionen förklarade att mer tid var nödvändigt för att undersöka frågan om bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm.

Kommissionen har löst alla kvarstående frågor och problem angående beviljande av undantag för bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm och anser att den skattedifferentiering som de tyska myndigheterna begärt inte skulle vara oförenlig med den befintliga gemenskapspolitiken. Det har därför utarbetats ett förslag till rådets beslut om en sådan skattedifferentiering.

I förslaget till rådets beslut tillåts för perioden 1 januari 2003 - 31 december 2005 tillämpning av en differentierad punktskattesats för bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm.

Enligt direktiv 92/81/EEG skall kommissionen regelbundet se över denna typ av skattebefrielser och skattenedsättningar. Om kommissionen anser att de inte längre bör tillämpas på grund av att de leder till snedvriden konkurrens eller störningar på den inre marknaden eller är oförenliga med gemenskapens politik inom miljöskyddsområdet, skall den lägga fram lämpliga förslag till rådet. Detta beslut föregriper dock inte utgången av sådana förfaranden rörande statligt stöd som kan komma att inledas i enlighet med artiklarna 87 och 88 i fördraget [2].

[2] Kommissionens beslut av den 15.2.2000. Statligt stöd nr N/575/99 - Tyskland, "Ökosteuer".

Undantaget måste under alla omständigheter omprövas senast 31 december 2005, när det bemyndigande som lämnas genom beslutet löper ut. Rådet kommer att ompröva situationen på grundval av ett förslag från kommissionen och besluta om bemyndigandet skall upphävas, ändras eller förlängas.

Förslag till RÅDETS BESLUT om tillåtelse för Tyskland att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, tillämpa en differentierad punktskattesats

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor [3], särskilt artikel 8.4 i detta,

[3] EGT L 316, 31.10.1992, s. 12. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46).

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

I enlighet med artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG får rådet genom enhälligt beslut på kommissionens förslag tillåta en medlemsstat att införa skattebefrielse eller nedsättning av punktskatt på mineraloljor om detta är motiverat av speciella hänsyn.

De tyska myndigheterna har underrättat kommissionen om att en ny lag om fortsatt miljöskattereform trädde i kraft den 1 januari 2000, genom vilken en differentiering av mineraloljeskatten på bränsle på grundval av dess svavelhalt införs.

I den nya lagen föreskrivs att mineraloljeskatten på bensin och dieselbränsle med en svavelhalt av mer än 50 ppm (parts per million) skall höjas med 3 pfennig per liter från och med den 1 november 2001 och att denna högre skattesats från och med den 1 januari 2003 även skall tillämpas på bränslen med en svavelhalt på mer än 10 ppm.

De tyska myndigheterna begärde tillstånd från rådet att tillämpa differentierade punktskattesatser och rådet beviljade de tyska myndigheterna tillstånd att för perioden 1 november 2001 - 31 december 2002 införa en differentierad punktskattesats för bränslen med en svavelhalt på högst 50 ppm.

Kommissionen och medlemsstaterna anser inte att det på grundval av tillgängliga uppgifter finns skäl att tro att en utvidgning av tillämpningen av en differentierad punktskattesats till att omfatta bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm kommer att snedvrida konkurrensen eller störa den inre marknadens funktion.

Detta beslut föregriper inte utgången av sådana förfaranden rörande statligt stöd som kan komma att inledas i enlighet med artiklarna 87 och 88 i fördraget [4].

[4] Kommissionens beslut av den 15.2.2000. Statligt stöd nr N/575/99 - Tyskland, "Ökosteuer".

Kommissionen ser regelbundet över skattenedsättningar och skattebefrielser för att se till att de inte snedvrider konkurrensen eller stör den inre marknadens funktion eller är oförenliga med gemenskapspolitiken när det gäller miljöskydd.

Tyskland har ansökt om tillåtelse att från och med den 1 januari 2003 för bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm tillämpa en mineraloljeskatt som är 3 pfennig lägre per liter än för bränsle med en högre svavelhalt.

Rådet kommer på grundval av ett förslag från kommissionen att ompröva detta beslut senast den 31 december 2005 när det tillstånd som beviljas i detta beslut löper ut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I enlighet med artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG skall Tyskland tillåtas att från och med den 1 januari 2003 till och med den 31 december 2005 tillämpa en differentierad punktskattesats på bränslen med en svavelhalt på högst 10 ppm (parts per million) under förutsättning att de differentierade punktskattesatserna överensstämmer med villkoren i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor [5], särskilt de lägsta punktskattesatser som föreskrivs i artiklarna 4 och 5 i detta.

[5] EGT L 316, 31.10.1992, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46).

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande