Yttrande från Regionkommittén om "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi"

(2001/C 253/07)

BAKGRUND

Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - "Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi" [KOM(2000) 567 slutlig].

Kommissionens arbetsdokument "Tendenser i europeisk innovationspolitik och innovationsklimatet i Europeiska unionen" [SEK(2000) 1564].

Kommissionens beslut av den 26 september 2000 att i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget begära kommitténs yttrande.

Beslutet av Regionkommitténs presidium den 13 juni 2000 och av dess ordförande den 15 november 2000 att utarbeta ett yttrande i detta ärende och att ge utskott 6 - i uppdrag att i samarbete med utskott 5 - socialpolitik, folkhälsa, konsumentskydd, forskning, turism - bereda kommitténs yttrande.

Regionkommitténs yttrande om kommissionens Grönbok om innovation [KOM(95) 688 slutlig](1).

Regionkommitténs yttrande om Första handlingsplanen för innovation i Europa [KOM(96) 589 slutlig](2).

Det kompletteringsyttrande (CdR 419/2000 rev.) som antogs av utskott 5 den 5 februari 2001 (föredragande: Leena Piikivi, FIN-PSE).

Det utkast till yttrande (CdR 468/2000 rev.) som antogs enhälligt av utskott 6 den 19 februari 2000 (föredragande: Gordon Keymer, UK-PPE).

Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 38:e plenarsession den 4-5 april 2001 (sammanträdet den 4 april).

SYNPUNKTER OCH REKOMMENDATIONER

Allmänna synpunkter på innovationspolitik

1. Kommittén välkomnar möjligheten att få yttra sig om detta betydelsefulla meddelande. I sitt yttrande från 1996 om Europeiska kommissionens Grönbok om innovation betonade kommittén de lokala myndigheternas viktiga roll för innovationspolitiken. Kommittén har i senare yttranden om innovation fortsatt att påpeka hur viktig de lokala myndigheternas roll är.

2. Kommittén anser att meddelandet allmänt sett innehåller en genomtänkt och ändamålsenlig uppsättning förslag som syftar till att förbättra EU:s och de enskilda medlemsländernas resultat när det gäller innovation. På det hela taget tycks det återspegla den kunskap som i dagsläget allmänt omfattas av personer och organisationer som arbetar inom området.

3. Trots detta hyser kommittén den bestämda uppfattningen att det måste göras en gemensam ansträngning för att förbättra sambandet mellan innovationspolitiken och andra närliggande politikområden. Politiken för ekonomisk och social sammanhållning är av betydelse eftersom den bidrar till att bygga upp en struktur där nya kluster av ekonomisk aktivitet kan bildas. EU:s strukturfonder har till exempel varit av avgörande betydelse för att skapa en infrastruktur som hjälper regioner och områden som är på tillbakagång eller släpar efter i utvecklingshänseende att gjuta nytt liv i traditionella industrier och att utveckla nya, högteknologiska sektorer. Utbildningspolitiken spelar en roll, eftersom källan till all innovation är användning av det mänskliga intellektet.

4. Kommittén anser att de fem föreslagna prioriterade målen är ändamålsenliga och relevanta eftersom de utgör en del i ett sammanhängande stödsystem för innovation och återspeglar de viktigaste av de frågor som EU som helhet står inför. Enskilda medlemsstater kan förstås välja att prioritera på ett annat sätt beroende på olika system och omständigheter. Innovationssystem som grundar sig på en kontinuerlig förbättring av processerna, och som inte bara innebär att individernas kunskaper ökar utan även att den kollektiva kunskapen utvecklas, betraktas som den bästa metoden när det gäller att utveckla innovationspolitik och innovationsstrategier. Den roll som EU och medlemsstaterna har är alltså koncentrerad till att skapa de rätta ramvillkoren, så att innovationsstöd kan utvecklas. Det innebär till exempel att spelreglerna skall vara lika överallt.

5. De regionala och lokala myndigheterna har en nyckelroll när det gäller särskilda lokala åtgärder, t.ex. att avlägsna hinder för effektiviteten i lokala och regionala innovationssystem. Regionkommittén anser därför att politiken för att främja innovation bör vara så flexibel att regionala och lokala myndigheter kan utforma sina egna stödsystem efter lokala behov.

6. Kommittén anser att innovation är den nyckelprocess som förbinder forskning med företagande, varvid arbetstillfällen, varor och tjänster kan skapas. Därför bör den politik som skall främja innovationen vara strategisk, inte sektorsbegränsad, och som ett resultat av detta bör tonvikten läggas vid att säkerställa ett integrerat och sammanhängande angreppssätt på alla nivåer.

7. Kommittén anser i synnerhet att större tonvikt borde läggas på de lokala myndigheternas roll när det gäller att främja och uppmuntra innovation. Lokala myndigheter är direkt ansvariga för många av de funktioner som bidrar till stödsystemet för innovation. Bland dessa finns ekonomisk utveckling, teoretisk och praktisk utbildning, utveckling av forsknings- och teknikbyar samt företagsparker, markanvändnigsplanering som bidrar till att attrahera investeringar och gynna bildandet av kluster, osv. De lokala myndigheternas system och struktur varierar visserligen mellan medlemsstaterna, men de har ett gemensamt ansvar för att agera strategiskt i syfte att sammanföra alla dessa olika innovationsrelaterade funktioner (även sådana som utlokaliserats till lokal nivå av statliga organ), så att det finns en sammanhängande ram inom vilken företag kan fungera och finna nya vägar.

8. De lokala myndigheterna bör dessutom aktivt uppmuntras att delta i den nationella och europeiska politiken för att garantera en stark, samlad och överskådlig struktur för främjande av innovation.

9. Kommittén anser att det fortfarande finns alltför många byråkratiska hinder för små och medelstora företag, vilket bl.a. hämmar innovationsförmågan. Åtgärderna för att finansiera innovation och åtgärderna för informationssystemen för forskning, utveckling och innovation är otillräckliga, vilket gör att innovationsförmågan minskar.

10. Till slut anser kommittén att det i meddelandet inte tas tillräckligt stor hänsyn till den enorma betydelse som de lokala myndigheterna själva kan ha för att stimulera innovation i den lokala ekonomin. De lokala myndigheterna köper varor och tjänster som företrädare för de invånare som de tjänar. De tillhandahåller själva tjänster, och de arbetar för att öka det lokala medborgardeltagandet i beslutsprocesserna, t.ex. genom att på ett klokt sätt använda informations- och kommunikationsteknik. De lokala myndigheterna har en viktig roll att spela när det gäller att utnyttja ny teknik, uppmuntra innovativt tänkande bland leverantörer, använda nya system för tillhandahållande av tjänster och nya förvaltningsformer i egenskap av offentlig arbetsgivare.

Mål 1 Att samordna innovationspolitiken

11. Kommittén välkomnar förslaget att utveckla ramar för dialog, samordning och samarbete som gör det möjligt att kartlägga och jämföra medlemsstaternas innovationspolitik och resultaten därav, och låta dem konkurrera med varandra (benchmarking). Dialogen bör omfatta relevanta aktörer på alla nivåer såväl i medlemsstaterna som på EU-nivå.

12. Kommittén anser att Europeiska kommissionen själv kan bidra mer till denna process, t.ex. genom att skapa en webbsida, genom att sprida goda metoder för att utbilda tekniska specialister till företagare och genom att ge råd om hur man inrättar effektiva "företagskuvöser". Dessutom skulle kommissionen i sina egna initiativ, t.ex. i ramprogrammet för forskning och utveckling, kunna förenkla anbudsförfarandet och göra det snabbare och billigare för potentiella deltagare.

13. Kommissionen bör främja åtgärder som syftar till att lägga grunden till samarbete och samordning mellan (lokala och regionala) myndigheter och institutioner. Detta är särskilt viktigt för samarbete och samordning på internationell nivå. Detta innebär inte bara enklare och färre bestämmelser och förfaranden, utan också kortare handläggningstider. Det bör också räcka att initiativtagaren visar att man gjort det som krävs för att hitta internationella samarbetspartner.

14. ReK konstaterar att det femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (FoTU, beslut 182/1999/EG av den 22.12.1998) förutsätter bl.a. ett "tekniskt genomförandeprogram" (Technological Implementation Plan) i syfte att effektivisera innovationen i forskningsprojekt. Kommittén föreslår att framgångsrika erfarenheter och förfaranden i anslutning till de tekniska genomförandeprogrammen ges effektiv spridning genom omfattande information.

15. På nationell nivå skulle medlemsstaterna även via de regionala och lokala myndigheterna kunna använda skattemässiga incitament för att främja forskning och utveckling inom företagen, med särskild inriktning på små och medelstora företag, förfaranden för förvaltning av kunskap, samtidigt som viss försiktighet måste iakttas så att inte statliga stöd missbrukas och konkurrensen snedvrids på inre marknaden. Dessa åtgärder skulle uppskattas av marknaden och bidra till att öka anpassningsförmågan hos företagen inom EU jämfört med medtävlarna i resten av världen.

16. Kommittén välkomnar den europeiska resultattavlan för innovation. Den omfattar en lagom mängd indikatorer för de olika dimensionerna när det gäller innovationsarbetet i EU och i medlemsstaterna. Kommissionen bör se till att denna relativt begränsade uppsättning indikatorer upprätthålls så att ansträngningarna hela tiden koncentreras till huvudprioriteringarna.

17. ReK föreslår att en resultattavla utarbetas och publiceras även på regional nivå, vilket gör det möjligt för myndigheter på regional och lokal nivå, för forskningsvärlden (universitet, högskolor och forskningsinstitut) och för företag att utvärdera och följa upp resultaten av den regionala innovationsverksamheten.

18. Kommittén anser att den största utmaningen i fråga om resultattavlan för innovation är att säkerställa att informationen blir enhetlig i hela unionen och genom åren. Både kommissionen och de enskilda medlemsstaterna bör uppmanas att verka för ökad kvalitet och stabilitet i den datauppsättning som används inom hela EU. Resultattavlan måste uppdateras ofta och måste också försöka ge analyser av de mönster som kartläggs och de tendenser i fråga om innovationsförvaltning som upptäcks.

19. Kommittén anser att man i de fall där det saknas lämpliga indikatorer eller nyckeltal bör försöka hitta sådana, så att en korrektare bild av innovationstakten ges.

20. Kommissionen bör överväga att utöka resultattavlan för innovation så att den omfattar både kandidatländer och andra europeiska länder. Det skulle ge en bättre bild av det kommersiella samspelet organisationer emellan och affärsnätverkens effektivitet på området i hela Europa.

21. Kommittén stöder de ansträngningar som GD Näringsliv gör för att genomföra gemenskapens innovationsundersökning ["Community Innovation Survey" (CIS)] vartannat år i stället för vart fjärde.

22. Kommissionen bör genomföra täta och regelbundna granskningar av framstegen när det gäller innovation i medlemsstaterna.

23. Kommittén skulle välkomna idéer från kommissionen om nya forskningsvägar för att bidra till förståelsen av innovationssystemen och sätt att stödja dem.

Mål 2 Att skapa ett regelverk som uppmuntrar till innovation

24. Kommittén stöder den målsättning som man kom överens om vid Europeiska rådets möte i Lissabon om att minska mängden administration och antalet bestämmelser som hämmar företagen. Kommittén skulle gärna se fler positiva åtgärder för att minska byråkratin. Medlemsstaterna borde t.ex. i större utsträckning analysera förhållandet kostnad/nytta när det gäller byråkratiska rutiner. Bestämmelser bör vara tidsbestämda. Om de även efter den utsatta tiden behövs, fattar man beslut om en ny avgränsad giltighetsperiod. Kommittén skulle vilja att resultattavlan för innovation omfattade indikatorer för mängden byråkrati och medlemsstaternas arbete för att minska den.

25. ReK betonar betydelsen av immaterialrättsliga frågor i en kunskapsstyrd ekonomi och konstaterar att klara regler för äganderättsförhållandet mellan forskningsinstitut och den enskilde forskaren krävs för att forskningsresultaten skall kunna utnyttjas.

26. ReK föreslår att bestämmelserna om forskarnas rättigheter i immaterialrättsliga frågor harmoniseras i EU, vilket uppmuntrar forskare till utvärdering av forskningsresultatens ekonomiska potential och även effektiviserar samarbetet mellan olika länders forskare när det gäller tillämpningen.

27. ReK föreslår att en utredning görs om huruvida forskningsresultat som uppnåtts genom offentlig finansiering kan skyddas immaterialrättsligt genom att en del av forskningsmedlen används till patentsökning.

Mål 3 Att uppmuntra nyskapande av och tillväxt hos innovativa företag

28. Kommittén anser att det visserligen är berättigat att i meddelandet fokusera på vikten av innovativa, teknikbaserade företagsetableringar med tanke på att sådana skapar högkvalitativa, kvalificerade arbetstillfällen i framtiden, men det är också viktigt att påpeka att "innovativ" inte alltid behöver betyda "högteknologisk". Många "traditionella" sektorer, från stålproduktion till livsmedelsproduktion, kan dra stor nytta av att utveckla nya produkter och förfaranden. Detta är särskilt viktigt för kommuner och regioner som ligger utanför den centrala "EU-kärnan", och vars ekonomi fortfarande kännetecknas av mer traditionella industrier för framställning av t.ex. skor eller textilvaror.

29. Kommittén konstaterar att teknisk innovation är en företeelse som berör nästan alla sektorer och att innovationsbenägenheten är kontinuerlig, snabb, genomträngande och överförbar på företagsnivå. Innovation ger alltså bränsle åt konkurrensviljan och premierar därigenom också dem som kan lägga större resurser - inte bara ekonomiska utan också mänskliga - på att inrätta planerings- och förvaltningssystem som är avsedda att utgöra organisatoriska instrument, som när de är rätt utformade och använda bidrar till en strategisk (och organisatorisk) omdaning av företaget.

30. Kommittén anser att främjandet av innovation i tjänstesektorn inte heller får komma i skymundan. Det gäller alla tjänsteföretag, från sådana som erbjuder yrkesmässiga och ekonomiska tjänster med inriktning mot industri och handel till sådana som har en bredare, konsumentorienterad verksamhet, t.ex. detaljhandel och fritidsrelaterade tjänster.

31. ReK anser att ansträngningarna för att få forskningsvärlden (universitet, högskolor och forskningsinstitut) att öka sin roll när det gäller att skapa innovativa företag genom lämpliga metoder ("spin off"-effekten etc.) bör intensifieras.

32. Dessutom får man inte förbise att den offentliga sektorn skulle kunna ingå i stödstrukturen för innovation. Man kan t.ex. sträva efter att använda nya metoder för tillhandahållandet av tjänster inom allt från hälsovård till transporter, utveckla nya former för demokratiskt eller medborgerligt deltagande, tillhandahålla och beställa offentlig service såsom planering och arkitekttjänster. Särskilt i landsbygdsområden och bergsområden tycks det vara nödvändigt att snarast främja innovativa former för att tillhandahålla tjänster till invånare, familjer och företag, så att dessa stannar kvar och fortsätter sin verksamhet. Om man fortsätter att tillhandahålla tjänster enligt gamla mönster innebär det ofta att dessa måste läggas ner, vilket leder till att mycket betydelsefulla och känsliga områden avfolkas. I synnerhet anser kommittén att de lokala myndigheterna bör få både sin roll och sitt ansvar erkända i sammanhanget.

Mål 4 Att förbättra de viktigaste formerna för samspel i innovationssystemet

33. Kommittén är en stark anhängare av de föreslagna åtgärderna för att stärka samarbetet mellan forskare, företag och offentliga organ. Ökat samarbete mellan alla inblandade parter kommer att få stödsystemet för innovation att fungera effektivare. De lokala myndigheterna kan genom sin verksamhet för att åstadkomma ekonomisk utveckling arbeta mycket effektivt i detta sammanhang.

34. ReK vill påpeka att samarbetet mellan företagen och forskningsvärlden får allt större betydelse. På regional och lokal nivå krävs det framför allt nya former för samverkan mellan forskningsvärlden och små och medelstora företag. Dessa måste utforma nya kund-producent-relationer som bygger på ömsesidighet för att komma fram till nya former för innovationshantering.

35. ReK föreslår att man vid universitet och högskolor tar fram modeller för god praxis för stödåtgärder och därtill anknuten sakkunskap. På så sätt kan forskarna få hjälp med att identifiera forskningsresultatens ekonomiska betydelse, samtidigt som detta utgör ett stöd för immaterialrättsligt skydd och patentsökning. Kommittén rekommenderar vidare en bred spridning av information om god praxis.

36. Kommittén uppskattar att livslångt lärande omnämns i meddelandet, men anser att kommissionen underskattar den roll som de lokala myndigheterna har när det gäller att främja och tillhandahålla sådant lärande. Dessutom förtjänar den yrkesmässiga dimensionen i det livslånga lärandet och kunskapsförvaltningsdimensionen större uppmärksamhet eftersom de innebär en förbättring av kompetensen och bidrar med innovationskapacitet för individer och arbetslag till företag i alla sektorer i lika hög grad som anställning av naturvetenskaplig, teknisk eller universitetsutbildad personal.

Mål 5 Att främja ett samhälle öppet för innovation

37. Kommittén anser att den sista rekommendationen till medlemsstaterna under mål 5 - att stimulera offentlig efterfrågan på innovation genom en dynamisk inköpspolitik från myndigheternas sida - är en fråga som är mer betydelsefull än vad som framkommer i meddelandet. Det amerikanska programmet för investering i forskning i små företag (US Small Business Investment Research programme) som innehåller bestämmelser om att en viss minimikvot av den offentliga sektorns forskningsfinansiering skall gå till små och medelstora företag samt nyetablerade företag är en förebild i detta hänseende. Programmet har funnits i cirka 30 år.

Bryssel den 4 april 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert

(1) EGT C 182, 24.6.1996, s. 1.

(2) EGT C 244, 11.8.1997, s. 9.