SV   SV 
 
 
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN   
Bryssel den 26.4.2022  
COM(2022) 180 final  
 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET  
om tillämpningen av bilaga XI och artikel 66a i tjänsteföreskrifterna  
  
 
1 
 RAPPORT  FRÅN  KOMMISSIONEN  TILL  EUROPAPARLAMENTET  OCH  RÅDET  
om tillämpningen av bilaga XI och artikel 66a i tjänsteföreskrifterna  
 
1. INLEDNING  
Enligt artikel 15.2 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna, senast ändrade 20131, ska 
kommissionen före den 31 mars 2022 lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet. 
I rapporten ska det tas hänsyn till den undersökning som gjorts enligt artikel 2 i samma bilaga 
och bedömas om köpkraftsutvecklingen för unionstjänstemäns löner och pensioner stämmer 
överens med förändringarna i köpkraften för lönerna för nationella tjänstemän i central 
statsförvaltning. Utgående från denna rapport ska kommissionen v id behov lägga fram ett 
förslag om ändring av bilaga XI samt av artikel 66a i tjänsteföreskrifterna på grundval av 
artikel 336 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.  
I den här rapporten tillämpas tidigare nämnda bestämmelse för att bedöma om EU -
institutionernas rekryteringsbehov har tillgodosetts, beskriva förfarandet för och resultatet av 
tillämpningen av reglerna för uppdatering av lönerna och pensionerna enligt bilaga XI till 
tjänsteföreskrifterna ( metoden ) samt solidaritetsavgiften enligt art ikel 66a för perioden 2014 –
2021.  
2. EU-INSTITUTIONERNAS REK RYTERINGSBEHOV  
2.1. Lagstadgat krav att undersöka rekryteringsbehov  
Enligt artikel 2 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna ska kommissionen regelbundet övervaka 
institutionernas rekryteringsbehov.  
I organisatoriskt hänseende syftar rekrytering till att tillsätta lediga tjänster inom EU -
institutionerna. Enligt artikel 27 i tjänsteföreskrifterna och artiklarna 12 och 82 i 
anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen ska tjänstemän och  andra 
anställda å ena sidan uppfylla kraven på högsta kompetens, prestationsförmåga och 
oberoende ställning, och å andra sidan rekryteras över största möjliga geografiska område 
bland medborgarna i EU:s medlemsstater.  
2.2. Iakttagelser om rekryteringsbehov  
Det är Europeiska rekryteringsbyrån (Epso) som har ansvaret att välja ut tjänstemän, som 
utgör den största andelen av EU:s personal EU -institutionerna underrättar regelbundet Epso 
om sina rekryteringsbehov. Utifrån detta utarbetar Epso en årlig plan för att g enomföra 
uttagningsprov och välja urvalsmetoder och förfaranden, bland annat regler för hur varje 
uttagningsprov ska annonseras. Tillsammans med de kontroller som görs vid rekrytering 
garanterar detta att alla kandidater uppfyller kraven på högsta kompeten s, prestationsförmåga 
och oberoende ställning enligt artikel 27 i tjänsteföreskrifterna.  
                                                 
1 Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom)  nr 1023/2013 av den 22 oktober 2013.  
 
2 
 2.2.1.  Antalet ansökningar till EU:s antagningsprov har minskat  
Epso lyckades överlag väl med antagningsproven och ett tillräckligt antal sökande 
godkändes. Detta framgår av bilaga 1 som innehåller en jämförelse mellan EU -
institutionernas rekryteringsbehov avseende handläggare anställda utanför språkenheterna 
(uttryckt i antalet personer som behövde anställas) med det faktiska resultatet av 
antagningsproven.  
Antalet sökande ti ll uttagningsproven för allmänna AD -tjänster minskade dock för samtliga 
grupper av medlemsstater (bilaga 2). För de medlemsstater som anslöt sig före 2004 började 
antalet sökande minska efter 2004 års reform av tjänsteföreskrifterna, meden antalet sökande 
från de medlemsstater som anslöt sig efter 2004 började minska efter 2014 års reform (bilaga 
3)2. Detta påverkade EU -institutionernas möjligheter att tillgodose sina rekryteringsbehov 
och kravet att säkerställa en geografiskt balanserad rekrytering.  
2.2.2.  Kommis sionen tillämpade en praktisk lösning för att tillgodose särskilda 
rekryteringsbehov  
För att tillgodose sina rekryteringsbehov rekryterade kommissionen fler tillfälligt anställda i 
fasta anställningar som vanligen innehas av fast anställda tjänstemän. Det  totala antalet 
externa språkliga tjänster vid kommissionen ökade från 461 år 2013 (varav 118 på 
handläggarnivå) till 1  672 år 2020 (varav 825 på handläggarnivå).  
2.2.3.  Rekrytering med jämn geografisk spridning  
Kommissionen har haft svårt att rekrytera personal  över största möjliga geografiska område. I 
2018 års rapport enligt artikel 27 i tjänsteföreskrifterna3 konstaterade kommissionen att det 
fanns problem med attraktionskraften, eftersom deltagandet i EU:s uttagningsprov var lågt 
jämfört med befolkningsstorl eken i vissa medlemsstater. Några av nationaliteterna är därför 
inte tillräckligt representerade i Epsos förteckningar över kandidater som har klarat 
uttagningsproven. Bilaga 4 visar att antalet ansökningar till EU:s uttagningsprov fortsatt har 
varit ojämn t sedan 20184, vilket leder till en geografiskt ojämn rekrytering. Antalet kraftigt 
underrepresenterade nationaliteter bland lägre handläggare har ökat till 13: Österrike, 
Tjeckien, Estland, Tyskland, Danmark, Finland, Cypern, Luxemburg, Malta, Nederländer na, 
Polen, Slovakien och Sverige5.  
2.3. Samband mellan EU -institutionernas attraktionskraft och olika 
makroekonomiska och socioekonomiska faktorer, inbegripet lön  
Tabellen nedan ger information om graden av deltagande i EU:s uttagningsprov för varje 
medlemsstat under perioden 2013 –2019. De medlemsstater som inte ingår i analysen är 
                                                 
2 Endast ansökningar från grekiska och cypriotiska medborgare ökade eller låg på en stabil nivå.  
3 Kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet av den 15 juni 2018, korrigerad den 24 augusti 
2018 genom COM(20 18) 377 final/2.  
4 I denna rapport anges deltagandegraden för varje medlemsstat utifrån förhållandet mellan andelen 
kandidater och andelen av EU:s befolkning under perioden 2013 –2019. En sjuårsperiod används för att 
jämna ut uppgifterna eftersom EU:s uttag ningsprov genomförs med oregelbundna mellanrum. Anordnandet 
av uttagningsprov påverkades av pandemin och dess konsekvenser. Åren 2020 och 2021 anses därför vara 
atypiska och undantas från analysen.  
5 Situationen den 31 december 2021.  
 
3 
 Belgien, de minsta medlemsstaterna räknat i befolkning och de medlemsstater som ligger 
inom intervallet 80 –120 %, dvs. nära den idealiska ”måldeltagandet”6. Följande 
medlem sstater har undantagits:  
- Belgien har inte tagits med eftersom belgiska medborgare är överrepresenterade 
bland Epso -kandidaterna, vilket beror på Bryssels status som säte för flera EU -
institutioner7. 
- Cypern, Luxemburg och Malta har små befolkningar, vilket innebär att analysen 
av andelen kandidater i EU:s uttagningsprov jämfört med den nationella 
befolkningen inte blir statistiskt sund.  
- Ungerns, Slovakiens och Finlands deltagandegrad (jämfört med proc entandelen av 
EU:s befolkning) ligger mellan 80  % och 120  % mätt över sju år, dvs. nära målet.  
 
                                                 
6 ”Målet” (en deltagan degrad på 100  %) kan aldrig nås av statistiska skäl. Kommissionen valde därför att 
endast analysera medlemsstater där det inte råder en tydlig obalans. Brytpunkten fastställdes till +/ –20 % 
jämfört med en deltagandegrad på 100  %. Detta ligger i linje med d en metod som kommissionen valde i 
rapporten enlighet med artikel 27 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen och artikel 
12 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen (geografisk balans) – (COM(2018) 377 
final).  
7 Samma tendens observeras för andra internationella organisationers säten. Tysk personal är t.ex. 
överrepresenterad vid Europeiska centralbanken.  
Medlems- 
stat
EL 362%
BG 244%
LT 277%
HR 201%
EE 193%
RO 184% Högre 
SI 181%
LV 161%
PT 160%
IT 152%
ES 122%
AT 73%
IE 66%
FR 50%
DK 49% Lägre 
NL 49%
CZ 47%
PL 47%
SE 36%
DE 33%
CY 286%
BE 279%
MT 268%
LU 168% Undantagna
SK 106%
HU 97%
FI 85%Deltagandegrad i förhållande till det idealiska målet
(2013 – 2019)
 
4 
 För att kunna bedöma vilka faktorer som påverkar graden av deltagande i EU:s 
uttagningsprov för varje medlemsstat är det nödvändigt att undersöka EU -institutio nernas 
attraktionskraft runtom i EU. Eftersom valet att delta i EU:s uttagningsprov framför allt är 
personligt och kan bero på flera olika faktorer, bedömde kommissionen eventuella samband 
mellan en uppsättning makroekonomiska och socioekonomiska faktorer och observerade 
tendenser i deltagandegraden i medlemsstaterna (bilagorna 5 –5.7). Kommissionen bedömde i 
synnerhet relativ nettoinkomst i medlemsstaterna (bilaga 5.1 och 5.2), arbetslöshet (bilaga 
5.3), nationell sysselsättningssituation (bilaga 5.4), bild en av EU (bilaga 5.5), personliga 
ekonomiska utsikter (bilaga 5.6), och OECD:s Better Life Index  (bilaga 5.7).  
Kommissionen använde dessa uppgifter för att bedöma eventuella samband mellan låg 
deltagandegrad i EU:s uttagningsprov och dessa socioekonomiska  och makroekonomiska 
faktorer. Följande slutsatser kan dras:  
- Det finns ett förhållandevis tydligt samband mellan EU -medborgarnas deltagande 
i EU:s uttagningsprov och nettoinkomster och uppfattningen om 
anställningsutsikter på nationell nivå.  
 
- Om analysen begränsas till de medlemsstater som har de högsta och lägsta lönerna 
motsvarar graden av deltagande i EU:s uttagningsprov och nettoinkomsten 
varandra nästan exakt8. Så är i synnerhet fallet för Tyskland, Frankrike, 
Nederländerna, Österrike, Danmark, Irland , Sverige, Portugal, Slovenien, Litauen, 
Rumänien, Kroatien, Lettland och Bulgarien. För medelinkomstmedlemsstater är 
resultaten dock mer nyanserade, vilket innebär att andra socioekonomiska faktorer 
måste tillämpas:  
 
- Graden av deltagande i EU:s uttagnings prov har ett starkt samband med OECD:s 
Better Life Index .  
 
- Låg deltagandegrad eller inget samband med arbetslösheten på nationell nivå, 
medborgarnas bild av EU och uppfattningen om att den ekonomiska situationen 
kan förbättras nästa år.  
3. GENOMFÖRANDE AV A RTIKEL 65 I TJÄNSTEFÖRESKRIFT ERNA  
3.1. Principen om parallell utveckling  
Principen om parallell utveckling av köpkraften innebär att köpkraften för EU:s personal 
följer utvecklingen, både uppåt och nedåt, för den genomsnittliga köpkraften hos tjänstemän i 
nationella centrala statsförvaltningar. En bedömning av genomförandet av principen om 
parallell utveckling under den observerade perioden kan därför ytterligare klargöra orsakerna 
till de svårigheter som har konstaterats i samband med EU -institutionernas 
rekryteringsbehov.  
                                                 
8 Förenta nationerna (FN) beräknar detta genom att tillämpa den så kallade Noblemaire -principen, dvs. en 
formel där FN:s lönenivå fastställa utifrån lönenivån för tjänstemän i central statsförvaltning i det 
medlemsland som betalar de högsta lönerna (Förenta staterna under de senaste åren). På så sätt FN kan 
garantera att kandidater från alla medlemsländer har  intresse av att arbeta vid institutionen.  
 
5 
 Enligt artikel 65.1 i tjänsteföreskrifterna överensstä mmer uppdateringen av löner och 
pensioner med den årliga utvecklingen mellan den 1 juli föregående år och den 1 juli 
innevarande år9 för följande:  
- Reallönerna för tjänstemän i central statsförvaltning i tio av medlemsstaterna 
utgör minst 75  % av EU:s bruttonationalprodukt (BNP)10. För var och en av 
dessa medlemsstater beräknas den årliga förändringen av reallönerna på ett netto 
av inflationen och kallas då för den särskilda indikatorn. Den övergripande 
särskilda indikatorn  (GSI)  är genomsnittet för alla  särskilda indikatorer som 
viktats efter varje medlemsstats respektive BNP.  
- Den årliga inflationen i Bryssel och Luxemburg (som motsvarar fördelningen av 
EU-personal mellan städerna). Denna faktor kallas för gemensamt index .  
Den särskilda indikatorn mult ipliceras med det gemensamma indexet för att beräkna värdet 
som ska uppdateras. Värdet som ska uppdateras uttrycks i procent och fastställs som ett 
nettovärde i form av en enhetlig procentsats för nettolöner och nettopensioner för all EU -
personal från och med den 1 juli11.  
I detta sammanhang är det viktigt att betona att metoden inte tillåter dubbelräkning av 
inflationen, men att den garanterar en parallell inflationsrensad löneutveckling för EU -
personal och nationella statstjänstemän i medlemsstaterna. Där med beräknas den 
övergripande särskilda indikatorn först med inflationsrensning i de tio medlemsstaterna och 
kan sedan kombineras med det gemensamma indexet. Detaljerad information om 
utvecklingen av den övergripande särskilda indikatorn och gemensamt inde x finns i del 3.  
3.2. Särskilda indikatorer  
I detta kapitel undersöks huruvida det urval av medlemsstater som för närvarande används för 
att beräkna det gemensamma indexet korrekt motsvarar de verkliga ändringarna i köpkraften 
för alla tjänstemän i medlemsstate rnas centrala statsförvaltning och om allmänna och 
särskilda undantag från principen om parallell utveckling till följd av metoden har lett till 
större minskningar av köpkraften för EU:s tjänstemän.  
3.2.1.  Beräkning av den övergripande särskilda indikatorn som de n anges i metoden för 
2013  
I den metod som antogs 2013 beräknades den övergripande särskilda indikatorn den 1 juli 
2015 genom ett urval av elva medlemsstater (viktade efter BNP): Belgien, Tyskland, 
Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Öst errike, Polen, Sverige och 
Förenade kungariket.  
                                                 
9 Metoden baseras på en jämförelse av observationer av det nationella lönesystemet i en medlemsstat under 
juli månad innevarande år med motsvarande observationer i samma medlemsstat i juli månad föregående år.  
10 Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Polen och Sverige. 
Trots Förenade kungarikets utträde från EU motsvarar urvalet av tio medlemsstater fortfarande över 75  % 
av EU:s BNP enligt vad som föreskrivs i artikel 1.4 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna.  
11 För att kompensera för väsentliga förändringar av levnadskostnaderna i Bryssel och Luxemburg kan en 
mellanliggande uppdatering genomföras den 1 januari enligt artiklarna 4 –7 i bilaga XI till 
tjänsteföreskrifterna.  
 
6 
 Från och med den 1 januari 2021 anses Förenade kungariket inte lägre vara medlem i EU och 
ingår därför inte i urvalet för beräkningen av den övergripande särskilda indikatorn sedan det 
datumet. Bilaga 6 visa r att urvalet efter Förenade kungarikets utträde fortfarande uppfyller 
det tröskelvärde på 75  % som fastställs i artikel 1.4 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna och 
således inte behöver ändras. Enligt den överenskomna interinstitutionella metoden för 
hänvisningar till Förenade kungariket i EU -lagstiftningen använder Eurostat vid 
tillämpningen av artikel 1.4 i bilaga XI nu ett urval som består av de tio återstående 
ovannämnda medlemsstaterna.  
Årliga och kumulativa data från medlemsstaterna i urvalet  
I bilaga 7 visas tidsserierna sedan den 1 juli 2015 för de särskilda indikatorerna för urvalet av 
elva medlemsstater och ett enkelt aritmetiskt medelvärde för perioden. I bilaga 8 visas samma 
uppgifter uttryckta som ett kumulativt index (2014=100).  
Övergripande  särskild indikator för urvalet  
Den kumulativa effekten av den beräknade övergripande särskilda indikatorn och den 
övergripande särskilda indikator som har tillämpats sedan den 1 juli 2015 anges i bilaga 9. 
Den beräknade övergripande särskilda indikatorn m otsvarar utvecklingen av köpkraften för 
medlemsstaternas tjänstemän i urvalet av medlemsstater under perioden (viktad efter BNP 
uttryckt i köpkraftsstandard). Enligt principen om parallell utveckling (se del 3.1) följde 
köpkraften för EU:s personal samma u tveckling som urvalet. Denna tendens förändrades 
dock efter den 1 juli 2020 till följd av genomförandet av undantagsklausulen (se del 3.2.4).  
I bilaga 10 visas tidsserierna sedan den 1 juli 2015 för den övergripande särskilda indikatorn, 
tillsammans med de t gemensamma indexet och den därav följande årliga uppdateringen av 
lönerna för EU -personal. Den övergripande allmänna indikatorn, som beräknats som ett 
aritmetiskt medelvärde  för sjuårsperioden, är 100,6, och den kumulativa effekten av denna 
fram till jul i 2014 (2014=100) är 103,4.  
3.2.2.  Den övergripande särskilda indikatorn som den definierats i tidigare metoder  
Lagstiftaren har inte alltid använt den nuvarande lagstiftningslösningen med ett urval av tio 
medlemsstater för att beräkna den övergripande särskilda  indikatorn. Före 2004 beräknades 
den övergripande särskilda indikatorn utifrån referensvärden från samtliga medlemsstaters 
statistiska uppgifter (dvs. 15 medlemsstater 2003). Under perioden 2004 –2012 användes i 
stället referensvärden från ett urval av ått a medlemsstater.  
Lagstiftarens beslut att införa den nya metoden motiverades av en retrospektiv dataanalys där 
man föreslog att utvecklingar av urvalet skulle spegla samtliga medlemsstaters genom -
snittliga utveckling. Det ska emellertid noteras att en eft erföljande analys visade att den 
faktiska utvecklingen av köpkraften i urvalet efter 2004 var lägre än genomsnittet för 
samtliga medlemsstater. Under 2013 bibehöll medlagstiftaren principen om urval av 
medlemsstater men ökade antalet från åtta till elva.  
För att uppfylla det lagstadgade kravet att analysera huruvida utvecklingen av köpkraften för 
EU:s tjänstemän har följt ändringarna i köpkraftsutvecklingen för tjänstemän i central 
statsförvaltning i samtliga medlemsstater, innehåller detta kapitel simuleri ngar av den 
övergripande särskilda indikatorns utveckling om ett urval av åtta medlemsstater skulle ha 
använts respektive om inget urval skulle ha använts under perioden 2015 –2021.  
 
7 
 Med urvalet av åtta medlemsstater12 skulle det aritmetiska medelvärdet för den årliga 
övergripande särskilda indikatorn för perioden 2015 –2021 bli 100,4 och den kumulativa 
effekten (2014=100) skulle då vara 102,5. Med samtliga medlemsstater skulle det aritmetiska 
medelvärdet av den årliga övergripande särskilda in dikatorn för perioden 2015 –2021 bli 
101,1 och den kumulativa effekten (2014=100) skulle då vara 106,5.  
I bilaga 11 till denna rapport jämförs den övergripande särskilda indikatorns utveckling 
beräknad utifrån de ovanstående alternativa urvalen. Dessa uppg ifter visar att EU -personalens 
köpkraft till följd av det urval av medlemsstater som medlagstiftaren fastställde 2013 endast 
var hälften så stor som köpkraftsutvecklingen för lönerna för nationella tjänstemän i central 
statsförvaltning. Detta kan ha lett t ill att EU uppfattas som en mindre attraktiv arbetsgivare.  
3.2.3.  Den särskilda indikatorn: utvecklingen för enskilda medlemsstater   
Beräkningar och siffror som gäller särskilda indikatorer i medlemsstaterna baseras på de 
uppgifter som tillhandahålls och validera s av medlemsstaternas ansvariga statistik -
myndigheter. För detta ändamål har en årlig löneenkät skapats som uppdateras regelbundet. 
Landsspecifika metodanvisningar och bedömningsrapporter finns också tillgängliga för att 
öka transparensen13. 
I bilaga 12 sam manställs de tillgängliga uppgifterna för varje medlemsstat under perioden 
2015 –2021 tillsammans med ett enkelt aritmetiskt medelvärde för perioden. I bilaga 13 visas 
samma uppgifter uttryckta som ett kumulativt index (2014=100). Bland de medlemsstater 
som ingår i urvalet har Polen de största nettoökningarna sedan 2015 (121), Tyskland (109,8), 
Österrike (109,6) och Nederländerna (109). Mindre ökningar observeras i Luxemburg (101,6) 
och Belgien (101,8). I urvalet minskade nettoköpkraften för tjänstemän i cen tral 
statsförvaltning endast i Frankrike (97,9).  
Utvecklingen av EU -personalens löner beräknas utifrån ett viktat genomsnitt av ett urval av 
medlemsstater. Såsom förklaras i del 3.2.1 ökade EU -personalens löner med 103,4 under 
samma period jämfört med det  viktade genomsnittet.  
Bland de medlemsstater som inte ingår i urvalet observerades de största nettolöneökningarna 
i Slovakien (186,4), Tjeckien (167,1), Bulgarien (156,3) och Rumänien (148,1). Bilaga 14 
visar att de särskilda indikatorerna för det stora flertalet av de medlemsstater som ingår i 
urvalet och uppvisar låga deltagandegrader i de EU -uttagningsprov som anordnas av Epso – 
vilket framgår av del 2 – var mycket högre än den övergripande särskilda indikator som EU -
personalens löner har beräknats uti från. Med andra ord har attraktionskraften hos EU:s 
relativa köpkraft minskat för dessa länder.  
3.2.4.  Allmän ändring av principen om parallell utveckling: tillämpning av ändrings - och 
undantagsklausuler  
Genom undantag från principen om parallell utveckling av kö pkraft begränsar en 
ändringsklausul stora ökningar av köpkraften samt eventuella stora förluster i inköpskraft 
                                                 
12 Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Förenade kungariket.  
13 Den allmänna metodanvisningen för att beräkna särskilda indikatorer finns på Eurostats webbplats. Utöver 
detta har 13 landsspecifika bedömningar redan publicerats sent under 2018 och arbetet fort går hos de övriga 
nationella myndigheterna för att öka antalet publicerade bedömningar (se länken 
https://ec.europa.eu/eurostat/web/civil -servants -remuneration/specific -indicators/country -assessments ).  
 
8 
 under ett visst år. Om den beräknade ökningen i köpkraft (den övergripande särskilda 
indikatorn) överstiger 2  % eller om köpkraften minskar med m er än 2  % begränsas ökningen 
av köpkraften för EU -tjänstemän till 2  %. Andelen ökad eller minskad köpkraft som 
överstiger 2  % träder i kraft nio månader senaste, från den 1 april följande år.  
En annan allmän ändring är undantagsklausulen, som begränsar ökn ingen av köpkraften för 
EU-personal vid ekonomisk nedgång i unionen. Om en minskning av EU:s BNP i reala 
termer förutspås och det sker en ökning av köpkraften som mäts med den övergripande 
särskilda indikatorn kan, beroende på hur omfattande minskningen av  BNP i reala termer är, 
en del av den ökade köpkraften senareläggas. Om EU:s BNP i reala termer minskar med mer 
än 3 % garanteras den ökade köpkraften genom metoden när EU:s ekonomi återhämtar sig, 
dvs. när EU:s BNP i reala termer når nivåerna före nedgång en (återhämtningsklausulen). Om 
kommissionens slutliga uppgifter om unionens BNP i reala termer skiljer sig från prognosen i 
den utsträckningen att de påverkar hur undantagsklausulen tillämpas görs nödvändiga 
korrigeringar, inklusive retroaktiva korrigerin gar, både positiva och negativa14. 
Ändringsklausulen : Mellan 2015 och 2021 verifierade Eurostat siffrorna i uppdateringarna 
mot villkoren för ändrings - och undantagsklausuler enligt artikel 10 och 11 i bilaga XI. Den 
övergripande särskilda indikatorn överst eg endast den lagstadgade gränsen på +2  %/–2 % 
under 2020, när den uppmätta övergripande särskilda indikatorn (+2,5  %) var högre det 
tröskelvärde som krävs för att utlösa ändringsklausulen. Eftersom undantagsklausulen 
tillämpades samtidigt samma år (2020) var ändringsklausulen inte tillämplig enligt artikel 10 
i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna.  
Undantagsklausulen : Den årliga tillväxtprognosen för EU:s BNP som fanns tillgänglig vid 
tidpunkten för Eurostats respektive årsrapporter var positiv, utom 2020 då prognosen för 
utvecklingen av EU:s BNP i reala termer var negativ till följd av covid -19-pandemin ( –
7,4 %)15. Därför gällde undantagsklausulen enligt artikel 11.1 i bilaga XI till 
tjänsteföreskrifterna under 2020. Eftersom unionens BNP -minskning var stör re än 3  % 
användes inte den särskilda indikatorn för att beräkna värdet av uppdateringen av löner och 
pensioner. Därför kommer hela den övergripande särskilda indikatorn som skulle ha beaktats 
i den årliga uppdateringen för 2020 (+2,5  %) att ligga till gru nd för beräkningen av en 
framtida uppdatering när den sammanlagda ökningen av unionens BNP i reala termer blir 
positiv, i enlighet med artiklarna 10 och 11.4 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna.  
De lagstadgade allmänna undantagen från principen om para llell utveckling, och närmare 
bestämt av undantagsklausulen 2020, har genomförts strikt. Det har därför varit möjligt att 
begränsa den årliga uppdateringen till följd av metoden under perioder av ekonomisk 
nedgång och skapa nettobesparingar för EU:s budget . Tillämpningen av undantagsklausulen 
påverkade å andra sidan den parallella utvecklingen av EU -tjänstemännens köpkraft, 
eftersom tjänstemän i medlemsstaternas centrala statsförvaltningar under samma period 
gynnades av en högre köpkraft på i genomsnitt 2,5  %. Detta har i sin tur lett till att EU:s 
attraktionskraft som arbetsgivare har minskat sedan 2020.  
                                                 
14 Arbetsgruppen för artiklarna 64 och 65 i tjänsteföreskrifterna beslutade att de ”slutliga uppgifterna” som 
presenterades av kommissionen om EU:s BNP för ett visst år skulle tolkas på samma sätt som uppgifterna 
som fanns tillgängliga den 30 september föregående år. Förtydligandet ansågs vara nödvändigt eftersom 
uppgifter om BNP ofta kan revideras många år efter referensåret.  
15 För 2021 uppgick Eurostats slutliga mätningssiffra för EU:s BNP -minskning i reala termer 2020 till –5,9 %.  
 
9 
 Den årliga uppdateringen 2020 visade likaså att den automatiska ändringsklausul som också 
infördes 2014 har varit ändamålsenlig. Om undantagsklausulen inte  hade utlösts samtidigt 
skulle ändringsklausulen automatiskt ha minskat ökningen av den övergripande särskilda 
indikatorn fram till april 2021.  
Överlag kan det konstateras att metodens automatik (dvs. löneuppdateringar som baseras på 
statistiska uppgifter som ger effekter på grundval av tjänsteföreskrifterna utan att någon 
annan rättsakt är tillämplig) har fungerat väl sedan 2014. Den automatiska metoden var 
ändamålsenlig och gjorde det möjligt att ta hänsyn till ekonomiska förhållanden och 
köpkraftens utve ckling, samtidigt som den administrativa bördan minskades betydligt jämfört 
med det ordinarie årliga lagstiftningsförfarande som tillämpades före 2014.  
3.2.5.  Särskilda ändringar i den allmänna principen om parallell utveckling  
För att ta hänsyn till den särskilt svåra ekonomiska och sociala situationen i unionen 
beslutade man i samband med reformen 2014 även att uppdateringen av löner och pension för 
all personal i unionens institutioner, andra organ och byråer genom metoden sku lle upphöra 
under 2013 och 2014, och att eventuella fördelar för tjänstemän och andra anställda i 
Europeiska unionen vid tillämpningen av metoden skulle balanseras av återinförandet av 
systemet med en solidaritetsavgift som dras av från EU -personalens löne r i ökad takt från och 
med den 1 januari 2014.  
3.2.5.1.  Utebliven löneuppdatering under två år (2013 –2014)  
Som en del av reformen av tjänsteföreskrifterna 2013 föreslog Europeiska rådet att justering 
av löner och pensioner för samtliga anställda i unionens institutioner skulle utebli under två 
år. Således uppdaterades varken löner eller pensioner under 2013 och 201416 enligt den 
tydliga texten i tjänsteföreskrifterna. Enligt Europeiska revisionsrätten ledde denna tvååriga 
frysning till 1,5 miljarder euro i be sparingar under den fleråriga budgetramen 2014 –202017.   
Samtidigt som den uteblivna uppdateringen innebar att principen om parallell utveckling inte 
kunde tillämpas under perioden 2013 –2014 fortsatte man att uppdatera 
korrigeringskoefficienterna för att sä kerställa likvärdighet i köpkraften på olika 
tjänstgöringsorter.  
3.2.5.2.  Effekten av EU:s solidaritetsavgift  
Solidaritetsavgiften är ett avdrag från EU -personalens löner som återinfördes på en högre 
nivå från och med den 1 januari 2014. Solidaritetsavgiften som ti llämpas enligt 
beräkningsgrunden som anges i artikel 66a.3 i tjänsteföreskrifterna är 6  %. Den ökar till 7  % 
för personal i tjänstegrupp AD 15, steg 2 och uppåt. I utkastet till budgeten för 202218 
förväntas intäkterna från solidaritetsavgiften uppgå till 1 06 miljoner euro. I bilaga 15 visas 
utvecklingen av dessa intäkter sedan 2012.  
                                                 
16 Enligt artikel 65.4 i tjänsteföreskrifterna.  
17 Europeiska revisionsrätten, särskild rapport nr  15/2019: Genomförandet av 2014 års paket med 
personalreformer vid kommissionen – stora besparingar, men inte utan kon sekvenser för personalen . 
18 Förslag till Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2022 (COM(2021) 300).  
 
10 
 3.2.5.3.  Bedömning av de särskilda undantagen från principen om parallell utveckling  
Till följd av dessa särskilda undantag har EU -personalens reala köpkraft minskat betydligt. 
EU-person alen förlorade omkring 10,3  % av sin köpkraft, främst till följd av den 
kombinerade effekten av reformerna av tjänsteföreskrifterna år 2004 och år 2013, de 
minskade lönejusteringarna och tillämpningen av undantagsklausulen 2020. Under samma 
period ökade kö pkraften för tjänstemän i medlemsstaternas centrala statsförvaltningar i 
genomsnitt med 0,9  %19. 
3.3. Det gemensamma indexet  
Det gemensamma indexet mäter ändringar i levnadskostnader i Belgien och Luxemburg för 
EU:s personal enligt fördelningen av personal i des sa två medlemsstater, mot bakgrund av 
harmoniserat index för konsumentpriser när det gäller Belgien (HIKP) och 
konsumentprisindex (KPI) när det gäller Luxemburg, enligt artikel 1 i bilaga XI till 
tjänsteföreskrifterna. På grund av särskilda konsumtionsvikt ningar som används för att 
sammanställa det gemensamma indexet20, kan det finnas skillnader mellan utvecklingen och 
utvecklingsmönstren för harmoniserat index för konsumentpriser för Belgien och 
konsumentprisindex för Luxemburg21 för ett visst år.  
I bilaga 16 visas tidsserier för det gemensamma indexet (årlig ökning under perioden juni till 
juni i förhållande till föregående år), tillsammans med information för harmoniserat index för 
konsumentpriser för Belgien och konsumentprisindex för Luxemburg. Det genom snittliga 
gemensamma indexet för perioden 2015 –2021 är 101,4. Kumulativt index för hela perioden 
till juni 2021 (juni 2014 = 100) är 110,6. Som jämförelse är det genomsnittliga 
harmoniserade indexet för konsumentpriser i Belgien under perioden 101,6 och de t totala 
kumulativa indexet 111,4. Genomsnittligt konsumentprisindex i Luxemburg under perioden 
är 101,2 och kumulativt totalt index 108,8.  
Tack vare införandet av det gemensamma indexet i samband med 2014 års reform av 
tjänsteföreskrifterna bidrog en del av den uppdatering som motsvarade den uppmätta 
inflationen i Bryssel och Luxemburg till att säkerställa konsekvens mellan de justeringar som 
betalades till EU -personalen och den uppmätta inflationen i Bryssel och Luxemburg. Bilaga 
17 visar att om Bryssels internationella index även fortsatt hade utgjort grunden för 
löneuppdateringen, såsom var fallet med den tidigare metoden, skulle den ackumulerade 
inflationstakten under referensperioden ha varit nästan densamma som den ackumulerade 
inflationstakt som berä knades på grundval av det gemensamma indexet22. Den sammanlagda 
siffran för det gemensamma indexet är lägre än Belgiens HIKP och Luxemburgs KPI.   
                                                 
19 Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om uppgifter om budgetkonsekvenserna av 
den årliga uppdateringen för 2021 av löne r och pensioner för tjänstemän och övriga anställda i Europeiska 
unionen och om de på dessa löner och pensioner tillämpliga korrigeringskoefficienterna (COM(2021) 729).  
20 Jämfört med normal viktning som används för prisstatistik är den huvudsakliga skilln aden för att 
sammanställa ett gemensamt index att man använder viktning för hyror som inkluderar bostadsägare (i 
stället för endast hyresgäster).  
21 Värdena som visas gäller det totala samlade indexet. De faktiska beräkningarna sker på detaljnivå.  
22 Det bö r noteras att inflationstakten under referensperioden var historiskt låg för samtliga komponenters 
delindex. Det bör även noteras att i beräkningen används endast ett konsumtionsmönster för Belgien, vilket 
innebär att resultaten skulle kunna skilja sig någ ot om de hade kombinerats med ett särskilt 
konsumentmönster för Luxemburg.  
 
11 
 4. GENOMFÖRANDE AV ARTIK EL 64 I TJÄNSTEFÖRESKRIFT ERNA  
4.1. Principen om likvärdighet i köpkraften för EU:s tjänstemän – 
korrigeringskoefficienter  
Med korrigeringskoefficienten tillämpas den allmänna principen om likabehandling som i 
detta särskilda fall rör likvärdighet i köpkraft mellan all personal vid EU:s institutioner, 
byråer och myndigheter oavsett anställningsort. Samtidigt som samma lönetabeller och 
basbelopp tillämpas för all EU -personal gäller korrigeringskoefficienter för personal som 
tjänstgör utanför Bryssel och Luxemburg, som varken ska vara till nackdel på grund av högre 
levnadskostnader på tjänstgöringsorte n sorten eller vara till fördel på grund av lägre 
levnadskostnader23. 
Korrigeringskoefficienterna används därför som en procentjustering av lönen för att 
kompensera för skillnaden (antingen positiv eller negativ) i levnadskostnader på varje 
tjänstgöringsort . Korrigeringskoefficienten tillämpas enligt följande formel:  
 
 
  
 
Korrigeringskoefficienterna uppdateras minst en gång per år och träder i kraft från och med 
den 1 juli24. 
Metoden för att beräkna korrigeringskoefficienter fastställs och förbättras regelbundet av 
Eurostat i samarbete med de nationella statistikkontoren. För den aktuella perioden är det 
viktigt att nämna följande utveckling:  
- Genomförande av en mer utvecklad metod för att jämföra kostnader för hälso - 
och sjukvård och utbildning, inklusive avgiftsbelagda skolor, mellan 
medlemsstaterna.  
- Datainsamlingsarbetet har anpassats till följderna av Brexit och covid -19-
pandemin.  
- Alltfler organisationer är villiga att samarbeta med Eurostat25 och använda 
Eurostats uppgifter för olika ändamål.  
                                                 
23 Personal som arbetar vid delegationer har enligt artikel 11 i bilaga X möjlighet att begära få sin lön 
utbetalad i euro med den viktning som gäller i Bryssel.  
24 En mellanliggande  uppdatering kan genomföras den 1 januari om det uppstår väsentliga förändringar i 
levnadskostnaderna mellan juni och december.  
25 Till exempel har de ”undersökningar av familjebudget” som genomförts för att fastställa att 
konsumtionsviktningen harmoniserat s till fullo med de samordnade organisationerna (dvs. OECD, 
Europarådet). FN beslutade 2015 att använda källuppgifter från Eurostat om korrigeringskoefficienter som 
underlag för att justera lönerna för sin personal i EU (precis som Eurostat, som använder F N-uppgifter för 
många orter utanför EU).  Lön i Bryssel   
 
(i euro)  Växelkurs   
 
(=1 för euroländer)  Lön på 
tjänstgöringsort   
 
(i euro för 
euroländer)  X X = Korrigeringskoeff
icient  
(= ekonomisk 
paritet/växelkurs)  
 
12 
 I bilaga 18 visas korrigeringskoefficienterna för olika tjänstgöringsorter i EU26 för perioden 
2013 –2021. Informationen i den här tabellen visar tydligt att korrigeringskoefficienterna för 
de olika orterna har haft en varierande utveckling under perioden. På 15 orter har de minskat 
under perioden, medan de ökade på 16 orter.  
Sedan den ändrade bilagan XI till tjänsteföreskrifterna trädde i kraft gäller ett nytt förfarande 
för att skapa eller dra tillbaka korrigeringskoefficienter utanför huvudstaden, enligt artikel 9 i 
bilagan27. Till följd av Förenade kungarikets utträde ur EU beräknas s edan den 1 februari 
2020 korrigeringskoefficienten för Förenade kungariket enligt den metod som gäller för 
tredjeländer28. 
4.2. Frågor som kommissionen ställts inför om systemet med 
korrigeringskoefficienter  
4.2.1.  Korrigeringskoefficienter uppfattas som något som påve rkar köpkraften och 
attraktionskraften hos EU:s offentliga förvaltning negativt  
Såsom kommissionen konstaterade i sin interimsrapport om tillämpningen av bilaga XI från 
201829 misstas korrigeringskoefficienterna ofta för att vara en drivkraft för att minska  
köpkraften hos EU -personalen. Kommissionens avdelningar får ofta frågan om hur 
korrigeringskoefficienter fungerar och vilken metod som används för beräkningen av dem. 
Sådana frågor kommer från aktörer, inklusive personal, personalombud, och företrädare fö r 
värdstater. Frågan uppkommer ofta i ärenden som rör personal där anställningsorten har en 
korrigeringskoefficient som ligger under 100, särskilt när koefficienten uppdateras med 
sänkningar30.  
Syftet med korrigeringskoefficienter är endast att bibehålla e n likvärdig köpkraft hos personal 
i olika medlemsstater och personal i Bryssel över tid. Däremot är syftet med 
korrigeringskoefficienter inte att bibehålla köpkraften på en viss nivå. Eftersom köpkraften 
hos personalen i Bryssel har minskat sedan 2004 (del  3.2.5) minskade även köpkraften hos 
personalen på samtliga anställningsorter med samma siffra. Korrigeringskoefficienter är 
                                                 
26 Enligt artikel 12 och 13 i bilaga X till tjänsteföreskrifterna kan även särskilda viktningar 
(korrigeringskoefficienter) användas för lönerna för personal med placering utanför EU. Det uppdaterade 
värdet efter vik tningen bifogas de årliga rapporterna som antas av kommissionen om uppgifter som tillhör 
de uppdateringar som påverkar budgeten. Eurostat har utvecklat en särskild metod i samarbete med de 
nationella statistikmyndigheterna.  
27 Detta förfarande inkluderar sä rskilt kommissionens antagande av en delegerad akt efter att en formell 
begäran har lämnats in av de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter, administrationen för en av 
unionens institutioner eller unionens företrädare för tjänstemännen på en viss an ställningsort. För personal 
som arbetar i Bonn slutade den tyska nationella statistikmyndigheten att lämna uppgifter för denna 
korrigeringskoefficient i Bonn 2021. I avsaknad av uppgifter från den berörda nationella 
statistikmyndigheten och med tanke på at t antalet berörda anställda är mycket lågt, upphävdes den 
korrigeringskoefficient som gäller i Bonn och ersattes 2021 med den korrigeringskoefficient som gäller i 
Tyskland.  
28 EUT C  211, 25.6.2020, s.  8 och EUT C  501, 13.12.2021.  
29 Rapport från kommissionen  till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av bilaga XI och artikel 66a 
i tjänsteföreskrifterna (COM(2018) 830).  
30 En vanlig fråga är den lokala omfattning som korrigeringskoefficienterna beräknas utifrån. 
Korrigeringskoefficienterna beräknas utifrån en jämförelse mellan levnadskostnader i medlemsstaternas 
huvudstäder. För vissa medlemsstater beräknas dock lokala korrigeringskoefficienter, där lokala kostnader 
avspeglas (se i detta sammanhang mål T -618/20, FZ mot kommissionen).  
 
13 
 således endast ett verktyg för att genomföra justeringar för orter utanför Bryssel och 
Luxemburg.  
Samtidigt är uppfattningen om kor rigeringskoefficienterna ovan en fråga som även gäller 
attraktionskraften hos EU:s tjänstemannakår i vissa medlemsstater. Flera EU -byråer i 
medlemsstater där korrigeringskoefficienten ligger under 100 har rapporterat till 
kommissionen att man upplevt en mä rkbar negativ inverkan på sin förmåga att rekrytera och 
behålla högkvalificerad personal med jämn geografisk spridning. Byråer i medlemsstater med 
höga korrigeringskoefficienter har rapporterat liknande problem, och påpekar att EU -
personalens nettoköpkraft  har minskat på många tjänstgöringsorter, oavsett den tillämpliga 
korrigeringskoefficienten.  
Vid varje uppdatering av korrigeringskoefficienterna försäkrar sig kommissionen om att 
andra institutioner får omfattande information om detaljerna kring uppdateri ngen och lämnar 
detaljerade förklaringar av variationerna hos olika korrigeringskoefficienter och utvecklingen 
av personalens köpkraft.  
4.2.2.  Utgifter utanför anställningsorten räknas inte in  
Enligt tjänsteföreskrifterna är Eurostat och de nationella statistikko ntoren ansvariga för att 
fastställa den statistiska metod som ska användas i beräkningen av korrigeringskoefficienter 
och hur den ska genomföras. Den befintliga metoden som utvecklats av Eurostat tillsammans 
med nationella statistikkontor baseras på antaga ndet att de anställda endast har utgifter på 
anställningsorten. Denna metod ses över för närvarande, eftersom personalens övergripande 
konsumtionsmönster även omfattar utgifter utanför anställningsorten (”utgifter på annan 
ort”).  
I detta avseende enades E urostat och de nationella statistikkontoren om att undersökningarna 
av familjebudget ar bör uppdateras för att kvantifiera hur utgifterna på annan ort påverkar EU -
personalens konsumtion. På grundval av detta diskuterades experimentresultat bland 
kommissione ns och medlemsstaternas statistiker. Eurostat har i synnerhet börjat undersöka 
om mönster för personalkostnader kan avspeglas bättre genom att inbegripa utgifter som 
uppstår utanför anställningsorten. Bilaga 19 visar resultaten av detta preliminära arbete.  En 
intressant iakttagelse är att om utgifter på annan ort inbegrips planas EU -personalens 
konsumtionsmönster ut.  
När det gäller EU -personalens konsumtionsmönster inriktas systemet med korrigerings -
koefficienter på bilaterala jämförelser mellan Bryssel oc h tjänstgöringsorten, men man skulle 
även kunna räkna med utgifter på annan ort. Eurostats pågående experimentarbete med 
utgifter på annan ort förväntas under de närmaste åren mogna till ett statistiskt mått och kan 
leda till att den statistiska metoden ut vecklas om detta godkänns av statistikerna i 
arbetsgruppen för artiklarna 64 och 65 i tjänsteföreskrifterna. En del av dessa ändringar skulle 
dock kunna genomföras enligt den nuvarande rättsliga ramen.  
4.2.3.  Levnadskostnader i Luxemburg  
Vid den senaste reformen  av tjänsteföreskrifterna 2014 bibehöll medlagstiftarna den 
etablerade rättsliga lösningen att ingen korrigeringskoefficient ska tillämpas för lönerna för 
personal i Bryssel och Luxemburg, med hänsyn till att dessa anställningsorter fungerar som 
referenspu nkt eftersom de flesta av EU:s institutioner finns där. Samtidigt fattade 
 
14 
 medlagstiftarna beslutet att räkna in inflationen i Luxemburg genom att skapa det 
gemensamma indexet.  
Avsaknaden av en korrigeringskoefficient i Luxemburg enligt tjänsteföreskrifterna ifrågasätts 
av aktörer och vissa personalombud. I detta sammanhang beställde kommissionen enligt sin 
interimsrapport om bilaga XI31 en undersökning av levnadskostnaden i Luxemburg för att 
bedöma huruvida den lagstiftningslösning som fa stställs i tjänsteföreskrifterna fortfarande var 
ändamålsenlig. Kommissionen anlitade Airinc för att genomföra undersökningen.  
Enligt Airinc var logikostnaderna i Luxemburg stad 2019 cirka 53  % högre än i Bryssel. 
Hyreskostnaderna har varit den största ors aken till den försämrade köpkraften för anställda 
som arbetar och bor i Luxemburg jämfört med anställda som arbetar och bor i Bryssel.  
Airinc konstaterade dock att situationen i Luxemburg är unik eftersom tusentals av EU -
institutionernas anställda bor i a ngränsande regioner där levnadskostnaderna är betydligt 
lägre än i Bryssel. Dessa anställda bor dock inte på ett så långt avstånd att tjänsteutövningen 
hindras32. Till följd av detta geografiska särdrag för Luxemburg skulle införandet av en 
korrigeringskoef ficient som beräknas på grundval av de kostnader som har observerats i 
Luxemburg kanske inte helt avspegla Luxemburgs särdrag som EU -anställningsort33.  
Bostäder är dessutom den rubrik där levnadskostnaden i Luxemburg är klart högre än i 
Bryssel bland de 80  rubriker som Eurostat använder för att jämföra skillnaderna mellan olika 
tjänstgöringsorter34. 
En del anställda kan dessutom ha förvärvat sina bostäder vid en tidpunkt då 
boendekostnaderna var lägre eller liknande i Luxemburg jämfört med Bryssel och kan 
eventuellt påverkas av prisrörelser som skiljer dem från nyligen anlända eller befintliga 
anställda som inte tidigare ägde sin bostad35.  
Kommissionen anser därför att införandet av en korrigeringskoefficient i detta skede inte 
skulle bidra till att säkerst älla en likvärdig köpkraft bland EU -personalen. Att införa en 
korrigeringskoefficient endast på grund av en skiljande prisnivå eller pristrend för en enda 
komponent skulle dessutom kunna utgöra en osäkerhetsfaktor om skillnaderna i prisnivån 
eller pristren den för den enda komponenten upphör i framtiden.  
I detta sammanhang bedömer kommissionen tillsammans med de andra berörda 
institutionerna för närvarande vilka mått som skulle vara lämpliga för att på ett effektivt sätt 
hantera de höga boendekostnaderna för  en del anställda i Luxemburg. Sådana mått skulle 
                                                 
31 COM(2018) 830.   
32 Detta krav fastställs i artikel 20 i tjänsteföreskrifterna.  
33 
https://ec.europa.eu/info/site s/default/files/study_on_the_cost_of_living_for_eu_staff_posted_in_luxembou
rg_-_final_report_v26 -09-2019_0_0.pdf .  
34 Eftersom EU är på väg ut ur en period med historiskt låg inflation och Luxemburgs och Bryssels ekonomier 
fortsätter att utvecklas börjar sk illnader bli märkbara för vissa andra varor och tjänster, såsom hälso - och 
sjukvård, utbildning, möbler, alkoholhaltiga drycker och tobak.   
35 Så kan även vara fallet på andra tjänstgöringsorter, men i en mycket mer begränsad utsträckning till följd av 
personalomsättningen.  
 
15 
 göra det möjligt att beakta Luxemburgs särdrag, särskilt situationen för EU -anställda som 
arbetar i Luxemburg men bor i angränsande länder.  
En arbetsgrupp bestående av företrädare för förvaltningarna vid E U-institutioner med 
personal i Luxemburg diskuterar för närvarande möjligheter för att lösa de problemen för de 
mest utsatta anställda som arbetar och bor i Luxemburg36. 
Kommissionen undersöker även metodutvecklingen när det gäller utgifter på annan ort som  
ett bidrag till diskussionerna om huruvida en korrigeringskoefficient bör införas för 
Luxemburg.  
En bedömning av effekterna av en riktad social åtgärd avseende Luxemburgs attraktionskraft 
som anställningsort tillsammans med statistiskt arbete på området ”utgifter på annan ort” bör 
ingå i diskussionerna om möjligheterna att utveckla den gällande rättsliga ramen för att 
komma till rätta med skillnaderna mellan EU -personalens köpkraft.  
5. SLUTSATSER  
Enligt artikel 15.3 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna sk a metoden och artikel 66a i 
tjänsteföreskrifterna fortsätta att tillämpas efter 2023 så länge som Europaparlamentet och 
rådet inte antagit en förordning utgående från ett förslag från kommissionen.  
Kommissionen har sedan 2014 observerat att attraktionskra ften hos Epsos uttagningsprov till 
allmänna tjänster skiljer sig åt mellan medlemsstaterna, vilket leder till geografiska obalanser 
bland kommissionens personal. Under samma period motsvarade löneutvecklingen för EU -
personal (+3,4) endast hälften av köpkra ften för lönerna för nationella tjänstemän i central 
statsförvaltning (+ 6,5).  
Samtidigt har den automatiska metoden enligt bilaga XI till tjänsteföreskrifterna gett följande 
resultat:  
- Man har kunnat lägga spänningarna mellan institutionerna och tidigare  
domstolsärenden åt sidan, samtidigt som metoden hela tiden kontrollerades av 
Europaparlamentet och rådet genom årliga rapporter från kommissionen.  
- Metoden har visat sig fungera väl, även under 2020, då den automatiska 
tillämpningen av undantagsklausulen b egränsade löneökningarna under en 
period av ekonomisk nedgång vilket ledde till besparingar för EU -budgeten.  
- Metoden ledde till begränsade löneökningar och bidrog – från och med 2015 – 
till att undvika att EU:s personal förlorade ytterligare köpkraft genom  att 
säkerställa en sammanlagd årlig uppdatering (114,3) nära den årliga 
inflationstakten i Luxemburg och Bryssel (110,6) som mäts av det gemensamma 
indexet.  
- Metoden ledde till att EU -personalens köpkraft minskade med 0,2  % under 2021,  
- säkerställde EU -personalens fortsatta bidrag till konsolideringen av unionens 
finanser genom att solidaritetsavgiften återinfördes och höjdes,  
                                                 
36 En social åtgärd skulle kunna antas enligt artikel 1 e i tjänsteföreskrifterna. En sådan åtgärd skulle 
begränsas till personalen i de lägsta lönegraderna, med vederbörlig hänsyn till deras individuella situation.  
 
16 
 - godkändes i EU -domstolens granskning i de få ärenden rörande metoden som 
togs upp inför domstolen och bidrog till att undvika sociala  spänningar, eftersom 
inga omfattande strejker genomfördes vid institutionerna under den perioden.  
I detta skede anser kommissionen därför att det är nödvändigt att ytterligare överväga 
eventuella metodförändringar av systemet med korrigeringskoefficienter  och bedöma 
möjligheterna att bredda det urval av medlemsstater som används för beräkningen av det 
övergripande särskilda indexet innan den lägger fram ett förslag om ändring av bilaga XI till 
tjänsteföreskrifterna.  
Enligt artikel 15.3 i bilaga XI till tjänsteföreskrifterna kommer kommissionen därför att 
fortsätta att tillämpa den nuvarande metoden provisoriskt även efter 2023, samtidigt som den 
säkerställer fortsatt årlig rapportering till Europaparlamentet och rådet  av uppgifter om hur 
lönerna och pensionerna påverkar budgeten.  
  
 
17 
  
BILAGOR  
Bilaga 1: Epsos uttagningsprov för AD -handläggare utanför språkenheterna (samtliga 
profiler) per publiceringsår  
Handläggare  antal tjänster som 
behövde tillsättas  antal tjänster s om 
tillsattes  Tillgodosedda 
behov  
2013  474 457 96 % 
2014  340 359 106 % 
2015  375 383 102 % 
2016  351 361 103 % 
2017  290 313 108 % 
2018  423 435 103 % 
2019  585 591 101 % 
 
Bilaga 2: Antal deltagare i öppna uttagningsprov till allmänna AD -tjänster (källa: Epso)  
  1998  September 
2005  Mars 
2010  Mars 
2014  Mars 
2015  Mars 
2017  Mars 
2018  Mars 
2019  Genomsnitt 
2017–2019 
jämfört 
med 
genomsnitt 
1998–2005  Genomsnitt 
2014–2015 
jämfört 
med 
genoms. 
1998–2005  Genomsnitt 
2017–2019 
jämfört 
med 
genomsnitt 
2014–2015  
AT 755 1 162 259 397 453 376 471 373 –58 % –56 % –4 % 
BE 2 735 3 905 1 745 2 036 2 111 1 635 1 537 1 423 –54 % –38 % –26 % 
DK 531 1 179 130 273 233 153 161 169 –81 % –70 % –36 % 
FI 795 538 298 258 265 304 223 330 –57 % –61 % 9 % 
FR 3 647 4 745 1 696 2 015 2 176 1 668 1 643 1 623 –61 % –50 % –22 % 
DE 2 836 3 573 1 418 1 947 2 115 1 473 1 521 1 464 –54 % –37 % –27 % 
EL 1 075 873 1 381 1 812 2 146 2 533 2 164 1 844 124 % 103 % 10 % 
IE 425 279 153 182 172 167 176 191 –49 % –50 % 1 % 
IT 8 918 7 212 3 676 4 608 6 982 5 071 4 712 5 331 –38 % –28 % –13 % 
LU 106 92 33 42 70 56 54 67 –40 % –43 % 5 % 
NL 662 750 252 584 530 602 642 622 –12 % –21 % 12 % 
PT 1 098 1 746 556 1 083 1 133 736 629 595 –54 % –22 % –41 % 
ES 4 335 3 397 1 786 3 602 3 818 3 108 3 050 3 356 –18 % –4 % –15 % 
SE 1 314 943 276 248 253 221 208 211 –81 % –78 % –15 % 
EUR 
14 29 232 30 394 13 659 19 087 22 457 18 103 17 191 17 599 –41 % –30 % –15 % 
CY  189 84 117 157 123 143 143   0 % 
CZ  420 319 283 348 214 235 404   –10 % 
EE  105 140 234 279 111 92 91   –62 % 
HU  667 572 747 673 459 442 380   –40 % 
LV  145 247 193 197 128 146 118   –33 % 
LT  342 447 377 468 290 302 267   –32 % 
MT  174 79 91 100 70 78 74   –23 % 
PL  1 097 1 086 1 146 1 300 855 838 778   –33 % 
SK  378 454 370 391 259 243 274   –32 % 
SI  201 209 237 318 201 196 162   –33 % 
EUR 
10 29 232 3 718 3 637 3 795 4 231 2 710 2 715 2 691   –33 % 
BG   1 078 1 065 1 142 773 734 656   –35 % 
RO   2 332 2 323 2 278 1 558 1 530 1 490   –34 % 
EUR 2    3 410 3 388 3 420 2 331 2 264 2 146   –34 % 
HR    725 713 435 393 372   –44 % 
Uttagningsprovet i mars 2010 påverkades av särskilda omständigheter och genomfördes först 
2013. Det beaktas därför inte i jämförelsen.  
 
 
 Bilaga 3: Antal deltagare i öppna uttagningsprov för handläggare på allmän nivå (per grupp)  
 
 
 
 
Bilaga 4: Ansökningar till EU:s uttagningsprov per nationalitet  15000170001900021000230002500027000290003100033000
1998 2005 2014 2015 2017 2018 2019Medlemsstater som anslöt sig före 2004
1500200025003000350040004500
2005 2014 2015 2017 2018 2019Medlemsstater som anslöt sig efter 2004
EUR 10 EUR 2
300350400450500550600650700750
2014 2015 2017 2018 2019Kroatien
 
 Uttagningsprov 
2013–2019  Ansökningar  
(antal)  Ansökningar per 
antalet invånare 
i 
medlemsstaterna  Ansö kningar 
 
(andel)  Befolkning 
 
(andel)  Vägledande 
faktor  Ansökningar 
 
jämfört med 
befolkning  Ansökningar 
 
jämfört med 
 
Vägledande 
faktor  
EL 19 847 1 851 8,7 % 2,4 % 3,1 % 362 % 281 % 
CY 1 278 1 459 0,6 % 0,2 % 0,8 % 286 % 72 % 
BE 16 314 1 423 7,1 % 2,6 % 3,1 % 279 % 229 % 
MT 676 1 370 0,3 % 0,1 % 0,6 % 268 % 46 % 
BG 8 722 1 246 3,8 % 1,6 % 2,4 % 244 % 158 % 
LT 3 235 1 158 1,4 % 0,6 % 1,5 % 227 % 95 % 
HR 4 185 1 027 1,8 % 0,9 % 1,6 % 201 % 116 % 
EE 1 304 984 0,6 % 0,3 % 0,8 % 193 % 71 % 
RO 18 236 940 8,0 % 4,3 % 4,5 % 184 % 177 % 
SI 1 927 926 0,8 % 0,5 % 1,0 % 181 % 88 % 
LU 524 856 0,2 % 0,1 % 0,8 % 168 % 31 % 
LV 1 577 821 0,7 % 0,4 % 1,0 % 161 % 72 % 
PT 8 397 817 3,7 % 2,3 % 3,1 % 160 % 120 % 
IT 47 460 777 20,8 % 13,6 % 11,2 % 152 % 186 % 
ES 29 352 625 12,8 % 10,5 % 8,9 % 122 % 144 % 
SK 2 963 544 1,3 % 1,2 % 1,8 % 106 % 73 % 
HU 4 862 498 2,1 % 2,2 % 3,0 % 97 % 71 % 
FI 2 402 436 1,1 % 1,2 % 1,8 % 85 % 59 % 
AT 3 296 373 1,4 % 2,0 % 2,6 % 73 % 56 % 
IE 1 656 338 0,7 % 1,1 % 1,6 % 66 % 45 % 
FR 17 009 254 7,4 % 15,0 % 11,6 % 50 % 64 % 
DK 1 459 252 0,6 % 1,3 % 1,8 % 49 % 36 % 
NL 4 338 249 1,9 % 3,9 % 3,9 % 49 % 49 % 
CZ 2 539 241 1,1 % 2,4 % 3,1 % 47 % 36 % 
PL 9 025 238 3,9 % 8,5 % 8,2 % 47 % 48 % 
SE 1 880 184 0,8 % 2,3 % 2,7 % 36 % 30 % 
DE 14 057 169 6,2 % 18,5 % 13,8 % 33 % 45 % 
 
 
 
 
 Bilaga 5: Samband mellan EU -institutionernas attraktionskraft och olika makroekonomiska och socioekonomiska faktorer, inbegripet lön  
Korrigeringskoefficienten är ett mått för linjärt  samband  mellan två datauppsättning ar. Den motsvarar förhållandet mellan kovariansen  av två 
variabler och resultatet av deras stand ardavvikelser . Den motsvarar således ett normaliserat mått av kovariansen, vilket innebär att resultatet 
alltid har ett värde på mellan –1 och 1. I denna rapport betraktas alla siffror mellan –0,7 och –1 eller mellan 0,7 och 1 som ett starkt samband.  
Några  av medlemsstaterna undantogs från analysen. Om de hade tagits med hade sambanden inte blivit statistiskt sunda, av följande s käl: 
Belgien togs inte med eftersom belgiska medborgare är överrepresenterade bland Epso -kandidaterna, vilket beror på Bryssels st atus som säte för 
flera EU -institutioner. Cypern, Luxemburg och Malta har små befolkningar, vilket innebär att analysen av andelen kandidater i EU:s 
uttagningsprov jämfört med den nationella befolkningen inte blir statistiskt sund. Ungerns, Slovakiens och Finlands undantogs eftersom deras 
deltagandegrad (jämfört med procentandelen av EU:s befolkning) ligger mellan 80  % och 120  % mätt över sju år, dvs. nära målet.  
Bilaga 5.1: Samband mellan nettoinkomst och grad av deltagande i EU:s uttagningsprov  – Eurostat s databas  
Uppgifterna om årliga nettoinkomster i medlemsstaterna, dvs. ”nettolön i handen”, kommer från Eurostats databas och motsvarar  bruttoinkomst 
från vilken inkomstskatt och sociala avgifter dras av och familjetillägg läggs till. Analysen rör årliga n ettoinkomster i medlemsstaterna 2019. 
Nettoinkomsterna beräknas utifrån fyra undersökningar som utförs inom både den privata och den offentliga sektorn. För att un danröja effekten 
av skillnader i prisnivåer mellan medlemsstaterna användes index för köpkraf tspariteter, så att inkomsterna uttrycktes i köpkraftsstandarder 
enligt Eurostats standardmetod. Med tanke på att EU -institutionerna strävar efter att locka till sig både ensamstående personer och personer med 
familj beaktades två olika datauppsättningar s om avspeglar två olika situationer. För det första en ensamstående person utan barn med en 
inkomst på 167  % jämfört med medelinkomsten, och för det andra ett par med två barn där båda föräldrarna har en inkomst motsvarande 100  % 
av medelinkomsten.  
Medlemss tat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
 
 Nettoinkomst 2019 för en 
ensamstående person utan barn som 
tjänar 167  % jämfört med 
medelinkomsten (i 
köpkraftspariteter). BG = 1  1 1,33 2,12 2,40 1,36 2,03 1,46 1,81 2,00 1,09 1,64 1,02 1,20 2,49 2,30 1,48 1,28 1,15 1,26 1,98 
Korrelation  –0,76 
Nettoinkomst 2019 för ett par med 
två barn där båda tjänar 100  % 
jämfört med medelinkomsten (i 
köpkraftspariteter). BG = 1  1 1,48 2,43 2,80 1,54 2,44 1,76 1,99 2,29 1,29 1,93 1,12 1,32 2,99 2,79 1,69 1,46 1,18 1,44 2,41 
Korrelation  –0,76 
 
Bilaga 5.2: Samband mellan nettoinkomst i de medlemsstater som har de högsta och lägsta lönerna och grad av deltagande i EU:s  uttagningsprov  
– Eurostats databas  
När analysen begränsas till de medlemsstater  som har de högsta och lägsta lönerna motsvarar graden av deltagande i EU:s uttagningsprov och 
nettoinkomsten varandra nästan exakt. Så är i synnerhet fallet för Tyskland, Frankrike, Nederländerna, Österrike, Danmark, Ir land, Sverige, 
Portugal, Slovenien, Litauen, Rumänien, Kroatien, Lettland och Bulgarien. För medelinkomstmedlemsstater är resultaten dock mer nyanserade, 
vilket innebär att andra socioekonomiska faktorer måste tillämpas.  
Medlemsstat  BG DK DE IE FR HR LV LT NL AT PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 49 % 33 % 66 % 50 % 201 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 –1 1 1 1 –1 
 
 Nettoinkomst 2019 för en 
ensamstående person utan barn som 
tjänar 167  % jämfört med 
medelinkomsten (i 
köpkraftspariteter). BG = 1  1 2,12 2,40 2,03 2,00 1,09 1,02 1,20 2,49 2,30 1,28 1,15 1,26 1,98 
Korrelation  –0,96 
Nettoinkomst 2019 för ett par med 
två barn där båda tjänar 100  % 
jämfört med medelinkomsten (i 
köpkraftspariteter). BG = 1  1 2,43 2,80 2,44 2,29 1,29 1,12 1,32 2,99 2,79 1,46 1,18 1,44 2,41 
Korrelation  –0,96 
 
Bilaga 5.3: Samband mellan arbetslöshetstal och grad av deltagande i EU:s uttagningsprov  – Eurostats databas  
I denna bilaga görs en bedömning av huruvida den ekonomiska situationen i medlemsstaterna i någon mån inverkar på viljan att arbeta i ett annat 
land och för EU -institutionerna. En makroekonomisk indikator som kan påverka detta val är arbetslösheten. Dessa siffror kommer också från 
Eurostat. För att motsvara Epso -kandidaternas demografi togs endast arbetslösa personer i åldern 25 –49 år under andra kvartalet 2019 med i 
analysen.  
Medlemsstat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
Arbetslöshet  4,3 % 1,8 % 4,8 % 3,2 % 4,0 % 4,2 % 17,6 
% 12,7 
% 7,5 % 6,9 % 10,5 
% 6,1 % 6,0 % 2,5 % 4,5 % 2,9 % 5,3 % 3,2 % 3,9 % 5,3 % 
 
 Korrelation  0,43 
 
Bilaga 5.4: Samband mellan uppfattningen om den nationella sysselsättningssituationen och graden av deltagande i EU:s uttagningsprov  – 
Eurobarometer 2019  
Bland de över 200 frågorna i Eurobarometern37 handlar en fråga om hur medborgarna ser på sysselsättningssituationen i sina respektive länder.  
Medlemsstat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
Procentandel av befolkningen som 
anser att sysselsättningssituationen i 
deras land är bra  28 % 80 % 90 % 73 % 60 % 65 % 7 % 13 % 22 % 24 % 14 % 37 % 45 % 85 % 66 % 65 % 38 % 38 % 45 % 65 % 
Korrelation  –0,73 
 
  
                                                 
37 Eurobarometern är en  uppsättning undersökningar som EU -institutionerna använder för att övervaka den allmänna opinionen om olika frågor. I denna undersökning 
kommer uppgifterna från standard Eurobarometer 92, som genomfördes i samtliga medlemsstater i slutet av 2019.  
 
 Bilaga 5.5: Samband mellan uppfattningen om EU och graden av deltagande i EU:s uttagningsprov  – Eurobarometer 2019  
Många frågor i Eurobarometern handlar om vilken bild medborgarna har av EU i allmänhet och av EU-institutionerna i synnerhet. Även om 
Epso -kandidater inte nödvändigtvis är representativa för EU -medborgarna (särskilt inte när det gäller åldersgrupper) kan det antas att 
medborgare i medlemsstaterna som är positivt inställda till de flesta EU -projekt också är mer benägna att ansöka till EU -uttagningsprov.  
Medlemsstat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
Procentandel av befolkningen som 
har en positiv bild av EU  61 % 31 % 55 % 50 % 49 % 63 % 31 % 39 % 36 % 41 % 33 % 42 % 50 % 43 % 38 % 50 % 59 % 52 % 44 % 50 % 
Korrelation  –0,04 
 
Bilaga 5.6: Samband mellan personliga ekonomiska utsikter och graden av deltagande i EU:s uttagningsprov  – Eurobarometer 2019  
I Eurobarometern ombes de svarande att beskriva sina förväntningar på  hushållets ekonomiska situation nästa år. Förväntningarna på den 
personliga ekonomiska situationen är beroende på allmänna sysselsättningsutsikter och personliga avväganden rörande förväntad  lönenivå, stabil 
anställning osv.  
Medlemsstat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
 
 Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
Procentandel av befolkningen som 
anser att deras personliga 
ekonomiska situation kommer att 
förbättras under de kommande 12 
månaderna  26 % 24 % 21 % 17 % 31 % 18 % 23 % 20 % 24 % 29 % 23 % 31 % 25 % 15 % 16 % 23 % 27 % 31 % 20 % 27 % 
Korrelation  –0,56 
 
Bilaga 5.7: Samband mellan OECD:s Better Life Index  och graden av deltagande i EU:s uttagningsprov  – OECD  
OECD:s Better Life Index  är en statistisk uppsättning som syftar till att jämföra välbefinnandet mellan länder. Välbefinnande omfattar materiella 
levnadsvillkor, bostadsförhållanden, sysselsättning, utbildning osv. I jämförelsesyfte är den indikator som har valts i under sökningen  
”tillfredsställelse med tillvaron överlag”.  
Medlemsstat  BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT LV LT NL AT PL PT RO SI SE 
Andel kandidater jämfört med andel 
av befolkningen  244 
% 47 % 49 % 33 % 193 
% 66 % 362 
% 122 
% 50 % 201 
% 152 
% 161 
% 227 
% 49 % 73 % 47 % 160 
% 184 
% 181 
% 36 % 
Underrepresenterade = –1 
Överrepresenterade = 1  1 –1 –1 –1 1 –1 1 1 –1 1 1 1 1 –1 –1 –1 1 1 1 –1 
OECD:s Better Life Index   6,7 7,6 7,0 5,7 7,0 5,4 6,3 6,5  6,0 5,9 5,9 7,4 7,1 6,1 5,4  5,9 7,3 
Korrelation  –0,84 
 
 
  
Bilaga 6: Utvecklingen av urvalet av medlemsstater och deras respektive vikt (2014=100)  
 
 
  
BE DE ES FR IT LU NL AT PL SE UK
2014 2,6 19,6 8,2 14,1 11,8 0,3 4,5 2,2 5,0 2,4 13,8 84,5
2015 2,6 19,9 8,2 13,9 11,5 0,3 4,3 2,2 5,1 2,4 14,0 84,4
2016 2,6 19,7 8,2 13,8 11,3 0,3 4,3 2,2 5,2 2,4 14,0 84,0
2017 2,6 19,9 8,3 13,7 11,5 0,3 4,2 2,2 5,1 2,4 13,8 84,0
2018 2,6 19,9 8,3 13,5 11,4 0,3 4,3 2,2 5,2 2,4 13,7 83,8
2019 2,6 19,8 8,2 13,5 11,3 0,3 4,3 2,2 5,3 2,4 13,6 83,5
2020 2,6 19,4 8,2 13,8 11,1 0,3 4,3 2,2 5,4 2,4 13,5 83,2
2021 3,0 22,5 9,1 15,7 12,4 0,4 5,2 2,5 6,5 2,8 80,1EU 11
 
 Bilaga 7: Årliga särskilda indikatorer för medlemsstaterna från urvalet (2014=100)  
 
Bilaga 8: Kumulativa årliga indikatorer för medlemsstaterna från urvalet (2014=100)  
 
 
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11]
BE DE ES FR IT LU NL AT PL SE UK
2015 99,6 102,9 101,2 100,3 100,4 101,2 100,7 100,7 101,7 101,9 100,5
2016 101,2 100,8 105,9 100,1 100,2 99,2 106,2 104,3 107,7 102,9 100,6
2017 100,5 102,2 99,3 101,5 99,5 102,3 97,5 99,1 101,7 98,6 98,8
2018 99,2 100,7 96,8 97,6 102,4 98,6 101,3 99,6 99,2 100,6 98,7
2019 102,1 101,3 102,3 99,1 99,5 101,5 100,8 100,9 98,5 102,2 100,6
2020 101,6 101,5 102,5 100,1 104,3 102,2 102,3 105,7 107,2 101,2 103,2
2021 97,7 100,1 99,5 99,2 98,7 96,7 100,2 99,1 103,8 100,0 :
aritmetiskt medelvärde 100,3 101,4 101,1 99,7 100,7 100,2 101,3 101,3 102,8 101,1 100,4
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11]
BE DE ES FR IT LU NL AT PL SE UK
2015 99,6 102,9 101,2 100,3 100,4 101,2 100,7 100,7 101,7 101,9 100,5
2016 100,8 103,7 107,2 100,4 100,6 100,4 106,9 105,0 109,5 104,9 101,1
2017 101,3 106,0 106,4 101,9 100,1 102,7 104,2 104,1 111,4 103,4 99,9
2018 100,5 106,7 103,0 99,5 102,5 101,3 105,6 103,7 110,5 104,0 98,6
2019 102,6 108,1 105,4 98,6 102,0 102,8 106,4 104,6 108,8 106,3 99,2
2020 104,2 109,7 108,0 98,7 106,4 105,1 108,8 110,6 116,6 107,6 102,4
2021 101,8 109,8 107,5 97,9 105,0 101,6 109,0 109,6 121,0 107,6 :
 
 Bilaga 9: Beräknad och tillämpad övergripande särskild indikator  
 
Bilaga 10: Övergripande särskild indikator, gemensamt index och årlig uppdatering (2014=100)  
  GSI Kumulativt 
värde  
2014=100  Gemensamt 
index  Kumulativt 
värde  
2014=100  Årlig 
uppdatering  Kumulativt 
värde  
2014=100  
2015  101,2  101,2  101,2  101,2  102,4  102,4  
2016  101,9  103,1  101,4  102,6  103,3  105,8  
2017  100,4  103,5  101,1  103,7  101,5  107,4  
2018  99,6 103,1  102,1  105,9  101,7  109,2  
2019  100,5  103,6  101,5  107,5  102,0  111,4  
2020  102,5  103,6  100,7  108,3  100,7  112,2  
2021  99,8 103,4  102,1  110,6  101,9  114,3  
 
  
100,00101,00102,00103,00104,00105,00106,00107,00
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Övergripande särskild indikator (utveckling av 
köpkraften)
kumulativa data: 2014=100
GSI tillämpad GSI beräknad
 
 Bilaga 11: Jämförelse mellan alternativa övergripande särskilda indikatorer som beräknats utifrån olika urval  
 
Bilaga 12: Årliga särskilda indikatorer för samtliga medlemsstater (2014=100)  
 
100101102103104105106107
2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Jämförelse mellan alternativa övergripande 
särskilda indikatorer som beräknats utifrån olika 
urval
EU8 EU11 alla medlemstaterna
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11] [12] [13] [14] [15] [16] [17] [18] [19] [20] [21] [22] [23] [24] [25] [26] [27] [28]
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
2015 99,6 101,8 101,2 99,7 102,9 105,4 100,9 101,1 101,2 100,3 99,9 100,4 102,1 108,8 102,4 101,2 100,6 101,1 100,7 100,7 101,7 96,7 104,7 100,8 101,0 100,0 101,9 100,5
2016 101,2 105,9 134,9 100,7 100,8 113,3 103,6 100,0 105,9 100,1 102,3 100,2 102,0 106,3 102,7 99,2 101,9 101,8 106,2 104,3 107,7 101,9 111,9 101,9 108,5 100,3 102,9 100,6
2017 100,5 102,5 106,9 101,0 102,2 98,7 103,7 99,1 99,3 101,5 102,4 99,5 100,3 95,0 99,3 102,3 109,1 101,1 97,5 99,1 101,7 101,0 111,0 100,5 109,2 99,1 98,6 98,8
2018 99,2 117,3 110,7 102,0 100,7 100,5 102,7 98,9 96,8 97,6 108,7 102,4 100,0 103,7 100,2 98,6 100,5 102,2 101,3 99,6 99,2 99,2 109,2 98,6 113,5 99,9 100,6 98,7
2019 102,1 104,3 97,9 100,5 101,3 108,5 99,9 100,1 102,3 99,1 102,5 99,5 101,2 100,7 113,6 101,5 97,4 100,9 100,8 100,9 98,5 99,8 108,3 102,0 112,3 102,7 102,2 100,6
2020 101,6 104,7 99,5 101,7 101,5 102,1 102,2 102,9 102,5 100,1 104,7 104,3 103,2 104,1 107,3 102,2 102,1 102,0 102,3 105,7 107,2 100,2 98,1 105,4 115,0 101,1 101,2 103,2
2021 97,7 110,4 106,2 99,6 100,1 112,5 100,3 99,4 99,5 99,2 102,3 98,7 99,3 100,8 100,7 96,7 101,7 105,0 100,2 99,1 103,8 101,2 98,1 98,9 106,2 100,6 100,0 :
 
  
Bilaga 13: Kumulativa årliga indikatorer för samtliga medlemsstater (2014=100)  
[1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [8] [9] [10] [11] [12] [13] [14] [15] [16] [17] [18] [19] [20] [21] [22] [23] [24] [25] [26] [27] [28]
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
2015 99,6 101,8 101,2 99,7 102,9 105,4 100,9 101,1 101,2 100,3 99,9 100,4 102,1 108,8 102,4 101,2 100,6 101,1 100,7 100,7 101,7 96,7 104,7 100,8 101,0 100,0 101,9 100,5
2016 100,8 107,8 136,5 100,4 103,7 119,4 104,5 101,1 107,2 100,4 102,2 100,6 104,1 115,7 105,2 100,4 102,5 102,9 106,9 105,0 109,5 98,5 117,2 102,7 109,6 100,3 104,9 101,1
2017 101,3 110,5 145,9 101,4 106,0 117,8 108,4 100,2 106,4 101,9 104,7 100,1 104,4 109,9 104,5 102,7 111,8 104,0 104,2 104,1 111,4 99,5 130,1 103,2 119,7 99,4 103,4 99,9
2018 100,5 129,6 161,5 103,4 106,7 118,4 111,3 99,1 103,0 99,5 113,8 102,5 104,4 114,0 104,7 101,3 112,4 106,3 105,6 103,7 110,5 98,7 142,1 101,8 135,9 99,3 104,0 98,6
2019 102,6 135,2 158,1 103,9 108,1 128,5 111,2 99,2 105,4 98,6 116,6 102,0 105,7 114,8 118,9 102,8 109,5 107,3 106,4 104,6 108,8 98,5 153,9 103,8 152,6 102,0 106,3 99,2
2020 104,2 141,6 157,3 105,7 109,7 131,2 113,6 102,1 108,0 98,7 122,1 106,4 109,1 119,5 127,6 105,1 111,8 109,4 108,8 110,6 116,6 98,7 151,0 109,4 175,5 103,1 107,6 102,4
2021 101,8 156,3 167,1 105,3 109,8 147,6 113,9 101,5 107,5 97,9 124,9 105,0 108,3 120,5 128,5 101,6 113,7 114,9 109,0 109,6 121,0 99,9 148,1 108,2 186,4 103,7 107,6 :
 
 
Commission européenne/Europese Commissie, 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË – Tfn +32 22991111  
Kontor:  L107 21/007  – Tfn direkt +32 22990515  
 
Commission européenne, 2920 Luxembourg, LUXEMBOURG – Tfn +35243011  
 
Gertrud.Ingestad@ec.europa.eu   
Bilaga 14: Kumulativa särskilda indikatorer för medlemsstater från urvalet som har ett 
lågt deltagande i EU -uttagningsprov  
 
 
Bilaga 15: Intäkter från solidaritetsavgiften 2012 –2022  
 
 
 
 
 95,0100,0105,0110,0115,0120,0125,0
2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021Kumulativa särskilda indikatorer för 
medlemsstater från urvalet som har ett lågt 
deltagande i EU -uttagningsprov
DE NL AT PL SE FR EU
€20.000.000,00 €30.000.000,00 €40.000.000,00 €50.000.000,00 €60.000.000,00 €70.000.000,00 €80.000.000,00 €90.000.000,00 €100.000.000,00 €110.000.000,00 
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022Intäkter från solidaritetsavgiften 2012 –2022
 
32 Bilaga 16: Gemensamt index för Belgien –Luxemburg, Belgiens HIKP och Luxemburgs 
KPI 
 
Bilaga 17: Utveckling av levnadskostnader i Bryssel (internationellt index för Bryssel)  
 
 
 
 
 
 
 
 
101,3
101,6
101,1
102,1
101,3
100,7
102,0101,2
101,4
101,1
102,1
101,5
100,7
102,1100,9
100,0
101,3
101,6
102,3
100,3
101,7
98,59999,5100100,5101101,5102102,5
2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
År (juni t, bas juni t -1=100)Gemensamt index för Belgien –Luxemburg
och Belgiens HIKP (vikterna omfattar egnahemägare)
och Luxemburgs KPI (vikterna omfattar egnahemägare)
Belgiens HIKP
index för B –L
Luxemburgs KPI
År Juni t-1=100Kumulativt Juni 2014 
= 100
2015 101,2 101,2
2016 101,4 102,6
2017 101,1 103,7
2018 102,1 105,9
2019 101,5 107,5
2020 100,7 108,3
2021 102,1 110,5Mått för ökade 
 levnadskostnader i Bryssel*. 
Juni t
 
33  
Bilaga 18: Korrigeringskoefficienternas utveckling  
 
  
GEO/TID 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021
BE/LU 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100 100,0 100,0 100,0
BG 58,4 57,5 55,1 52,1 51,1 53,4 55,2 57,5 59,1 61,7
CZ 80,6 80,0 75,0 73,4 73,2 78,3 83 85,5 85,2 88,1
DK 135,3 134,8 133,0 131,8 133,1 133,9 131,9 129,3 131,3 134,2
DE 95,8 96,8 97,2 96,6 96,1 97,5 99,3 99,4 101,9 101,4
Karlsruhe 93,8 92,8 95,0 93,8 93,0 94,6 96,7 96,5 98,0 96,9
München 106,4 108,2 107,7 106,0 105,5 107,5 110 110,3 113,9 113,4
Bonn 94,1 94,9 94,6 93,4 92,6 93,9 95,6 95,1 95,8
EE 77,6 78,9 78,6 78,0 77,6 80,3 82,2 83,3 82,3 86,3
IE 110,6 113,0 115,9 116,6 118,3 119,8 117,7 119,2 129,0 133,6
EL 90,5 91,2 86,8 79,9 79,3 79,9 81,8 81,8 81,4 85,2
ES 97,1 96,3 94,5 90,2 88,1 88,7 91,7 91,6 94,2 96,3
FR 117,7 117,4 116,8 114,6 113,8 114,8 116,7 117,7 120,5 119,9
HR : 80,0 77,6 74,6 73,5 74,9 76,4 75,9 75,8 78,3
IT 104,2 104,4 100,4 99,4 97,9 97,3 96,5 95,2 95,0 95,2
Varese 93,4 92,8 93,1 92,2 90,4 90,9 90,9 90,0 90,7 91,2
CY 84,1 83,7 81,2 77,3 74,3 74,4 77,9 78,9 78,2 82,2
LV 77,6 76,1 76,5 74,2 73,0 74,9 77,6 78,6 77,5 80,0
LT 71,5 71,9 71,4 69,0 69,7 74,3 73,6 75,1 76,6 80,1
HU 78,3 76,1 71,4 69,0 70,0 74,5 71,9 75,3 71,9 76,1
MT 83,3 84,4 83,4 84,5 85,7 86,5 90,2 92,0 94,7 94,0
NL 105,3 108,9 107,8 107,8 108,0 108,3 109,9 111,5 113,9 111,4
AT 106,4 108,3 107,2 105,9 104,7 106,3 106,3 106,0 107,9 109,6
PL 74,2 73,0 74,1 71,8 66,7 70,6 68,6 71,1 70,9 70,6
PT 83,5 83,1 82,2 79,2 80,6 82,4 85,7 88,6 91,1 91,4
RO 68,8 69,8 69,5 64,8 63,8 63,9 64 65,3 66,6 68,5
SI 85,3 85,4 84,7 81,2 80,7 81,5 84,6 84,6 86,1 84,9
SK 79,7 80,2 79,0 76,4 75,7 77,3 78,5 79,0 80,6 79,9
FI 122,1 123,7 123,0 119,7 118,6 119,9 118,5 118,1 118,4 118,6
SE 131,9 132,9 127,5 127,9 127,4 127,9 122 120,5 124,3 130,3
UK 147,8 139,2 150,7 166,9 141,8 133,5 134,7 132,9
Culham 112,5 107,6 116,7 127,7 107,3 100,5 102,6 102,0
 
34 Bilaga 19: Effekter av Eurostats undersökande arbete om utgifter på annan ort  
 Nuvarande 
korrektionskoefficienter –  
juli 2021  Uppskattad 
korrigeringskoefficient  
inklusive utgifter utanför 
området  Förändring  
BE 100 100 0,0 % 
BG 61,7 64,8 5,0 % 
CZ 88,1 89,4 1,5 % 
DK 134,2  129,8  –3,3 % 
DE 101,4  100,9  –0,5 % 
DE Karlsruhe  96,9 96,8 –0,1 % 
DE München  113,4  111,6  –1,6 % 
EE 86,3 87,7 1,6 % 
IE  133,6  128,7  –3,7 % 
EL 85,2 86,2 1,2 % 
ES 96,3 96,4 0,1 % 
FR  119,9  117,2  –2,3 % 
HR 78,3 80,3 2,6 % 
IT 95,2 95,3 0,1 % 
IT Varese  91,2 91,8 0,7 % 
CY 82,2 83,7 1,8 % 
LV 80,0 82,1 2,6 % 
LT 80,1 81,8 2,1 % 
HU 76,1 78,6 3,3 % 
MT 94,0 94,5 0,5 % 
NL 111,4  109,6  –1,6 % 
AT 109,6  107,3  –2,1 % 
PL 70,6 73,7 4,4 % 
PT 91,4 91,9 0,5 % 
RO 68,5 71,2 3,9 % 
SI 84,9 86,1 1,4 % 
SK 79,9 81,6 2,1 % 
FI 118,6  115,7  –2,4 % 
SE  130,3  126,4  –3,0 %