1 ' EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
•fr " -Ä 
*** 
Bryssel den 06.03.1996 
KOM(96) 76 slutlig 
RATTSSKYDD FOR KRYPTERADE 
RADIO- OCH TV-TJÄNSTER 
PÅ DEN INRE MARKNADEN 
SAMRAD OM BEHOVET 
AV GEMENSAMMA ÅTGÄRDER 
Grönbok 
från kommissionen 

RÄTTSSKYDD FOR KRYPTERADE 
RADIO- OCH TV-TJÄNSTER 
PÅ DEN INRE MARKNADEN 
Sammanfattning 
Inledning 
KAPITEL 1: DEN EUROPEISKA MARKNADEN FÖR 
KRYPTERADE RADIO- OCH TV-TJÄNSTER 
1. En marknad i full utveckling 
2. En europeisk marknad 
3. En marknad utsatt för piratkopiering 
4. En marknad utsatt för en splittrad lagstiftning 
KAPITEL 2: DEN INTERNATIONELLA LAGSTIFTNINGEN 
1. Arbetet inom ramen för Europarådet 
2. Arbetet inom ramen för WIPO 
KAPITEL 3: MEDLEMSSTATERNAS BESTÄMMELSER 
1. Allmänt 
2. Rättsläget i medlemsstaterna (sammanfattning) 
KAPITEL 4: HINDER FÖR DEN INRE MARKNADENS 
FUNKTION 
1. Hinder för den fria rörligheten för dekoderutrustningar (art. 30 och 
följande) 
2. Hinder för den fria rörligheten för tjänster som är knutna till 
dekoderapparaterna (art. 59 och följande) 
3. Hinder för den fria rörligheten för krypterad radio- och TV-sändning 
4. Snedvridning av konkurrensen 
KAPITEL 5: TYPER AV MÖJLIGA ÅTGÄRDER 
1. Åtgärdernas syfte 
2. Samstämmighet med annan gemenskapspolitik 
3. Val av medel och rättslig grund 
4. Tillämpningsområde 
5. Allmän uppläggning 
FRÅGOR 
SAMMANFA TTNING 
Syfte 
Den ökande tillgången på radiofrekvenser och den ökade användningen 
av ny teknik har på senare år medfört en utveckling av nya radio- och 
TV-sändningar som krypterar sina signaler för att begränsa mottagningen 
till dem som betalar mottagaravgifter för radio- eller TV-tjänsten i fråga. 
För att t.ex. kunna ta emot ett TV-program måste åskådaren alltså ha 
tillgång till en dekoder som kan återupprätta den ursprungliga bilden. 
Den här typen av radio- och TV-tjänster utgör en marknad som är under 
snabb utveckling tack vare den framväxande digitala tekniken, som 
kommer att ge ökade kommunikationsmöjligheter. På grund av dessa 
tjänsters specialisering kommer den gränsöverskridande - kanske främst 
europeiska - dimensionen att vara absolut nödvändig för dem. Denna 
utveckling är emellertid i fara på grund av piratkopieringen. För sida vid 
sida med de auktoriserade dekodertillverkarna har en blomstrande icke­
auktoriserad industri utvecklats. Den producerar och saluför, utan 
tillstånd från operatörerna, dekoderapparater som gör det möjligt att ta 
emot krypterade radio- och TV-tjänster utan att mottagaravgifter betalas. 
Denna otillåtna mottagning medför stora förluster för de bolag som 
tillhandahåller programtjänsterna och de hindrar indirekt utvecklings­
möjligheterna för programleverantörer och auktoriserade tillverkare. 
Med anledning av detta har kommissionen redan i sitt strategiprogram för 
den inre marknaden av den 22 december 1993 (KOM (93) 632) 
understrukit vikten av att krypterade radio och TV-tjänster skyddas i lag 
mot otillåten mottagning . 
Ett sådant krav visar sig vara ännu mer akut i perspektivet av det 
framväxande informationssamhället. I en framtid då utbudet av 
krypterade radio- och TV-tjänster snabbt ökar måste man, vad de än har 
för innehåll, försäkra sig om att de skyddas mot otillåten mottagning. 
För detta ändamål har kommissionen i meddelandet "Europa och 
informationssamhället: en åtgärdsplan" från juli 1994 (KOM (94) 347) 
tillkännagivit att man förbereder en "Grönbok om rättsskydd för 
krypterade radio- och TV-tjänster på den inre marknaden", med syftet att 
analysera de problem som orsakas genom avsaknaden av särskilda 
bestämmelser om rättsskydd för dessa tjänster i vissa medlemsstater och 
av skillnader mellan bestämmelserna i andra. 
Rättsläget 
Det framkommer vid en jämförande analys av det iagstiftningarbete som 
medlemsstaterna utfört att lösningarna på problemet med den otillåtna 
mottagningen varierar avsevärt. 
Medan vissa medlemsstater från och med slutet av åttiotalet har antagit 
en särskild lagstiftning för att säkerställa ett skydd mot otillåten mot­
tagning av krypterade radio- och TV-tjänster, har andra stater (A, P, E, 
GR, DK, D, LUX) ännu inte antagit en sådan. 
De allmänna bestämmelser som ibland tillämpas i de sistnämnda staterna 
(t.ex. i fråga om konkurrens, telekommunikation, upphovsrätt) kan inte 
alltid garantera ett effektivt skydd mot otillåten mottagning av krypterad 
radio- och TV-sändning. Denna situation har möjliggjort utvecklingen av 
en blomstrande piratindustri i vissa länder, där man tillverkar, saluför, 
installerar och underhåller piratdekodrar. En specialpress för en bestämd 
målgrupp har också vuxit fram och ett försäljningnät installerats för 
piratdekodrar. Effekterna av detta låter sig likaledes skönjas i andra 
medlemsstater där dekodrarna, trots restriktiva åtgärder, kommer ut på 
marknaden. 
Skillnaderna i de bestämmelser som tillämpas är avsevärda bland de 
stater som antagit särskild lagstiftning vad beträffar tillämpningsområde, 
vilken verksamhet som skall vara förbjuden (marknadsföring, privat 
innehav) samt påföljder. 
Behovet av gemensamma åtgärder 
Mot bakgrund av den här situationen skulle ett gemenskapsinitiativ vara 
befogat. Avsaknaden av en gemensam rättsskyddsnivå i alla 
medlemsstater stör den inre marknadens funktion. Den hindrar på olika 
sätt den fria rörligheten för krypterade radio- och TV-tjänster och 
dekodrar och orsakar många fall av snedvridning av konkurrensen mellan 
operatörer i de olika medlemsstaterna. Den nuvarande splittringen i 
bestämmelserna, med de ekonomiska merkostnader och den rättsliga 
osäkerhet som den medför, anses inom branschen som en bromskloss för 
utvecklingen av en europeisk marknad för nya krypterade radio- och TV-
tjänster. 
Ett sådant här initiativ skulle dessutom visa sig användbart med hänsyn 
till det framväxande informationssamhället, i vilket krypterade radio- och 
TV-tjänster kan komma att spela en avgörande roll. Ett 
gemenskapsinitiativ kan också bidra till att avhjälpa splittringen av den 
inre marknaden och samtidigt vara till nytta för andra gemenskapsmål 
såsom de mål som eftersträvas inom industri-, kultur-och media- politiken 
samt genom konsumentskyddet. 
En stor majoritet av operatörerna har uttalat sig för ett 
gemenskapsinitiativ. DVB - Digital Video Broadcasting - (Europeiskt 
utvecklingsprojekt för digital TV) har i samband med detta utfärdat en 
rekommendation i vilken man understryker behovet av att förfoga över 
en klar och enhetlig rättslig ram på unionsnivå. Detta krav har för övrigt 
också ställts av Europaparlamentet, som har föreslagit att en beaktande-
3 
mening införs i ingressen till direktivet om standarder för sändning av 
televisionssignaler som understryker behovet av att anta och tillämpa en 
effektiv antipiratlagstiftning på europeisk nivå. Denna mening behölls av 
rådet vid antagandet av direktivet av den 24 oktober 1995. 
Innan kommissionen lägger fram förslag om ett initiativ önskar den höra 
berörda synpunkter på de åtgärder som nämns nedan. 
Kommissionen skulle kunna föreslå ett initiativ med avsikten att 
harmonisera de nationella bestämmelserna. Med hänsyn till 
proportionalitets- och subsidiaritetsprinciperna, kunde man i initiativet 
förutse en lägsta nivå av harmonisering som skulle ge medlemsstaterna 
fria händer att själva fastställa striktare principer, och på så sätt garantera 
en lägsta gemensamma skyddsnivå inom unionen. Genom initiativet kan 
man på det sättet förbjuda tillverkning, försäljning, innehav för 
kommersiellt och privat bruk, installation och marknadsföring för 
dekodrar som är avsedda för åtkomst av krypterade radio- och TV-
tjänster utan tillstånd från den krypterande operatören. Denna åtgärd 
skulle ha fördelen att garantera likvärdigt skydd inom hela EU mot 
otillåten mottagning av krypterade radio- och TV-tjänster och den skulle 
garantera rättsskyddet inom branschen. 
Nästa etapp 
Kommissionen är angelägen om att genomföra ett öppet samråd om 
grönboken. Varje person, företag, organ eller myndighet kan delta. Detta 
samråd skall vara övergripande, dvs. inte endast vända sig till förbund 
och branschföreningar utan också till alla individuella operatörer. Denna 
grönbok kommer även att sändas till Europaparlamentet, Ekonomiska 
och sociala kommittén, Regionkommittén, medlemsstaterna, Europeiska 
ekonomiska samarbetsområdet och till Central- och Östeuropas stater. 
Sista dagen för inlämnande av yttrande är den 31 maj 1996. Mot 
bakgrund av de inkomna yttrandena, skall kommissionen under 
sommaren 1996 utvärdera behovet av ett initiativ på gemenskapsnivå. 
Inledning 
1 Problemet med den otillåtna mottagningen 
Signalkryptering har använts alltmer under senare år vid radiosändning. Sedan 
åttiotalet har en serie system dykt upp som med olika grad av säkerhet 
åstadkommer ett slags kryptering genom vilken den ursprungliga bilden 
och/eller ljudet förvrängs innan sändning så att en vanlig mottagare inte kan 
återupprätta den ursprungliga sändningen. För att göra detta måste åskådaren ha 
tillgång till en privat dekoder (ett smart-card eller ett dataprogram), som normalt 
tillhandahålls mot en avgift och som kan avkoda de kodade instruktioner som 
sänds genom den krypterade signalen. 
Denna teknik, ursprungligen avsedd för att kabeldistributörerna skulle kunna 
anpassa antalet disponibla kanaler till mottagarens abonnemang, har snabbt 
spridits till betaltevekanaler och på senare tid i ökande omfattning till krypterade 
sändningar via satellit. Den verkliga explosionen av krypteringsanvändning 
kommer emellertid att inträffa i samband med den framväxande digitala tekniken 
och utvecklingen av informationsbaserade samhällstjänster såsom interaktiv köp-
TV. informationstjänster på distans, on-line-tjänster. interaktiva spel, etc.. som 
alla måste räkna med en viss nivå av kryptering för att garantera en lönsam 
utveckling. 
Användning av kryptering kan motiveras på olika sätt. Den kan ha rent 
kommersiella orsaker för att täcka behovet av nya inkomstkällor: vidare kan den 
garantera upphovsrättsinnehavarna skydd vid användningen av signalstyrda 
program. När det gäller radioutsändningar för vuxna kan skyddet för de 
minderåriga vara en viktig anledning, liksom möjligheten att identifiera 
marknaden, att ringa in målgrupp för markands)'öring. 
Vid sidan av de auktoriserade tillverkarna av dekodrar har emellertid en lukrativ 
icke-auktoriserad tillverkningsindustri vuxit fram. Denna piratindustri 
producerar och saluför dekodrar, som möjliggör mottagning av tjänsterna utan 
tillstånd från ordinarie programbolag, till ett för det mesta mycket lägre pris. 
Man uppskattar att de otillåtna dekodrarna för närvarande ungefär utgör mellan 
5 och 20% av alla dekodrar som omsätts, vilket varje år motsvarar miljontals 
ecu. Denna piratmarknad har dessutom gett upphov till en specialpress, med 
publikationer för särskilda målgrupper, och grundat ett marknadsföringsnät för 
de otillåtna dekodrarna. Utöver detta har verkliga servicemarknader uppstått, 
vilka säkrar underhållet och ibland till och med ersätter dekodrarna ifall 
operatörerna skulle byta system. 
Försäljningen av dekodrarna medför även negativa följder för 
krypteringsoperatörernas verksamhet. Förutom ökade förluster (vad gäller 
potentiell marknad och vinster) ställs dessa operatörer inför merkostnader på 
grund av behovet att anpassa dekodrarnas distributionssystem (normalt 
uthyrning) för att kontrollera användningen av dem, vilket visar sig vara särskilt 
kostsamt. 
För leverantörerna av de program som ingår i sändningarna utgör försäljningen 
av otillåtna dekodrar ett vinstbortfall i den meningen att de som tar emot 
programmen genom en sådan dekoder inte har räknats med vid uppgörelsen om 
ersättning för överlåtelsen av rättigheterna, vilken bl.a. baserar sig på antalet 
abonnenter. 
När det slutligen gäller teknikleverantörerna undergräver försäljningen av 
otillåtna dekodrar marknadens förtroende för deras system och medför ett 
vinstbortfall från den potentiella marknad som upptas av dessa dekodrar. 
Saluföringen av otillåtna dekodrar medför en risk för konsumenterna som 
kommer att kunna bli vilseledda i fråga om dekoderns ursprung och tro att 
köper en auktoriserad dekoder, då det i själva verket rör sig om en 
piratdekoder. Om i ett sådant fall operatören på grund av säkerhetsskäl 
förändrar krypteringssystemet, kommer den inköpta dekodern inte längre att 
vara till någon nytta för konsumenten, som på egen bekostnad måste skaffa en 
annan. Dessutom kommer programbolagen att vältra över de förluster de gjort 
på grund av piratkopieringen på försäljnings- och uthyrningspriserna på de 
auktoriserade dekodrar som konsumenterna köper. 
2 Rättsläget 
För att få ett slut på den här situationen har operatörerna begärt att 
medlemsstaterna skall anta en särskild förordning som garanterar ett snabbt och 
effektivt rättsskydd mot tillverkning och distribution av otillåtna dekodrar. Även 
om det är sant att de tekniska framstegen har höjt säkerhetsnivån inom de 
krypterade systemen, har de enbart tekniska lösningarna oftast visat vara 
ineffektiva. Å ena sidan bör operatören vid valet av krypteringssystem ta hänsyn 
till vilka kostnader det medför; ett system med hög säkerhetsnivå men samtidigt 
dyrt, kan komma att visa sig ekonomiskt ohållbart. Å andra sidan har tidigare 
erfarenhet visat att utvecklingen av tekniken för piratkopiering sker med samma 
hastighet som utvecklingen av krypteringstekniken och inte ens genom använd­
ningen av den digitala tekniken, kan man utesluta att de nya systemen kan 
komma att angripas. För att stå emot denna piratindustri har det därför visat sig 
nödvändigt att finna en juridisk lösning som kompletterar de tekniska 
åtgärderna. Ett lagstiftande arbete på medlemsstatsnivå har inletts, som ännu 
inte är avslutat och där de olika medlemsstaterna har angripit problemen på 
mycket varierande sätt1. 
I det sammanhanget har kommissionen, i sitt meddelande "Europa och 
informationssamhället: en åtgärdsplan" från juli 1994 (KOM (94) 347), 
tillkännagivit att man förbereder en grönbok om rättsskydd för krypterade radio-
och TV-tjänster på den inre marknaden, med målsättningen att analysera vilka 
problem som uppstått genom avsaknaden av en särskild lagstiftning i fråga om 
Se kapitel 3: Lagstiftningen i medlemsstaterna 
6 
den otillåtna mottagningen av krypterade radio- och TV-tjänster i vissa 
medlemsstater och genom skillnaderna mellan bestämmelserna i andra. 
3. Inbegripna tjänster 
Den analys som följer avser den otillåtna mottagningen av en krypterad radio-
eller TV-tjänst, dvs. mottagning utan betalning och/eller behörighet av dem som 
inte har tillstånd från programbolaget att ta emot den, samt att undersöka vilka 
lösningar på detta problem som framkommit genom de nationella 
bestämmelserna. Med krypterade radio- och TV-tjänster avses de tjänster som 
använder signalkryptering för att säkerställa att inbetalning av avgifter sker. 
Bland dessa tjänster kan också inräknas: traditionella krypterade radiotjänster 
(per kabel, per radiovågor eller per satellit), nya radiotjänster (digital-TV, 
beställ-TV; preliminär beställningsvideo) och informationssamhällets tjänster. 
dvs. de tjänster som levereras elektroniskt på individuell begäran av en abonnent 
(t.ex VOD (Video on Demand), dataspelsbeställning, elektronisk försäljning, 
informationstjänster med multimedia). 
I gengäld täcks inte de tjänster som krypteras av annan anledning än att 
säkerställa betalning. Så är fallet för de tjänster som är krypterade för att skydda 
överförda meddelanden från obehörig mottagning, t.ex. finansiella tjänster och 
telekommunikationstjänster (mobiltelefonitjänster under GSM-systemet). 
Anledningen till en sådan uteslutning ligger i det faktum att det allmänintresse 
som är satt på spel i fall av avlyssning, dvs. integriteten och sekretessen i 
kommunikationen, skiljer sig avsevärt från skyddet av värdet hos en tjänst som 
tillhandahålls mot betalning, vilket är det allmänintresse som hotas genom den 
otillåtna mottagningen. Nu medför denna skillnad på nationell och internationell 
nivå emellertid en avsevärt varierande lagstiftning, särskilt vad beträffar 
motåtgärder och påföljder, vilket inte motiverar en gemensam behandling av 
båda problemen. 
Likaledes är de frågor som har att göra med system som förhindrar kopiering av 
konstverk och andra skyddade alster inte upptagna i grönboken, eftersom det 
redan har behandlats i grönboken om upphovsrätt i informationssamhället 
antagen av kommissionen i juli 1995. 
Frågor som har att göra med standardisering av system för åtkomstkontroll s.k. 
villkorad tillgång samt licensvillkor för dessa tas inte upp i grönboken, eftersom 
de redan täckts in av direktivet om tillämpning av gemensamma standarder för 
sändning av televisionssignaler2, liksom inte heller frågor som rör nationella 
myndigheters kontroll av kodningssystemen. Beträffande den sistnämnda frågan, 
som är hårt knuten till säkerhets\>vob\Qmel. så arbetar kommissionen f.n. på den 
inom ramen för sin verksamhet i frågor rörande datasystemens säkerhet. För 
övrigt skulle den frågan kunna behandlas separat ifall den inre marknadens 
funktion skulle sättas på spel genom tillämpningen av nationella lagstiftningar. 
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/47 av 24 oktober 1995 om tillämpning av 
standarder för överföring av televisionssignaler (EGT nr L 281/51, 23.11.1995). 
4 Det förberedande arbetet 
Inför utarbetandet av grönboken bad kommissionen tre oberoende firmor att 
genomföra studier av de tekniska, ekonomiska och juridiska aspekterna av 
marknaden för krypterade radio- och TV-tjänster\ 
Den första studien ("Technical aspects related to encrypted broadcast"}. 
koncentrerar sig på de ekonomiska och tekniska aspekterna av ämnet och 
behandlar särskilt de krypteringssystem som nu används, deras för- och 
nackdelar och deras sårbarhet. Vad beträffar den ekonomiska delen koncentreras 
studien på förvaltningskostnader för ett abonnemangsbaserat krypteringssystem, * 
på tendenserna mot utveckling av kompatibla system och på den framväxande " 
nya digitala tekniken. \ 
Den andra studien ("Protection of encrypted broadcasts"}, hade till syfte att 
undersöka de rättsliga aspekterna. Den innehåller en analys av de faktorer som 
har bestämt utvecklingen av de krypterade radiotjänsterna, orsakerna till 
piratkopieringen och de juridiska lösningar som tillgripits för att komma tillrätta 
med denna verksamhet. 
Den tredje studien ( "Legal protection of encrypted broadcasting signals ") har 
undersökt de nuvarande rättsskyddet för krypterade signaler i medlemsstaterna, 
dess tillämpning vid de nationella domstolarna och vilka eventuella kon­
trollmekanismer och påföljder som föreskrivs. Dessutom analyseras de förord­
ningar som antagits av de internationella instanserna (Europarådet, WIPO). 
Dessutom inledde kommissionen i mars 1995 ett övergripande samråd riktat till 
de sektorer inom industrin som är berörda av problemet med den otillåtna mot­
tagningen av krypterade radio- och TV-tjänster såsom radiooperatörer, 
dekodertillverkare, kabeldistributörer, programleverantörer, 
telekommunikationsbolag och alla andra parter som önskar delta i samrådet. f. 
Resultaten från samrådet bekräftar att den otillåtna mottagningen av krypterade 
radio- och TV-tjänster och den splittrade rättsliga ramen på unionsnivå utgör ett 
verkligt problem för mediaindustrin. När det är dags att besluta om distribution 
av en ny krypterad tjänst i en medlemsstat, är möjligheten att åtnjuta ett effektivt | 
rättsskydd mot otillåten mottagning en avgörande faktor. Vid brist på ett sådant i 
rättsskydd föredrar operatörerna ofta att inte föra ut tjänsten på marknaden. g 
Dessa studier finns hos kommissionen och kan rekvireras från: 
Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för den inre marknaden och finansiella 
tjänster. 
Medier, affärskommunikation och illojal konkurrens 
GDXV/E/5C107 8/59 
200 Rue de la Loi 
1040 Bruxelles 
Belgien 
Fax: 32 2 295 77 12 
Epost: e5@dgl5.cec.be 
8 
En stor majoritet av operatörerna välkomnar ett gemenskapsinitiativ och har i 
det avseendet genom det europeiska utvecklingsprojektet för digital TV DVB -
Digital Video Broadcasting Group, som utarbetat en gemensam standard för 
digital television, utfärdat en rekommendation inom ramen för expertgruppen 
mot piratkopiering i vilken man understryker behovet av att det på unionsnivå 
existerar en klar och enhetlig rättslig ram att tillgripa mot otillåten mottagning 
av krypterade radio- och TV-tjänster. 
Detta är ett krav som dessutom delas av Europaparlamentet som, inom ramen 
för det förfarande som har lett till att man antagit direktivet om standarder för 
sändning av televisionssignaler4, föreslog ett införande av en beaktandemening 
som påpekar att den europeiska audiovisuella digitala omgivningen har ökat 
möjligheterna till piratkopiering, vilket fått negativa följder för operatörer och 
programleverantörer och att därför införande och tillämpning av en effektiv 
lagstiftning mot piratkopiering på europeisk nivå är alltmer angelägen. Denna 
beaktandemening behölls av rådet vid antagandet av direktivet den 24 oktober 
1995. 
Direktiv 95/47 nämnt ovan 
KAPITEL 1: DEN EUROPEISKA MARKNADEN FÖR 
KRYPTERADE RADIO- OCH TV-TJÄNSTER 
1. En marknad i full utveckling 
Sedan många år har teknikutvecklingen (såsom användningen av satellit och 
fiberoptisk kabel) medfört en snabb förändring av det audiovisuella landskapet i 
Europa och möjliggjort en kontinuerlig expansion av tjänsteutbudet. Eftersom 
ett växande antal operatörer i och med detta använder sig av riktad 
marknadsföring har det visat sig nödvändig för dem att kryptera sina signaler 
för att tillhandahållandet av tjänster skall vara lönsamt. 
De privata kanalernas traditionella finansieringsstruktur, som uteslutande 
grundar sig på reklamavgifter, är inte alltid ekonomiskt bärkraftig för de nya 
operatörerna. Antalet traditionella annonsörer per kanal minskar med den 
ständiga ökningen av kanalernas antal. Samtidigt försöker operatörerna skilja sig 
från det ökande antalet potentiella konkurrenter genom att svara mot specifika 
behov på specialmarknader med avseende på mottagarnas smak eller intresse 
(film-, musik-, sportkanaler etc). På så sätt utmärker sig operatören gentemot 
sina konkurrenter på massmediemarknaden genom att rikta in sig på denna 
särskilda efterfrågan som dittills varit mer eller mindre illa tillgodosedd. Dock 
är publiken vid en jämförelse mellan identiska geografiska områden 
nödvändigtvis mer utsatt för riktad reklam inom specialmarknaden, och 
följaktligen mindre. Därför kommer inte operatörer av media med riktad reklam 
att kunna lita på intäkter från massannonsörerna\ vilka är mindre intresserade 
av en strategi som inte är avsedd för en stor publik. 
1.1 Orsaker till krypteringsanvändningen : 
Huvudorsakerna till användningen av signalkryptering kan sammanfattas enligt 
följande: 
• Behovet att säkra den ekonomiska ersättningen från tjänsternas 
målgrupper: Modellen med den riktade tjänsten grundar sig på möjligheten 
att erbjuda ett mervärde för en viss typ av målgrupp i förhållande till 
allmänheten. Målgrupperna kan därför uppmanas att bidra till 
finansieringen av tjänsten och tack vare krypteringen är de som inte 
abonnerar på tjänsten utestängda från den. 
• Möjligheten att öka reklamintäkterna per publikenhet. Genom att kryptera 
signalen kan operatören nå en bättre försäljning av reklamplatser eller av 
program som sponsras av företag som har intressen på dessa 
specialmarknader. I det här fallet betalar annonsören inte längre för en hel 
geografisk marknad utan endast för den speciellt inriktade marknaden. 
I det här dokumentet kommer termen "annonsörer" att användas för "de företag som använder 
sig av reklaminslag". Termen inbegriper alla former av publicitet, försäljningskampanjer, 
direktmarketing, sponsring och public relations. Den gcneriska formen är att föredra för att 
innefatta den senaste och den framtida utvecklingen inom användning av marknadsverktyg till 
följd av utvecklingen på mediaområdet. 
10 
Därför kommer annonsören att acceptera att betala ett högre pris per 
publikenhet eftersom publikens kvalitet värderas högre än den allmänna 
mediapublikens. 
• Möjlighet att inrikta utbudet bättre: Ökade kunskaper om mottagaren av 
tjänsten kommer att hjälpa operatören att anpassa tjänsten enligt 
målgruppens specifika efterfrågan. 
• Förenklat förfarande för erhållande av radiorättigheter: 
Satellitsändningarna har utökat det potentiella upptagningsområdet avsevärt. 
Överlåtelsen av sändningsrättigheter sker dock ännu traditionellt på 
territoriella grunder, vilket medför att mottagningen begränsas till ett 
geografiskt eller språkligt område. Tack vare krypteringen kan operatören 
begränsa signalmottagningen till de territorier för vilka rättigheter 
förvärvats. Som det dessutom föreskrivs i "Kabel och satellitdirektivet"6 
kommer krypteringen, vid erhållandet av sändningsrättigheterna för satellit 
eller kabel, att göra det möjligt att räkna in den reella publiken (t.ex. antal 
abonnenter och inte det geografiska området), vilket kommer att medföra 
lägre kostnader för inköp av de program som är avsedda för utveckling av 
de målinriktade tjänsterna. 
• Ytterligare en etapp / raden av distributionsformer: Krypterade 
programutsändningar ger rättighetsinnehavarna ytterligare en öppning - a 
window of opportunity - mot mediavärlden; krypteringsoperatörerna sänder 
ofta ut program redan innan de skall sändas till allmänheten, och i och med 
att de har den exklusiva möjligheten är de normalt beredda att betala höga 
avgifter för den; innehavarna av rättigheterna får på så sätt dra nytta av 
ytterligare en inkomst. 
• Krav på lagstiftning. Av sociala orsaker, särskilt skyddet för de 
minderåriga (t.ex. i fall av radiokanaler som riktar sig till vuxna), kan 
myndigheterna såsom det föreskrivs i det gränslösa televisionsdirektivet7 
(art.22 andra meningen), ge tillstånd för dessa radio- och TV-tjänster på 
villkoret att de är krypterade för att begränsa mottagningen till vissa 
publikkategorier. 
1,2 De krypterade radio- och TV-tjänsterna 
Idag utgörs den europeiska marknaden för krypterade radio-och TV-tjänster 
huvudsakligen av betaltevekanaler*'. Denna tjänst, som i början tillhandahölls via 
Rådets direktiv 93/83 av den 27 september 1993 beträffande samordning av vissa regler om 
upphovsrätt och de regler som hör till upphovsrätt för radio- och satellitsändningar och 
överföring per kabel (EGT nr L 248/15 av den 6.10.1993). 
Rådets direktiv 89/552 av den 3 oktober 1989 om samordning av viss förordnande och 
administrativ lagstiftning i medlemsstaterna om utövande av radiosändande verksamhet (EGT 
nr L 298/23 av den 17.10.1989). 
Termen "betal-tv" används för att definiera den situation då tv-tittaren betalar för att ta emot 
en särskild kanal som sänds per radiovåg, satellit och/eller kabel. 
11 
kabel och radiovåg, har framför allt utvecklats genom möjligheterna med hög 
och medelfrekvent direktsändning via telekommunikationssatelliter, med vilken 
sändningen kan tas emot överallt inom satellitnätet genom en parabolantenn. 
Teknikutvecklingen har emellertid möjliggjort en lansering av mera 
sofistikerade radio- och TV-distribution mot betalning, såsom beställ-TV 
(pay-per-view) 9, vilket innebär att tittaren betalar för att se vissa utvalda 
program. Detta är tekniskt genomförbart även utan digital komprimering, men 
beställ-TV kräver ett sofistikerat förvaltningssystem för sina abonnemang. För 
publiken skulle beställ-TV kunna innebära att man betalar för ett särskilt 
evenemang (t.ex. en konsert eller en boxningsmatch) eller ett antal evenemang 
(t.ex. rätten att se 10 fotbollsmatcher). I det här sista fallet kan inte stationen 
ännu identifiera vilka evenemang som följts av tittarna. Inom tekniken är man 
dock i färd med att utveckla system som i framtiden möjliggör att 
rättighetsinnehavarna får ersättning i förhållande till den faktiska 
"konsumtionen" av deras program. 
Den kommande etappen kommer troligen att bestå av en preliminär 
betällningsvideo (hem-bio), där TV-stationen kontinuerligt sänder samma 
program vid olika tider (ofta, men inte alltid, en film). Tittaren kan på så sätt 
inte bara välja program utan också i viss utsträckning tid. Denna etapp kommer 
att följas av egentlig VOD (beställningsvideo), som kommer att ge tittarna en 
mycket större frihet vad beträffar filmens starttid, som inte längre på förhand 
kommer att bestämmas av TV-stationerna. 
Den exploderande användningen av kryptering kommer emellertid bara att äga 
rum järns med utvecklingen av andra samhällsinformationstjänster: inte bara den 
traditionella audiovisuella sektorn, utan även alla andra tillämpningar, som t. 
ex. interaktiv köp-TV, informationstjänster på distans, professionella 
on-line-tjänster, interaktiva spel etc. kommer att behöva olika nivåer av 
kryptering för att behålla sin lönsamhet. Eftersom kryptering dessutom ofta 
kommer att behövas ur säkerhetssynpunkt (som t.ex. för elektronisk betalning 
vid inköp via TV), kommer en samverkan mellan de båda krypteringstillämp­
ningarna (varvid abonnemangsystem höjer säkerhetskontrollen) att - i och med 
rättsskyddsvillkoren - göra användningen av kryptering mycket lämplig för att 
främja utvecklingen av alla tjänster i informationssamhället. 
Utvecklingen av dessa nya tjänster kommer emellertid till stor del att vara 
beroende av en fastställd rättslig ram som samtidigt tar hänsyn till de rättmätiga 
kraven från både operatörer och mottagare. I samband med detta kommer den 
lösning att vara avgörande som på ett internationellt plan tar hänsyn till de 
säkerhetsproblem som användningen av elektronisk överföring innebär, särskilt 
de lagstadgade begränsningarna för användningen av krypteringssystem, 
myndighetskontroll, nationella säkerhetsskäl liksom för identifiering och 
behörighet hos parterna i fråga. Med anledning av detta är kommissionen, inom 
1 USA är 35% av kabelanslutningarna (ca. 20.000.000) utrustade med apparater som kan ta 
emot dessa tjänster. I Frankrike erbjuder dessutom Multivision två kanaler med beställ-TV till 
220.000 anslutningar. 
12 
sitt arbete med frågor som rör datasystemens säkerhet, på väg att analysera 
möjligheten att skapa organisationer på europeisk nivå med uppgift att helt 
oberoende av den offentliga förvaltningen utöva dessa kontroll- och 
certifieringsfunktioner. 
2. En europeisk marknad 
I Europa finns det för närvarande 180 TV-kanaler som sänds via 27 satelliter10 
och en stor del av dessa (79) använder sig av mer eller mindre sofistikerade 
former av kryptering (Tabell 1). Många av de här kanalerna är mer tematiska än 
allmänna (t.ex. barnprogram, sportkanaler, filmer etc). 
Tabell I: Antal abonnenter på 
Canal Plus 
Sky Movies 
Movie Channel 
Sky Sports 
Canal Plus Esp. 
Première 
Filmnet 
Telepiù 
Sky Multichannel 
TV 1000 
Adult Channel 
Canal Plus TVCF 
Canal Satellite 
France 
Filmmax 
Tele-TV 
Teleclub 
Canal Satellite Esp. 
Lumière TV 
Multichoice 
Total: A 
35 
35 B 
150 
152 
302 de huvudsakliga betaltevckanalerna (i tusental)" 
CH 
90 
90 D 
850 
5 
855 DK 
100 
45 
145 E 
893 
10 
903 EIR 
. 
0 F 
37(X) 
5 
142 
142 Fin 
8 
8 I 
650 
5 
655 L 
0 NL 
160 
2 
562 P 
0 S 
230 
230 
80 
41 
31 
612 UK 
2587 
2579 
481 
167 
5814 
I framtiden kan man vänta sig en stark expansion av utbudet av krypterade 
radio- och TV-tjänster på europeisk nivå. Ibruktagandet av nya helt digitala 
satelliter (som t.ex. Astra le och lf), och spridningen av de fiberoptiska näten 
kommer att göra det möjligt för en del av de operatörer som redan finns på 
marknaden att öka sitt utbud. För det ändamålet har flertalet operatörer salufört 
sina projekt i pressen under paketerbjudanden på digitala kanaler. 
Nethold-gruppen, som kontrollerar Filmnet, kommer exempelvis snart att 
lansera ett paket om 150 digitala kanaler varav 50 erbjuder filmer per 
beställning. BskyB å sin sida förutser en lansering av 16 till 32 
beställningskanaler (pay-per-view) mot slutet av 1996, som ett första steg mot 
en lansering av verkliga VOD-tjänster.Vad beträffar Canal+ , kommer man där 
10 
11 OBSERVATOIRE EUROPEEN DE L'AUDIOVISUEL. "Statistisk årsbok. Bio, television, 
video och nya medier i Europa", Upplaga 1994-1995, Strasbourg, 1994. 
KÄLLA: OBSERVATIORE EUROPÉEN DE L'AUDIOVISUEL, "Annuaire Statistique. 
Cinéma, television, video et noveaux média en Europe", Upplaga 1994-1995, Strasbourg, 
1994 och LIBERATION, "Les comptes décryptés de Canal+, L'événement, 04/11/94. 
13 
snart att erbjuda ett paket om mer än 20 digitala kanaler. Förutom de vanligaste 
kanalerna, kommer tjänsten att innehålla en beställningstjänst (pay-per-view), 
videospel och digitala radiotjänster. Dessutom kommer ett antal franska kanaler, 
bl.a.TFl, Arte och La Cinquième att samordnas för att under 1996 lansera ett 
paket digitala kanaler genom att använda samma satellit. Slutligen kommer kanal 
TF1 att lansera ett paket som innehåller VOD och interaktiva program genom 
att använda 5 radarspridare på Eutel-satelliten. 
Nya operatörer kommer också att ge sig in på informationsamhällets marknad. 
Så är fallet med exempelvis telekommunikationsbolag. Bland dessa har British 
Telecom redan startat ett pilotprojekt som omfattar 2 500 abonnemang som på 
begäran kan ta emot köp-TV, VOD, videospel etc. 
Idag finns många kanaler som täcker ett särskilt språkområde eller geografiskt 
område. Det är dock klart att de nationella marknaderna i framtiden allt oftare 
kommer att visa sig för begränsade och behovet av att gå över gränserna mellan 
staterna kommer att växa starkt. Följande faktorer kommer att spela in: 
• Med ökningen av antalet krypterade radio- och TV-tjänster kommer 
operatörerna att tvingas erbjuda mer och mer riktade tjänster för att 
tillfredsställa marknadens behov. Eftersom denna efterfrågan inte ännu 
tillgodosetts på ett tillfredsställande sätt, har en specialmarknad kunnat 
byggas upp kring en befolkningsgrupp som var beredd att betala för att få 
detta mervärde. Jämsides med ökningen av det öppna "allmänna" utbudet, 
har de kodade tjänsterna utvecklats för att kunna tillfredsställa en allt mer 
specialiserad efterfrågan, vilket rättfärdigar behovet att ta ut en avgift från 
slutmottagaren. Utvecklingen av sådana avgiftsbelagda målinriktade tjänster 
behöver en marknad som är ganska stor och, eftersom en specialmarknad i 
jämförelse med de identiska geografiska områdena är mer begränsad än en 
marknad för det stora flertalet, kan den ofta bara skapas genom att utnyttja 
ett större geografiskt område. 
• Möjligheten att tillgodose de språkliga och kulturella kraven ökar: Med 
tillämpningen av den nya tekniken, kan en kanal sända på flera språk 
samtidigt genom att använda olika ljudkanaler eller textremsor. Strategin 
med interaktiva radio- och TV-tjänster grundar sig alltmer på de 
specialiserade tjänsterna och leverans av pakettjänster. De interaktiva 
tjänsterna motsvarar ofta en efterfrågan från en gränsöverskridande 
marknad, som grundar sig på andra faktorer än den nationella kulturen, och 
specialtjänsterna erbjuder i sin tur slutmottagaren möjlighet att själv välja 
vad han/hon vill se. Sålunda kommer programbolagen med hjälp av 
avancerad informationsteknik att uttnyttja möjligheten att erbjuda ett så 
brett utbud som möjligt och i sitt paket inkludera program och filmer som 
motsvarar de nationella variationerna. 
• Utvecklingen av de tekniska tillämpningarna: De stadiga förbättringarna 
och den fortsatta ibruktagandet av transmissionssystem för audiovisuella 
tjänster tack vare den kommersiella tillämpningen av den nya tekniken -
satellitsändningar, fiberoptik, utvecklingen av ISDN-nätet (Integrated 
Service Digital Network) på europeisk nivå i och med anslutningen till 
14 
IBC-nätet (Integrated Broadbans Communication Networks) - gör att dessa 
tjänster är allt mindre beroende av avståndet mellan serviceföretaget och 
slutmottagaren. 
• De positiva effekterna av allt det lagstiftningsarbete som syftar till en 
gradvis liberalisering av telekommunikationerna (satellit och kabel) och en 
harmonisering av de gränsöverskridande bestämmelserna om 
signalöverföring (radiosändning) i Europa (särskilt med tanke på 
sändningsinnehåll och upphovsrätt) börjar få genomslag i fråga om den fria 
rörligheten för befintliga och planerade audiovisuella tjänster mellan 
medlemsstaterna, av vilka en växande del erbjuds i krypterad form. 
• Framväxten av praxis för tillståndsgivning: Idag kan endast en begränsad 
del av de digitala kanalerna spridas internationellt, på grund av det 
traditionellt nationella systemen för att bevilja sändningsrättigheter. Genom 
krypteringen kommer det i framtiden vara möjligt att bevilja 
sändningsrättigheterna utifrån det reella antalet mottagare i stället för 
utifrån nationella gränser. 
• Maximalt utnyttjande av radioavgifter: Radioavgifterna är höga och det är 
billigare för operatören att erbjuda sina tjänster på ett så stort område som 
möjligt inom satellitens sändningsområde. 
Utvecklingen av radio- och TV-tjänsterna för att möta de växande behoven på 
dessa gränsöverskridande marknader är dock satt på spel genom ett stort 
problem på europeisk nivå: piratkopieringen. 
3. En marknad som är utsatt för piratkopiering 
3.1 Teknikutvecklingen 
Genom den avancerade tekniken är det idag teoretiskt sett möjligt att använda ett 
system för åtkomstkontroll (s.k. villkorad tillgång) som garanterar en så hög 
säkerhetsnivå att de eventuella piraterna inte tycker det är värt att forcera det. 
För att kunna fungera i praktiken måste dock sådana system också uppfylla 
ekonomiska och avtalsenliga villkor, dvs.: 
• produceras och distribueras till rimliga priser, eftersom konsumenterna inte 
kommer att vara beredda att betala mer för inköp av en dekoder12 än en 
summa som står i proportion till deras intresse för programmet eller urvalet 
av kanaler i systemet, 
• ha administrationskostnader för systemet som inte överstiger summan av de 
inkomster som kan vara i fara, dvs. de inkomster som riskerar att falla bort 
på grund antalet otillåtna dekodrar på marknaden. 
12 I det fallet har vissa krypteringsbolag valt att hyra ut dekoderutrustning till abonnenterna i 
stället för att sälja dem, eftersom det gör det möjligt att distribuera dekodrar till ett rimligt pris 
och samtidigt garanterar att utrustningen återlämnas då abonnemanget upphör. 
15 
• respektera de villkor som vissa stater bestämt för användning av kryptering 
för kommersiella ändamål. 
Kravet på att få rimlig kostnad för åtkomstkonti ollen hindrar emellertid att en 
tillräckligt hög skyddsnivå uppnås mot otillåten mottagning; tillverkarna av de 
otillåtna dekodrarna har dragit nytta av denna eftersläpning och är i framtiden i 
stånd att följa den tekniska utvecklingen. 
Systemutvecklingen visar på detta fenomen. Det enklaste systemet för 
åtkomstkontroll består av att radiosignalernas synkroniseringsimpulser kastas 
om, så att en vanlig mottagare inte längre kan återupprätta de vertikala och 
horisontella fälten. Bilden överförs på normalt sätt, men utan synkroniserings-
impulser och skärmen visar endast en grupp bild komponenter. Den nödvändiga 
informationen för att återupprätta synkroniseringen överförs i förvrängd form 
(algoritmer), vilken kan omvandlas genom en dekoder och används för att 
återupprätta den nödvändiga synkroniseringsimpulserna. Detta system har redan 
piratkopierats sedan länge13. 
Andra generationens system fungerar på ett annat sätt. Två krypteringsmetoder 
har blivit mycket vanliga: 
• i metoden "aktiv linjerotation" ligger de linjer som upprättar bilden på plats 
men de bryts slumpvis och de yttersta delarna är omkastade. 
• i metoden "linjeblandning" upprättas de linjer som komponerar bilden i en 
helt omkastad ordning. Denna metod är bättre men också dyrare än den 
första, eftersom den behöver ett större mängd lagrad information i 
dekodern. 
Den stora fördelen med dessa båda system ligger i att de förstör bildstrukturen 
totalt. Dessutom kan de tillämpas i kombination med ett "smart-card", ett slags 
minneskort som "läser" signalen vid start och interagerar med dekodern för att 
ge den de uppgifter som behövs för dekryptering. I denna generation återfinns 
de tre vanligaste krypteringssystemen som idag används i Europa: Videocrypt, 
Syster och Eurocrypt. 
Forskningen omkring de system som erbjuder en ännu högre säkerhetsgrad 
fortsätter. Den konvergens som håller på att bli verklighet mellan telekommuni­
kation och audiovisuella tjänster och tillämpningar av den digitala tekniken för 
radiosändning kommer att erbjuda möjligheten att utveckla allt säkrare och mer 
sofistikerade kodningssystem. Nedmonteringen av innehållet till digitala bits 
utgör faktiskt redan i sig en kodifiering14 . 
13 
14 Det förmodas att piratkopierarna återupprättar rctarderingssekvensen genom att kontrollera 
utgångspunkten för de seriella aktiva linjerna. Den tekniska ritningen av en dekoder har till 
och med publicerats för några år sedan i fransk press. 
I detta sammanhang utgör standardiseringen av krypteringssystemen för digital 
radiosändning, som genomförts inom ramen för DVB (Digital Video Broadcasting Group), ett 
16 
För att möjliggöra ett införande av interaktiva tjänster kommer dessutom själva 
dekodrarna undan för undan att förvandlas till "set-top-boxes", riktiga datorer 
som aktiveras genom ett minneskort som gör det möjligt att samtidigt identifiera 
användaren och att frigöra kodifieringsfunktionerna vid start och avstängning. 
Dessa dekodrar kommer alltså att göra det möjligt att ta emot signalen, att 
avkoda den, eventuellt förändra dess innehåll, och att integrera den i en annan 
aktivitet, att skriva in och skriva ut. Vidare kommer de att kunna interagera med 
traditionella dekodrar (magnetoskop, datorer, CD-läsare och nya videoskivor), 
liksom att återsända en kodad signal till operatören, kanske med 
sekretessbelagda finansiella uppgifter, för att han skall kunna svara på 
beställningen. 
3,2 Konsekvenserna av piratkopieringen 
Tillverkningen och saluföringen av de av krypteringsföretagen ej godkända 
dekodrarna liksom manipulationen av de godkända för att kunna ta radio- eller 
TV-tjänster utan att respektera de tids- och kvantitetsvillkor (abonnemangstid 
och antalet kanaler) som avtalats med krypteringsföretagen, utgör idag i vissa 
medlemsstater särskilt inkomstbringande verksamheter15. De har dessutom i 
vissa stater givit upphov till parallella verksamheter såsom utgivning av 
specialtidningar och uppkomst av underhållstjänster och andrahandsförsäljning. 
Denna piratverksamhet som möjliggör otillåten mottagning av krypterade radio-
och TV-tjänster. för med sig ett flertal negativa konsekvenser: 
• Krypteringsföretagen ser sig förlora de inkomster som de skulle ha kunnat 
få om åskådarna i fråga hade köpt in en auktoriserad dekoder (ca: 200-250 
ecu per år och otillåten mottagare). 
• Operatörerna, som i vissa fall måste ersätta det piratkopierade systemet. 
lägger varje år ned avsevärda summor (en enkät visade på summor mellan 
ca 60 000 och 1.200 000 ecu per år och operatör) för att skydda sina 
system (åtkomstkontroll, systemförbättringar, kortutbyten etc). I samband 
med detta har till och med kontrollsystemet med smart-card, som verkade 
mer osårbart än andra, visat sig inte räcka till. Man kunde ursprungligen 
förmoda att det vid ett piratangrepp skulle vara tillräckligt att ersätta kortet 
för att rädda systemet. Men när abonnenterna uppgår till ett avsevärt antal, 
kan kostnaderna för ersättningen av kortet allvarligt skada företagets 
lönsamhet. Man måste förutom kostnaden för kortet i sigl6beakta 
kostnaderna för att utarbeta det nya systemet, kostnaderna för 
kommunikation och utskick (enkäten visade i samband med detta summor 
viktigt steg framåt mot en generalisering av krypteringsteknikerna och en ökning av 
säkerhetsnivån. 
15 
16 Uppskattningsvis representerar de icke tillåtna dekodennrustningarna just nu mellan 5 till 20 
% av hela marknaden. 
Kostnaden varierar mellan ca. 5-25 ecu 
17 
på upp till 45.000.000 ecu för att helt och hållet utbyta de piratkopierade 
systemen). 
Tid för att utveckla ett nytt system: För att åter använda exemplet med 
"smart-cards" så skulle t.ex en TV-kanal som ville byta ut korten, behöva 
en viss tid för att få fram ett nytt kort. I väntan på att få ut det nya kortet på 
marknaden skulle kanalen inte ha något annat alternativ än att åta sig en 
serie tidsbegränsade elektroniska motåtgärder, vilket är en farlig situation, 
eftersom piratkopierarna föregriper motåtgärderna och framställer kort som 
i mellantiden fortsätter att fungera. Därtill kommer problemet med 
överlappning, då det gamla och det nya systemet måste fungera samtidigt, 
alltid att finnas. Detta medför att också de piratkort som redan är i omlopp 
kan fortsätta fungera och det ger tid för piratkopierarna att tillverka nya 
kort. I framtiden kommer faktiskt piratkopierarna, med hjälp av privata 
investerare, 
att kunna tillverka sina egna kort och minneschips nästan lika snabbt som 
operatörerna. Andra tekniska möjligheter att sätta piratkorten ur spel (som 
t.ex. sändning av desaktiveringssignaler som endast makulerar de otillåtna 
korten) har visat sig kortlivade (i detta exempel för att pirattillverkarna i sin 
tur distribuerar särskilda dekodrar som är gjorda för att blockera 
desaktiveringsvågorna). 
Rättighetsinnehavarna åsamkas förluster vad gäller deras program­
rättigheter: Eftersom rättighetsinnehavarnas ersättning i allmänhet räknas 
utifrån den potentiella publiken, innebär mottagningen av krypterade 
sändningar genom otillåtna dekodrar ett bortfall av inkomster som skulle ha 
kommit dem till godo genom abonnemangsavgifterna om mottagaren istället 
hade köpt en auktoriserad dekoder. Vid tiden för en förhandling om 
rättigheterna för senare okodad sändning, kommer rättighetsinnehavarna att 
få ytterligare svårigheter att erhålla högre ersättning på grund av att den 
otillåtna mottagningen redan har ägt rum vid sändningen på den krypterade 
kanalen. 
Teknikleverantörerna som åsamkas förlust av inkomst och trovärdighet: När 
en operatör skall välja ett kodifieringssystem, vill han försäkra sig om att 
det system han väljer är det säkraste, för att ge 
programrättighetsinnehavarna en garanti för att den sändning de tillåtit inte 
skall piratkopieras; en hög procentandel av otillåtna dekodrar på marknaden 
skulle kunna ses som ett tecken på låg systemprestanda. 
Marknadens förtroende för systemet undergrävs: Marknaden måste ha ett 
förtroende för att krypteringen skall säkra den känsla av exklusivitet som är 
förknippad med dessa radio- och TV-tjänster och rättfärdiga 
distributionsformen framför andra. Den otillåtna mottagningen hotar detta 
förtroende; rättighetsinnehavarna kommer att vara motsträviga till att ge 
tillstånd till exklusiva utsändningar, sändarna kommer inte att vara beredda 
att betala höga summor och konsumenterna kommer inte att vara beredda 
att betala avgifterna i fråga. 
18 
Saluföringen av otillåtna dekodrar medför en risk för konsumenterna som 
kommer att kunna bli vilseledda i fråga om dekoderns ursprung och tro att 
köper en auktoriserad dekoder, då det i själva verket rör sig om en 
piratdekoder. Om i ett sådant fall operatören på grund av säkerhetsskäl 
förändrar krypteringssystemet, kommer den inköpta dekodern inte längre att 
vara till någon nytta för konsumenten, som på egen bekostnad måste skaffa en 
annan. Dessutom kommer programbolagen att vältra över de förluster de gjort 
på grund av piratkopieringen på försäljnings- och uthyrningspriserna på de 
auktoriserade dekodrar som konsumenterna köper. 
Till dessa direkta konsekvenser bör emellertid läggas de indirekta 
konsekvenserna för utvecklingen av att nya krypterade radio- och TV-tjänster 
växer upp på marknaden. Det är nämligen klart att denna utveckling kommer att 
ske bara i den mån en adekvat säkerhetsnivå kan garanteras. Utan en sådan 
säkerhetsnivå kommer operatörerna att vara motvilliga till att delta i aktiviteter 
som innebär stora initiella investeringar. 
4. En marknad med splittrad lagstiftning 
För att bekämpa denna piratindustri har en reglerande lösning som kompletterar 
den tekniska visat sig nödvändig, vilken också gett upphov till ett lagstiftande 
arbete på medlemsstatsnivå som inte ännu är avslutat och som tagit sig avsevärt 
varierande uttryck. Dessa lagstiftningsåtgärder kommer att analyseras i kapitel 
3. 
En sådan splittrad lagstiftning kan emellertid enligt mediaindustrin medföra 
svårigheter för utvecklingen av de krypterade radio- och TV-tjänsterna på 
europeisk nivå, och hindra den inre marknaden att fungera på avsett vis. Med 
tanke på att den gränsöverskridande dimensionen kommer att visa sig alltmer 
nödvändig för framväxten av en verklig industri av krypterade radio- och TV-
tjänster i Europa skulle avsaknaden av en likvärdig nivå av rättsskydd gentemot 
piratkopieringen kunna få negativa konsekvenser för utvecklingen av sådana 
tjänster på gemenskapsnivå. 
Precis så som samrådet bekräftade, skulle operatörerna på grund av avsaknaden 
av ett rättsskydd i ett eller flera mottagarländer kunna besluta sig för att inte 
täcka en viss medlemsstat därför att de fruktar konsekvenser av piratkopieringen 
i landet i fråga. Ett effektivt rättsskydd utgör en verkligt viktig faktor för att få 
en operatör att överväga om han skall erbjuda sin tjänst på marknaden i en viss 
medlemsstat. 
Dessutom medför de nödvändiga avgifterna för framtagning av nationella 
bestämmelser och möjliga rättsliga åtgärder mot piratkopiering i 
medlemsstaterna merkostnader för operatörerna, som på så sätt ser sin 
verksamhet bli alltmer kostsam. Detta får följaktligen negativa konsekvenser på 
utvecklingen av deras tjänster. 
När det gäller förhandlingar om programrättigheterna gör avsaknaden av 
likvärdigt rättsskydd i alla mottagarstater att det blir allt svårare att förvärva 
19 
dessa rättigheter, eftersom operatörerna (särskilt för de senaste produktionerna) 
inte kan garantera att otillåten mottagning inte sker i andra medlemsstater. Detta 
medför också att det blir allt svårare att fastställa en ersättning för 
rättighetsinnehavarna på grund av att det inte är möjligt att säkert uppskatta 
publiken i mottagningsområdet. Operatörerna får härigenom allt svårare att köpa 
upp rättigheterna till rimliga priser, vilket kommer att avspegla sig på 
utvecklingen av deras verksamhet, särskilt den gränsöverskridande 
verksamheten. 
På grund av att vissa former av mottagning är mer utsatta än andra för otillåten 
mottagning (t.ex. sändningar via radiovågor eller satellit i förhållande till 
kabeltransmissionen, som i allmänhet är säkrare på grund av sin fysiska 
sammankoppling med tittaren) kan operatörerna välja att inte använda sig av de 
här formerna eftersom faran för piratkopiering är större. Därför kan vissa 
sändningssystem, de som är mest gränsöverskridande, i brist på ett effektivt 
rättsskydd komma att användas mindre än andra. 
Avsaknaden av ett likvärdigt rättsskydd mellan medlemsstaterna skulle också få 
negativa följder när det gäller import av otillåtna dekodrar från tredje land. 
Dessa dekodrar kan komma att införas till gemenskapen av en medlemsstat som 
inte vidtagit förbud mot försäljning och distribution av dessa och de skulle 
följaktligen lätt kunna hamna i andra medlemsstater. Kampen mot den otillåtna 
mottagningen i de senare staterna riskerar på så sätt att bli ineffektiv. 
Olikheterna mellan de regelsystem som tillämpas mot otillåten mottagning 
kommer att medföra snedvridning av konkurrensvillkoren mellan operatörerna i 
olika länder. De som sänder signaler i stater som garanterar ett högt rättsskydd 
kommer att få konkurrensfördelar (vilket t.ex. kommer att avspegla sig på deras 
kapacitet att köpa in program), gentemot dem som sänder sina signaler i en stat 
där det inte finns något rättsskydd alls, eftersom de sistnämnda måste bära de 
merkostnader som det innebär att använda ett särskilt säkert krypteringssystem. 
Slutligen kommer de möjligheter som föreskrivs i direktivet om standarder för 
sändning av televisionssignaler17, på grund av skillnaderna i regellösningarna på 
medlemsstatsnivå, riskera att inte utnyttjas. Användningen av alltmer 
standardiserade system kommer att bromsas genom det faktum att 
rättsskyddsnivån mot den otillåtna mottagningen inte är lika i alla sändande 
stater. Därför varierar säkerhetsnivåerna i systemet och formerna för 
dekoderdistribueringen beroende på mottagarstat, vilket återigen skapar 
splittring på det audiovisuella området som i viss mån borde vara standardiserat. 
DVB (Digital Video Broadcasting), som gett upphov till standarden för digital 
television, föreskriven i direktiv 95/47, har inom ramen för sin expertgrupp för 
piratkopiering av krypterade radio- och TV-ijänsler utfärdat en rekommendation 
där man understryker operatörernas behov att kunna förfoga över en klar och 
enhetlig rättslig ram på unionsnivå, som man kan räkna med i fall av otillåten 
mottagning av krypterade radio- och TV-tjänster. 
17 
Direktiv 95/47 som anges ovan. 
20 
KAPITEL 2: DEN INTERNATIONELLA LAGSTIFTNINGEN 
1. Arbetet inom ramen för Europarådet 
Europarådet har i september 1991 utfärdat en rekommendation riktad till dess 
medlemsstater om rättsskydd för krypterade radiosändningar11. Denna 
rekommendation ha senare följts upp genom en rekommendation om åtgärder 
mot piratkopiering av ljud och bild, som antogs i januari 199519. 
I förordet understryker rådet de fördelar som införandet av betalradioutsänd-
ningar i Europa för med sig, särskilt för program på det audiovisuella området. 
Rådet medger att de krypterade radiosändningarna medverkar till att variera 
publikens programutbud, ökar möjligheterna att utnyttja skyddade verk och 
kommer att medverka till att finansiera projekt och program i Europa, tack vare 
de nya typer av finansiering av kanaler som garanteras genom kryptering. 
Rekommendationen tydliggör de negativa konsekvenserna av den otillåtna 
åtkomsten av krypterade radiotjänster och upprättar en förteckning över bl. a. 
följande aktiviteter som skall ses som otillåtna: 
• Tillverkning av dekodrar med funktionen att medge åtkomst av krypterade 
radio- och TV-tjänster för dem som inte ingår i den publik som 
krypteringsföretaget förutbestämt. 
• Import av dekodrar med funktionen att medge åtkomst av krypterade radio-
och TV-tjänster för dem som inte ingår i den publik som 
krypteringsföretaget förutbestämt. 
• Distribution av dekodrar med funktionen att medge åtkomst av krypterade 
radio- och TV-tjänster för dem som inte ingår i den publik som 
krypteringsföretaget förutbestämt. 
• Marknadsföring och reklam för tillverkning, import eller distribution av de 
dekodrar som avses ovan. 
• Innehav för kommersiellt bruk av dekodrar som medger åtkomst av 
krypterade radio- och TV-tjänster för dem som inte ingår i den publik som 
krypteringsföretaget förutbestämt.. 
Medlemsstaterna får fastställa huruvida innehav av dekodrar för privat bruk 
också skall anses som lagbrott. 
18 
Rekommendation nr R (91) från Medlemsstaternas ministerkommitté för rättsskydd för 
krypterade televisionstjänster. 
19 
Rekommendation nr R (95) 1 av medlemsstaternas ministerkommitté för åtgärder mot 
piratkopiering av ljud och bild. 
21 
Rekommendationen definierar även de krypterade radio- och TV-tjänsterna som 
"all televisionstjänst, överförd eller återsänd genom vilken sändningsform som 
helst, där karaktären förändrats eller förvrängts för att endast medge åtkomst för 
en förutbestämd publik". Dessutom understryker rådet i den förklarande 
rapporten, att denna definition (och alltså skyddet som den medför) gäller alla 
de organisationer som erbjuder krypterade radio- och TV-tjänster, vare sig det 
är på lokal, regional, nationell eller gränsöverskridande nivå, oavsett 
ursprungsland. Därför ställer inte det skydd som garanteras av Europarådet upp 
något reciprocitetsvillkor. Som rådet också understryker i sin förklarande 
rapport skulle det skapa problem för tjänster från den mottagande staten om 
tjänster som kommer från andra stater inte omfattades av skyddet. 
När det gäller dekodrarna definierar rekommendationen dem på följande sätt: 
"apparater, utrustningar eller anordningar som helt eller delvis tillverkats eller 
anpassats för att medge mottagning av en krypterad radio- eller TV-tjänst, dvs. 
utan förändring eller förvrängning av dess karaktär"20 
Slutligen definieras distribution som all försäljning, uthyrning eller kommersiell 
installation av en dekoderutrustning, liksom olaga innehav av sådan utrustning 
för den typen av verksamhet. Denna definition täcker dock uteslutande 
kommersiell verksamhet och inte privat sådan. 
Rekommendationen uppmuntrar medlemsstaterna vad beträffar påföljder att 
föreskriva straffrättsliga eller administrativa påföljder för all ovannämnd 
verksamhet dock med ett undantag: marknadsföring och reklam för tillverkning, 
import eller distribution av otillåtna dekodrar, skall inte föranleda någon sådan 
påföljd2'. 
De civilrättsliga åtgärder som föreslås i rekommendationen innebär att de 
drabbade krypteringsföretagen som ett komplement till de straffrättsliga 
påföljderna skall kunna väcka talan om ersättning för sin skada eller en 
procentandel av vinsterna. 
Denna möjlighet står inte till buds för rättighetsinnehavarna för de program 
som ingår i radio- och TV-tjänsterna. Rådet påpekade i sin rapport att, även om 
rättighetsinnehavarna för de program som ingår i sändningen drabbas på grund 
av användningen av dekodrarna, är deras skador indirekta i förhållande till dem 
som sändningsstationerna drabbas av. Dessutom klargör rapporten att 
rättighetsinnehavarna kan försäkra sig om att deras rättigheter kommer att 
20 
21 I sitt förklarande memorandum hävdar rådet att de principer som rekommendationen 
innehåller uteslutande skall tillämpas för den del av dekodrarna som tillåter signalkryptering. 
På så vis skulle den del som avses vid användning av ett smartcardsystem endast utgöras av 
själva kortet och inte dekodern som sådan, vilken inte ensam medger avkodning av signalen. 
Rådet motiverar denna uteslutning med argumentet att påföljderna bara bör införas för dem 
som tillverkar och importerar otillåtna dekodrar och inte för de organisationer som endast 
genomför försäljningskampanjer och reklam (reklambyråer, dags- och veckopress). 
22 
skyddas genom kontraktsklausuler som stipulerar att sändningsstationerna i fall 
av piratkopiering måste vidta rättsliga åtgärder22. 
Slutligen förutses inte straffrättsliga eller administrativa påföljder i 
rekommendationen när det gäller innehav för privata ändamål. 
Denna rekommendation spelade en viktig roll i det lagstiftande arbetet på 
medlemsstatsnivå som startade i början av 90-talet. De särskilda nationella 
förordningarna om rättsskydd för krypterade radiosändningstjänster som 
tillämpades vid den här tiden, var ofta inspirerade av de principer som hade 
fastställts genom rekommendationen. 
Eftersom texten på grund av sin natur emellertid inte är tvingande, skiljer sig å 
ena sidan förordningarna avsevärt åt, exempelvis i vad avser tillämpnings­
områden, förbjuden verksamhet och påföljdsnivåer. Å andra sidan har många av 
unionens medlemsstater ännu inte överfört rekommendationens principer i sina 
nationella lagstiftningar. Detta har som resultat givit den aktuella splittringen av 
bestämmelserna på europanivå. 
2. Arbetet inom ramen för WIPO (Världsorganisationen för 
immaterialrätt) 
Inom ramen för de pågående diskussionerna om utkastet till protokollet till 
Bernkonventionen liksom beträffande det nya instrumentet för rättsskydd för 
fonogramproducenter och artister, förutses i den promemoria som 
iordningsställts av byrån i april 199423 avseende kapitel IX "Påföljder och 
rättigheter", att möjligheten att behålla bestämmelserna om överutnyttjande av 
tekniska hjälpmedel skall undersökas. 
Inom ramen för dessa bestämmelser föreslås att tillverkning, import och 
distribution för uthyrning och försäljning "av varje apparat som har funktionen 
att tillåta eller underlätta mottagandet av ett kodat program, som radieras eller 
överförs på annat sätt till publik av personer som inte har tillstånd att ta emot 
det, skall anses utgöra intrång i upphovsrätten". 
Dessutom skall innehavarna av rättigheter till ett program som avkodats genom 
en otillåten dekoder kunna föra talan om skadestånd. 
22 
23 Även om det är så att rättighetsinnehavarna kan införa sådana klausuler i kontrakten, 
undanröjer detta inte behovet av att skydda innehavarnas egna intressen kan skyddas 
oberoende av sändarnas rättigheter. Då den otillåtna verksamheten inte påverkar sändaren, 
utan egentligen dem som har upphovsrätten, skulle sändningsstationen inte ha intresse av att 
handla snabbt gentemot denna verksamhet. Visserligen kan innehavarna av upphovsrätten 
väcka talan mot sändaren för att få honom att uppfylla de kontraktsskyldigheter som han 
undertecknat när han slöt avtalet: men detta skulle bara fördröja insatserna mot 
piratkopieraren. 
WIPOs dokument 9099 D/CO P/0691D av den 29 april 1994. 
23 
Eftersom förhandlingarna om dessa texter fortfarande pågår, är det ännu för 
tidigt att uttala sig om möjligheten att inkludera sådana förslag i den slutgiltiga 
texten. Det bör emellertid uppmärksammas att tillämpningsområdet i så fall inte 
skulle begränsas till radiosändning, utan täcka alla "inslag som riktas till 
allmänheten" innehållande det skyddade verket. 
24 
KAPITEL 3: LAGSTIFTNINGEN I MEDLEMSSTATERNA 
1. Allmänt 
Analysen av rättsläget har som mål att undersöka hur problemet med otillåten 
mottagning av krypterade radio- och TV-tjänster hanterats på nationell 
lagstiftningsnivå. Med otillåten mottagning avses mottagning av personer som 
inte har tillstånd från programbolaget och/eller inte betalar för tjänsten. 
Nedan presenteras en kortfattad analys av vilka regler som tillämpas i varje 
medlemsstat för problemet med den otillåtna mottagningen av krypterade radio-
och TV-tjänster, dock med det förbehållet att det rättsliga läget utvecklas 
mycket snabbt, och att varje "ögonblicksbild" riskerar att inom kort vara 
inaktuell. 
2. Rättsläget i medlemsstaterna (sammanfattning) 
Det finns idag inte något enhetligt och systematiskt sätt att angripa de problem 
som orsakas av den otillåtna mottagningen av krypterade radio- och TV-tjänster. 
I vissa länder finns specialbestämmelser. i andra tillämpar man redan 
existerande bestämmelser, och i ytterligare andra finns inga rättsregler alls för 
att garantera skyddet. 
I samband med detta måste man påpeka att även om en harmonisering 
genomförts i "kabel- och satellitdirektivet24" avseende behandlingen av skyddade 
verk som används i radiosändning per satellit och förvaltningen av 
aterutsändning per kabel inom gemenskapen, är denna inte till någon hjälp för 
operatörerna i deras kamp mot den otillåtna mottagningen. 
Innehavarna av upphovsrätter skulle på vissa villkor kunna förbjuda en icke­
auktoriserad aterutsändning av deras verk, men inte den otillåtna mottagningen 
av dem, eftersom denna inte utgör en handling som är relevant i upphovsrätten, 
som traditionellt täcker sändningarna och inte mottagningen av ett skyddat verk. 
Därför är de nationella bestämmelser som genomför principerna i direktivet inte 
till någon nytta i kampen mot den otillåtna mottagningen av krypterade 
sändningar. 
24 
Rådets direktiv 93/83/EEG som nämns ovan 
25 
Tabell I: 
Lagstiftning 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade 
kungariket Bestämmelser om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster 
särskild 
radiosändn 
X 
X 
X 
X telekom 
X 
X immaterialrätt n 
X brottsbalk 
X 
X 
X allmän 
illojal konkurrens 
X 
X 
X 
X immaterialrätt 
X 
2.1 Tillämpningen av bestämmelserna på illojal konkurrens och immaterialrätt 
I ett land där det inte finns någon speciallagstiftning har man ofta tillämpat 
andra mer allmänna bestämmelser, särskilt då bestämmelser om illojal 
konkurrens, som skyddar mot sådana affärsmetoder som strider mot god 
handelssed. Tillämpningen av dessa principer har i vissa fall möjliggjort förbud 
mot tillverkning, import och saluföring (försäljning, uthyrning, innehav för 
kommersiellt bruk) av dekodrar som inte är auktoriserade (A, B, D, NL). 
Sådana åtgärder grundar sig normalt på det faktum att tillverkning och 
försäljning av sådana dekodrar som inte har tillstånd från krypteringsföretaget 
berövar detta på de mottagaravgifter som normalt betalas för tjänsten. Den icke­
auktoriserade tillverkaren tar ut betalning för en tjänst (mottagningen) som 
faktiskt utförs av någon annan. 
Det accepteras i vissa fall att det finns ett konkurrensförhållande mellan 
krypteringsföretagen och de icke-auktoriserade tillverkarna, vilket utgör 
villkoret för att bestämmelserna om illojal konkurrens skall kunna tillämpas25. 
För att göra detta, fordras emellertid att den berörda parten verkligen finns på 
marknaden. Om det inte finns något kommersiellt intresse att ta till vara, kan 
konkurrensprinciperna naturligtvis inte tillämpas. 
Ett förfarande som grundar sig på bestämmelserna om illojal konkurrens kan 
vidare normalt användas endast för distribution och marknadsföring av de 
otillåtna dekodrarna, eftersom import och innehav inte täcks in. Detta innebär 
att det är svårt att inleda ett rättsförfarande innan dekodern bjuds ut till 
försäljning och man kommer heller inte att kunna efterlysa preventiva åtgärder. 
25 I det fallet har en österrikisk besvärsinstans (mälel Teleclub mot Olbort) på ett explicit sätt 
visat att faktisk konkurrens inte är ett villkor, i den mån som varorna genom sina egenskaper 
konkurrerar med varandra. 
26 
Andra allmänna bestämmelser har visat sig svåra att använda. Det är naturligtvis 
sant att i fråga om icke-auktoriserad tillverkning av dekoderna, ger redan det 
industriella rättsskyddet ett visst skydd för innehavarna. Flertalet komponenter i 
dekodrarna kommer faktiskt att kunna täckas in av det industriella rättsskyddet 
och eller annan immaterialrätt. 
Ett sådant förfarande har emellertid ofta visat sig ineffektivt. Dels fordras det, 
för att bevisa att ett "smart-card" är en kopia av systeminnehavarens 
programvara, att man under det rättsliga förfarandet avslöjar 
krypteringsalgoritmen, vilket får konsekvensen att den använda tekniken också 
avslöjas, vilket i sin tur bereder väg för andra kopior. Dels handlar det ibland 
om lagliga kort som har reaktiverats på olaglig väg då deras tidsbegränsning 
upphört; i det fallet har ett rättsligt förfarande som grundar sig på de industriella 
rättigheter som kortet innehåller visat sig omöjligt. 
Dessutom står inte alltid ett sådant förfarande till buds för krypteringsopera­
törerna, vilka inte alltid har någon rättslig grund för talan mot tillverkarna av de 
otillåtna dekodrarna, eftersom de inte är innehavare av de industriella 
rättigheterna i fråga. 
2.2. Tillämpning av specialbestämmelser 
De specialbestämmelser som rör skydd av krypterade radio- och TV-tjänster 
mot otillåten mottagning är ett ganska nytt fenomen; de härrör från den 
teknologiska utveckling som kommunikationsområdet genomgick omkring slutet 
av 70-talet. Efter den våg av otillåtna dekodrar som invaderade marknaden i de 
länder där krypterad radiosändning var mest utvecklad (F, FK), dök de första 
förordningarna upp 1987 (F) och 1988 (FK). 
En andra lagstiftningsomgång inträffade i början av 90-talet, i och med att de 
digitala kanalerna spred sig inom Europa; från den tiden härrör den irländska, 
den belgiska (91), den italienska (92), den finska och den svenska speciallag­
stiftningen (94). Denna andra lagstiftningsomgång är ännu inte avslutad, vilket 
den pågående debatten i Danmark om ett lagförslag visar. 
Där lagstiftning finns har den traditionellt antagit formen av en särskild 
lagstiftning för audiovisuella medel som lånat element från upphovsrätts­
lagstiftningen för att bestraffa viss verksamhet som rör otillåten mottagning av 
krypterade radio- och TV-tjänster, och för att bevilja operatörerna, och i viss 
mån även andra parter, rätt till skadestånd gentemot dem som är ansvariga för 
denna verksamhet. 
Man kan under dessa förhållanden summera situationen för de existerande 
nationella bestämmelserna på följande sätt: 
27 
2.2.1 Syftet med åtgärderna: att skydda de krypterade radio- och TV-
tjänsterna mot otillåten mottagning 
Även om de nationella bestämmelserna inte ger en enhetlig definition av den 
otillåtna mottagningen, som de bekriver samtidigt som mottagning av 
betalprogram utan att betala ersättning (B.F. FK) och som tillgång till en 
krypterad tjänst utan tillstånd från krypteringsoperatören (S, I), har de i alla fall 
samma syfte: de avser att säkerställa att endast de som har tillstånd kan ta emot 
tjänsten. 
Det har emellertid uppstått en klyfta mellan den lagstiftning som täcker endast 
radiotjänster och kabeltransmission, där ett program sänds ut till den stora 
publiken (I, F, B, IRL, S), och den som också omfattar informationstjänster 
som styrs genom nätverk och som fungerar på personlig begäran (SF, FK, NL); 
de sistnämnda gör i praktiken inte någon åtskillnad mellan de tjänster som når 
den stora publiken och de som sänds på begäran. 
Där ett rättsskydd mot den otillåtna mottagningen av krypterade radiotjänster 
finns att tillgå skyddar det i allmänhet alla typer av radiosignaler, även om de 
inte alltid rör sig om radiotjänster. Vissa stater (FK, IRL) beviljar emel-lertid ett 
sådant skydd i förhållande till ursprung (nationellt eller interna-tionellt) eller till 
det sätt som tjänsten överförs på (satellit eller radiovågor). 
Tabell II: Typer 
skyddade 
tjänster 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade 
kungariket av tjänster som är skyddade 
radiotransmission 
kabel 
X 
X 
X 
x 
X 
X 
X 
X satellit 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
Endast tjänster 
från FK andra 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X radio 
X 
X 
X 
X 
X andra 
X 
X 
X betal-TV 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
För att skydda programbolagen mot den otillåtna mottagningen från personer 
som inte har tillstånd, har man i de nationella bestämmelserna använt_ivd 
förhållningssätt: 
Det första består i att skydda den krypterade tjänsten i fråga. Detta görs i 
allmänhet genom att tillerkänna det krypterande företaget äganderätt till 
signalen. Den otillåtna mottagningen ses således som en "stöld", mot vilken 
ägaren, dvs. krypteringsföretaget, har rätt till skydd ( IRL, I, FK, NL, SF). 
Som kompletterande skydd förbjuder lagstiftning av denna typ ibland 
28 
aterutsändning, avlyssning och liknande verksamhet som underlättar eller tillåter 
en otillåten mottagning av signalen. 
Tabell III: Typer av åtgärder 
krypterade 
radiotjänster 
Österrike 
Belgien* 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade 
kungariket avlyssning 
X 
X 
X 
X användning 
X 
X 
X 
X överföring 
X 
X 
X tillåten mottagning av 
tredje man 
X 
X 
X 
X 
X 
* Endast det fransktalande området 
Det andra förhållningssättet innebär att man koncentrerar sig på behovet att 
förbjuda den förberedande verksamheten (Flamländska komm Belgien, F, S). 
Den icke-auktoriserade mottagningen i sig kommer alltså inte längre att ses som 
en otillåten verksamhet, men den kommersiella verksamheten som underlättar 
den, kommer icke desto mindre att förbjudas. 
En sådan skillnad i förhållningssätt får konsekvenser för skyddets räckvidd. 
Medan de förordningar som följer principen om stöld av signalen, normalt 
förbjuder all förberedande verksamhet, antingen den är kommersiell eller privat, 
täcker inte de bestämmelser som endast koncentreras på den förberedande 
verksamheten in enskildas förehavanden. 
Tabell IV: Syftet med den otillåtna verksamhet som rör dekodrar 
Syfte kommersiellt icke-kommersiellt 
Österrike 
Belgien x x 
Danmark 
Finland x x 
Frankrike x x 
Tyskland 
Grekland 
Irland ~x x 
Italien x 
Luxemburg 
Nederländerna x x 
Portugal 
Spanien 
Sverige x x 
Förenade kungariket x x 
29 
De förberedande verksamheter som alltefter omständigheterna kan omfattas av 
en utvidgning av förbudet mot mottagning eller utgöra det särskilda föremålet 
för lagstiftningen, kan grupperas enligt följande: 
a) Tillverkning av dekoderutrustningar som har ändamålet att tillåta mottagning 
av en krypterad mediatjänst utan att avgifterna för den betalas. 
För att garantera att enskilda skall kunna ta emot programmet endast genom 
dekodrar som tillverkas av krypteringsföretaget eller för dess räkning, förbjuder 
alla bestämmelser tillverkning av apparater vars enda syfte är att tillåta 
mottagning av en krypterad mediatjänst utan att de obligatoriska avgifterna för 
den betalas (B, F, I, S, SF, NL, FK, IRL). 
b) Import av dekoderutrustningar som har ändamålet att tillåta mottagning av 
en krypterad mediatjänst utan att avgifterna betalas. 
Med det fortskridande avskaffandet av gränskontroller, har faran ökat för att 
icke-auktoriserade dekodrar, som tillverkats i en medlemsstat där ett tillverk­
ningsförbud inte finns, skall komma att importeras i syfte att komma åt den 
krypterade tjänsten utan att betala avgifterna för den. Det är därför vissa länders 
lagstiftning (B,F, I, FK, SF, IRL) föreskriver ett förbud mot import av dekodrar 
som avser att tillåta mottagning av en krypterad tjänst utan att avgifterna 
betalas. 
c) Distribution av dekoderutrustningar som har ändamålet att tillåta mottagning 
av en krypterad mediatjänst utan att betala avgifterna för den. 
Den verksamhet som emellertid kan ses som det allvarligaste angreppet på 
programbolagens verksamhet är säkert saluföringen av dekodrar för att ta emot 
deras sändningar utan att betala avgifterna för det. Mot denna verksamhet före­
skriver de nationella lagbestämmelserna normalt ett distributionsförbud för 
dekodrar som har ändamålet att tillåta mottagning av en krypterad mediatjänst 
utan att avgifterna för den betalas (B, F, I, S, FK, IRL, SF, NL). 
d) Innehav för kommersiella ändamål av dekodrar som tillåter mottagning av en 
krypterad mediatjänst utan att avgifterna för den betalas. 
Innehav för kommersiella ändamål, dvs. för försäljning och/eller uthyrning, 
utgör ytterligare ett steg i den bedrägliga verksamhet som avser att ta emot en 
krypterad mediatjänst utan att avgifterna för den betalas; det är av denna 
anledning som vissa länder i sin lagstiftning (B, F, I, IRL, SF, NL) har 
förbjudit innehav för kommersiella ändamål av dekodrar som tillåter mottagning 
av krypterade radio- och TV-tjänster utan att avgifterna för dem betalas. 
e) Innehav för privata ändamål av dekodrar som tillåter mottagning av en 
krypterad mediatjänst utan att avgifterna för den betalas. 
Även om innehav för privata ändamål av dekoderutrustningar som tillåter 
mottagning av en krypterad mediatjänst utan att avgifterna för den betalas i sig 
30 
representerar en mindre allvarlig förseelse än innehav för kommersiella 
ändamål, föreskrivs i vissa lagstiftningar att själva innehavet av en icke­
auktoriserad dekoder borde förbjudas. 
f) Marknadsföring av dekodrar som tillåter 
mediatjänst utan att avgifterna för den betalas. mottagning av en krypterad 
I den mån som bestämmelserna avser att garantera serviceföretaget skydd mot 
otillåten mottagning, förbjuder vissa länders lagstiftning också marknadsföring 
av dekodrar som tillåter mottagning av krypterade radio- och TV-tjänster utan 
att avgifterna för dem betalas. 
Tabell V: 
dekodrar 
Österrike 
Belgien* 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade 
kungariket Otillåten verksamhet som avser dekoderutrustningar 
tillverkning 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X import 
X 
X 
X 
X 
X 
X distribution 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X Marknadsform 
K 
X 
X 
X 
X 
X 
X Innehav för 
kommersiellt 
bruk 
X 
X 
X 
X 
X 
X Innehav för 
privat bruk 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
Dessutom har de flesta av medlemsstaterna även förbjudit annan verksamhet i 
samband med saluför ingen av dekodrar. 
Tabell VI: 
Dekoder­
utrustningar 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade 
kungariket Annan otillåten verksamhet som har att göra med 
anpassa sälja 
X 
X 
X 
X 
X hyra 
X 
X 
X 
X installera 
X 
X 
X 
X under­
hålla 
X 
X dekoderutrustningar 
använda 
X köpa 
X 
X annat 
2.2.2 Föreskrivna påföljder 
I de nationella bestämmelserna föreskrivs i allmänhet straffrättsliga eller 
administrativa påföljder i fall av åsidosättande av lagen, liksom möjligheten att 
31 
begära skadestånd på civilrättslig väg. Vad beträffar den senare punkten, finns 
flera varianter. 
I det första fallet nämns inte i den särskilda lagstiftningen möjligheten att begära 
skadestånd, vilket normalt innebär att allmänna regler för detta måste tillämpas 
(B, F, I, NL). 
I det andra fallet finns en särskild hänvisning till de bestämmelser som reglerar 
förandet av skadeståndstalan (det danska lagförslaget). I en kommentar till 
lagförslaget hävdas att programbolagen och innehavarna av 
sändningsrättigheterna bör kunna begära skadestånd för de förluster som 
orsakats genom de icke-auktoriserade tillverkarnas verksamhet. 
En tredje möjlighet representeras av en bestämmelse som förklarar att de 
civilrättsliga möjligheter som står till buds för innehavarna av upphovsrätter 
skall tillämpas (FK). Detta inbegriper möjligheten att erhålla gottgörelse i form 
av skadestånd, och ger rätt att kunna begära att den bedrägliga verksamheten 
upphör. Slutligen kan det finnas bestämmelser om särskilda civilrättsliga 
möjligheter till talan, vem som är berättigad dessa och vilka typer av åtgärder 
som kan tänkas (IRL). 
Tabell VII: Rättsliga påföljder 
Påföljder 
Österrike 
Belgien 
Danmark 
Finland 
Frankrike 
Tyskland 
Grekland 
Irland 
Italien 
Luxemburg 
Nederländerna 
Portugal 
Spanien 
Sverige 
Förenade kungariket böter 
från 2d till HK) (XX) 
BEF (från 0.7 till 
2 650 ecu) 
böter 
från 5(XX) till max. 
2(X) (XX) FF (772-30 
880 ecu) 
max. 20 000 IEP (24 
554 ecu) 
från 5(X) (XX) till 
6 (XX) (XXX) ITL (220 
- 2 645 ecu) 
max. 100 000 NGL 
(48 670 ecu) 
böter 
max. 5000 GBP 
(6 045 ecu) fängelsestraff 
max 2 år 
max. 2 år 
max. 2 år 
från 3 mån till 3 år 
max. 3 år 
max. 6 månader 
max. 2 år administrativa 
åtgärder 
konfiskering av 
dekoderutrustningen 
och realiserad vinst 
beslag av 
bevismaterial och 
konfiskering av 
vinster 
beslag av tekniska 
data, beslag och 
konfiskering av 
utrustning och 
reklammaterial och 
erhållna vinster 
beslag och 
konfiskering av det 
material som använts 
inom ramen för den 
brottsliga aktiviteten 
konfiskering av 
egendom och 
realiserade vinster 
konfiskering av 
brottsmaterial och av 
realiserade vinster 
upphovsrätten gäller civilrättsliga 
åtgärder 
särskilda förfaranden 
upphovsrätten gäller 
32 
2.2.3 Skillnader mellan bestämmelserna 
Av det ovan sagda framgår att de existerande bestämmelserna uppvisar 
avsevärda skillnader. Dessa skillnader rör främst följande: 
• tillämpningsområde (nationella tjänster eller tjänster från andra medlems­
stater; radiotjänster eller alla krypterade radio- och TV-tjänster, inkl. 
beställningstjänster), 
• graden av skydd (förbud mot innehav för privat bruk och för 
marknadsföring), 
• rätt att väcka civilrättslig talan (krypteringsföretag och alla berörda parter). 
• påföljdsnivåer 
Dessa skillnader är ändå större där ingen särskild lagstiftning finns. 
Sammanfattning 
Vissa medlemsstater har från och med slutet av 80-talet ägnat sig åt ett särskilt 
lagstiftningsarbete med avsikten att garantera ett rättsskydd för de krypterade 
radio- och TV-tjänsterna mot otillåten mottagning genom icke-auktoriserade 
dekodrar. Andra tillämpar redan existerande bestämmelser för att garantera 
samma skydd (konkurrenslagstiftning, immaterialrättslagstiftning). Ytterligare 
andra garanterar idag inget sådant skydd. 
Detta medför att det finns en skillnad i den rättsliga behandlingen av den 
otillåtna mottagningen av krypterade radio- och TV-tjänster inom Europeiska 
unionen; vissa verksamheter som är förbjudna i vissa stater, kan vara tillåtna i 
andra stater. 
F. 1 Kommissionen önskar få del av alla kompletterande uppgifter för att 
förbättra den analys av de nationella bestämmelserna som utförts. 
33 
KAPITEL 4: HINDER FOR DEN INRE MARKNADENS FUNKTION 
Mot bakgrund av lagstiftningen i medlemsstaterna, gör kommissionen 
bedömningen att den nuvarande splittringen i bestämmelserna kan hindra den 
fria rörligheten för varor och tjänster och på så vis också skada den inre 
marknadens funktion. 
Vissa av dessa hinder verkar oförenliga med principerna i fördraget och bör 
därför avlägsnas. Så är fallet med vissa nationella bestämmelser som vad gäller 
rättsskyddet mot otillåten mottagning gör åtskillnad mellan tjänsternas olika 
ursprung. I dessa bestämmelser föreskrivs ibland att tjänster som kommer från 
andra medlemsstater endast skall skyddas mot otillåten mottagning om den 
nationella myndigheten på förhand utfärdar ett intyg som beviljar förmånen av 
ett sådant skydd26. 
Andra bestämmelser utesluter helt enkelt möjligheten för vissa tjänster att få 
skydd med utgångspunkt från vilken distributionsform som används. Så är t.ex. 
fallet när bara överföring via radiovågor eller kabel är skyddade mot otillåten 
mottagning medan krypterade sändningar via satellit inte skyddas, trots att alla 
har utländskt ursprung 2?. Det handlar alltså om en dold form av diskriminering. 
I dessa fall kommer en gränsöverskridande tjänst, som den som finns mellan 
abonnenten och krypteringföretaget, att få svårigheter jämfört med de nationella 
tjänsterna. De sistnämnda kommer automatiskt att skyddas, medan de tjänster 
som kommer från andra medlemsstater inte kommer att skyddas eller måste 
ansöka om preliminärt tillstånd för att kunna få förmånen av ett sådant skydd. 
Dessa åtgärder förefaller inte vara berättigade enligt EG-domstolens 
rättstillämpning. Diskriminerande åtgärder vad beträffar tillhandahållandet av 
tjänster är inte förenligt med gemenskapsrätten om de inte kan hänföras till ett 
uttryckligt undantag, så som i artikel 56 i fördraget, med hänvisning till allmän 
ordning, säkerhet och hälsa28. I detta specifika fall finns ingenting som 
berättigar sådana diskriminerande åtgärder. I samband med detta har 
kommissionen inom ramen för kontroll av gemenskapsrätten kunnat stoppa 
sådana diskriminerande åtgärder. 
I gengäld har analysen av de nationella bestämmelserna gjort det möjligt att 
identifiera ett visst antal hinder för den fria rörligheten för varor och tjänster 
som skulle kunna anses berättigade mot bakgrund av allmänintresset, och därför 
också vara förenliga med fördragets principer. För dessa hinder skulle ett 
initiativ för att garantera den inre marknadens funktion kunna visa sig 
nödvändigt. 
26 
27 
28 Se de brittiska bestämmelserna 
Se de irländska bestämmelserna 
Dom av den 25.07.1991 i målet nr 288/89 "Mediawet", Reg. 1991. 
34 
1. Hinder för den fria rörligheten för dekoderutrustningar (art. 30 och 
följande i fördraget) 
I artikel 30 föreskrivs att kvantitativa importrestriktioner och åtgärder med 
motsvarande verkan är förbjudna mellan medlemsstaterna29. Förbuden mot 
tillverkning och saluföring utgör bestämmelser som skall tillämpas utan 
åtskillnad®, vilka får restriktiva effekter på handelsutbytet i den mån de 
uppställer hinder för import av och handel med produkter från andra 
medlemsstater. 
Enligt domstolens rättspraxis är emellertid dessa förbud berättigade därför att de 
berör ett allmänintresse. Å ena sidan är de avsedda att garantera 
krypteringsföretagets rättsskydd gentemot dem som med bedrägligt uppsåt (dvs. 
tillverkarna och distributörerna av de icke-auktoriserade dekodrarna) drar fördel 
29 
30 I samband med detta måste man påminna om att domstolen traditionellt definierar de 
kvantitativa restriktionerna som importförbud eller begränsningar och åtgärder med 
motsvarande verkan som kvantitativa restriktioner som "alla handelsbestämmelser som antas 
av medlemsstaterna, som direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt riskerar att hindra 
handeln mellan medlemsstaterna". (Dom av den 1 1.7.1994: mål nr 8/74 "Dassonville", REG 
1974, s. 837). 
Domstolen gör emellertid en distinktion inom den senare kategorin. Å ena sidan bestämmer 
den vilka handelsbestämmelser som utgör åtgärder med motsvarande verkan som de 
kvantitativa restriktioner som är oförenliga med artikel 30, eftersom de villkor som de ställer 
endast avser importerade produkter, eller gör deras försäljning eller användning svårare och 
dyrare än de nationella produkternas (åtgärder som tillämpas med åtskillnad). Dessa villkor 
kan, enligt domstolen, precis som alla kvantitativa restriktioner, i den mån de är 
diskriminerande, endast vara berättigade på grundval av de villkor som artikel 36 uppställer. 
Å andra sidan har domstolen när det gäller de handelsbestämmelser som har identiska 
konsekvenser för såväl importerade som nationella produkter deklarerat att, även om de 
tillämpas utan åtskillnad såväl för nationella som för importerade produkter (åtgärder som 
tillämpas utan åtskillnad), får dessa nationella bestämmelser bara skapa hinder för en produkt 
som lagligen tillverkats och/eller saluförts i en annan medlemsstat om de är nödvändiga för att 
uppfylla de tvingande kraven (till vilka domstolen, förutom allmänintresset enligt artikel 36, 
hänför folkhälsan, skydd för konsumenten och tnijön, affärstransaktioners pålitlighet etc.) 
(Dom av den 20.02.1979, mål nr 120/78 "Cassis de Dijon" , REG. 1979, s. 649; Dom av den 
23.02.1988, i mål nr 216/84 Kommissionen mot Frankrike, REG. 1988, s. 793). 
I det fallet kommer de hinder för den fria rörligheten för varor som är sprungna ur 
skillnaderna i de nationella lagstiftningarna att vara berättigade i den mån det finns en direkt 
anknytning mellan lagen och det uppställda kravel (kasualitetskriteriet), eller lagen är lämplig 
och inte överdriven i förhållande till det krav som avses (proportionalitetskriterjet), eller det i 
ursprungslandet inte finns en likvärdig lagstiftning och det inte finns alternativa lösningar som 
gör det möjligt att nå den uppställda målsättningen utan att förorsaka större störningar i 
handelsströmmarna (substitutionskriteriet). 
Därför skulle en nationell lagstiftning även om den tillämpas utan åtskillnad ändå kunna 
utgöra en åtgärd med motsvarande verkan, då de restriktiva effekter som den för med sig på 
handelsutbytet inom gemenskapen går utöver vad som är nödvändigt för att nå uppställda 
mål, även då detta motiveras av ett tvingande krav 
De har inte som effekt att den nationella tillverkningen gynnas och de medför samma 
restriktioner för både nationella och importerade produkter. 
35 
av företagets tjänster och för att skydda konsumenterna mot försäljning av 
icke-auktoriserade dekodrar, som ifall krypteringsföretaget byter system inte 
längre garanterar att tjänsterna är åtkomliga. En sådan målsättning som syftar 
till att garantera jämlika och pålitliga ekonomiska relationer, ingår i de 
allmänintressen som, enligt domstolen, kan få hindra den fria rörligheten för 
varor. Konsumentskyddet och affärstransaktionernas pålitlighet har vid flera 
tillfällen erkänts av domstolen som grund för hinder mot den fria rörligheten av 
varor31. 
Å andra sidan avser dessa förbud att garantera innehavare av upphovsrättigheter 
gottgörelse för de program som sänds genom den krypterade signalen liksom för 
innehavarna av patent- och upphovsrätten till själva dekodern32. Målet att 
säkerställa rätten till skälig ersättning, vare sig det gäller programrättigheter 
eller rättigheterna till den teknik som de icke-auktoriserade dekodrarna omfattas 
av, är rättigheter som enligt domstolens rättspraxis är centrala inom 
immaterialrätten33. 
Dessutom respekterar dessa bestämmelser proportionalitetskriterjet. eftersom de 
begränsar sig till att förbjuda saluföring av dekodrar som tillverkas utan tillstånd 
från krypteringsföretagen, oavsett om dessa har nationellt eller utländskt 
ursprung; de går alltså inte utöver det som är nödvändigt för att uppnå 
målsättningen i fråga34. De uppfyller också slutligen substitutionskriteriet och 
ekvivalenskriteriet, eftersom det inte föreligger alternativa och mindre strikta 
åtgärder för att garantera det skydd som önskas. 
Sammanfattningsvis kan alltså ett hinder för den fria rörligheten för dekodrar 
som tillverkats och framställts i ursprungsstaten rättfärdigas med utgångspunkt 
från konsumentskyddet och affärstransaktionernas pålitlighet, liksom från 
skyddet av patent- och upphovsrätten. 
31 Dom av den 25.11.1971 i mål nr 22/71 "Bei|uelin", REG 1971 s. 970: Dom av den 
22.10.1981 i mål nr 58/80 "Dansk Supermarked", REG. 1981 s. 181. 
32 
33 
34 I samband med detta hänvisar vissa nationella bestämmelser till upphovsrätten. 
Bestämmelserna tillerkänner de berörda parterna (normalt krypteringsföretagen) samma 
rättigheter som för innehavare av skyddat verk vid icke-auktoriserad kopiering av detta. I 
dessa två fall berövar den icke-auktoriserade kopian, antingen det rör sig om ett konstnärligt 
verk eller en dekoderutrustning som tar emot en tjänst, rättighetsinnehavaren eller 
serviceföretaget deras rättmätiga ersättning. 
Dom av den 8.6.1971 i mål nr 78/70 "Deutsche Grammophon", REG. 1971 s. 502. 
När det i motsats till detta gäller import eller saluföring av dekodrar som tillverkas och säljs 
med tillstånd från krypteringsföretaget i urprungsstaten , riskerar förbuden i fråga att medföra 
oproportionerliga ekonomiska hinder i förhållande till den målsättning som avses, och därför 
är de oförenliga med principerna för den fria rörligheten för varor, enligt domstolens tolkning. 
36 
2. Hinder för den fria rörligheten för tjänster som är knutna till 
dekoderapparaterna (art. 59 och följande) 
Analysen av de nationella bestämmelserna har visat att vissa lagstiftningar 
förbjuder sådan verksamhet som är knuten till tillverkning och försäljning av 
otillåtna dekodrar. Så är fallet med de bestämmelser som förbjuder 
marknadsföring, installation, underhåll och ersättning av otillåtna dekodrar. 
Denna verksamhet utgör en tjänst enligt art. 59 och 60 i fördraget . Även om 
förbuden tillämpas utan åtskillnad, medför de icke desto mindre restriktiv 
verkan på den fria rörligheten för radio- och TV-tjänster. Verksamhet som avser 
marknadsföring och/eller andrahandsförsäljning från tjänsteföretag som är 
etablerade i andra stater skulle i praktiken vara förbjuden. 
Enligt domstolens praxis35 kan denna restriktiva verkan rättfärdigas eftersom 
bestämmelserna har ett syfte som gagnar allmänintresset, så som konsument­
skyddet och patent- och upphovsrätten-1. Dessutom övergår inte denna 
restriktiva verkan det som är nödvändigt för att nå det uppställda målet, och de 
kan därför inte anses vara proportionella38. 
Sammanfattningsvis kan alltså förbud rättfärdigas som avser marknadsföring. 
installation, underhåll och ersättning av dekodrar som tillverkats och sålts i 
ursprungsstaten utan föregående tillstånd från krypteringsföretaget, om behov 
att skydda konsumenterna och patent- och upphovsrätten föreligger. 
35 
36 
37 
38 EG-domstolen har genomfört en distinktion mellan de restriktioner som är diskriminerande 
och de som kommer att vara tillämpliga utan åtskillnad. De förstnämnda skulle kunna 
rättfärdigas genom ett av de skäl som tas upp under art. 56 (allmän ordning, säkerhet och 
hälsa ). Däremot har domstolen beträffande de åtgärder som medför restriktioner som 
tillämpas utan åtskillnad, deklarerat att art. 59 inte bara kräver att all diskriminering på grund 
av nationalitet skall avskaffas gentemot den som tillhandahåller tjänsten, utan även 
"upphävande av alla restriktioner, även om dessa tillämpas utan åtskillnad i fråga om 
nationella serviceföretag och företag i andra medlemsstater, när dessa är sådana att de 
utestänger eller på annat vis stör verksamheten för ett serviceföretag som är etablerat i en 
annan medlemsstat där det lagligen erbjuder analoga tjänster". ( Dom av den 25.7.1991 i mål 
nr. 76/90 Dennemeyer, REG. 1991). Av detta följer enligt domstolen att ett förbud som 
tillämpas utan åtskillnad likväl kan utgöra en begränsning av friheten att tillhandahålla 
tjänster i den mån det medför hinder som inte kan rättfärdigas av synnerliga skäl som rör 
allmänintresset, om detta intresse inte redan skyddas genom bestämmelserna i den stat där 
serviceföretaget är etablerat och samma reslultat inte kan uppnås genom mindre strikta regler. 
Till synnerliga skäl som rör allmänintresset räknar domstolen skyddet av konsumenter och 
arbetstagare, industriellt och kommersiellt rättsskydd. 
Dom av den 4.12.1986 i mål nr 220/83 "Kommissionen mot l-rankrike", REG. 1986, s. 3663 
Dom av den 18.3.1980 i mål nr 62/79 "Coditel", REG. 1980, s. 881 
Lösningen skulle troligtvis vara annorlunda om dekodrarna vore tillverkade och saluförda i 
ursprungsstaten med tillstånd från krypteringsföretaget. I det fallet skulle dessa restriktioner 
återigen skapa hinder för affärsrelationerna mellan medlemsstatena, som blir 
oproportionerliga i förhållande till sitt syfte och därför också är oförenliga med fördragets 
principer om fritt tillhandahållande av tjänster, enligt domstolens tolkning. 
37 
3. Hinder för den fria rörligheten för krypterade radio- och TV-tjänster 
Hindren för den fria rörligheten för krypterade radio- och TV-tjänster kan 
vidare bero avsaknaden av rättsskydd i vissa mottagande stater. Som det för 
övrigt konstaterats genom det samråd som genomförts av kommissionen, är ett 
effektivt rättsskydd för operatörerna mot den otillåtna mottagningen en viktig 
faktor då man skall besluta om att distribuera tjänsten i ett visst land. 
Avsaknaden av ett sådant skydd gör säkert också försäljningen svårare och mer 
osäker. Operatörerna måste därför inte bara räkna med merkostnader för 
användningen av ett säkrare system, utan tvingas också anpassa distributions­
systemet (normalt uthyrning) för dekodrar, vilket visar sig särskilt kostsamt. 
Ett sådant rättsligt tomrum har alltså restriktiv verkan på den fria rörligheten för 
krypterade radio- och TV-tjänster på den inre marknaden, eftersom 
distributionen av dessa i de land där inget rättsskydd finns mot den otillåtna 
mottagningen blir mycket svårare. 
Denna restriktiva verkan strider emellertid inte mot gemenskapsrätten därför att 
medlemsstaterna, enligt domstolens tolkning39, vid avsaknad av harmoniserade 
bestämmelser i gemenskapen, enligt principerna i fördraget är fria att själva 
bestämma om den ekonomiska verksamheten på sitt territorium. De kan därför 
med hänvisning till proportionalitetsprincipen besluta att förbjuda, eller att inte 
förbjuda, vissa verksamheter med hänvisning till allmänintresset. 
Sammanfattningsvis kan sägas att det i avsaknad av harmoniserade 
gemenskapsbestämmelser kan finnas politiska hänsyn som rör regleringen av 
ekonomisk verksamhet, vilka det ankommer på den berörda medlemsstaten att 
bedöma, och som kan rättfärdiga den restriktiva verkan av det rättsliga 
tomrummet. 
4. Snedvridning av konkurrensen 
Skillnaderna i de nationella bestämmelserna och avsaknaden av bestämmelser i 
vissa stater kan vidare medföra alt konkurrensen på den inre marknaden 
snedvrids. En operatör som distribuerar sina dekodrar i en stat där det finns ett 
starkt rättsskydd kommer att få konkurrensfördelar (vilka t.ex. kommer att 
påverka hans kapacitet att köpa upp program), i förhållande till en operatör som 
måste distribuera sin tjänst i en stat där det inte finns något effektivt rättsskydd, 
eftersom den sistnämnda måste vidkännas merkostnader på grund av att man 
exempelvis valt ett särskilt säkert transmissionssystem. 
Denna skillnad i konkurrensvillkor i de olika medlemsstaterna kan riskera att få 
negativa konsekvenser för utvecklingen av krypterade radio- och TV-tjänster på 
39 Dom av den 18.3.1980 i mål nr 52/79 "Riksåklagaren mot Debauve", REG. 1980 s. 833. 
38 
den inre marknaden, om operatörerna inte är underställda samma 
marknadsvillkor inom Europeiska unionen. 
Skillnaderna i lagstiftningen kan alltså sammanfattningsvis medföra 
snedvridning av konkurrensen vilken kan försvåra utvecklingen av de krypterade 
radio- och TV-tjänsterna. 
F.2 Kommissionen önskar ta del av alla upplysningar från berörda parter 
om existerande restriktioner eller restriktiva verkninga utöver dem som 
identifierats här. 
39 
KAPITEL 5: TYPER AV MÖJLIGA ÅTGÄRDER 
Den föregående analysen har visat att det för närvarande föreligger ett antal 
hinder för den inre marknadens funktion. Vissa av dessa hinder kan visa sig 
oförenliga med gemenskapsrätten och bör därför avskaffas. Så är fallet med de 
hinder som skulle avskaffas genom tillämpningen av nationella bestämmelser 
som, i fråga om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster, gör en 
åtskillnad med utgångspunkt i tjänstens typ (radiovågor eller satellit) och 
ursprung. 
Andra hinder kan emellertid rättfärdigas av skäl som rör allmänintresset, så 
som skydd av konsumenten och patent- och upphovsrätten eller proportiona-
litetsprincipen. Detta är först och främst fallet i fråga om de hinder för den fria 
rörligheten för dekodrar och för tjänster i samband med dekodrar som härrör 
från olikheterna i medlemsstaternas lagstiftningar ifråga om tillverkning och 
saluföring av dekodrar. 
På det ekonomiska området har det dessutom genom samrådet framkommit att 
den nuvarande splittringen i bestämmelserna, med de merkostnader och den 
rättsliga osäkerhet som den medför, inom branschen anses som en bromskloss 
för utvecklingen av nya krypterade radio- och TV-tjänster. Ett effektivt 
rättsskydd mot den otillåtna mottagningen utgör helt enkelt ett grundläggande 
krav för att få en investerare att överväga fortsatt utveckling och lansering i 
andra stater av en mediatjänt. 
För denna senare typ av hinder, skulle ett initiativ som syftar till att fastställa en 
likvärdig skyddsnivå mellan medlemsstaterna kunna visa sig nödvändigt för att 
undanröja de hinder som redan identifierats och för att komplettera den 
rättsram på det audiovisuella området i Europa som grundlagts genom 
direktiven "Den gränslösa televisionen " (89/552/EEG) och "Kabel och satellit-
television" (93/83/EEG). 
I samband med detta måste understrykas att i den mån som målsättningen är att 
undanröja de hinder som stör den inre marknadens funktion och som är 
orsakade av skillnaderna i de nationella bestämmelserna om rättsskydd vid 
krypterade mediasändningar, skulle en sådan målsättning bara uppnås på ett 
effektivt sätt genom en harmonisering inom gemenskapen. Det verkar i själva 
verket föga sannolikt att medlemsstaterna rent spontant skulle genomföra en 
tillnärmning av de nationella bestämmelser som avser rättsskyddet för 
krypterade radio- och TV-tjänster. Även om en sådan tillnärmning skulle vara 
möjlig, så skulle dock avsaknaden av en institutionell ram för övervakning inom 
gemenskapens rättsordning göra denna tillnärmning föga effektiv och inte kunna 
tillförsäkra branschen den rättsliga säkerhet som krävs för att utveckla de 
krypterade radio- och TV-tjänsterna. 
Innan kommissionen bestämmer sig för att ta initiativ till ett förslag till rättsakt 
skulle den emellertid vilja lära känna de intresserade parternas uppfattning i 
fråga om de ovan framlagda alternativen. 
40 
1. Åtgärdens syfte 
Åtgärdens övergripande syfte skall vara att möjliggöra för yrkesgrupper inom 
media, vare sig de är krypteringsföretag, programleverantörer eller 
dekodertillverkare, att dra full nytta av de möjligheter som erbjuds inom den 
inre marknaden. Dessa möjligheter, särskilt med tanke på 
informationssamhället, riskerar att inte utnyttjas till fullo om inte dessa 
samhällen inom unionen förfogar över ett tillräckligt rättsskydd. 
En tydlig rättslig ram, som inom hela gemenskapen gör det möjligt att erhålla 
rättsskydd mot otillåten mottagning av radio- och TV-tjänster och garantera att 
den fria rörligheten av varor utgör i själva verket ett nödvändigt villkor för att 
dessa nya tjänster skall kunna utvecklas. 
Dessutom bör det, med tanke på de globala aspekterna hos problemet med den 
otillåtna mottagningen, genomföras arbeten på ett internationellt plan, särskilt 
inom ramen för bilaterala avtal och WTOs verksamhet för att åstadkomma 
effektiva regler på global nivå. En intervention som garanterar den rättsliga 
ramen på den inre marknaden kommer att visa sig otillräcklig om den inte 
åtföljs av en extern ansträngning för att nå en lösning på internationell nivå och 
garantera skydd gentemot importen från tredje land. 
2. Samstämmighet med annan gemenskapspolitik 
Ett lagstiftningsinitiativ för att garantera de krypterade radio- och TV-tjänsternas 
rättsskydd skulle ligga i linje med syftet och inriktningen hos 
gemenskapspolitiken även i övrigt. 
— En rättslig ram som garanterar ett starkt rättsskydd på unionsnivå skulle 
bidra till utvecklingen av den europeiska industrin för krypterade media­
tjänster och tillverkningen av dekoderutrustningar. Utan ett effektivt 
rättsskydd, riskerar den otillåtna mottagningen och inkomstbortfallet som 
detta medför att rubba krypteringsföretagens finansiella jämvikt och att 
försvåra deras utveckling. Konsekvenserna skulle bli desamma för 
dekodertillverkarnasom utan rättsskydd inte kan engagera sig i en 
verksamhet som är oskyddad mot bedrägerier. 
— En intervention för att lagstiftningsvägen garantera den inre marknadens 
funktion skulle vara förenlig med de mål som uppställts för unionens politik 
på det audiovisuella och kulturella området. En sådan intervention skulle 
säkerställa ett bättre utnyttjande av upphovsrätten för de program som 
kanalerna i fråga sänder, vilket i sin tur kommer att ge nya former av 
media genom den audiovisuella produktionen. De nya krypterade radio- och 
TV-tjänsterna innebär en stor möjlighet för utvecklingen och omsättningen 
av alster från konstnärlig verksamhet, liksom för den kulturella och 
lingvistiska mångfalden inom unionen. Upphovsrättsinnehavarna kommer 
dock att vara motvilliga till att överlåta sina rättigheter om de krypterade 
radio- och TV-tjänsterna inte skyddas mot otillåten mottagning. I en sådan 
41 
situation utan program kommer de krypterade radio- och TV-tjänsterna inte 
att kunna utvecklas och den skapande verksamheten på det audiovisuella 
området kommer att förlora möjligheten att utnyttja ett viktigt 
distributionsmedel. 
En intervention för att lagstiftningsvägen garantera den inre marknadens 
funktion skulle vara förenlig med målsättningen att garantera ett skydd för 
konsumenterna. Utan en tillförlitlig rättslig ram, kommer konsumenterna 
vid köp att kunna bli vilseledda i fråga om dekoderns ursprung och tro att 
köper en auktoriserad dekoder, då det i själva verket rör sig om en 
piratdekoder. Om i ett sådant fall operatören på grund av säkerhetsskäl 
förändrar krypteringssystemet, kommer den inköpta dekodern inte längre 
att vara till någon nytta för konsumenten, som på egen bekostnad måste 
skaffa en annan. Å andra sidan omfattas de icke-auktoriserade dekodrarna 
inte alltid av någon garanti från pirattillverkaren; om dekodern inte 
fungerar, måste alltså konsumenten själv stå för reparationskostnaderna. I 
båda dessa fall är de negativa konsekvenserna för konsumenten av 
försäljning av de icke-auktoriserade dekodrarna på marknaden uppenbara. 
Dessutom kommer förlusterna för programbolagen att få negativa 
konsekvenser för deras ekonomi. Följaktligen kan utvecklingen av de 
krypterade radio- och TV-tjänsterna komma att försenas på grund av 
avsaknaden av rättsskydd och denna situation skulle vara till nackdel för 
konsumenten, som inte längre skulle kunna dra nytta av tjänsten i fråga. 
3. Val av medel och rättslig grund 
Med hänsyn till den genomförda analysen skulle det beslut som kommissionen 
kan komma att ta efter samrådet med intresserade parter kunna vara ett av de två 
följande alternativen. 
Kommissionen skulle kunna föreslå ett direktiv om en harmonisering av de 
nationella bestämmelserna (Alternativ 1). Vad beträffar detta alternativ så 
skulle, med hänsyn till proportionalitets- och subsidiaritetsprinciperna, 
direktivet genom att föreskriva en lägsta grad av harmonisering som skulle ge 
medlemsstaterna fria händer att själva anta striktare bestämmelser, kunna 
säkerställa en gemensam lägsta skyddsnivå inom hela unionen. Detta alternativ 
skulle ha fördelen att garantera rättsskyddet inom branschen, men medge en viss 
flexibilitet för medlemsstaterna inom ramen för detta skydd. 
Alternativt skulle kommissionen kunna föreslå att rådet antar en förordning 
(Alternativ 2). Detta alternativ skulle kunna ha samma mål som det förra och 
skulle kunna ha fördelen att medföra en effektivare harmonisering med 
anledning av att den är direkt tillämplig i medlemsstaterna och inte behöver 
transponeras till inhemsk rätt. 
Det alternativ som väljs skulle dessutom kunna åtföljas av ett förslag om ändring 
av de nuvarande gemenskapsbestämmelserna i fråga om övergång till fri 
42 
omsättning av piratkopierade varor från tredje land40, eftersom dessa också kan 
omfatta dekodrar. Det måste emellertid påpekas att denna enda ändring inte kan 
garantera ett effektivt rättsskydd inom unionen. Bestämmelserna i förordningen 
om piratkopiering tillämpas av operatörerna och företagen på frivillig grund och 
enbart för varor från tredje land vid import till gemen-skapen. Vad beträffar 
utbytet av varor mellan medlemsstaterna är det i stället nationella bestämmelser 
och gemenskapsbestämmelser som tillämpas. För närvarande finns emellertid 
ingen enhetlig nationell lagstiftning i fråga om tillverkning och försäljning av 
otillåtna dekodrar, vilket medför skillnader i hanteringen och att i vissa fall 
inget skydd alls existerar. Detta gör att en intervention för att kontrollera 
importen från tredje land nödvändigtvis måste åtföljas av ett förslag till en 
förordning för att garantera rättsskyddet mot otillåten mottagning inom unionen. 
Den lämpliga rättsliga grunden bör vara artiklarna 57.2, 66 och 100a, med 
hänsyn till målsättningen att garantera den inre marknadens funktion och den 
fria rörligheten för varor och tjänster41. 
4. Tillämpningsområde 
Den planerade harmoniseringen skulle stödja sig på befintliga nationella 
bestämmelser om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster. Dessa 
bestämmelser kan sortera under upphovsrätt, radiorätt, civilrätt eller 
förvaltningsrätt. Det framgår av detta att dessa bestämmelsers hemmahörighet 
inom den nationella rätten inte förefaller vara av vikt. Det som räknas är syftet 
med dem, det vill säga skydd av krypterade radio- och TV-tjänster mot otillåten 
mottagning. 
En sådan harmonisering skulle kunna täcka alla radio- och TV-tjänster för vilka 
krypteringen används för att garantera att avgifterna inbetalas, och alltså inte 
begränsa sig till radiosändningar. Till denna kategori skulle alltså räknas 
traditionellt krypterade radiosändningar (kabel, radiovågor eller satellit) de nya 
radiotransmissionsmedlen (digital television, beställ-TV, preliminär 
beställningsvideo) och informationssamhällets tjänster, t. ex. de tjänster som 
levereras elektroniskt på personlig begäran av en mottagare ( VOD, leverans av 
spel, interaktiv köp-TV). 
Vilken typ av mediatjänst (radio, personlig beställning etc.) det än rör sig om 
kommer den, i den mån den är krypterad för att begränsa mottagningen, att ha 
samma krav på skydd. En begränsning endast till radio- och TV-sändningar 
skulle inte göra det möjligt att täcka in de nya användningsområdena för 
kryptering, så som leverans av data på begäran, med eller utan bilder (t.ex. en 
dagstidning direkt hem via satellit), eller som direktleverans till hemmet av 
videospel via satellit eller kabel. 
40 
41 Rådets förordnining EG nr 3295/94 (EGT nr f 341, 30.12.1994) om fastställande av förbud 
mot fri omsättning, export, reexportering och beslagtagning av piratkopierade varor och varor 
frän tredje land. 
1 den mån man skulle ha för avsikt att ändra förordningen om piratkopiering, skulle den 
rättsliga grunden förbli densamma, dvs. artikel 113. 
43 
Följaktligen borde alla krypterade radio- och TV-tjänster. för vilka mottagarna 
måste ha en dekoder, kunna vara berättigade samma skydd. Med tanke på att nå 
en överensstämmelse mellan radio- och TV-distribution och informationstjänster 
borde begreppet "krypterad radio- och TV-tjänst" täcka alla tjänster som kan tas 
emot via en TV- eller dataskärm, det vill säga radio- och TV-tjänster, liksom 
andra interaktiva tjänster i informationssamhället, så som de definieras i 
direktivförslaget om en genomblickbar lagstiftning på den inre marknaden, dvs. 
de elektroniska tjänster som levereras på distans på begäran av mottagaren. 
Däremot bör inte de tjänster täckas in där kryptering används av någon annan 
anledning än att säkra inbetalning av avgifter. Så är fallet med de tjänster som är 
krypterade för att säkerställa integriteten och insynsskyddet vid ett överfört 
meddelande t.ex. vid finansiella tjänster och telekommunikation. Anledningen 
till ett sådant undantag ligger i det faktum att det allmänintresse som är satt på 
spel vid avlyssning, dvs. integritet och insynsskydd för kommunikationen, 
skiljer sig avsevärt från skyddet av värdet hos en tjänst som tillhandhålls mot 
betalning. Denna skillnad har på nationell och internationell nivå medfört 
avsevärt varierande bestämmelser, särskilt beträffande åtgärder och påföljder, 
vilket talar emot att dessa två problem skulle behandlas samtidigt. 
Rättsskyddet mot varor med ursprung i tredje land borde täcka in alla dekodrar 
som importeras från ett tredje land och som utan föregående tillstånd från 
krypteringsföretaget gör det möjligt att ta emot en krypterad radio- eller TV-
tjänst. 
5. Allmän uppläggning 
Med hänsyn till proportionalitetsprincipen, skulle förslagen till lagstiftning 
kunna.förbjuda följande verksamhet: 
• Tillverkning av dekoderutrustningar som syftar till att tillåta mottagning av 
en krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från krypteringsföretaget. 
• Saluföring av dekoderutrustningar som syftar till att tillåta mottagning av en 
krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från krypteringsföretaget. 
• Innehav för kommersiellt bruk av dekoderutrustningar som syftar till att 
tillåta mottagning av en krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från 
krypteringsföretaget. 
• Innehav för privat bruk av dekoderutrustningar som syftar till att tillåta 
mottagning av en krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från 
krypteringsföretaget. 
• Installation av dekoderutrustningar som syftar till att tillåta mottagning av 
en krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från krypteringsföretaget. 
44 
• Marknadsföring av dekoderutrustningar som syftar till att tillåta mottagning 
av en krypterad radio- eller TV-tjänst utan tillstånd från 
krypteringsföretaget. 
• Avkodning av krypterade sändningar utan tillstånd från 
krypteringsföretaget. 
Den föreslagna åtgärden bör dessutom förutse att medlemsstaterna skall tillämpa 
effektiva, proportionella och avskräckande påföljder vid åsidosättande av 
bestämmelserna. Som kommissionen i det här fallet har påpekat i sitt 
meddelande om påföljdsnivåer sedan gemenskapslagstiftningen trätt i kraft42, 
kommer medlemsstaterna att vara fria att själva bestämma dessa påföljder. 
Åtgärden skulle dessutom kunna föreskriva ett förfarande genom vilket 
medlemsstaterna underrättar kommissionen om de antagna bestämmelserna . 
Direktivet bör dessutom förutse möjligheterna för alla berörda parter att kunna 
väcka skadeståndstalan. 
Vad beträffar bestämmelserna om rättsskydd mot övergång till fri omsättning för 
varor från tredje land, bör den åtgärd som föreslås föreskriva ett importförbud 
för dekoderutrustningar som har funktionen att tillåta åtkomst av krypterade 
sändningar utan tillstånd från krypteringsföretaget i fråga. 
F.3 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter på 
behovet av en harmonisering på gemenskapsnivå. 
F.4 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter på 
utformningen av ett eventuellt harmoniseringsinstrument enligt 
alternativen i grönboken. 
F.5 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter på 
innehållet i ett eventuellt harmoniseringsinstrument, enligt något av 
alternativen ovan ifråga om 
1. - tillämpningområde: 
a) Bör det begränsas endast till radio- och TV-tjänster eller utvidgas till att 
omfatta alla mediatjänster som använder kryptering för att säkerställa att 
mottagaravgifterna betalas 
b) Om man väljer utvidgning, förefaller då kriterierna (kryptering av tjänster 
för att säkerställa betalning) lämpliga, eller borde man välja andra för att 
kunna avgränsa tillämpningsområdet? Är svaret ja, tycker ni då att 
harmoniseringsinstrumentet borde skydda mot otillåten mottagning av alla 
radio- och TV-tjänstery vare sig de är krypterade eller ej, som använder 
42 "Meddelande frän kommissionen till rädel och Europaparlamentet om betydelsen av påföljder 
för genomförandet av den gemenskapslagstiftningen i fråga om den inre marknaden" KOM 
(95) 162, av den 3.5.1995. 
45 
sig av åtkomstkontroll s.k .villkorad tillgång, vilket t.ex. också omfattar 
åtkomst genom lösenord? 
2. - möjligheten att inkludera privat innehav av icke-auktoriserade dekodrar, 
3. - möjlighet att föra talan om skadestånd. 
46 
FRÅGOR 
F. 1 Kommissionen önskar ta del av alla kompletterande uppgifter för att 
förbättra den analys av de nationella bestämmelser som utförts. 
F.2 Kommissionen önskar ta del av alla upplysningar från berörda parter 
om existerande restriktioner eller restriktiva effekter utöver de som 
identifierats här. 
F.3 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter om 
behovet av en harmonisering på gemenskapsnivå. 
F.4 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter på 
utformningen av ett eventuellt harmoniseringsinstrument enligt något 
av de alternativ som presenteras i grönboken. 
F.5 Kommissionen önskar ta del av de berörda parternas synpunkter på 
utformningen av innehållet i ett eventuellt harmoniseringsinstrument, i 
fråga om 
i. — tillämpningsområde: 
a) Bör det begränsas endast tillradio- och TV- tjänster eller 
utvidgas till att omfatta alla mediatjänster som använder 
kryptering för att säkerställa att mottagaravgifterna betalas? 
b) Om man väljer utvidgning, förefaller då kriterierna (kryptering 
av tjänster för att säkerställa betalning) lämpliga, eller borde man 
välja andra för att kunna avgränsa tillämpningsområde? Är 
svaret ja, tycker ni då att harmoniseringsinstrumentet borde 
skydda ntot otillåten mottagning av alla radio- och TV-tjänster, 
vare sig de är krypterade eller ej, som använder sig av 
åtkomstkontroll s.k. villkorad tillgång, vilket t.ex.också omfattar 
åtkomst genom lösenord? 
ii. — möjligheten att inkludera privat innehav av icke-auktoriserade 
dekodrar, 
iii. — möjlighet att väcka talan om skadestånd. 
47 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 76 slutlig 
DOKUMENT 
SV 15 10 
Katalognummer : CB-CO-96-102-SV-C 
ISBN 92-78-01341-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg