MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

•Motiv och syfte med förslaget

I meddelandet om den europeiska gröna given lanserades en ny tillväxtstrategi för EU som syftar till att ställa om EU till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi. I meddelandet bekräftas kommissionens ambition att höja sina klimatmål och göra Europa till den första klimatneutrala kontinenten senast 2050. Det syftar dessutom till att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande mot miljörelaterade risker och konsekvenser. Nödvändigheten och värdet av den europeiska gröna given har stärkts ytterligare mot bakgrund av covid-19-pandemins mycket allvarliga effekter på EU-medborgarnas hälsa, levnads- och arbetsvillkor och välbefinnande.

Att ta itu med klimatförändringarna är en akut utmaning. I enlighet med de vetenskapliga rönen i den särskilda rapporten från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) måste globala nettonollutsläpp av koldioxid uppnås omkring 2050, och neutralitet för alla andra växthusgaser måste uppnås så snart som möjligt senare under århundradet. Denna akuta utmaning kräver att EU intensifierar sina åtgärder och visar globalt ledarskap genom att bli klimatneutralt senast 2050. Detta mål anges i meddelandet En ren jord åt alla – En europeisk strategisk långsiktig vision för en stark, modern, konkurrenskraftig och klimatneutral ekonomi.

På grundval av strategin för den europeiska gröna given och en omfattande konsekvensbedömning föreslog kommissionen i sitt meddelande från september 2020 Höjning av Europas klimatambition för 2030 (klimatmålsplanen för 2030) att EU:s ambition skulle höjas och lade fram en övergripande plan för att höja EU:s bindande mål för 2030 i riktning mot en minskning av nettoutsläppen med minst 55 %, på ett ansvarsfullt sätt. Att höja ambitionen för 2030 bidrar nu till att skapa säkerhet hos beslutsfattare och investerare, så att beslut som fattas under de kommande åren inte låser fast sig vid utsläppsnivåer som är oförenliga med EU:s mål om att vara klimatneutralt senast 2050. Målet för 2030 är i linje med Parisavtalets mål om att hålla den globala temperaturökningen till under 2 °C och strävan att begränsa den till 1,5 °C.

Europeiska rådet godkände EU:s nya bindande mål för 2030 vid sitt sammanträde i december 2020. Kommissionen uppmanades också att ”bedöma hur alla ekonomiska sektorer bäst kan bidra till målet för 2030 och att lägga fram de förslag som krävs, åtföljda av en djupgående undersökning av de miljömässiga, ekonomiska och sociala effekterna på medlemsstatsnivå och då beakta nationella energi- och klimatplaner samtidigt som en befintlig flexibilitet ses över”.

I detta syfte kommer den europeiska klimatlagen, enligt överenskommelse med medlagstiftarna, att göra EU:s mål om klimatneutralitet rättsligt bindande och höja ambitionen för 2030 genom att fastställa målet om en minskning av nettoutsläppen med minst 55 % senast 2030 jämfört med 1990.

För att följa den plan som föreslås i den europeiska klimatlagen och uppnå denna höjda ambitionsnivå för 2030 har kommissionen sett över den nuvarande klimat- och energilagstiftningen, som inte förväntas minska utsläppen av växthusgaser med mer än 40 % fram till 2030 och 60 % fram till 2050. Detta lagstiftningspaket, 55 %-paketet, som tillkännagavs i klimatmålsplanen för 2030, är den mest omfattande komponenten i insatserna för att uppnå det ambitiösa nya klimatmålet för 2030, och alla ekonomiska sektorer och all politik måste bidra.

Som en del av detta paket måste kommissionen se till att EU:s utsläppshandelssystem bidrar till miljön genom att ändra Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (direktivet om EU:s utsläppshandelssystem) på ett sätt som står i proportion till det övergripande målet. Dessutom behövs det på kort sikt investeringar utan motstycke för att övervinna de negativa följder som covid-19-krisen har fått när det gäller arbetstillfällen, inkomster och företag, inbegripet inom de sektorer som omfattas av EU:s utsläppshandelssystem.

För att åtgärda den strukturella obalansen mellan utbudet av och efterfrågan på utsläppsrätter på marknaden och för att förbättra EU:s utsläppshandelssystems motståndskraft mot större chocker inrättades genom Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2015/1814 (beslutet om en reserv för marknadsstabilitet) 2018 en reserv för marknadsstabilitet. Reserven för marknadsstabilitet har använts sedan 2019.

Reserven har som funktion att utlösa justeringar av de årliga auktionsvolymerna. För att bibehålla så stor förutsägbarhet som möjligt fastställdes det klara regler i beslut (EU) 2015/1814 (beslutet om en reserv för marknadsstabilitet) för att placera utsläppsrätter i, och ta ut dem från, reserven.

Dessa regler ändrades genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/410. Genom direktiv (EU) 2018/410 fördubblades intagsnivån (den procentandel av det totala antalet utsläppsrätter i omlopp som placeras i reserven) fram till 2023 från 12 % till 24 %, och det lägsta antalet utsläppsrätter som ska placeras i reserven fördubblades från 100 till 200 miljoner.

Det bör noteras att det lägsta antalet utsläppsrätter som ska placeras i reserven indirekt avgör det lägsta totala antalet utsläppsrätter i omlopp som krävs för att utlösa ett intag av utsläppsrätter i reserven (dvs. reservens övre tröskelvärde). Det totala antalet utsläppsrätter i omlopp måste uppgå till minst 833 miljoner så att 12 % av denna mängd innebär att minst 100 miljoner utsläppsrätter placeras i reserven. Detta lägsta antal fördubblades samtidigt som procentsatsen för intag fördubblades så att reservens övre tröskel förblev densamma (24 % av 833 är 200).

Ändringarna av EU:s utsläppshandelssystem för att öka ambitionerna för 2030, liksom effekterna av externa faktorer som covid-19 eller nationella åtgärder som t.ex. kolutfasningar, innebär att de grundläggande reglerna i beslutet om en reserv för marknadsstabilitet måste förbli rustade att ta itu med strukturella obalanser i utbud och efterfrågan under hela årtiondet. Dessutom åläggs kommissionen genom artikel 3 i beslutet om en reserv för marknadsstabilitet att se över hur reserven fungerar senast tre år efter det att den har börjat användas, på grundval av en analys av hur den europeiska koldioxidmarknaden fungerar under ordnade former. Vid översynen måste särskild uppmärksamhet ägnas åt reservens viktigaste numeriska parametrar och regeln om ogiltigförklaring, och man måste undersöka hur reserven påverkar tillväxten, sysselsättningen, unionens industriella konkurrenskraft och risken för koldioxidläckage.

Den analys som gjordes i konsekvensbedömningen i samband med översynen visar att reserven bör anpassas till de nya politiska riktlinjerna och marknadsvillkoren samt chocker. Den visade också att reserven bör omfatta utbud och efterfrågan från luftfarten. En annan punkt med utgångspunkt i resultatet av analysen var att intaget tenderar att ha en tröskeleffekt som bör korrigeras.

Granskningen av dessa faktorer bör övervägas tillsammans med effekterna på marknadsstabiliteten av att öka ambitionen i EU:s utsläppshandelssystem. Som en följd av detta genomförs den som en del av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktivet om EU:s utsläppshandelssystem och beslutet om en reserv för marknadsstabilitet för att stärka EU:s utsläppshandelssystem.

Enligt artikel 1.5 i beslutet om en reserv för marknadsstabilitet återgår intaget till 12 % efter 2023. Om reservens parametrar inte justeras på lämpligt sätt och i rätt tid, riskerar detta att leda till en potentiellt skadlig ökning av överskottet. Därför bör en fortsättning av reservens nuvarande parametrar, som fastställts i enlighet med direktiv (EU) 2018/410 (intagsnivå på 24 % och ett lägsta antal utsläppsrätter på 200 miljoner som ska placeras i reserven), antas separat från den allmänna översynen av EU:s utsläppshandelssystem, som en del av 55 %-paketet för att säkerställa förutsägbarhet på marknaden.

Som följd bör beslutet om en reserv för marknadsstabilitet ändras för att genomföra denna nödvändiga anpassning och upprätthålla ett väl fungerande och ambitiöst utsläppshandelssystem i EU.