B4-0802/98

Resolution om klimatförändringar inför Buenos Aires (november 1998)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 2 mars 1995 om en strategi för klimatskydd inom Europeiska unionen ((EGT C 68, 20.3.1995, s. 47.)),

- med beaktande av sin resolution av den 14 mars 1997 om meddelandet från kommissionen om en gemensam plattform: riktlinjer för EU:s förberedelse för FN:s generalförsamlings specialmöte som skall hållas i New York i juni 1997 i syfte att bedöma Agenda 21 och de relaterade resultaten från FN-konferensen om miljö och utveckling som hölls i Rio de Janeiro i juni 1992 ((EGT C 115, 14.4.1997, s. 228.)),

- med beaktande av den resolution som antogs vid AVS-EU:s gemensamma församling den 30 oktober 1997 i Lomé (Togo) om samarbete mellan AVS och EU om klimatförändringar och den tredje konferensen för parterna i FN:s ramkonvention om klimatförändringar,

- med beaktande av sin resolution av den 30 januari 1997 om kommissionens grönbok «För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn - politiska alternativ vid internalisering av de externa kostnaderna för transporter i Europeiska unionen» ((EGT C 55, 24.2.1997, s. 41.)) och sitt yttrande av den 17 juli 1997 om rådets förslag till direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer ((EGT C 286, 22.9.1997, s. 217.)),

- med beaktande av kommissionens meddelande «Klimatförändringar - EU:s hållning inför Kyotokonferensen» (KOM(97)0481) och kommissionens meddelande «Klimatförändringens energidimension (KOM(97)0196),

- med beaktande av protokollet från de 36 medlemmarna i Aosis (Alliansen av små ö-stater) om en 20-procentig minskning av koldioxidutsläppen i-länderna fram till år 2005,

- med beaktande av sin resolution av den 19 november 1997 om Kyotokonferensen om klimatförändringar ((EGT C 371, 8.12.1997, s. 79.))

- med beaktande av Kyotoprotokollet av den 10 december 1997 om Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar,

- med beaktande av den redogörelse som kommissionens ledamot med ansvar för miljöfrågor gav till parlamentet den 18 december 1997,

- med beaktande av sin resolution av den 19 februari 1998 om miljöpolitiken med avseende på klimatförändringar efter Kyotokonferensen ((EGT C 80, 16.3.1998, s. 227.))

- med beaktande av uttalandena från rådet och kommissionens ledamot med ansvar för miljöfrågor av den 17 februari 1998,

- med beaktande av kommissionens meddelande «Klimatförändringar - en strategi efter Kyoto» (KOM(98)0353),

- med beaktande av slutsatserna från rådet (miljö) den 23 mars och den 16 juni 1998,

- med beaktande av förklaringen om rättvis fördelning av utsläppsrättigheter vid toppmötet med de alliansfria ländernas statschefer i Sydafrika 29 augusti till 4 september 1998,

- med beaktande av kommissionens meddelande Genomförande av gemenskapens strategi för minskade koldioxidutsläpp från personbilar: ett miljöavtal med den europeiska bilindustrin (KOM(98)0495),

- med beaktande av den högtidliga Stuttgart-förklaringen av den 19 juni 1983 om Europaparlamentets deltagande i slutandet av betydande internationella avtal, och av följande skäl:

A. G8-mötet i Birmingham (England) i maj 1998 var oförmöget att utöva ledarskap i denna fråga,

B. Mötet med underorganet för vetenskaplig och teknisk rådgivning (SUBSTA) i juni 1998 var oförmöget att göra några framsteg beträffande de frågor som skall behandlas vid COP 4 i Buenos Aires,

C. President Clinton och den brittiske vice premiärministern, John Prescott, i egenskap av ordförande för Europeiska unionens råd, besökte Kina i juni/juli 1998, och klimatförändringarna var då en framträdande fråga,

D. Allvarliga skogsbränder rasar under 1998 i Indonesien, Brasilien, Förenta staterna med flera länder,

E. De åtaganden som gjordes i Kyotoprotokollet av de länder som omnämns i bilaga 1 utgör för de länder som inte omnämns i bilaga 1 det första påtagliga beviset för att i de industrialiserade länderna på allvar avser att ta sin beskärda del av det ansvar som är «gemensamt men ojämnt fördelat» för att hålla tillbaka och kontrollera klimatförändringarna.

F. Halten koldioxid i världen hade 1995 ökat med 30 procent, till 385 ppmv från en förindustriell nivå på ungefär 280 ppmv, och ökar fortfarande med 1,5 ppmv per år (0,4 procent per år).

G. Halten metan i världen var ungefär 1720 ppbv, vilket är ungefär 2,5 gånger så högt som den förindustriella halten på cirka 700 ppbv, och ökar för närvarande med 8 ppbv per år (0,46 procent per år).

H. Halten kväveoxid i världens atmosfär beräknades 1995 till ungefär 312 ppbv, ungefär 15 procent över den förindustriella nivån, och ökar med 0,5 ppbv per år (0,16 procent per år).

I. 1997 var århundradets varmaste år, med en medeltemperatur som låg 0,43 grader Celsius över medeltemperaturen för 1960-1990.

J. Enligt Europeiska miljöbyråns nya studie «Miljön i Europa: En andra utvärdering - en översikt» är det troligt att EU:s gamla löfte om att koldioxidutsläppen år 2 000 skall ha stabiliserats på 1990 års nivå inte kommer att kunna uppfyllas.

K. Eftersom det inte finns något avtal mellan regeringarna i de 15 EU-länderna om att införa en energi/kolskatt i EU enligt de riktlinjer som kommissionen föreslog 1995 blir det mycket svårt för EU att uppfylla sina åtaganden från Kyotokonferensen om att omkring 2010 ha minskat utsläppen av växthusgaser med 8 procent.

L. Enligt Europeiska miljöbyråns «Miljön i Europa: En andra utvärdering - en översikt» krävs det att de industrialiserade länderna (bilaga 1-länder) fram till år 2010 minskar sina utsläpp av växthusgaser med minst 30 procent (upp till 55 procent) jämfört med 1990 års nivåer för att framtidens temperaturökningar inte skall bli högre än 0,1 grader Celcius per decennium och havsnivåerna inte skall höjas med mer än 2 centimeter per decennium (preliminära gränser som använts för beräkningarna).

M. Kyotoprotokollet skulle reduceras till en tom gest om det inte ratificerades. För att protokollet skall träda i kraft måste det ratificeras av minst 55 parter i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, däribland parter som omnämns i bilaga 1 och som totalt svarade för minst 55 procent av de totala koldioxidutsläppen 1990 från parterna i bilaga 1.

N. Trots att det finns tecken som tyder på att den amerikanska regeringen arbetar för en ratificering, vilket bekräftas av tal som vicepresidenten Gore hållit nyligen, och att den allmänna opinionen kan vara på väg att svänga åt samma håll, är den amerikanska kongressen fortfarande övervägande negativt inställd till Kyotoprotokollet eftersom det inte uppfyller kriterierna i Byrdresolutionen, som kräver en global lösning på ett globalt problem.

O. Därför blir den viktigaste uppgiften för förhandlarna under upptakten till COP 4 i Buenos Aires att försöka nå fram till en överenskommelse om en uppsättning gemensamma principer samt en förhandlingsram efter Buenos Aires. Med utgångspunkt från dessa kan Kyotoprotokollet ratificeras av alla länder som omnämns i bilaga 1, medan alla länder som inte omnämns i bilaga 1 successivt kan införa utsläppsgränser.

1. Parlamentet beklagar begränsningarna i kommissionens strategidokument och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att gå i täten för arbetet med en överenskommelse om en uppsättning gemensamma principer och en förhandlingsram efter Buenos Aires,

2. upprepar och betonar återigen sin åsikt att en uppsättning gemensamma principer måste baseras på bland annat följande:

- en överenskommelse om en världsomfattande bindande gräns för globala utsläpp som motsvaras av en maximal halt av 550 ppmv koldioxidekvivalenter i atmosfären,

- en första fördelning av utsläppsrättigheterna enligt Kyotomålen,

- en successiv sammanjämkning i riktning mot ett överenskommet datum under nästa århundrade, före vilket en rättvis fördelning av utsläppsrättigheter beräknat per person, skall göras,

- därefter minskas utsläppsrättigheterna för alla tills man uppnår den minskning som rekommenderas av Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC),

- en överenskommelse om ett kvantitativt tak för användningen av flexibla mekanismer som kommer att säkerställa inhemsk hantering av merparten av utsläppsminskningarna i enlighet med andan i artiklarna 6, 12 och 17 i Kyotoprotokollet. I detta sammanhang måste det finnas en riktig övervakning av, rapportering om och förstärkning av handeln,

- en tillräckligt finansierad mekanism för att främja tekniköverföring från de länder som omnämns i bilaga 1 till de länder som inte gör det.

3. anmodar kommissionen och rådet att, i väntan på en överenskommelse om en sådan uppsättning gemensamma principer, gå vidare med att på europeisk nivå anta alla de förslag som ingår i dess dokument om de grundläggande förutsättningarna för en klimatförändringsstrategi från oktober 1997; uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att som ett brådskande ärende lägga fram de politiska riktlinjer och åtgärder som Europeiska unionen måste vidta för att uppfylla sina åtaganden från Kyoto,

4. anser att Kyotoprotokollet är en bra grund för det vidare arbetet med att bemöta klimatförändringarna och efterlyser en tidig ratificering av protokollet för att säkerställa att de överenskomna minskningarna verkligen uppnås,

5. åtar sig att tillse att Kyotoprotokollet säkerställer en verklig minskning av industriländernas utsläpp av växthusgaser fram till 2008-2012,

6. kommer att arbeta för att tillse att parterna i FN:s ramkonvention om klimatförändringar kommer överens om otvetydiga, tydliga och rättvisa regler för ett gemensamt genomförande, mekanismerna för en ren utveckling och utsläppshandeln,

7. betonar i synnerhet att kommissionen skyndsamt måste lägga fram en grönbok om användningen av ekonomiska och skattemässiga styrmedel, direkt inriktade på att vända klimatförändringarna, samt att avskaffa subventioner som verkar i motsatt riktning,

8. uppmanar alla parter i beslutsprocessen, och rådet i synnerhet, att påskynda antagandet av ett direktiv om att införa skatt på energi och koldioxidutsläpp och ett direktiv om att omstrukturera gemenskapens regelverk för skatt på energiprodukter,

9. uppmanar Europeiska unionen att stödja förslag om ett ministermöte i Japan i september 1998 samt ett möte med «ordförandelandets vänner» i Kanada i oktober 1998 för att skapa de politiska förutsättningarna för att konferensen i Buenos Aires (COP 4) skall bli framgångsrik,

10. uppmanar Förenta staterna att vidta nödvändiga åtgärder för att få till stånd en snar ratificering av Kyotoprotokollet,

11. gör följande iakttagelser i samband med kommissionens meddelande KOM(98)0495:

a) konstaterar att ett antal viktiga frågor som är väsentliga för ett framgångsrikt genomförande inte får några tillfredsställande svar i det aktuella meddelandet från kommissionen eller i ACEA:s åtagande om minskning av koldioxidutsläppen från personbilar; det gäller följande:

- Det finns inte några regler om att åtagandet skall fortsätta att gälla ifall de antaganden som görs av det europeiska biståndsförbundet ACEA och kommissionen - eller ett av dem - inte blir verklighet.

- Det uppskattade målintervall på 165 till 170 gram koldioxid per kilometer år 2003 som nämns i ACEA:s åtagande är ett alltför oprecist kriterium och skulle kunna vara för svagt som enda indikator för ett eventuellt behov av omarbetning.

- Kommissionens meddelande ger ingen beskrivning av förfarandet vid en omarbetning som blir möjlig år 2003. Det kan inte anses tillräckligt med en hänvisning till framtida skriftväxling mellan kommissionen och ACEA.

- Funktionssättet hos ett övervakningssystem som är gemensamt för ACEA och kommissionen och som inte kan väntas bli infört den närmaste tiden förblir otydligt. Även i detta fall kan det inte vara tillräckligt med en hänvisning till framtida regler i en skriftväxling mellan kommissionen och ACEA.

- Det finns inga regler för den händelse att tillverkare som är medlemmar i ACEA inte uppfyller sina skyldigheter enligt avtalet.

- Det förfarande som föreslås för att minska koldioxidutsläppen från personbilar är över huvud taget endast meningsfullt för miljöpolitiken och den ekonomiska politiken om kommissionen samtidigt sluter i stort sett likalydande avtal med de tillverkare som importerar fordon till Europeiska gemenskapen,

b) betonar att inte heller det aktuella åtagandet från det europeiska bilindustriförbundet ACEA förmår att undanröja det principiella tvivel som Europaparlamentet uttalat vid många tillfällen i fråga om effektiviteten hos åtaganden,

c) delar kommissionens uppfattning att det aktuella åtagandet från det europeiska bilindustriförbundet kräver en anmälan i enlighet med artikel 85 i EG-fördraget,

d) påminner om att Europaparlamentet och rådet gemensamt utarbetat målet 120 gram per kilometer (5 liter på 100 kilometer för bensinmotorer och 4,5 liter på 100 kilometer för dieselmotorer) som genomsnittsvärde för koldioxidutsläpp år 2005; detta mål kan endast uppnås tillsammans med styrmedel för att främja skatteåtgärder och regler för enhetlig märkning med den genomsnittliga bränsleförbrukningen hos nya bilar,

e) kan inte samtycka till det förfarande som kommissionen aviserar i nämnda meddelande om inte de ovannämnda öppna frågorna löses på ett tillfredsställande sätt i förhandlingarna med ACEA och andra sammanslutningar,

12. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament och sekretariatet för Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar, med en begäran om att den skall skickas till alla avtalsparter utanför EU.