Förslag till RÅDETS BESLUT om ändring av artikel 1 i rådets beslut 1999/80/EG av den 18 januari 1999

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Italien har genom en skrivelse som registrerades vid kommissionens generalsekretariat den 19 september 2000 begärt ett bemyndigande i enlighet med artikel 27 i rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund [1] att förlänga giltighetstiden av det undantag som ursprungligen beviljades genom rådets beslut 1999/80/EG [2] av den 18 januari 1999 avseende en särskild åtgärd rörande handel med använt material och avfall.

[1] EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2000/17/EG (EGT L 84, 5.4.2000, s. 24).

[2] EGT L 27, 2.2.1999, s. 24.

2. I enlighet med artikel 27 i rådets sjätte direktiv 77/388/EG har de övriga medlemsstaterna genom en skrivelse av den 17 oktober 2000 underrättats om Italiens begäran.

3. Italien bemyndigades genom det ovannämnda beslutet att tillämpa följande särskilda bestämmelser:

*Skattebefrielse utan avdragsrätt avseende leveranser av järnskrot och annat återvunnet material (returpapper, lump, osv) utförda av företag som

i) antingen har en fast anläggning och som under föregående år hade en omsättning före skatt på högst 2 miljarder lire, eller

ii) inte har någon fast anläggning.

*En möjlighet att välja det allmänna skattesystemet för företag med en fast anläggning vars omsättning före skatt under det föregående året överstiger 150 miljoner lire (men är mindre än 2 miljarder lire), under förutsättning att de tillhandahåller en tillräcklig garanti.

*Obligatorisk tillämpning av det allmänna mervärdesskattesystemet för företag med en fast anläggning vars omsättning före skatt under det föregående året överstiger 2 miljarder lire.

*Uppskov med mervärdesskatten samt avdragsrätt för leveranser av icke-järnhaltigt metallskrot (däribland sådant som genomgått en grov inledande omvandling som gjort det möjligt att reducera det till ursprunglig form med hjälp av enkel och grundläggande teknik), oavsett hur stor omsättning det berörda företaget har.

4. Det nuvarande bemyndigandet upphör att gälla den 31 december 2000.

5. Enligt Italien har de åtgärder som införts med stöd av undantaget endast haft till syfte att bekämpa bedrägerierna inom sektorn. Tidigare förekom många fiktiva företag som tog ut mervärdesskatt utan att betala in denna till staten. Samtidigt kunde köparna dra av mervärdesskatten. När mervärdesskatten på dessa leveranser togs bort försvann också motivet till bedrägerierna, och detta har visat sig vara den lämpligaste och mest effektiva metoden för att komma till rätta med detta missbruk.

6. Italien har ansökt om en förlängning av undantagets giltighetstid, till och med den 31 december 2003.

7. Av kontakter som kommissionen nyligen haft med medlemsstaters myndigheter och med företrädare för näringslivet har framgått att det, för att uppnå en mer rättvis beskattning av alla de som ägnar sig åt denna verksamhet i gemenskapen, kan vara nödvändigt att anta särskilda bestämmelser som är anpassade till de särskilda förhållandena i sektorn. För sådana bestämmelser behövs en klar och bestående rättslig grund som är betydligt mer omfattande än ett undantag enligt artikel 27 i sjätte mervärdeskattedirektivet. Som en del av åtgärdsprogrammet för den nya strategi som offentliggjordes den 7 juni 2000 [3] avser kommissionen att undersöka dessa frågor närmare och i sinom tid lägga fram förslag för förbättring, förenkling och modernisering. I väntan på mer bestående förändringar är kommissionen beredd att godta påståendet om att denna åtgärd på ett betydande sätt motverkar missbruk av mervärdeskattesystemet. Kommissionen anser därför att det är lämpligt att förlänga giltigheten av det befintliga undantaget till och med den 31 december 2003.

[3] KOM (2000) 348 slutlig.

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om ändring av artikel 1 i rådets beslut 1999/80/EG av den 18 januari 1999

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets sjätte direktiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund [4], särskilt artikel 27 i detta,

[4] EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2000/17/EG (EGT L 84, 5.4.2000, s. 24).

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 27.1 i det sjätte mervärdeskattedirektivet får rådet enhälligt på kommissionens förslag bemyndiga varje medlemsstat att införa eller förlänga särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i det direktivet för att förenkla skatteuttaget eller för att hindra vissa typer av skatteflykt eller skatteundandragande.

(2) Italien har genom en skrivelse som registrerades hos kommissionens generalsekretariat den 19 september 2000 begärt ett bemyndigande att förlänga tillämpningen av det undantag som ursprungligen beviljades genom rådets beslut 1999/80/EG av den 18 januari 1999.

(3) De övriga medlemsstaterna underrättades den 17 oktober 2000 om Italiens begäran.

(4) Undantaget har följande syften:

a) Att från skatt befria, utan att medge rätt till avdrag från skatt, leveranser av järnskrot och annat återvunnet material vilka utförs av företag som antingen har en fast anläggning och vars omsättning under föregående år uppgår till högst 2 miljarder lire eller av företag som inte har någon fast anläggning.

b) Att ge de företag som har en fast anläggning och vars omsättning före skatt under föregående år ligger mellan 150 miljoner och 2 miljarder lire en möjlighet att välja det allmänna skattesystemet.

c) Att låta leveranser av icke-järnhaltigt metallskrot, oavsett hur stor omsättning företaget har, omfattas av ett system med uppskov av skatten samt en rätt till avdrag.

(5) Denna åtgärd har visat sig vara effektiv för att motverka skatteflykt eller skattebedrägerier; de rättsliga och faktiska motiv som låg till grund för bemyndigandet att tillämpa ett undantag har inte ändrats utan kvarstår alltjämt.

(6) Den 7 juni 2000 offentliggjorde kommissionen en strategi för förbättring av mervärdesskattesystemets funktion på kort sikt, inbegripet modernisering och förenkling av gällande regler samt motverkan av missbruk av dessa regler, i förening med en utveckling i riktning mot en mer enhetlig tillämpning.

(7) Kommissionen förväntar sig att antalet undantag kommer att minska inom ramen för denna strategi; i avvaktan på närmare överväganden på detta område är kommissionen dock beredd att godta att denna åtgärd på ett betydande sätt motverkar missbruk av mervärdesskattesystemet.

(8) Bemyndigandets giltighetstid bör därför förlängas till den 31 december 2003 i avvaktan på en bedömning av denna åtgärds förenlighet med den allmänna strategin för mervärdeskattesystemet.

(9) Undantaget har ingen negativ inverkan på Europeiska gemenskapens egna medel som härrör från mervärdesskatt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 1 i beslut 1999/80/EG skall ersättas med följande:

"Italien bemyndigas härmed att till och med den 31 december 2003 tillämpa ett särskilt skattesystem inom sektorn för använt material och avfall, vilket innehåller bestämmelser som avviker från bestämmelserna i rådets sjätte direktiv 77/388/EG av den 17 maj 1977.

De avvikande bestämmelserna i detta system fastställs i artiklarna 2 och 3 nedan."

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Italienska republiken.

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande