(4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

(5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

(6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

(7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

(8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Tjeckien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

(9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att vara ojämnt fördelade mellan regionerna på grund av olika specialiseringar. Den nuvarande situationen medför därför en betydande risk för att de regionala och territoriella skillnaderna ökar inom Tjeckien eller att nya territoriella skillnader uppstår inom regionerna, vilket skulle förvärra den redan observerade tendensen med ökande skillnader mellan regionerna Karlovarský och Ústecký och övriga landet. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

(10)Den 7 maj 2020 lade Tjeckien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 30 april 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

(11)Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

(12)I sitt konvergensprogram för 2020 väntar sig regeringen att det offentliga saldot kommer att försämras från ett överskott på 0,3 % av BNP under 2019 till ett underskott på 5,1 % av BNP under 2020. Underskottet väntas uppgå till 4,1 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten minskade till 30,8 % under 2019, men väntas enligt konvergensprogrammet för 2020 öka till 37 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

(13)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Tjeckien antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 4 % av BNP för 2020. Åtgärderna inbegriper kompenserade skattebonusar och efterskänkning av sociala avgifter och sjukförsäkringsavgifter i sex månader för egenföretagare (1 % av BNP), ett system för arbetstidsförkortning (1 % av BNP), eftergift av inkomst- och bolagsskatt som skulle ha betalats i juni 2020 (0,8 % av BNP) samt hälsorelaterade åtgärder (0,7 % av BNP). Tjeckien har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen. Här ingår främst garantisystem för att ge lån till små, medelstora och stora företag. I konvergensprogrammet redovisas dock inte de eventualförpliktelser som dessa nya åtgärder medför i detalj. De flesta åtgärder som ligger till grund för programmet ingick också i kommissionens vårprognos 2020. Några åtgärder som inte kunde kvantifieras eller som fortsatte att löpa efter slutdatumet kunde inte tas med. Totalt sett är de åtgärder Tjeckien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

(14)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Tjeckiens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -6,7 % av BNP 2020 och -4,0 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas ligga kvar under 60 % av BNP både 2020 och 2021.

(15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Tjeckien planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att skuldkriteriet såsom det definieras i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

(16)Tjeckien utlyste undantagstillstånd mellan den 12 mars 2020 och den 17 maj 2020 för att mildra covid-19-pandemins konsekvenser, och stängde skolor, inskränkte evenemang och butikers öppethållande och begränsade avsevärt sammankomster av människor. Mellan den 15 mars 2020 och den 17 maj 2020 hölls också landgränserna delvis stängda. Detta har hindrat utresande tjeckiska arbetstagare och inkommande utländska arbetstagare, skapat arbetskraftsbrist särskilt inom tillverkningsindustrin och säsongsbetonade branscher och påverkar viktiga försörjningskedjor. För att hjälpa hushåll och företag att ta sig igenom krisen har regeringen aviserat ett stimulanspaket med direkt stöd och offentliga garantier. Även om detta kan ge en tillfällig lättnad tros ekonomin fortfarande drabbas hårt 2020, eftersom den externa efterfrågan minskar och nedstängningen stör den ekonomiska verksamheten. Den reala BNP:n tros återhämta sig gradvis under 2021, men lär knappast komma tillbaka till värdena för 2019 under den period som prognosen omfattar. Inverkan på branscher som transport, besöksnäring och turism förväntas bli betydande. Arbetslösheten kommer att öka, men mildras av en tidigare hög sysselsättning, stimulanspaketet och den låga andelen tillfälligt anställda. För att säkerställa likviditetsstödet införde myndigheterna en rad system för statliga garantier till företag i alla storlekar. Vidare ges uppskov med återbetalning av konsumentlån och amorteringar på bolån i tre eller sex månader för hushåll och företag som drabbats av krisen. När dessa åtgärder utformas och genomförs måste banksektorns motståndskraft beaktas. Tjeckiens centralbank har också antagit flera åtgärder för att mildra krisens inverkan på finanssektorn.

(17)Tidiga hälsopolitiska insatser mot spridning av covid-19 har bidragit till att bromsa virusets spridning i Tjeckien. Åtgärder har vidtagits för att öka tillgången till medicinsk utrustning och säkerställa nödvändig infrastruktur och på så sätt förbereda hälso- och sjukvårdssystemet för att klara av den ökade efterfrågan. Den tjeckiska befolkningens hälsostatus har förbättrats avsevärt de senaste åren och närmar sig genomsnittet för unionen. Det finns dock betydande regionala skillnader i förväntad livslängd, vilket delvis beror på socioekonomiska faktorer och beteendefaktorer. Den totala andelen personer som enligt egen uppgift har icke tillgodosedda vårdbehov är en av de lägsta i unionen, men regionala skillnader kvarstår i fråga om fördelning av hälso- och sjukvårdsresurser och personal, som ansträngs allt mer. En betydande andel av vårdpersonalen förväntas gå i pension de närmaste åren. För att dämpa covid-19-pandemins inverkan behöver hälso- och sjukvårdens motståndskraft och krisberedskap förbättras, och samtidigt behöver stöd ges till lika tillgång till ökat tillhandahållande av primärvård och integrerad vård för att undvika inskrivningar på sjukhus. Detta kan också förbättra det förebyggande arbetet och motverka andra hälsoproblem. E-hälsolösningar är fortfarande sällsynta, trots att det finns en nationell e-hälsostrategi för 2016–2020.

(18)Under hela 2019 och i början av 2020 var Tjeckiens arbetsmarknad stabil, och de flesta indikatorer visade positiva resultat. Sysselsättningen fortsatte att öka och arbetslösheten sjönk till den lägsta nivån någonsin. Enligt kommissionens prognos torde dock arbetslösheten öka till 5,0 % under 2020 för att sedan sjunka något till 4,2 % under 2021. Regeringen reagerade snabbt på covid-19-utbrottet genom att vidta en rad åtgärder för att skydda inkomster och arbetstillfällen, särskilt i företag och hos egenföretagare. Vissa utsatta grupper på arbetsmarknaden (arbetstagare med korttidskontrakt och personer som anställs genom bemanningsföretag) skyddas dock inte helt av de föreslagna riskreducerande åtgärderna. Att barnomsorg och skola inte längre är öppna under nedstängningen kan särskilt ha drabbat kvinnor med betydande omsorgsansvar. Att främja investeringar i barnomsorg och långvarig vård och omsorg i kombination med flexibla arbetsformer, till exempel distansarbete, bör underlätta vägen ut ur krisen. Mer riktade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och kompetensinsatser i samråd med arbetsmarknadens parter stöder både kvarhållande av anställda och övergångar på arbetsmarknaden. De offentliga arbetsförmedlingarnas utåtriktade verksamhet kan också främja framgångsrika återinträden på arbetsmarknaden, särskilt för utsatta grupper. Enklare och snabbare tillgång till socialt skydd bidrar till att undvika fattigdomsfällor och vräkningar. Utbildningsresultaten påverkas fortfarande starkt av socioekonomisk ojämlikhet och låga investeringar. Att säkerställa lika tillgång till inkluderande utbildning av god kvalitet, även i digitalt kompetens, kan bidra till att höja kompetensnivåerna och bygga ut det digitala lärandet. Det är särskilt viktigt att främja digital kompetens, bland annat genom stöd till och fortbildning för lärare. De offentliga utgifterna per studerande på alla utbildningsnivåer är alltjämt jämförelsevis låga. Bristen på kvalificerade lärare visar på behovet av att göra yrket mer attraktivt, särskilt för begåvade ungdomar.

(19)Tjeckien tillhör de länder som kan drabbas särskilt hårt av tekniska förändringar och som behöver betydande investeringar på detta område. Den digitala omställningen behöver stöd, bland annat i industrin och i tjänstesektorn, i form av riktade investeringar i smarta lösningar och kompetens. Målet för fullständig täckning av fast bredband har nåtts, men mobilt bredband är fortfarande relativt dyrt. Försenad infrastrukturutveckling kan särskilt drabba sårbara grupper och strukturellt svaga regioner som löper större risk att isoleras. Detta kan också få negativa konsekvenser för övervakning och kontroll av epidemin. För att tillgodose behoven av uppkopplingar krävs investeringar i nät med mycket hög kapacitet, fasta och mobila nät samt lämpliga åtgärder på efterfrågesidan. En snabb tilldelning av 5G-spektrum med förutsägbara och investeringsfrämjande villkor blir avgörande för att uppnå detta. Spridningen av ultrasnabba bredbandstjänster begränsas av låg efterfrågan till följd av flera olika faktorer, t.ex. abonnemangspris och befolkningens köpkraft, ålder och utbildningsnivå. Myndigheterna är fast beslutna att utveckla och integrera ny digital teknik, men detta hämmas av fortsatt låg kompetens. Myndigheterna är fast beslutna att främja lösningar som bygger på artificiell intelligens, men Tjeckien ligger fortfarande efter de ledande medlemsstaterna när det gäller forskning och patent på detta område.

(20)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Enligt Tjeckiens nationella energi- och klimatplan finns det betydande investeringsbehov att tillgodose för att hantera klimat- och energiomställningen och gå i riktning mot klimatneutralitet. Det gäller särskilt främjande av förnybar energi, energieffektivitet, infrastruktur och delar av elnätet. Klimatförändringarnas effekter märks redan i form av torka och översvämningar, vilket orsakar betydande ekonomiska förluster. Luftföroreningar är också ett ständigt problem. Samtidigt är skatterna på föroreningar mycket låga. Stenkol fortsätter att dominera elsektorn och är och förblir en viktig drivkraft för näringsverksamheten i tre tjeckiska regioner. De projektansvarigas begränsade utvecklingskapacitet och myndigheternas begränsade rådgivning förblir ett allvarligt hinder för en rikhaltig lista på projekt för att genomföra den gröna och digitala omställningen i de här regionerna. Totalt sett förväntas omställningen bort från stenkol få betydande socioekonomiska konsekvenser, och det förefaller för närvarande finnas begränsad lust att investera i teknik med låga eller inga växthusgasutsläpp. Produktionen av förnybar energi ligger under genomsnittet i unionen. Sektorn saknar ekonomiska incitament och en lämplig rättslig och institutionell ram för att stödja utvecklingen av den. Det verkar också råda låg medvetenhet om fördelarna i stort med energieffektivitet. Övergången till elektromobilitet har gått tämligen långsamt och vägtransporter håller på att bli en av de största energiförbrukarna. Transportskatterna är låga och är inte baserade på koldioxidutsläpp. Laddningsinfrastrukturen för elfordon är fortfarande i sin linda. Resultaten i fråga om avfallshantering är fortfarande måttliga i förhållande till de mer ambitiösa målen. Det saknas en övergripande strategi för att utveckla potentialen i en cirkulär ekonomi. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Tjeckien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Tjeckien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

(21)Tillgången till konventionell finansiering är bättre än genomsnittet i unionen, men riskfinansieringen är mindre utvecklad. Det är fortfarande ont om finansiering för inhemska högriskföretag, särskilt i groddkapitalstadiet och under senare utvecklingsstadier. Även om vissa framgångsrika innovationsinitiativ har hunnit till det kommersiella stadiet, är finansiering med riskkapital och eget kapital fortfarande outvecklat. Forskningen och innovationen i Tjeckien går trögt, och det behövs systemövergripande reformer. Även om privata investeringar i FoU fortsätter att öka stadigt, är det stora, främst utlandsägda företag som investerar betydligt mer i immateriella tillgångar som FoU än små och medelstora inhemska företag. Den medelhög- och högteknologiska industrin lider av kompetensbrist på grund av det låga antalet utexaminerade inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik och otillräcklig fortbildning av utexaminerade. Samtidigt är främjandet av och stödet till entreprenörskap fortfarande lågt, vilket hämmar produktivitetstillväxten. Stor splittring i forskningssektorn leder till att FoU-medlen sprids ut för mycket. Det offentlig-privata samarbetet hindras av rådande praxis för forskares karriärutveckling. Ett närmare samarbete mellan högskolorna och näringslivet, särskilt genom avknoppningar, kan påskynda tekniköverföring och innovationsspridning.

(22)Nedstängningen under pandemin har ansträngt försörjningskedjorna, och många företag har inte kunnat bedriva någon verksamhet och har samtidigt saknat reserver av likvida medel. Bilbranschen och tjänstesektorn har drabbats hårdast. Marknadskontrollen är utspridd på alltför många myndigheter, och samarbetet och samordningen är inte optimal. Offentliga system för att ge företag statliga garantier har snabbt övertecknats. Det finns utrymme för bättre samordning och snabbare handläggning för att styra stöd till företag. Vissa berörda parter anser att myndigheternas åtgärder för att lindra effekterna av covid-19-krisen är byråkratiska och ger ett för långsamt genomslag i den reala ekonomin. Det finns utrymme för bättre analys av de uppgifter som krävs för att fatta snabba, välunderbyggda och optimala beslut om riktade ekonomiska återhämtningsstrategier och åtgärder. I allmänhet betraktar näringslivet snabbt föränderlig lagstiftning och komplexa administrativa förfaranden som investeringshinder. Den administrativa bördan är särskilt betungande för uppstartsföretag när det gäller licenser och tillstånd. De långdragna och tungrodda förfarandena för att få bygglov är ett allvarligt hinder. Förslaget till ny bygglagstiftning har kritiserats. Tjeckien hör till de minst utvecklade medlemsstaterna när det gäller användning av digitala offentliga tjänster. Antalet användare av e-förvaltning ligger fortfarande långt under genomsnittet i unionen. Landet håller på att genomföra sin plan för e-förvaltning. Från och med 2020 har landet en ny ”digital konstitution” som innebär att alla senast 2025 ska ha rätt att utnyttja nästan alla offentliga tjänster på elektronisk väg. Trots det är det bara omkring 10 % av alla kommuner som erbjuder nätbaserade lösningar. Parlamentet diskuterar för närvarande en ändring av skattelagstiftningen för att göra skattesystemet mer digitalt, eftersom andelen skatter som deklareras elektroniskt fortfarande är tämligen låg för vissa skatter.

(23)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll även reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.