SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 14.7.2004 
KOM(2004) 487 slutlig 
 
   
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
Budgetplan 2007 – 2013 
 
SV 2   SV MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH 
EUROPAPARLAMENTET 
Budgetplan 2007 – 2013 
I februari drog kommissionen upp riktlinjerna för ett politiskt projekt som har till syfte att 
göra det möjligt för unionen att hantera de viktigaste utmaningar som Europa och dess medborgare står inför under perioden fram till  2013. Syftet var att skapa en debatt om de 
framtida målen för Europeiska unionen och de  medel som krävs för att uppfylla dessa mål 
inledas. 
För att åtgärder skall kunna vidtas före rikt datumet den 1 januari 2007 måste debatten nu gå in 
i en ny fas där uppmärksamheten riktas mot de praktiska åtgärder som är nödvändiga för att 
genomföra de politiska målen i praktiken. 
För detta ändamål har kommissionen utarbetat en rad förslag. Dessa förslag ger konkret form 
åt de principer som anges i meddelandet från februa ri. De är inriktade på tydliga politiska mål, 
erbjuder ett verkligt mervärde, innebär en före nkling och respekterar principen om gott styre. 
Många av dessa förslag är nu kl ara. Detta innebär att tiden nu är mogen för att skapa sig en 
uppfattning om det arbete som gjorts sedan febr uari, visa på det mervärde EU får av sina 
utgifter för att främja det po litiska projekt som fö reslås av kommissionen för perioden 2007–
2013 och förklara hur instrumenten för genomföra ndet av detta projekt kommer att förenklas 
och rationaliseras. Detta är såle des syftet med detta dokument. 
Dokumentet åtföljs av den förs ta omgången detaljerade förslag i vilka den rättsliga ramen för 
de viktigaste områdena fastställs. Fler försla g rörande bl.a. yttre förbindelser, miljö, forskning, 
frihet, säkerhet och rättsliga frågor följer.    
* * 
* 
 
SV 3   SV 1. MOT ETT BESLUT  
Debatten med rådet och parlamentet 
Antagandet den 10 februari av meddelandet Bygga en gemensam framtid – Politiska 
utmaningar och budgetmedel i ett utvidgat EU 2007–20131 var utgångspunkten för ett beslut 
om ny budgetplan. Det gav rådet och Europaparl amentet tillfälle att granska kommissionens 
förslag. I april antog Europaparlamentet en resolution rörand e unionens politiska 
prioriteringar. Samtidigt inledde rådet en första diskussion om kommissionens meddelande 
och det irländska ordförandeskapet lade fram en  analys i vilken man pe kade på några viktiga 
områden för vidare diskussion. Vid Europeiska råde ts möte i juni enades man om att fortsätta 
arbetet med de frågor som togs upp i denna analys, särskilt 
– behovet av en strängare priorite ring mellan olika utgiftskrav, 
– nödvändiga utgifter för att uppfylla me dlemsstaternas ambitioner för unionen, 
– en fördjupad analys av det mervärde  som EU:s utgifter ger upphov till. 
Kommissionen välkomnar de första reaktionerna på sitt meddelande och de prioriteringar den 
identifierat.  
På grundval av denna debatt avser kommissionen att företa en mer detaljerad analys av 
mervärdet av de föreslagna åtgärderna respekti ve styrinstrumenten i sy fte att föra debatten 
framåt. Det aktuella meddelandet och antagandet av  lagförslag utgör ytterligare ett led i denna 
debatt. 
Det bör erinras om orsakerna till denna debatt  som ligger till grund fö r de prioriteringar som 
kommissionen fastställe r i sitt förslag. 
• EU:s budget är begränsad . I förhållande till de nationella budgetarna som i genomsnitt 
tar ca 45 % av nationalinkomsten i anspråk up pgår motsvarande siffra för EU till något 
mer än 1 %. Kommissionen har inte föreslagit några förändringar av taket för resurser på 
EU-nivå, vilket följaktligen fortfarande uppgår till 1,24 % av br uttonationalinkomsten, 
utan endast en ökning av resurserna inom  detta tak. Denna ökning var nödvändig på grund 
av att unionen fått allt fler ansvarsområden och ökade kostnader till följd av sina utvidgningar. Under de senaste sju åren ökade EU:s budget dock endast hälften så snabbt 
som medlemsstaternas nationella budgetar. 
• Många av de politiska beslut som kommer att vara avgörande för nästa budgetplan 
har redan fattats och me dför klara utgiftskrav . 
– Den nuvarande utvidgningen kommer visserlig en att öka unionens BNP, och dess 
intäkter, med 5 %, men dess befolkning kommer samtidigt att öka med 30 %. Av 
detta följer att utgifterna kommer att öka mer än intä kterna. Utvidgningen innebär 
t.ex. att det kommer att finnas ytterligar e fyra miljoner lantbrukare, dvs. en ökning 
med 50 %, och en fördubbling av inkomstklyftan mellan rika och fattiga. 
                                                
 
1 KOM(2004)101 
 
SV 4   SV Budgeten förväntas täcka Lissabonstrateg in och omvandlingen av EU:s ekonomi 
mot större konkurrenskraft och förnyelse. 
– Överenskommelsen om finansieringen av jordbrukspolitiken fram till 2013 tar 
redan en stor del av EU:s budget i anspråk.  
– Europeiska unionen kommer att ta sig an  nya uppgifter på EU-nivå, bl.a. på 
områdena frihet, säkerhet och rätts liga frågor, i syfte att hantera nya 
säkerhetsrisker och kriser.  
– Det ställs ökade krav på unionen att agera utanför sina gränser (och på att detta 
skall genomföras på ett effektivt sätt) samtidigt som stabiliteten i dess grannländer hotas alltmer. 
Politisk enighet om att det fordras insatser 
De förslag som lagts fram bygger på rådets och Europaparlamentets arbete för att skapa en 
tydlig vision av Europas framtid. Det råder bred politisk enighet om vilka områden unionen 
bör inrikta sig på. Detta framgår av fördraget och konstitutionen, Europaparlamentets resolutioner och Europeiska råde ts slutsatser. Centrala mål som sysselsättning, en hållbar 
utveckling, säkerhet och en verklig ro ll i världen har redan fastställts.  
• Den inre marknaden har gett de europeis ka ekonomierna en verklig möjlighet till 
ytterligare tillväxt och välstånd. Eftersom tillväx tpotentialen i Europa sjunkit från 3 till 2 % 
under loppet av några få år fordras det en ekonomisk förbättring. Arbetslösheten ligger 
fortfarande på oacceptabla nivå er och riskerna för social utslagning ökar. Om EU:s 
liberaliseringsåtgärder leder till förändringar måste EU även hjälpa till med att göra 
övergången så smidig som möjligt. Utvidgningen har ökat klyftan mellan de rikaste och de 
fattigaste medlemsstaterna och detta dränerar  den europeiska ekonomin på vitalitet. 
 Det fordras insatser på alla nivåer om man sk all lyckas skapa tillväxt och minska klyftorna. 
Detta oavvisliga krav ligger till grund för Li ssabonstrategin men resultaten har inte på 
långa vägar motsvarat förväntningarna. Det behövs en ny ansats och en ny inriktning för 
att skapa en dynamisk kunskapsbaserad ekonomi i Europa och för att öka sammanhållningen i unionen inför utvidgningen. 
• Europa har gott om resurser. Det europeiska sa mhället har formats av sina landskap, sina 
vattendrag, sin landsbygd och de resurser dessa ger. Uppgiften består i att förvalta och 
skydda dess resurser för såväl nuvarande som kommande genera tioner. Europeiska 
unionens roll i detta sammanhang är klar. De livsmedel som pr oduceras i Europa cirkulerar 
på den inre marknaden och måste hålla en hög kvalitet. Miljökrav måste hanteras både på 
kontinentnivå och på global nivå . Det är därför inge n tillfällighet att dessa faktorer sedan 
länge ingår bland unionens viktigaste politikområden. 
• EU måste nu lösa de frågor som rör me dborgarnas intressen. EU-medborgarskap har 
hittills varit en fråga om värderingar oc h måste nu omsättas i praktiken. Organiserad 
brottslighet och terrorism utgör gränsöverskr idande hot. Illegal invandring kan endast 
hanteras genom samarbete. Den inre marknade n förutsätter automatiskt åtgärder på EU-
nivå när det gäller folkhälsa, livsmedelssä kerhet och konsumentfrågor. Ökad mångfald ger 
möjligheter som måste hanteras ko llektivt. På alla dessa områ den fodras det insatser på 
europeisk nivå. 
 
SV 5   SV • EU har en imponerande tyngd. Unionen har fler  än 450 miljoner invånare, svarar för en 
fjärdedel av världens samlade produktion, är  en ledande handelsmakt och den största 
biståndsgivaren. Detta gör att omvärlden ständigt  sätter EU:s förmåga att agera och reagera 
som en politisk enhet på prov. EU har att fatt a ett avgörande beslut om huruvida unionen 
önskar påta sig en ledarroll. De ekonomiska och politiska s kyldigheterna gentemot dess 
partner och grannar som följer härav kommer att bli enorma. Ha r EU råd att isolera sig och 
välja att inte anta utmaningen? Om unionen samarbetar och talar med en stämma får den 
tillgång till en unik upp sättning medel för politiskt inflyt ande i form av bistånd, handel, 
ekonomiskt samarbete och politisk dialog. 
Kostnaden för att inte agera är hög . Om man inte löser den europeiska ekonomins problem 
och finner lämpliga lösningar riskerar man en nedåtgående ekonomisk spiral i framtiden. Om 
man inte lyckas bevara och förvalta naturre surser lämnar man extrakostnader i arv till 
kommande generationer. Om man inte lyck as ge medborgarna den säkerhet och den 
livskvalitet de önskar kommer detta att leda både till besvikelse och fara. Om man inte lyckas föra en mer effektiv utrikespolitik kommer man att förverka möjligheten att sprida och 
försvara europeiska värderingar och främ ja fred och utveckling över hela världen. 
Omsättande av politiska mål i praktiken 
Man måste göra bruk av alla medel som står till buds för att uppfylla dessa mål, dvs. 
nationella åtgärder, gemenskapslagstiftning, sa mordning och offentliga utgifter över EU:s 
budget. Det åligger unionens beslutsfattare a tt se till att rätt kombi nation används vid rätt 
tillfälle. Kommissionens förslag har inte som självändamål att överföra medel till EU-nivå. Vilken utdelning man får beror på om man lyck as inrikta sig på rätt mål och på rätt nivå. 
Nationella åtgärder skall väljas om dessa ger det bäst a resultatet och åtgärd er på EU-nivå skall 
väljas när dessa är de mest effe ktiva. Om en euro genom EU:s  budget ger bättre avkastning än 
en euro genom den nationella budg eten är detta det bästa sättet att ge skattebetalaren valuta 
för sina pengar. Sammanslagni ng av nationella resurser på EU-nivå kan medföra betydande 
besparingar för de nationella budgetarna. 
Unionen förfogar över många instrument som an tingen inte fordrar någon finansiering alls 
eller endast begränsad finansie ring. På vissa områden är det uni onens uppgift att säkerställa 
ett rättvist och effektivt rege lverk, t.ex. när det gäller konkurrenspolitik, inre marknaden och 
miljö. Detta arbete är av avgörande betydelse för unionens politiska må l, men ställer inga 
större krav på finansiering. 
EU:s politik inom många områden kräver em ellertid ekonomiska resurser för att vara 
effektiva. Det är helt enkelt orealistiskt att fö rvänta sig mer Europa för mindre pengar. När 
nya områden förs upp på EU-nivå ställer de tta krav på ökade ekonomiska resurser.  
Kommissionen har undersökt på vi lka områden finansiering är en nödvändig del av politiken. 
Den har vidare i sitt förslag fastställt att utgift ernas storlek ska stå i förhållande till deras art 
och att politiken ska genomföras på ett sätt som ger största möjliga utdelning. De områden 
som uppfyller dessa krav måste få tillgång till de medel som är nödvändiga för att uppnå ett 
gott resultat. 
EU:s budget är begränsad till sin storlek men förv äntas ha betydande verkan . I 
förhållande till de nationella  budgetarna som i genomsnitt tar ca 45 % av nationalinkomsten i 
anspråk uppgår motsvarande siffra för EU till något mer än  
1 %. Även de nationella budgeta rna har ökat och under de senast e sju åren har ökningstakten 
 
SV 6   SV för de nationella budgetarna varit den dubbla i jämförelse med EU:s budget. Kommissionen 
föreslår en smärre ökning av de resurser som unionen får för att möta dessa krav och 
åtaganden. Kommissionen komm er regelbundet, dock senast 2010, att bedöma hur stora 
betalningsbemyndiganden som är nödvändiga fö r perioden efter 2013 så att utbetalningarna 
håller takten med åtag andebemyndigandena. Vid denna be dömning kommer man att beakta 
den verkliga användningen av betalnings- oc h åtagandebemyndigandena och prognoserna 
rörande utvecklingen av EU:s BNI och användningen av bemyndigandena. 
2. MERVÄRDET AV KOMMISSIONENS FÖRSLAG  
Kommissionen föreslår betyda nde utgiftsökningar på vissa  områden för perioden 2007–2013. 
Att kommissionen lägger fram ett sådant försla g trots budgetåtstramningar beror på att dessa 
ökningar är nödvändiga för att EU skall kunna uppf ylla sina mål och åtaganden. Om man inte 
sätter nödvändiga medel bakom sina åtaganden ko mmer allmänheten att förlora tilltron till 
idén om Europa. 
Europeiska unionens fulla potential, både inom och utanför dess gränser, måste tillvaratas. För 
att detta skall vara möjligt måste alla begr änsningar av dess handlingsutrymme undanröjas. 
• Ingen sammankoppling:  Den inre marknaden har till syfte att främja gränsöverskridande 
handel, alleuropeiska bolag och frihet att resa inom hela unionen. På många områden 
(utbildning, forskning, transport, energi , infrastruktur och servicesystem för 
informationsteknologi, finansiella tjänster, tu ll, räddningstjänst, brot tsbekämpning) är de 
nationella systemen fortfarande mycket fr agmenterade och saknar vissa delar samt 
uppvisar en delvis begränsad rörlighet. Detta me dför att man inte på långt när kan dra full 
nytta av den fria rörligheten, vilket i sin tu r gör att EU:s insatser  mindre verkningsfulla. 
• Inget europeiskt perspektiv:  Det inträffar alltför ofta att de nationella regeringarna inte 
kan hantera gränsöverskridande och yttre frågor tillräckligt väl, eftersom de politiska och 
ekonomiska vinsterna av deras investeringar (t.ex. forskni ng eller gränsöverskridande 
utbildningsprogram, intermodala transporter, förvaltning av yttre gränser, miljö och program och system för akut hälsovård) dela s över gränsen, och t.o.m. över hela Europa, 
under det att den regering som fi nansierar en åtgärd ensam bä r alla kostnader för den. Ett 
annat skäl är att gränsöverskr idande åtgärder ställer betyd ligt större krav på samordning. 
Detta ger upphov till ökade kostnader, ett bris tande utbud på absolut nödvändiga tjänster, 
slöseri med resurser och bristande samordni ng, vilket i sin tur gö r åtgärderna mindre 
verkningsfulla. 
• Ingen samordning mellan mål och åtgärder:  Mål fastställs på EU-nivå men skall 
genomföras av EU och dess medlemsstater. Det finns emellertid inget organiserat 
systematiskt system för att garantera komplem entaritet på alla nivåer, vilket gör att 
unionen inte når bästa möjliga resultat. 
Kommissionen föreslår därför a tt man i nästa budgetplan inriktar sig direkt på dessa brister 
genom följande åtgärder: 
• Nödvändiga investeringar i de delar som saknas i de nationella systemen, förbinda Europa 
och skapa rörlighet. 
• Minskat tryck på de nationella budgetarna ge nom att i ökad utsträckning samla resurser 
och expertis på EU-nivå. 
 
SV 7   SV • Användning av EU-medel för att komplettera, stimulera och sätta i gång genomförandet av 
målen. Detta förutsätter en effektiv samordning av de uppgifter som utfö rs på olika nivåer i 
EU. 
Mot denna bakgrund har kommissionen undersökt merv ärdet av varje föreslagen utgift inom 
samtliga områden som omfattas av det politis ka projektet för perioden 2007–2013. Vid denna 
undersökning använde kommissionen följande kr iterier för att lösa de ovannämnda 
problemen: 
• Effektivitet: När åtgärder på EU-nivå är det enda sättet att skapa de delar som saknas i de 
nationella systemen, undvika fragmentering oc h dra full nytta av ett gränslöst Europa. 
• Effektivitet: När EU utgör ett lönsammare alternativ, eftersom yttre förhållanden kan 
åtgärdas, resurser och ex pertis samlas och åtgärder bättre samordnas. 
• Samordning: När det behövs åtgärder på EU-niv å för att komplettera, stimulera och sätta i 
gång åtgärder för att minska skillnader, höj a standarden och skapa samordningseffekter. 
2.1 Effektivitet: Åtgärder på EU-nivå är enda sättet att nå resultat 
Unionens gemensamma mål kan endast uppfylla s genom ett partnerskap mellan den nationella 
nivån och EU-nivån. Offentliga utgifter på  nationell nivå kan användas för att ge 
medborgarna stora fördelar och skapa en mer li vskraftig och hållbar nationell ekonomi genom 
offentliga tjänster, utbildning och infrastruktur. De kan vidare skapa inre och yttre säkerhet och uppfylla allmänhetens önskemål på alla områden. Nationella åtgärder har dock sina 
begränsningar och det finns luckor som endast EU kan fylla. 
För att göra det möjligt att uppnå fördragets mål gavs de fullt utvecklade gemensamma 
politikområdena som t.ex. konkurrens, handel, tran sport, jordbruk och fisk e (och nyligen även 
EMU), en central roll i fördraget redan från  början. För att den inre marknaden och 
tullunionen verkligen skall kunna fungera krävs det exakta bestämmelser som fastställer 
rättvisa konkurrensförhållanden. Om man inte ha de harmoniserat de betydande olikheter som 
finns mellan medlemsstaternas politik skulle ma n ha varit tvungen att bibehålla de inre 
gränskontrollerna, EU skulle inte ha kunna t tala med en stämma i internationella 
handelssammanhang och en nedåtgående spiral av konkurrens skulle ha inverkat negativt på hållbarheten. 
• Europeiska unionen erbjuder en unik möjli ghet att tillföra kunska psbasen ytterligare 
kunskap. De olika styrkor och traditioner so m finns i Europa gör kan man uppnå verkliga 
fördelar genom att samla si na erfarenheter på området utbildning . Denna potential frigörs 
dock bäst genom rörlighet och rörlighet hanteras  bäst på EU-nivå. Rörlighet förutsätter ett 
nätverk som täcker hela EU och som kan gö ra verklighet av den stora efterfrågan på 
rörlighet för studenter. 
Det mänskliga kapitalet är en av de viktigaste förutsättningarna för tillväxt. Varje ytterligare 
år utbildning kan öka den samlade produktivite ten med 6,2 % för ett typiskt europeiskt land. 
Trots detta minskade utbildningens andel av de offentliga utgifterna i de flesta 
medlemsstaterna under perioden 1995–2000. De offe ntliga utgifterna måste användas på 
bästa sätt. Åtgärder för att ök a rörligheten kommer att skapa e tt utbyte som är tillräckligt 
omfattande för att ge ekonomiska fördelar, vilket  ökar arbetskraftens kunskapsnivå. För att 
 
SV 8   SV uppnå ett tillräckligt utbyte krävs det åtgärder so m ger ca 10 % av universitetsstudenterna en 
utbytesplats. 
• Det faktum att komplicerade gränsöverskridande åtgärder bäst hanteras  på EU-nivå, vilket 
förklaras av den ojämlika fördelningen av  kostnader (nationellt) och utdelning 
(gränsöverskridande) och av det admini strativa merarbetet i samband med 
gränsöverskridande projekt, bekräftas i de t beslut som rådet och Europaparlamentet 
nyligen fattade om att identifiera 30 priori terade transportprojekt inom ramen för 
stödprogrammen för de transeuropeiska näten. Ekonomiskt välstånd fö rutsätter fungerande 
transportnät . Konkurrensfördelar som vunnits i andr a sektorer kan gå förlorade om 
infrastrukturen lider av t.ex. överbelastning. Allteftersom den europeiska ekonomin blivit 
alltmer integrerad har kostnaderna för en dålig infrastruktur ökat och de gränsöverskridande bristerna blivit allt synligare.  Det enda sättet att motverka den naturliga 
tendensen att låta de nationella utgifterna gå till projekt som håller sig inom de nationella 
gränserna är att anslå medel på europeisk ni vå. Detta ger även möjlighet att hjälpa de 
mindre utvecklade ekonomierna i Europa att bygga infrastruktur som är till nytta för alla. 
Vid Europeiska rådets möte i Göteborg 2001 underst röks särskilt vikten av att uppmuntra till 
en övergång från godstransporter till mer miljöv änliga transportsätt. Åtgä rder för att främja 
intermodalitet bör vara inriktade på a tt lösa problem med överbelastning vid 
gränsöverskridande flaskhalsar inom hela Euro pa. Åtgärder som grundar sig på det gällande 
Marco Polo-programmet har uppskattningsvis avlastat vägnätet med 36 miljoner långdistans-
transporter med lastbil. Detta innebär att för va rje erlagd euro får man tillbaka 6 euro i form 
av mindre föroreningar och färre olyckor. 
• Den europeiska integrationen medför i sig at t de vinster som medlemsstaterna får genom 
sin utrikeshandel även kommer andra till godo, vilket rättfärdigar insatser på EU-nivå, 
särskilt som EU ensam förfogar över samtliga de instrument som står till buds när det gäller tredjeland. 
Utvidgningen är ett gott exempel på detta. Att hjälpa kandidatländerna anpassa sitt regelverk 
till EU:s normer kräver en be tydande insats på EU-nivå, ä ven om medlemsstaterna också 
bidrar med sitt kunnande (t.ex. partnersamverkan) . Andra exempel är säkerhet och migration, 
liksom fastställande av standarde r och normer och spridning utåt  av EU:s in terna politik 
(t.ex. biologisk mångfald, växthus effekten, företag sstyrning osv.). 
EU lyckades hantera krisen och åstadkomma  stabilisering på Västra Balkan med en 
effektivitet som knappast hade va rit möjlig om detta i stället hade utförts av medlemsstaterna 
gemensamt. EU använde en blandning av politisk dialog, en skräddarsydd handelsordning, 
omfattande finansieringsprogram, samarbete på om rådet rättsliga frågor och åtgärder för att 
åstadkomma en stabil demokrati. 
De internationella finansinstituten är ett annat exempel där den fulla potentialen inte 
tillvaratas. Trots att medlemsstaterna tills ammans numerärt har majoriteten i både 
Internationella valutafondens och Världsbankens styrelse har de ändå mycket mindre 
inflytande än Förenta staterna. Ökad synlighet och mer inflytande kräver att man talar med 
en stämma och uppträder som en enhet. 
 
SV 9   SV 2.2 Effektivitet: Åtgärder på EU-nivå utgör ett lönsammare alternativ 
Det kan även vara berättigat med åtgärder på EU-nivå av lönsamhetsskäl. En euro på EU-nivå 
kan generera mer än en euro på nationell ni vå. Det är dessutom slöseri med pengar om man 
inte samordnar de nationella utgifterna när man arbetar mot ett gemensamt mål. I många fall 
är en sammanslagning av resurser  och expertis ett effektivt sätt att spara pengar, samtidigt 
som man når den kritiska finansiella massa som är nödvändig för att man skall kunna uppnå 
vissa viktiga mål. Nedan anges några exempel. 
• Det finns ett tydligt samband mellan en utvecklad forskningskapacitet  och en livskraftig 
ekonomi. Europeiska rådet fastställde 2002 at t målet var att forskningens andel av BNP 
skulle uppgå till 3 % till 2010, inbegripet 1 % från den offentliga sektorn. Forskning som bedrivs på EU-nivå ger bättre utdelning än forskning som finansieras nationellt och kan 
kraftigt uppmuntra till ökad privat finansiering, främja  betydande tekniska projekt och 
bidra till utvecklingen av europeiska kunska psbaser på mycket konkurrensutsatta områden 
som informations- och kommunikationsteknik,  bioteknik och flygteknik. Allteftersom 
forskningens svårighetsgrad och den kritiska finansiella massan ökar blir det allt svårare 
för en enskild medlemsstat att ensam uppnå de n minsta kritiska massa som är nödvändig. 
Dessutom ökar de stordriftsfördelar som kan nås på EU-nivå och fördelarna av ett gränsöverskridande samarbete mellan specialister framträder tydligare. 
 
EU:s forskningspolitik kan användas till att stödja  viktig forskningsinfr astruktur på EU-nivå 
som är av intresse för hela Europa och so m är nödvändig för projekt som t.ex. stora lasrar 
och forskningsanläggningar för neutronkälla oc h för att skapa EU-täc kande biobanker inom 
genomik. Till exempel har 52 laboratorier i 20  olika medlemsstater knutits samman i ett 
nätverk för att samarbeta om transmissibla sp ongiforma encef alopatier. Aktörer inom både 
den privata och den offentliga sektorn i hela  EU kan använda resultaten och bygga vidare på 
dem. 
• Det är lönsamt att slå samman värdefulla re surser. Varje medlemsstat har till exempel 
räddningstjänst och enheter för akut hälsovård i tjänstgöringsberedskap som kan sättas in 
med mycket kort varsel. De icke återvinnings bara kostnaderna för dessa styrkor är ofta 
mycket höga, eftersom de fordrar special utrustning och en mycket hög kunskapsnivå. 
Samordning på EU-nivå gör att de t endast krävs en relativt bl ygsam investering för att man 
tillräckligt snabbt skall kunna ta tillgängliga resurser i an språk för gränsöverskridande 
förebyggande åtgärder samt skapa effektivitets vinster för de natione lla budgetarna. Detta 
bidrar till ökad effektivitet och sänker kostn aderna för de enskilda medlemsstaterna i 
samband med naturkatastrofer oc h andra kriser och gör att de  krisdrabbade får omedelbar 
hjälp att klara de akuta ver kningarna av en kris. Dessutom är budgetkonsekvenserna av att 
kortsiktiga hjälpaktioner och katastrofbistånd i allmänhet mycket positiva. Solidaritetsfonden  är ett sätt för unionen att hjälpa medlemsstaterna att hantera kriser. 
• Ibland är en åtgärd så omfattande och komplex  att en sammanslagning av resurser på EU-
nivå är det enda sättet att uppnå den kritis ka massa som är nödvändig. Så var t.ex. fallet 
med Galileoprojektet. Den investering som behövdes för att utveckla satellitnavigationssystem  var så betydande att det var nödvändigt med en gemensam 
insats. Denna insats bör fortsätta i nästa fas som innebär att Galileo omsätts i praktiken.  
• Det står helt klart att de nationella förvaltningarna inte längre ensamma klarar att hantera 
invandrings- och asylfrågor . Avskaffandet av de interna gränskontrollerna måste åtföljas 
 
SV 10   SV av gemensamma åtgärder för effektiv kontroll  och övervakning av unionens yttre gränser. 
Ökat samarbete på det praktiska planet, bl.a. genom sammanslagning av resurser på 
områden som t.ex. utbildning och utrustning,  leder till en effektivare användning av 
offentliga medel. Dessutom är åtgärder på EU-nivå för att integrera förvaltningen vid de yttre gränserna det enda sättet för att åstadkomma en rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna, varav några har att hantera långa gränser eller kraftig migration. En 
rättvisare ansvarsfördelning skulle öka solidariteten mella n medlemsstaterna och en ökad 
lönsamhet genom en trovärdigare och rättvisare politik. Detta är kärnan i den politik för en 
hållbar invandringspolitik som beslutades av Europeiska rådet vid de ss möte i Sevilla.  
EU har att förvalta landgräns er på ca 6 000 kilometer och sj ögränser på 85 000 kilometer. 
Denna uppgift är ojämnt fördel ad, eftersom sju av de nya me dlemsstaterna svarar för 40 % 
av unionens yttre landgräns. Varj e år ansöker ca 400 000 personer om asyl i unionen (7 % av 
asylansökningarna är sådana ansökningar som inlä mnats i olika medlemsstater av en och 
samma person) och fler än 14 miljoner medborgare i tredjeland redan bor i EU, varav 64 % i 
Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket. Detta är en utmaning som är så omfattande att 
det fordras en insats på europeisk nivå. 
• EU:s yttre förbindelser  har tillräcklig räckvidd för att ge makt och synlighet samt den 
kritiska massa som är nödvändig för att genomfö ra insatser och skapa stordriftsfördelar. 
Ett av utvecklingsmålen i milleniedeklaratione n är en halvering av antalet människor som 
inte har tillgång till säkert dr icksvatten, dvs. i dagsläget en  miljard människor. En del 
medlemsstater har visserligen samma expertis som kommissionen men EU har en komparativ 
fördel i det att den kan anskaffa den kriti ska massa som är nödvändig när det gäller 
finansiering som kan ge resultat på global nivå (till följd av toppmötet  om hållbar utveckling 
kommer EU att anslå en miljard euro genom initiativet ”Vatten för liv”). 
Det faktum att både medl emsstaterna och EU har sina egna strukturer för yttre förbindelser 
utgör ett annat, och mycket konkret, exempel på ett område där det finns utrymme för 
stordriftsfördelar. Medlemsstaterna har ca 45 000 anställda vid ca 1 500 beskickningar och 
kommissionen har ca 5 000 anställda vid 130 besk ickningar. Jämförelsevis kan det nämnas 
att Förenta staterna har 15 000 ans tällda vid ca 300 beskickningar. 
2.3 Samordning: Åtgärder på EU-nivå för att komplettera, stim ulera och sätta i 
gång åtgärder 
Europeiska unionen bygger på solidaritet och erfarenhetsut byte. Genomförandet av de 
viktigaste mål som man enats om fordrar dock en samordning på EU-nivå och nationell och 
regional nivå mellan åtgärderna och utgiftsbesluten. Lissabonstra tegin och EU:s yttre åtgärder 
utgör goda exempel på detta problem. Genom att komplettera och stimuler a nationella insatser 
för att främja ekonomisk utveckling kan unione n göra dessa insatser effektivare och visa 
solidaritet på EU-nivå. Detta är desto vikt igare med hänsyn till att klyftorna, och även 
fördelarna, ökat till följd av den diversif iering som utvidgningen ge tt upphov till. Om man 
skall lyckas minska klyftorna måste Europeis ka unionen agera katalysa tor när det gäller att 
höja normer och fastställa bästa praxis . Nedan följer några exempel härpå. 
• Grundvalen för  sammanhållningspolitiken är övertygelsen att union en är en gemenskap 
präglad av solidaritet där man har gemensamt intresse av välstånd för alla medlemmar och 
att sammanhållningsinsatser främjar konkurre nskraften och ger god avkastning på de 
offentliga investeringar som gjorts för att åstadkomma en hållbarare utveckling på EU-
 
SV 11   SV nivå. I ett Europa med 25 eller flera medlemsstater är det nödvändigare än någonsin att EU 
ger ett direkt och synligt uttryck för sin solid aritet med medborgarna. Utvecklingsstrategier 
och åtgärder måste ägas och i första ha nd genomföras av regionala och nationella 
myndigheter. EU:s uppgift är att komplettera na tionella åtgärder för at t dessa skall bli så 
kostnadseffektiva som möjligt, särskilt på de  områden som har störst betydelse för en 
hållbar utveckling. 
Erfarenheten visar att de re gioner där sammanhållningspolit iken tillämpats genomgående 
uppvisat en högre tillväxttakt än genomsnittet  för EU. För varje euro som läggs ut på 
sammanhållningspolitiken ger betydande utdelning, t.ex. genererar en euro tre euro när det 
gäller mål 2-områden. Tack vare att sammanhållningspolitiken är direkt inriktad på 
investeringar har den lett till verkliga fö rändringar både när det gäller den fysiska 
infrastrukturen och mänskligt kapital. Den har även gett fördelar i form av partnerskap och 
gott styre. Det faktum att kommissionen och medlemsstater na delar på ansvaret för denna 
politik har gjort att den passar ihop me d politik på nationell och regional nivå. 
• Politiken för landsbygdsutveckling  är ett annat exempel på effektiv samordning. 
Landsbygdsutveckling utgör nu den andra pelare n i den gemensamma jordbrukspolitiken 
(GJP), ger denna politik större bredd och gör de n bättre anpassad till dagens situation och 
det utvidgade Europa. Detta gör att den de ssutom passar ihop med den politik på andra 
områden som har till syfte att underlätta en social och ekonomisk omställning. Eftersom 
mer än halva EU:s befolkning bor på lands bygden (motsvarande 90 % av unionens 
territorium) är landsbygdsutveck ling självfallet en viktig fa ktor även på andra områden 
som t.ex. miljö- och sammanhållningspolitik. Genom landsbygdsutveckling främjas jordbrukarnas och landsbygdsbefolkningens an passning inom hela unionen till de nya 
behoven i landsbygdsekonomin, samtidigt som de n utgör ett stöd för höga krav på 
miljöområdet och riktar särskild uppmärksamhet mot unionens mindre utvecklade områden. 
• Hotet om terrorism är till sin natur internati onellt. Att förhindra och förebygga brottslighet 
och terrorism kommer även i fo rtsättningen att vara en av unionens viktigaste uppgifter, 
eftersom medlemsstaterna inte  klarar att lösa denna på egen hand. En rad oförutsedda 
händelser som t.ex. Madridattentat et har gjort allmänheten orolig  och lett till ökade krav på 
åtgärder på EU-nivå. Avskaffandet av interna gränskontroller bör emelle rtid inte utgöra ett 
hot för EU-medborgarnas personliga säkerhet. Såsom Europeiska råde t underströk vid sitt 
möte i Bryssel 2004 kan terrorism endast a vvärjas genom solidaritet och gemensamma 
åtgärder. Eftersom medlemsstaterna är beroe nde av varandra för at t kunna upprätthålla en 
hög säkerhetsnivå är det nödvändigt att de samordnar sina åtgärder på EU-nivå. 
• En stor del av unionens arbete  består i att sprida sakkunskap och att hitta metoder för att 
genomföra sin politik på ett mer effektivt sätt . På många områden, t.ex. miljö, socialpolitik, 
tullar, beskattning, och fiskeripolitik, kan en relativt liten investerin g leda till en stor 
spridning av sakkunskap och annat kunnande, vi lket i sin tur ger verkligt god utdelning. 
I Europeiska klimatförändringsprogrammet ange s de mest kostnadseffektiva åtgärderna för 
att åstadkomma överensstämmelse me d Kyotoprotokollet. Kostnaderna för 
klimatförändringen är svindlande och försäkr ingsbolagen förutspår att kostnaden enbart för 
naturkatastrofer kommer att uppgå till 150 miljarder  US-dollar om året under nästa årtionde. 
Lyckas man däremot hitta rätt åtgärder inom rame n för EU:s program är det möjligt att till 
en kostnad av 2,9–3,7 miljarder US-dollar per år uppnå de mål som fastställts enligt 
Kyotoprotokollet, vilket motsvarar endast en bråkdel av de potentiella kostnaderna. 
 
SV 12   SV • Av geografiska och historiska orsaker förfoga r medlemsstaterna ofta över en arsenal av 
resurser, diplomati och försvarsåtgärder inom ramen för politiken rörande yttre 
förbindelserna som ger dem tyngd i olika delar av världen. Åtgärder på EU-nivå skapar 
mer enhetlighet i den gemensamma insatsen på de t utrikespolitiska områ det, vilket gör att 
denna blir större än summan av sina delar.  Detta uppnås genom finans iering av åtgärder för 
att åstadkomma ett effektivare utvecklingsbistå nd och genom insatser för att förhindra att 
de enskilda medlemsstaternas åtgärder överlappa r varandra. Att åtgärder  på EU-nivå ger ett 
mervärde beror även på de metoder som används (särskilt genom obundet bistånd, sektors- 
och budgetstöd, ett verkligt resu ltatorienterat tillv ägagångssätt när de t gäller utveckling, 
direkt koppling av biståndsvolym och hur väl det berörda landet uppfyller målen för 
fattigdomsbekämpning). 
EU-finansierat budgetstöd uppmuntrar till refo rm i partnerländerna. Det ger dessutom 
kommissionen inflytande i dialogen om budgetsys tem och bidrar till att förbättra den 
inhemska ansvarigheten. Totalt sett bidrar detta stöd till att skapa de villkor som är 
nödvändiga för att andra givare, bl.a. medlemsst aterna, skall kunna åstadkomma hållbarhet i 
sina program.  
EU:s humanitära bistånd har lett till en mycket  effektiv arbetsfördelning. En effektiv 
ansvarsfördelning, det faktum at t EU:s humanitära bistånd är  politiskt neutralt och den 
noggranna anpassningen av medlemsstaternas b ilaterala bistånd och EU:s bistånd har 
skapat en politik som verkligen ger resultat.  
Åtgärder på EU-nivå måste ut formas på ett sätt som maxime rar mervärdet. Det finns ett 
ytterligare potentiellt mervärde . Unionen kan öka sitt inflytande genom att förbättra 
samordningen mellan sina åtgärder. Förbättrad e instrument kan förbättra genomförandet av 
unionens åtgärder. 
* * 
* 
3. ATT OMSÄTTA ETT POTENTIELLT MERVÄRDE I PRAKTIKEN : BÄTTRE 
GENOMFÖRANDEPOLITIK  
I sitt meddelande av den 10 februari 2004 fast ställer kommissionen de principer som ligger 
till grund för den förenkling och rationalisering av sina fina nsieringsinstrument som den 
ämnar företa. Resultatet av denna rationali sering anges nedan förd elat på budgetrubrik. 
3.1 Rubrik 1: Hållbar tillväxt 
Hållbar tillväxt var grundtemat för det politiska  program som utarbetades i februari. För att nå 
detta mål fordras det åtgärder på tre av de vik tigaste områdena, nämligen att göra Europa till 
en dynamisk och kunskapsbaserad ekonomi som är inriktad på tillväxt, att förstärka 
sammanhållningen och säkerställa en hållbar förvaltning och att s kydda naturtillgångar. 
Åtgärder enlig rubrikerna 1A  och 1B kommer att användas för de två första områdena. 
Konkurrenskraft och innovation på den inre marknaden 
 
SV 13   SV • Konkurrenskraft är en sammansatt fråga som sträcker sig över flera områden. Forskning, 
innovation och ett företagsvänligt klimat är hörns tenarna i en effektiv strategi för att skapa 
konkurrenskraft. Det fordras dessutom en välfungerande lagstiftningsmiljö och effektiv konkurrens. Det finns flera EU-instrument till st öd för konkurrenskraften i Europa, t.ex. ett 
ramprogram för innovation och konkurrenskraft  som kan främja och underlätta insatser 
på vissa utvalda områden. Ramprogrammet kommer att omfatta följande tre viktiga 
punkter: 
– Förbättring av företagsklimatet. För at t uppnå detta krävs bl.a. tillgång till 
kapital till investeringar, säkra elektr oniska nätverk, ett effektivt genomförande 
av företagstjänster inom hela EU och modernisering av tjänster genom 
användning av informations- och kommunikationsteknik. 
– Säkerställande av att in novationer främjar konkurrenskr aften och genomförs av 
företag i praktiken. Samordningseffe kter kommer att skapas genom de 
industriledda teknikplattformarna i nom ramen för ramprogrammet för 
forskning,. De parter som berörs kommer att utarbeta forskningsagendor som 
tillsammans med programmet för konku rrenskraft skall skapa konkurrenskraft 
för industrin. Åtgärderna kommer även att avse miljöteknik och omfatta pilotprojekt eller en första tillämpning i full skala för att påvisa den tekniska prestandan och den ekonomiska bärkra ften. De kommer vidare att avse 
förnybar energi, varvid ma n kommer att samarbeta me d byrån för intelligent 
energi i syfte att genomfö ra strategiska projekt. 
– Stöd till en europeisk politik för konkurre nskraft, innovation, företagande och 
små och medelstora företag som omfatta r politisk expertis och främjande av 
åtgärder på EU-nivå. Alla åtgärder fö r att stödja industripolitik, innovation och 
företagande kommer att samlas i nom ramen för ramprogrammet för 
konkurrenskraft i syfte att åstadkomma så gott resultat som möjligt. 
• Det fordras en samordning av skatter och tullar  för att den inre marknaden skall fungera 
väl. Detta innebär att man samlar de nuvarande  Fiscalis- och Tullprogrammen för att inleda 
en rad partnerskap med nationella tull- och skattemyndigheter i syft e att säkerställa att 
reglerna tillämpas. Med utbildning och kompatib la informationssystem kan de nationella 
tull- och skattemyndigheterna fås a tt fungera som en enda enhet. 
Förstärkning av forskning och teknisk utveckling 
• Kommissionen anser att det språng fr amåt som är absolut nödvändigt för forskningen  i 
Europa berättigar till en betydande ökning av de  resurser som anslås ur EU:s budget till 
forskning. Dessutom bör man hitta en ny inriktning för den europeiska forskningspolitiken och nya former för dess genomförande. Sjunde ra mprogrammet för forskning är inriktat på 
att 
– skapa kunskapsbaser genom gränsöverskridande samarbete, 
– inleda europeiska tekniska initiativ som grundar sig på teknikplattformar, 
– främja kreativiteten i grundfors kningen genom konkurrens mellan 
forskningslag på europeisk nivå, 
 
SV 14   SV – göra Europa attraktivare för forskare, 
– utveckla forskningsinfrastruktur av gemensamt europeiskt intresse, och 
– förbättra samordningen mellan de nationella programmen. 
I samtliga dessa fall kommer insatserna att vara inriktade på områden av gemensamt 
europeiskt intresse, vilka är nära knutna ti ll de områden där EU är behörigt, varvid 
rymdforskning och säkerhet kommer att ges ny ty ngd. Trots att kommissionen fortsätter att ha 
ansvaret för politiken kommer decentraliseringen att öka, liksom offentliga och privata intressenters deltagande, och man kommer att göra bruk av den vetenskapliga expertis som 
tillhandahålls genom ett europeiskt fo rskningsråd. Det finns tre möjligheter. 
• Partnerskap med medlemsstaterna när de t gäller åtgärder för att samordna 
medlemsstaternas forskningspolitik på grundval av gemensamma mål. 
• Utläggning av åtgärder till stöd för enskilda fors karlag genom inrättandet av ett organ för 
tillsyn och genomförande. 
• Förvaltning av kommissionen när det gäller  forskningssamverkan, med ny inriktning på 
övervakning och kontroll. Övriga uppgifter  som sammanhänger med genomförandet av 
åtgärderna kan överföras på  ett genomförandeorgan.  
 En sammanfattning av dessa försla g antogs av kommissionen i juni
2 och denna är nu 
föremål för en samrådsprocess som ger institu tionerna och forskarsamfundet tillfälle att 
lämna synpunkter. 
Främjande av transporter, energi och EU-nätverk som är hållbara 
• Ett särskilt avpassat inst rument kommer att användas för att färdigställa de 
transeuropeiska transport- och energinät som identifierats av rådet och 
Europaparlamentet. Det kommer att ges flerårig  finansiering till transportnäten genom en 
särskild förordning för detta ändamål som täcker perioden 2007–2013. Genom denna 
förordning införs vidare ett rationaliserat besl utsfattande på EU-nivå, tydliga regler om 
villkor och urval och en tydligare projektför valting som har till syfte att förbättra kedjan 
från projektstadiet till slutförandet. Ko mmissionen kommer att undersöka huruvida ett 
genomförandeorgan är det bästa sättet för att hj älpa parterna att förv erkliga sina projekt.
  
 
Bestämmelserna om elnät innebär genomförandet av att ett flerårigt program inriktat på 
stöd till investeringar i sammanlänkninga r i syfte att åstadkomma högsta möjliga 
effektivitet och säkra utbudet i den europeiska energisektorn. Detta kommer att ske genom 
stöd inte bara till studier, såsom skett tidigare , utan även till utveck lingsarbete och i vissa 
fall även genom begränsade bidrag till uppbyggnad. 
• Ett separat instrument som grundar sig på det befintliga Marco Polo-programmet om 
intermodalitet och främjande av småskaliga projekt för att hjälpa den privata sektorn med åtgärder som den vidtar i syfte at t avlasta vägarna från godstrafik. 
                                                
 
2 Vetenskap och teknik, centrala faktorer för Europas framtida utveckling – Politiska riktlinjer för forskningsstöd 
i Europeiska unionen (KOM(2004) 353) 
 
SV 15   SV • Det behövs även ett separat instrument för att skapa en ny rättslig grund för 
satellitnavigationssystemet Galileo  som är bättre lämpat för systemets nästa fas. 
• I samband med anslutningsfördragen infördes det eller kommer det att föras förhandlingar 
om rättsliga skyldigheter rörande den extrao rdinära kostnaden för avvecklingen av vissa 
kärnkraftverk. Europeiska unionen har för bundit sig att tillhandahålla ytterligare 
ekonomiskt stöd till avv ecklingsinsatser efter 2006. 
 En särskild budgetpost bör inrättas för detta  ändamål under rubriken 1A och förses med 
tillräckliga anslag. Dessa anslag bör tas ur följande två källor: 
– Belopp från rubrik 1A som inte öronmär kts för utbildning, forskning, socialpolitik 
och de traneuropeiska näten. 
– Fonden för tillväxtjustering när det är nödvändigt med en utjämning. 
Ett särskilt beslut om  EU:s bidrag till avveckling komme r att läggas fram för antagande av 
kommissionen i september 2004. Detta beslut gr undar sig på en objektiv bedömning av de 
finansiella behoven och tidspersp ektivet för de därmed samma nhängande utbetalningarna för 
varje kärnkraftverk som avvecklas med utgångspunkt  i från de utgifter som redan finansieras 
för åren 2004–2006. 
Förbättrad utbildningskvalitet 
• Åtgärder på alla utbildningsnivåer , från skolor till vuxenutb ildning, kommer att samlas 
inom ett program för livslångt lärande so m ensamt ersätter de nuvarande programmen 
(Erasmus, Erasmus Mundus, Comenius, Sokr ates, Leonardo da Vinci). Tyngdpunkten 
kommer främst att läggas på utbytesstipendier, vilka stöds av  två övergripande åtgärder 
rörande utarbetandet av politiken på området, språkinlär ning och användning an ny teknik 
samt på åtgärder inom ramen för Jean  Monnet rörande euro peisk integration.  
 Omarbetningen av ett antal olika åtgärder me dför gemensamma förfaranden, färre rättsliga 
instrument och färre budgetposter, vilka sam tliga innebär en förenkling som är till verklig 
nytta för användarna.   Mer än 80 % av resurserna kommer att förval tas decentraliserat, varvid nationella organ 
kommer att välja ut mottagare och betala ut  medel till användarna  av programmen. Detta 
leder till frågan om hur omfattande den finans iella kontrollen måste va ra för de nationella 
organen. Nationella organ som betalar ut be tydande medel från EU:s budget bör vara 
underkastade samma krav på kontroll som ko mmissionen och organ på  EU-nivå. Den del 
av förvaltningen som kommissionen an svarar för kommer att omfatta ett 
genomförandeorgan för åtgärder på områdena utbildning och kultur. 
En socialpolitisk agenda för att hjälpa det eu ropeiska samhället att förutse och hantera 
förändring 
• Den socialpolitiska agendan  omfattar gemenskapens samtliga mål på det sociala området, 
nämligen full sysselsättning, socialt skydd, soci al integration, arbetsförhållanden, icke-
diskriminering, mångfald och jämställdhet me llan kvinnor och män. Åtgärder på dessa 
områden kommer att samlas inom ett enda prog ram för sysselsättning och social solidaritet 
(”PROGRESS”) som erbjuder användarna allt under ett tak och gemensamma 
 
SV 16   SV bestämmelser för sökanden till programmets samtliga delar.  
 Vissa åtgärder på det sociala området är så dana som innebär att kommissionen har direkt 
befogenhet att självständigt fatta beslut en ligt fördraget, t.ex. stödet till den sociala 
dialogen. Gällande förordningar rörande samor dning av system för so cial trygghet och fri 
rörlighet för arbetstagare (inbegripet  det mångåriga EURES-nätverket mellan 
medlemsstaternas arbetsförmedlingar) utgör den rättsliga grunden fö r de delar av den 
socialpolitiska agendan som inte kan fi nansieras på grundval av kommissionens 
självständiga befogenheter. 
Hantering av förändrade behov 
En effektiv strategi för att främja konkurrens kraften måste innehålla en lösning på de 
långsiktiga frågor som den europeiska ekono min står inför. Den måste dessutom kunna 
reagera snabbt. Det är möjligt att uppfylla de t dubbla målet budgetdisciplin och effektivitet 
om ett belopp avsätts för årliga anslag till prec isa mål. Det europeiska initiativet för tillväxt 
har visat att EU har behov av ett instrume nt som kan reagera sn abbt på ekonomiska 
förändringar i syfte att skapa tillväxt och arbetstillfällen. Inrättandet av Fonden för 
tillväxtjustering  kommer att skapa ett mer aktivt tillvägagångssätt när det gäller att främja 
konkurrenskraft. Europeiska rådet kan vid de n årliga genomgång av genomförandet av 
Lissabonstrategin som den företar vid sitt vårm öte om så är nödvändigt besluta att avsätta 
resurser för att främja särskilt  effektiva initiativ i syfte att påskynda processen när det gäller 
mål som försenats (t.ex. transeuropeiska nät och större miljö- och forskningsprojekt), bidra till 
att avhjälpa verkningarna av oför utsedda bakslag (t.ex. handelstvi ster eller oväntade följder av 
handelsavtal) eller krisåtgärder för att t äcka akuta finansiella behov i samband med 
avveckling av kärnkraftverk. Det skulle inte kr ävas något separat instrument för fonden utan 
befintliga program och genomförandemekanismer skulle användas. 
Ökad sammanhållning för ti llväxt och sysselsättning 
Sammanhållningspolitiken har visat sig fungera oc h det återstår nu att omarbeta de befintliga 
strukturerna för att förbättra genomförandet. Den grundläggande partnerskapsprincipen skulle 
fortsätta att tillämpas men systemet skulle b li mindre komplext och mer strategiskt inriktat. 
Följande principer kommer att ligga till grund för den nya generationen 
sammanhållningsprogram: 
• Ett strategidokument som skall utgöra en re ferensram både för medlemsstaterna och för 
regionerna kommer att antas för hela perioden. Det skall innehålla de viktigaste målen för 
att uppnå en bättre samordning av sammanhållni ngsstödet. Genom en årlig debatt i rådet 
kommer sammanhållningsmålen att knyta s till det årliga genomförandet av 
Lissabonstrategin. Även möjligheten att ta mede l från den föreslagna resultatreserven i 
anspråk kommer att vara beroende av hur väl strategins mål uppf yllts. När det gäller 
konkurrenskraft och sysselsättning på regional nivå  kan en del av medlen även avsättas för 
att användas till att avhjälpa de negativa verkningarna av en viss ekonomisk händelse. 
• Därefter framlägger varje region och me dlemsstat ett förslag till strategiskt 
referensdokument för 2007–2013. När detta antagi ts av kommissionen kommer det att 
utgöra underlag för en programplanering som komme r att vara inriktad på fastställandet av 
prioriterade områden och som ger maximalt utrymme för decentraliserat beslutsfattande. 
Den finansiella förvaltningen kommer att avse de prioriterade områdena och inte själva 
 
SV 17   SV åtgärderna. Ekonomistyrninge n och den ekonomiska utvärderingen kommer att ske mer 
proportionerligt och decentraliserat. 
• Användarna kommer att dra fördel av  en omfattande rationalisering av 
lagstiftningsapparaten för genomförandet av  sammanhållningspolitiken. Endast tre 
finansiella instrument kommer  att behövas, nämligen Samm anhållningsfonden, Europeiska 
regionala utvecklingsfonde n (ERUF) och Europeiska socialfonden (ESF). 
Sammanhållningsfonden och ERUF kommer a tt ha gemensam programplanering och 
omfattas av samma förvaltningsre gler för infrastrukturprojekt. 
• Ett instrument för undanröjande av rättslig a hinder för gränsöverskridande samarbete 
kommer att inrättas oc h kan utnyttjas vid behov. 
• Ett inslag i Europeiska socialfonden kommer a tt vara särskilda åtgä rder för att stärka 
invandrarnas sociala integration och förbättr a deras tillträde till arbetsmarknaden. Dessa 
åtgärder kommer att vara inriktade på att öka  migrerande arbetsta gares deltagande inom 
ramen för den europeiska sysselsättningsst rategin och på att göra det möjligt för 
tredjelandsmedborgare men annan kulturell, re ligiös, språklig och etnisk bakgrund att 
integrera sig och ta aktiv del på alla områden i det europeiska samhället. Detta förutsätter en nära samordning mellan ESF:s insatser på detta område och den strategi och de mål som 
kommer att fastställas av de  ansvariga för invandrarpol itiken. Programplaneringen för 
ESF:s åtgärder för att integrera tredje landsmedborgare kommer att handhas av 
generaldirektoratet för sysselsättning i samarbete med generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor.  
3.2 Rubrik 2: Bevarande och förvaltning av naturresurser  
Eftersom betydande offentliga medel kommer att anslås till mål enligt rubrik 2 är det desto 
viktigare att det verkligen finns instrument och genomförandemekanismer som kan säkerställa 
ett effektivt genomförande. 
• Eftersom reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken 2003 och 2004  nyligen 
genomförts och jordbruksutgifterna har fa stställts fram till 2013 ligger ramen för den 
period som budgetplanen avser fast. Dessa reformer har redan medfört betydande förenklingar i form av enhetsstöd till jordbruka rna, en enhetligt rättslig ram för direktstöd 
och kontroller som grundar sig på markförval tning i stället för på produktion. Framtida 
ändringar av de gemensamma organisatione rna av marknaderna bör genomföras inom 
denna ram. Genom en ny förordning kommer man att införa en struktur  för finansiering av 
den gemensamma jordbrukspolitiken som be står av en fond för varje pelare, dvs. 
Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och Europeiska 
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJL ). Dessa fonder kommer att ha många 
gemensamma drag, bl.a. att de uteslutande skall använda bemyndiga de utbetalande organ 
för betalningar och likartade regler för ekonomistyrning. 
• Politiken för  landsbygdsutveckling  kommer att omfatta följande tre huvudsakliga mål: 
– Förbättrad konkurrenskraft för jordbrukssektorn genom stöd till 
omstrukturering. 
– Förbättrad miljö och landsbygd ge nom stöd till markförvaltning. 
 
SV 18   SV – Förbättrad livskvalitet på landsbygden oc h främjande av diversifiering av de 
ekonomiska verksamheterna genom åtgärd er som är inriktade på lantbruk och 
andra landsbygdssektorer. 
Landsbygdsprogrammen i alla medlemsstater skall omfatta alla dessa tre mål. Beslut om 
balansen mellan de tre målen bör dock fattas så centraliserat som möjligt. Medlemsstater med en relativt underutvecklad jordbruksinfrastr uktur kan mycket väl besluta att lägga 
tyngdpunkten vid modernisering och omstrukt urering i syfte att uppnå ett effektivt 
genomförande av gemensamma jordbrukspo litikens regler och en konkurrenskraftig 
jordbrukssektor. Om en annan medlemsstat däre mot anser att landsbygde ns livskraft är det 
största problemet kan denna i stället välja att inrikta sig på ek onomisk diversifiering. 
I samtliga fall kommer en förenkling av arrangemange n att vara till nytta för parterna både på 
nationell, regional och lokal nivå och omfatta följande: 
– Samling av alla åtgärder under ett en da instrument och ett enda program. 
– Särskild vikt bör fästas vid nödvä ndigheten av överensstämmelse mellan 
landsbygdsutveckling och sammanhållningsåtgärder. 
– En bättre balans mellan kontroll och d ecentralisering. Ett EU-strategidokument 
som utgör en ram för de nationella la ndsbygdsutvecklingsst rategierna. Fler 
samråd på gräsrotsnivå rörande utar betandet och genomförandet av dessa 
program. Färre detaljerade bestämmelser och villkor för genomförandet av programmen. Förstärkt övervakning och utvärdering. En fortsatt tydlig 
ansvarsfördelning mellan medlemsstate rna och kommissione n när det gäller 
den finansiella förvaltningen. 
• Fiskeripolitiken  kommer att genomföras med hjälp av två instrument. Europeiska 
fiskerifonden kommer att vara den enda fonden för omstruktur ering av fiskerisektorn och 
utveckling av kustområden som är beroende av fiske. Denna fond kommer att vara inriktad 
på ett begränsat antal huvuduppgifter: 
– Hållbar utveckling av kustområden (både ekonomisk diversifiering och miljö). 
– Anpassning av fiskeflottan. 
– Miljövänligt och konkurrenskraftigt vattenbruk och dito fiskeberedning. 
– Andra åtgärder av gemensamt intresse , bl.a. pilotprojekt för bevarande. 
Även om denna fond är nära knuten till sammanhållningsinstrumenten och kommer att 
förvaltas gemensamt på grundval av en flerårig  programplanering bör den ändå hänföras till 
rubrik 2, eftersom den nära sammanhänge r med genomförandet av den gemensamma 
fiskeripolitiken. 
 
SV 19   SV Det andra instrumentet skall omfa tta alla områden där det krävs finansiering för reform av den 
gemensamma fiskeripolitiken. 
– Investeringar i kontrollåtgärder för att möjliggöra införandet av moderna 
kontrolltekniker i alla kont rollerade vatten och stödja den verksamhet som 
bedrivs av kontrollorganet för fiske. 
– Åtgärder för att främja teknisk rådgivni ng och tekniska uppgifter som är av hög 
kvalitet och lättillgängliga. 
– Åtgärder för ingående och finansieri ng av internationell a fiskeavtal och 
deltagande i regionala fiskeorganisationer. 
• Det är inte möjligt att föra en enhetlig pol itik om instrumenten används separat. På 
miljöområdet  genomförs merparten av EU:s åtgärd er till följd av att miljöaspekten 
integreras i politiken på andra områden.   Två uppgifter måste lösas under den kommand e perioden. För det första måste man 
säkerställa att de viktigaste miljömålen kompletterar och förstärker tillväxtagendan. Den aktuella tendensen när det gäller miljöfråg or är ett ökat krav på förebyggande och 
gottgörande åtgärder i skadade områden öve r hela spektrumet av politikområden.  
 Finansiering enligt rubrikerna 1A och 1B, rubrik 2 (miljöåtgärder inom jordbruket, fiskeri, landsbygdsutveckling) och rubrik 4 är av avgö rande betydelse för att man skall lyckas 
uppnå de miljöpolitiska mål som ingår i det vidare EU-målet en hållbar utveckling. 
Exempelvis anslås för närvarande ca 16,5 % av EJL och 50 % av Sammanhållningsfonden 
till miljöåtgärder. Dessutom måste alla sammanhållningsåtgärder vara förenliga med gemenskapens miljölagstiftning.   Anslagen till miljöåtgärder bör ligga kvar på  dagens nivå och vid behov ökas under nästa 
finansieringsperiod med hänsyn till miljöfrågornas betydelse för en hållbar utveckling. Finansieringen av EU:s miljöpo litik kommer att vara integrer ad även i fortsättningen.  
 Detta åtagande när det gäller finansiering av miljöåtgärder kommer att anges i de strategiska riktlinjer, progr amplaneringsdokument och genomföranderiktlinjer som 
kommissionen kommer att föreslå under de  kommande månaderna. Kommissionen 
kommer dessutom att begära av medlemsstat erna att de redovisar hur de har beaktat 
finansiering av miljöåtgärder, inbegripet relevanta delar av Natura 2000, i sina nationella program inom ramen för strukturfonderna. De n kommer vidare att diskutera behovet av 
medfinansiering från gemenskapen med dem som ett led i godkännandeprocessen för 
programmen. 
• Även om de flesta miljöåtgärder  genomförs som en integrerad del av andra åtgärder finns 
det ändå ett behov av ett instrument fö r genomförande av rena miljöåtgärder. 
Lifeprogrammet + har till syfte att bidra till utarbeta nde, genomförande, övervakning och 
utvärdering av EU:s miljöpolitik och lagsti ftning. Det skall framförallt stödja följande: 
– Förbättrade kunskaper om miljöpolitiken oc h utarbetande av viktiga instrument 
för att säkerställa enhetlighet (datains amling, studier, utveckling av scenarier 
osv.). 
 
SV 20   SV – Genomförande av miljöpolitiken på plats bl.a. genom kapacitetsuppbyggnad, 
utbyte av erfarenheter om välfungerande  metoder, nätverkssamverkan och 
icke-statliga organisationers deltagande. 
– Förevisande av nya politiska riktlinjer och instrument. 
– Informationsverksamhet för att öka medvetenheten om miljöfrågor. 
Ett enda instrument ger en enda uppsättning bestämmelser, en enda beslutsprocess och ett 
enda finansieringsförfarande samt en mer enhetl ig politik. Detta kommer att leda till minskade 
administrationskostnaderna och ökad öppenhet och synlighet. 
3.3 Rubrik 3: Medborgarskap 
Förstärkning av EU:s ställning som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa 
Kommissionens tillvägagångssätt för att uppnå detta mål grundar sig på tre ramprogram  
som ersätter de många instrumenten och bud getposterna på detta område. Öppenheten 
kommer att öka i och med att potentiella anvä ndare av programmen direkt vet till vilket 
övergripande EU-mål deras delt agande kommer att bidra till. Dessa ramprogram kommer att 
fungera på ungefär samma sätt och ha likartade  genomförandebestämmelser, vilket gör att 
intressenterna får tillgång till något som liknar ett enda instrument. 
Denna förenklade struktur kommer att göra dessa program till effektivare politiska instrument 
genom att de inhämtar nyttiga kunskaper genom sina övervaknings- och utvärderingssystem. De program som fastställts för de tre politi kområdena möjliggör dessutom mer flexibilitet när 
det gäller prioriteringen av åt gärder inom varje enskilt polit ikområde. De bör därför kunna 
reagera snabbt på oväntade händelser och nä r det gäller t.ex. säkerhetsområdet ger den 
föreslagna strukturen en flexibilitetsmargin al för val mellan förebyggande och avhjälpande 
åtgärder. 
Merparten av de medel som anslås till detta område bör förvaltas gemensamt med 
medlemsstaterna. Den förenklade programstr ukturen kommer att underlätta samordningen 
med de nationella förvaltningarna. Genom de nationella programplaneringsdokumenten 
kommer det att ges möjlighet till flexibilitet för att det skall kunna ske en anpassning till 
nationella omständigheter. Externa organ komme r att utgöra en samm anhängande enhet inom 
ramen för de tre huvudsakliga politikområdena. 
• Programmet för fri rörlighet och solidaritet  på områdena yttre gränser, asyl och 
invandring har till syfte att stödja solidariteten på detta område och svara för merparten av 
finansieringen när det gäller frihet säkerhet  och rättsliga frågor. Det kommer att omfatta 
åtgärder till stöd för en integrerad förvaltning av EU:s yttre gränser och för utarbetandet av 
en gemensam asylpolitik som genom delat ansv ar gör det enklare för medlemsstaterna att 
uppfylla sina internationella skyldigheter. Programmet kommer att bidra till en effektiv och hållbar förvaltning av migra tionsströmmarna, vilket även omfattar bekämpning av illegal 
invandring och återsändande av illegalt bos atta tredjelandsmedborgare och illegala 
invandrare till EU.   Genomförandet av en gemensam invandringspo litik innebär även att gemenskapen måste 
hitta en trovärdig lösning på det mångdi mensionella problemet integration av 
tredjelandsmedborgare. Detta medf ör att större vikt kommer at t fästas vid att invandrarna 
deltar Europeiska socialfondens åtgärder. Dessu tom kommer det att ställas krav på en ny 
 
SV 21   SV sorts solidaritet som stödjer medlemsstaternas insatser för att få tredjelandsmedborgare 
med en annan kulturell, religiös, språklig och etnisk bakgrund att inte grera sig och ta aktiv 
del på alla områden i det europeiska samhället. Sådana  åtgärder som inte omfattas av 
Europeiska socialfonden, t.ex. deltagande i de t civila samhället och det politiska livet, 
respekt för mångfald och samhällsmedborgarskap, och åtgärder som avser asylsökanden, bl.a. nätverkssamverkan, riktmärkning och framtagande av indikatorer på samtliga dessa områden, kommer att finansieras enligt rubrik 3.   Kommissionen har redan före slagit inrättandet av ett organ för de yttre gränserna  på 
området förvaltning av migrationsströmm ar. Man kommer även att genomföra en 
undersökning för att fastställa huruvida detta or gan även bör ansvara för förvaltningen av 
stora datorsystemen på områden av betydelse fö r rättsliga och inrikes frågor, t.ex. Eurodac, 
SIS och VIS, eller om ett särskilt organ bör in rättas för detta ändamål. Det finns dock andra 
områden, t.ex. livsmedelssäkerhet och tullar, som även de fordrar rationaliseringar och 
ökad kontroll vid EU:s yttre grän ser. Med hänsyn till stordrifts fördelarna och de potentiella 
överlappningarna mellan vissa medlemsstater kommer man att undersöka möjligheten av att använda organet för de yttr e gränserna som en samordningsbas i syfte att säkerställa ett 
samarbete mellan alla de viktig aste gränsförvaltande organen.  
• Säkerhetsprogrammet  har till syfte att förstärka åtgärderna för att förhindra brottslighet 
och terrorism, förstärka samarbete och utbyt e mellan de brottsbekämpande myndigheterna, 
stödja utbytet av underrättelser på europeisk nivå och utveck la en europeisk dimension i 
den utbildning som ges till medlemsstaternas högre polistjänstemän.   Kommissionen räknar med att både Europol och Europeiska polisakademin , som för 
närvarande är mellanstatliga organ, komm er att bli till EU-organ i enlighet med 
konstitutionen. 
• Programmet för rättsliga frågor och grundläggande rättigheter  har till syfte att främja 
samarbete på det rättsliga området, enkelt till träde till rättsväsendet och ökad rättssäkerhet 
både för företag och enskilda för att på så sätt åstadkomma tillväxt i det 
gränsöverskridande utbytet. Programmet  kommer att användas till att övervaka 
gemenskapens växande regelverk på detta område och underlätta det ömsesidiga kunnandet om och förtroendet för varandras  rättssystem genom information till 
allmänheten och utbildning av domare oc h jurister. Det skall dessutom förbättra 
samordningen mellan de poliser och åklagare  som hanterar grov gränsöverskridande 
brottslighet på det praktiska och det strategiska planet. EU:s åtgärder skall även avse informationsutbyte i straffrätts liga frågor, t.ex. tidigare st raff. Införandet av stadgan i 
konstitutionen kommer att åtföljas av främjandet av de grundläggande rättigheterna, särskilt genom insatser inriktade på det demokratiskt deltagande inför valet till 
Europaparlamentet 2009.   Kommissionen räknar med att Eurojust  som för närvarande är ett mellanstatligt organ, 
kommer att bli till EU-organ i enlighe t med konstitutionen. Såsom överenskoms vid 
Europeiska rådets möte i december 2003 skall det nuvarande europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet utökas och bli ett fullt utvecklat organ för grundläggande rättigheter.   Kommissionen avser att lägga fram la gförslag nästa år . När det gäller 
solidaritetsmekanismerna för förvaltningen av de yttre gränserna (inom programmet för fri 
 
SV 22   SV rörlighet) och det nya programmet för rä ttsliga frågor beror dock tidsplanen av 
ikraftträdandet av det nya fördraget. 
Säkerställande av tillträde till grundläggande varor och tjänster 
De nuvarande programmen för konsumenter, livsmedel ssäkerhet och hälso- och sjukvård 
motsvarar inte medborgarnas förväntningar. Till exempel mottar folkhälsoprogrammet för 
närvarande tre gånger så många välgrundade ansökningar om stöd som det kan bevilja. Även 
när det gäller utrotandet av  sjukdomar i livsmedelsked jan finns det problem med 
finansieringen, och utvidgningen medför de ssutom särskilda problem när det gäller 
moderniseringen av den sociala infrastrukt uren (hälso- och sjukvård, konsumenter) inom 
samtliga EU:s 25 medlemsstater. För att förbättra denna situation föreslår kommissionen att alla befintliga instrument ersätts med två st örre instrument i syft e att uppnå en bättre 
överensstämmelse med medborgarskapets politiska mål. 
• Ett program för livsmedelssäkerhet  bör huvudsakligen vara inriktat på att bekämpa 
djursjukdomar, underlätta samarbetet mellan la boratorierna i EU, mi nska klyftan mellan 
livsmedelssäkerhetsnormerna, både inom  och mellan länder, och skydda hela 
livsmedelskedjan. 
• Ett program för konsumentpol itik och folkhälsovård  bör möjliggöra en fortsatt 
kapacitetsuppbyggnad bland konsumentorganis ationerna, förbättra konsumentskyddet 
genom ett förstärkt samarbete både mellan medlemsstaternas myndigheter och mellan EU 
och tredjeland. Programmet bör även främja sa marbetet mellan medlemsstaterna i syfte att 
göra hälso- och sjukvårdsystemen över hela Europa mer effektiva. 
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och Europeiska centrumet för 
förebyggande och kontroll av sjukdomar  bör tillhandahålla det stöd (lagstiftande och 
driftsmässigt) som kommissionen behöver för ut förandet av sina uppgifter. De bör även 
tillhandahålla rådgivning och undersökningar och skapa nätverk inom unionen för utbyte av 
erfarenhet om välfungerande metoder.  
Främjande av europeisk kultur och mångfald 
Behovet av en förenkling av den nuva rande generationen program rörande kultur, media och 
ungdom  har varit ett genomgående tema i de utvä rderingar som gjorts. Enklare och bättre 
avpassade avtalsbestämmelser och finansie lla bestämmelser samt mindre komplicerade 
bestämmelser gör att mer kraf t kan läggas på det faktiska utförandet i stället för på 
administrationen av en åtgärd. 
För detta ändamål föreslår kommissionen färre, e nklare och flexiblare rättsliga instrument. 
Dessa förslag innebär att de rättsliga grunder na minskar från 8 t ill 4 och att antalet 
budgetposter minskar från 22 till 4. 
De nya instrumenten kommer att möjliggör a ökad decentraliseri ng. Kommissionen ämnar 
dessutom inrätta ett genomförandeorgan för al la berörda program. Detta nya organ skulle 
ansvara för den tekniska delen av alla dessa program och tillhandahålla löpande bistånd och uppföljning. 
• Det nya ungdomsprogrammet  har till syfte att främja  EU-medborgarskapet bland 
ungdomar på både europeisk, nationell och lo kal nivå. De nuvarande fyra budgetposterna 
kommer att ersättas av en enda budgetpost som täcker alla de åtgärder som för närvarande 
 
SV 23   SV genomförs på grundval av två olika rättsliga grunder (ungdomsprogrammet och 
gemenskapens handlingsprogram för att fr ämja organ på EU-nivå när det gäller 
ungdomsfrågor).   Ungdomsprogrammet grundar sig på delegering av befogenheter till nationella organ som 
kommer att verka inom en av kommissionen fast ställd ram. Fördelen med detta system är 
den användarvänlighet som de nationella or ganen ger i och med att de använder de 
nationella språken, förstår de nationella sy stemen osv. Programmet är inriktat på 
decentraliserade åtgärder och begränsar direkt förvaltningen till endast de områden där det 
helt klart medför ett mervärde (t.ex. nätver k, stöd till olika politikområden och stöd till 
icke-statliga organisationer). 
• Det nya kulturprogrammet  kommer att omfatta alla kultu rella och konstnärliga områden, 
utan på förha´nd fastställda kategorier, och vara öppet för många fl er sorts kulturella 
aktörer, alltifrån nationella och lokala fö rvaltningar till nätverk och företag inom den 
kulturella sektorn. Det har en enda rättslig gr und i stället för två oc h en enda budgetpost i 
stället för fem. Det kommer dessutom att vara mer användarvänligt. 
• Det övergripande målet för det nya programmet för stöd till den europeiska audiovisuella 
sektorn  är att bevara och främja den kulturell a mångfalden och det audiovisuella arvet i 
Europa, främja dialog och förståelse mella n olika kulturer och öka spridningen av 
europeiska audiovisuella verk både inom  och utom Europeiska unionen. Programmet 
kommer att samla de båda nuvarande Mediapro grammen i ett enda program som integrerar 
de olika delarna i det europeiska audiovisuella värdesyste met. I enlighet med utfallet av ett 
offentligt samråd kommer bestämmelser och förfaranden att förenklas. 
• Ett program för medborgardeltagande  bygger på det program som nyligen inleddes och 
gäller för perioden efter 2007. Det har till syfte att främja un ionens värderingar och mål, 
föra medborgarna närmare EU och dess instit utioner och främja ett aktivt medborgarskap. 
Stöd kan även beviljas till organ som arbeta r för EU:s mål på området aktivt EU-
medborgarskap, bl.a. tankesmedjor. Det behövs y tterligare åtgärder, oc h ett nytt lagförslag 
kommer att läggas fram i början av 2005. 
Ett instrument för solidar itet och snabb reaktion 
Åtgärder på europeisk nivå möjliggör även gemensamma lösningar vid krissituationer. Ett 
instrument för solidaritet och snabb reaktion  ger medborgarna möjlighet till en europeisk 
insats vid större katastrofer. Det planerade in strumentet kommer att omfatta både omedelbara 
insatser (samordning och insättande av resurs er för att förhindra en katastrof från att 
utvecklas) och ekonomiskt bistånd till krissituat ioner som följer på en oförutsedd katastrof. 
Instrumentet kan även användas till beredska psåtgärder. Det kan vida re användas till att 
finansiera stöd till offer för terrorism, stöd till räddningstjänst och för att avhjälpa 
folkhälsokriser och verkningarn a av andra naturkatastrofer. 
3.4 Rubrik 4: Europa som global partner 
Unionen har med tiden utvecklat en bred uppsät tning redskap på område t yttre förbindelser 
(en gemensam handelspolitik, samarbete inom ra men för bilaterala och multilaterala avtal, 
utvecklingssamarbete, en gemensam utrikes- oc h säkerhetspolitik, en gemensam försvars- och 
säkerhetspolitik, humanitärt bistånd och ekonomis kt bistånd samt den yttre dimensionen av 
unionens interna politikområden (energi, miljö, transport, rättsliga och inrikes frågor osv.). 
 
SV 24   SV Inrättandet av nya budgetposte r genom det årliga budgetförfa randet och det därpå följande 
antagandet av särskilda rättsl iga grunder för genomförandet av dessa poster har lett till en 
snabb ökning av antalet instrument. 
Detta har lett till en blandad och komplicerad uppsättning instrument . EU:s samlade yttre 
bistånd genomförs för närvarande  genom fler än 30 olika rätt sliga instrument (program), 
varav en del är tematiska (t.ex. EIDHR3) och en del geografiska  (t.ex. Europeiska 
utvecklingsfonden (EUF) och Tacisprogrammet). EU har även en samling GUSP-instrument 
(den gemensamma utrikespolitiken) till sitt förfogande (gem ensamma åtgärder)4. Det finns 
även några separata instrument  för de yttre verkningarna av unionens interna politik, t.ex. 
intelligent energi. Det har blivit allt svårare att fö rvalta dessa olika program på ett 
effektivt sätt och att samordna dem  och detsamma gäller för arbetet med att skapa 
kommunikation och synlighet. 
                                                 
3 Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter. 
4 De 100 olika instrument som nämns i meddelandet av den 10 februari avser både instrument inom ramen för 
första pelaren och GUSP-instrument. 
 
SV 25   SV I enlighet med meddelandet av den 10 februari föreslår kommissionen således en kraftig 
förenkling av instrumenten, eftersom det är nödvändigt att öka samstämmigheten och 
överensstämmelsen mellan de yttre åtgärderna , och bättre och fler resultat måste nås med 
befintliga resurser. Denna förenklig bör ske enligt följande principer: 
• Politiken måste styra valet av instrument . Det finns en reell risk att man vänder på 
ordningen och låter instrumenten styra politiken och det är dags för EU att se över sina 
instrument för att öka samstämmigheten dem emellan, göra dem mer resultatinriktade och förbättra deras förstärkande  verkan och flexibilitet. 
• Man bör sörja för en övergripande samstämmighet i politiken . Den bästa blandningen 
och avvägningen mellan korts iktiga lösningar och långsiktig st rategi kommer att 
säkerställas genom landstrategidokum ent, regionala strategidokument, 
anslutningsstrategier och tematiska strategier. Ett tillräckligt sammanhållet 
tillvägagångssätt föru tsätter regelbundna översyner och en lämplig blandning av de nya 
föreslagna instrumenten. 
• Strukturer och förfaranden bör förenklas
5. Budgetposter och förfaranden 
(finansieringsinstrument och de rättsliga gr underna för dessa) kommer att rationaliseras för 
att göra dem effektivare, särski lt när det gäller katastrofhjälp och kriser, och bättre 
anpassade till nya init iativ som t.ex. den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, 
malaria och tuberkulos eller initiativet för kraftigt skuldtyngda fattiga länder. 
• Resultatorienterad resursfördelning . Det råder allmän enighet om att resurser bör 
fördelas i förhållande till förväntade  och konstaterade resultat. Land- och 
regionstrategiprocessen, uppbackad av starkare analytisk kapacitet, bör  säkerställa att det 
faktiska utfallet överensstäm mer med de uppställda målen. 
• Bättre dialog och samordning med andra givare och institutioner . Det gäller i första 
hand övriga EU-institu tioner, men även medlemsstaternas institutioner och Bretton 
Woods- institutionerna. 
• Bättre dialog med tredjeland . Alla länder kommer att omfattas av de nya och förenklade 
målinriktade instrumenten, vilket kommer a tt göra dessa mer förstå eliga och enklare att 
tolka.  
För att det EU-bistånd som förvaltas av kommi ssionen skall bli effektivare kommer större 
hänsyn att tas till behovs- och resultatkriterier i samband med de nya instrumenten och de 
ekonomiska anslagen inom ramen för dessa. Införlivandet av det tidigare EUF-stödet i 
budgeten kommer att underlätta en korsbefruktning som samlar de  bästa metoderna från båda 
de gamla systemen. Kommissionen kommer dessutom att försöka utverka att den nya ramen för programplanering och genomförande av st öd underlättar det prak tiska genomförandet. 
Den nya föreslagna konstruktionen innehåller tre allmänna instrument som direkt stödjer 
EU:s utrikespolitik , nämligen  föranslutningspolitiken, grannskapspolitiken och 
utvecklingspolitiken. Tre tematiska instrument har utarbetats för krissituationer , såväl 
politiska, humanitära som ekonomiska. De  kommer att täcka alla tredjeländer. 
                                                
 
5 För närvarande finns det 91 budgetposter på området yttre förbindelser. Detta omfattar inte budgetposter för 
andra politikområden som finansieras inom ramen för den nuvarande rubrik 4. 
 
SV 26   SV Förenklingsprocessen kommer även att omfatta en sammanslagning av olika tematiska 
instrument som för närvarande utgör separata enheter och som kan omkl assificeras i enlighet 
med sina tematiska områden. 
3.4.1 Politiska instrument 
• Instrumentet inför anslutningen 
Detta instrument kommer att omfatta kandidatlä nderna (Turkiet och Kroatien) och potentiella 
kandidatländer (de kvarvarande lä nderna på västra Balkan). De t kommer således att ersätta de 
nuvarande instrumenten (Phare, Ispa, Sapard och föranslutningsförordningen för Turkiet), och 
förenkla förvaltningen av progr ammen för anslut ningsländerna.6 I syfte att rationalisera 
biståndet till länderna på västra Balkan och undvika en onödig avvecklingsprocess kommer 
instrumentet inför anslutningen äv en att ersätta Cardsprogrammet. 
Det kommer att omfatta följande områ den: institutionsuppbyggnad, regionalt och 
gränsöverskridande samarbete, regional utve ckling, utveckling av mä nskliga resurser och 
landsbygdsutveckling. Instrumentets mottagarlä nder kommer att delas in i två kategorier 
beroende på om de är erkända  kandidatländer eller potentiella  kandidatländer. 
Alla länder på västra Balkan omfattas av st abiliserings- och associeringsprocessen och kan 
därför räknas som potentiella ka ndidatländer. De kommer att erbj udas stöd enligt de principer 
och prioriteringar som för närvarande anges Cardsprogrammet, nämligen 
institutionsuppbyggnad och demokra tisering, ekonomisk och soci al utveckling, regional och 
gränsöverskridande samarbete och viss anpassning till gemenskapens regelverk. Så snart ett land blivit ett erkänt kandidatland kommer instru mentet inför anslutningen att komplettera det 
bistånd som ges till de fem områden som ange s ovan och avsevärt st örre vikt kommer att 
läggas vid införlivandet av gemenskapens re gelverk. Det kommer således att göras klar 
åtskillnad mellan kandidatländer och potentie lla kandidatländer. För att ett potentiellt 
kandidatland skall kunna bli ett ka ndidatland fordras det ett enhäl ligt politiskt beslut i rådet 
som grundar sig på en bedömning av kommissionen.  
• Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet 
I sitt meddelande av den 12 maj 2004
7, godkänt av Europeiska råde t vid dess möte i juni, 
angav kommissionen att den europeiska grannska pspolitiken i allmänhe t och handlingsplanen 
för den europeiska grannskapspolitiken i synnerh et skall utgöra riktlinjer för det ekonomiska 
bistånd som kommer att ges till de relevanta partnerländerna. Den föreslog vidare inrättandet av ett nytt särskilt grannska psinstrument från och med 2007. 
Hittills har man utgått från att de tta instrument skall komplettera och inte ersätta de nuvarande 
instrumenten (Tacis och Meda) och deras efterfölja re och vara inriktat på gränsöverskridande 
samarbetsåtgärder vid EU:s yttre gränser i sy fte att åstadkomma en kraftig förenkling av 
förfarandena och väsentligt öka effektiviteten. 
                                                
 
6 I detta sammanhang kommer hänsyn att tas till de krav som ställs i gemenskapens politik på olika områden som 
de nya kandidatländerna och de länder som ännu inte är kandidatländer kommer att bli tvungna att 
genomföra. 
7 KOM (2004) 373, Strategidokument för den europeiska grannskapspolitiken.  
 
SV 27   SV I samband med utarbetandet av de  olika instrumenten för yttre bistånd framkom det att det 
behövdes ett bredare tillvägagångssätt för a tt hantera särdragen i den europeiska 
grannskapspolitiken, göra förbindelserna me d grannländer synligar e, åstadkomma största 
möjliga samstämmighet mellan biståndet till partnerländerna och ytterligare förenkla 
genomförandet av bistånd. Detta innebär att det europeiska grannskaps- och 
partnerskapsinstrumentets räckvidd bör utökas till att omfatta allt ekonomiskt bistånd till de länder som omfattas av den eur opeiska grannskapspolitiken. 
Det europeiska grannskaps- och partnerskapsin strumentet har till syfte att bidra till att 
förhindra nya splittringar mellan EU oc h dess grannländer genom ökat politiskt, 
säkerhetsmässigt, ekonomiskt och kulturellt sama rbete och att göra de t möjligt för mottagarna 
att delta i olika EU-verksamheter. Det bör bl.a. vara inriktat på genomförandet av 
handlingsplanerna för den europeiska granns kapspolitiken som är gemensamt utarbetade 
dokument som innehåller en rad priorite ringar vars uppfyllande kommer att föra 
partnerländerna närmare Europeiska unionen. 
Instrumentet täcker mer än främjande av en hållbar utveckling, ekonomisk tillväxt och 
fattigdomsbekämpning. Det omfattar ett betydande st öd till åtgärder som är inriktade på en 
gradvis ekonomisk integration, ett djupare politiskt  samarbete, bl.a. tillnärmning av 
lagstiftning, institutionsuppbyggnad, deltagand e i gemenskapens program och organ, 
sammankopplingar och utveckling av gemensam infrastruktur. För att biståndet skall bli 
effektivare kommer det även att använda sig av  de erfarenheter som gjorts i samband med 
utvidgningen och använda liknand e tekniska instrument, t.ex. pa rtnersamverkan och TAIEX. 
Både instrumentet inför anslutninge n och europeiska grannskaps- och 
partnerskapsinstrumentet kommer att inne hålla en särskild del för att främja 
gränsöverskridande samarbete mellan berört tr edje land och berörd medlemsstat. Denna del 
kommer att innehålla mål både rörande yttr e förbindelser och ekonomisk och social 
sammanhållning. Den kommer at t fungera på grundval av en gemensam metod och en 
harmoniserad förvaltning som grundar sig på prin ciper som t.ex. flerår ig programplanering, 
partnerskap och samfinansiering. Resurserna skulle tas både från  Sammanhållningsfonden 
och från rubrikerna för yttre förbinde lser i den föreslagna budgetplanen.  
Sammanhållningsfondens bidrag till europeiska  grannskaps- och partnerskapsinstrumentet 
och instrumentet inför anslutningen kommer a tt fördelas av den berörda medlemsstaten och 
bidra till de totala medlen från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden med avseende 
på fyraprocentstaket. 
• Instrumentet för utvecklingssamarbete och ekonomiskt samarbete 
Det nya instrumentet kommer att vara det huvudsakliga instrumentet för stöd till 
utvecklingsländernas insatser för att nå utvecklingsmålen i milleniedeklarationen. Den period som täcks av nästa budgetplan är av avgörande betydelse för uppnåendet av dessa mål till 2015. Instrumentet kommer att täck a alla länder, territorier och regioner som inte får stöd 
inom ramen för instrumentet inför anslut ningen eller europeiska grannskaps- och 
partnerskapsinstrumentet. 
Det kommer att i sina olika former omfatta utveckling och ekonomiskt samarbete med 
partnerländer och regioner samt globala och övergripande initiativ som överensstämmer med 
artiklarna 179 och 181a i fördraget. 
 
SV 28   SV Det kommer att omfatta efterföljaren till nion de europeiska utvecklingsfonden (EUF) som 
upphör 2007. Kommissionen har föresl agit att man inte fortsätter med en tionde EUF utan i 
stället ger allt stöd till AVS-länderna inom rame n för de vanliga samarbetsinstrumenten. Detta 
förväntas göra stödet till AVS-länderna effe ktivare (förhandlingarna om landstrategier 
kommer att omfatta allt stöd), flexiblare och effektivare (stordriftsfördelar vid förvaltningen både för kommissionen och för mottagarländerna oc h alla övriga intressenter). Mervärdet av 
att införliva AVS-stödet i den allmänna budget som EU:s budgetmyndighet ansvarar för 
behandlas i ett särskilt meddelande  från kommissionen från oktober
8. 
Det skall dessutom omfatta alla områden som ingår i avtal och andra bilaterala instrument 
med partnerländerna eller i samarbetsagendor som avtalats med partnerlä nderna. Det kan röra 
sig om att t.ex. förstärka olika tjänster på  det sociala området (hälso- och sjukvård, 
utbildning), bidra till den grundl äggande infrastruktur som är nödvändig för den ekonomiska 
och sociala utvecklingen (transporter, allmännyttiga tjänster, telekommunikation osv.), säkerställa en hållbar landsbygdsutveckling och tryggad livsmedelsförsörjning (genom 
jordbruksreform, miljö osv.) och lämpliga åtgärder för reformen av sockerprotokollet
9, bidra 
till skapandet av en effektiv privat sektor  som kan fungera enligt  de internationella 
handelsreglerna och de markna dsekonomiska principerna (bl. a. de institutionsbyggande 
insatser som är inriktade på detta mål), främja ett gott styre, rättsstatsprincipen, respekt för de 
mänskliga rättigheterna och demokratiseringsprocessen, stödja institutionsuppbyggande, förvalta asyl- och migrationsflöden, hantera säkerhetsfrågor som t.ex. bekämpning av olika 
slag av olaglig handel, brottslighet och terr orism, lösa kärnsäkerhetsfrågor, bidra till 
utveckling av medie- och ko mmunikationssektorerna och stödja ekonomiskt och kulturellt 
samarbete med mer utvecklade länder. 
Det kommer även att ge möjlighet till en snabb och integrerad reaktion på de behov som finns 
efter en kris. 
3.4.2 Krisinstrument 
• Stabilitetsinstrumentet 
Detta instrument används innan andra instrument för att göra det möjligt för gemenskapen att 
genomföra följande: 
– Tillhandahålla en effektiv, omedelbar och integrerad reaktion på kriser och 
instabilitet genom ett enda finansierings instrument som bygger på det mervärde 
som demonstreras av mekanismen för akuta ingripanden till dess att man kan 
återgå till det vanliga programplanerad e biståndet inom ramen för ett av de 
allmänna samarbets- eller biståndsinstrumenten. 
– Hantera globala och regionala gränsövers kridande frågor som rör allmänhetens 
säkerhet, t.ex. bekämpning av olika sl ag av olaglig handel, organiserad 
brottslighet och terrorism, i samband med krissituationer. 
– Hantera kärnsäkerhetsfrågor i samband med krissituationer. 
                                                
 
8 KOM(2003)590 
9 Dessa åtgärder fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet – Fullbordandet 
av en hållbar modell för Europas jordbruk genom den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken – 
reformen av sockersektorn (KOM(2004) 499). 
 
SV 29   SV – Bygga upp en fredsbevarande kapacitet på internationell nivå i partnerskap med 
regionala organisationer och i överensstämmelse med de villkor som gäller för fredsmekanismen för Afrika och re kommendationerna i Brahimirapporten. 
– Genomföra valövervakningsuppdrag i lände r dit det är för farligt att sända 
valobservatörer. 
Instrumentet utgör dessutom en ram för reakti oner på nya politiska in itiativ som stöds av 
unionen i överensstämmelse med förordningens mål,  i de fall detta kompletterar åtgärder som 
genomförs inom ramen för andra instru ment på området yttre förbindelser. 
De gällande rättsliga begränsningarna i fördragen
10 gör det omöjligt att inrätta ett enda 
flerpelarinstrument som täcker alla dessa aspekt er. Stabilitetsinstrumentet avser således enbart 
åtgärder inom ramen för första pelaren. Åtgärd er inom ramen för andra pelaren kommer även 
i fortsättningen att antas inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och 
deras räckvidd kommer precis som i dag att fastställas av rådet från fall till fall. 
                                                 
10 Denna begränsning kommer att kvarstå även om konstitutionen antas. 
 
SV 30   SV • Instrumentet för humanitärt bistånd 
EU:s humanitära bistånd föreslås behållas i si n nuvarande form, vilken anses vara tillräckligt 
väldefinierad när det gä ller räckvidd och mål, samt fungera  väl när det gälle r genomförande 
och effektivitet. 
Trots detta föreslås det inom ramen för fö renklings- och rationalis eringsprocessen att 
instrumentet för humanitärt bistånd även bör om fatta andra insatser av humanitär art, bl.a. 
livsmedelsbistånd och humanitära aspekter av bistånd till befolkni ngsgrupper som tvingats 
lämna sin hembygd. 
• Makroekonomiskt bistånd 
Instrumentet för makroekonomisk t bistånd har sedan det inrätt ades 1990 visat sig vara ett 
verkningsfullt instrument för att åsta dkomma ekonomisk stabilisering respektive 
strukturreformer i mottagarländerna. Det måst e upprätthållas och förstärkas för att möta 
eventuella ökade behov, bl.a. från den utvi dgade unionens grannländer (de västra nya 
oberoende staterna Moldavien, Ukraina och V itryssland) och de länder i Kaukasus och 
Medelhavsområdet som inte är medlemmar i unionen. 
Fram till dess att det konstitutionella fördraget träder i kraft kommer särskilda rådsbeslut 
enligt artikel 308 i fördrage t att utgöra den rättsliga  grunden för instrumentet. 
3.4.3 De yttre verkningarna av unionens interna politik 
Att överföra unionens interna politik utanför uni onen är ett viktigt moment i unionens yttre 
förbindelser. Det är av avgör ande betydelse att behovet av en sammanhållen politik och 
synliggörande av de berörda interna politikom rådena (särskilt utbildning, miljö, invandring 
och asyl, tullar och skatter och nätverk) är förenligt med behovet av övergripande 
samstämmighet i de yttre förbindelserna (såsom de fastställs i land- och regionstrategidokumenten). 
De tre allmänna instrument som föreslagits på  området yttre förbindelser bör täcka alla 
politikområden, antingen som ett tematiskt in slag eller som en del av den politik som 
fastställts för ett givet tredjeland. Allmänt sett be hövs det därför inte nå gra separata rättsliga 
instrument för att hantera de yt tre verkningarna av de n interna politiken, ut an vid behov införs 
i stället lämpliga bestämmelser i de yttre rätt sliga instrumenten för att uppfylla det berörda 
politikområdets särskilda krav och bevara deras identitet. Lämpliga och kompletta bestämmelser kommer att införas i relevanta in strument för att säke rställa att de yttre 
verkningarna av den inre politiken täcks ordentli gt så att åtgärder till stöd för områden som 
t.ex. miljö, asyl, invandring, utbildning, transporte r, tullar och skatter kan omfattas. Särskild 
uppmärksamhet kommer att ges åt åtgärder till stöd för högre utbildning (Tempus), med 
tyngdpunkt på rörlighet. Ibland bör medlen till ett visst mål inte programplaneras geografiskt, 
eftersom de skall användas till multilaterala mål, t.ex. att göra det möjligt för EU att främja sina miljömål i ett multilateralt sammanhang oavsett de enskilda mottagarnas prioriteringar. 
Generaldirektoraten med ansvar för den inre po litiken och generaldirek toraten med ansvar för 
yttre förbindelser bör således dela på förva ltningen, vilket innebär att programplaneringen 
genomförs gemensamt och att generaldirek toratet för yttre förbindelser innehar 
ordförandeskapet i relevant kommitté, biträtt av berört inrikesgeneraldirektorat, eller 
 
SV 31   SV alternerande ordförandeskap. De t berörda inrikesgeneraldirektoratet kommer att bistå Byrån 
för samarbete EuropeAid vid urvale t och utvärderingen av projekt.