13. anser att fördelningen av kostnader för anläggnings- och underhållskostnader för infrastruktur som
en del av avgifterna kan tillgodose behovet av att även privat kapital används då infrastruktur anläggs,varvid bland annat principen om planering, anläggning, finansiering och drift kan komma till användning;anser att i de fall då infrastrukturen kräver stöd från det allmännas sida skall detta stöd ges på ett sätt sommedger insyn,
14. menar att man kan göra undantag från principen att användarna skall betala och i stället använda
allmän beskattning i de fall samhällsvinster kan göras, till exempel i fråga om att åtgärda problem iavlägsna områden eller förhindra social utslagning; beslut om detta skall fattas av de statliga, regionalaoch kommunala myndigheterna,
15. påpekar att man, då metoder för avgiftsbeläggning av transportinfrastrukturen utvecklas, bör över-
väga att eventuella överskott i samband med uppbörden av kostnader för anläggande och underhåll av
infrastruktur skulle kunna användas för att minska de externa kostnaderna för de transportsätt till vilka
de hänför sig eller på andra sätt som bidrar till att målet med en hållbar transportsektor kan uppnås,
16. påpekar att det måste råda lika förutsättningar över hela verksamhetsfältet för olika transportsätt
och att användarna måste ha tillgång till livsdugliga alternativ för att mekanismerna för en samhälleligtoch ekonomiskt effektiv överföring av resurser till mera miljövänliga transportmedel skall kunna fungerai längden,
17. riktar uppmärksamheten på att det pågår en privatiserings- och liberaliseringsprocess inom olika
transportmedel, till exempel inom järnvägstrafiken, och att det behövs bestämmelser och investeringsstödför att uppmuntra till modernisering av och ökad driftskompatibilitet hos de berörda näten och till bättrekvalitet på tjänsterna,
18. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstater-
nas regeringar.
7. Balanserad fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen
A5-0373/2000
Europaparlamentets resolution om kommissionens rapport om genomförandet av rådets rekom-
mendation 96/694 av den 2december 1996 om en balanserad fördelning mellan kvinnor och
män i beslutsprocessen (KOM(2000) 120 Tdash C5-0210/2000 Tdash 2000/2117(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
/dash med beaktande av kommissionens rapport (KOM(2000) 120 /dash C5-0210/2000),/dash med beaktande av rådets rekommendation 96/694/EG,
/dash med beaktande av artikel 2, 3.2, 13, 137.1 och 141.4 i EG-fördraget,
/dash med beaktande av sina resolutioner på grundval av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter
och jämställdhetsfrågor sedan 1984, framför allt resolutionen av den 2 mars 2000 om kvinnors delta-gande i beslutsprocesser(
1),
/dash med beaktande av slutförklaringen från FN:s konferens i Mexiko 1975,
/dash med beaktande av Wien-konferensen om mänskliga rättigheter och handlingsprogrammet från den
fjärde kvinnokonferensen i Peking den 15 september 1995,
(1) EGT C 346, 4.12.2000, s. 82.C 262/248 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 januari 2001
/dash med beaktande av rådets resolution av den 27 mars 1995 om en balanserad fördelning mellan kvin-
nor och män i beslutsprocessen(1),
/dash med beaktande av ministerdeklarationen i Paris den 17 april 1999 om kvinnor och män i maktställ-
ning,
/dash med beaktande av sin resolution av den 11 februari 1994(2) och sitt yttrande av den 24 maj 1996(3)
om kvinnors deltagande i beslutsfattande, baserade på betänkanden från utskottet för kvinnors rättig-heter och jämställdhetsfrågor,
/dash med beaktande av det arbete som utfördes av det europeiska nätverket för kvinnor inom beslutsfattan-
det under åren 1992−1996,
/dash med beaktande av EU:s tredje och fjärde åtgärdsprogram för lika möjligheter för kvinnor och män
(1991−2000),
/dash med beaktande av slutdokumentet från FN:s konferens Peking +5 i New York i juni 2000,
/dash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,/dash med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor
(A5-0373/2000), och av följande skäl:
A. Kvinnors rättigheter utgör en oskiljaktig del av de mänskliga rättigheterna.
B. Kvinnor utgör minst halva väljarkåren i nästan alla länder och har uppnått rösträtt och rätt att inneha
offentliga tjänster i nästan samtliga FN:s medlemsstater, men de är ändå fortfarande allvarligt under-representerade som kandidater till offentliga ämbeten.
C. Det är viktigt att inte bara öka kvinnornas deltagande i beslutsprocessen, utan även öka deras inflyt-
ande i samhället.
D. Kvinnor måste klara av att vara dubbelarbetande: de skall dels sköta hemmet och familjen, dels sitt
yrkesarbete.
E. Bristande jämställdhet mellan kvinnor och män, liksom rådande könsroller, har sina rötter i föråldrade
strukturer och traditionella attityder.
F. Det är ett erkänt faktum att den låga andelen kvinnor i beslutsfattande organ utgör ett stort hinder
mot Europeiska unionens demokratiska utveckling, sammanhållning och, ur ett globalt perspektiv,dess konkurrenskraft.
G. Andelen kvinnor i beslutande positioner inom det europeiska näringslivet och fackföreningsrörelsen är
skrämmande låg, vilket säkerligen bidrar till bristande jämställdhet på arbetsmarknaden.
H. Att kvinnors delaktighet i beslutsprocesserna måste främjas, eftersom deras medverkan är en förutsätt-
ning för demokrati, är något som har vunnit fullt erkännande på såväl nationell nivå som EU-nivå.
I. Offentliga och privata institutioner bör sätta upp realistiska mål för att avhjälpa ojämn könsfördelning
och stödja jämställdheten.
J. Det är mycket beklagligt att den bristande jämställdheten och diskrimineringen fortfarande kvarstår
inom såväl politiken som offentliga och privata institutioner, trots åtskilliga politiska uttalanden, för-klaringar och åtaganden på EU-nivå, nationell och internationell nivå.
K. Amsterdamfördraget gav den rättsliga grunden för och möjligheterna till att tillämpa positiv särbe-
handling och övergripande åtgärder för att integrera jämställdhetsperspektivet så att kampen mot
ojämlikhet inom alla politikområden kan fortsätta.
(1) EGT C 168, 4.7.1995, s. 3.
(2) EGT C 61, 28.2.1994, s. 248.
(3) EGT C 166, 10.6.1996, s. 269.18.9.2001 SV C 262/249 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 januari 2001
L. Kvinnors löner är fortfarande lägre än männens för likvärdigt arbete.
M. Kvinnors representation i valda politiska församlingar har visat sig påverkas positivt av system med
proportionell representation till skillnad från system med majoritetsval.
N. På EU-nivå är frågan om en jämn fördelning mellan kvinnor och män i maktställning och i besluts-
fattandets centrum en demokratisk princip som ingår i Europeiska unionens stadga om de grundläg-gande rättigheterna.
O. Kvinnors representation i det politiska livet har ökat blygsamt sedan valet till Europaparlamentet
1999, men andelen kvinnor är fortfarande liten på EU-institutionernas administrativa och politiskabeslutsnivåer.
P. Ett glädjande exempel är Europaparlamentet, där andelen kvinnliga ledamöter stadigt ökar och efter
det senaste valet uppgår till närmare 30 procent.
Q. En förutsättning för demokratins fullständiga genomförande är att de båda könen samarbetar och
gemensamt fattar beslut på alla områden, på ett jämlikt och solidariskt sätt.
R. Kvinnors jämlika deltagande i beslutsfattandet är inte bara ett krav på rättvisa eller demokrati, utan
även en nödvändig förutsättning för att kvinnors intressen skall kunna bevakas och för att könsspeci-fika kvinnofrågor och erfarenheter skall kunna tas upp.
S. En rättvisare fördelad arbetsbörda och delat föräldraansvar mellan kvinnor och män främjar ett ökat
deltagande av kvinnor i det offentliga livet.
T. Beaktandet av de andra principer, idéer, värderingar och erfarenheter som kvinnor har kan bidra till
att ompröva politiska prioriteringar, föra upp nya ämnen på den politiska dagordningen och skänkanya perspektiv på allmänpolitiska frågor.
1. Parlamentet upprepar rådets rekommendation av den 2 december 1996 där man framhäver behovet
av att fastställa en integrerad åtgärd för att motverka den ojämna könsfördelningen inom EU:s institutioneroch alla beslutsfattande organ samt uppmanar till att det fastställs en integrerad och särskild EU-strategioch ett gemensamt synsätt för att uppnå önskade resultat,
2. hänvisar än en gång till ovan nämnda resolutioner av den 11 februari 1994 och den 2 mars 2000,
och till sitt yttrande av den 24 maj 1996,
3. upprepar att det krävs en EU-omfattande integrerad strategi och positiv särbehandling för att verka
för en jämn könsfördelning inom alla demokratiska institutioner och beslutsfattande organ,
4. upprepar att det krävs att man samlar alla aktörer inom den ekonomiska sektorn och arbetsmark-
nadssektorn för att uppnå lika ansvarsfördelning mellan män och kvinnor på det offentliga och privataområdet, i det ekonomiska och politiska livet, liksom i familjelivet,
5. upprepar vikten av att uppnå målet med jämn könsfördelning mellan män och kvinnor i besluts-
fattandet för att stärka demokratin, genom att se till alla intressen i samhället, och få den att fungera väl,
6. efterlyser att man befrämjar och systematiskt samlar in och offentliggör jämförbar statistik på natio-
nell och europeisk nivå samt verkar för en harmonisering av forskningsmetoderna i EU:s medlemsstater,för att få en tydligare bild av andelen män/kvinnor inom beslutsfattandet, eftersom spridningen av sådanstatistik bidrar till att öka medvetenheten om jämställdhetsfrågor och till framsteg,C 262/250 SV 18.9.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 januari 2001
7. efterlyser befrämjandet av jämn könsfördelning inom alla politikområden, samtliga utskott och kom-
mittéer på EU-nivå och nationell och internationell nivå; en fördelning som inte bör medföra en andellägre än 40 procent för endera könet,
8. upprepar vikten av att ta itu med könsrollsmönster redan i tidig ålder samt att både flickor och
pojkar under utbildningstiden får möjlighet att diskutera könsroller; upprepar också vikten av att kvinnor
får utbildning inom ledarskap och beslutsfattande, offentliga framföranden samt lär sig att framhäva sigsjälva; betonar även behovet av kampanjer för att medvetandegöra och uppmuntra kvinnor att trädafram på den politiska arenan,
9. påpekar vikten av att män involveras i arbetet för ökad jämställdhet, då jämställdhet i beslutsfattandet
enbart kan uppnås genom samarbete mellan båda könen,
10. påpekar behovet av att inrätta gemensamma strukturer och strategier för att genomdriva jämställd-
heten (t.ex. jämställdhetsdepartement),
11. upprepar vikten av att fler kvinnor finns i beslutande positioner i företag och fackförbund; upp-
manar därför det europeiska näringslivet och fackföreningsrörelsen att delta aktivt i arbetet med att stödjakvinnor som vill göra karriär, liksom att motarbeta könsroller i arbetslivet,
12. uppmanar till att man inrättar ett europeiskt nätverk för främjande av kvinnor inom beslutsfattandet
samt ett nätverk för nationella jämställdhetskommittér,
13. uppmanar regeringar, särskilt i länder där kvinnors medverkan i beslutsfattande organ ligger på en
nivå under 30 procent, att se över vilken inverkan olika valsystem har på den politiska könsrepresentatio-nen i valda organ, och överväga en justering eller reform av dessa system, och om så behövs, vidta lag-stiftningsåtgärder eller uppmuntra politiska partier att införa kvoteringssystem, såsom varvade listor, och/eller vidta andra åtgärder, för att främja jämvikt i deltagandet,
14. uppmärksammar behovet av att se över partiorganisationer och rutiner för att undanröja alla hinder
som direkt eller indirekt diskriminerar kvinnligt deltagande,
15. är medvetet om att länder med övergångsekonomi och brådmogen demokratisk kultur, vilket är
kännetecken för flera av kandidatländerna, kräver särskild uppmärksamhet och särskilt stöd på grund avövergångsprocessens oproportionerligt negativa konsekvenser för kvinnors liv i dessa länder,
16. uppmanar regeringarna och EU:s institutioner att allvarligt beakta balansen mellan könen vid
utnämning av representanter och inrättandet av internationella organ eller medlingskommittéer och för-handlingsdelegationer, i synnerhet i samband med fredsprocesser eller konfliktlösningar,
17. uppmärksammar att det är absolut nödvändigt att vidta lämpliga åtgärder för att män och kvinnor
skall kunna förena familjeliv och yrkesliv, genom flexibla arbetstider och förbättrad barnomsorg och till-gång till vård av andra anhöriga,
18. uppmanar arbetsmarknadens båda parter att i sina organisationer och på höga ansvarsfyllda poster
främja kvinnors deltagande och kvinnors möjlighet att erhålla ansvarsfulla befattningar,
19. uppmanar EU:s medlemsstater att i nästa regeringskonferens ta upp ändringar av fördraget så att
man kan främja en jämn könsfördelning inom EU:s institutioner och samtliga beslutsfattande organ,
20. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, övriga EU-institutio-
ner samt medlemsstaternas regeringar och parlament.18.9.2001 SV C 262/251 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 18 januari 2001