RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om genomförandet, resultaten och den övergripande bedömningen av Europaåret för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 /* COM/2012/0107 final */





RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET om genomförandet, resultaten och den övergripande bedömningen av Europaåret för bekämpning av fattigdom och social utestängning 2010 1. Bakgrund: skapa politiskt engagemang under en pågående kris 1.1. Inledning Under 2008 slog rådet och Europaparlamentet åter fast att kampen mot fattigdom och social utestängning var ett centralt åtagande för EU och dess medlemsstater, och enades om att utnämna 2010 till Europaåret för bekämpning av fattigdom och social utestängning (nedan kallat Europaåret 2010)[1]. Europaåret 2010 sammanföll med stora utmaningar för ekonomin och samhället, vilket ledde till att resurser mobiliserades och bidrog till att föra upp fattigdom och social utestängning på agendan för Europa 2020-strategin. Europaåret visade hur viktigt medborgarnas engagemang och medvetenhet är och skapade möjlighet för kvinnor och män som lever i fattigdom att delta aktivt. Det visade också att EU kan främja nya styrelseformer och att det finns ett behov av att bygga broar mellan centrala aktörer. Men krisen har slagit hårt mot dem som lever i fattigdom och social utestängning och de som arbetar med dessa människor på daglig basis, vilket gjorde det svårt att se till att initiativet fick fullt genomslag. I enlighet med beslutet om Europaåret 2010 beskrivs i denna rapport genomförandet och resultaten med utgångspunkt i slutsatserna av en extern utvärdering[2]. 1.2. EU-samordning om social utestängning När Lissabonstrategin infördes i mars 2000 uppmanade Europeiska rådet medlemsstaterna och kommissionen att vidta åtgärder för att verkningsfullt agera för att bekämpa fattigdom senast 2010, och Europeiska rådet har upprepade gånger bekräftat detta mål. Den öppna samordningsmetoden för socialt skydd och social integration utarbetades för att skapa samordning av politiken mellan medlemsstaterna. Man har därigenom kunnat fastställa gemensamma utmaningar, utvecklat en större gemensam kunskapsbas och gett stöd till goda styrelseformer. Ytterligare insatser behövs dock för att stärka det politiska engagemanget och synligheten, samverkan med andra politikområden och känslan av gemensamt ansvar hos alla berörda aktörer. 1.3. Europaåret 2010 och dess mål Europaåret 2010 inföll i slutet av det första årtiondet av samarbete på EU-nivå i frågor som rör fattigdom och social utestängning och var avsett att fungera som katalysator för ökad medvetenhet, nya partnerskap och ny drivkraft. Europaåret hade följande huvudsakliga mål: Erkännande av rättigheter – Erkänna rätten för människor som lever i fattigdom och social utestängning att leva ett värdigt liv och delta fullt ut i samhällslivet. Delat ansvar och partnerskap – Stärka det gemensamma ansvaret för politiska riktlinjer och åtgärder för social integration genom att framhålla både det kollektiva och det individuella ansvaret för bekämpning av fattigdom och social utestängning. Sammanhållning – Främja ett samhälle präglat av större sammanhållning genom att öka medvetenheten hos befolkningen om fördelarna för alla med ett samhälle utan fattigdom, där rättvis fördelning möjliggörs och där ingen är marginaliserad. Engagemang och konkreta åtgärder – Bekräfta EU:s starka politiska engagemang för att bekämpa fattigdom och social utestängning och främja detta engagemang och åtgärder på alla förvaltningsnivåer. 2. Europaåret 2010: genomförande och huvudsaklig verksamhet 2.1. Förvaltning och finansiellt genomförande En budget på 17,25 miljoner euro anslogs till verksamhet i 29 deltagande länder (EU-27 samt Island och Norge) och på EU-nivå. Programplanering och finansiell förvaltning i medlemsstaterna De nationella genomförandeorganen samordnade Europaåret 2010 och förvaltade EU-medel på nationell nivå enligt ett nationellt program som utarbetats i samarbete med centrala aktörer. De 29 genomförandeorganen (i de 27 medlemsstaterna, Norge och Island) fick sammanlagt 9,27 miljoner euro ur EU-budgeten, enligt förfarandet för indirekt centraliserad förvaltning. Varje land skulle tillhandahålla medel minst motsvarande EU-anslaget. Vissa länder tillhandahöll dock mer än detta minimum. Privat finansiering erhölls också via inbjudningar att lämna förslag, med olika krav på samfinansieringsandel. Programplanering och finansiell förvaltning på EU-nivå En budget på 8 miljoner euro ställdes till förfogande för initiativ på EU-nivå, i de flesta fall centrala verksamheter på EU-nivå. De flesta var helfinansierade, medan andra (inlednings- och avslutningskonferenserna) samfinansierades till 80 %. EU-täckande initiativ samordnades på EU-nivå, medan andra genomfördes på ett decentraliserat sätt i de deltagande länderna genom ett nära samarbete mellan det anlitade kommunikationsföretagets nationella kontaktpersoner och de nationella genomförandeorganen. En rådgivande kommitté med företrädare för de deltagande länderna sammanträdde regelbundet för att ge kommissionen råd och bistånd vid planeringen och genomförandet av verksamheten under Europaåret 2010. En EU-expertgrupp med aktörer bestående av ett sjuttiotal europeiska icke-statliga organisationer och andra organisationer (nätverk eller lokala/regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter, stiftelser, tankesmedjor samt europeiska och internationella organ) fungerade som informations- och samrådskanal. Den sammanträdde fem gånger mellan mars 2009 och mars 2011. Europaåret 2010 i siffror – 29 deltagande länder (27 medlemsstater, Norge och Island). – Ca 900 samfinansierade verksamheter som drevs antingen av nationella genomförandeorgan eller av berörda aktörer samt ytterligare minst 1 800 nationella och lokala verksamheter som använde logotypen. – Ca 40 EU-evenemang (anordnade av EU-organ eller i partnerskap med större evenemang). – 164 ambassadörer (160 på nationell nivå och 4 på europeisk nivå). – 49 miljoner tittare och lyssnare i teve och radio. – Över 400 000 unika besökare på webbplatsen. – Över 10 000 artiklar i tryck/webbartiklar. – 1 200 bidrag till journalisttävlingen och 60 vinnare. – Över 60 videofilmer producerade på EU-nivå. – 200 fotografier från 18 europeiska länder som deltog i konstsamarbetsprojektet. – Ett anslag på 17,25 miljoner euro från EU:s budget + 9 miljoner euro från nationella budgetar, dvs. totalt 26,25 miljoner euro. 2.2. Genomförande i de deltagande länderna Verksamhet på fältet En stor del av verksamheten på nationell, regional och lokal nivå drevs av berörda aktörer, (särskilt icke-statliga organisationer), som ledde 664 samfinansierade projekt, och av de nationella genomförandeorganen, som direkt ledde 220 verksamheter. Här ingick följande: – Informationsinsatser (t.ex. debatter, utbildningsmaterial, mediearbete, konsttävlingar, solidaritetskedjor, öppna universitet och socialt nätverksarbete). – Direkt stöd till berörda personer (t.ex. information om rättigheter, stöd i närsamhället, egenmakt genom skapande samt informellt lärande). – Utveckling av politiska åtgärder (t.ex. konferenser, seminarier, delaktighetsmöten, nya politiska åtgärder och handlingsplaner). – Verksamhet med experter (t.ex. forskning, undersökningar och publikationer). Eftersom Europaåret hade en viktig roll som informationskampanj låg fokus mer på utbildningsmaterial och medierelaterade produkter än på studier och undersökningar. Omkring 10 000 artiklar och webbartiklar producerades. Antalet aktörsdrivna samfinansierade projekt och deras omfattning varierade betydligt, från ett i Finland och två i Litauen till 71 i Frankrike och 92 i Irland. I de flesta länder var den genomsnittliga samfinansieringen lägre än 20 000 euro, vilket gjorde det möjligt att stödja organisationer med begränsad absorptionsförmåga. ”Moraliskt stöd” gavs också till över 1 800 nationella och lokala verksamheter som använde Europaårets logotyp utan att få ekonomiskt stöd. De nationella ambassadörernas roll För att nå ut till en bredare publik utsågs sammanlagt 160 nationella ambassadörer för Europaåret i 22 länder. De hade olika bakgrund – skådespelare, sångare, aktivister i icke-statliga organisationer, forskare, idrottare, affärsmän, människor med direkt erfarenhet av fattigdom och social utestängning eller i särskilda riskgrupper (människor med funktionsnedsättning, romer, ensamstående mammor osv.). Antalet ambassadörer varierade från en i Frankrike och Rumänien till 26 i Österrike. 2.3. Verksamhet på EU-nivå Många projekt samordnades och genomfördes av Europeiska kommissionen, men ett betydande antal genomfördes också av det spanska respektive det belgiska ordförandeskapet, berörda aktörer och andra EU-institutioner och EU-organ. Informations-, kommunikations- och reklamkampanj Den huvudsakliga verksamheten på EU-nivå var en gemensam kampanj som samordnades av Europeiska kommissionen (oftast på 23 språk) och som genomfördes i de deltagande länderna i samarbete med det anlitade kommunikationsföretaget och de nationella genomförandeorganen: – Inrättande av ett nätverk för medierelationer samt vanliga mediekontakter (tryck/online/audiovisuella) för viktiga evenemang (t.ex. pressfrukostar). – Onlineverktyg – bl.a. en kampanjwebbplats (www.2010againstpoverty.eu) på 23 språk, användning av Sociala Europas Facebookgrupp, Flickr-sida för foton och poster på Youtube, EUtube och Wikipedia. – Publikationer – en Eurobarometer-broschyr, ett nyhetsbrev (6 nummer), ett kompendium om god praxis (Vägar ut ur fattigdom), en tidskrift som ges ut även efter Europaåret 2010 (Springboard into the Future) samt en statistiköversikt. – Produktion av audiovisuellt material (en reklamfilm på 23 språk, 29 landsspecifika kortfilmer och nyhetsinslag om viktiga evenemang). – Partnerskap med 26 europeiska evenemang (musik, filmfestivaler, evenemang anordnade av icke-statliga organisationer osv.). – Reklammaterial (affischer, bokmärken, pennor, t-shirtar, snoddar osv.). – Fyra kampanjambassadörer på EU-nivå (Dr Vaira Vīķe-Freiberga, Dr Lesley-Anne Knight, Michał Piróg och Tasha de Vasconcelos), som skapade ett större medieintresse och höjde Europaårets profil genom sitt aktiva engagemang i Europaåret och för dess budskap. Inlednings- och avslutningsevenemang Inledningskonferensen, som ägde rum i Madrid den 21 januari, anordnades av det spanska ordförandeskapet, och 400 personer deltog. Vid avslutningskonferensen den 17 december i Bryssel under det belgiska ordförandeskapet presenterades de viktigaste resultaten och utvalda nationella projekt. Slutförklaringen för Europaåret (se nedan), som antagits av ministerrådet, godkändes då formellt. Den breda politiska uppslutningen kring målen för Europaåret avspeglades i deltagandet vid dessa evenemang: beslutsfattare, berörda aktörer och företrädare på hög nivå såsom Europeiska rådets ordförande, kommissionens ordförande, den spanska och den belgiska regeringschefen samt en rad olika nationella ministrar. Två fokusveckor Två fokusveckor hölls i juni och oktober för att inspirera genom en koncentrerad satsning på flera verksamheter och evenemang på europeisk och nationell nivå under en kort period, med stark inriktning på partnerskap och delaktighet. Två årslånga initiativ – konstsamarbetsprojektet och en europeisk journalisttävling Genom konstsamarbetsprojektet (IN)VISIBLE (april 2010–november 2010) uppmuntrades konststuderande i hela EU att dokumentera fattigdom i bildform genom fotografi. Alla foton lades ut på webbplatsen för Europaåret 2010 och 70 visades på en utställning i Bryssel i slutet av 2010. Journalistpriset (april 2010–december 2010) syftade till att stödja journalister vars arbete hade bidragit till ökad medvetenhet om och en bredare förståelse av fattigdom och social utestängning. Nära 1 200 artiklar eller audiovisuella rapporter lämnades in, och vinnare korades på både nationell och europeisk nivå. Eurobarometer-undersökningar och studier En opinionsundersökning om politiken för förebyggande och bekämpning av social utestängning publicerades i oktober 2009[3]. Dessutom gjordes en Flash Eurobarometer-undersökning i fyra omgångar om människors uppfattning om krisens sociala konsekvenser, och resultaten publicerades. Verksamhet på EU-nivå som organiserades av partnerna Det organiserades många projekt på EU-nivå utöver de som samordnades av GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering inom kommissionen. – En särskild koalition bestående av icke-statliga organisationer[4] samlade över 40 organisationer och genomförde gemensamma projekt (mänsklig kedja runt Europaparlamentet, egen webbplats på www.endpoverty.eu samt informationsutbyte). – Många europeiska aktörer gjorde insatser för Europaåret, bl.a. konferenser, informationsinsatser och opinionsbildning. – Europaparlamentet utfärdade flera relaterade betänkanden, stod som värd för mötet i juni med människor som lever i fattigdom samt anordnade ett medborgarforum (Citizens’ Agora) i frågan i januari 2011. – Europeiska ekonomiska och sociala kommittén anordnade en högnivåkonferens om fattigdom och social utestängning (maj 2010) och införde en ständig grupp för Europaåret 2010 och flera specifika initiativ (folkuniversitetet, utfrågning). – Regionkommittén höll ett forum i juni, och en av dess politiska grupper anordnade en filmtävling (Poverty in Europe: Can you picture a way out?). – Kommissionens representationskontor i de deltagande länderna bidrog genom att organisera ett stort antal kommunikationsinsatser (bl.a. en fototävling, uppsökande arbete bland utsatta grupper, friluftskonserter, informationsstånd) och genom att delta i olika diskussioner, debatter och konferenser om dessa frågor. Europa Direkt-informationskontoren deltog också aktivt i många länder. – Inom Europeiska kommissionen deltog flera generaldirektorat (utöver GD Sysselsättning, socialpolitik och inkludering) genom att ta fram särskilda projekt och initiativ (t.ex. om hälsa, informationssamhället, forskning, ungdomsfrågor, kultur och turism). – Inför Europaåret 2010 infördes ett särskilt pris för artiklar om fattigdom och diskriminering i EU:s journalisttävling Tillsammans mot diskriminering 2009. 3. Vilka resultat uppnåddes? 3.1. Ett fast åtagande trots en svår ekonomisk situation Europaåret 2010 ägde rum under kritiska förhållanden i samhället, och sammanföll med diskussioner om EU-politikens framtid på viktiga områden. Europaåret fick fart genom den EU-omfattande lanseringen och bidrog till att skapa ny drivkraft samtidigt som behovet av politiskt engagemang på högsta nivå betonades. Mot denna bakgrund ansågs bekämpning av fattigdom och social utestängning vara en av de viktigaste prioriteringarna för Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla i samhället. För första gången någonsin knyts ett kvantitativt mål till detta åtagande, nämligen att under perioden fram till 2020 se till att minst 20 miljoner människor lyfts ur fattigdom och social utestängning. Slutförklaringen för Europaåret[5] innehöll ett ytterligare åtagande för att fortsätta och fördjupa detta arbete. I Europa 2020-strategin konstateras att det finns ett behov av kraftfulla insatser på nationell nivå. Medlemsstaterna uppmanades därför att i sina nationella reformprogram fastställa ett särskilt nationellt mål för att minska fattigdom och social utestängning. Europaåret bidrog också till att utveckla den nationella politiken utöver Europa 2020, eftersom en rad länder tog tillfället i akt att utarbeta eller genomföra nya politiska initiativ och stärka kopplingarna till andra politikområden (t.ex. hälsa, rättsliga frågor, åtgärder mot diskriminering samt finans). Denna utveckling är ett steg framåt när det gäller att stärka EU:s och medlemsstaternas åtaganden men måste ses i ljuset av situationen för de mest utsatta, som i många fall förvärrades under 2010. 3.2. Utveckling av nya partnerskap och allianser Europaåret 2010 gav starka incitament för att stärka partnerskapen och få in nya aktörer, från det lokala till det europeiska planet. Dessa allianser knöts främst mellan berörda aktörer (särskilt icke-statliga organisationer och stiftelser) men även institutioner på olika nivåer deltog (bland annat lokala myndigheter, forskare, kulturorganisationer och skolor). Europaåret 2010 gav impulsen att överskrida traditionella uppdelningar genom att vända sig till aktörer som trots att de inte direkt ägnar sig åt frågor som rör fattigdom och social utestängning ändå har stora möjligheter att påverka (t.ex. företag, medier, myndigheter som arbetar med andra frågor än social inkludering). I vissa länder har ambassadörerna för Europaåret spelat en viktig roll i detta avseende. På europeisk nivå har samarbetet utökats med flera viktiga organ och nya aktörer, och förstärkts mellan kommissionens olika avdelningar. Trots flera positiva exempel har man dock inte till fullo utnyttjat möjligheten att stärka kopplingarna till arbetsmarknadens parter och den privata sektorn. 3.3. Tillgodoseende av behovet av bättre kommunikation Att nå ut till en större publik och påverka opinionen när det gäller fattigdom var mål som innebar en särskild utmaning för Europaåret 2010. Enligt uppgifter som samlats in av det anlitade kommunikationsföretaget nådde informationen om Europaåret ut till ungefär en tiondel av befolkningen i EU genom radio och tv. Detta bidrog till att öka allmänhetens medvetenhet om hur fattigdomen slår i Europa och om EU:s roll. Europaåret fick också stor uppmärksamhet i pressen (även i elektroniska medier), särskilt i samband med större evenemang och viktiga etapper. Sociala medier användes också för att nå ut till en större publik. Vilka effekter initiativet fått när det gäller att montera ner stereotyper är svårare att bedöma. Människor som själva lever i fattigdom deltog i flera viktiga insatser, bland annat EU-konferensen Poverty between Reality and Perception – the communication challenge i oktober 2009, och i olika nationella, regionala och lokala initiativ. De utlöste också en viktig debatt om hur man bäst rapporterar i denna komplexa fråga genom att göra en avvägning mellan behovet av att skydda berörda personers intressen och de allt större kraven på journalisternas arbete. Europaåret gjorde det också tydligt att de offentliga institutionerna måste kommunicera bättre – och på ett annorlunda sätt – kring frågor som rör social inkludering. De måste också vända sig till medierna i större utsträckning och nå ut både till utsatta människor och till allmänheten. Nya metoder provades och vidareutvecklades med detta i åtanke (t.ex. partnerskap med större evenemang eller medier). 3.4. Ökad delaktighet för människor som lever i fattigdom Att få människor som lever i fattigdom att själva delta var ett viktigt mål för Europaåret, både för att ge människor egenmakt och som en mer direkt form av medborgardeltagande. Europaåret levde till viss del upp till förväntningarna eftersom direkt berörda kvinnor och män deltog och kunde föra fram sina åsikter vid viktiga evenemang (t.ex. inlednings- och avslutningskonferenser, gräsrotsevenemang och folkuniversitet) och vid medieinsatser (videofilm och en konferens om synen på fattigdom). Deras närvaro ledde också i sig till ökad synlighet. Europaåret stödde också utvecklingen av mer strukturerade former av delaktighet genom en rad olika projekt som togs fram i de deltagande länderna. Europaåret bidrog också till att utforska kopplingen mellan social utestängning, fattigdom och diskriminering. Initiativen har fått vissa positiva effekter för alla grupper som befinner sig i riskzonen för diskriminering (t.ex. invandrare, etniska minoriteter, människor med funktionsnedsättning och äldre). 3.5. Komplettering av befintliga EU-initiativ Europaåret kompletterade EU:s nuvarande initiativ och program för att främja social inkludering och minska ojämlikheterna, t.ex. Progressprogrammet[6] och den öppna samordningsmetoden för socialt skydd och social integration. Det skapade nya finansieringsmöjligheter för projekt som inte kunde finansieras inom andra EU-program och bidrog därigenom till att man kunde nå ut till fler aktörer av olika slag. Möjligheten att komplettera andra EU-finansierade initiativ togs dock inte till vara fullt ut och kommer att vidareutvecklas inom ramen för nästa fleråriga budgetram. 3.6. Utveckling av innovativa strategier En rad olika innovativa strategier provades under Europaåret: användning av sociala medier för kommunikation, samverkan med journalister, avancerade delaktighetsstrategier för politisk planering samt evidensbaserad socialpolitik och socialt entreprenörskap. Vissa initiativ innebar att man skapade en koppling till andra politikområden, särskilt hälsa, rättsliga frågor och finans. Dessa innovationer kan få stor betydelse och skulle kunna vidareutvecklas. De nuvarande budgetåtstramningarna är dock ett stort hinder för en eventuell utökning av denna verksamhet. 3.7. Integrering av ett jämställdhetsperspektiv Bestämmelser infördes för att se till att jämställdhetsaspekten beaktades t.ex. i samband med styrningen av Europaåret, och det finns indirekta belägg för att genusspecifika frågor som ensamföräldraskap och hemlöshet behandlades på ett väl avvägt sätt. Jämställdhetsdimensionen uppfattades dock inte tydligt av centrala aktörer och könsuppdelade uppgifter togs inte fram systematiskt. 4. Bygga för framtiden Konsekvenserna av den ekonomiska krisen fortsätter. Arbetslösheten är fortfarande hög och det finns fortfarande alltför många människor i EU som lever under fattigdomsgränsen eller i samhällets utkanter. Det som står på spel är de europeiska samhällenas sammanhållning[7]. Det är främst medlemsstaterna som ansvarar för åtgärder för att motverka fattigdom och social utestängning, men EU har en viktig roll att spela och måste leva upp till förväntningarna. EU har tydliga befogenheter och nya instrument för att stödja medlemsstaterna och göra skillnad i de mest utsatta människornas liv. Bland dessa ingår såväl Europa 2020-strategin och den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning[8], som båda har bidragit till att sätta social inkludering högt på EU:s dagordning. 4.1. Europa 2020: från ord till handling Krisen har visat i vilken utsträckning den ekonomiska och den sociala utvecklingen i EU:s medlemsstater samverkar. EU har därför infört en ny arbetsmetod, den europeiska planeringsterminen, för att se till att viktiga politiska prioriteringar samordnas på EU-nivå innan beslut fattas på nationell nivå. Under 2011 har detta arbete till stor del inriktats på långsiktig stabilitet i de offentliga finanserna och på att skapa jobb och tillväxt. Att motverka arbetslöshet och de sociala konsekvenserna av krisen är ett av de fem prioriterade områdena i den årliga tillväxtöversikten 2012[9], som innebär att medlemsstaterna ska skydda utsatta människor genom att ytterligare förbättra de sociala trygghetssystemens effektivitet, införa strategier för aktiv inkludering och säkerställa tillgång till tjänster som stöder integration på arbetsmarknaden och i samhället. Insatserna bör öka så att det historiska åtagande som har gjorts för att minska fattigdom och social utestängning under perioden fram till 2020 leder till en påtaglig förändring. Nu har 26 medlemsstater lagt fram förslag till nationella mål för fattigdomsminskning och redogjort för sin specifika strategi för utförandet i de nationella reformprogram som lämnades in i april 2011. Hittills har dessa dock inte lyckats hålla den ambitionsnivå som man enades om i juni 2010. 4.2. Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning: en handlingsram Som ett av flaggskeppsinitiativen inom Europa 2020 lyfter plattformen fram kommissionens agenda för att öka insatserna för att bekämpa fattigdom och social utestängning med direkt utgångspunkt i lärdomarna av Europaåret 2010. Främjande av en partnerskapsstrategi och breddning av deltagandet Ett av huvudmålen för plattformen är att bredda och stärka berörda aktörers deltagande. Den intressentgrupp som inrättades för Europaåret 2010 har därför bibehållits och utökats. Kommissionen har också arbetat tillsammans med rådets ordförandeskap för att omvandla den årliga rundabordskonferensen om fattigdom och social utestängning till en bredare årlig konferens som ska granska måluppfyllelsen och genomförandet av verksamheten. Den första årliga konferensen ägde rum den 17–18 oktober 2011. Den årliga konferensen kommer med tiden att ge möjlighet att stärka och fördjupa samarbetet med andra EU-institutioner och EU-organ och stärka kopplingen till andra politikområden och till viktiga aktörer. Åtgärder över politikområdenas gränser I meddelandet om den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning föreslås en rad olika åtgärder på viktiga politikområden som inte i strikt mening handlar om social inkludering. Bland dessa ingår finansiella tjänster (kommissionens rekommendation om tillgång till ett standardbetalkonto[10]), energi, utbildning (t.ex. kommissionens meddelande och rådets rekommendation om åtgärder för att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid[11]), hälsa (lansering av det europeiska innovationspartnerskapet för aktivt och hälsosamt åldrande 2011, genomförande av meddelandet Solidaritet i hälsa: att minska ojämlikhet i hälsa i EU[12]) samt migration och integration. Det kommer i synnerhet att bli nödvändigt att satsa mer på att underlätta integrationen av romer i samhället i EU och att stödja integrationen av minoriteter i grannländerna, såsom beskrivs i EU-ramen för nationella strategier för integration av romer fram till 2020[13]. Skyddet och integrationen av minoriteter – bland annat romer – är också särskilt relevant som en oumbärlig del av liberaliseringen av viseringsbestämmelser med länderna i det östliga partnerskapet och av övervakningen efter liberaliseringen med avseende på de visumfria länderna i västra Balkan. Mer effektiv användning av EU-medel och ESF I enlighet med budgetöversynen betonas i meddelandet om plattformen att Europeiska socialfonden (ESF) bör användas för att stödja medlemsstaternas strävan att uppnå målen för Europa 2020-strategin, inklusive målet för fattigdomsminskning. Det lagstiftningspaket för sammanhållningspolitiken 2014–2020 som antogs av kommissionen den 5 oktober har därför en betydligt starkare inriktning på social inkludering. Att bekämpa fattigdom och social utestängning är ett av fyra tematiska mål för Europeiska socialfonden. Enligt kommissionens förslag[14] ska minst 20 % av budgeten för ESF gå till åtgärder för social inkludering, inklusive följande prioriterade områden: inkludering, integration av mindre gynnade grupper, tillgång till tjänster, den sociala ekonomin och lokalt ledda utvecklingsstrategier. Man kommer att ytterligare uppmuntra medverkan av arbetsmarknadens parter och det civila samhället, och främja en förenkling av systemet för genomförande. En evidensbaserad strategi för social innovation och reform Det ökande behovet av sociala insatser har lett till ökad medvetenhet om behovet av att utforska nya tillvägagångssätt för att möta dagens och morgondagens utmaningar på det sociala området, göra socialpolitiken mer kostnadseffektiv och använda utvärderingar på ett bättre sätt i samband med politiskt beslutsfattande. Plattformen har därför tillkännagett ett omfattande initiativ om social innovation med främjande av evidensbaserad social innovation genom informationsinsatser, politiskt och ekonomiskt stöd till projekt, kapacitetsuppbyggnad för viktiga aktörer och vidareutveckling av metoder. En förstärkt politisk samordning mellan medlemsstaterna Som framhålls i kommittén för socialt skydds yttrande om att stärka den öppna samordningsmetoden på det sociala området inom ramen för Europa 2020-strategin, som godkändes av rådet den 17 juni 2011, finns det ett behov av att förbättra metodens synlighet och genomslag. Europa 2020-strategins sociala dimension ger möjlighet att stärka den öppna samordningsmetoden på det sociala området. Arbetet kommer att inriktas på att stärka ömsesidigt lärande och analysförmågan, förbättra delaktigheten för berörda aktörer och utveckla synergieffekter med den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning. 5. Slutsatser Europaåret 2010 skapade ny drivkraft för kampen mot fattigdom och social utestängning i Europa. Under en tid med stora utmaningar för ekonomin och samhället gjorde Europaåret att många människor fick upp ögonen för att fattigdom och social utestängning är en realitet i Europa, och visade samtidigt på behovet att utveckla innovativa och mer effektiva program. Europaåret lyfte fram såväl aktuella som tänkbara framtida insatser av berörda aktörer och politiska beslutsfattare, och visade mediernas funktion när det gäller att skapa en multiplikatoreffekt. Betydelsen av att lyssna på män och kvinnor med egen erfarenhet av att leva i fattigdom framhölls. Dessutom betonades behovet av ett politiskt engagemang på högsta nivå och av att nå ut till människor som inte brukar vara delaktiga i politiken för social inkludering. Senare Europaår (för frivilligarbete 2011, för aktivt åldrande och solidaritet mellan generationerna 2012 och för medborgarna 2013) har nära anknytning till de teman som behandlades 2010, och de lärdomar som dragits av Europaåret 2010 kan tas till vara vid förberedelserna och genomförandet av dem. Fokus måste nu ligga på att driva arbetet vidare. Därför kommer kommissionen att arbeta tillsammans med rådet, Europaparlamentet och alla berörda aktörer för att utnyttja de instrument som ges via Europa 2020-strategin och den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning. BILAGA Exempel på initiativ från de deltagande länderna, de nationella genomförandeorganen och kommissionens representationskontor – Ett belgiskt projekt för att hjälpa social utestängda människor att komma in på arbetsmarknaden genom individanpassad rådgivning och nätverksarbete. – En bussturné i Portugal med unga konstnärer för att göra människor mer medvetna om fattigdom och social utestängning. – Ett projekt i Nederländerna för att samla lokala partnerskap i 60 olika samhällen och utveckla integrerade strategier för att bekämpa social utestängning på det lokala planet. – Ett irländskt partnerskap för sändningar via landets största radiostation med berättelser av människor som lever i fattigdom. – Ett österrikiskt program för att utbilda finansiella rådgivare i hur man kan hjälpa människor som har skuldsättningsproblem och andra ekonomiska problem. – Ett tyskt projekt för att integrera utsatta människor med invandrarbakgrund genom att ge dem möjlighet till frivilligt arbete i lokalsamhället. – En serie regionala seminarier i Frankrike för att lyfta fram de regionala myndigheternas ansvar när det gäller att bekämpa fattigdom, med respekt för städernas och regionernas mångfald. – Ett program i Danmark för att hjälpa människor med psykisk funktionsnedsättning att hitta jobb genom att utbilda arbetsförmedlare i att hantera deras särskilda behov. – En kampanj i Luxemburg för att främja en fastighetsförmedling som hjälper människor att hitta boende till rimligt pris i den privata sektorn samtidigt som värdens hyresinkomster garanteras. – En italiensk stormarknad som donerar livsmedel till de mest behövande. – En uppsatstävling om Europaåret och Vår i Europa som anordnades av kommissionens representationskontor i Bulgarien. De bästa uppsatserna publicerades i en broschyr. – Workshoppar för skolelever (14–19 år) på temat kampen mot fattigdom och social utestängning som anordnades av kommissionens representationskontor i Wales. Över 480 elever deltog. – Information till lokala partner om EU:s sociala program som syftar till bättre integration av romer och andra utsatta grupper i samhället, via Europa Direkt-informationskontoret i Komotini, Grekland. Rekommendationer för kommande europaår Europeiska kommissionen ställer sig bakom följande rekommendationer, som härrör främst från den externa utvärderingen, för förvaltningen, planeringen och genomförandet av Europaår i framtiden. Förhandsplanering och uppföljning – Skapa rutiner för detaljerad programplanering så att verksamheten på EU-nivå schemaläggs minst ett år i förväg, och se till att liknande förberedelser görs i de deltagande länderna. – Se till att åtagandena följs upp, antingen genom att bibehålla begränsad personal för uppföljning av Europaåret eller genom att ge en särskild enhet inom kommissionen i uppdrag att sköta detta. – På nationell nivå stärka kopplingen mellan Europaår med liknande teman genom att knyta avslutningsevenemanget för ett Europaår till öppningsevenemanget för nästa. – Fastställa tänkbara partnerevenemang i ett tidigt skede och etablera partnerskap med dessa minst ett halvår innan Europaåret börjar. – Stärka planering och samordning mellan Europeiska kommissionens alla kommunikationstjänster innan Europaåret börjar. Administrativa förfaranden – Se över rutinerna för administrativ, kontraktsmässig och ekonomisk förvaltning av nationella medel, för att minska förvaltningsbördan och den administrativa belastningen för genomförandeorganen på både EU-nivå och nationell nivå. – Skriva en handbok för projektledare om förfaranden för bidragsförvaltning som kan anpassas och användas av de nationella genomförandeorganen. Kommunikationsverktyg – Vidareutveckla innovativa kommunikationskanaler för Europaåren, särskilt sociala medier. – Överväga att överge principen om ambassadörer på EU-nivå. Om sådana anses behövas bör det finnas ett tillräckligt antal personer (10–15) med olika bakgrund för att se till att de får ett ordentligt genomslag. – Klargöra redan från början vilka roller det anlitade kommunikationsföretaget och de nationella genomförandeorganen ska ha vid genomförandet av informationskampanjen på nationell nivå. – Regelbunden kontakt med pressen och journalister är av avgörande betydelse. – Bibehålla en flexibilitetsmarginal i genomförandet av informationskampanjen på nationell nivå så att den kan anpassas till lokala behov och situationer. – Anlita engagerade nationella ambassadörer som kan delta i praktiken och tjänstemän på hög nivå för att skapa medieuppmärksamhet i respektive land; utveckla strategiska partnerskap med viktiga medieaktörer. – Bättre definiera vilka roller kommissionens representationskontor och medietjänster/uppsökande enheter i medlemsstaterna (som drivs av medlemsstaternas regeringar eller andra organisationer) ska ha – t.ex. Europa Direkt-informationskontoren – så att de kan bidra ännu bättre till informationsverksamheten. Medverkan av berörda aktörer – Införa lämpliga styrelseformer för aktörernas medverkan för att effektivt hantera förväntningar; göra åtskillnad mellan administrativa och politiska frågor. – Göra aktörerna mer delaktiga på EU-nivå genom att de får bidra till informationskampanjens utformning; ömsesidigt förtroende och pålitlighet är nyckelfaktorer här. – Förankra stödet hos aktörer på nationell nivå genom att redan från början låta dem vara med och utforma de nationella programmen. Ge dem möjlighet att föra fram synpunkter under kampanjens gång. – Vara medveten om risken för dubbelarbete om aktörerna föredrar att skapa egna webbplatser, logotyper och sloganer. [1] Europaparlamentets och rådets beslut nr 1098/2008/EG av den 22 oktober 2008. [2] Europeiska kommissionen gav en extern part i uppdrag att göra en utvärdering (från den 16 december 2009 till den 16 april 2011). Rapporten färdigställdes i juni 2011. [3] Särskild Eurobarometer nr 321 http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_321_en.pdf. [4] http://endpoverty.eu. [5] Rådets uttalande om Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning: Samarbete för att bekämpa fattigdom under 2010 och därefter. 3053:e mötet i rådet (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) i Bryssel den 6 december 2010. EUT C 333, 10.12.2010, s. 8. [6] Se anmodan att lämna projektförslag om att minska ojämlikheterna i fråga om hälsa från 2010. [7] Kommittén för socialt skydd, Report on the Social Dimension of the Europe 2020 Strategy, 2011. [8] Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning: en europeisk ram för social och territoriell sammanhållning, KOM(2010) 758 slutlig. [9] KOM(2011) 815 slutlig, Årlig tillväxtöversikt 2012. [10] K(2011) 4977/4. [11] KOM(2011) 18, EUT C 191 (2011). [12] KOM(2009) 567 slutlig. [13] En EU-ram för nationella strategier för integrering av romer, KOM(2011) 173 slutlig. [14] KOM(2011) 607 slutlig, Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska socialfonden och om upphävande av förordning (EG) nr 1081/2006.