Yttrande från Regionkommittén om "Interkulturell utbildning"

(97/C 215/04)

BAKGRUND

- Den 15 november 1995 beslutade Regionkommittén i enlighet med artikel 198c, fjärde stycket, i fördraget om Europeiska gemenskapen att utarbeta ett yttrande om "Interkulturell utbildning".

- Utkastet till yttrande (CdR 194/96 rev. 2), som utarbetats av utskott 6 "Utbildningsfrågor", antogs av utskottet den 7 februari 1997. Föredragande var Dimitrios Efstathiadis och medföredragande var John Evans.

- Den 23 oktober 1995 antog rådet en resolution om utbildningssystemens reaktion på problemen med rasism och främlingsfientlighet, i vilken man betonar utbildningens roll när det gäller att förebygga och undanröja fördomar, rasistiska och främlingsfientliga attityder samt uppmanar kommissionen att i samarbete med medlemsstaterna underlätta utbytet av erfarenheter genom informationsspridning om de europeiska utbildningssystemens insatser när det gäller att bekämpa rasism och främlingsfientlighet samt att integrera personer av olika etnisk, kulturell och religiös bakgrund.

- I resolutionen uppmanade rådet också kommissionen att, i samarbete med medlemsstaterna, särskilt utveckla de delar inom Sokrates-programmet som berör de aktuella problemen, inbegripet samarbete mellan olika skolor, utbyte av erfarenheter när det gäller interkulturella frågor och utbildning av lärare.

- Regionkommittén har i sitt yttrande om "Förslag till rådets beslut om att utse 1997 till Europaåret mot rasism" () betonat utbildningens nyckelroll när det gäller att minska eller förebygga rasistisk, främlingsfientlig och antisemitisk verksamhet.

Kommittén antog enhälligt följande yttrande vid sin 17:e plenarsession den 12-13 mars 1997 (sammanträdet den 12 mars).

1. Inledning

1.1. Kommittén påpekar att termen "mångkulturell" beskriver ett tillstånd och innebär att man undersöker olika samtidigt förekommande kulturella referenser i ett enskilt land, medan termen "interkulturell" betecknar den dynamiska ömsesidiga påverkan och det samverkande utbyte mellan kulturer som har sin grund i migrationsströmmar, som uppstått nyligen eller för flera hundra år sedan. Mot bakgrund av detta har kommittén beslutat att koncentrera sig på utbildningens interkulturella dimension.

1.2. Kommittén understryker att utvecklingen av interkulturell utbildning direkt och i grunden angår de regionala och lokala myndigheterna med tanke på att de regionala och lokala myndigheterna i många medlemsländer besitter viktiga kunskaper inom utbildnings-, fortbildnings- och ungdomsområdena samt när det gäller att främja interkulturella insatser. Man betonar de regionala och lokala myndigheternas nyckelroll när det gäller att förmedla och tillämpa lyckade lösningar och utbyta erfarenheter på detta område, särskilt genom att samordna flerdimensionella lokala och regionala nätverk som engagerar ekonomiska och sociala aktörer inom alla berörda sektorer (socialtjänsten, bostadssektorn osv.) samt utbildnings- och fortbildningsanordnare.

1.3. Med tanke på de regionala och lokala myndigheternas närhet till medborgarna betonar man att de är strategiskt väl placerade för att möta olika kulturella gruppers krav och särskilda behov inom EU och för att effektivt mobilisera lokalsamhällen och regioner för att öka respekten för kulturella skillnader genom utbildning och fortbildning.

1.4. Kommittén pekar på att Europeiska unionen håller på att förvandlas till ett alltmer mångkulturellt och pluralistiskt samhälle, vars rikedom och mångfald bör delas, respekteras och stödjas av alla. Man betonar att de kulturella och språkliga olikheterna bland de 18 miljoner migrerande arbetstagarna och invandrarna i EU måste komma till uttryck genom interkulturell utbildning. Detta gäller särskilt om vi siktar på ett förenat Europa och en minskning av rasistiskt våld och främlingsfientlighet, som hela tiden ökar i samhället och då särskilt i städer och stadsområden.

1.5. Kommittén vill påminna om sitt yttrande om Kalejdoskop 2000 (). Detta understryker att kulturell mångfald inte bara gäller de nationella och etniska kulturskillnaderna, utan även sociala kulturer. Yttrandet framhåller även att invandrarkulturer också är europeiska kulturer.

1.6. Kommittén konstaterar att utbildningssystemen inom EU blir allt mer mångkulturella. Utöver det totala antalet utländska medborgare i medlemsstaternas skolor (uppskattat till ca 7-9 %) har andelen barn som varje dag inom och utanför skolan möter människor som talar ett annat språk än deras eget uppskattats till ca 50 % i medlemsstaterna (Kommissionens rapport om invandrarbarns utbildning). Kulturella och språkliga olikheter inom skolorna håller på att bli regel snarare än undantag, särskilt i vissa områden i stora städer. På vissa ställen rör det sig om 50-70 % och i vissa fall närmare 100 %.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Kommittén påpekar att den interkulturella utbildningen som sin utgångspunkt bör ha kunskapen om det europeiska samhällets mångkulturella natur och varje kulturs speciella betydelse. Därför bör den utgöra en princip och ett angreppssätt när det gäller de problem och konflikter som kommer av denna kulturella och språkliga mångfald. Den utgör ett angreppssätt som motsätter sig allt tänkande och all verksamhet som innebär en fullständig åtskillnad eller total assimilation.

2.2. Kommittén betonar att ett erkännande av utbildnings- och fortbildningsanordnare för språklig och kulturell mångfald betyder att man överger den felaktiga uppfattningen att det dominerande språkliga och kulturella synsätt som lärs ut till barnen är den enda legitima kommunikationsformen. Alla studerande måste förstå att ett mångkulturellt samhälle omfattar en mängd språk och dialekter som används i olika sociala och kulturella sammanhang, och som är mycket berikande.

2.3. Kommittén påpekar att interkulturell utbildning inte bara bör äga rum i klassrummet och betonar att respekten för kulturella skillnader borde ingå i all livslång utbildning, från förskola till vuxenutbildning.

2.4. Kommittén framhåller att det går en gemensam röd tråd genom vissa gemenskapsprogram, till exempel Sokrates, Leonardo, Ungdom för Europa, Info 2000, Kalejdoskop 2000, Ariane och det fleråriga programmet för att främja den språkliga mångfalden inom gemenskapen i informationssamhället. Denna genomgående linje främjar aspekter som rör interkulturell utbildning och fortbildning genom gemenskapsinitiativ och kommittén uppmanar kommissionen att se till att åtgärderna kompletterar varandra och överensstämmer på ett effektivt sätt, i synnerhet i syfte att upprätthålla idén om livslång utbildning.

2.5. Regionkommittén betonar att det också är viktigt att inlemma den interkulturella utbildningen i Phare- och Tacis-programmen för att stärka demokratiseringsprocessen och den sociala samhörighetskänslan i länderna i Central- och Östeuropa. Kommittén stöder vidare Europarådets program för "demokrati-ambassader" i det forna Jugoslavien, som kommer att stärka demokratiseringsprocessen, och främjandet av interkulturell utbildning, särskilt genom programmets förslag till "skolor för det civila samhället".

3. Särskilda kommentarer

3.1. Att bekämpa rasism och främlingsfientlighet genom utbildning och fortbildning

3.1.1. Kommittén påpekar att ett interkulturellt synsätt på utbildning och fortbildning kan främja ökad förståelse och respekt för kulturella olikheter, speciellt när det gäller kulturella traditioner, religiösa sedvänjor, historia etc. Ett sådant tillvägagångssätt kan också utgöra ett skydd mot både kulturell likgiltighet och minskad betydelse för kulturen samt ökade rasistiska och främlingsfientliga attityder, som uppmuntrar till ett asocialt beteende och våld och leder till extremistiska handlingar.

3.1.2. Regionkommittén betonar att varje initiativ som tas av unionen för att öka medborgarnas medvetande och bemöta rasism, främlingsfientlighet och brott mot de mänskliga rättigheterna måste påbörjas redan på förskolenivå, och sedan fortsätta på övriga utbildningsstadier, så att yngre generationer kan identifiera de gemensamma egenskaper som förenar oss, trots skillnaderna i våra kulturer, sedvänjor och levnadssätt. Regionkommittén påpekar att det är avgörande att barn och ungdomar får lära sig om mänskliga rättigheter i utbildningen till europeiska medborgare. Det är också viktigt att människors attityder formas från tidig ålder. Regionkommittén efterlyser även stöd till interkulturell utbildningsverksamhet för vuxna, eftersom de också spelar en avgörande roll när det gäller att forma minderårigas attityder.

3.1.3. Regionkommittén välkomnar åtgärd II under Comenius-kapitlet i Sokrates-programmet. Den utgör ett stöd för främjandet av den interkulturella dimensionen i undervisningen och kommittén vidhåller att detta kan hjälpa till att bekämpa rasism och främlingsfientlighet. Kommittén efterlyser dock att en ökad tonvikt läggs vid att kämpa mot rasism och främlingsfientlighet på alla utbildningsnivåer samt att främja informations- och erfarenhetsutbytet inom detta område, på lokal och regional nivå.

3.1.4. Regionkommittén betonar att den interkulturella utbildningen har en nyckelroll att spela när det gäller att bekämpa alla former av kulturella fördomar och kulturell diskriminering, oavsett om dessa grundar sig på ras, hudfärg, språk, religion eller en persons nationella, sociala eller etniska ursprung. Den skall i grunden ha som mål att utplåna sådana former av diskriminering och alla former av stereotypa beskrivningar av olikheter i vardagsundervisningen.

3.1.5. Kommittén hävdar därför att det är viktigt att undvika en etniskt centrerad undervisning och undanröja en stereotyp beskrivning av andra kulturer. Regionkommittén betonar att den språkliga och kulturella mångfalden är en källa till rikedom. Barn bör uppmuntras att betrakta denna mångfald som något som bör välkomnas och uppskattas, och inte som ett problem. De bör uppmuntras till att bli medvetna om andra kulturer och till en förståelse av de kulturella skillnaderna, utan att bedöma om någon kultur är mer eller mindre värd.

3.1.6. I sin resolution om utbildningssystemens svar på rasism- och främlingsfientlighetsproblemen (oktober 1995) anmodade rådet medlemsstaterna att främja innovationer i läroplaner och i undervisningen. Dessa åtgärder skall bidra till att utveckla begrepp såsom fred, demokrati, respekt och jämlikhet mellan kulturer, tolerans och samarbete. De skall även uppmuntra till att det utarbetas undervisningsmaterial som utformats i syfte att gynna attityder och värderingar som förespråkar förståelse och tolerans. Regionkommittén stöder detta men vill understryka värdet av ett informationsutbyte i fråga om lyckade lösningar genom lokala och regionala nätverk, för att införliva den interkulturella dimensionen i läroplanerna och undervisningsmaterialet, liksom i Comenius-kapitlet, särskilt när det gäller historia, geografi och litteratur.

3.1.7. Regionkommittén anmodar kommissionen att stödja förberedelserna med och tillverkningen av pedagogiskt material som skall användas i skolor i hela unionen och betona Europas rika språkliga och kulturella mångfald samt ge den en grundmurad plats inom ramen för ett gemensamt europeiskt kulturarv. Kommittén stöder i synnerhet kommissionens nyligen uttalade avsikt att utveckla undervisningsmaterial för multimedia och att inlemma den interkulturella dimensionen i detta material (Meddelande om rasism och främlingsfientlighet). Kommittén yrkar på att detta pedagogiska material speciellt inriktas mot att forma barnens attityder och att upplysa föräldrarna.

3.1.8. Regionkommittén betonar värdet av de åtgärder inom Comenius-kapitlet som stöder grund- och påbyggnadsutbildning för lärare och andra utbildningsanordnare som arbetar i en mångkulturell miljö. Kommittén välkomnar även kommissionens avsikt att koncentrera sig på att ge lärarna kunskap och erfarenhet när det gäller att motverka rasism och diskriminering. Kommittén välkomnar även kommissionens förpliktelse att främja politiska åtgärder som förbättrar möjligheten att få tillträde till läraryrket för unga människor med invandrarbakgrund och ungdomar från etniska minoriteter ("Meddelande från kommissionen om rasism, främlingsfientlighet och antisemitism"). Kommittén påpekar att åtgärder som aktiv rekrytering bör prövas. Kommittén noterar dessutom att i vissa medlemsstater anses kvoteringssystem vara en lämplig väg för att ta itu med jämlikhetsfrågor och betonar att detta, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, är en fråga som medlemsstaterna skall avgöra och den bör inte bestämmas på EU-nivå.

3.1.9. Kommittén ställer sig dessutom positiv till kommissionens åtgärder till förmån för interkulturell kommunikation genom programmet Ungdom för Europa III (som omfattar ungdomsutbyte inom gemenskapen, utbyte med ungdomar från tredje land och volontärtjänstperioder) samt handlingsplanen för ungdomsinformation.

3.1.10. Regionkommittén stöder starkt rådets uppmaning till gemenskapen och medlemsstaterna att garantera att ett lämpligt samarbete mellan gemenskapen och internationella organisationer, särskilt Europarådet, kommer till stånd när det gäller att bekämpa rasism och främlingsfientlighet på utbildningsområdet.

3.2. Att främja integration och social samhörighet genom utbildning

3.2.1. Regionkommittén noterar att det i vissa medlemsstater finns en tendens till en låg prestationsnivå och en hög grad av utanförskap för elever från etniska minoriteter. Kommittén betonar att en låg prestationsnivå beror på att man inte lyckats tillhandahålla erforderlig utbildning och inte på något sätt speglar speciella gruppers oförmåga. Regionkommittén anser att man i större utsträckning måste uppmärksamma arbetet med att bekämpa att elever misslyckas i skolan genom att arbeta förebyggande t.ex. med ungdomar som kommer från etniska minoriteter och riskerar att ställas utanför utbildningssystemet. Regionkommittén noterar att detta är särskilt relevant eftersom en stor andel av den unga befolkningen som har invandrarbakgrund eller som kommer från etniska minoriteter lämnar skolan mycket tidigt, utan att ha fått någon grundutbildning eller går ut med dåligt resultat. Kommittén vill påpeka att ett utestängande från utbildningssystemet är första steget på vägen mot en marginalisering, som följs av att de stängs ute från arbetsmarknaden, och i vidare betydelse, från det kulturella, sociala och medborgerliga livet. Kommittén anser bestämt att den interkulturella utbildningen skall ske så tidigt som möjligt, från förskolenivå och genom hela livet, som en livslång utbildning.

3.2.2. Regionkommittén vill betona vikten av att utbilda kontaktpersoner som har invandrarbakgrund eller som tillhör någon etnisk minoritet samt offentliganställda som arbetar med dessa grupper. Det exempel på projekt under Sokrates-programmet som stöder utbildning av zigenska kontaktpersoner ses som ett steg i rätt riktning. Dessa kontaktpersoner kan hjälpa till att upprätta kommunikationskanaler mellan skolan och de olika invandrargrupperna samt att förbättra kontakten och samarbetet med invandrarfamiljer, vilket betraktats som viktiga prioriteringar i de rekommendationer som framfördes i DIECEC-rapporten. (Utveckling av interkulturell utbildning genom samarbete mellan europeiska städer).

3.2.3. ReK betonar vikten av att lärare utbildas så att de kan uppfylla de speciella behov som barn med invandrarbakgrund eller barn som tillhör en etnisk minoritet har. Vi välkomnar kommissionens avsikt att arbeta för att man i all yrkesutbildning skall inkludera kurser för att göra lärare medvetna om de särskilda strategier som krävs för att framgångsrikt lära ut kunskaper i en mångkulturell och flerspråkig miljö, särskilt genom Comenius-åtgärderna 2 och 3 rörande grund- och påbyggnadsutbildning (Rapport om invandrarbarns utbildning i Europeiska unionen).

3.2.4. Regionkommittén påpekar att samarbetet mellan lärare, föräldrar och kontaktpersoner kan utgöra ett effektivt stöd när det gäller barnens anpassning till skolmiljön, samtidigt som de etniska gruppernas specifika behov respekteras. Vi vill betona att detta skulle kunna leda till att människor från etniska minoriteter blir mer motiverade till utbildning för egen räkning. ReK anser därför att hem- och skolaföreningar bör stödjas för att främja dialogen och så att man inom EU kan sprida erfarenheter av föräldrars delaktighet i utbildningen.

3.2.5. Comenius-kapitlet stöder barnens integration i utbildningssystemet. Projekten syftar både till att förbättra skolnärvaron samt kvaliteten på undervisningen och till att tillgodose barnens specifika utbildningsbehov och kapacitet. Projekten omfattar följande:

i) Utbildning av barn till migrerande arbetstagare (inklusive barn till medborgare från tredje land uppgår denna grupp till 7-9 % av den skolpliktiga befolkningen). Åtgärderna utgör ett stöd för undervisning i värdlandets språk samt hemlandets språk och kultur. Med anledning av människors ökade rörlighet mellan medlemsstaterna begär Regionkommittén att denna åtgärd skall få ökat stöd.

ii) Utbildning av barn till kringresande och zigenare (2 miljoner zigenare bor inom EU och över hälften uppskattas vara i skolåldern, men endast 30-40 % av de zigenska barnen går regelbundet i skolan). Åtgärderna är bland annat inriktade på grundskole- och gymnasieutbildning, utbildning av zigenska kontaktpersoner samt öppen utbildning och distansutbildning.

iii) Utbildning av barn till kringflyttande arbetstagare (barn till cirka 600 000 EU-medborgare). Projekten koncentreras bland annat på användning av öppen utbildning och distansutbildning, nätverk mellan skolor, information och rådgivning till föräldrar samt regionalt samarbete över gränserna.

3.2.6. Åtgärd 2 i Comenius-kapitlet stöder även projekt som syftar till att främja den interkulturella dimensionen i undervisningen (vilket nämns under punkt 3.1.3) och införandet av nyskapande pedagogisk praxis genom jämförande kulturstudier för att underlätta utvecklingen av en interkulturell dialog och förståelsen för kulturella skillnader. Även om språkliga färdigheter är oerhört viktiga för en ökad rörlighet och därmed för möjligheten att få ett jobb påpekar Regionkommittén att medvetenhet om och respekt för värdlandets kultur är avgörande ingredienser när det gäller att förbättra EU-medborgarnas rörlighet och att denna form av åtgärder också kommer att bidra till att detta mål nås.

3.2.7. Regionkommittén välkomnar därför dessa åtgärder inom Sokrates-programmet, som gäller skolutbildning, samt åtgärderna för fortbildning av människor från etniska minoriteter inom Leonardo-programmet. Dessutom välkomnar Regionkommittén att sysselsättningsaspekten inkluderas i socialfondens gemenskapsinitiativ, vilket innebär förbättrade möjligheter för invandrare, etniska minoriteter och flyktingar att komma in på arbetsmarknaden. Regionkommittén välkomnar i synnerhet att kringresande grupper och romer numera omfattas av dess tillämpningsområde och stöder dessutom "nedifrån och upp"-principen när det gäller initiativens genomförande.

3.2.8. Emellertid understryker vi betydelsen av att dessa program kompletterar varann, och att det på alla utbildningsnivåer, inklusive förskolan, aktiviteter utanför skolan och vuxenutbildningen, skall ingå interkulturell utbildning, enligt idén om livslång utbildning. ReK vidhåller att detta kan främja integrationen och den sociala sammanhållningen och begär att EU skall stödja åtgärderna inom detta område. Kommittén understryker dessutom vikten av stöd och utbyte av information på lokal och regional nivå inom detta område.

3.2.9. ReK betonar att det är viktigt med aktiviteter utanför skolan (estetisk verksamhet, aktiviteter inom idrotts- och ungdomsklubbar) och alternativ vuxenutbildning för att underlätta integration och bekämpa utslagning. Vi påpekar att det är viktigt att se till att vuxna invandrare, i synnerhet unga vuxna och kvinnor, deltar i utbildning och att det finns alternativ vuxenutbildning för att se till att inte bara deras färdigheter utan också de själva utvecklas och är delaktiga i samhällslivet.

3.2.10. Regionkommittén betonar behovet av att beakta språkproblemen när man studerar problematiken kring den låga prestationsnivån. Den snabba immigrationsökningen leder till ett ökat antal elever som har ett annat modersmål än det som pratas i det land där de bor. Regionkommittén välkomnar de rekommendationer som presenterades i DIECEC-projektet och som förespråkar stödundervisning i språk eller handledning som minimerar kunskapsförlusterna under vanliga lektioner.

3.2.11. Regionkommittén noterar att rådets direktiv från 1977 om utbildning för barn till migrerande arbetstagare kräver att medlemsstaterna tillhandahåller fri undervisning för dessa barn för att underlätta det första mottagandet. Denna undervisning skall vara anpassad till barnets behov när det gäller språket i värdlandet. Direktivet kräver också att medlemsstaterna med stöd av barnets ursprungsland vidtar lämpliga åtgärder för att främja undervisning i modersmålet. Medlemsstaterna har åtagit sig att, där det är möjligt, utvidga dessa bestämmelser till att omfatta barn till migrerande arbetstagare som inte är EU-medborgare.

3.2.12. När det gäller utbildning för barn från tredje land vill Regionkommittén betona behovet av att förstå inte bara värdlandets språk, utan även hemlandets eller ursprungslandets språk, kultur och arv. Kommittén påpekar att detta i synnerhet gäller andra och tredje generationens invandrare som kanske skulle vilja återvända till sitt hemland. Kommittén understryker i alla händelser att skyddet och bevarandet av deras kulturella rötter och arv är en stabiliserande faktor som är psykologiskt viktig och bidrar till EU:s mångkulturella rikedom.

3.2.13. Regionkommittén understryker vikten av att lära sig språk. Detta möjliggör en dialog mellan kulturer och tar således död på fördomar. Regionkommittén understryker att flerspråkighet är en viktig egenskap i ett mångkulturellt samhälle.

3.2.14. Kommittén understryker utbildningsanordnarnas viktiga roll när det gäller att erbjuda lämplig utbildning och att hjälpa till att skapa en solid bas för EU-medborgarnas alla modersmål i fråga om utvecklingen av det globala informationssamhället. Kommittén betonar behovet av att se till att informationssamhället fortsätter att vara mångspråkigt i syfte att skydda den språkliga mångfalden, vilket påpekades i kommitténs yttrande om programmet för ett flerspråkigt informationssamhälle ().

3.2.15. Regionkommittén välkomnar Lingua-projektet inom Sokrates-programmet, som främjar den interkulturella utbildningsdimensionen genom att stödja studier i Europeiska unionens språk, i synnerhet de språk som talas minst och som kännetecknas av minst undervisning (samverkan med åtgärder inom ramen för Leonardo-programmet).

3.2.16. Regionkommittén kräver dock att man även ger stöd åt utbildning i mindre talade minoritetsspråk och regionala språk. Denna fråga har visserligen interkulturella aspekter, men utgör ett separat ämne som förtjänar särskild uppmärksamhet. I detta hänseende påminner kommittén om sitt yttrande om det mångspråkiga informationssamhället, som efterlyste bestämmelser så att den europeiska stadgan för regionala språk och minoritetsspråk respekteras och för att garantera rättigheterna för de medborgare som talar andra språk. Kommittén vidhåller i detta hänseende att kommissionens förslag att öka färdigheterna i tre gemenskapsspråk, som framförs i vitboken om utbildning, är restriktivt.

3.3. Lokala och regionala erfarenheter i fråga om stöd till interkulturell utbildning och utbildningssystemens anpassning

3.3.1. Regionkommittén vill uttala sitt mycket starka stöd för rådets begäran att uppmana medlemsstaterna att uppmuntra initiativ för att bekämpa rasism och främlingsfientlighet genom att främja samarbetet mellan skolor och kommuner (rådets sammanträde den 23 oktober 1995), men vill betona de lokala och regionala myndigheternas centrala roll och ansvar när det gäller att stödja och samordna samarbetet och partnerskapen på lokal och regional nivå.

3.3.2. Regionkommittén efterlyser ökat stöd för transnationella nätverk och samarbetsprojekt, särskilt på lokal och regional nivå. Exempel på detta är:

i) Städernas antirasismprojekt. Detta stöder lokala partnerskap som syftar till att främja lokal demokrati och en kultur bestående av ansvarsfulla medborgare i en mångkulturell stadsmiljö.

ii) Städernas nätverk för kulturell samverkan. Detta handlar om utbildningsmässiga utmaningar i "svåra områden" i mångkulturella städer och syftar till att ta upp en rad frågor om kvalitetsförbättringar i skolorna, i synnerhet DIECEC-projekt för att hjälpa städerna att samverka för att utveckla en gemensam bas av erfarenheter när det gäller hur städerna bör hantera utmaningen i form av stora minoritetsgrupper, vars modersmål inte är värdlandets språk.

iii) Elaine (Europeiskt nätverk för lokala myndigheter i samverkan om politik för etniska minoriteter). Erfarenhets- och informationsutbyte om effektiva tillvägagångssätt för att integrera invandrare och etniska minoriteter.iv) Vänortsprogram. Dessa spelar en viktig roll för att skapa större förståelse för den kulturella mångfalden och för att stärka samarbetet mellan olika kulturer.

3.3.3. Regionkommittén noterar att nivån och omfattningen på den interkulturella utbildning som faktiskt finns tillgänglig i skolor, på högskolor och universitet i EU är begränsad. Det finns ett stort behov av åtgärder och program för att främja och uppmuntra en utveckling av arbetet på detta område. Regionkommittén vill särskilt understryka behovet av en riktad finansiering för att stödja nyskapande pilotprojekt på detta område, särskilt på lokal och regional nivå. Detta skulle med tiden kunna ingå i de traditionella utbildningsmetoderna.

3.3.4. Regionkommittén vill påpeka att den långa och gedigna erfarenhet av att arbeta med barn från tredje land som finns i vissa medlemsstater med lång tradition av arbete med medborgare från tredje land bör spridas och byggas på, till fördel för andra länder inom EU.

3.3.5. Kommittén betonar att de lokala och regionala myndigheternas utbildningslokaler är viktiga resurser när det gäller att främja interkulturell utbildning, särskilt genom utställningar, idrottsaktiviteter, estetisk verksamhet såsom konserter, dansföreställningar etc. Kommittén anser även att andra offentliga byggnader och inrättningar också kan spela en viktig roll. Det gäller allt från stadshus till Folkets Hus, bibliotek och kulturcentrum, kvarterslokaler som sköts av både anställda och frivilliga samt ett stort antal utbildningsanordnare för vuxenutbildning. De skulle alla kunna engageras i denna uppgift.

4. Slutsatser

4.1. Regionkommittén betonar att den interkulturella utbildningens nyckelroll består i att utplåna rasistiska och främlingsfientliga attityder i samhället och följaktligen att angripa samhälleliga spänningar och asocialt/våldsamt beteende. Kommittén vill också påpeka att den interkulturella utbildningen har en viktig uppmuntrande och stödjande funktion. Den främjar en integration av alla medborgare i samhället oavsett kulturell bakgrund, särskilt genom att stödja deras deltagande i utbildningssystemet, på arbetsmarknaden, i det samhälleliga livet samt som medborgare. Regionkommittén understryker att det är viktigt att använda den interkulturella utbildningen som en metod för att främja den sociala samhörighetskänslan inom EU och även för att stödja demokratiseringsprocessen i Central- och Östeuropa.

4.2. Regionkommittén understryker att syftet med dess rekommendationer för interkulturell utbildning är att belysa behovet av en omfattande mobilisering och ett mångsidigt samarbete mellan medlemsstaterna på nationell, regional och lokal nivå. Detta arbete skall involvera arbetsmarknadens parter, utbildningsanordnare, frivilligorganisationer, ungdoms-, idrotts- och kulturorganisationer samt lokala och regionala myndigheter, för att bidra till att utveckla en kvalitativ interkulturell utbildning samt uppmuntra och stödja skapandet av de villkor och möjligheter som krävs för en bredare och djupare kulturell medvetenhet och förståelse mellan medborgarna.

4.3. I detta sammanhang begär ReK att program och styrmedel inom EU för interkulturell utbildning, i synnerhet Sokrates och Leonardo, bör komplettera varann. EU bör inom detta område ge bättre stöd till aktiviteter inom förskolor och till aktiviteter utanför skolan samt till utbildningsåtgärder för vuxna, enligt idén om livslång utbildning. ReK begär också att grund- och vidareutbildningen i interkulturell utbildning för lärare/utbildare skall stärkas inom EU-programmen. Dessutom betonar Regionkommittén att det är viktigt att stödja ett ökat samarbete mellan lärare och föräldrar från invandrargrupper och etniska minoriteter, i syfte att underlätta barnens anpassning till skolmiljön.

4.4. Regionkommittén rekommenderar att man sprider de mest lyckade lösningarna och erfarenheterna på det interkulturella utbildningsområdet mellan EU:s medlemsstater, särskilt på lokal och regional nivå. Kommittén betonar också värdet av att utvidga dessa samarbetsnätverk till de central- och östeuropeiska länderna.

4.5. Vi vill avsluta med att påpeka att en verklig social sammanhållning kan uppnås endast om alla medborgare tar ställning för verklig och ömsesidig respekt och fredlig samexistens i ett mångkulturellt, demokratiskt samhälle som bygger på delaktighet. Regionkommittén betonar också den interkulturella utbildningens fundamentala roll när det gäller att stödja detta viktiga mål.

Bryssel den 12 mars 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT nr C 337, 11.11.1996, s. 63.

() EGT nr C 100, 2.4.1996, s. 30.

() EGT nr C 337, 11.11.1996, s. 45.