SV   SV 
 
 
 EUROPEISKA  
KOMMISSIONEN   
Bryssel den 26.4.2019  
COM(2019) 198 final  
 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, 
RÅDET, EUROPEISKA CENTRALBANKEN, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH 
SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN  
Resultattavla för rättskipningen i EU 2019   
 
2 
   
 
 
”Europeiska unionen är en gemenskap som styrs av rättsstatsprincipen. Respekten för lagen och 
rättsväsendets beslut är inte förhandlingsbart utan en plikt.”  
Kommissionens ordförande Jean -Claude Junckers tal om tillståndet i unionen 20181 
 
”Respekten för r ättsstatsprincipen är inte bara en nödvändig förutsättning för skyddet av 
samtliga grundläggande värden som räknas upp i artikel  2. Det är också en förutsättning för att 
upprätthålla alla rättigheter och skyldigheter som följer av fördragen och för att ska pa ett 
ömsesidigt förtroende mellan medborgare, företag och nationella myndigheter i alla övriga 
medlemsstater.”2  
Förste vice ordförande Frans Timmermans, Europaparlamentets plenardebatt, den 
28 februari  2018  
 
”Vi arbetar för att förbättra förtroendet för rättsväsendet. Att ge rättssystemet tillräckliga 
ekonomiska resurser är inte en kostnad, [det] är en investering. […] Det land som har ett 
välfungerande rättsväsen har störst sannolikhet att attrahera investera re.” 3  
Kommissionsledamot Věra Jourová, Wien, den 30  november 2018  
  
                                                           
1  Talet om tillståndet i unionen 2018 i Europaparlamentet den 12  september 2018: 
https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/soteu2018 -speech_sv_0.pdf.   
2  Uttalande från kommissionen av vice ordförande Frans Timmermans vid Europaparlamentets plenardebatt 
den 28  februari 2018 om kommissionens beslut att akti vera artikel  7.1 i fördraget om Europeiska unionen i 
fråga om situationen i Polen.  
3  Tal vid konferensen i Wien den 30  november 2018 om rättssystemens effektivitet.  
 
3 
  1. INLEDNING  
Oberoende, kvalitet och effektivitet, som är de grundläggande förutsättningarna för effektiva 
rättssystem, är avgörande för att upprätthålla rättsstatsprincipen och de värderingar som EU är 
grundat på. Effektiva rättssystem krävs för att EU:s lagstiftning ska kunna genomföras. De 
nationella domstolarna fungerar som EU:s domstolar vid tillämpning av EU -rätten. Det är de 
nationella domstolarna som i första hand ser till att rättigheterna och skyldigheterna enligt  
EU-rätten tillämpas på ett effektivt sätt.4 Som Europeiska unionens domstol har fastslagit är 
möjligheten till en effektiv domstolsprövning av oberoende domstolar i sig en grundförutsättning 
för en rättsstat.5  
I meddelandet Att ytterligare stärka rättsstatsprincipen inom unionen  – Läget idag och väg ar 
framåt , som antogs den 3  april 2019, anges resultattavlan för rättskipningen i EU som ett av EU:s 
verktyg för att stärka rättsstatsprincipen genom att den bidrar till att främja reformering av 
rättsväsendet och rättsstatliga standarder.6 Respekten för r ättsstatsprincipen, inbegripet 
rättssystemens oberoende, har en stor påverkan på investeringsbeslut och för att attrahera 
näringsverksamhet. Därför är effektivare nationella rättssystem ett prioriterat område för den 
europeiska planeringsterminen – EU:s år liga cykel för samordningen av den ekonomiska 
politiken. I den årliga tillväxtöversikten 2019 anges EU:s och medlemsstaternas ekonomiska och 
sociala prioriteringar för det kommande året. Här framhålls även kopplingen mellan å ena sidan 
rättsstatsprincipen och välfungerande rättsväsenden och å andra sidan ett företagsvänligt klimat 
och ekonomisk tillväxt.7  
För att övervaka rättsliga  reformer och deras effekter i medlemsstaterna presenteras sedan 2013 
resultattavlan för rättskipningen i EU (nedan kallad resultattavlan ). Resultattavlan är en årlig 
översikt över indikatorer av betydelse för rättsväsendets oberoende, kvalitet och effektivitet, som 
är grundläggande parametrar för ett effektivt rättssystem. I 2019 års upplaga har indikatorerna för 
alla dessa tre k omponenter vidareutvecklats, och för första gången presenteras även indikatorer 
för 
- detaljerad användning av ekonomiska resurser inom respektive rättssystem,  
- standarder som tillämpas för att förbättra kvaliteten på domarna i de högsta domstolarna,  
- förvaltn ingsbefogenheter över de nationella åklagarmyndigheterna samt utnämning och 
avskedande av nationella åklagare,  
- vilka myndigheter som medverkar i disciplinära förfaranden avseende domare, och  
- standarder och metoder för hantering av ärendebelastning och eft ersläpningar i domstolarna.  
  
                                                           
4  Artikel  19 i fördraget om Europeiska unionen.  
5  Domstolens dom (stora avdelningen) av den 27  februari 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses 
mot Tribunal de Contas, C -64/16, ECLI:EU:C:2018:117.  
6          COM(2019)  163. 
7  Meddelande från kommissionen – Årlig tillväxtöversikt 2019 , 21.11.2018 (COM(2018)  770 final, s.  12). 
 
4 
 Vad är resultattavlan?  
Resultattavlan är ett jämförande informationsverktyg som ska hjälpa EU och medlemsstaterna på årsbasis 
att effektivisera sina nationella rättssystem genom att tillhandahålla objektiva, tillförlitliga och  jämförbara 
uppgifter om ett antal indikatorer som är relevanta för att bedöma kvaliteten, oberoendet och effektiviteten 
i alla medlemsstater. Resultattavlan rangordnar inte rättssystemen utan ger en översikt över hur alla 
rättssystem fungerar baserat på i ndikatorer som är av gemensamt intresse för alla medlemsstater.  
Resultattavlan förespråkar inte någon särskild typ av rättssystem och behandlar alla medlemsstater på lika 
villkor.  
Oavsett nationellt rättssystem eller vilken rättstradition systemet bygger på är oberoende, ekonomisk 
överkomlighet och användarvänlighet de viktigaste parametrarna för ett effektivt rättssystem. Siffrorna för 
dessa tre parametrar bör betraktas som delar av en helhet, eftersom alla de tre komponenterna behövs för 
att rättssysteme t ska vara ändamålsenligt och ofta är inbördes sammanlänkade (initiativ som syftar till att 
förbättra en egenskap kan påverka de övriga).  
Resultattavlans fokus ligger främst på civilrättsliga och handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål. Syftet 
är att hj älpa medlemsstaterna att skapa ett klimat som är mer inriktat på investeringar, företag och 
människor. Resultattavlan är ett jämförande verktyg som utvecklas genom en dialog med medlemsstaterna 
och Europaparlamentet8. Målet är att fastställa nödvändiga par ametrar för ett väl fungerande rättssystem.  
Vilka metoder används i arbetet med resultattavlan?  
I arbetet med resultattavlan används en rad informationskällor. En stor del av de kvantitativa uppgifterna 
tillhandahålls av Europarådets kommission för effekti visering av rättsväsendet (Cepej), som 
kommissionen har ingått ett avtal med för att genomföra en särskild årlig undersökning. Dessa uppgifter 
avser perioden 2010 –2017 och har tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med Cepejs metoder. 
Undersökninge n omfattar även detaljerade kommentarer och faktablad om de olika länderna som ger mer 
kontext. Faktabladen bör läsas tillsammans med diagrammen.9 
De uppgifter om handläggningstider som Cepej har samlat in visar målgenomströmningen, som är en 
beräknad tids åtgång för domstolsförfaranden (på basis av förhållandet mellan pågående och avgjorda 
mål). Uppgifterna om domstolarnas effektivitet när det gäller att tillämpa EU -rätten på olika områden 
visar den genomsnittliga handläggningstiden härledd från den faktisk a tidsåtgången för domstolsärenden. 
Det bör noteras att domstolarnas handläggningstid kan variera betydligt mellan olika geografiska delar av 
medlemsstaterna. I synnerhet i tätorterna kan kommersiell verksamhet medföra en större ärendebelastning.  
Andra inf ormationskällor är gruppen med kontaktpersoner för de nationella rättssystemen10, det 
europeiska nätverket för domstolsadministrationer (ENCJ)11, nätverket för ordförande vid de högsta 
domstolarna i Europeiska unionen (EUSJC)12, sammanslutningen av de högsta förvaltningsdomstolarna i 
Europeiska unionen (ACA -Europe)13, Europeiska konkurrensnätverket (ECN)14, 
                                                           
8  Europ aparlamentet har antagit resolutionen av den 29  maj 2018 om resultattavlan för rättskipningen i  
EU 2017 (P8_TA(2018)0216), som legat till grund för utarbetandet av denna upplaga och kommer att ligga 
till grund för framtida upplagor av resultattavlan för r ättskipningen i EU.  
9 https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard _en 
10  För att förbereda inför resultattavlan och främja utbytet av bästa praxis avseende rättssystemens effektivitet 
uppmanade kommissionen medlemsstaterna att utse två kontaktpersoner, en från rättsväsendet och en från 
justitieministeriet. Denna informella grupp sammanträder för närvarande regelbundet.  
11 I ENCJ ingår de nationella institutioner i medlemsstaterna som är oberoende av de verkställande och 
lagstiftande organen och som ansvarar för att stödja rättssystemet i den oberoende rättskipningen: 
https://www.encj. eu/ 
12   EUSJC tillhandahåller ett forum där de europeiska institutionerna har möjlighet att begära yttranden av de 
högsta domstolarna och komma dem närmare genom att uppmuntra till diskussioner och utbyte av idéer: 
http://network -presidents.eu/  
13 ACA -Europe består av Europeiska unionens domstol och de högsta förvaltningsdomstolarna i varje  
EU-medlemsstat: http://www.juradmin.eu/index.php/en/  
14 ECN inrät tades som ett forum för diskussioner och samarbete mellan europeiska konkurrensmyndigheter i 
ärenden där artiklarna  101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt tillämpas. ECN är ramen 
för de mekanismer för nära samarbete som nämns i rådets  förordning (EG) nr  1/2003. Genom ECN 
 
 
5 
 kommunikationskommittén (Cocom)15, Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella 
rättigheter16, expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och fi nansiering av terrorism (EGMLTF)17, 
Eurostat18, det europeiska nätverket för rättslig utbildning (EJTN)19 och Världsekonomiskt forum 
(WEF)20. 
Metoden för att utarbeta resultattavlan har vidareutvecklats i nära samarbete med gruppen med 
kontaktpersoner för de n ationella rättssystemen, i synnerhet genom framtagandet av ett frågeformulär och 
datainsamling om vissa aspekter av rättssystemens funktionssätt.  
Tillgången till data fortsätter att förbättras, framför allt när det gäller rättssystemens effektivitet, efter som 
många medlemsstater har ökat sin kapacitet för att ta fram bättre rättsstatistik. De kvarstående 
svårigheterna med att samla in eller tillhandahålla uppgifter beror antingen på otillräckliga statistikresurser 
eller på att de nationella kategorier för v ilka data samlas in inte exakt stämmer överens med de som 
används för resultattavlan. Endast i ett fåtal fall beror bristen på data på att vissa nationella myndigheter 
saknar vilja att medverka. Kommissionen fortsätter att uppmuntra medlemsstaterna att ytt erliga minska 
denna brist på data och att aktivt delta i utbytet av bästa praxis.  
På vilket sätt bidrar resultattavlan till den europeiska planeringsterminen?  
Resultattavlan ger underlag för bedömning av de nationella rättssystemens kvalitet, oberoende och  
effektivitet och syftar därmed till att hjälpa medlemsstaterna att göra sina nationella rättssystem mer 
ändamålsenliga. Det gör det lättare att identifiera brister och bästa praxis, liksom att övervaka utmaningar 
och framsteg. Inom ramen för arbetet med d en europeiska planeringsterminen görs landsspecifika 
bedömningar genom bilaterala dialoger med berörda nationella myndigheter och aktörer. Bedömningarna 
återspeglas i planeringsterminens årliga landsrapporter, i vilka kunskaper baserade på resultattavlan 
kombineras med kvalitativ analys, med hänsyn till rättssystemens särdrag och det vidare sammanhanget i 
de berörda medlemsstaterna. Analysen under planeringsterminen kan leda till att kommissionen föreslår 
rådet att anta landsspecifika rekommendationer om hu r de nationella rättssystemen kan förbättras i 
enskilda medlemsstater.  
Varför är effektiva rättssystem viktiga för ett investeringsvänligt klimat?  
Det har sedan länge konstaterats att effektiva rättssystem som upprätthåller rättsstatsprincipen har positiva  
ekonomiska följder. Om rättssystemen garanterar att rättigheter säkerställs är långivare mer benägna att 
låna ut pengar och företag avskräcks från ett opportunistiskt beteende, samtidigt som 
transaktionskostnaderna minskar och innovativa företag är mer be nägna att investera. Att väl fungerande 
nationella rättssystem har positiva effekter på ekonomin stöds av en mängd rapporter och akademisk 
                                                                                                                                                                                            
samarbetar kommissionen och de nationella konkurrensmyndigheterna i alla EU:s medlemsstater med 
varandra: http://ec.europa.eu/competition/ecn/index_e n.html  
15 Cocom består av företrädare för EU:s medlemsstater. Dess huvudsakliga uppgift är att yttra sig om utkast till 
åtgärder som kommissionen planerar att fatta beslut om i frågor som rör den digitala inre marknaden: 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/communications -committee  
16 Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella rättigheter är ett nätverk av experter och särskilda 
berörda parter på o mrådet. Det består av företrädare för den offentliga och den privata sektorn som samarbetar 
i aktiva arbetsgrupper. https://euipo.europa.eu/ohimportal/en/web/observatory/home   
17  EGMLTF träffas regelbundet för att föra diskussioner och hjälpa kommissionen att utarbeta sin politik och ta 
fram förslag till ny lagstiftning mot penningtvätt och finansiering av terrorism: 
http://ec.europa.eu/justice/civil/financial -crime/index_sv.htm  
18 Eurostat är EU:s statistikkontor: http://ec.europa.eu/eurostat/about/overview  
19 EJTN är den viktigaste plattfo rmen och pådrivande kraften för utbildning och kunskapsutbyte inom det 
europeiska rättsväsendet. Nätverket utvecklar utbildningskrav och -program, samordnar utbyten och program 
för rättslig utbildning, sprider sakkunskap om utbildningsområdet och främjar s amarbete mellan EU:s 
institutioner för rättslig utbildning. EJTN har omkring 34 medlemmar som företräder EU:s medlemsstater och 
gränsöverskridande organ i EU. http://www.ejtn.eu/  
20 Världsekonomiskt forum är en interna tionell organisation för samarbete mellan företag i den offentliga och 
den privata sektorn: https://www.weforum.org/  
 
6 
 litteratur, bland annat från Internationella valutafonden (IMF)21, Europeiska centralbanken (ECB)22, 
Organisationen för  ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)23, Världsekonomiskt forum24 och 
Världsbanken25. 
En aktuell rapport visar att en minskning av domstolarnas handläggningstid med 1  % (mätt som 
målgenomströmning26) kan öka företagens tillväxt27 och att en ökning med 1  % av andelen företag som 
uppfattar rättssystemet som oberoende tycks kunna kopplas till omsättnings - och produktivitetsökningar28. 
En annan rapport visar på ett positivt samband mellan rättssystemets uppfattade oberoende och flödet av 
utländska direktinvesteringar i Central - och Östeuropa.29  
Flera undersökningar har även lyft fram den betydelse rättssystemens effektivitet har för företag. I en 
undersökning uppgav t.ex.  93 % av de större företagen att de systematiskt och kontinuerligt  granskar de 
rättsstatliga villkoren (inklusive domstolarnas oberoende) i de länder de investerar i30, och i en annan 
undersökning uppgav mer än hälften av små och medelstora företag att kostnaderna och långa 
handläggningstider för rättsliga förfaranden var  några av de främsta skälen till att man inte inledde 
rättsliga förfaranden om intrång i immateriella rättigheter31. 
  
                                                           
21  IMF, Regional Economic Outlook, November 2017, Europe: Europe Hitting its Stride , ss. xviii,  40, 70: 
https://www.imf.org/~/media/Files/Publications/REO/EUR/2017/November/eur -booked -print.ashx?la=en.   
22 ECB, ”Structural policies in t he euro area”, juni 2018, ECB:s Occasional Paper Series , nr 210: 
https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpops/ecb.op210.en.pdf?3db9355b1d1599799aa0e475e5624651.   
23 Se t.ex. ”What makes civil justice effective?”, policydokument från OECD:s ekonomiska avdelning, nr.  18, 
juni 2013 och ”The Economics of Civil Justice: New Cross -Country Data and Empirics”, arbetsdokument från 
OECD:s ekonomiska avdelning, nr  1060.  
24 Världsekonomiskt forum, ”The Global Competitiveness 2018”, oktober 2018: 
https ://www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018.   
25 Världsbanken, ”World Development Report 2017: Governance and the Law”, kapitel  3: ”The role of law”, 
ss. 83, 140: http:/ /www.worldbank.org/en/publication/wdr2017.   
26  Indikatorn för ”målgenomströmning” är antalet ännu ej avgjorda mål dividerat med antalet avgjorda mål vid 
årets utgång multiplicerat med 365 (dagar). Det är en standardindikator som definierats av Cepej: 
http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp.  
27  Vincenzo Bove och Leandro Elia, ”The judicial system and economic development across EU Member 
States”, JRC Technical Reports , EUR  28440 EN, Publikationsbyrån, Luxemburg, 2017: 
http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC104594/jrc104594__2017_the_judicial_system_a
nd_economic_development_across_eu_member_states.pdf.  
28  Se ovan.  
29  ”Effect of judicial independence to FDI into Eastern Europe and South Asia”, Bülent Dogru, 2012, Munich 
Personal RePEc Archive : https://mpra.ub.uni -muenchen.de/40471/1/MPRA_paper_40322.pdf . De  
EU-medlemsstater som ingick i rapporten var Bulgarien, Kroatien, T jeckien, Estland, Ungern, Lettland, 
Litauen, Rumänien, Slovakien och Slovenien.  
30  The Economist Intelligence Unit, ”Risk and Return – Foreign Direct Investment and the Rule of Law”, 2015, 
http://www.biicl.org/documents/625_d4_fdi_main_report.pdf , s. 22. 
31  Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), ”Intellectual Property (IP) SME Scoreboard 2016”: 
https://euipo.europa.eu/tunnel -
web/secure/webdav/guest/document_library/observatory/documents/sme_scoreboard_study_2016/Executive -
summary_en.pdf.  
 
7 
 2. BAKGRUND : DEN VIKTIGASTE UTVECK LINGEN I FRÅGA OM RÄ TTSLIGA REFORMER 
2018  
2.1. Kartläggning av rättsliga reformer  
Under 2018 vidtog ett stort antal medlemsstater fortsatta åtgärder för att ytterligare effektivisera 
sina rättssystem. I diagram  1 visas antagna eller planerade åtgärder inom de olika funktionella 
områdena i medlemsstaternas rättssystem.  
 Diagram 1: Lagstiftnings - och regleringsarbete avseende rättssystemen under 2018 (antagna 
åtgärder/initiativ som är föremål för förhandling per medlemsstat)  (källa: Europeiska kommissionen32) 
Även under 2018 var processrätten ett område som fortsatt stod i centrum för uppmärksamheten i 
flera medlemsstater, och en stor mängd lagstiftningsåtgärder pågick eller planerades för den 
närmaste framtiden. Det förekom också ökad aktivitet när det gäller domarnas situation, reformer 
rörande rättstillämparna, IKT -utveckling, rä ttshjälp och åtgärder för att optimera domstolarnas 
organisation. En jämförelse med den förra resultattavlan visar att aktivitetsnivån hade höjts inom 
vissa områden på grund av att medlemsstaterna följde upp tidigare aviserade reformplaner, 
medan ytterliga re reformer inom andra områden är att vänta inom den närmaste framtiden. Detta 
bekräftar också iakttagelsen att rättsliga reformer tar tid  ibland flera år från det att de först 
presenteras till att lagstiftnings - och regleringsåtgärder har antagits och f aktiskt kan börja 
tillämpas.  
  
                                                           
32 Informationen har  samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella rättssystemen i 
26 medlemsstater. Storbritannien lämnade ingen information. Tyskland förklarade att ett antal reformer av 
rättsväsendet håller på att genomföras och att reformprocess ens inriktning och omfattning kan variera mellan 
de 16 delstaterna.  
BE BG CZ DK IE EL ES HR IT CY LT LV LU HU MT AT PL RO SK FI SE 
BE IE EL ES CY LT HU RO
BG CZ EL ES FR LV LT HU PL FI SE 
BE BG CZ DK HR IT HU MT NL AT SE
BE BG ES HR LV MT AT PT RO FI 
BG CZ HR LT HU AT
ES HR HU MT PL RO
BG EL HR IT LU HU MT NL PL RO SK SE
BG HR LV RO 
BE ES LU HU MT PT RO
BG CZ HR IT LV HU MT PL PT RO SE
BE IE ES LV MT PLBE CZ DK EE EL ES FR HR IT CY LV HU NL AT PL RO FI SE
ES FR HR IT CY LT LU NL PT SE
BE CZ FR HR MT NL PL FI 
BE CZ EE FR HR IT CY LV AT SK FI
EL FR HR IT PT
BE HR AT SK
BE EL ES FR HR CY HU RO FI
BE EE IE ES FR HR IT LV LT NL PT SI SK
BE IE FR HR LV LT NL PT RO FI
DK IE EL FR CY LV  NL
BE EL ES FR HR LV LU HU NL AT PL RO SI SK
EL CY LV PL 
0510152025
Antagna Föremål för förhandling
 
8 
 2.2. Övervakning av rättsliga reformer  
Under 2018 fortsatte kommissionen sin övervakning av de reformåtgärder som medlemsstaterna vidtog.  
 Resultat av den europeiska planeringsterminen 2018 – 
Att öka rättssystemets oberoende, kvalitet och effektivitet är en tydligt fastställd prioritering i de 
strukturreformer som uppmuntras inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Den 
europeiska planeringsterminen inleds varje år i november när kommissionen presenterar sina  
prioriteringar för det kommande året (meddelandet om den årliga tillväxtöversikten). I februari 
presenterar kommissionen landsspecifika bedömningar i landsrapporterna, som täcker alla de 
områden som omfattas av planeringsterminen. I maj/juni föreslår komm issionen landsspecifika 
rekommendationer för medlemsstaterna. Dessa rekommendationer antas av rådet i juli efter att de 
har godkänts av Europeiska rådet.  
Under den europeiska planeringsterminen 2018 riktade rådet, på grundval av ett förslag från 
kommissionen, landsspecifika rekommendationer till fem medlemsstater om deras rättssystem.33 
Vid sidan av de medlemsstater som mottog landsspecifika rekommendationer finns ytterligare 
elva medlemsstater som står inför särskilda utmaningar när det gäller rät tssystemen, inbegripet 
rättsstatsprincipen och rättsväsendets oberoende, och som övervakas av kommissionen inom 
ramen för den europeiska planeringsterminen.34 
 Rapporter för 2018 enligt samarbets - och kontrollmekanismen – 
Samarbets - och kontrollmekanismen (nedan kallad mekanismen ) inrättades när Bulgarien och 
Rumänien gick med i EU 200735 för att övervaka brister i rättsväsendet och i kampen mot korruption 
och, när det gäller Bulgarien, även kampen mot organiserad brottslighet. Sedan dess har rapporterna 
om mekanismen redovisat Bulgariens och Rumäniens framsteg, och myndigheterna har genom 
särskilda rekommendationer uppmärksammats på områden där de bör koncentrera sina insatser.36  
I rapporterna om mekanismen i november 2018 stämde kommissionen av framstegen m ot 
rekommendationerna i de tidigare rapporterna. I rapporten om Rumänien konstaterades att Rumänien 
                                                           
33  Kroatien, Italien, Cypern, Portugal och Slovakien. Se rådets rekommendation av den 13  juli 2018 om 
Kroatiens nationella reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens 
konvergensprogram 2018 (2018/C  320/10), rådets rekommendation av den 13  juli 2018 om Italiens nationella 
reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2018 (2018/C  320/11), 
rådets rekommendation av den 13  juli 2018 om C yperns nationella reformprogram 2018 med avgivande av 
rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2018 (2018/C  320/12), rådets rekommendation av den 13  juli 
2018 om Portugals nationella reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Portugals 
stabilitetsprogram 2018 (2018/C  320/21), och rådets rekommendation av den 13  juli 2018 om Slovakiens 
nationella reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2018 
(2018/C  320/24).  
34 Belgien, Bulgarien, Irland, Grekland, Spanien, Lettland, Ungern, Malta, Polen, Rumänien och Slovenien. 
Dessa utmaningar beskrivs i skälen till de landsspecifika rekommendationerna och landsrapporterna om dessa 
medlemsstater. De senaste landsrapporterna för 2019, som offentliggjordes den 27  februari 2019, finns på: 
https://ec.europa.eu/info/publications/2019 -european -semester -country -reports_en.  
35  Rådets slutsatser av den 17  oktober 2006 (13339/0 6), kommissionens beslut av den 13  december 2006 om 
inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Bulgariens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda 
riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption och organiserad brottslighe t (delgivet 
med nr  K(2006)  6570).  
Rådets slutsatser av den 17  oktober 2006 (13339/06), kommissionens beslut av den 13  december 2006 om 
inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Rumäniens framsteg vid uppfyllandet av de 
särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption (delgivet med 
nr K(2006)  6569).  
36  https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/rule -law/assistance -
bulgaria -and-romania -under -cvm/reports -progress -bulgaria -and-romania_en   
 
9 
 visserligen vidtagit vissa åtgärder för att genomföra de slutliga rekommendationerna men att 
utvecklingen på senare tid gått i en motsatt riktning som inneb ar att den positiva bedömning som 
gjordes i januari 2017 kunde ifrågasättas. För Bulgariens del konstaterades i rapporten att flera 
rekommendationer redan hade genomförts och att genomförandet var nära förestående för ytterligare 
ett antal rekommendationer . Kommissionen har följt upp båda rapporterna på lämpligt sätt.  
2.3. Stöd till rättsliga reformer  
 De europeiska struktur - och investeringsfonderna  
Kommissionen ger ekonomiskt stöd till vissa rättsliga reformer genom de europeiska  
struktur - och invest eringsfonderna (ESI -fonderna). Sedan 2007 har 16 medlemsstater använt sig 
av både Europeiska socialfonden (ESF) och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) för 
att förbättra sina rättssystems ändamålsenlighet.37 Mellan 2007 och 2020 kommer mer än 
900 miljoner euro att ha anslagits för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i medlemsstaternas 
rättssystem.38 Exempel på finansierade åtgärder:  
 Utveckling och uppgradering av domstolarnas processmodeller och införande av 
ärendehanteringssystem, eller ut veckling eller uppgradering av processmodellerna för 
personaladministration.  
 Digitalisering av domstolstjänster och inköp av informations - och 
kommunikationstekniksystem (IKT -system).  
 Utbildning av domare, åklagare, domstolspersonal, exekutionstjänstemän, notarius publicus 
och advokater samt åtgärder för att öka medborgarnas medvetenhet om sina rättigheter.  
Kommissionen ägnar särskild uppmärksamhet åt att EU -medlen används på rätt sätt för rätt 
reformer i linje med rättsstatsprincipen. Kommissionen betonar vikten av ett resultatinriktat 
tillvägagångssätt när finansieringsprioriteringarna genomförs och uppmanar medlemsstaterna att 
utvärdera effekterna av stödet från ESI -fonderna.  
 Tekniskt stöd  
Medlemsstaterna får även tekniskt stöd från kommissionen genom  stödtjänsten för strukturreformer 
(SRSS) inom ramen för stödprogrammet för strukturreformer39. Programmets budget uppgår till totalt 
222,8  miljoner euro för perioden 2017 –2020. Sedan 2017 har 16  medlemsstater40 redan fått eller begärt 
tekniskt stöd inom en rad områden, bland annat effektivisering av domstolssystemet, reformering av 
domstolsväsendet, domstolarnas organisation, utveckling och genomförande av program inom e -juridik 
och cyberjuridik, ärendehanteringssystem, utnämnings - och befordringsförfaranden  för domare, 
utbildning av domare och lösning av konsumenttvister utanför domstol. I maj 2018 presenterade 
kommissionen även sina förslag för nästa fleråriga budgetram för perioden 2021 –2027, med bland 
annat ett nytt program för stöd till reformer. Budgete n för programmet uppgår till totalt 25  miljarder 
euro för ekonomiskt och tekniskt stöd till alla medlemsstater för att fullfölja och genomföra reformer i 
                                                           
37  Bulgarien, Tjeckien, Estland, Grekland, Spanie n, Kroatien, Italien, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, 
Portugal, Rumänien, Slovenien och Slovakien.  
38  Uppgifterna baseras på data som samlades in hösten 2017 och uppdaterades i juni 2018. Eftersom den 
nuvarande programperioden 2014 –2020 pågår kan de totala belopp som avsätts för rättssystemen öka, och 
vidare kan anslagen till de olika åtgärderna förändras före programperiodens slut 2023.  
39 https://ec.europa.eu/info/funding -tenders/funding -opportunities/funding -programmes/overview -funding -
programmes/structural -reform -support -programme -srsp_en  
40  Belgien, Bulgarien, Tjeckien, Estl and, Grekland, Spanien, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Malta, 
Polen, Portugal, Slovenien och Slovakien.  
 
10 
 syfte att modernisera deras ekonomier, framför allt de prioriterade reformer som fastställts i samband  
med den europeiska planeringsterminen.41 
2.4. Säkerställande av rättssystemens oberoende  
EU har flera olika instrument till sitt förfogande för att säkerställa rättssystemens oberoende i 
medlemsstaterna i syfte att upprätthålla unionens funktionssätt.  
 EU-domstolens överträdelseförfaranden och domar – 
Kommissionen har förbundit sig att agera i ärenden där nationell lagstiftning hindrar nationella 
domstolar från att se till att EU -rätten tillämpas på ett ändamålsenligt sätt enligt de krav som 
följer av r ättsstatsprincipen och artikel  47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande 
rättigheterna (nedan kallad EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna ).42 
I september 2018 beslutade kommissionen att väcka talan mot Polen vid Europeiska unionens 
domstol  (nedan kallad EU-domstolen ) för överträdelse av domares oavsättlighet och principen 
om rättsväsendets oberoende genom lagen om högsta domstolen.43 Kommissionens farhågor rör 
den plötsliga sänkningen av pensionsåldern för domare vid högsta domstolen och den  befogenhet 
som ges Polens president att efter eget skön och utan tydliga kriterier eller möjlighet till rättslig 
prövning besluta om förlängning av deras förordande. Enligt kommissionen innebär detta en 
överträdelse av artikel  19.1 i fördraget om Europeis ka unionen (nedan kallat EU-fördraget ) i 
förening med artikel  47 i EU -stadgan om de grundläggande rättigheterna.44 Den 
17 december  2018 beslutade EU -domstolen, på begäran av kommissionen, om interimistiska 
åtgärder som förpliktigar Polen att återställa det läge som rådde för högsta domstolen i Polen före 
den 3  april 2018, då den omtvistade lagstiftningen antogs, till dess att slutlig dom meddelas i 
målet.45 En lag antagen av det polska parlamentet för att genomföra domstolens beslut trädde i 
kraft den 1  janua ri 2019. Den 11  april 2019 utfärdade generaladvokaten ett förslag till avgörande 
enligt vilket domstolen föreslogs fastställa att bestämmelserna i den polska lagstiftningen om 
sänkning av pensionsåldern för domare i högsta domstolen strider mot EU -rätten d å de 
åsidosätter principerna om domares oavsättlighet och domstolarnas oavhängighet.46 
Den 3  april 2019 inledde kommissionen ett överträdelseförfarande genom att skicka en formell 
underrättelse till Polen avseende det nya disciplinära systemet för domare i allmänna domstolar 
på grundval av att det undergräver domstolarnas oavhängighet genom att inte erbjuda nödvändiga 
garantier för skydd mot politisk kontroll.47 
                                                           
41  Se pressmeddelande IP/18/3972 av den 31  maj 2018, som finns på: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -
18-3972_en.htm.   
42 Meddelande från kommissionen – EU-rätten:  Bättre resultat genom bättre tillämpning  (2017/18/02) 
(EUT  C 18, 19.1.2017, s.  10). 
43  I december 2017 beslutade kommissionen att väcka talan mot den po lska regeringen vid EU -domstolen för 
överträdelse av EU -rätten genom lagen om allmänna domstolars organisation. Kommissionen anser att den 
aktuella lagen strider mot artikel  19.1 i EU -fördraget i förening med artikel  47 i EU -stadgan om de 
grundläggande rät tigheterna. Närmare upplysningar finns på http://europa.eu/rapid/press -release_IP -17-
5367_en.pdf.   
44  http:/ /europa.eu/rapid/press -release_IP -18-5830_en.htm   
45  https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2018 -12/cp180204en.pdf   
46  Se förslag till avgö rande av generaladvokat E. Tanchev av den 11  april 2019 i målet kommissionen mot 
Polen, C -619/18, ECLI:EU:C:2019:325.  
47  Se pressmeddelande IP/19/1957 av den 3 april 2019, som finns på: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -19-
1957_en.pdf.   
 
11 
 Betydelsen av att medlemsstaterna säkerställer de nationella domstolarnas oavhängighet, i 
enlighet  med EU -rätten, har lyfts fram i EU -domstolens senaste rättspraxis.48 Domstolen har 
framför allt klargjort att kravet på domstolarnas oavhängighet även innebär att det disciplinära 
systemet för de personer som har i uppdrag att utöva rättskipning måste omfa tta de garantier som 
behövs för att helt förhindra risken för att ett sådant system används som ett system för att utöva 
politisk kontroll över innehållet i domstolarnas avgöranden.49  
Under 2018 hänvisade flera nationella domstolar ärenden till EU -domstole n inom ramen för 
förfarandet för förhandsavgörande (artikel  267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, 
nedan kallat EUF -fördraget ) för att erhålla klargörande om EU -rättens krav på rättsväsendets 
oberoende. Bland annat hänvisade högsta domstolen  i Polen sex sådana ärenden50, högsta 
förvaltningsdomstolen i Polen ett ärende51 och allmänna domstolar tre ärenden52,53. 
 Förfarandet enligt artikel  7 i EU -fördraget  och ramen för rättsstatsprincipen  
I artikel  7.1 i EU -fördraget föreskrivs en förebyggande skyddsåtgärd som kan aktiveras i de fall 
det finns ”en klar risk för att en medlemsstat allvarligt åsidosätter” de värden som anges i 
artikel  2 i EU -fördraget, och i artikel  7.2 i EU -fördraget föreskrivs en sanktionsmekanism som får 
användas endast i de fa ll ”en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter” dessa värden. 
Ramen för rättsstatsprincipen fastställdes av kommissionen 201454, och dess roll har erkänts av 
domstolen55. Den föreskriver en stegvis process för dialog med en medlemsstat, strukturerad  
genom yttranden och rekommendationer från kommissionen. Målet är att förhindra att det uppstår 
ett systemhot mot rättsstatsprincipen som skulle kräva ett förfarande enligt artikel  7 i  
EU-fördraget. Den första – och hittills enda – gången som ramen för rä ttsstatsprincipen användes 
var när en dialog med Polen inleddes i januari 2016.56 Dialogen bidrog visserligen till att 
identifiera problem och få till stånd en diskussion, men den löste inte de upptäckta bristerna i 
rättsstaten, och kommissionen inledde för farandet enligt artikel  7.1 i EU -fördraget i 
december  201757. Den 26  juni, 18  september och 11  december 2018 höll rådet tre höranden om 
Polen inom ramen för artikel  7.1 i EU -fördraget.  
                                                           
48  Se särskilt domstolens dom (stora avdelningen) av den 27  februari 2018, Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses mot Tribu nal de Contas, C -64/16, ECLI:EU:C:2018:117, som finns på: https://goo.gl/utc5GR . 
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 25  juli 2018, LM, C -216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, som 
finns på: https://goo.gl/ty1fnk . 
49  Domstolens dom (stora avdelningen) av den 25  juli 2018, LM, C -216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, som 
finns på: https://goo.gl/ty1fnk . 
50  Målen C -522/18, C -537/18, C -585/18, C -624/18, C -625/18, C -668/18.  
51  Mål C -824/18.  
52  Målen C -558/18, C -563/18, C -623/18.  
53  Dessa begäranden om förhandsavgörande rör bl.a. huruvida det nya disciplinära systemet för domare, 
sammansättningen av det nationella domstolsrådet och den nyinrättade dis ciplinkammaren vid högsta 
domstolen överensstämmer med EU:s krav på domstolars oavhängighet.  
54  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet av den 11 mars 2014, En ny EU -ram för att 
stärka rättsstatsprincipen  (COM(2014)  158 final). Se äve n pressmeddelande IP -14-237 av den 11  mars 2014, 
som finns på: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -14-237_sv.htm.  
55  Se målet kommissionen mot Polen, C -619/18  R, beslut av den 17  december 2018.  
56  Dialogen ägde rum mellan januari 2016 och december 2017. Kommissionen antog ett yttrande den 
1 juni 2016 och fyra rekommendationer den 27  juli 2016, 21  december 2016, 26  juli 2017 och 
20 december  2017. Den 20  december 2017 konstaterade ko mmissionen att det finns en klar risk för ett 
allvarligt åsidosättande av rättsstatsprincipen i Polen och föreslog att rådet skulle anta ett beslut enligt 
artikel  7.1 i EU -fördraget.  
57  COM(2017)  835 final.  
 
12 
 Den 12  september 2018 lämnade Europaparlamentet ett motiverat förslag i enlighet med 
artikel  7.1 i EU -fördraget till rådet för att avgöra om det finns en klar risk för att Ungern allvarligt 
åsidosätter EU:s grundläggande värden.58 
  
                                                           
58  http://www.europarl.europa.eu/news/sv/press -room/20180906IPR12104/rattsstaten -i-ungern -parlamentet -
uppmanar -eu-att-agera    
 
13 
 3. VIKTIGA SLUTSATSER I RESULTATTAVLAN FÖR R ÄTTSKIPNINGEN I EU 2019  
Effektivitet, kvalitet och o beroende är de viktigaste parametrarna för ett effektivt rättssystem, och 
resultattavlan innehåller indikatorer för alla tre.  
3.1. Rättssystemens effektivitet  
Resultattavlan innehåller indikatorer för förfarandenas effektivitet i fråga om civilrättsliga och 
handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål, liksom på de snävare områden där de administrativa 
myndigheterna och domstolarna tillämpar EU -rätten.59 
3.1.1 Ärendebelastningens utveckling  
Medlemsstaternas rättssystem har en ärendebelastning som ligger på en  hög men ganska stabil 
nivå, även om det finns stora variationer mellan medlemsstaterna (diagram  2). Detta visar hur 
viktigt det är att fortsätta att effektivisera rättssystemet.  
Diagram  2: Antal inkommande civilrättsliga mål, hand elsmål, förvaltningsmål och andra 
mål*) (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej -undersökningen60) 
*) I enlighet med Cepejs metod omfattar denna kategori alla civilrättsliga mål och handelsmål (mål som är föremål 
för tvist och de som inte är det), ärenden som rör fastighets - och företagsregister (ärenden där det inte föreligger 
någon tvist), övriga registerärenden, övriga mål där det inte föreligger någon tvist, förvaltningsmål och andra mål 
än brottmål. Metodförändringar i Slovakien.  
 
                                                           
59  Verkställigheten av domstolsbeslut ä r också viktigt för ett effektivt rättssystem. Jämförbara uppgifter finns 
dock inte för de flesta medlemsstater.  
60  2019 års undersökning om rättssystemens funktion i EU:s medlemsstater, utarbetad av Cepejs sekretariat på 
uppdrag av Europeiska kommissionen: https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -
rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en.  
05101520253035404550
DKATSIPLHREESKCZLTFIHURONLPTELITBGIEESBEDELVFRCYSELUMTUK
2010 2015 2016 2017I
N
G
A
U
P
P
G
 
14 
 Diagram  3: Antal inkommande civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist *) 
(första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) I enlighet med Cepejs metod rör civilrättsliga mål och handelsmål tvister mellan parter, exempelvis avtalstvister. 
Civilrättsliga mål och handelsmål där det inte föreligger någon tvist rör obestridda förfaranden,  
t.ex. betalningsförelägganden som inte bestrids. Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Uppgifterna för 
Nederländerna  inkluderar mål där det inte föreligger någon tvist.  
Diagram  4: Antal inkommande förvaltningsmål *) (första instans/per 100 invånare) (källa: 
Cepej -undersökningen)  
*) I enlighet med Cepejs metod rör förvaltningsmål tvister mellan medborgare och lokala, regionala eller nationella 
myndigheter. Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Danmark  och Irland  registrerar inte förvaltningsmål 
separat.   
012345678
ROLTSKPLCZCYHRPTIEESITFRSIBEELHULVMTDEEEATNLLUDKSEFIBGUK
2010 2015 2016 2017INGA UPP -
GIFTER
0.00.20.40.60.81.01.2
SEDEATRONLELFIBGLTESFRHRPTEECYLUSIPLBEHULVCZSKITMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
 
15 
 3.1.2 Allmänna uppgifter om effektivitet  
Indikatorer för förfarandenas effektivitet i fråga om civilrättsliga mål, handelsmål och 
förvaltningsmål är handläggningstid (målgenomströmning), avslutandegrad och antalet pågående 
mål. 
 Handläggningstid – 
Handläggningstiden är den uppskattade tid (antal dagar) som behövs för att pröva ett mål i 
domstol, eller närmare bestämt den tid som domstolen behöver för att nå ett avgörande i första 
instans. Indikatorn för ”målgenomströmning” är antalet ännu ej avgjord a mål dividerat med 
antalet avgjorda mål vid årets utgång multiplicerat med 365 (dagar).61 Diagrammen rör mestadels 
förfaranden vid domstolar i första instans, och i förekommande fall jämförs uppgifter för 2010, 
2015, 2016 och 2017.62 De båda diagrammen visa r målgenomströmningen 2017 i civilrättsliga 
och handelsrättsliga mål som är föremål för tvist samt förvaltningsmål i samtliga instanser.  
Diagram  5: Tidsåtgång för att avgöra civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och 
andra  mål*) (första instans/i dagar) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) I enlighet med Cepejs metod omfattar denna kategori alla civilrättsliga mål och handelsmål (mål som är föremål 
för tvist och de som inte är det), ärenden som rör fastighets - och företagsregi ster (ärenden där det inte föreligger 
någon tvist), övriga registerärenden, övriga mål där det inte föreligger någon tvist, förvaltningsmål och andra mål 
än brottmål. Metodförändringar i Slovakien . Uppgifterna om pågående mål i Tjeckien  och, fram till 2016, 
i Slovakien  omfattar alla instanser.  
                                                           
61 Handläggningstid, avslutandegrad och antal pågående mål är standardindikatorer som fastställs av Cepej: 
http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp.  
62 Dessa år  har valts för att behålla sjuårsperspektivet med 2010 som referensår utan att överbelasta 
diagrammen. Uppgifter för 2012, 2013 och 2014 finns i Cepejs rapport.  
02004006008001,0001,200
DKEELTATHUSIPLNLBGSKHRFISEROCZLVESFRMTITELPTCYBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
 
16 
 Diagram  6: Tidsåtgång för att avgöra civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål *)  
(första instans/i dagar) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) I enlighet med Cepejs metod rör civilrättsl iga mål och handelsmål tvister mellan parter, exempelvis avtalstvister. 
Civilrättsliga mål och handelsmål där det inte föreligger någon tvist rör obestridda förfaranden,  
t.ex. betalningsförelägganden som inte bestrids. Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Uppgifterna om 
pågående mål i Tjeckien  och, fram till 2016, i Slovakien  omfattar alla instanser.Uppgifterna för Nederländerna  
inkluderar mål där det inte föreligger någon tvist.  
Diagram  7: Tidsåtgång för att avgöra civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål *) i 
samtliga  domstolsinstanser 2017 (första, andra och tredje instans/i dagar) (källa:  
Cepej -undersökningen)  
 
*) Ordningen fastställs utifrån domstolsinstansen med de längsta förfarandena i respektive medlems stat. Uppgifter 
saknas för domstolar i första och andra instans i Belgien , Bulgarien  och Irland , för domstolar i andra och tredje 
instans i Nederländerna  och Österrike  samt för domstolar i tredje instans i Kroatien . Domstolar i tredje instans 
finns inte i Malta . Tillgången till domstol i tredje instans kan vara begränsad i vissa medlemsstater.  
0100200300400500600700800900
LTBELUNLEEATCZSEROSKDKHUDEPLPTFISIESLVFRHRMTELCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
02004006008001 0001 2001 400
NLEEATSEBGSKCZDKROLTIEPLHUPTFIDESILVHRBELUFRELESMTITCYUK
Domstolar i första instans (2017) Domstolar i andra instans (2017) Domstolar i tredje instans (2017)INGA 
UPP-
GIFTER
 
17 
 Diagram  8: Tidsåtgång för att avgöra förvaltningsmål *) (första instans/i dagar) (källa:  
Cepej -undersökningen)  
*) Förvaltningsmål rör tviste r mellan medborgare och lokala, regionala eller nationella myndigheter, i enlighet med 
Cepejs metoder. Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Uppgifterna om pågående mål i Tjeckien  och, fram 
till 2016, i Slovakien  omfattar alla domstolsinstanser. Danm ark och Irland  registrerar inte förvaltningsmål separat.  
Diagram  9: Tidsåtgång för att avgöra förvaltningsmål *) i samtliga  domstolsinstanser 2017  
(första och, i förekommande fall, andra och tredje instans/i dagar) (källa:  
Cepej -undersökningen)  
*) Ordningen fastställs utifrån domstolsinstansen med de längsta förfarandena i respektive medlemsstat. Uppgifter 
saknas för domstolar i första instans i Luxemburg , för domstolar i andra instans i Malta  och Rumänien  samt för 
domstola r i tredje instans i Nederländerna . Högsta domstolen eller annan domstol i högsta instans är enda 
besvärsinstans i Tjeckien , Italien , Cypern , Österrike , Slovenien  och Finland . Det finns ingen domstol i tredje 
instans för sådana ärendetyper i Kroatien , Litauen, Luxemburg  och Malta . Högsta förvaltningsdomstolen är den 
första och enda instansen för vissa ärenden i Belgien . Tillgången till domstol i tredje instans kan vara begränsad i 
vissa medlemsstater. Danmark  och Irland  registrerar inte förvaltningsmål sepa rat. 
 Avslutandegrad – 
Avslutandegraden är förhållandet mellan antalet avgjorda mål och nyinkomna mål. Den mäter om 
en domstol klarar av att handlägga mål i den takt som nya mål kommer in. När avslutandegraden 
är omkring 100  % eller högre innebär detta att domstolssystemet har kapacitet att avgöra minst 
05001,0001,5002,0002,5003,000
LTEEROHUBGPLSENLLULVFIHRFRSKESCZDEATSIBEELITPTMTCYDKIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
05001,0001,5002,0002,500
SEBGEEROHULUFIHRSKFRLTLVCZDENLATSIBEPLESITPTELMTCYDKIEUK
Första instans (2017) Andra instans (2017) Tredje instans (2017)INGA 
UPPGIFTER
 
18 
 lika många mål som antalet inkommande mål. När avslutandegraden ligger under 100  % avgör 
domstolarna färre mål än antalet inkommande mål.  
Diagram  10: Avslutandegrad för civilrätts liga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra 
mål *) (första instans/i % – värden högre än 100  % visar att domstolarna har kunnat avgöra fler 
mål än antalet inkommande mål, medan värden under 100  % visar motsatsen) (källa:  
Cepej -undersökningen)  
*) Metod förändringar i Slovakien . Irland:  Till följd av den använda metoden är antalet avslutade mål troligen för 
lågt rapporterat.  
Diagram  11: Avslutandegrad för civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål *) (första 
instans/i procent) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Irland:  Till följd av den använda metoden är antalet avslutade mål 
troligen för lågt rapporterat. Uppgifterna för Nederländerna  inkluderar mål där det inte föreligger någon tvist . 
0%20%40%60%80%100%120%140%
CYSKEESIFRITBELTHRCZATPLDKNLROHULULVBGFISEPTMTESIEELDEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
0%20%40%60%80%100%120%140%
SKPTBEFIHRSIITFRDKLTCZDELVSEEERONLATMTHULUELPLESCYIEBGUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
 
19 
 Diagram  12: Avslutandegrad för förvaltningsmål *) (första instans/i procent) (källa:  
Cepej -undersökningen)  
*) Tidigare värden för vissa medlemsstater har sänkts för presentationsändamål ( Malta  2015 = 411  %;  
Italien  2010 = 316  %). Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Danmark  och Irland  registrerar inte 
förvaltningsmål separat.  
 Pågående mål – 
Antal pågående mål är antalet mål som är oavslutade i slutet av året i fråga. Antalet pågående mål 
påverkar också målg enomströmningen.  
Diagram  13: Antal pågående civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra 
mål*) (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) Metodförändringar i Slovakien . Uppgifterna om pågående mål i Tjeckien  och, fram till 2016, i Slovakien  
omfattar alla instanser.  
0%20%40%60%80%100%120%140%160%180%200%
ELITMTHRSKLTFIPLNLPTESROFRHUBELVEEBGLUSECZDEATCYSIDKIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
02468101214161820
SELTBGEEHUNLLVMTDKFRFIESROCZSKELSIATPLCYITHRPTBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
 
20 
 Diagram  14: Antal pågående civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål *) (första 
instans/per 100 invånare) (källa: Cepej -undersökningen)  
*) Metodförändringar i Grekland  och Slovakien . Uppgifterna om pågående mål i Tjeckien  och, fram till 2016, i 
Slovakien  omfattar alla instanser. Uppgifterna för Nederländerna  inkluderar mål där det inte föreligger någon tvist.  
Diagram  15: Antal pågående förvaltningsmål *) (första instans/per 100 invånare) (källa: 
Cepej -undersökningen)  
*) Tidigare värden för vissa medlemsstater har sänkts för presentationsändamål ( Grekland  2010 = 3,7). 
Metodförändringar i Grekla nd och Slovakien . Uppgifterna om pågående mål i Tjeckien  och, fram till 2016, i 
Slovakien  omfattar alla instanser. Danmark  och Irland  registrerar inte förvaltningsmål separat.  
  
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMTSIESPLSKPTELFRROHRCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMTSIESPLSKPTELFRROHRCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017INGA 
UPPGIFTER
 
21 
 3.1.3 Effektivitet inom särskilda områden av EU -rätten  
Uppgifterna i det här avsnittet kompletterar de allmänna uppgifterna om rättssystemens 
effektivitet och rör de genomsnittliga handläggningstiderna63 när EU -lagstiftningen tillämpas på 
specifika områden. Resultattavlan för 2019 bygger på tidigare uppgifter om områdena 
konkurrens,  elektronisk kommunikation, EU -varumärken och bekämpning av penningtvätt. 
Områdena har valts ut på grundval av sin relevans för den inre marknaden och företagsklimatet. 
Generellt sett kan långa förseningar i rättsliga förfaranden få negativa konsekvenser f ör 
rättigheter som följer av EU -lagstiftningen, till exempel om lämpliga rättsmedel inte längre är 
tillgängliga eller om ett betydande ekonomiskt skadestånd inte kan utverkas.  
– Konkurrens – 
En effektiv tillämpning av konkurrensrätten garanterar att företa gen kan konkurrera på lika 
villkor och är därför avgörande för att företagsklimatet ska vara lockande. Diagram  16 nedan 
visar den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av nationella 
konkurrensmyndigheters beslut med tillämpning av artikla rna 101 och 102 i EUF -fördraget.64 
Diagram  16: Konkurrens: Genomsnittlig handläggningstid för rättslig prövning *) (första 
instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Europeiska konkurrensnätverket)  
*) Estland:  Inga ärenden. Irland  och Österrike:  Scenariot är inte tillämpligt eftersom myndigheterna inte har 
befogenheter att anta besluten i fråga. Österrike:  Uppgifterna inkluderar mål som har prövats av kartelldomstolen 
(”Kartellgericht”) om en överträdelse av ar tiklarna  101 och 102 i EUF -fördraget men inte utifrån överklaganden 
mot den nationella konkurrensmyndigheten. I Bulgarien  och Italien  gjordes en uppskattning av handläggningstiden. 
En tom kolumn kan indikera att medlemsstaten inte har rapporterat några mål  för detta år. Eftersom antalet ärenden 
är lågt (färre än fem per år) i många medlemsstater kan enstaka exceptionellt långa eller korta mål påverka 
uppgifterna för olika år. Några av de längsta ärendena i datasetet inkluderade tidsåtgången för hänskjutande  till 
EU-domstolen (t.ex. Litauen ), prövning av författningsenlighet (t.ex. Slovakien ) eller särskilda processrättsliga 
dröjsmål (t.ex. Tjeckien , Grekland  och Ungern ). 
 
                                                           
63  Handläggningstiden inom specifika områden beräknas i kalenderdagar från den dag då en talan eller ett 
överklagande lämnades in till domstolen (eller ett åtal blev slutgiltigt) fram till den dag då domstolen antog 
sitt beslut (diagrammen  18–21, 23 och 24). Värdena rankas på grundval av ett vägt genomsnitt av uppgifterna 
för 2013, 2014, 2015 och 20 16 i diagrammen  18–21, uppgifterna för 2015 och 2016 i diagram  23 och 
uppgifterna för 2014, 2015 och 2016 i diagrammen  22 och 24. Där det inte fanns tillgängliga uppgifter för alla 
åren återspeglar genomsnittet tillgängliga uppgifter beräknade utifrån samt liga ärenden, ett urval ärenden eller 
uppskattningar.  
64  Se https://eur -lex.europa.eu/legal -content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=SV . 
0500100015002000250030003500
UKHRATPTLTITNLFRROSKFILVLUELSEHUDESIESBEPLCYMTBGCZDK
2013 2015 2016 2017 Genomsnitt 2013, 2015 –2017
 
22 
 – Elektronisk kommunikation – 
Syftet med EU:s lagstiftning om elektronisk kommunikation  är att öka konkurrensen, bidra till 
utvecklingen av den inre marknaden samt generera investeringar, innovationer och tillväxt. De 
positiva effekterna för konsumenterna kan åstadkommas genom en ändamålsenlig tillämpning av 
denna lagstiftning, vilket kan le da till lägre priser för slutanvändarna och tjänster av bättre 
kvalitet. Diagram  17 nedan visar den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av 
nationella tillsynsmyndigheters beslut vid tillämpning av EU -lagstiftningen om elektronisk 
kommun ikation.65 Detta omfattar ett brett spektrum av ärenden, från mer komplicerade 
granskningar av marknadsanalyser till ärenden med konsumentinriktning.  
Diagram  17: Elektronisk kommunikation: Genomsnittlig handläggningstid för rättslig  
prövning *) (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med 
kommunikationskommittén)  
*) Antalet mål varierar mellan medlemsstaterna. En tom kolumn visar att medlemsstaten inte har rapporterat några 
mål för detta år (utom för Portu gal 2017: uppgifter saknas). I en del domstolsinstanser kan det begränsade antalet 
relevanta mål ( Lettland , Litauen , Malta , Slovakien  och Sverige ) göra att enstaka exceptionellt långa eller korta mål 
påverkar uppgifterna för olika år och orsakar stora variationer mellan åren. Danmark:  Ett domstolsliknande organ 
ansvarar i första instans för överklaganden. Spanien , Österrike  och Polen:  Olika domstol ar för olika ärenden. 
Malta:  År 2016 rapporterades ett ovanligt långt ärende om 2  500 dagar som rörde om en komplex fråga där en lokal 
myndighet, tillsammans med flera invånare, vidtog rättsliga åtgärder angående påstått skadlig strålning från 
mobilbasstat ioner.  
– EU-varumärken – 
En effektiv tillämpning av lagstiftningen om immateriella rättigheter är central när det gäller att 
stimulera investeringar i innovationer. EU:s lagstiftning om EU -varumärken66 ger de nationella 
domstolarna en betydande roll där de agerar som EU -domstolar och antar beslut som påverkar 
den inre marknaden. Diagram  18 nedan visar de genomsnittliga handläggningstiderna för 
tvistemål mellan privata parter om EU -varumärkesintrång.   
                                                           
65  Beräkningen har gjorts på grundval av handläggningstiden för överklaganden av beslut från nationella 
regleringsmyndigheter vid tillämpning av nationella lagar varigenom regleringsramen för elektronisk 
kommunikation införlivats (direktiv  2002/19/EG (tillträdesdirektive t), direktiv  2002/20/EG 
(auktorisationsdirektivet), direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet), direktiv 2002/22/EG (direktivet om 
samhällsomfattande tjänster) samt annan relevant EU -lagstiftning, exempelvis programmet för 
radiospektrumpolitik, kommissionens besl ut om spektrum, med undantag av direktiv  2002/58/EG om 
integritet och elektronisk kommunikation).  
66  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14  juni 2017 om EU -varumärken 
(EUT  L 154, 16.6.2017, s.  1). 
05001000150020002500
EEDKHUROBGIEUKSILVLTFRLUPLSEFIHRSKELNLESDEBEMTITATCZCYPT
2013 2015 2016 2017 Genomsnitt 2013, 2015 –2017
 
23 
 Diagram  18: EU -varumärken: Genoms nittlig handläggningstid för rättslig prövning av 
ärenden om EU -varumärkesintrång *) (första instans/i dagar) (källa: Europeiska 
kommissionen tillsammans med Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella 
rättigheter)  
*) Frankrike , Italien , Litauen  och Luxemburg: Ett urval av ärenden har använts för att få fram uppgifter för vissa 
år. Bulgarien:  Domstolarnas uppskattningar har använts för 2016. Polen: Domstolarnas uppskattningar har 
använts för 2015. Särskilt långdragna ärenden som påverkade  genomsnittet rapporterades från Estland , Irland , 
Lettland och Sverige . Grekland:  Uppgifter baserade på den viktade genomsnittliga handläggningstiden från två 
domstolar. Spanien:  Ärenden avseende andra immateriella rättigheter har tagits med i beräkningen av genomsnittlig 
handläggningstid. Danmark:  Uppgifterna omfattar både ärenden som rör EU -varumärken och nationella 
varumärken inför Sjö - och handelsdomstolen.  
– Penningtvätt – 
Effektiva åtgärder mot penningtvätt bidrar till brottsbekämpningen, men är ocks å avgörande för 
de finansiella institutens sundhet, integritet och stabilitet, tilltron till det finansiella systemet och 
rättvis konkurrens på den inre marknaden.67 Så som Internationella valutafonden framhåller kan 
penningtvätt motverka utländska invester ingar, snedvrida de internationella kapitalflödena och ha 
negativ inverkan på ett lands makroekonomiska situation. Detta kan resultera i lägre välfärd och 
dränera mer produktiv verksamhet på resurser.68 Enligt direktivet om bekämpning av 
penningtvätt ska me dlemsstaterna föra statistik över effektiviteten hos sina system för 
bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism.69 I samarbete med medlemsstaterna 
har uppgifter om de rättsliga förfarandena i de nationella systemen mot penningtvätt samlats i n 
via ett frågeformulär. Diagram  19 visar den genomsnittliga handläggningstiden för 
förstainstansärenden som rör penningtvättsbrott.  
                                                           
67 Skäl 2 i Europaparlamentets oc h rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20  maj 2015 om åtgärder för att 
förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism.  
68  IMF:s faktablad av den 6  oktober 2016: 
http://www.imf.org/en/About/Factsheets/Sheets/2016/08/01/16/31/Fight -Against -Money -Laundering -the-
Financing -of-Terrorism.  
69  Artikel  44.1 i direktiv (EU) 2015/849 . Se även den ändrade artikel  44 i direktiv (EU) 2018/843, som trädde i 
kraft i juni 2018 och ska införlivas av medlemsstaterna senast i januari 2020.  
020040060080010001200
MTHUDEELLTBGPLROFIESNLLVLUPTHRSECZEEATDKSIFRITIESKBECYUK
2013 2015 2016 2017 Genomsnitt 2013, 2015 –2017INGA 
UPPGIFTER
 
24 
 Diagram  19: Penningtvätt: Genomsnittlig handläggningstid för domstolsärenden *) (första 
instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med expertgruppen för frågor som 
rör penningtvätt och finansiering av terrorism)  
*) Uppgifter saknas för 2017: Luxemburg , Österrike , Cypern , Polen  och Frankrike . Spanien:  Uppskattad 
handläggningstid. Lettland:  På grund av ett relativt litet antal ärenden 2016 finns olika faktorer som eventuellt påverkar 
handläggningstiden, t.ex. en vilandeförklaring i ett enskilt ärende av objektiva skäl. Polen:  Beräknad handläggningstid 
2016 baserat på ett slumpvis urval av ärenden. Sverige:  Beräknat för 2017 baserat på ett urval av avgjorda ärenden.  
Italien:  Uppgifterna avser de domstolar som svarat och omfattar 91  % av ärendena 2015 och ca 99  % av ärendena 2016 
och 2017. Uppgifterna omfattar både rätte gångsärenden och förberedande domstolsförhandlingar.  
 
                                                           
70  Se avsnitt  2 [Kroatien, Italien, Cypern, Portugal, Slovakien, som mottog landsspecifika rekommendatio ner 
under den europeiska planeringsterminen 2018, och Belgien, Bulgarien, Irland, Grekland, Spanien, Lettland, 
Ungern, Malta, Polen, Rumänien och Slovenien, vars utmaningar återspeglas i skälen i de landsspecifika 
rekommendationerna för 2018 och i respekti ve landsrapport för den europeiska planeringsterminen 2019].  
Variationerna mellan resultaten för de åtta analyserade åren kan förklaras med sammanhangsberoende 
faktorer (det är inte ovanligt att antalet inkommande mål varierar med över 10  %) eller systemb rister 
(bristande flexibilitet och reaktionsförmåga eller inkonsekvenser i reformarbetet).  
02004006008001000120014001600
LUEEBGATBECZSEPLFIHRSKNLCYIEPTLTROFRESITSIHULVMTDKDEELUK
2014 2015 2016 2017 Genomsnitt 2014 –2017INGA 
UPPGIFTER3.1.4  Sammanfattning om rättssystemens effektivitet  
Ett effektivt rättssystem kan hantera ärendebelastningen och eftersläpande mål och utfärdar beslut utan 
onödigt dröjsmål. De viktigaste indikatorer som använts i resultattavlan för att övervaka rättssystemens 
effektivitet är handläggningstiden  (uppskattad eller genomsnittlig tid i antal dagar som behövs för att 
avgöra ett mål), avslutandegraden (förhållandet mellan antalet mål som avgjorts i förhållande till 
inkommande mål) och antalet pågående mål  (som ännu inte färdigbehandlats i slutet av året).  
Allmänna  uppgifter om effektivitet  
Resultattavlan för 2019 innehåller uppgifter om effektiviteten under åtta års tid (2010 –2017). 
Tidsspannet gör det möjligt att se vissa tendenser och att ta hänsyn till att det ofta tar tid innan 
effekterna av rättsliga reformer visar sig.  
Baserat på de tillgängliga uppgifterna om civilrättsliga mål, handelsmål och förvaltningsmål från 
och med 2010 har effektiviteten förbättrats eller legat på en stabil nivå i elva medlemsstater, 
medan den har försämrats, om än marginellt, i tio m edlemsstater.  
Utvecklingen har varit positiv i de flesta av de medlemsstater som i samband med den europeiska 
planeringsterminen har ansetts stå inför särskilda utmaningar 70: 
 
25 
  I nästan alla dessa medlemsstater har handläggningstiden för domstolsförfaranden i första 
instans  minskat eller legat på en stabil nivå sedan 2010 i den breda kategorin ”alla mål” 
(diagram  5) och i civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål (diagram  6). I förvaltningsmål 
(diagram  8) har handläggningstiden minskat eller legat på en s tabil nivå sedan 2010 i de 
flesta av dessa medlemsstater. En längre handläggningstid 2017 konstaterades dock i ett fåtal 
av de medlemsstater som stod inför de största utmaningarna.  
 I resultattavlan presenteras uppgifter om handläggningstiden i samtliga dom stolsinstanser  
för civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål (diagram  7) och förvaltningsmål (diagram  9). 
Uppgifterna visar att i några av de medlemsstater som konstaterats stå inför utmaningar när 
det gäller handläggningstidens längd vid domstolar i f örsta instans har effektiviteten 
förbättrats i högre instanser. I vissa andra medlemsstater som står inför utmaningar är 
däremot handläggningstiden längre i högre instanser än i domstolarna i första instans.  
 I den breda kategorin ”alla mål” och kategorin c ivilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål 
(diagrammen  10 och 11) har det totala antalet medlemsstater med en avslutandegrad  på 
mindre än 100  % minskat sedan 2010. Under 2017 rapporterade nästan alla medlemsstater, 
inklusive de som står inför utmaningar, en hög avslutandegrad (på över 97  %), vilket innebär 
att domstolarna generellt sett är kapabla att hantera inkommande mål ino m dessa kategorier. 
I förvaltningsmål (diagram  12) kan större variationer i avslutandegraden konstateras mellan 
olika år, och även om den på det hela taget är fortsatt lägre än inom andra kategorier av mål 
har vissa medlemsstater gjort stora framsteg.  
 Seda n 2010 har fortsatta framsteg gjorts i alla de medlemsstater som står inför de största 
utmaningarna när det gäller eftersläpningen , oavsett kategori av mål. I många fall har stora 
förbättringar gjorts när det gäller att minska antalet pågående mål både i f råga om 
civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål (diagram  14) och i fråga om förvaltningsmål 
(diagram  15). Trots dessa förbättringar finns fortfarande en betydande skillnad mellan de 
medlemsstater som har förhållandevis få pågående mål och de som har ett stort antal 
pågående mål.  
Effektivitet inom särskilda områden av EU -rätten  
Uppgifterna om den genomsnittliga handläggningstiden inom särskilda områden av EU -rätten 
(diagrammen  16–19) ger en uppfattning om hur rättssystemen fungerar vid dessa typer av 
företagsrelaterade tvister.  
Uppgifter om effektiviteten inom särskilda rättsområden samlas in utifrån väldefinierade 
scenarier, och antalet relevanta ärenden kan uppfattas som lågt. Dessa uppgifter avser dock den 
faktiska genomsnittliga handläggningstiden för alla relevanta mål inom särskilda områden under 
ett visst år, jämfört med den beräknade handläggningstid som anges i de allmänna uppgifterna om 
effektivitet. Det bör därför noteras att flera medlemsstater som inte förefaller stå inför utmaningar 
på gru ndval av de allmänna uppgifterna om effektivitet uppger att de har en betydligt längre 
genomsnittlig handläggningstid på särskilda områden inom EU -rätten. Samtidigt kan 
handläggningstiden inom olika specifika områden variera kraftigt i en och samma medlems stat. 
Siffrorna för särskilda EU -rättsliga områden pekar på följande tendenser:  
 I konkurrensärenden  (diagram  16) minskade den totala ärendebelastningen för domstolarna 
i medlemsstaterna betydligt. Detta resulterade i en minskad handläggningstid i sju 
medle msstater, medan den låg kvar på en stabil nivå eller ökade i sju andra medlemsstater. 
Ett tecken på en förbättring av situationen är att endast tre medlemsstater rapporterade en 
genomsnittlig handläggningstid på mer än 1  000 dagar för 2017 jämfört med åtta  
medlemsstater det föregående året.  
 På området elektronisk kommunikation  (diagram  17) är utvecklingen positiv, i vissa fall 
mycket positiv, i EU totalt när det gäller minskade handläggningstider, trots en markant 
 
26 
 3.2. Rättssystemens kvalitet  
Det finns ingen universalmetod för att mäta kvaliteten i rättssystemen. Resultattavlan  för 2019 
fortsätter att undersöka faktorer som allmänt anses vara relevanta för att förbättra rättssystemens 
kvalitet. Precis som för tidigare år delas faktorerna in i fyra kategorier:  
1) Tillgång till rättslig prövning för enskilda och företag.  
2) Lämpli ga materiella resurser och personalresurser.  
3) Tillgång till verktyg för bedömning. och  
4) Användning av kvalitetsstandarder.  
3.2.1 Tillgänglighet  
Det krävs tillgänglighet i hela rättskipningskedjan för att göra det möjligt att få relevant 
information – om rättsväsendet, om hur man väcker talan och de relaterade ekonomiska 
aspekterna och om hur handläggningen fortskrider fram till förfarandets slutskede – så att domen 
snabbt blir tillgänglig på internet.72 
– Information om rättssystemet – 
Medborgarvänlig rättvisa kräver att information om rättssystemet ges på ett lättillgängligt sätt 
men även att skräddarsydd information ges till specifika samhällsgrupper som annars skulle ha 
svårt att få tillgång till informationen. Diagram  20 visar specifika samhällsgrup pers tillgång till 
information om särskilda aspekter av rättssystemet på internet.  
  
                                                           
71  Genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1673 av den 23  oktober 2018 om bekämpande av 
penningtvätt genom straffrättsliga bestämmelser undanröjs rätt sliga hinder som kan fördröja lagföring, såsom 
att lagföring av penningtvättsbrott kan inledas först när förfarandet gällande förbrottet har avslutats. 
Medlemsstaterna måste införliva direktivet före den 8  december 2020.  
72  Det bör noteras att sammanslutni ngen av de högsta förvaltningsdomstolarna i Europeiska unionen  
(ACA -Europe) har publicerat en övergripande studie om tillgången till de högsta förvaltningsdoms tolarna och 
deras beslut : http://www.juradmin.eu/images/media_kit/aca_surveys/Transversal -Analysis ---Annex -1.pdf.  ökning av domstolarnas ärendebelastning. Bara ett fåtal medlemsstater misslyckades med att 
minska eller behålla den  tidigare genomsnittliga handläggningstiden.  
 När det gäller EU-varumärkesintrång  (diagram  18) under 2017 hade domstolarna i vissa 
medlemsstater större framgång med ärendebelastningen och lyckades minska 
handläggningstiden, medan den genomsnittliga handlägg ningstiden ökade betydligt i andra 
medlemsstater.  
 Effektiva åtgärder mot penningtvätt  är avgörande för att skydda det finansiella systemet, för 
rättvis konkurrens och för att förhindra negativa ekonomiska konsekvenser. Utmaningar i 
form av handläggningstid  för penningtvättsbrott kan påverka effektiviteten i kampen mot 
penningtvätt. De aktuella uppgifterna om handläggningstiden för penningtvättsbrott i 
resultattavlan för 2019 (diagram  19) visar att förfaranden i första instans i genomsnitt varar i 
upp till e tt år i omkring hälften av medlemsstaterna, medan de tar cirka två år i genomsnitt i 
flera av de medlemsstater som står inför utmaningar.71  
 
27 
 Diagram  20: Allmänhetens tillgång till information om rättssystemet på internet *) (källa: 
Europeiska kommissionen73) 
*) Tyskland: Varje delstat och den federala nivån beslutar vilken information som finns på internet.  
– Rättshjälp och domstolsavgifter – 
Tillgång till rättshjälp är en grundläggande rättighet som är inskriven i EU -stadgan om de 
grundläggande rättigheterna.74 De flesta medlemsstater b eviljar rättshjälp på basis av de sökandes 
inkomster.75  
Diagram  21 visar tillgängligheten till fullständig eller partiell rättshjälp för ett scenario med en 
fordran på 6  000 euro i ett sammanhang motsvarande varje medlemsstats inkomst - och 
levnadsvillkor.76 I diagrammet jämförs inkomstgränserna för beviljande av rättshjälp uttryckt som 
en procentandel av Eurostats tröskelvärde för fattigdomsrisk i varje medlemsstat. Om gränsen för 
rättshjälp visas som 20  % betyder det till exempel att en sökande vars inkomst  är 20  % högre än 
Eurostats tröskelvärde för fattigdomsrisk i sökandens medlemsstat ändå kan erhålla rättshjälp. 
Om gränsen för rättshjälp däremot visas som ett värde under 0 betyder det att en person med en 
inkomst under tröskelvärdet för fattigdomsrisk e ventuellt inte är berättigad till rättshjälp.  
                                                           
73 Uppgifter för 2018 som har samlats  in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
74  Artikel  47.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.  
75  Medlemsstaterna använder olika metoder för att fastställa gränsen för att vara berättigad ti ll rättshjälp, t.ex. 
olika referensperioder (månatliga/årliga inkomster). Omkring hälften av medlemsstaterna har också gränser 
för de sökandes förmögenhet. Detta beaktas inte i detta diagram. I Belgien, Irland, Spanien, Frankrike, 
Kroatien, Ungern, Litauen , Lettland, Luxemburg och Nederländerna är vissa personkategorier (t.ex. personer 
som får vissa förmåner) automatiskt berättigade till rättshjälp i civilrättsliga och handelsrättsliga tvister. 
Ytterligare kriterier som medlemsstaterna kan använda, såsom sa kförhållandena i målet, återspeglas inte i 
diagrammet. Även om det inte direkt rör detta diagram bör det noteras att rättshjälpen i flera medlemsstater 
(Österrike, Tjeckien, Tyskland, Danmark, Estland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederländerna, Polen, 
Portugal, Slovenien och Storbritannien (England och Wales)) inte är begränsad till fysiska personer.  
76  För att samla in jämförbara data har Eurostats tröskelvärde för fattigdomsrisk för respektive medlemsstat 
räknats om till månadsinkomst. Gränsen för fattig domsrisk har fastställts till 60  % av den nationella 
ekvivalerade disponibla medianinkomsten per hushåll. Europeisk undersökning om inkomst - och 
levnadsvillkor, Eurostats tabell ilc_li01, som finns på: http://ec.europa.eu/eurostat/web/income -and-living -
conditions/data/database . 
BGIELVLTSIITNLATPTROFIDEEEHUBEDKESSEFRMTPLSKCZELHRCYLUUK
Utbildning om lagstadgade rättigheter genom interaktiva inlärningsverktyg
Tillgång för allmänheten till datorterminaler med internetuppkoppling i domstolar
Interaktiv onlinesimulering av behörighet till rättshjälp
Webbplats med formulär för allmänheten och företag
Riktad information för personer med syn- eller hörselnedsättning
Riktad information för barn
Riktad information för personer som talar främmande språk
 
28 
 Vissa medlemsstater använder två rättshjälpssystem – ett som täcker 100  % av kostnaderna i 
samband med tvister (fullständig rättshjälp) och ett som täcker delar av kostnaderna (partiell 
rättshjälp) – med olika  kriterier för vem som är berättigad till rättshjälp enligt respektive system. I 
andra medlemsstater finns endast ett system för fullständig rättshjälp eller endast ett system för 
partiell rättshjälp.  
Diagram  21: Inkomstgräns för rättshjälp i ett specifikt konsumentmål *) (skillnader i % 
jämfört med Eurostats fattigdomströskel) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med 
CCBE77) 
 
*) Lettland:  Inkomstgränserna är inte jämförbara med föregående år eftersom beräkningsmetoden har ändrats. 
Estland: Beslut om att bevilja rättshjälp baseras inte på sökandens ekonomiska resurser. Irland:  Inkomstgränsen för 
fullständig rättshjälp är inte jämförbar med föregående år eftersom beräkningsmetoden har ändrats. För partiell 
rättshjälp tas hänsyn till sökandens disponibla tillgångar.  
De flesta medlemsstater kräver att parterna ska betala en domstolsavgift i samband med att ett 
rättsligt förfarande inleds. Mott agarna av rättshjälp är ofta befriade från att betala 
domstolsavgifter. Endast Estland, Irland, Nederländerna och Slovenien kräver att en mottagare av 
rättshjälp ska betala en domstolsavgift. I Tjeckien beslutar en domstol i varje enskilt fall om 
huruvida en mottagare av rättshjälp ska befrias från att betala domstolsavgifter. I diagram  22 
jämförs domstolsavgifterna som andel av fordringsbeloppet i två scenarier. Om domstolsavgiften 
till exempel visas som 10  % av en fordran på 6  000 euro i diagrammet måste konsumenten betala 
600 euro för att det rättsliga förfarandet ska inledas. Det låga fordringsbeloppet bygger på 
Eurostats fattigdomströskel för varje medlemsstat.  
  
                                                           
77  Uppgifter för 2018 som har samlats in med hjälp av ett frågeformulär som har besvarats av CCBE:s 
medlemmar och som grundade sig på följ ande  specifika  scenario: en tvist mellan en konsument och ett företag 
(med två olika fordringsbelopp: 6  000 euro respektive Eurostats fattigdomströskel i varje medlemsstat). 
Eftersom villkoren för rättshjälp är beroende av den sökandes situation användes f öljande scenario: den 
sökande är en ensamstående 35 -åring utan underhållsberättigade personer som har en fast inkomst och hyr en 
lägenhet.  
-50%-30%-10%10%30%50%70%90%110%130%150%
Fullständig rättshjälp Partiell rättshjälpDOMS T OLE N 
BE S T ÄMME R
INGE N 
R ÄT T S HJÄLP
INGA 
UPPGIFT E R
 
29 
 Diagram  22: Domstolsavgift för att inleda ett rättsligt förfarande  i ett specifikt 
konsumentärende *) (domstolsavgiftens nivå som andel av fordringsbeloppet)  (källa: Europeiska 
kommissionen tillsammans med CCBE78) 
 
*) Med ”ett lågt fordringsbelopp” avses en fordran som motsvarar Eurostats fattigdomströskel för en enskild person 
i varje medlemsstat omräknad till månadsinkomst (t.ex. varierade detta belopp 2018 mellan 110  euro i Rumänien  
och 1  716 euro i Luxemburg). Belgien  och Rumänien:  Ingen uppgift om domstolsavgifter för ett lågt 
fordringsbelopp har lämnats. Luxemburg:  Parten i målet måste betala en avgift till exekutionstjänstemannen för att 
väcka talan som kärande om han eller hon inte är berättigad till rättshjäl p. Nederländerna:  Domstolsavgifter för en 
inkomst på >  2 242 euro/månad.  
– Att inleda förfaranden och följa ärenden via internet – 
Möjligheten att slutföra särskilda steg i det rättsliga förfarandet på elektronisk väg är en viktig del 
av rättssystemens kvalitet, eftersom elektroniskt ingivande av fordringar och möjligheten att 
övervaka och driva ett förfarande på nätet kan förenkla ti llgången till rättvisa och minska 
förseningar och kostnader. Domstolarnas IKT -system har också en allt större roll i det 
gränsöverskridande samarbetet mellan rättsliga myndigheter och underlättar därmed också 
genomförandet av EU:s lagstiftning, till exempe l i fråga om småmålsförfaranden.  
  
                                                           
78  Uppgifterna avser gällande inkomsttrösklar 2018 och har samlats in med hjälp av ett frågeformulär som har 
besvarat s av CCBE:s medlemmar och som grundade sig på följande  specifika  scenario: en  tvist mellan en 
konsument och ett företag (med två olika fordringsbelopp: 6  000 euro respektive Eurostats fattigdomströskel i 
varje medlemsstat).  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Domstolsavgift för en fordran på 6 000 euro (i %) Domstolsavgift vid ett lägre fordringsbelopp* (i %)I
N
G
E
NINGA
UPP-
GIFT E R
 
30 
 Diagram  23: Tillgång till elektronisk kommunikation *) (0 = tillgänglig i 0  % av domstolarna, 
4 = tillgänglig i 100  % av domstolarna79) (källa: Cepej -undersökningen)  
 
*) Danmark  och Rumänien:  Ärenden får inges till domstol via e -post.  
– Information till parterna – 
Diagram  24 visar standarder för hur parterna informeras och vilken typ av information de får om 
hur målen fortskrider, med särskilt fokus på användning av elektroniska eller automatiska 
metoder. En del medlemsstater har automatiska system för utskick av e -postmeddelanden eller 
sms med information om förseningar, tidsplaner eller hur målen fortskrider i allmänhet. Vissa ger 
tillgång till informationen via internet under handläg gningen av målet, medan andra låter 
domstolarna besluta om informationslämnandet.  
Diagram  24: Standarder för information om hur målen fortskrider *) (källa: Europeiska 
kommissionen80) 
 
                                                           
79  Uppgifterna avser 2017. Utrus tningsnivån från 100  % (fullständigt tillgänglig) till 0  % (finns ej) anger den 
funktionella närvaron i domstolar av den utrustning som diagrammet omfattar, enligt följande skala:  
(100 % = 4 poäng om tillämpligt på alla ärenden/1,33 poäng per specifikt är ende, 50 –99 % = 3 poäng om 
tillämpligt på alla ärenden/1 poäng per specifikt ärende, 10 –49 % = 2 poäng om tillämpligt på alla 
ärenden/0,66 poäng per specifikt ärende, 1 –9 % = 1 poäng om tillämpligt på alla ärenden/0,33 poäng per 
specifikt ärende. Ärende av ser det slags tvist som handläggs (civilrättslig, handelsrättslig, straffrättslig, 
förvaltningsrättslig eller annan).  
80 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
01234
CZEELVLTHUROSKPTESITATFISIDEPLMTSEIEFRBEBGDKNLELHRCYLUUK
för ingivande av ett ärende för delgivning av kallelse
för övervakning av ett förfarandes olika skeden
INGE NI
N
G
A
U
P
P
G
0246810121416
BGEELVLTHUESITPLPTDKMTSIELBEDEATLUNLFISECZHRROSKIEFRCYUK
Tidsplan för domstolsförhandling Information om dröjsmål
Information om utvecklingen i ett ärende Annat
INGEN
INGA UPPGIFTER
 
31 
 *) Högsta möjliga poäng: 16 poäng. Medlemsstate rna fick poäng på basis av den metod som de använder för att 
lämna de olika typerna av information. 1,5 poäng för automatiskt meddelande via e -post eller sms, 1 poäng för 
tillgång till målet via internet under hela handläggningstiden och 0,5 poäng för varj e information på begäran av 
parterna eller efter domstolens gottfinnande eller på annat sätt. Luxemburg:  Kommunikation via e -post är inte 
rättsligt bindande (befinner sig fortfarande i införandefasen). Slovenien:  Genom de nya domstolsbestämmelserna är 
domstolarna skyldiga att se till att uppgifter som förts in i domstolsregistret finns tillgängliga på internet. Detta har 
ännu inte genomförts.  
– Tillgång till domar – 
Genom att ge tillgång till domar på internet ka n man öka rättssystemens öppenhet, hjälpa 
medborgare och företag att få bättre kännedom om sina rättigheter och bidra till samstämmighet i 
rättspraxis. Formerna för offentliggörandet av domar på internet är nödvändiga för att skapa 
användarvänliga sökmöjli gheter81 som gör rättspraxis mer tillgänglig för rättstillämpare och för 
allmänheten. Offentliggörande av domstolsbeslut på internet kräver en avvägning mellan olika 
intressen inom de gränser som fastställs genom rättsliga och politiska ramar.82 Europeiska 
kommissionen stöder initiativ för öppna data från den offentliga sektorn, inklusive 
rättssystemet.83 
Diagram  25: Allmänhetens tillgång till offentliggjorda domar på internet *) (civil - och 
handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål, alla instanser) (källa: Europeiska kommissionen84) 
 
*) Högsta möjliga poäng: 9 poäng. För varje domstolsinstans gavs 1 poäng om alla domar i civil - och 
handelsrättsliga samt förvaltningsrättsliga mål och brottmål var tillgängliga för allmänheten, och 0,5  poäng om 
endast vissa domar var tillgängliga. För medlemsstater som endast har två instanser har poäng getts för tre 
instanser genom att uppgifterna för den högre instansen anges för den icke -existerande instansen. För de 
medlemsstater som inte skiljer mell an de båda rättsområdena (civilrätt/handelsrätt resp. förvaltningsrätt) har 
samma poäng getts för båda områdena. Bulgarien:  Alla kassationsdomstolens avgöranden i brottmål offentliggörs 
förutom de som omfattar sekretessbelagda uppgifter. Luxemburg  och Sverige: Domstolarna offentliggör inte 
regelbundet domar på internet (endast prejudicerande domar). Lettland:  När det gäller domar som antas i 
förhandlingar bakom stängda dörrar publiceras endast offentliga delar av domen på internet. Tyskland:  Varje 
                                                           
81  Se Best practice g uide for managing Supreme Courts  (vägledning om bästa praxis för förvaltning av högsta 
domstolar), som är en del av projektet Supreme Courts as guarantee for effectiveness of judicial systems , 
s. 29. 
82  Slutsatser från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om bästa praxis för 
offentliggörande online av domstolsbeslut (EUT  C 362, 8.10.2018, s.  2).  
83  https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/open -data  
84 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
0123456789
EELVLTHUMTROSKLUIEESITSIATBGCZDKHRNLDECYPTBEPLSEELFIFR
Domstolar i första instans Brottmålsdomstolar i första instans
Domstolar i andra instans Brottmålsdomstolar i andra instans
Domstolar i högsta instans Brottmålsdomstolar i högsta instans
 
32 
 delstat b eslutar huruvida domar i första instans ska finnas på internet. Irland:  I brottmål förekommer i allmänhet 
inga skriftliga domar i summariska mål. Cypern:  I förvaltningsrättsliga mål och brottmål avgör domaren vilka 
domar som ska offentliggöras. Nederländer na: Domstolen beslutar om offentliggörande enligt offentliggjorda 
kriterier. Polen:  I förvaltningsrättsliga mål beslutar ordföranden vid varje domstol om offentliggörande. Portugal:  I 
civilrättsliga mål och brottmål beslutar en kommitté vid domstolen om of fentliggörande.  
Diagram  26: Former för offentliggörandet av domar på internet i alla instanser *) (civil - och 
handelsrättsliga mål, förvaltningsmål och brottmål, alla instanser) (källa: Europeiska 
kommissionen85) 
 
*) Högsta möjliga  poäng: 45 poäng. Varje instans kan få 3 poäng om civil - och handelsrättsliga mål, 
förvaltningsrättsliga mål och brottmål omfattas. Om t.ex. endast en av de tre kategorierna av mål omfattas ges 
endast 1 poäng per instans. Om en medlemsstat endast har två i nstanser har poäng getts för tre instanser genom att 
uppgifterna för den högre instansen anges för den icke -existerande instansen.  För de medlemsstater som inte gör 
åtskillnad mellan förvaltningsrättsliga respektive civil - och handelsrättsliga mål har samm a poäng tilldelats för 
båda rättsområdena. Tjeckien:  Vissa domar i civil - och handelsrättsliga mål ges en europeisk identifikationskod för 
rättspraxis (ECLI). Irland:  Förvaltningsrättsliga mål ingår i praktiken i kategorin civil - och handelsrättsliga mål 
enligt den irländska rättsordningen. Nederländerna:  Inga sökord, men alla publicerade domar förses med 
innehållsförteckningar.  
– Tillgång till alternativa tvistlösningsmetoder – 
Diagram  27 visar medlemsstaternas insatser för att främja frivillig användning  av alternativa 
tvistlösningsmetoder genom särskilda incitament, som kan variera beroende på rättsområde.86  
  
                                                           
85 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
86  Sätten att främja och skapa incitament för att använda alternativa tvistlösningsmetoder omfattar inte 
obligatoriska krav på alternativ tvistlösning innan ett ärende kan behandlas i domstol, eftersom det ä r 
tveksamt om sådana krav är förenliga med rätten till ett effektivt rättsmedel som fastställs i EU -stadgan om de 
grundläggande rättigheterna.  
051015202530354045
ATDEESROSKEEHRLVITLUMTNLPTHUSILTPLBEBGCYFIIEDKSEFRCZELUK
Personuppgiftsregler finns Besluten taggas med sökord
Besluten tilldelas en E CLI Webbplatsen uppdateras minst en gång per månad
Allmänheten får gratis tillgång till webbplatsen
INGA 
UPPGIFT E R
 
33 
 Diagram  27: Främjande av och incitament för att använda alternativa 
tvistlösningsmetoder *) (källa: Europeiska kommissionen87) 
 
*) Högsta möjliga poäng: 48 poäng. Aggregerade uppgifter som grundas på följande indikatorer: 1) webbplats med 
information om alternativ tvistlösning, 2) informationskampanjer i medierna, 3) broschyrer till allmänheten, 4) 
domst olen har informationsträffar om alternativ tvistlösning på begäran, 5) samordnare för alternativ 
tvistlösning/medling vid domstolarna, 6) offentliggörande av utvärderingar om användningen av alternativ 
tvistlösning, 7) offentliggörande av statistik om anvä ndningen av alternativ tvistlösning, 8) rättshjälpen täcker (helt 
eller delvis) kostnaderna för alternativ tvistlösning, 9) fullständig eller partiell återbetalning av domstolsavgifter, 
inklusive stämpelavgifter, 10) ingen jurist behövs för det alternativa  tvistlösningsförfarandet, 11) domare kan agera 
som medlare och 12) överenskommelse mellan parterna blir verkställbar i domstol. För var och en av dessa 12 
indikatorer gavs 1 poäng för varje rättsområde. Danmark:  Varje domstol har en ambassadör med ansvar att främja 
användningen av medling. Förvaltningsdomstolar har möjlighet att föreslå parterna medling. Irland:  
Förvaltningsrättsliga mål ingår i kategorin civil - och handelsrättsliga mål. Grekland:  Alternativ tvistlösning 
förekommer i förfarandet för offent lig upphandling vid appellationsdomstolar för förvaltningsrättsliga ärenden. 
Spanien:  Alternativ tvistlösning är obligatorisk i arbetsrättsliga ärenden. Litauen:  En sekreterare vid det nationella 
domstolsverket samordnar rättsliga medlingsförfaranden vid d omstol. Portugal:  Domstolsavgifterna i civilrättsliga 
och handelsrättsliga tvister ersätts endast för förfaranden inför fredsdomare. Slovakien:  Den slovakiska 
rättsordningen stöder inte användning av alternativ tvistlösning för förvaltningsrättsliga ändamå l. Sverige:  
Domarna har utrymme för eget skön i fråga om alternativ tvistlösning. Att försöka få till stånd uppgörelser i godo är 
en obligatorisk uppgift för domaren, när så inte är olämpligt.  
3.2.2 Resurser  
För att ett rättssystem ska fungera väl krävs tillräckliga resurser, även för investeringar i 
nödvändig fysisk och teknisk infrastruktur, och att all personal har hög kompetens, utbildning och 
tillräcklig ersättning. Om det saknas tillräckliga resurser i form hjälpmedel, verktyg och personal 
som har n ödvändiga kvalifikationer, kunskaper och tillgång till fortbildning, äventyras kvaliteten 
på förfaranden och beslut.  
– Ekonomiska resurser – 
Diagrammen nedan visar den offentliga sektorns faktiska utgifter för rättssystemets verksamhet 
(förutom fängelseför valtningar), både per invånare (diagram  28) och som andel av 
bruttonationalprodukten (BNP) (diagram  29), kriterier för att fastställa ekonomiska resurser 
(diagram  30) och de viktigaste utgiftskategorierna för domstolarna (diagram  31).88 
                                                           
87 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystem en. 
88   Den allmänna offentliga förvaltningens totala (faktiska) utgifter för förvaltning och drift av eller stöd för 
förvaltningsdomstolar, tvistemåls - och brottmålsdomstolar och rättsväsendet, inklusive verkställighet av böter 
 
04812162024283236404448
DEDKNLHUESPTLTBEELEEHRROFIBGLVPLSISEATFRSKCZCYMTIEITLUUK
Civil- och handelsrättsliga tvister Arbetsrättsliga tvister
Konsumenträttsliga tvister Förvaltningsrättsliga tvister
INGA UPPGIFT E R
 
34 
 Diagram  28: Den offentliga sektorns totala utgifter för domstolar *) (i euro per invånare)  
(källa: Eurostat)  
 
*) Medlemsstaterna anges i ordningsföljd efter utgifter 2017 (från högsta till lägsta). 2017 års uppgifter för Spanien , 
Frankrike , Kroatien , Nederländerna och Slovakien  är preliminära.  
Diagram  29: Den offentliga sektorns totala utgifter för domstolar *) (som andel av BNP) 
(källa: Eurostat)  
 
*) Medlemsstaterna anges i ordningsföljd efter utgifter 2017 (från högsta till lägsta). 2017 års uppgifter för Spanien , 
Frankrike , Kroatien , Nederländerna  och Slovakien  är preliminära.  
  
                                                                                                                                                                                            
och förlikning som faststäl lts av domstolarna och driften av system för villkorlig frigivning, samt rättshjälp 
och rättslig representation och rättslig rådgivning på statens vägnar eller på andras vägnar som tillhandahålls 
av staten i form av penningbidrag eller tjänster, utom fänge lseförvaltningar (uppgifter om 
nationalräkenskaper, ändamålsklassifikation av den offentliga sektorns slutliga konsumtion (Cofog), 
grupp  03.3), Eurostat tabell  gov_10a_exp . Tabellen finns på: http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . 
050100150200
LUDEUKIESEATNLBEITSIFIESFRDKPTMTPLLVELCZEEHRHUBGROSKLTCY
2010 2015 2016 2017
0,00,10,20,30,40,50,60,70,8
BGPLROSIHRHULVDEUKESITPTELCZEEATSENLBESKLTMTFILUFRIEDKCY
2010 2015 2016 2017
 
35 
 Diagram  30 visar vilken del av statsapparaten (den dömande, lagstiftande eller verkställande 
makten) som ställer upp kriterier för att fastställa ekonomiska resurser för rättssystemet samt 
vilken typ av kriterier som används.  
Diagram  30: Kriterier för att fastställa ekonomis ka resurser för rättssystemet *)89 
 
 
*) Danmark:  Antalet inkommande och avgjorda mål i domstolar i första instans beaktas. Tyskland:  Endast för den 
federala högsta domstolens budget – vad gäller domstolar i första och andra instans. Rättssystemen skiljer sig åt 
mellan delstaterna. Estland:  Antalet inkommande och avgjorda mål i domstolar i första och andra instans.  
Frankrike:  Antalet in kommande och avgjorda mål i domstolar i samtliga instanser.  Antalet avgjorda mål baserat på 
en utvärdering av domstolarnas kostnader beaktas. Italien:  Justitieministeriet fastställer kriterier för civilrättsliga 
domstolar och brottmålsdomstolar, medan till synsmyndigheten för förvaltningsdomstolarna (CPGA) fastställer 
kriterier för förvaltningsdomstolar. Ungern:  Enligt lag ska domares löner fastställas i lagen om den centrala 
budgeten, på sådant sätt att beloppet inte blir lägre än föregående år. Nederländer na: Antalet avgjorda mål baserat 
på en utvärdering av domstolarnas kostnader beaktas.  Finland:  Antalet avgjorda mål baserat på en utvärdering av 
domstolarnas kostnader beaktas.  
I diagram  31 visas för första gången de viktigaste ekonomiska kategorierna i de n offentliga 
sektorns utgifter för domstolarna: 1) löner för domare och domstolspersonal, inklusive sociala 
avgifter (”ersättningar  till anställda”90), 2) driftskostnader för varor och tjänster som förbrukas av 
domstolarna, såsom hyreskostnader för fastighe ter, kontorsmaterial, el och rättshjälp 
(”insatsförbrukning”91), 3) investeringar i fasta tillgångar, såsom domstolsbyggnader och 
programvaror (”fasta bruttoinvesteringar” 92) samt 4) övriga utgifter.  
                                                           
89 Uppgifterna har samlats in med hjälp av ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen tagit fram i nära 
samarbete med ENCJ. Svaren från de medlemsstater som inte har något domstolsråd erhölls i samarbete med 
EUSJ C. 
90  Ersättningar till anställda utgörs av egentlig lön i form av kontant lön eller naturalön (D.11) och arbetsgivares 
faktiska och tillräknade sociala avgifter (D.121 och D.122). Se https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Compensation_of_employees . 
91  Insatsförbrukning är ett begrepp inom nationalräkenskaperna som mäter värdet av de varor och tjänster  som 
används som insats i produktionsprocessen. I insatsförbrukningen ingår inte fasta tillgångar , vars användning 
bokförs som kapitalförslitning . Dessa varor och tjänster kan antingen vidareförädlas eller förbrukas i 
produktionsprocessen.  
Se https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Intermediate_consumption . 
92  Fasta bruttoinvesteringar består av inhemska producenters anskaffning minus avyttr ing av fasta tillgångar  
under en given period. Fasta bruttoinvesteringar omfattar även vissa tillägg till värdet av icke -producerade 
tillgångar som uppståt t genom en producents eller institutionell enhets verksamhet. Fasta tillgångar är 
materiella eller immateriella tillgångar som är resultat av produktionsprocesser och som används upprepat 
eller kontinuerligt under mer än ett år. Se https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Gross_fixed_capital_formation_(GFCF) . 
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR ITCY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FISE UK
(EN
+
WL)UK
(NI)UK
(SC)
Domstolsväsendet fastställer kriterier Den verkställande makten fastställer kriterier
Parlamentet fastställer kriterier Annat organ fastställer kriterier
Belopp baserat på tidigare/realiserade kostnader Antalet inkommande mål beaktas
Antalet avgjorda mål beaktas Förväntade kostnader för projekt, investeringar
Domstolars behov/krav
 
36 
 Diagram  31: Den o ffentliga sektorns totala utgifter för domstolar (för 2017, som andel av 
utgifterna) (källa: Eurostat)  
 
– Personalresurser – 
Att det finns lämpliga personalresurser är avgörande för rättssystemens kvalitet. En mångfald 
bland domarna, däribland en jämn könsfördelning, ger kompletterande kunskaper, färdigheter och 
erfarenhet och återspeglar situationen i samhället.  
Diagram  32: Antal domare *) (per 100  000 invånare) (källa: Cepej -undersökningen)  
 
*) Denna kategori består av domare som arbetar heltid, i enlighet med Cepej -metoden. Den omfattar inte 
”Rechtspfleger”, en särskild typ av domstolstjänsteman som finns i vissa medlemsstater. Österrike:  Uppgifter om 
förvaltningsdomstolar infördes först från  och med 2016. Grekland:  Det totala antalet yrkesdomare omfattar olika 
kategorier för åren i diagrammet ovan, vilket delvis förklarar att antalet varierar. Från och med 2016 omfattar 
uppgifterna om antalet yrkesdomare alla befattningsnivåer inom rättskipni ng i brottmål och politiska mål samt 
förvaltningsdomare. Italien:  De regionala förvaltningsdomstolarna, regionala revisionsmyndigheter, lokala 
skattemyndigheter och militärdomstolar omfattas inte. Storbritannien:  Vägt genomsnitt av de tre jurisdiktionerna.  
Uppgifterna för 2010 inbegriper uppgifter för 2012 för Storbritannien (Nordirland) . Luxemburg:  Siffrorna har 
reviderats utifrån en förbättrad metod.  
  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Annat
Fasta tillgångar (t.ex. domstolsbyggnader oc h programvaror)
Driftskostnader (t.ex. hyreskostnader för fastigheter, rättshjälp, el)
Löner för domare oc h domstolspersonal
05101520253035404550
HRSILUBGHUCZATLTELPLSKLVDEROPTFIEENLCYBESEESITFRMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017
 
37 
 Diagram  33: Andelen kvinnliga yrkesdomare i domstolar i första och andra instans 2017 
(källa: Cepej -undersökningen)  
 
*) Grekland: Uppgifterna avser 2016.  
Diagram  34: Andelen kvinnliga yrkesdomare i domstolar i högsta instans 2017 och 2018 *) 
(källa: Europeiska kommissionen93) 
 
*) Medlemsstaterna anges i samma ordningsföljd som i diagram  33. 
  
                                                           
93  Uppgifterna avser 2018. Europei ska jämställdhetsinstitutet, databasen för jämställdhetsstatistik, som finns på: 
http://eige.europa.eu/lt/gender -statistics/dgs/indicator/wmid m_jud_natcrt__wmid_natcrt_supcrt . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROE L*HUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
Domstolar i första instans Domstolar i andra instansINGA 
UPP-
GIFT E R
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROELHUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
2017 2018
 
38 
 Diagram  35: Antal advokater *) (per 100  000 invånare) (källa: Cepej -undersökningen)  
 
*) Enligt Cepej -metoden är en advokat en person som är kvalificerad och auktoriserad enligt nationell lagstiftning 
att föra talan och agera på sin klients vägnar, praktisera som advokat, uppträda inför domstol och råda och 
företräda  sin klient i rättsliga angelägenheter (rekommendation Rec(2000)21 från Europarådets ministerkommitté 
om friheten att utöva advokatyrket). Tyskland:  I Tyskland görs ingen åtskillnad mellan olika grupper av advokater, 
såsom mellan t.ex. ”solicitors” och ”ba rristers”. Finland:  Från och med 2015 omfattar antalet advokater både 
antalet jurister anställda i den privata sektorn och antalet jurister anställda i den offentliga sektorn.  Storbritannien:  
Uppgifterna avser 2010 och 2014.  
– Utbildning – 
Rättslig utbildning bidrar till kvaliteten hos de rättsliga beslut och de rättsliga tjänster som 
levereras till medborgarna. Uppgifterna nedan omfattar rättslig utbildning inom ett stort antal 
områden, däribland kommunikation med parterna och pressen samt rättsliga färdigheter.  
Diagram  36: Domare som deltar i fortbildning i EU -lagstiftning eller en annan 
medlemsstats lagstiftning *) (som andel av det totala antalet domare) (källa: Euro peiska 
kommissionen94) 
 
*) Värdena för vissa medlemsstater har sänkts för presentationsändamål (Slovenien = 257  %). I flera medlemsstater överstiger 
andelen deltagare 100  %, vilket innebär att en del deltagare deltog i fler än en utbildningsaktivitet. Danmark:  Inklusive 
domstolspersonal. Italien:  De regionala förvaltningsdomstolarna, regionala revisionsmyndigheter, lokala skattemyndigheter och 
militärdomstolar omfattas inte. Österrike:  Inklusive åklagare. Storbritannien:  Uppgifterna avser 2016.  
  
                                                           
94 Uppgifter för 2017 som samlats in i samarbete med det europeiska nätverket för rättslig utbildning och Cepej.  
050100150200250300350400450
2010 2015 2016 2017
0%20%40%60%80%100%120%140%
SIHULVMTDKITIEEECYLTSEBGDECZESROHRFRBENLATPLPTSKUKELFILUI
N
G
E
N
 
39 
 Diagr am 37: Andelen domare som deltar i fortbildning på olika områden *) (andel av det 
totala antalet domare som erhåller sådan utbildning) (källa: Europeiska kommissionen95) 
 
*) Tabellen visar fördelningen av domare som deltar i fortbildning (det vill säga utbildning som äger rum efter den inledande 
utbildningsperioden för att bli domare) inom vart och ett av de fyra områdena som en procentandel av det totala antalet domar e 
som erhöll dessa utbildningar. Juridisk utbildning har in te beaktats.  De myndigheter som anordnar rättslig utbildning i 
Grekland , Cypern , Luxemburg  och Malta  erbjöd ingen särskild utbildning i de utvalda färdigheterna. Danmark:  Inklusive 
domstolspersonal. Österrike:  Inklusive åklagare. Uppgifterna för Storbritan nien avser England och Wales.  
Diagram  38: Domarnas tillgång till utbildning inom kommunikation *) (källa: Europeiska 
kommissionen96) 
 
*) Högsta möjliga poäng: 12 poäng. Medlemsstaterna fick 1 poäng om de erbjuder grundläggande utbildning och 1 poäng om de 
erbjuder fortsatt utbildning (högst 2 poäng för varje typ av utbildning). Danmark: Ingen utbildning ges i kommunikation med 
personer med syn - eller hörselnedsättning, eftersom staten erbjuder stöd till personer me d syn - eller hörselnedsättning i form av 
hjälpmedel eller assistenter i rättssalen, t.ex. dövtolkar .  
3.2.3 Utvärderingsverktyg  
Övervakning och utvärdering av domstolarnas verksamhet bidrar till att upptäcka brister och 
behov och därmed till att förbättra rättssystemets kvalitet. En regelbunden utvärdering skulle 
                                                           
95 Uppgifter för 2017 som samlats in i samarbete med det europeiska nätverket för rättslig utbildning och Cepej . 
I ”domarhantverket” ingår bl.a. att genomföra förhandlingar och skriva beslut samt retorik.  
96 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEESFRHRITLVLTHUNLATPLPTROSISKFISEUKELCYLUMT
Domarhantverket It-kunskap Domstolsförvaltning DomaretikINGE N
024681012
PTITBGATPLSEDESKLVHUIEESEERONLELLUBESILTDKCZHRFRMTFICYUK
Medvetenhet om oc h hantering av falska nyheter oc h desinformationskampanjer i nya medier
Genusmedveten praxis i rättsliga förfaranden
Kommunikation med offer för könsrelaterat våld (inkl. våld i hemmet)
Kommunikation med asylsökande
Kommunikation med personer med syn-/ hörselnedsättning
Kommunikation med barnINGE N
 
40 
 kunna förbättra rättssystemets förmåga att hantera befintliga och fra mtida utmaningar. Genom 
lämpliga IKT -verktyg skulle system för ärendehantering i realtid kunna tillhandahållas och 
användas för att ta fram landsomfattande standardiserad domstolsstatistik. De skulle dessutom 
kunna användas för att hantera eftersläpande må l och automatiserade system för tidig varning. 
Undersökningar är väsentliga för bedömningen av hur rättssystemen fungerar, både ur 
rättstillämparnas perspektiv och i förhållande till användarna av domstolarnas tjänster. För att 
förbättra kvaliteten hos rät tssystemen måste undersökningarna också följas upp på lämpligt sätt.  
Diagram  39: Tillgång till övervakning och utvärdering av domstolarnas verksamhet *) 
(källa: Cepej -undersökningen97) 
 
*) Utvärderingssystemet rör domstolsväsendenas effektivitet, genom användning av indikatorer och mål. Under 2018 
rapporterade alla medlemsstater att de hade ett system som gör att de kan övervaka antalet inkommande mål, de 
beslut som meddelats samt förfara ndenas längd, vilket gör dessa kategorier överflödiga för diagrammet ovan. På 
liknande sätt ersatte det mer fördjupade arbetet om kvalitetsstandarder användningen av dessa som en 
utvärderingskategori. Uppgifter om ”övriga aspekter” omfattar exempelvis avsl utandegrad ( Österrike  och 
Frankrike ), antal överklaganden och verkställighetsförfaranden ( Spanien ), antal mål enligt typ av tvist ( Slovakien ), 
utslag i målet, t.ex. fullständigt eller delvis tillgodoseende av anspråk ( Slovakien ), slutliga fällande domar 
(Rumänien ) och antal domstolssammanträden ( Portugal ). 
  
                                                           
97  Uppgifterna avser 2017.  
PTSISKESFRLVLTHUATPLRODKEEELHRITCYMTNLFIBGCZSEDELUBEIEUK
Övriga aspekter
Domstolspersonal med inriktning på kvalitetsaspekter
S ystem för regelbunden utvärdering
R esultat- och kvalitetsindikatorer
Ärendenas ålder
Antal uppskjutna ärenden
Årlig verksamhetsrapportI
N
G
A
U
P
P
G
 
41 
 Diagram  40: Tillgång till IKT för hantering av mål och statistik över domstolarnas 
verksamhet (0 = tillgänglig i 0  % av domstolarna, 4 = tillgänglig i 100  % av domstolarna98) 
(källa: Cepej -undersökningen)  
 
Diagram  41: Ämnen för undersökningar som genomförts bland användare av domstolars 
tjänster eller rättstillämpare *) (källa: Europeiska kommissionen99) 
 
*) Medlemsstaterna fick 1 poäng per undersökning sämne oavsett om undersökningen gjordes på nationell eller 
regional nivå eller på domstolsnivå. ”Övriga ämnen” inbegriper fysisk tillgänglighet ( Malta ), hur användbar 
onlineportalen med domstolsinformation var ( Danmark ), tillgången till domstolsinformation  (Portugal ) samt 
tillgång till formulär med god läsbarhet och instruktioner för hur de ska fyllas i ( Polen ). Kategorin omfattar även 
undersökningar bland domstolspersonalen om t.ex. domares integritet ( Ungern ), kunskapsnivån och 
personalkulturen hos domsto lens personal ( Polen ) och domarkårens ägandeprofil ( Österrike ) samt kvalitativa 
                                                           
98  Uppgifterna avser 2017. Utrustningsnivån från 100  % (fullständigt tillgänglig) till 0  % (finns ej) anger den 
funktionella närvaron i domstolar av den utrustning som diagrammet omfattar, enligt följande skala:  
100 % = 4 poäng om tillämpligt på alla ärenden /1,33 poäng per specifikt ärende, 50 –99 % = 3 poäng om 
tillämpligt på alla ärenden/1 poäng per specifikt ärende, 10 –49 % = 2 poäng om tillämpligt på alla 
ärenden/0,66 poäng per specifikt ärende, 1 –9 % = 1 poäng om tillämpligt på alla ärenden/0,33 poäng per  
specifikt ärende. Ärende avser det slags tvist som handläggs (civilrättslig, handelsrättslig, straffrättslig, 
förvaltningsrättslig eller annan).  
99 Uppgifter för 2017 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssys temen.  
01234
BGCZEEESHRLVLTHUMTATPLPTROSISEDKIENLFIDEBEITFRELLUSKCYUK
Ärendehanteringssystem
 Verktyg för att ta fram statistik över domstolarnas verksamhet
NO DAT AINGE NI
N
G
A
U
P
P
G
LVHUMT SIBGEEPTNLSEESPLATDK FIBECZ IEELFRHR ITCY LTLUROSKUK
Övriga ämnen
Medvetenhet om rättigheter
Allmänt förtroende för rättssystemet
Behov oc h önskemål hos personer med syn-/ hörselnedsättning
Barns behov oc h önskemål
Behov oc h önskemål hos personer med annat modersmål
Domstolens dom/ beslutI
N
G
A
U
P
P
GINGA UNDE R S ÖKNINGAR  2017
 
42 
 aspekter såsom personalnöjdhet ( Österrike ), kvaliteten på domar ( Malta ), lojaliteten gentemot domstolarna 
(Portugal ) och uppfattningen om lämpliga påföljder ( Finland ).  
 
Diagra m 42: Uppföljning av de undersökningar som genomförts bland användare av 
domstolars tjänster eller rättstillämpare *) (källa: Europeiska kommissionen100) 
 
*) Medlemsstaterna fick 1 poäng för varje uppföljningstyp. I kategorin ”annan specifik uppföljning” ingick riktlinjer 
och ram för en ny onlineportal ( Danmark ), policyriktlinjer och operativa riktlinjer ( Malta ), förbättring av den 
allmänna uppfattningen av rättssystemet ( Portugal ) och publicering av informationsverktyg för allmänhete n. Irland:  
Uppgifterna avser den undersökning om testamentsbevakning som genomfördes 2016.  
3.2.4  Standarder  
Rättssystemens kvalitet kan förbättras med hjälp av standarder. I 2019 års upplaga av 
resultattavlan för rättskipningen i EU presenteras för första gången en översikt över de metoder 
som används av de högsta och de lägre domstolsinstanserna för att bidra till att öka kvaliteten på 
domstolarnas domar (diagram  43). Översikten baseras på uppgifter som samlats in av 
sammanslutningen av de högsta förvaltni ngsdomstolarna i EU (ACA -Europe) och nätverket för 
ordförande vid de högsta domstolarna i EU (EUSJC).  
Medan förra upplagan inriktade sig på att undersöka standarder för att mäta handläggningstider 
och information till parterna fokuserar 2019 års resultatt avla på handläggningstider, eftersläpande 
mål och tidsramar som ett hanteringsverktyg inom rättsväsendet.101 Diagram  44 ger en översikt 
över vilka medlemsstater som använder standarderna för mätning av tidsfrister, tidsramar och 
eftersläpande mål. Tidsfriste r är kvantitativa mått, till exempel på högsta antal dagar mellan det 
att ett mål registreras och den första förhandlingen. Eftersläpande mål är mål som är äldre än en 
viss fastställd tidsperiod. Tidsramar är mätbara mål/metoder, som till exempel anger att  en viss i 
förväg fastställd andel mål ska genomföras inom en viss tidsperiod. Diagram  45 visar vilka organ 
som fastställer, övervakar och följer upp standarder för eftersläpningar, medan diagram  46 mer 
ingående visar vissa aspekter som rör tidsramar.  
– Kvaliteten på domar – 
I allmänhet anses de rättsliga avgöranden som håller hög kvalitet vara de som är tydligt 
utformade och strukturerade, och som är kortfattade men samtidigt tydliga i sin argumentation, 
                                                           
100 Uppgifter för 2017 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
101  Standarderna för tidsfrister och tidsramar i resultattavlan sträcker sig längre än de krav som följer av rätten att 
bli hörd inom  skälig tid enligt artikel  47 i EU -stadgan om de grundläggande rättigheterna och artikel  6 i 
Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna.  
SILVDEIEHUNLPTEEATESMTFIDKSEBGPLBECZELFRHRITCYLTLUROSKUK
Annan spec ifik uppföljning
Fastställande av utbildningsbehov bland domare oc h domstolspersonal
Ändring/ förbättring av domstolars funktionssätt
Utvärdering eller fastställande av behov av att ändra lagstiftningen
E n årlig/ särskild rapport på lokal eller nationell nivå
Fullständiga resultat finns offentliggjorda på internetINGA UNDE R S ÖKNINGAR  2017I
N
G
A
U
P
P
GI
N
G
E
N
 
43 
 vilket innebär att de är lätta att förstå och verkställa. De rättsliga a vgörandenas formulering och 
struktur kan även påverka hur väl de fungerar i olika datorprogram, i synnerhet program för 
bearbetning av naturligt språk. Detta kan bara uppnås genom en komplex och mångfasetterad 
kombination av olika faktorer, såsom hög kvali tet i utbildningen av domare, goda metoder för att 
utforma beslut och övervakning av beslutens kvalitet, med beaktande av domstolarnas 
oavhängighet. Sammanslutningen av de högsta förvaltningsdomstolarna i EU (ACA -Europe) har 
tagit fram ett frågeformulär so m besvarats av de högsta förvaltningsdomstolarna och de högsta 
domstolarna (medlemmar av nätverket för ordförande vid de högsta domstolarna i EU (EUSJC)). 
Diagram  43 visar, utan att gå in på enskilda beslut, de standarder som medlemsstaterna har 
tillämpat i fråga om ett urval indikatorer som anses bidra till den övergripande kvaliteten på 
domar.  
Diagram  43: Standarder som tillämpas för att förbättra kvaliteten på domar i de högsta 
domstolarna *) (källa: Europeiska kommissionen tills ammans med ACA -Europe och EUSJC)  
*) För varje medlemsstat visas i den vänstra kolumnen de metoder som tillämpas i de högsta domstolarna och i den högra 
kolumnen de metoder som tillämpas i de högsta förvaltningsdomstolarna (kolumnen märkt med bokstaven ”F” ). 
Medlemsstaterna anges i alfabetisk ordning enligt deras geografiska namn på originalspråket. Medlemsstaterna fick 1 
poäng för varje indikator för kvaliteten på domar. I kategorin ”utbildning” ingår rättslig utbildning av domare i 
strukturering av skrift liga beslut (0,25 poäng), rättslig utbildning av domare i högsta domstolen i formulering av 
argumentationen i skriftliga domar, rättslig utbildning av domare i lägre instanser i formulering av argumentationen i 
skriftliga beslut (0,25 poäng) och utbildning  i att avfatta domar (universitet, domarutbildning eller utbildning på 
arbetsplatsen) (0,25 poäng). En skyldighet att använda ett tydligt och enkelt språk finns enligt lag, förordning eller 
yrkespraxis (1  poäng). En skyldighet att uttrycka sig kortfattat a nses gälla enligt lag, domstolsregler eller praxis (1  poäng). 
Bedömning av kvaliteten på domar avser förekomsten av en intern mekanism hos högsta domstolen för att bedöma den 
övergripande kvaliteten på dess beslut (1  poäng). Italien , Corte Suprema di Cassa zione: Det finns inget särskilt förfarande 
för att förtydliga domar, men under vissa omständigheter kan vissa aspekter av målet förtydligas inför en behörig domare i 
samband med verkställigheten av beslutet. Danmark  och Rumänien : Inga uppgifter. Deltagande  domstolar: Belgien:  
Cour de Cassation (högsta domstolen) och Conseil d’Etat (statsrådet). Bulgarien:  Върховен касационен съд (högsta 
domstolen) och Върховен административен съд (högsta förvaltningsdomstolen). Tjeckien:  Nejvyšší soud (högsta 
domstolen) och  Nejvyšší správní soud (högsta förvaltningsdomstolen). Tyskland:  Bundesverwaltungsgericht (federala 
förvaltningsdomstolen). Estland:  Riikohus (högsta domstolen). Irland:  Chúirt Uachtarach (högsta domstolen). Grekland:  
Συμβούλιο της Επικρατείας (statsrådet). Spanien:  Tribunal Supremo (högsta domstolen). Frankrike:  Cour de Cassation 
(högsta domstolen) och Conseil d’Etat (statsrådet). Kroatien:  Vrhovni sud (högsta domstolen) och Visoki upravni (högsta 
förvaltningsdomstole n). Italien:  Corte Suprema di Cassazione (högsta domstolen) och Consiglio di Stato (statsrådet). 
Cypern:  Ανώτατο  Δικαστήριο  (högsta domstolen). Lettland:  Augstākā tiesa (högsta domstolen). Litauen:  Vyriausiasis 
Administracinis Teismas (högsta förvaltningsd omstolen). Luxemburg:  Cour de Cassation (högsta domstolen). Ungern:  
Kúria (högsta domstolen). Malta: Court of Appeal (appellationsdomstolen). Nederländerna:  Hoge Raad (högsta 
domstolen) och Raad van State (statsrådet). Österrike:  Oberster Gerichtshof (högs ta domstolen) och 
Verwaltungsgerichtshof (högsta förvaltningsdomstolen). Polen:  Sąd Najwyższy (högsta domstolen) och Naczelny Sąd 
Administracyjny (högsta förvaltningsdomstolen). Portugal:  Supremo Tribunal Administrativo (högsta 
förvaltningsdomstolen). Slovenien:  Vrhovno sodišče (högsta domstolen). Slovakien:  Nejvyšší soud (högsta domstolen). 
Fasta beståndsdelar i argumentation och struktur Utbildning
Skyldighet att använda tydligt och enkelt språk Mekanism för att förtydliga domar
Skyldighet att uttrycka sig kortfattat Bedömning av kvaliteten på domarINGA UPPGIFTERFF
FF
FF
F
F
FF
F
F
FINGA UPPGIFTER
 
44 
 Finland:  Högsta förvaltningsdomstolen. Sverige:  Högsta domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen. Storbritannien:  
Supreme Court (högsta domstolen).  
Diagram  44: Standarder för handläggningstider *) (källa: Europeiska kommissionen102) 
 
*) Medlemsstaterna fick 1 poäng om fastställda standarder finns, oavsett område (civilrätt/handelsrätt, 
förvaltningsrätt eller annat).  
Diagram  45 är inriktat på standarder för eftersläpningar, som utgörs av åtgärder för att minska 
förseningar i syfte att påskynda handläggningen av rättstvister. Diagrammet visar statsmakternas 
olika befogenheter att fastställa, övervaka och följa upp stand arder för eftersläpningar. 
Diagram  46 är inriktat på tidsramar, som kan vara ett ändamålsenligt hanteringsverktyg inom 
rättsväsendet eftersom de kan bidra till att upptäcka eventuella effektivitetsproblem och hitta 
lösningar (t.ex. ytterligare personalresu rser eller ekonomiska resurser, omorganisation av 
domstolsprocessen och tillfälligt stöd till en domstol).  
Diagram  45: Fastställande och övervakning av standarder för eftersläpande mål *) (källa: 
Europeiska kommissionen103) 
*)”Den verkställande makten” omfattar institutioner som direkt eller indirekt kontrolleras av regeringen. Med 
”annat” avses det nationella domstolsverket i Ungern, som leds av ordföranden som är en domare som valts med 
kvalificerad majoritet av parlamentet för en  period av nio år. ”Domstolsväsendet” omfattar organ som 
domstolspresidier, domstolsråd, sammanslutningar av domare osv. Ungern: Det nationella domstolsverket deltar i 
arbetet med att fastställa, övervaka och följa upp standarder för eftersläpningar.  
  
                                                           
102 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystem en. 
103 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
BEEEITLTHUATRO SIFISEDKDEESHRCYLVNLSKCZIEELFRMTPLPTBGLUUK
T idsfrister T idsramar E ftersläpningarI
N
G
A
INGA 
UPPGIFT E R
Upp -
följning
Över -
vakning
Fast -
ställandeDen verkställande makten/ 
annat
Den verkställande makten/ 
annat
Den verkställande makten/ 
annatDomstolsväsendet
Domstolsväsendet
DomstolsväsendetINGAI
N
G
A
U
P
P
G
 
45 
 Diagram  46: Tidsramar: definition, automatisk övervakning och uppföljning *) (källa: 
Europeiska kommissionen104) 
 
 
3.2.5  Sammanfattning om rättssystemens kvalitet  
Enkel tillgång till rättssystemet, tillräckliga resurser, effektiva analysverktyg och lämpliga 
standarder och praxis är de faktorer som bidrar till rättssystem med hög kvalitet. Medborgare och 
företag förväntar sig beslut som håller hög kvalitet från effektiva rättssystem.105 I resultattavlan för 
2019 utv ecklas den jämförande undersökningen av dessa faktorer.  
Tillgänglighet  
I denna upplaga undersöks aspekter som bidrar till ett medborgarvänligt rättssystem.  
 Nästan alla medlemsstater ger tillgång till någon information på internet  om sina rättssystem, 
inklu sive en central webbportal med elektroniska formulär och interaktiv utbildning om 
lagstadgade rättigheter (diagram  20). Skillnader finns dock när det gäller informationens innehåll 
och lämplighet med avseende på människors behov. När det gäller till exempe l möjligheten att 
beräkna rättshjälp med hjälp av onlinesimulering erbjuder ett större antal medlemsstater (13) 
möjlighet för personer att ta reda på om de är berättigade till rättshjälp. I de flesta medlemsstater 
finns information för personer som talar f rämmande språk, men inte alltid  information som är 
särskilt avsedd för barn och för personer med syn - eller hörselnedsättning.  
 Tillgången till rättshjälp och domstolsavgifternas storlek  har stor påverkan på tillgången 
till rättslig prövning, i synnerhet fö r människor som lever i fattigdom . Diagram  21 visar att 
konsumenter med inkomster som understiger Eurostats fattigdomströskel inte får rättshjälp i en 
del medlemsstater. Jämfört med det föregående året har dock två av dessa medlemsstater gjort 
det lättare att få rättshjälp. Samtidigt har rättshjälpen under årens lopp blivit mindre tillgänglig 
i vissa medlemsstater. Domstolsavgifternas storlek (diagram  22) har i stort sett varit densamma 
                                                           
104 Uppgifter för 2018 som har samlats in i samarbete med gruppen med kontaktpersoner för de nationella 
rättssystemen.  
105       Användning  av artificiell intelligens i rättssystemen har blivit en aktuell fråga. I april 2018 antog 
kommissionen ett meddelande om artificiell intelligens för Europa (COM(2018)  237 final) som framhöll 
betydelsen av investeringar i projekt inom viktiga tillämpnings områden såsom offentliga förvaltningar, 
inbegripet rättsväsendet. Under kommande år skulle resultattavlan för rättskipningen i EU kunna innehålla en 
översikt över situationen i medlemsstaterna. I diagrammen  26 och 43 (former för offentliggörandet av domar 
på internet och metoder för att förbättra kvaliteten på domar) visas redan uppgifter om faktorer som är 
avgörande för utvecklingen av en stark industri för teknik inom det juridiska området i Europa.  
BELVHUNLESITATROSEBGEELTSIDKFRFICYCZDEIEPTELHRLUMTPLSKUK
E v. uppföljningsåtgärd: rapport från domare
E v. uppföljningsåtgärd: omorganisation av domstolsproc essen
E v. uppföljningsåtgärd: tillfälligt stöd av specialdomare
E v. uppföljningsåtgärd: ytterligare resurser
Kontinuerlig övervakning av tidsramar i realtid
Definition av standarder för tidsramarINGE NI
N
G
A
U
P
P
G
 
46 
 sedan 2016, även om avgifterna har höjts som andel av fordringsbeloppet  i flera 
medlemsstater, framför allt när det gäller små fordringar, till följd av en höjning av den lägsta 
tillämpliga domstolsavgiften. Svårigheten att få tillgång till rättshjälp i kombination med 
ibland höga domstolsavgifter i vissa medlemsstater skulle  kunna avskräcka fattiga personer 
från att försöka få tillgång till rättslig prövning.  
 Tillgången till elektronisk kommunikation  under det rättsliga förfarandet gör det lättare att 
få tillgång till rättslig prövning och minskar dröjsmålens och kostnadernas omfattning. 
Diagram  23 visar att i mer än hälften av medlemsstaterna kan fordringar inte inges elektroniskt 
eller bara inges i begränsad utsträckning och att det inte går att följa handläggningen av mål 
via internet i alla medlemsstater.  
 De flesta medlemsstater har standarder för hur parterna ska informeras om hur deras mål 
fortskrider , tidsplanen för målen och potentiella förseni ngar (diagram  24). Ett fåtal medlemsstater 
har förbättrat dessa standarder betydligt jämfört med tidigare år. Skillnaderna mellan 
medlemsstaterna består främst i de metoder som används. Även om vissa medlemsstater har ett 
system med automatiska utskick av e-postmeddelanden eller sms med information om förseningar, 
tidsplaner eller hur målen fortskrider i allmänhet, ger andra bara tillgång till information via 
internet om målet, och vissa låter domstolarna besluta om informationslämnandet.  
 Jämfört med tidig are år har tillgången till offentliggjorda domar på internet  (diagram  25) 
förbättrats, framför allt när det gäller domar i högsta instans: 19 medlemsstater offentliggör 
alla domar i civilrättsliga/handelsrättsliga mål och förvaltningsmål. För första gången  omfattar 
resultattavlan för rättskipningen i EU offentliggörandet av domar i brottmål. Uppgifterna visar 
att 19 medlemsstater offentliggör alla domar i brottmål i högsta instans.  Den positiva 
utvecklingen ger anledning till ytterligare förbättringar i all a medlemsstater, eftersom den 
högsta instansen spelar en viktig roll för en enhetlig rättspraxis. Olika former för 
offentliggörande på internet (diagram  26) skulle kunna underlätta sökningar efter relevant 
rättspraxis, och därför skulle man kunna vidareutv eckla taggning av domar med sökord och i 
högre grad utnyttja den europeiska identifikationskoden för rättspraxis (ECLI).  
 Antalet medlemsstater som främjar frivillig användning av alternativa tvistlösningsmetoder  
(diagram  27) för privaträttsliga tvister fo rtsätter att öka jämfört med tidigare år. Detta görs framför 
allt genom ett införande av fler incitament för användning av alternativa tvistlösningsmetoder på 
olika rättsområden. Även förvaltningsrättsliga tvister har tagits med i uppgifterna, och mindre ä n 
hälften av medlemsstaterna tillåter alternativa tvistlösningsmetoder på detta område.  
Resurser  
Högkvalitativa rättssystem kräver tillräckliga ekonomiska resurser och personalresurser, och även 
investeringar i nödvändig fysisk och teknisk infrastruktur. V idare krävs att domarna får lämplig 
grundläggande utbildning och fortbildning och att det finns mångfald och en jämn könsfördelning 
bland domarna. Resultattavlan för 2019 visar följande:  
 Vad gäller  de ekonomiska resurserna  visar uppgifterna att den allmänna offentliga 
förvaltningens totala utgifter för domstolarna generellt sett låg på en oförändrad nivå 2017. 
Skillnaderna mellan medlemsstaterna är fortfarande betydande, både räknat i euro per invånare 
och som andel av BNP (diagrammen  28 och 29). Det är dock färre medlemsstater som ökat 
sina utgifter 2017 jämfört med 2016. Medlemsstaterna använder oftast historiska eller faktiska 
kostnader som underlag för resursfördelningen till rättsväsendet, medan endast ett fåtal utgår 
ifrån den faktiska arbetsbelastningen eller domstolarnas framställningar (diagram  30). 
 För första gången visar resultattavlan, baserat på uppgifter från Eurostat, även de totala 
utgifternas fördelning på olika kategorier . Diagram  31 visar på stora skillnade r mellan 
medlemsstaterna i fördelningen av utgifter. Å ena sidan utgör lönerna för domare och 
domstolspersonal (inklusive sociala avgifter) den största utgiftsposten i de flesta av 
medlemsstaterna, medan investeringarna i fasta tillgångar såsom domstolsbyg gnader och 
 
47 
 programvaror ligger på en mycket låg nivå eller i vissa fall inte förekommer alls. Utgifterna för 
driftskostnader (t.ex. hyreskostnader för fastigheter, rättshjälp och annan insatsförbrukning) är 
å andra sidan betydligt högre i vissa medlemsstat er (diagram  31).  
 Kvinnor är i stor majoritet bland domarna . De utgör en majoritet i domstolarna i första och 
andra instans i flertalet medlemsstater (diagram  33). Situationen är dock den omvända i de 
högsta domstolarna, där mindre än hälften av domarna är kvinnor i de flesta av 
medlemsstaterna (diagram  34). Andele n kvinnliga domare i de högsta domstolarna har dock 
ökat sedan 2010 i de flesta medlemsstater.  
 Vad gäller domarutbildning  tillhandahåller de flesta medlemsstater fortbildning i EU -rätt, 
andra medlemsstaters nationella rätt och om domarhantverket, medan fär re erbjuder utbildning 
i it-kunskaper, domstolsförvaltning och domaretik (diagram  37). När det gäller utbildning i 
kommunikation med parter som tillhör utsatta grupper tycks situationen ha förbättrats i fråga 
om barn, personer med syn - eller hörselnedsättn ing och offer för könsrelaterat våld 
(diagram  38), och i mindre grad i fråga om asylsökande. Mindre än häften av medlemsstaterna 
tillhandahåller utbildning för ökad medvetenhet om och hantering av falska nyheter och frågor 
som rör sociala medier.  
Utvärderi ngsverktyg  
 Övervakning och utvärdering  av domstolarnas verksamhet (diagram  39) förekommer i 
samtliga medlemsstater. Generellt sett inkluderar detta olika resultat - och kvalitetsindikatorer 
samt regelbunden rapportering. Nästan alla medlemsstater övervakar domstolsärendenas antal 
och handläggningstid och har system för regelbunden utvärdering. Jämfört med tidigare år har 
medlemsstaterna utökat övervakningen till att omfatta mer specifika aspekter, och vissa har 
anlitat domstolspersonal som är mer specialiser ade på kvalitetsfrågor.  
 Många medlemsstater utnyttjar fortfarande inte IKT-system för ärendehantering  fullt ut, och 
inga förbättringar har gjorts jämfört med tidigare år (diagram  40). Dessa system kan användas 
för flera olika syften, däribland för att få f ram statistik, och bör införas på ett konsekvent sätt i 
hela rättssystemet. Vissa medlemsstater har system för tidig varning för att upptäcka 
felaktigheter eller bristande efterlevnad av standarder för handläggning av mål, vilket gör det 
möjligt att hitta lösningar i tid. I en del medlemsstater är det fortfarande inte möjligt att 
säkerställa en uppgiftsinsamling som täcker hela landet och alla rättsliga områden.  
 Antalet undersökningar  bland användare av domstolarnas tjänster och rättstillämpare 
(diagram  41) har minskat, och ett större antal medlemsstater väljer att inte genomföra några 
undersökningar. Tillgänglighet, kundbemötande, rättegång och domar, liksom det allmänna 
förtroendet för rättssystemet, är fortfarande viktiga områden i undersökningarna, men b ara ett fåtal 
medlemsstater undersökte önskemålen hos grupper med särskilda behov och medvetenheten om 
rättigheter. Nästan alla de medlemsstater som genomförde undersökningar följde också upp dem 
(diagram  42), men uppföljningarnas omfattning var fortsatt m ycket varierande. Generellt sett 
offentliggjordes resultaten varpå rapporter utarbetades, men i de flesta av medlemsstaterna gav 
undersökningsresultaten också möjlighet att fastställa behov att ändra lagstiftningen.  
Standarder  
Rättssystemens kvalitet kan f örbättras med hjälp av standarder. Även i denna upplaga görs en mer 
ingående granskning av vissa standarder som syftar till att förkorta handläggningstiderna och 
förbättra den information som ges till parterna. För första gången innehåller resultattavlan o ckså 
uppgifter om standarder för att förbättra kvaliteten på domar.  
 Diagram  43, som baseras på uppgifter från ACA -Europe och EUSJC, visar att standarderna för 
kvaliteten på domar  skiljer sig betydligt mellan medlemsstaterna och i vissa medlemsstater 
även mellan de domstolar som undersökts. De flesta medlemsstater tillhandahåller något slags 
utbildning av domare i att strukturera domar, formulera argument och avfatta domar.  
 
48 
 I de flesta medlemsstater finns fasta kriterier för struktur och argumentation i beslut . I vissa 
medlemsstater har användare av domstolars tjänster också tillgång till mekanismer för att 
förtydliga domstolsbeslut, en metod som är intressant för att göra rä ttssystemen mer 
medborgarvänliga.  
Högsta domstolar som använder verktyg för egenbedömning  av kvaliteten på sina beslut är i 
minoritet, trots att denna metod kan leda till förbättringar samtidigt som domstolarnas 
oavhängighet respekteras.  
 De flesta medlems stater använder standarder för handläggningstider . Vissa medlemsstater 
som står inför särskilda utmaningar i fråga om effektivitet använder emellertid för närvarande 
inte sådana standarder. Standarder för eftersläpande mål förekommer inte i samma 
utsträckn ing som standarder för tidsfrister (t.ex. tiden mellan det att ett mål registreras och den 
första förhandlingen) och tidsramar (t.ex. att en viss andel mål som fastställts på förhand ska 
genomföras inom en viss tid) (diagram  44). 
 Standarder för eftersläpan de mål  är ett användbart verktyg som kan bidra till en bättre 
ärendehantering och större effektivitet. Diagram  45 visar att standarder för eftersläpande mål 
oftast fastställs enbart av domstolsväsendet eller i samarbete med den verkställande makten. 
Det är  domstolsväsendet som har huvudansvaret för övervakningen och uppföljningen, medan 
även den verkställande makten spelar en viss roll i några medlemsstater.  
 Även om de flesta medlemsstater har standarder för tidsramar  (diagram  46) har bara ett fåtal 
medlems stater mekanismer för kontinuerlig uppföljning av de på förhand fastställda 
tidsramarna. Resultattavlan för 2019 visar att majoriteten av medlemsstater sätter in ytterligare 
resurser för uppföljningsåtgärder men av varierande omfattning. Den vanligaste 
uppföljningsåtgärden är omorganisation av domstolsprocessen, medan möjligheten till 
tillfälligt stöd av specialdomare bara förekommer i ett fåtal medlemsstater.  
 
  
 
49 
 3.3. Oberoende  
Rättssystemets oberoende är ett krav som kan härledas ur rätten till ett effektivt domstolsskydd 
enligt artikel  19 i EU -fördraget och rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel  47 i  
EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna106. Oberoendet är en garanti för att rättssystemet 
kännetecknas av rättvisa, förutsebarhet och säkerhet, vilket är  viktigt för att skapa ett tilltalande 
investeringsklimat . Uppfattningen att rättsväsendet är oberoende är en tillväxtfrämjande faktor 
eftersom en uppfattad brist på oberoende kan avskräcka från investeringar. Utöver indikatorer 
från olika källor på hur rättssystemets oberoende uppfattas visar resultattavlan ett antal 
indikatorer på hur rättssystemen är organiserade för att skydda det rättsliga oberoendet i vissa 
typer av situationer där oberoendet skulle kunna äventyras. Med stöd av underlag från det 
europeiska nätverket för domstolsadministrationer (ENCJ), nätverket för ordförande vid de 
högsta domstolarna i Europeiska unionen (EUSJC) och sammanslutningen av de hög sta 
förvaltningsdomstolarna i Europeiska unionen (ACA -Europe) visar resultattavlan för 
rättskipningen i EU 2019 nya eller uppdaterade indikatorer som rör rättsligt skydd i samband med 
disciplinära förfaranden avseende domare och utnämning av domarledamöter  i domstolsråden 
samt hur åklagarmyndigheterna är organiserade.  
3.3.1 Rättssystemets uppfattade oberoende  
Diagram  47: Allmänhetens uppfattning om domstolars och domares oberoende ställning *) 
(källa: Eurobarometer107 – ljusa färger: 2016, 2017 och 2018, mörka färger: 2019)  
 
*) Medlemsstaterna visas i första hand i ordningsföljd efter andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas 
oberoende ställning är mycket bra eller ganska bra (total andel positiva svar ). Om medlemsstater har samma totala andel 
positiva svar visas de i ordningsföljd efter andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är  
ganska dålig eller mycket dålig (total andel negativa svar). Om medlemsstater har samma  totala andel positiva svar och samma 
totala andel negativa svar visas de i ordningsföljd efter andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende  
ställning är mycket bra. Om medlemsstater har samma totala andel positiva svar, samma totala  andel negativa svar och samma 
andel svar som anger att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är mycket bra, visas de i ordningsföljd efter andelen 
svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är mycket dålig.  
                                                           
106  Se https://eur -lex.europa.eu/legal -content/sv/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012P/TXT&from=sv . 
107  I Eurobarometerundersökning FL474, som genomfördes den 9 –11 januari 2019, ställdes följande fråga: ”Hur 
poängsätter du rättssystemet i (vårt land) vad gäller domstolarnas och domarnas oberoende ställning? Anser 
du att den är mycket bra, ganska bra, ganska dålig eller mycket dålig?”. Se 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK FI AT S E IE DE NL LU UK BE CY FR E L MT E E CZ LT LV HU PT R O S I PL IT E S BG S KHR
Myc ket bra Ganska bra Ganska dålig Myc ket dålig Vet ej
 
50 
 Diagram  48 vi sar de faktorer som de svarande angav som huvudorsaker till den uppfattade bristen i 
fråga om domstolars och domares oberoende ställning. De svarande bland allmänheten som bedömde 
rättssystemets oberoende ställning som ”ganska dålig” eller ”mycket dålig” k unde välja bland tre 
orsaker för sin bedömning. Medlemsstaterna förtecknas i samma ordning som i diagram  47. 
Diagram  48: Huvudorsaker till den av allmänheten uppfattade bristen på oberoende (andel 
av alla svarande – en högre siffra  innebär mer inflytande) (källa: Eurobarometer108) 
 
Diagram  49: Företagens uppfattning om domstolars och domares oberoende ställning *) 
(källa: Eurobarometer109 – ljusa färger: 2016, 2017 och 2018, mörka färger: 2019)  
 
*) Medlemsstaterna visas i första hand i ordningsföljd efter andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende  ställning är 
mycket bra eller ganska bra (total andel positiva svar). Om medlemsstater har samma totala andel positiva svar visas de i ordningsföljd efter 
andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är ganska dålig eller mycket dålig (total andel  negativa svar). 
                                                           
108  I Eurobarometerundersökning FL474 ställdes följande fråga: ”I vilken utsträckning förklarar vart och ett av 
följande skäl din bedömning av rättssystemets oberoende (i vårt land): mycket, något, egentligen inte, inte 
alls?”.  
109  I Eurobaromet erundersökning FL475, som genomfördes den 7 –16 januari  2019, ställdes följande fråga: ”Hur 
poängsätter du rättssystemet i (vårt land) vad gäller domstolarnas och domarnas oberoende ställning? Anser 
du att den är mycket bra, ganska bra, ganska dålig eller m ycket dålig?”. Se 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_en . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKFIATSEIEDENLLUUKBECYFRELMTEECZLTLVHUPTROSIPLITESBGSKHR
Domarnas status oc h ställning säkerställer
 inte deras oberoende i tillräc kligt gradInblandning eller påtryc kningar från
 ekonomiska eller andra särskilda intressen
Inblandning eller påtryc kningar från
 regering oc h politiker
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK LU FI AT IE NL DE R O S E BE UK MT LT FR E L CY LV CZ BG E E IT E S PT PL S I S K HUHR
Myc ket bra Ganska bra Ganska dålig Myc ket dålig Vet ej
 
51 
 Om medlemsstater har samma totala andel positiva svar och samma totala andel negativa sva r visas de i ordningsföljd efter andelen svarande 
som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är mycket bra. Om medlemsstater har samma totala andel positiva svar, samma 
totala andel negativa svar och samma andel svar som anger att domstol arnas och domarnas oberoende ställning är mycket bra, visas de i 
ordningsföljd efter andelen svarande som uppgav att domstolarnas och domarnas oberoende ställning är mycket dålig.  
Diagram  50 visar de faktorer som de svarande angav som huvudorsaker till den  uppfattade bristen 
i fråga om domstolars och domares oberoende ställning. De svarande bland företagen som 
bedömde rättssystemets oberoende ställning som ”ganska dålig” eller ”mycket dålig” kunde välja 
bland tre orsaker för sin bedömning. Medlemsstaterna f örtecknas i samma ordning som i 
diagram  49. 
Diagram  50: Huvudorsaker till den av företag uppfattade bristen på oberoende  (andel av 
alla svarande – en högre siffra innebär mer inflytande) (källa: Eurobarometer110) 
 
  
                                                           
110  I Eurobarometerundersökning FL475 ställdes följande fråga: ”I vilken utsträckning förklarar vart och ett av 
följande skäl din bedömning av rättssystemets oberoende (i vårt land): mycket, något, egentligen inte, inte 
alls?”.  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKLUFIATIENLDEELROFRSEBEUKMTLTCYLVCZBGEEITESPTPLSISKHUHR
Domarnas status oc h ställning säkerställer
 inte deras oberoende i tillräc kligt gradInblandning eller påtryc kningar från
 ekonomiska eller andra särskilda intressen
Inblandning eller påtryc kningar från
 regering oc h politiker
 
52 
 Diagram  51: Världsekonomiskt forum: företagens uppfattning om rättssystemets 
oberoende (uppfattning – ett högre värde innebär en mer positiv uppfattning) (källa: 
Världsekonomiskt forum111) 
 
3.3.2 Strukturellt oberoende  
För att säkerställa strukturellt oberoende krävs regler, särskilt vad gäller domstolens 
sammansättning, utnämningar, längden på förordnanden, de grunder på vilka ledamöterna kan 
avstå från att delta i ett avgörande, grunderna för vad som utgör jäv och de grunder med stöd av 
vilka ledamöterna får avsättas, som utesluter allt rimligt tvivel som enskilda skulle kunna hysa 
beträffande domstolsinstansens okänslighet för påverkan av yttre omständigheter och dess 
neutralitet i förhållande till de motstående intressena.112  
Europeiska standarder har tagits fram framför allt av Europarådet, till exempel i Europarådets 
rekommendation från 2010 om domares  oberoende, effektivitet och ansvar113. Resultattavlan ger 
ett antal indikatorer på hur rättssystemen är organiserade för att säkerställa o beroendet.  
                                                           
111 Världsekonomiskt forum base rar sin indikator på svar i en undersökning på följande fråga: ”I vilken 
utsträckning är rättssystemet i ditt land oberoende av påverkan från myndigheter, privatpersoner eller företag? 
[1 = inte alls oberoende, 7 = fullständigt oberoende]”. Undersökningen besvarades av ett representativt urval 
av företag från alla berörda medlemsstater och från de viktigaste sektorerna i ekonomin (jordbruk, 
tillverkningsindustri, annan industri än tillverkningsindustri samt tjänster). Undersökningen genomförs på 
olika sätt,  bland annat genom personliga intervjuer eller telefonintervjuer med företagsledare, 
pappersformulär som skickas ut med post och undersökningar på internet. Se 
https:/ /www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018 .  
112  Se domstolens dom av den 25  juli 2018, LM, C -216/18  PPU, ECLI:EU:C:2018:586, punkt  66. Se även 
punkterna  46 och 47 i rekommendation CM/Rec(2010)12 om domares oberoende, effektivitet och an svar 
(antagen av Europarådets ministerkommitté den 17  november 2010) och dess motivering, enligt vilken den 
myndighet som fattar beslut om urval av domare och deras karriärer bör vara oberoende av den verkställande 
och den lagstiftande makten. För att säke rställa oberoendet bör minst hälften av myndighetens ledamöter vara 
domare som utses av sina likar. När bestämmelser i konstitutionen eller annan lagstiftning anger att 
statschefen, regeringen eller den lagstiftande makten ska fatta beslut om urval av doma re och deras karriärer 
bör emellertid en oberoende och behörig myndighet vars ledamöter till stor del har hämtats från domarkåren 
(utan att det påverkar tillämpningen av reglerna om domstolsråd i kapitel  IV) ha befogenheter att göra 
rekommendationer eller avge yttranden som tillsättningsmyndigheten i fråga ska följa i praxis.   
113 Se Europarådets rekommendation CM/Rec(2010)12, Judges:  independence, efficiency and responsibilities , 
antagen av Europarådets ministerkommitté den 17  november 2010, och dess motiver ing (nedan kallad 
rekommendation CM/Rec(2010)12 ). 
012345678
FINLLUDKIEUKBESEATEEDEFRPTCYCZROLTMTESITLVELSIBGHUPLSKHR
2010–2012 2015–2016 2016–2017 2017–2018 Undersökning år:
 
53 
 Denna upplaga av resultattavlan innehåller för första gången indikatorer för organ och 
myndigheter som medverkar i disciplinära förfaranden avseende domare (diagrammen  52 och 
53), och visar från och med förra årets upplaga en indikator för utnäm ning av domarledamöter i 
domstolsråden (diagram  54).114 Resultattavlan för 2019 innehåller en utökad översikt över hur 
åklagarmyndigheterna är organiserade och förvaltas i medlemsstaterna (diagrammen  55, 56 och 
57).115 Diagrammen ger en bild av de nationella l agstiftningarna per december 2018.  
I diagrammen i resultattavlan görs det inte någon bedömning eller presentation av kvantitativa 
uppgifter avseende de rättsliga skyddsåtgärdernas effektivitet. Syftet är inte att de ska återspegla 
komplexiteten och detalje rna i skyddsåtgärderna. Fler skyddsåtgärder innebär inte i sig att ett 
rättssystem är effektivt. Det bör också noteras att genomförandet av politik och praxis som 
främjar integritet och förebygger korruption inom rättssystemet också är centralt för att gar antera 
rättssystemets oberoende. Ett effektivt skydd av domstolarnas oberoende kräver i slutändan en 
anda av integritet och opartiskhet som delas av domarna och respekteras av samhället i stort.  
– Skyddsåtgärder vid disciplinära förfaranden avseende domare  – 
Disciplinära förfaranden avseende domare tillhör de känsligaste situationerna när det gäller 
rättsväsendets oberoende. Enligt domstolen ”[förutsätter] [k]ravet på oavhängighet […] även att 
det disciplinära systemet för de personer som har i uppdrag att utöva rättskipning innehåller de 
garantier som behövs för att helt förhindra risken för att ett sådant system används som ett system 
för att utöva politisk kontroll över innehållet i domstolarnas avgöranden”.116 De garantier som 
enligt domstolen är av grundl äggande betydelse för att upprätthålla rättsväsendets oberoende 
innefattar regler som anger vilka handlanden som kan föranleda disciplinära åtgärder och vilka 
disciplinära åtgärder som konkret är tillämpliga, regler som föreskriver att disciplinära beslut 
fattas av ett oavhängigt organ i enlighet med ett förfarande som till fullo garanterar att 
rättigheterna enligt artiklarna 47  och 48 i EU -stadgan om de grundläggande rättigheterna 
respekteras, bland annat rätten till försvar, och regler som gör det möjligt  att överklaga besluten 
från de disciplinära organen till domstol.117 Domstolen har fastställt ”att en nationell domstol 
enligt artikel  267 FEUF har en mycket vittgående möjlighet att hänskjuta en fråga till 
EU-domstolen […] när helst den finner det lämpligt  under förfarandet”118. Domstolen 
konstaterade även att en nationell regel som begränsar denna möjlighet ”för att inte […] riskera 
disciplinärt ansvar […] äventyrar […] den behörighet som tillkommer nationella domstolar enligt 
artikel 267 FEUF och kan följak tligen medföra att samarbetet mellan EU -domstolen och de 
nationella domstolarna inom ramen för systemet med begäran om förhandsavgörande blir mindre 
effektivt”119. Domstolen har senare konstaterat att ett förhållande där ”disciplinära påföljder inte 
vidtas m ot domare med anledning av att de har utnyttjat en möjlighet […] att begära 
förhandsavgörande från EU -domstolen […] utgör en skyddsregel som är grundläggande för 
domarnas oavhängighet”120. 
                                                           
114  Uppgifterna baseras på svaren på ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen har tagit fram i nära 
samarbete med ENCJ. Svaren på det uppdaterade formuläret från de medlemsstater som saknar domstolsråd,  
som inte är medlemmar i ENCJ eller vars medlemskap i ENCJ tillfälligt har upphävts (Tjeckien, Tyskland, 
Estland, Cypern, Luxemburg, Österrike och Finland) har erhållits i samarbete med nätverket för ordförande 
vid de högsta domstolarna i Europeiska unione n.  
115  Uppgifterna baseras på svaren på ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen har tagit fram i nära 
samarbete med expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och finansiering av terrorism.  
116  Se domstolens dom av den 25  juli 2018, LM, C-216/18  PPU, ECLI:EU:C:2018:586, punkt  67. 
117  Se domstolens dom av den 25  juli 2018, LM, C -216/18  PPU, ECLI:EU:C:2018:586, punkt  67. 
118  Se domstolens dom av den 5  juli 2016, Ognyanov, C -614/14, ECLI:EU:C:2016:514, punkt  17.  
119  Se domstolens dom av den 5  juli 2016, Ognyanov, C -614/14, ECLI:EU:C:2016:514, punkt  25.  
120  Se domstolens dom av den 12  februari 2019, RH, C -8/19, ECLI:EU:C:2019:110, punkt  47. 
 
54 
 Enligt Europarådets standarder får disciplinära förfaranden avseende domare vidtas om de 
underlåter att utföra sina uppgifter på ett effektivt och korrekt sätt.121 Domares tolkning av 
lagstiftningen, bedömning av sakförhållanden och bevisvärdering för att avgöra ärenden bör inte 
medföra skadeståndsansvar eller disciplinärt an svar förutom i fall av brottsligt uppsåt eller grov 
oaktsamhet.122 Disciplinära förfaranden bör dessutom genomföras av en oberoende myndighet 
såsom en domstol och med fullständiga garantier om en rättvis rättegång. Den domare som är 
föremål för ett disciplin ärt förfarande bör ha rätt att överklaga beslutet och den disciplinära 
åtgärden. Disciplinära åtgärder bör vara proportionerliga.123 
Diagram  52 visar en översikt över de myndigheter som beslutar om disciplinära åtgärder 
avseende domare vid allmänna domstolar . Dessa kan vara antingen a) vanliga oberoende 
myndigheter såsom domstolar (högsta domstolen, en förvaltningsdomstol eller domstolens 
ordförande) eller domstolsråd, eller b) andra myndigheter med ledamöter som utses av 
domstolsrådet, av domare eller av den  verkställande makten särskilt för att besluta i disciplinära 
förfaranden avseende domare.  
Diagram  52: Myndighet som beslutar om disciplinära åtgärder avseende domare *)124 
 
*) Bulgarien:  Mindre allvarliga disciplinära åtgärder kan beslutas av domstolens ordförande. Tjeckien:  Disciplinärenden 
granskas av disciplinkammare vid den högsta förvaltningsdomstolen. Ledamöterna nomineras av domstolens ordförande från en 
lista med domare och väljs genom ett slumpmässigt urval. Danmark:  Beslut fattas av Särskilda klagomålsdomstolen, vars 
ledamöter nomineras av flera olika aktörer (domstolarna, advokatbyråer och offentliga organ) och utses av justitieministern p å 
rekommendation av Domarutnämningsrådet  (ett oberoende organ). Tyskland:  Disciplinära åtgärder kan vidtas i formella 
disciplinära förfaranden (§  63 i lagen om domstolsväsendet) av personaldomstolar (”Dienstgerichte der Länder” för domare i 
delstatsdomstolar och ”Dienstgericht des Bundes” för do mare i federala domstolar), som är särskilda kommittéer vid de vanliga 
domstolarna. Medlemmarna i kommittéerna utses av domarna (”Präsidium”) vid den aktuella domstolen (högre regional 
domstol, regional domstol eller den federala högsta domstolen). Mindre allvarliga disciplinära åtgärder såsom reprimander kan 
utfärdas genom disciplinära beslut (§  64 i lagen om domstolsväsendet) av antingen en domstolsordförande eller justitieministern 
(både på delstatsnivå och federal nivå). Estland:  Disciplinärenden utreds  av disciplinkammaren för domare, som utses av högsta 
domstolen och generalförsamlingen för alla domare i Estland. Irland:  Det finns inget disciplinorgan eller disciplinsystem för 
domare utöver det förfarande som fastställs enligt konstitutionen och som in nebär att en domare kan avsättas på grund av 
konstaterat olämpligt uppträdande eller konstaterad oförmåga genom beslut i parlamentets (Oireachtas) båda kamrar. Grekland:  
Den disciplinära myndigheten över domare i första och andra instans utövas av råd best ående av vanliga domare av högre rang 
som väljs genom lottning. Den disciplinära myndigheten över högre domare utövas av det högsta disciplinrådet. Lettland:  
Disciplinärenden utreds av den rättsliga disciplinkommittén, vars ledamöter utses av det allmänna domarmötet. Spanien:  Beslut i 
disciplinära ärenden om mindre disciplinfel fattas av förvaltningskammaren vid respektive domstol i det distrikt där domaren som 
är föremål för disciplinärendet har sin befattning (högre regiondomstolar, nationella domstolen o ch högsta domstolen). 
Litauen:  Beslut i första instans fattas av Domarkårens hedersdomstol, vars ledamöter och ordförande (domare som utses av 
domstolsrådet) fastställs i beslutet om domstolsrådet. Domarkårens hedersdomstol består av sex domare som utses a v 
domstolsrådet, två ledamöter som utses av landets president och två ledamöter som utses av talmannen i sejmen. Beslut i andra  
instans fattas av högsta domstolen. Ungern:  Disciplinärenden utreds av personaldomstolen, som utses av domstolsrådet. Malta:  
Beslut fattas av kommissionen för rättskipning (Commission for the Administration of Justice). Polen:  Justitieministern utser 
                                                           
121  Rekommendation CM/Rec(2010)12), punkt  69. 
122  Rekommendation CM/Rec(2010)12), punkt  66. 
123  Rekommendatio n CM/Rec(2010)12), punkt  69. 
124  Uppgifterna har samlats in med hjälp av ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen tagit fram i nära 
samarbete med ENCJ. Svaren på det uppdaterade frågeformuläret från de medlemsstater som saknar 
domstolsråd, som inte är medlemmar i ENCJ eller vars medlemskap i ENCJ tillfälligt har upphävts har 
erhållits i samarbete med EUSJC.  
IEBEDKDELUNLAT FISEUKBG ESFRHR ITCYMT PTRO LTHU SISKCZEEELLVPL
E n särskild domstol med ledamöter utsedda av justitieministern
E n särskild domstol med ledamöter utsedda av domare
E n särskild domstol med ledamöter utsedda av domstolsrådetVANL IG 
DOMS T OL / DOMS T OL S -
ORDFÖR ANDE  BESL UT ARDOMS T OL S R ÅD BES L UT ARI
N
G
E
N
 
55 
 domare i disciplinärenden efter ett icke -bindande samråd med det nationella domstolsrådet. Slovenien:  Domstolsrådet utser 
ledamöter till disciplindomstolen bland sina egna medlemmar och bland de domare som högsta domstolen föreslår. Slovakien:  
Disciplinkommittéer utses av domstolsrådet. För ordföranden och vice ordförande i högsta domstolen är författning sdomstolen 
behörig i disciplinära förfaranden. Sverige:  En ordinarie domare kan bara avsättas om han eller hon har begått ett allvarligt 
brott eller vid upprepade tillfällen försummat sina skyldigheter och därmed visat sig uppenbart olämplig för sin befatt ning. Om 
beslutet att avsätta domaren från sin befattning har fattats av en annan myndighet än en domstol (i praktiken Statens 
ansvarsnämnd) kan han eller hon begära att beslutet prövas i domstol. Storbritannien (England och Wales):  Lord Chief Justice 
har befogenhet att efter godkännande från lordkanslern ge domare formella råd, en formell varning eller en reprimand, eller att 
under vissa omständigheter stänga av dem från sin befattning. Storbritannien (Nordirland):  Lord Chief Justice och 
ombudsmannen för d omarutnämningar (Judicial Appointments and Conduct Ombudsman) beslutar i disciplinärenden.  
Diagram  53 ger en översikt över de utredningsorgan som genomför de formella utredningarna 
under disciplinära förfaranden avseende domare. Det omfattar inte förbereda nde undersökningar 
för att avgöra om ett formellt disciplinärt förfarande ska inledas. Utredningsskedet är ett mycket 
känsligt skede i disciplinära förfaranden som kan påverka rättsväsendets oberoende. 
Utredningsbefogenheterna kan utövas antingen a) av van liga oberoende myndigheter såsom 
ordförande i domstolar eller domstolsråd, eller b) av andra utredare med ledamöter som utses av 
domstolsrådet, av domare eller av andra myndigheter för att genomföra utredningar i disciplinära 
förfaranden avseende domare.  
Diagram  53: Utredare som ansvarar för formella disciplinära förfaranden avseende 
domare *)125 
 
*) Bulgarien:  Den berörda administrativa chefen för domstolen eller det högsta rättsliga  rådet utreder. Tjeckien:  Även 
justitieministern kan genomföra förberedande utredningar för att förbereda en hemställan om att inleda disciplinära förfarand en, 
vanligtvis i samråd med ordföranden i den domstol där den berörda domaren har sin befattning.  Danmark:  Riksåklagaren 
utreder. Tyskland:  Det finns ingen formell förundersökningsfas. I disciplinärenden som rör mindre allvarliga disciplinära 
åtgärder som t.ex. reprimander gör domstolens ordförande och den högsta förvaltningsmyndigheten (vanligtvis justitieministeri et 
både på de lstatsnivå och federal nivå) en bedömning av de faktiska omständigheterna. Den högsta förvaltningsmyndigheten 
beslutar om ett disciplinärt förfarande ska inledas vid domstol. Domstolen genomför i så fall en formell utredning.  Estland:  
Ordföranden vid en do mstol eller justitiekanslern (ombudsman) kan genomföra utredningar. Irland:  Det finns inget 
disciplinorgan eller disciplinsystem för domare utöver det förfarande som fastställs enligt konstitutionen och som innebär at t en 
domare kan avsättas på grund av ko nstaterat olämpligt uppträdande eller konstaterad oförmåga genom beslut i parlamentets 
(Oireachtas) båda kamrar. Grekland:  Tvistemålsdomstolar och brottmålsdomstolar: Tillsynsorganet för domstolsväsendet, vars 
ledamöter utses bland domarna genom lottning. Förvaltningsdomstolar: Utredaren utses bland ledamöterna i statsrådet. 
Spanien:  Ombudsmannen för disciplinärenden (Promotor de la Acción Disciplinaria) utses av det allmänna domstolsrådet. 
Ombudsmannen väljs bland ett urval av domare från högsta domstolen och domare med mer än 25 års juridisk erfarenhet, men 
utövar själv uppdraget som ombudsman under sin ämbetsperiod. Italien:  Riksåklagaren vid högsta domstolen (som är ledamot av 
domstolsrådet) har befogenhet att leda utredningen. Cypern:  Undersökningsdomar en, som utses av högsta domstolen, utreder. 
Lettland:  Den rättsliga disciplinkommittén utreder. Ungern:  Ombudsmannen för disciplinfrågor, som utses av personaldomstolen 
(disciplindomstol), utreder. Litauen:  Domstolsväsendets etik - och disciplinkommission u treder. Kommissionen, vars ledamöter 
och ordförande (som utses av domstolsrådet) fastställs i beslutet om domstolsrådet, består av fyra domare som utses av 
domstolsrådet, två ledamöter som utses av landets president och en ledamot som utses av talmannen i sejmen. Ordföranden i 
domstolsväsendets etik - och disciplinkommission har rätt att ge ordföranden i den domstol där domaren arbetar eller 
ordföranden i en domstol i högre instans i uppdrag att genomföra och redovisa resultatet av utredningen. Malta:  Kommis sionen 
för rättskipning (Commission for the Administration of Justice) utreder. Nederländerna:  Riksåklagaren utreder. Polen:  
Justitieministern utser en tjänsteman med ansvar för disciplinära åtgärder avseende domare i allmänna domstolar och två 
                                                           
125  Uppgifterna har samlats in med hjälp av ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen tagit fram i nära 
samarbete med ENCJ. Svaren på det uppdate rade frågeformuläret från de medlemsstater som saknar 
domstolsråd, som inte är medlemmar i ENCJ eller vars medlemskap i ENCJ tillfälligt har upphävts har 
erhållits i samarbete med EUSJC.  
IE FIBE BG CZ DE EE FR LU NL AT UK
(SC)UK
(NI)DK HR ITMT RO SK SE ES LT PT SIEL CY LV HU UK
(EN
&
WL)PL
Utredare utses av domstolsrådet Utredare utses av domare
Utredare utses av justitieministernDOMSTOLSORDFÖRANDE 
UTREDERDOMSTOLSRÅD/ANNAT 
OBEROENDE ORGAN 
UTREDERINGEN
 
56 
 ställföretr ädare för denne (som i sin tur kan utse sina egna ställföreträdare bland de kandidater som föreslås av domare men 
under vissa omständigheter kan utse ställföreträdare efter eget skön), som utreder. Justitieministern kan ta över en pågående  
utredning genom att utse en särskild tjänsteman med ansvar för disciplinära åtgärder som är knuten till justitieministern. 
Portugal:  Domstolsrådet utser tillsynsorganet för domstolsväsendet, som utreder. Rumänien:  Tillsynsorganet för 
domstolsväsendet utreder. Slovenien:  En disciplinåklagare utreder. Disciplinåklagaren utses av domstolsrådet bland kandidater 
som nomineras av högsta domstolen.  Slovakien:  Disciplinkommittén, som utses av domstolsrådet, utreder. Sverige:  Riksdagens 
ombudsmän och Justitiekanslern agerar åklagar e vid allvarligare tjänstefel. Storbritannien (England och Wales):  Klagomål 
granskas av olika myndigheter beroende på ärendets art och vilket skede i det disciplinära förfarandet det befinner sig i: Ju dicial 
Conduct Investigations Office granskar dokumenta tionen i första instans. Utsedda domare, som valts ut av Lord Chief Justice, 
fattar vanligtvis beslut endast baserat på dokumentationen, men har befogenhet att förhöra parterna. Disciplinkommittéer, som  
utses av Lord Chief Justice och lordkanslern, granska r i normalfallet dokumentationen och tar upp bevis från den som 
klagomålen riktas mot personligen. Utredningsdomare, som utsetts av Lord Chief Justice, förhör vanligtvis den som klagomålen 
riktas mot och eventuellt även andra parter. Det bör noteras att al la dessa steg inte tillämpas på alla klagomål. Storbritannien 
(Nordirland):  Lord Chief Justice for Northern Ireland.  
– Skyddsåtgärder för utnämning av domarledamöterna i domstolsråden – 
Domstolsråden är viktiga organ för att säkerställa rättssystemets oberoende. Det kommer an på 
medlemsstaterna att organisera sitt rättsväsende, däribland huruvida man vill inrätta ett 
domstolsråd. Enligt väletablerade europeiska standarder, framför allt rekommendation 
CM/Rec(2010)12, bör dock ”minst hälften av [domstolsr ådens] ledamöter vara domare som väljs 
av kolleger från rättsväsendets alla nivåer och med respekt för mångfalden inom 
rättsväsendet”126. Diagrammet nedan visar huruvida domstolsväsendet medverkar vid 
utnämningen av domarledamöter i domstolsrådet.  
Diagram  54: Utnämning av domarledamöter i domstolsrådet: domstolsväsendets 
medverkan *)127 
*) Medlemsstaterna anges i alfabetisk ordning enligt deras geografiska namn på originalspråket. Diagrammet ger 
en bild av de nationella regelverken per december 2017. Danmark:  Domarledamöterna i Domstolsstyrelsen väljs av 
domarna. Alla ledamöter utnämns formellt av justitieministern. Grekland:  Domarledamöterna väljs genom lottning. 
Spanien:  Domarledamöterna utnämns av parlamentet – domstolsrådet sänder pa rlamentet en förteckning över de 
kandidater som fått stöd av en yrkesorganisation för domare eller av 25 domare. Nederländerna:  
Domarledamöterna väljs ut av domstolsväsendet och utses på förslag av domstolsrådet, bland annat på inrådan av 
en urvalskommitté  (som främst består av domare och domstolspersonal). Alla ledamöter i domstolsrådet utses 
formellt genom ett kungligt dekret, en administrativ handling som inte ger den verkställande makten något utrymme 
för egna beslut. Polen:  Kandidater föreslås av grupp er av minst 2  000 medborgare eller 25 domare. 
Parlamentsgrupperna väljer ut högst 9 kandidater av dessa, varpå en kommitté i parlamentets underhus (sejmen) 
upprättar en slutgiltig förteckning över 15 kandidater, som utses av sejmen. Rumänien:  Kampanjen och valet av 
domarledamöterna anordnas av domstolsrådet. Så snart den slutgiltiga förteckningen över utvalda domarledamöter 
har bekräftats godkänner senaten denna i sin helhet. Senaten kan endast vägra att godkänna förteckningen om 
lagöverträdel se skett i förfarandet vid valet av ledamöter i domstolsrådet och om överträdelsen har påverkat 
                                                           
126  Rekommendation CM/Rec(2010)12, punkt  27. Se även Europarådets hand lingsplan från 2016, avsnitt  C, 
punkt  ii, yttrande nr  10 från Europarådets rådgivande råd med europeiska domare (CCEJ) om domstolsrådet i 
samhällets tjänst, punkt  27, och ENCJ:s rapport Councils for the Judiciary 2010 –11, punkt  2.3. 
127  Uppgifterna har saml ats in med hjälp av ett uppdaterat frågeformulär som kommissionen tagit fram i nära 
samarbete med ENCJ.  
Föreslås bland annat av domare och
utses av parlamentet
Föreslås av domare och utses av parlamentet
Föreslås och väljs/utnämns av domare med
formellt godkännande av parlamentet/
verkställande makt (inget utrymme för egna 
beslut om kandidater)
Föreslås och väljs/utnämns av domare
 
57 
 utgången av valet. Senaten har ingen bestämmanderätt över valet av kandidater. Storbritannien:  
Domarledamöterna väljs av domare.  
– Skyddsåtgärder avseende åklagarmyndigheternas funktionssätt i EU – 
De allmänna åklagarmyndigheterna spelar en viktig roll i det straffrättsliga systemet samt för 
samarbete i straffrättsliga frågor. Välfungerande nationella åklagarmyndigheter är viktiga f ör att 
bekämpa penningtvätt och korruption. Enligt domstolens rättspraxis i samband med rambeslutet 
om en europeisk arresteringsorder128 kan åklagarmyndigheten betraktas som en av de rättsliga 
myndigheter i en medlemsstat som ansvarar för straffrättskipninge n i den mån den kan särskiljas 
från den verkställande makten enligt principen om maktdelning, som är kännetecknande för hur 
en rättsstat fungerar129. 
Åklagarmyndigheterna är organiserade på olika sätt runt om i EU, och ingen enhetlig modell 
tillämpas för sam tliga medlemsstater. Den allmänna trenden är dock att det finns en mer 
oberoende åklagarmyndighet i stället för en som är underordnad eller kopplad till den 
verkställande makten.130 Förvaltningsbefogenheter över de nationella åklagarmyndigheterna kan 
tillsam mans med förfaranden för utnämning och avskedande av nationella åklagare påverka 
åklagarmyndighetens oberoende. Oavsett hur det nationella rättssystemet är utformat eller vilken 
rättstradition som det är förankrat i, är medlemsstaterna enligt de europeiska  standarderna 
skyldiga att vidta ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att de allmänna åklagarna kan 
fullgöra de skyldigheter och det ansvar som ämbetet kräver på lämpliga rättsliga och 
organisatoriska villkor131 och utan otillbörlig inblandning132. Fram för allt gäller att om en 
regering ger generella instruktioner, till exempel på det kriminalpolitiska området, måste dessa 
ges skriftligen och offentliggöras på lämpligt sätt.133 Om regeringen har befogenhet att instruera 
åklagare att väcka åtal i ett specif ikt ärende måste sådana instruktioner åtföljas av lämpliga 
garantier.134 Enligt rekommendation Rec(2000)19 från Europarådets ministerkommitté bör det 
vara förbjudet att lämna instruktioner om att inte väcka åtal i ett specifikt ärende.135 Berörda 
parter (därib land brottsoffer) bör kunna överklaga en allmän åklagares beslut om att inte väcka 
åtal i ett ärende.136 
Diagram  55 visar en översikt över hur de viktigaste förvaltningsbefogenheterna över de nationella 
åklagarmyndigheterna är fördelade mellan olika myndighe ter. Diagrammet visar vilken av 
myndigheterna riksåklagare, domstolsråd/åklagarråd, justitieminister/regering/president eller 
parlamentet som har befogenhet att  
                                                           
128  EUT L  190, 18.7.2002, s.  1. 
129  Domstolens dom av den 10  november 2016, Openbaar Ministerie mot Ruslanas Kovalkovas, C -477/16  PPU, 
ECLI:EU:C:2016:861,  punkterna  34 och 36, domstolens dom av den 10  november 2016, Openbaar Ministerie 
mot Halil Ibrahim Özçelik, C -453/16  PPU, ECLI:EU:C:2016:860, punkterna 32 och 34. Se även yttrande 
nr 13(2018) om åklagares oberoende, ansvar och etik, som antagits av rådgiv ande rådet med europeiska 
åklagare (CCPE), rekommendation  xii. 
130  CDL -AD(2010)040 -e, Report on European Standards as regards the Independence of the Judicial System:  
Part II – The Prosecution Service , antagen av Venedigkommissionen vid dess 85 plenarsamman träde 
(Venedig den 17 –18 december 2010), punkt  26. 
131  Rekommendation Rec(2000)19, The role of public prosecution in the criminal justice system , antagen av 
Europarådets ministerkommitté den 6  oktober 2000 (nedan kallad 2000 års rekommendation ), punkt  4. 
132  2000 års rekommendation, punkterna  11 och 13. Se även yttrande nr  13(2018) om åklagares oberoende, 
ansvar och etik, som antagits av rådgivande rådet med europeiska åklagare (CCPE), rekommendationerna  i 
och iii.  
133  2000 års rekommendation, punkt  13 c. 
134  2000 års rekommendation, punkt  13 d. 
135  2000 års rekommendation, punkt  13 f. Se även yttrande nr  13(2018) om åklagares oberoende, ansvar och etik, 
som antagits av rådgivande rådet med europeiska åklagare (CCPE), rekommendation  iv. 
136  2000 års rekommendatio n, punkt  34. 
 
58 
 1) utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske,  
2) ge instruktioner om lagföring i ens kilda ärenden,  
3) utvärdera en åklagare,  
4) befordra en åklagare,  
5) frånta en åklagare ett ärende som denne har tilldelats (förflytta ett ärende),  
6) besluta om en disciplinåtgärd som rör en åklagare, och  
7) förflytta en åklagare utan dennes samtycke.  
Utöver dessa centrala förvaltningsbefogenheter kan samma eller andra myndigheter ha ytterligare 
befogenheter över de nationella åklagarmyndigheterna (t.ex. befogenhet att besluta i tvister om 
behörighet mellan medlemsstaters åklagarmyndigheter, eller att  samla in uppgifter och 
information från lägre åklagarmyndigheter). Det bör noteras att andra myndigheter kan ha en roll 
i de förvaltningsbefogenheter som anges ovan (t.ex. beslutar kanske en disciplindomstol om vissa 
disciplinära åtgärder).  
Diagram  55 vis ar bara en faktaöversikt över vissa aspekter av hur åklagarmyndigheterna är 
organiserade, och ingen bedömning görs av hur de fungerar i praktiken, vilket kräver en kvalitativ 
bedömning som beaktar de särskilda omständigheterna i respektive medlemsstat.   
Procentfördelningen anger hur de sju förvaltningsbefogenheter som beskrivs ovan är fördelade 
mellan de fyra möjliga myndigheterna utan någon viktning av de olika punkternas betydelse . 
Diagram  55: Fördelning av de viktigaste förvaltni ngsbefogenheterna över de nationella 
åklagarmyndigheterna *) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med expertgruppen för 
frågor som rör penningtvätt och finansiering av terrorism)  
 
*) Medlemsstaterna anges i alfabetisk ordning enligt deras geografisk a namn på originalspråket. De viktigaste 
förvaltningsbefogenheterna för riksåklagaren beskrivs i diagram  56. Belgien:  Domstolsrådet: Befogenhet att besluta om 
befordran av åklagare. Justitieministern: Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske på inrådan av d en 
allmänna åklagarnämnden och att ge instruktioner om lagföring i enskilda ärenden (en r ätt till positiva förelägganden om 
lagföring fastställs i artikel  364 i straffprocessordningen och artikel  151.1 i konstitutionen). Bulgarien:  Domstolsrådet 
(åklagarkollegiet i det högsta rättsliga rådet): Befogenhet att besluta om disciplinära åtgärder av seende en åklagare, om enskilda 
utvärderingar och om befordran av åklagare. Justitieministern kan ge förslag om utnämning, befordran, degradering, förflyttni ng 
och avskedande av domare, åklagare och undersökningsdomare. Tjeckien:  Justitieministern: Befogen het att besluta om 
befordran av åklagare, befogenhet att förflytta åklagare utan deras samtycke endast vid lagstadgade organisationsförändringar . 
Danmark:  Justitieministern: Befogenhet att besluta om disciplinära åtgärder avseende åklagare och att besluta om befordran av 
åklagare. Tyskland:  Justitieministern: Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske och att ge 
instruktioner om lagföring i enskilda ärenden. Estland: Disciplinära åtgärder mot riksåklagare, högste statsåklagaren elle r 
chefsåklagare ska inledas på begäran av en berörd person eller på eget initiativ av justitieministern. Grekland:  Det högsta 
rättsliga rådet: Befogenhet att befordra och förflytta allmänna åklagare genom presidentdekret.  Justitieministern har i 
undantagsf all befogenhet att utfärda allmänna informationsdirektiv till åklagare avseende tillämpningen av de rättsliga 
instrument som antagits av Europeiska unionens råd om medlemsstaternas samarbete inom områden som rör förebyggande och 
0%50%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
R iksåklagare Domstolsråd/ åklagarråd Justitieminister/ regering/ president Parlament
INGA UPPG
 
59 
 bekämpning av vissa typer a v brottslighet. Spanien:  Åklagarrådet har befogenhet att granska beslut som fattas av riksåklagaren i 
vissa i lag fastställda ärenden. Frankrike:  Justitieministern: Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske, 
befogenhet att besluta  om disciplinära åtgärder avseende åklagare, efter yttrande från Högsta domarrådet (Conseil supérieur de 
la magistrature) (artikel  65 i Frankrikes konstitution och artiklarna  48, 58 -1 och 59 i förordningen). Om ministern avser att fatta 
ett beslut som är a v allvarligare grad än vad som föreslås av Högsta domarrådet måste rådet rådfrågas på nytt (§  58.1 i 
förordningen). Presidenten utfärdar ett dekret för att befordra en åklagare efter yttrande från domstolsrådet. Högsta domarrå det 
avger yttranden om discipl inära åtgärder, förflyttning av åklagare utan deras samtycke och befordran av åklagare. Kroatien:  
Statliga åklagarrådet: Befogenhet att besluta om disciplinära åtgärder och befordran av åklagare. Italien:  Domstolsrådet: 
Befogenhet att besluta om disciplinä ra åtgärder avseende en åklagare, att förflytta åklagare utan deras samtycke, att besluta om 
utvärdering av enskilda åklagare och att befordra en åklagare. Cypern:  Domstolsrådet avsätter riksåklagaren. Lettland:  
Riksåklagarens råd: Enligt artikel  29.2 i la gen om åklagarmyndigheten granskar rådet i egenskap av institution för kollegial 
rådgivning de viktigaste frågorna som rör åklagarmyndighetens organisation och verksamhet och utför andra lagstadgade 
funktioner (t.ex. utarbeta och anta regler för att välja ut sökanden till åklagarbefattningar, praktiktjänstgöring och 
behörighetsexamen samt regler för granskning av åklagares yrkesutövning). Litauen:  Parlamentet (sejmen) fastställer 
åklagarmyndighetens operativa prioriteringar och utövar parlamentarisk kontrol l över icke -processuella åtgärder. Luxemburg:  
Justitieministern får instruera åklagarmyndigheten att väcka åtal i ett ärende (men inte att åtal inte ska väckas). Några såd ana 
instruktioner har dock inte getts på mer än 20 år. Det finns inget rättsligt krav  på att rådfråga en åklagare eller få ett yttrande 
från riksåklagaren gällande en sådan instruktion. Storhertigen har, i egenskap av statschef, befogenhet att besluta om åklaga res 
befordran på grundval av tillstyrkande från statsåklagaren/riksåklagaren.  Malta: Polisen har exklusiv befogenhet att inleda och 
genomföra straffrättsliga förfaranden och agera åklagare i lägre domstolsinstanser. Riksåklagaren (Attorney General) agerar 
åklagare i de högre domstolarna när sammanställningen av bevis vid de lägre doms tolarna har avslutats. Nederländerna:  
Riksåklagarmyndigheten (College van procureurs -generaal): Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske. 
Justitieministern: Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske och att besluta om vissa disciplinära 
åtgärder avseende åklagare. Justitieministern kan instruera åklagarmyndigheterna att väcka åtal eller inte väcka åtal i ett v isst 
ärende, men måste först ha erhållit ett skriftligt motiverat yttrande från riksåklagarmyndig heten (College van  
procureurs -generaal) om den föreslagna instruktionen, och parlamentet måste underrättas. Hittills har detta skett endast en gång 
för mer än 20 år sedan. Chefen för åklagarkammaren i det distrikt där åklagaren arbetar har befogenhet att besluta om 
disciplinära åtgärder och om utvärdering av åklagare. Österrike:  Justitieministern: Befogenhet att utfärda allmänna riktlinjer om 
hur lagföring ska ske och att ge instruktioner om lagföring i enskilda ärenden efter godkännande av ett oberoende o rgan 
(Weisungsrat) vid riksåklagarmyndigheten. Riksåklagarens befogenheter omfattar inte direkt förvaltning av åklagarmyndigheten 
enligt diagrammet. Övriga förvaltningsbefogenheter i diagrammet innehas antingen av överåklagaren eller av den oberoende 
perso nalkommissionen (Personalkommission), som består av fyra ledamöter som måste vara åklagare (se kommentarer under 
diagram  56). För befordran av åklagare krävs en ansökan om en högre befattning, och befordran sker enligt reglerna för 
utnämningar av åklagare (dvs. förslag från den oberoende personalkommissionen (Personalkommission) och utnämning av 
justitieministern på delegation från förbundspresidenten). Disciplindomstolarna är de som har befogenhet att besluta om 
disciplinära åtgärder avseende åklagare, och  de har även befogenhet att förflytta en åklagare som en disciplinär åtgärd. Polen:  
Riksåklagaren är även justitieminister. Portugal: Domstolsrådet: Befogenhet att besluta om disciplinära åtgärder avseende en 
åklagare, att förflytta åklagare utan deras sam tycke, att besluta om utvärdering av enskilda åklagare och att befordra en 
åklagare. Parlamentet kan utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske. Rumänien:  Domstolsrådet: Befogenhet att 
besluta om en disciplinär åtgärd avseende en åklagare och att  besluta om befordran av en åklagare (enligt artikel  40.2 i i lag 
nr 317/2004 utfärdar åklagarsektionen i domstolsrådet (CSM) beslut om befordran av åklagare, men beslut om befordran sker 
efter konkurrens med andra sökande (artikel  43 i lag nr  303/2004)). Enligt den nyligen ändrade artikel  69 i lag nr  304/2004 om 
rättsväsendets organisation får justitieministern  begära upplysningar om verksamheten vid åklagarmyndigheterna från 
riksåklagaren vid den allmänna åklagarmyndighet som är knuten till Rumäniens högs ta domstol eller, i förekommande fall, av 
chefsåklagaren vid åklagarmyndigheten vid det nationella direktoratet mot korruption, och får utfärda skriftliga riktlinjer o m 
åtgärder som ska vidtas för förebyggande och bekämpning av brottslighet. Enligt artikel  40.2 h i lag nr  317/2004 om 
domstolsrådet (CSM) har åklagarsektionen i domstolsrådet befogenhet att besluta om klagomål mot slutgiltiga beslut som fattat s 
av utvärderingskommittén (bedömningen). Enligt artikel  39.3 i lag nr  303/2004 om lagen om domare och  åklagare utförs 
utvärdering av enskilda åklagare av särskilda kommittéer som inrättas genom beslut av domstolsrådet (CSM). Slovenien:  Statliga 
åklagarrådet: Befogenhet att förflytta åklagare utan deras samtycke, att besluta om utvärdering av enskilda åkla gare och att 
befordra en åklagare. Det statliga åklagarrådet ansvarar för utnämning och avskedande av chefer för 
distriktsåklagarmyndigheter, utvärdering och befordran, förflyttningar, biträdande och deltagande i utnämningsförfarandet för  
statliga åklagare , utlåtanden om hur lagföring ska ske, bedömning av de statliga åklagarmyndigheternas verksamhet och 
effektivitet, skydd av den statliga åklagarmyndighetens oberoende i utövandet av lagföring och andra frågor i enlighet med la gen 
om den statliga åklagarmyn digheten. Slovakien: Åklagarrådets befogenheter omfattar inte direkt förvaltning av 
åklagarmyndigheten enligt diagrammet. Åklagarrådet har andra befogenheter (t.ex. att besluta om åklagares invändningar mot 
innehåll i utvärderingar som chefen för myndighet en för offentliga tjänster inte har beaktat och att avge utlåtanden om tillfälliga 
förflyttningar av åklagare till andra åklagarmyndigheter). Sverige:  Regeringen kan utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring 
ska ske.  
Diagram  56 visar en faktaöversikt ö ver riksåklagarens viktigaste förvaltningsbefogenheter över 
åklagare när det gäller att 1) utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske, 2) ge 
instruktioner om lagföring i enskilda ärenden, 3) utvärdera en åklagare, 4) befordra en åklagare, 
5) från ta en åklagare ett ärende som denne har tilldelats (flytta ett ärende), 6) besluta om en 
 
60 
 disciplinåtgärd som rör en åklagare och 7) förflytta åklagare utan deras samtycke. Utöver dessa 
befogenheter kan riksåklagaren även ha andra befogenheter som inte visa s i diagrammet.137 
Diagram  56: Riksåklagarens förvaltningsbefogenheter *) (källa: Europeiska kommissionen 
tillsammans med expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och finansiering av terrorism)  
 
*) Medlemsstaterna anges i alfabetisk ordning enligt deras geografiska namn på originalspråket. Belgien:  När det gäller  
befogenhet att ge instruktioner om lagföring i enskilda ärenden föreskrivs i artikel  364 i straffprocesslagen en rätt att förbjuda 
den k ungliga åklagaren att väcka åtal. Artiklarna  150.2 och 138.2 i civilprocesslagen föreskriver en generell rättighet att utöva 
myndighet över den kungliga åklagaren. Tjeckien:  Befogenhet att ge instruktioner i enskilda ärenden endast inom 
riksåklagarmyndighe ten och i fråga om högre åklagarmyndigheter. Grekland:  Den allmänna åklagaren i högsta domstolen (dvs. 
riksåklagaren) har rätt att utfärda allmänna riktlinjer och rekommendationer för alla landets åklagare om hur de ska utföra s ina 
uppdrag, men naturligtvi s utan att de är bundna av riktlinjernas och rekommendationernas uttryck och formuleringar. Spanien:  
Riksåklagaren fastställer interna regler och riktlinjer för myndigheten och utövandet av lagföringsverksamheten som kan vara 
allmänna eller röra specifika frågor. De allmänna riktlinjerna är nödvändiga för att upprätthålla principen om ett enhetligt 
agerande och definieras i grund och botten genom rundskrivelser, instruktioner och samråd.  Förflyttning utan samtycke endast 
vid hög arbetsbelastning. Italien:  Riksåklagare vid appellationsdomstolar har befogenhet att flytta ärenden från territoriella 
åklagare vid passivitet. De har även befogenhet att hämta in uppgifter och information från distriktsåklagarmyndigheter (elle r 
territoriella åklagarmyndigheter) och vidarebefordra dessa till riksåklagaren vid högsta domstolen för att kontrollera att 
åklagarmyndigheterna fungerar på ett korrekt och enhetligt sätt och att bestämmelserna om ett korrekt rättsförfarande följs. 
Riksåklagaren vid högsta domstolen är enligt l ag ansvarig för att leda det nationella direktoratet för bekämpning av maffian, och 
ansvarar också för att lösa behörighetskonflikter mellan två eller flera territoriella åklagarmyndigheter. Cypern:  Statsåklagaren 
har befogenhet att besluta om disciplinära  åtgärder avseende åklagare vid mindre disciplinöverträdelser. Vid allvarligare 
disciplinöverträdelser föreslår statsåklagaren inte några disciplinära åtgärder utan rekommenderar kommissionen för offentlig a 
tjänster att inleda disciplinära åtgärder. Litaue n: När det gäller att ge instruktioner om enskilda ärenden får riksåklagaren inte 
ge instruktioner om vilket beslut som ska fattas. När det gäller befogenhet att besluta om befordran av åklagare fattar 
riksåklagaren beslut baserat på slutsatserna från urva lskommittén för åklagare eller urvalskommittén för chefsåklagare. 
Luxemburg:  Riksåklagaren har befogenhet att instruera åklagarmyndigheten att väcka åtal i ett ärende (men inte att åtal inte ska 
väckas). När det gäller befordran av en åklagare kan statsåkl agaren/riksåklagaren lämna ett tillstyrkande om befordran till den 
verkställande makten, medan statschefen är den som undertecknar utnämningen. Österrike:  Riksåklagarens befogenheter 
omfattar inte direkt förvaltning av åklagarmyndigheten enligt diagrammet.  Överåklagare har följande befogenheter: att utfärda 
allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske inom sina respektive distrikt, att ge instruktioner om lagföring i enskilda ären den, att 
förflytta åklagare utan deras samtycke av organisatoriska skäl (t.ex.  för att hantera en alltför stor arbetsbörda eller 
långtidssjukskrivningar vid en åklagarmyndighet – endast inom hans eller hennes distrikt och bara för en begränsad tid). Chefen 
för respektive åklagarmyndighet har befogenhet att ge instruktioner om lagför ing av enskilda ärenden och att frånta en åklagare 
ett ärende som denne har tilldelats (flytta ett ärende). Den oberoende personalkommissionen (Personalkommission), som består 
                                                           
137  Riksåklagaren kan till exempel ha en roll i organ som ansvarar för beslut avseende åklagare utan att 
riksåklagaren själv fattar direkta beslut.  
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Förflyttning utan samtycke
Beslut om disc iplinära åtgärder
Frånta en åklagare ett ärende som denne har tilldelats
Befordran
Utvärdering av enskilda åklagare
Instruktioner i enskilda ärenden
Allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske
INGA UPPG
 
61 
 av fyra ledamöter som måste vara åklagare, har befogenhet att utvärdera enskilda  åklagare. Polen:  Riksåklagaren är även 
justitieminister. Rumänien:  Riksåklagaren har befogenhet att flytta ett enskilt ärende från en åklagarenhet till en annan och att 
utfärda allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske (rekommendationer) för att säkers tälla en enhetlig hantering av 
brottsutredningar. Slovenien:  Både riksåklagaren och chefen för de statliga åklagarmyndigheterna har befogenhet att utfärda 
allmänna riktlinjer om hur lagföring ska ske och att frånta en åklagare ett ärende som denne har till delats.  
Diagram  57 visar en översikt över de myndigheter (domstolsråd/åklagarråd/domstol, 
justitieministerium, riksåklagare/åklagarmyndighet) som hanterar utnämning och avskedande av 
nationella åklagare, men visar inte utnämning och avskedande av riksåklag are eller andra ledande 
befattningshavare. Av diagrammet framgår den stora variationen mellan medlemsstaterna i hur 
åklagarväsendet är organiserat, med tyngdpunkten antingen i den verkställande eller den 
dömande makten. Diagrammet visar även den roll som s pelas av riksåklagaren och 
domstolsråd/åklagarråd som centrala aktörer i både utnämning och avskedande av åklagare.  
Diagram  57: Utnämning och avskedande av nationella åklagare *) (källa: Europeiska 
kommissionen tillsammans med expertgruppen för frågor som rör penningtvätt och finansiering 
av terrorism)  
 
*) Belgien:  Förslag om utnämning: Domstolsrådet. Beslut om utnämning: Statschefen på inrådan av justitieministern. Förslag om 
avskedande: Disciplindomstol. Beslut om avskedande: Statschefen på inrådan av justitieministern. Bulgarien:  Beslut om utnämning 
och avskedand e: Åklagarkammaren i domstolsrådet. Tjeckien:  Förslag om utnämning: Riksåklagaren. Förslag om avskedande: 
Riksåklagaren, chefsåklagare och justitieministern. Beslut om avskedande: Domstol. Danmark:  Förslag om utnämning: 
Riksåklagaren lämnar förslag till sl utliga kandidater för aspirantutbildning till åklagare (för en period på ca tre år) till 
justitieministeriet, som utnämner kandidaterna. Om en åklagaraspirant klarar inträdesprovet och den efterföljande utbildninge n blir 
han eller hon åklagare. Estland:  Förslag om utnämning: Konkurrenskommittén för åklagare i fråga om särskilda åklagare, 
distriktsåklagare och biträdande åklagare, chefsåklagare i fråga om högre åklagare. Beslut om utnämning och avskedande: 
Riksåklagaren. Irland:  Förslag om utnämning: Ett uttagningsprov inom ramen för ett rekryteringstillstånd utfärdat av kommissionen 
för offentliga utnämningar (Commission on Public Service Appointments, CPSA) arrangeras normalt av riksåklagarmyndigheten 
(Office of the Director of  Public Prosecutions) (eller eventuellt av myndigheten för offentliga utnämningar, Public Appointment 
Service). Beslut om utnämning: Riksåklagaren. Förslag om avskedande: Riksåklagarmyndigheten, i enlighet med vissa villkor 
fastställda av ministern för fin anser, offentliga utgifter och reformer. Beslut om avskedande: Vice riksåklagaren (Deputy Director of 
Public Prosecutions) (riksåklagaren för åklagare med graden förste åklagare och uppåt). Spanien:  Förslag om utnämning: Den 
nationella åklagaren på grundva l av en rapport från åklagarrådet, efter yttrande från högsta åklagarrådet i respektive autonom 
region när det gäller befattningar i åklagarmyndigheterna inom deras respektive territorium. Beslut om utnämning: Regeringen.  
Förslag om avskedande: Riksåklagar en. Beslut om avskedande: Justitieministern, på grundval av en rapport från åklagarrådet som 
stöder ett sådant beslut. Grekland:  Förslag om utnämning: Justitieministern utfärdar årligen ett ministerbeslut om inträdesprov till 
den nationella domarutbildning en för åklagarkandidater. Urvalsförfarandet – som genomförs av en kommitté med fem ledamöter – 
består av skriftliga och muntliga prov. De kandidater som antas till den nationella domarutbildningen genomför en teoretisk o ch 
praktisk utbildning på 16  månader . Utbildningen följs av ett prov som används för att rangordna dem i meritordning. Beroende på 
rangordningen utnämns de till behörig domstol. Beslut om utnämning: Kandidater utnämns till åklagare genom presidentdekret. 
Förslag om avskedande: Justitieminist ern. Beslut om avskedande: Ett domstolsbeslut från en disciplindomstol i enlighet med 
artikel  91.2 i konstitutionen bestående av yrkesdomare. Frankrike:  Förslag om utnämning: Justitieministern efter icke -bindande 
rådgivning från domstolsrådet. Beslut om ut nämning: Presidenten. Förslag om avskedande: Justitieministern efter icke -bindande 
rådgivning från domstolsrådet. Beslut om avskedande: Presidenten. Italien:  Beslut om utnämning: Efter förslag från domstolsrådet 
utfärdar justitieministern ett ministerdekre t utan utrymme att själv bestämma om någon annan kandidat än den föreslagna 
kandidaten ska utnämnas eller inte. Cypern:  Förslag om utnämning/avskedande: Riksåklagaren. Beslut om utnämning/avskedande: 
Kommissionen för offentliga tjänster med yttrande från s tatsåklagaren. Litauen:  Förslag om utnämning: Urvalskommittén för 
åklagare (som består av två åklagare utsedda av kollegierådet, två åklagare utsedda av riksåklagaren och en ledamot utsedd av  var 
BEBGCZDKEEIEESELFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEDEUK
R iksåklagare/ åklagarväsen
Domstolsråd/ åklagarråd/ domstol/ annat oberoende organ
Justitieminister
R iksåklagare/ högre åklagare/ ett organ inom åklagarväsendetUTNÄMNA
FÖRESLÅ
KANDIDATERAVSKEDA
FÖRESLÅ
AVSKEDANDEI
N
G
AU
P
P
G
I
F
T
E
R
 
62 
 och en av presidenten, talmannen i sejmen och premiärministe rn). Beslut om utnämning: Riksåklagaren. Förslag om avskedande: 
Åklagarväsendets etikkommission (samma sammansättning som urvalskommissionen för åklagare). Luxemburg:  Förslag om 
utnämning: Justitieministern lämnar, med stöd av tillstyrkande från riksåklaga ren, ett förslag till utnämning till storhertigen. Beslut 
om utnämning: Statschefen. Förslag om avskedande: Riksåklagaren. Beslut om avskedande: Domstol. Ungern:  Förslag/beslut om 
utnämning: Högre åklagare. Förslag om avskedande: Högre åklagare. Beslut om avskedande: Riksåklagaren. Malta:  Polisen har 
exklusiv befogenhet att inleda och genomföra straffrättsliga förfaranden och agera åklagare i lägre domstolsinstanser. Riksåk lagaren 
(Attorney General) agerar åklagare i de högre domstolarna när sammanställning en av bevis vid de lägre domstolarna har avslutats. 
Nederländerna:  Förslag om utnämning: Justitieministern. Beslut om utnämning antas genom kungligt dekret (den utnämnande 
myndigheten har enligt konstitutionell praxis skyldighet att följa förslaget att utn ämna kandidaten till befattningen som åklagare). 
Förslag om avskedande: Justitieministern på inrådan av chefen för åklagarmyndigheten. Beslut om avskedande antas genom kungli gt 
dekret. Österrike:  Förslag om utnämning: Den oberoende personalkommissionen (Pe rsonalkommission), som består av fyra 
ledamöter som måste vara åklagare. Beslut om utnämning: Förbundspresidenten delegerar beslutet till justitieministern. Försla g och 
beslut om avskedande: Disciplindomstol. Polen:  Förslag och beslut om utnämning: Riksåkl agaren – som även är justitieminister – på 
hemställan av den nationella åklagaren. Styrelsen för en behörig åklagarmyndighet avger ett yttrande om en kandidat till 
befattningen som åklagare. Förslag om avskedande: Nationella åklagaren. Beslut om avskedande : Disciplindomstol. I ett fåtal fall 
kan även riksåklagaren avskeda en åklagare på begäran av den nationella åklagaren. Yttrandet om att avskeda en åklagare ges a v 
sammanträdet av åklagare vid den nationella åklagarmyndigheten eller behörig regional åklaga rmyndighet. Rumänien:  Förslag om 
utnämning: Domstolsrådet. Beslut om utnämning: Presidenten (den utnämnande myndigheten har skyldighet att följa förslaget att  
utnämna kandidaten till befattningen som åklagare). Slovenien:  Förslag om utnämning: Justitiemini stern, efter yttrande från 
åklagarrådet. Beslut om utnämning: Åklagarrådet (den utnämnande myndigheten har skyldighet att följa förslaget att utnämna 
kandidaten till befattningen som åklagare). Förslag om avskedande: Åklagarrådet. Beslut om avskedande: Reg eringen, på förslag av 
justitieministern. Slovakien:  Förslag om utnämning: Ordföranden för åklagarmyndighetens urvalskommitté. Utnämning och 
avskedande: Riksåklagaren. Finland:  Utnämning och avskedande: Riksåklagaren. Sverige:  Förslag och beslut om utnämni ng: 
Personalchefen för Åklagarmyndigheten, efter yttrande från riksåklagaren. Förslag om avskedande: Personalchefen för 
Åklagarmyndigheten. Beslut om avskedande: Domstol, efter yttrande från riksåklagaren.  
 
3.3.3  Sammanfattning om rättsväsendets oberoende  
Rättsväsendets oberoende är en grundläggande del av ett effektivt rättssystem. Oberoendet är av 
avgörande betydelse för att upprätthålla rättsstatsprincipen, rättvisa rättsliga förfaranden och 
människors och företags förtroende för rättssystemet. Därför bö r alla rättsliga reformer återspegla 
rättsstatsprincipen och överensstämma med europeiska standarder för rättsväsendets oberoende. 
Resultattavlan visar trender i fråga om hur rättsväsendets oberoende upplevs av allmänheten och 
företag. I denna upplaga pres enteras även ett urval indikatorer som rör rättsligt skydd i samband 
med de organ som medverkar i disciplinära förfaranden avseende domare och förvaltningen av 
åklagarmyndigheterna. De strukturella indikatorerna möjliggör inte i sig några slutsatser om 
rättsväsendets oberoende i medlemsstaterna men kan eventuellt användas som en potentiell 
utgångspunkt för en sådan analys.  
 Årets resultattavla visar hur det uppfattade oberoendet  har utvecklats enligt undersökningar 
bland medborgare (Eurobarometer) och företag (Eurobarometer och Världsekonomiskt forum):  
 Alla undersökningar visar på en generell nivå liknande resultat, särskilt när det gäller 
vilka medlemsstater som ingår i de två g rupper där rättsväsendets upplevda oberoende är 
som lägst respektive högst.  
 Undersökningen från Världsekonomiskt forum (diagram  51), som presenteras för sjunde 
gången, visar att företagens uppfattning om oberoendet  har förbättrats  eller förblivit 
stabil  i omkring tre femtedelar av medlemsstaterna jämfört med 2010. Även bland de 
medlemsstater som står inför särskilda utmaningar138 har uppfattningen om oberoendet 
förbättrats  eller förblivit stabil  i nästan tre femtedelar av dessa länder under 
åttaårsperioden. J ämfört med 2016 –2017 har dock företagens uppfattning om oberoendet 
försämrats  i omkring tre femtedelar av alla medlemsstater.  
 Eurobarometerundersökningen bland allmänheten (diagram  47), som presenteras för 
fjärde gången, visar att uppfattningen om oberoend et har förbättrats  i omkring två 
tredjedelar av medlemsstaterna jämfört med 2016. För de medlemsstater som står inför 
särskilda utmaningar har allmänhetens uppfattning om oberoendet förbättrats  i mer än 
två tredjedelar av dessa medlemsstater under fyraårsp erioden. Jämfört med förra året har 
                                                           
138  Se fotnot 70. 
 
63 
 dock allmänhetens uppfattning om oberoendet försämrats  i omkring tre femtedelar av 
alla medlemsstater (i mer än två tredjedelar av de medlemsstater som står inför särskilda 
utmaningar och i omkring hälften av de övriga m edlemsstaterna).  
 
 Eurobarometerundersökningen bland företagen (diagram  49), som presenteras för fjärde 
gången, visar att uppfattningen om oberoendet har förbättrats  i omkring två tredjedelar 
av medlemsstaterna, både jämfört med 2016 och förra året (jämfört med förra året, i mer 
än två tredjedelar av de medlemsstater som står inför särskilda utmaningar och i omkring 
tre femtedelar av de övriga medlemsstaterna).  
 Det va nligaste skälet som uppges för uppfattningen att domstolar och domare inte är 
oberoende är inblandning eller påtryckningar från staten och politiker , följt av 
påtryckningar från ekonomiska eller andra särskilda intressen. Båda dessa skäl är fortsatt 
framtr ädande i flera medlemsstater där det upplevda oberoendet är mycket lågt 
(diagrammen  48 och 50).  
 Som skäl för en positiv uppfattning om domstolars och domares oberoende uppger 
nästan fyra femtedelar av företagen och allmänheten (motsvarande 40 respektive 44  % av 
alla svarande) de garantier som domarnas status och ställning ger . 
 I årets resultattavla ges en översikt över de myndigheter som ansvarar för disciplinära 
förfaranden avseende domare, över rättsväsendets, den verkställande maktens och parlamentets 
befogenheter vid utnämning av domarledamöter i domstolsråden och över vissa 
förvaltningsmässiga och organisatoriska aspekter rörande åklagarväsendet:  
 Diagram  52 visar en översikt över de myndigheter som ansvarar för disciplinära 
förfaranden avseende domare . I majoriteten av medlemsstaterna fattas beslut om 
disciplinära åtgärder av oberoende myndigheter såsom domstolar (högsta domstolen, 
förvaltningsdomstolar eller domstolsordförande) eller domstolsråd, medan det i vissa 
medlemsstater är speciella domstolar me d ledamöter som särskilt valts ut eller utnämnts 
(av domstolsråd, av domare, eller, som är fallet i en medlemsstat, av justitieministern) för 
att agera i disciplinära förfaranden.  
 Diagram  53 ger en översikt över vilka utredare som ansvarar för disciplinära  
förfaranden avseende domare . I majoriteten av medlemsstaterna är utredaren en 
domstolsordförande eller ett domstolsråd. I vissa medlemsstater utses utredaren antingen 
av domare eller av domstolsrådet, medan det i en medlemsstat är justitieministern som 
utser utredare.  
 Diagram  54 visar rättsväsendets medverkan vid utnämning av domarledamöter i 
domstolsrådet . Det kommer an på medlemsstaterna att organisera sitt rättsväsende, 
däribland att inrätta ett eventuellt domstolsråd. När en medlemsstat har inrättat et t 
domstolsråd måste dock dess oberoende garanteras i enlighet med europeiska standarder. I 
nästan alla medlemsstater är det domare som föreslår, väljer eller utser domarledamöterna i 
domstolsråden.  
 Diagram  55 visar en översikt över hur de viktigaste förval tningsbefogenheterna över 
nationella åklagare  är fördelade mellan olika myndigheter. Diagram  56 visar en 
faktaöversikt över riksåklagarens viktigaste förvaltningsbefogenheter över åklagare. Av 
diagrammen framgår att de viktigaste förvaltningsbefogenheterna  över 
åklagarmyndigheterna i viss mån är koncentrerade till en enskild myndighet. Diagram  57 
ger en översikt över vilka myndigheter som är delaktiga i förfaranden för att utnämna och 
avskeda nationella åklagare . Även om det finns en stor variation mellan m edlemsstaterna 
är i de flesta länder domstolsrådet/åklagarrådet eller åklagarväsendet delaktiga.  
 
64 
  4. SLUTSATSER  
Denna sjunde upplaga av resultattavlan för rättskipningen i EU visar att en stor andel av 
medlemsstaterna har fortsatt att arbeta för att ytterligare förbättra effektiviteten i sina nationella 
rättssystem. Det finns dock fortfarande utmaningar kvar att lösa innan medborgarna har fullt 
förtroende för rättsväsendet i de medlemsstater där det finns risk för att garantierna för domarnas 
status o ch ställning, och därmed deras oberoende, äventyras. Kommissionen har vidtagit 
nödvändiga åtgärder och fortsätter att övervaka situationen i medlemsstaterna. Kommissionen är 
fast besluten att se till att alla rättsliga reformer respekterar EU:s lagstiftnin g och europeiska 
rättsstatliga standarder.