MOTIVERING

1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

1.1. Artikel 78.3 i fördraget och övriga system för tillfällig omplacering

Som en del av den gemensamma asylpolitiken utgör artikel 78.3 i EUF-fördraget en specifik rättslig grund för hantering av nödsituationer. På grundval av ett förslag från kommissionen får rådet, efter att ha hört Europaparlamentet, anta provisoriska åtgärder till förmån för den eller de medlemsstater som försätts i en nödsituation på grund av en plötslig tillströmning av tredjelandsmedborgare till en eller flera medlemsstater. De provisoriska åtgärder som avses i artikel 78.3 i EUF-fördraget är av exceptionell karaktär. De kan endast vidtas vid tillräckligt akuta och allvarliga problem i en eller flera medlemsstaters asylsystem till följd av en plötslig tillströmning av tredjelandsmedborgare.

Med utgångspunkt i artikel 78.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt har rådet antagit två beslut om provisoriska åtgärder för internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland. Enligt rådets beslut (EU) 2015/1523 ska 40 000 asylsökande omplaceras från Italien och Grekland till övriga medlemsstater. Enligt rådets beslut (EU) 2015/1601 ska 120 000 asylsökande omplaceras till övriga medlemsstater från Italien och Grekland, om dessa länder försätts i en nödsituation.

Enligt artikel 4.2 i rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 26 september 2016 skulle 54 000 av de 120 000 asylsökande omplaceras från Italien och Grekland till övriga medlemsstaters territorium, om inte kommissionen dessförinnan i enlighet med artikel 4.3 föreslagit omplacering från någon annan deltagande medlemsstat som försatts i en nödsituation till följd av en plötslig tillströmning av människor.

I enlighet med artikel 1.2 ska kommissionen följa hur den plötsliga tillströmningen av tredjelandsmedborgare till medlemsstaterna utvecklas och vid behov lägga fram förslag om ändring av beslut 2015/1601 med hänsyn till hur den faktiska situationen utvecklats, hur den påverkar omplaceringssystemet samt hur trycket på medlemsstaterna utvecklas, i synnerhet i de medlemsstater som befinner sig i främsta linjen.

Situationen är fortsatt kritisk. Enligt Frontex uppgifter reste i snitt 2 000–3 000 personer olagligen in i Grekland från Turkiet varje dag under de första månaderna 2016. Hindren vid gränsen mellan Grekland och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har satt ytterligare press på Grekland och ökat risken för att andra migrationsrutter utvecklas genom andra medlemsstater i takt med att väderleksförhållandena förbättras. Dessa nya migrationsrutter kommer troligen att påverka de medlemsstater som befinner sig i främsta linjen.

Kommissionen antog sin första rapport om omplacering och vidarebosättning den 16 mars i enlighet med artikel 12 i rådets båda beslut. Meddelandet innehåller en sammanfattning av utmaningarna och erfarenheterna från de första månaderna av systemet för omplacering och vidarebosättning samt förslag till rekommendationer och åtgärder på kort sikt för att förbättra genomförandet.

Den 7 mars enades EU:s stats- och regeringschefer om vilka principer som ska ligga till grund för ett avtal med Turkiet, däribland att man ”för varje syrier som återtas av Turkiet från de grekiska öarna [ska] vidarebosätta en annan syrier från Turkiet i EU:s medlemsstater inom ramen för gällande åtaganden”.

Tillämpning av de olika systemen för vidarebosättning, inresetillstånd av humanitära skäl eller andra former av lagligt beviljad inresa skulle lätta migrationstrycket på de medlemsstater som befinner sig i främsta linjen, i synnerhet Grekland, genom att farliga irreguljära inresevägar till EU ersätts med säkra och lagliga inresevägar för syriska medborgare och andra som fördrivits till följd av konflikten i Syrien.

I kommissionens meddelande om de nästa operativa stegen i samarbetet mellan EU och Turkiet på migrationsområdet efterlystes åtgärder för att överföra vissa åtaganden enligt befintliga beslut om omplacering till det så kallade 1:1-systemet efterlystes, i synnerhet samtliga eller några av de 54 000 personer som ännu inte kunnat omplaceras. Vidarebosättning eller andra möjligheter till laglig inresa som beviljas personer i tydligt behov av internationellt skydd skulle därmed likställas med omplacering, på samma sätt som övriga uttryck för solidaritet med andra medlemsstater eller tredjeländer som står inför en massiv tillströmning av migranter.

1.2. Övriga verktyg för solidaritet

Utöver skyldigheterna enligt omplaceringssystemet rekommenderade kommissionen EU ett vidarebosättningssystem för 20 000 personer i behov av internationellt skydd som ett sätt att genom en övergripande åtgärd hantera den globala migrationskrisen och visa solidaritet med tredjeländer som också påverkas. Efter kommissionens rekommendation av den 8 juni 2015 om ett europeiskt vidarebosättningssystem, enades 27 medlemsstater, tillsammans med de länder som deltar i Dublinsystemet, den 20 juli 2015 om att från länder utanför EU vidarebosätta 22 504 fördrivna personer som är i tydligt behov av internationellt skydd med hjälp av multilaterala och nationella system. Vidarebosättningsländerna enades om vissa prioriterade regioner för vidarebosättning, däribland Nordafrika, Mellanöstern och Afrikas horn. Vidarebosättningsplatserna fördelades mellan medlemsstaterna och länder som deltar i Dublinsystemet i enlighet med åtaganden i bilaga till besluten.

Den 15 december 2015 antog kommissionen en rekommendation om ett frivilligt system för humanitär mottagning med Turkiet och föreslog att de deltagande staterna skulle ta emot personer i klart behov av internationellt skydd som fördrivits till följd av konflikten i Syrien och registrerats av de turkiska myndigheterna före den 29 november 2015. Systemet skulle komplettera de ömsesidiga åtagandena i EU:s och Turkiets gemensamma handlingsplan av den 29 november 2015.

2. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

2.1. Sammanfattning av den föreslagna åtgärden

Den föreliggande ändringen består i att ansträngningarna fortsätter genom att medlemsstaterna beviljar inresa för syriska medborgare som befinner sig i Turkiet med hjälp av vidarebosättning, inresetillstånd av humanitära skäl eller andra former av lagligt beviljad inresa vilket räknas av från det antal asylsökande som skulle omplaceras till deras territorium i enlighet med rådets beslut 2015/1601. Med avseende på de 54 000 asylsökande som avses i artikel 4.1 c i rådets beslut 2015/1601 innebär den föreliggande ändringen att medlemsstaterna från det antal omplacerade asylsökande som skulle ha tagits emot på deras territorium får räkna av det antal inresetillstånd som beviljats syriska medborgare som befinner sig i Turkiet enligt systemen för vidarebosättning inresetillstånd av humanitära skäl eller andra former av lagligt beviljad inresa enligt andra nationella eller multilaterala system än de som avses i det vidarebosättningssystem som inrättades genom stats- och regeringschefernas slutsatser från mötet i rådet den 20 juli 2015. Artikel 10 i rådets beslut (EU) 2015/1601 är tillämplig, vilket innebär att de medlemsstater som väljer att utnyttja denna möjlighet kommer att beviljas 6 500 euro.

2.2. Rättslig grund