ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.9

Valet av systemstruktur är grundläggande för en korrekt förvaltning av uppgifterna. Ett kommersiellt utnyttjande bör alltid medföra bidrag till kostnaderna efter en lämplig period för marknadsanpassning, precis som har varit fallet för webbtjänster, som hittills varit gratis men som successivt avgiftsbelagts för användarna. I princip bör uppgifter vara tillgängliga kostnadsfritt för offentliga myndigheter, med diversifierade plattformar baserat på sekretess- och säkerhetskrav. På senare tid har viktiga satellitövervakningstillämpningar dykt upp. Höjdmätningssatelliterna i programmet My Ocean visade att El Niño-fenomenet upprepade sig 2009, MACC-programmet (Monitoring Atmosphere Composition and Climate), som ingår i GMES-tjänsterna, bidrog med uppgifter till simulationer om hur askmolnet från den isländska vulkanen skulle röra sig. En annan av GMES-programmets tjänster är SAFER (Services and Applications For Emergency Responses), som syftar till att tillhandahålla detaljerade kartor högst sex timmar efter katastrofer (jordbävningar, översvämningar, jordskred), vilket kan vara av största betydelse för räddningstjänstens insatser. G-Mosaic (Pilot services for security) övervakar territoriet av säkerhetsskäl, med inriktning mot t.ex. kärnkraftverk, färdvägar för illegal invandring, gränsbevakning och analys av krigsskador och behov.
5.15

Man bör dock undersöka hur sannolikt det är att en tillbakagång följer i spåren av de internationella finansmarknadernas kris. Men under alla omständigheter får man inte underskatta det faktum att världsproduktionen har ökat med 5 % per år under fyraårsperioden 2004–2007, en utveckling som framför allt drivits på av ekonomierna på frammarsch, främst men inte uteslutande Kina och Indien. Afrika har också fått upp farten, med en ökning på 6–7 % per år, Ryssland håller åter på att bli den framträdande internationella aktör som landet tidigare var och det sker många andra förändringar på världsscenen.
3.1.4

När det gäller dessa sjukdomar uppträder de första symptomen vid mycket olika ålder: Hälften av de sällsynta sjukdomarna uppträder vid födseln eller under barndomen medan den andra hälften uppträder först vid vuxen ålder. De flesta sällsynta sjukdomar är genetiska sjukdomar, men det kan även finnas koppling till exponering för miljöagenser under graviditeten eller senare, ofta i samverkan med en genetisk disposition. I vissa fall rör det sig om sällsynta former eller komplikationer av vanliga sjukdomar.
4.2.1

Att känna till och förmedla villkoren för de olika kategorierna av små och medelstora företag. All gemenskapspolitik bör baseras på tydliga fakta som ger kunskap om situationen. Begreppet små och medelstora företag omfattar mycket skilda verkligheter och kategorier eller former av företag (enskilda firmor eller aktiebolag, utan anställda eller upp till 250 anställda, hantverk, handel, social ekonomi eller fria yrken) som verkar inom mycket skilda sektorer under mycket varierande förhållanden och med olika behov. Uppgifterna om dessa olika kategorier av småföretag är ofta ofullständiga eller obefintliga. Den analys som genomfördes av den tidigare Europeiska observationsgruppen för små och medelstora företag resulterade ofta i värdefulla uppgifter. EESK gläder sig åt GD Näringslivs återlansering av observationsgruppen och uppmanar kommissionen att — inleda ett omfattande program av ekonomiska studier, också sektorsinriktade, om de olika småföretagskategoriernas respektive situation och behov, också på nationell och regional nivå, samt statistisk analys i samråd med berörda representativa organisationer, — främja och utveckla egen forskningsverksamhet och studier inom företagens organisationer på europeisk, nationell och regional nivå i samråd med forskningscentrum, universitet och medlemsstaterna.
”Analysis of the Anti-Segregation Policies in the Countries Participating in the Decade of Roma Inclusion” (www.romadecade.org)
4.7

De alleuropeiska program och initiativ som inte sorterar under EU, men som ändå främjar innovativ utveckling i EU, nämns inte heller. Exempel på dessa är: — Initiativet Eureka, ett alleuropeiskt nätverk för marknadsorienterade industriella FoU-organisationer, som främjar de europeiska företagens konkurrenskraft genom att skapa länkar och nätverk för innovation i 36 olika länder med vilka kommissionen har slutit ett samarbetsavtal. — Eurostarsprogrammet, ett gemensamt initiativ från kommissionen och Eureka för transeuropeiskt stöd till utveckling av nya produkter och marknadstjänster inom små och medelstora företag. — Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), som har slutit ett partnerskapsavtal med kommissionen för att underlätta planeringen av stora projekt som samfinansieras av Sammanhållningsfonden och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) under perioden 2007–2013, särskilt i de nya medlemsstaterna. — OECD:s LEED-program (Local Economic and Employment Development Programme), som identifierar, analyserar och sprider innovativa idéer för lokal utveckling och som syftar till att förbättra ledningen av små och medelstora företag bland annat i samarbete med kommissionen. — Europarådets utvecklingsbank (EB), som har ett partnerskapsavtal med kommissionen och som finansierar samhällsprojekt som syftar till ökad ekonomisk och social sammanhållning och stärkt social integration, miljöskydd och utveckling av humankapital i regionerna. — Olika Euregio-verksamheter och -initiativ. — Initiativen ”Vetenskapsstäder”.
1.11

Mot bakgrund av den gemensamma rapporten från de europeiska arbetsmarknadsparterna ”Framework of actions for the development of lifelong competencies and qualifications” (2) och de senaste analyserna om de främsta utmaningarna för arbetsmarknaden, vilka underbygger kommissionens ansträngningar att göra arbetsmarknaderna både mer flexibla och inkluderande, vill EESK peka på några särskilda målsättningar och ett antal åtgärdsområden där kommissionen bör spela en mer avgörande roll.
2.5

Konkurrenskraft, ekonomisk styrka och social trygghet. Det framgår av de senaste publikationerna (3) från Rådgivande utskottet för industriell omvandling (CCMI) (4) (t.ex. ”58 concrete measures to ensure the success of the Lisbon strategy”) att det finns ett nära samband mellan konkurrenskraft, ekonomisk styrka och spelrummet för nödvändiga sociala tjänster. Därför inriktas diskussionen i detta yttrande på de relevanta ekonomiska aspekterna (5) av denna begäran.
2.2

I korthet syftar förslagen i meddelandet till att uppnå målet att senast 2020 minska energiförbrukningen med mer än 20 % i förhållande till den beräknade förbrukningen, under förutsättning att ökningen av BNP ligger på en fastställd nivå och inga nya åtgärder vidtas. Om planen genomförs bör man kunna spara upp till 390 Mtoe (miljoner ton oljeekvivalenter) per år och minska koldioxidutsläppen med 780 miljoner ton per år. I termer av totala förbrukningsnivåer bör de föreslagna åtgärderna säkerställa en minskning med 1 % per år vid en BNP-ökning på 2,3 %, vilket om inga nya satsningar görs ändå skulle innebära en ökning av förbrukningen med 0,5 % per år. De investeringar som krävs bör kompenseras genom bränslebesparingar motsvarande ca 100 miljarder euro per år.
3.12

I den gemensamma rapporten om sysselsättningen 2006-2007 välkomnades den snabbt stigande sysselsättningsgraden bland kvinnor, som sågs som ett steg framåt för att uppnå Lissabonmålen (7). Det påpekades emellertid att ”de flesta medlemsstater hänvisar inte i sina genomföranderapporter till särskilda åtgärder för att främja sysselsättningen för kvinnor eller för att minska klyftorna mellan könen, med undantag av åtgärder för att öka tillgången till barnomsorg. Några medlemsstater (AT, BE, DK, DE, ES, IE, IT, LU, PT, UK) har fastställt nationella mål för barnomsorgsplatser, men få medlemsstater rapporterar om framsteg för att nå målet för den europeiska barnomsorgen. Sammantaget är utvecklingen för att nå detta mål långsam. Åtgärder för att göra barnomsorgen mer överkomlig i pris genom att införa en maxtaxa eller minskade kostnader understryks enbart i AT, DK, FI, IE, MT och NL. Behovet av att stärka männens roll då det gäller att förena arbete och familjeliv saknas. SI har lanserat en kampanj för att få män att ta mer aktiv del i familjelivet. LT har infört nya möjligheter till betald pappaledighet och CZ, DE och EL kommer att öka möjligheterna för pappor att ta föräldraledigt”.
1.4.4

Europeiska rådet, Europaparlamentet och kommissionen bör som en kraftåtgärd med respekt för subsidiariteten verka för att medlemsstaterna skriver under en europeisk ”familjepakt” med följande åtaganden: — Försäkran om att medlemsstaterna verkligen strävar efter att införa en politik som motsvarar de önskemål som finns bland EU:s befolkning när det gäller antalet barn. Denna politik bör omsättas i praktiken genom till exempel direkta ekonomiska bidrag, anpassning av skattebestämmelser samt tillhandahållande av finansierad offentlig eller privat infrastruktur (t.ex. olika former av daghem, inbegripet daghem för ett eller flera företag), heldagsskolor och finansierade tjänster. Viktigt i detta sammanhang är inte de olika inrättningarnas kvantitet, utan deras kvalitet. — Planer på att fastställa en minimigräns för den budget som avsätts för familjer och barn – i själva verket rör det sig om en framtidsinvestering – i syfte att undvika att dessa anslag i framtiden går förlorade på grund av åldrandets ökande kollektiva kostnader (som förmodligen kommer att prioriteras av en väljarkår som till stor del består av just äldre). — Garantier om att främja ett klimat som gynnar familjer, mödrar, fäder och barn, genom att förverkliga den gamla men sällan förverkligade idén om att göra det lättare att förena familjeliv och yrkesliv, och samtidigt garantera jämställdhet mellan kvinnor och män och ta verklig hänsyn till de förändrade levnads- och arbetsvillkoren (tidsbrist, stora avstånd, dyra bostäder i stadskärnorna, brist på barnomsorg osv.). — Åtaganden om bestående och långsiktiga åtgärder som vidtas för att gynna barnen och familjerna eftersom långsiktighet är nyckeln till framgång för denna typ av politik. Sådana åtaganden bör visa sig genom att man håller fast vid de anslag som avsatts för ungdomspolitiken, trots att kostnaderna för hälsovård och pensioner sannolikt kommer att öka till följd av befolkningens åldrande. Det är av central betydelse att man ser till att de nya generationerna kan utvecklas under bästa möjliga förhållanden. Detta innebär att man måste bevara och förbättra barnens hälsa och säkerhet, se till att alla får utbildning av hög kvalitet, föreslå system för hjälp och stöd till föräldrar anpassade till deras behov och svårigheter. Särskild uppmärksamhet bör ägnas familjer och barn som lever under mycket fattiga förhållanden, som är i behov av särskilt stöd och som har invandrarbakgrund. Även om vi kan konstatera att den europeiska befolkningens åldrande är ett obestridligt faktum och att en generationsförnyelse är absolut nödvändig för kontinentens överlevnad, vill EESK påpeka att elimineringen av massarbetslösheten, varaktiga jobb för åldersgruppen 25–35 år och en reell trygghet i arbetslivet i allmänhet bör göra det lättare att finansiera pensionstiden, oavsett om den är aktiv eller inte.
1.1.6

Inom ramen för de transatlantiska relationerna bör kommissionen och rådet ställa större krav på respekt för principen om icke-diskriminering i förhållande till USA. De bör således argumentera för en nedmontering av ”Committee on Foreign Investments in the US ”(CFIUS), som inrättades för mer än trettio år sedan med syftet att granska och eventuellt förbjuda utländskt ägande i amerikanska bolag på grundval av det enda kriteriet – som inte ens har definierats! – om ”nationell säkerhet”. Vid kommersiella tvister mellan utländska företag och amerikanska företag gynnas dessutom de sistnämnda.
4.7.3

Att den underlättade handel som eftersträvas skulle kunna leda till ökade bedrägerier (lagliga handelsvaror) och smuggling (olagliga varor) om antalet kontroller skulle minska. Det hade varit värdefullt att visa huruvida kampen mot bedrägerier genom elektroniska kontrollsystem med få anställda kan fungera effektivt och under likvärdiga former i samtliga deltagande länder. Kommittén anser att kontrollnivån alltid är beroende av politiska beslut och av det samband som eftersträvas mellan handelsfrihet och allmänhetens säkerhet, men är medveten om att det är på tjänstemännen och deras åtgärder som det kommer an hur besluten skall genomföras. Det finns för övrigt ingen balans mellan frihet och säkerhet om viljan att underlätta handeln genom att faktiskt minska antalet kontroller och den personal som utövar dem är starkare än kravet på säkerhet som, vilket kommittén kan konstatera, inte är särskilt utvecklat i förslaget. Unionen fastställer tullpolitiken, men det är de nationella förvaltningarna som inrättar sina egna strukturer som de med fördel skulle kunna ge en ny inriktning utan att montera ner dem.
1.4

Utöver undsättningsstöd och stöd till omstrukturering för företag i kris bedömer EESK att ytterligare en rad andra åtgärder bör vidtas för att motverka de svåra återverkningar som det dyra bränslet har på företagen i fiskesektorn och på bemanningen. Kommittén föreslår i synnerhet att kommissionen och/eller rådet tar ställning till följande: a) En höjning av tröskeln för mindre stödbelopp till 100 000 euro per företag. b) Tillfälligt avbrott för fiskeflottan i fall av ”oförutsedda händelser”, till exempel den kris som uppstått till följd av förhöjda priser på dieselolja. c) Tillstånd att utbetala stöd för att täcka försäkringsavgifter på motsvarande sätt som inom jordbruksförsäkringarna. d) Inrätta en särskild avvecklingsfond på EU-nivå, sammankopplat med en tilläggsbudget som i första hand riktas till den delen av flottan som har de största problemen och som ger fartygsägarna möjlighet att på ett värdigt sätt frivilligt lägga ned sin verksamhet. e) Så omfattande stöd som möjligt till offentliga förvaltningar såväl på nationell nivå som på EU-nivå via stöden till FoU (4) och innovation för att främja projekt som fiskesektorn föreslår i syfte att höja energieffektiviteten inom branschen och finna alternativa eller kompletterande bränslen till dieselolja samt för uppbyggnad av teknikplattformar för fisket. f) Göra ansträngningar för att åstadkomma förändrade attityder bland fiskare i syfte att involvera dem i marknadsföringen av fiskprodukter, för att på detta sätt öka mervärdet för fiskeprodukter. g) Se över skattebestämmelserna för kustflottan, särskilt genom att överväga regler för skattebefrielse för företag i fråga om återförsäljarnas intäkter vid auktioner för direktförsäljning samt en minskning av momsen när det gäller återförsäljarnas förmedlingsverksamhet. h) Att föra in den högsjöflotta som idkar fiske utanför gemenskapens vattenområde i det andraregister som finns för handelsflottan i olika medlemsstater genom att ändra EU:s riktlinjer gällande statligt stöd till fiskesektorn.
4.3.24

EESK anser att förenkling och förbättring av den gemensamma fiskeripolitiken avseende flottor som opererar utanför gemenskapens fiskevatten också förutsätter ett angreppssätt som är specifikt per fiskerityp och på samtliga nivåer: flotta, tillstånd, licenser, deklarationer osv. Kommittén är övertygad om att fartyg under EU-medlemsstatsflagg som fiskar i vatten utanför gemenskapens vatten bör ha rättigheter och skyldigheter som är anpassade till den fiskeresurs som de inriktar sig på och den zon där de befinner sig. Följaktligen uppmanar EESK kommissionen att föra in detta mål i handlingsplanen. Den får inte vara strikt begränsad till ”fiskeriavtalen” (eller partnerskapsavtalen). Enligt EESK är det i detta sammanhang nödvändigt att tillämpa den sociala klausul som arbetsmarknadens parter i EU har enats om.
2.6.1.1

I fråga om utgifter per invånare var skillnaden i offentliga investeringar i slutet av nittiotalet mycket små (ca 1 euro i USA och i Japan, och hälften i EU), men år 2005 var de i USA uppe i 5 euro per invånare, i Japan 6,5 euro och i EU 3,5 euro. Prognoserna för 2011 visar att utgifterna då kommer att ligga på 9 euro per invånare i USA och i Japan, och 6,5 i EU (18).
1.1

Inom ramen för processen för förenkling av inremarknadslagstiftningen (SLIM) offentliggjorde kommissionen i september 1999 en studie sammanställd av en arbetsgrupp för bolagsrätt, som främst inriktade sig på förenklingen av första och andra direktivet. I sin rapport ”Report on a Modern Regulatory Framework for Company Law in Europe”, som lades fram i november 2002, noterade högnivågruppen av experter på bolagsrätt att flertalet av SLIM-gruppens förslag verkligen var värda att införas genom ett direktiv.
1.6

Genom förslaget till miljöfinansieringsinstrumentet LIFE+ skall stödet struktureras på ett helt nytt sätt: Delar av de tidigare stödprogrammen under budgetpost 07 skall slås samman (Forest Focus, program för icke-statliga organisationer, Urban, utvecklingen av nya politiska initiativ, delar av ”genomförandet av miljöpolitiken”, delar av LIFE Miljö och LIFE Natur), medan klassiska, konkreta miljöinvesteringsprojekt inte längre skall stödjas. Dessutom läggs LIFE Miljö i framtiden under rubrik 1 a och LIFE Natur dels under rubrik 1 b, dels under rubrik 2. Det stöd till internationell verksamhet som hittills funnits skall i framtiden finansieras genom rubrik 4, räddningstjänst skall finansieras under rubrikerna 3 och 4 och den marina miljön under rubrik 3.
3.1.1.3

De viktigaste stödområdena: — Under ERUF: FoTU, innovation och företagaranda, informationssamhället: utveckling på lokal nivå av innehåll, olika tjänster och tillämpningar, miljö, turism, energi, direkt finansiering av investeringar inom små och medelstora företag som bidrar till att skapa och bevara arbetstillfällen. — Under ESF: Ökning av företagens och arbetstagarnas anpassningsförmåga, främjande av investeringar i mänskliga resurser. — Under Sammanhållningsfonden: Transeuropeiska transportnät, miljöskydd, verksamhet som främjar hållbar utveckling och som har en miljödimension.
1.2

Utöver det förslag till Europaparlamentets och rådets beslut som kommissionen lagt fram har EESK även studerat förhandsutvärderingen av Safer Internet plus (2005–2008) som ingår i kommissionens arbetsdokument SEK(2004) 148 och i KOM(2004) 91 slutlig. Kommittén stöder en utvidgning av tillämpningsområdet och målsättningarna för den nya handlingsplanen. Utvidgningen tar hänsyn till den snabba utvecklingen och de många nya formerna av uppkoppling till Internet. Vidare beaktas den synnerligen snabba ökningen av olika former av höghastighetsanslutningar och ständig uppkoppling. EESK formulerar en rad kompletterande förslag till politiska och normativa åtgärder under rubrikerna allmänna kommentarer och särskilda kommentarer, bl.a. gällande följande: — De tekniska och rättsliga normerna (bindande eller frivilliga). — Utbildning och fortbildning för användare. — Åligganden som berör leverantörer av Internettjänster och webbplatser samt övriga aktörer (kreditkortsföretag, sökmotorer etc). — Ansvar som åligger producenter av mjukvara och leverantörer av säkerhetsprogram. — Skydd mot bedrägerier eller tvivelaktig information för sårbara användargrupper (olika former av lurendrejeri, fri försäljning av aktiva läkemedel, hälsorådgivning eller hälsovård som utförs av personer utan sådan behörighet).
1.11.2

En mycket grov beräkning kan ge en uppfattning om problemets omfattning och olika förslag till hur det kan lösas: Efterfrågan på elektricitet ökar för närvarande med 1–2 % per år inom EU. EU:s mål när det gäller att öka den el som produceras från förnybara energikällor innebär en årlig ökning på mindre än 1 %. Det mål som föreslås för energieffektiviteten skulle minska den årliga tillväxten med 1 %. Förnybara energikällor och energieffektivitet skulle följaktligen endast kunna uppväga den ökade efterfrågan, och dessutom eventuellt ersätta existerande kapacitet med mycket mindre än 1 % per år. Ett kraftverks livslängd är 30–50 år, vilket i teorin innebär att kraftverken måste förnyas med en genomsnittlig takt på 3 % per år. Internationella energibyrån (IEA) konstaterar att det under de närmaste tjugo åren finns ett behov av nya kraftverk i EU med en produktion som uppgår till över 200 000 MW.
2.5.7

I samband med utvidgningen kan medlemsstaterna spaltas upp i tre grupper med avseende på BNP per capita, uttryckt i köpkraftsparitet: — En första grupp med tolv av dagens femton medlemsstater, där BNP per capita ligger över EU:s genomsnitt (med minst 10 procentenheter). — En andra grupp med sju länder, omfattande tre av dagens medlemsstater (Spanien, Portugal och Grekland) plus Cypern, Slovenien, Malta och Tjeckien, där BNP per capita ligger mellan 73 och 92 % av genomsnittet för EU-25. — Och slutligen en tredje grupp med åtta länder (inklusive Rumänien och Bulgarien), där BNP per capita ligger under 60 % av gemenskapens genomsnitt.
4.3

Sedan frigörelsen från kolonialmakterna har de latinamerikanska ländernas ekonomiska historia (även om den skiljer sig åt länderna emellan) utgjorts av en lång rad djupa kriser, präglade av en extern obalans som hindrat försöken att främja utvecklingen. Man kan urskilja tre stadier som är gemensamma för den ekonomiska dynamiken i de latinamerikanska länderna under de senaste tvåhundra åren. Under en stor del av 1800-talet och början av 1900-talet utvecklades de latinamerikanska ekonomierna enligt en så kallad primärexportmodell, som grundar sig på stark specialisering på export av primärprodukter. I det andra stadiet, som inleddes under 1920- och 1930-talen i och med den starka ekonomiska expansion som första världskriget orsakade i vissa latinamerikanska länder, uppstod en ”importersättningsmodell”. Samtidigt som de nationella ekonomierna integrerades i den internationella ekonomiska miljön försökte man ersätta importen med nationell produktion och skapa en egen produktionsstruktur. Men djupgående makroekonomisk obalans (inflation och underskott i betalningsbalansen) lade hinder i vägen för dessa utvecklingsförsök. I slutet av 1970-talet och början av 1980-talet började man i Latinamerika allmänt tillämpa en ekonomisk politik under överinsyn av internationella organ (”Washingtonkonsensus”), något som gjorde det möjligt att öppna ekonomierna utåt och låta marknaderna utgöra grund för den ekonomiska och sociala utvecklingen.
3.4.1

Enligt nyligen publicerad statistik för 2001 har nästan 90 % av regionerna i anslutningsländerna en regional per capita-BNP som ligger under 75 % av genomsnittet i EU-15. Det finns tio regioner där den regionala BNP per capita ligger under 35 % av genomsnittet i EU-15. I Polen har fem regioner en regional BNP per capita som ligger under 32 % av genomsnittet i EU-15.