[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 21.4.2009

KOM(2009) 196 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Halvtidsöversyn av finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder {SEC(2009) 530}

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

Halvtidsöversyn av finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder

1. REFORMEN AV FINANSIERINGSINSTRUMENTEN

Vid en nyligen genomförd reform av finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder omarbetades mer än 30 olika särskilda rättsakter till fyra geografiska och fyra tematiska instrument samt en rad tematiska program[1]. Denna omfattande rationalisering och förenkling har gett betydande fördelar genom att

- övergripande politisk enhetlighet och konsekvens säkerställs liksom synergier mellan EU:s viktigaste verktyg för yttre förbindelser (politisk dialog, handel, bistånd, ekonomiskt samarbete, yttre spridning av intern politik samt multilateralism),

- förfarandena rationaliseras så att programplaneringen och leveransen av bistånd samt krishanteringen blir effektivare och mer flexibel,

- dialog och samarbete med biståndsmottagarna underlättas, liksom mellan institutionerna och med andra givare.

Genom den nya uppbyggnaden har för första gången en uppsättning övergripande samarbetsramar införts genom ett antal riktade förordningar, som samordnas och kompletteras med insatser inom ramen för EIB och Gusp/ESFP samt med makroekonomiskt bistånd.

De nya instrumenten genomförs genom landsstrategidokument, regionala strategidokument, tematiska strategidokument och, för instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA), fleråriga vägledande planeringsdokument. Dessa planeringsdokument, i kombination med fleråriga budgetanslag, gör att man kan ingå tydliga åtaganden och tillhandahålla bistånd i partnerskap med mottagarna.

2. Bestämmelsen om halvtidsöversyn i finansieringsinstrumenten

Alla de sju nya förordningarna (utom förordningen om humanitärt bistånd) innehåller en bestämmelse om att kommissionen ska lämna en rapport om genomförandet av förordningarna senast den 31 december 2010 med förslag på eventuella ändringar. Denna utvärdering ska uttryckligen omfatta den vägledande tilldelningen av medel enligt bilaga IV till förordningen om instrumentet för utvecklingssamarbete och fördelningen av medel enligt artikel 29.1 till förordningen om det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrument.

Enligt bestämmelsen ska översynen visserligen vara slutförd den 31 december 2010 men i slutförhandlingarna innan instrumenten antogs samtyckte kommissionen, på Europaparlamentets begäran, till att göra översynen före parlamentsvalen 2009 och beakta parlamentets rapporter och rekommendationer.

Halvtidsöversynen omfattar bara rättsakterna. De rekommendationer från Europaparlamentet som inte rör dessa kommer att beaktas vid halvtidsöversynen av strategi- och planeringsdokumenten. Vid översynen kommer de resultat som hittills uppnåtts att bedömas och strategierna uppdateras mot bakgrund av utvecklingen i partnerländerna. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas det civila samhällets deltagande och biståndets effektivitet. Översynen och uppdateringen av strategidokumenten, liksom de fleråriga vägledande programmen med fördelningen av budgeten för 2011–2013 mellan olika sektorer, väntas vara avslutade före utgången av 2009. För instrumentet för stöd inför anslutningen gäller en annan strategi- och planeringsram som omfattar en löpande treårsperiod och som uppdateras varje år enligt strategidokumentet för utvidgningen.

Budgetanslag behandlas endast för att kontrollera om de stämmer med de referensbelopp och de vägledande anslag som fastställs i rättsakterna. Halvtidsöversynen föregriper inte den budgetöversyn som läggs fram senare i år eller det årliga budgetförfarandet.

Syftet med halvtidsöversynen är att kontrollera att instrumenten uppfyller målen för reformen, delvis genom omfattande förenkling. Eftersom förenkling är en fortlöpande process kommer kommissionen också att undersöka om det finns utrymme för ytterligare förbättringar, däribland en ändring av budgetförordningen, särskilt när det gäller kontrollmiljön.

Detta meddelande åtföljs av

- ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar med en mer detaljerad rapport om de enskilda instrumenten,

- lagförslag i de fall där kommissionen på grundval av översynen har kommit fram till att vissa ändringar är nödvändiga.

3. Slutsatser som kräver lagstiftningsförslag

3.1 Behov av att komplettera lagstiftningen

För att säkerställa att målen för politiken och de nya instrumenten är enhetliga och överensstämmer med huvudinriktningen för EU:s politik åtog kommissionen sig att inleda en dialog om politisk strategi med rådet och Europaparlamentet. Denna dialog fastställs i förklaringarna 4 och 5 om demokratisk kontroll och enhetlighet i de externa åtgärderna som bifogas det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning[2].

Under 2007 fördes dialog om de utkast till strategidokument som lämnades till rådet och Europaparlamentet för genomförandet av de olika instrumenten. Vad beträffar instrumentet för stöd inför anslutningen hålls dialog varje år. Överlag har de nya instrumenten uppfyllt de mål som fastställdes i reformen av finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder (se arbetsdokumentet).

Den viktigaste frågan som kom upp under översynen gällde instrumentet för utvecklingssamarbete, där Europaparlamentet ansåg att en del av de åtgärder som planerats inom ramen för de geografiska programmen inte var stödberättigande enligt förordningen om instrumentet för utvecklingssamarbete. Parlamentet ansåg att de antingen inte var tillräckligt inriktade på att utrota fattigdom eller på att uppnå millennieutvecklingsmålen eller att de inte uppfyllde kriterierna för offentligt utvecklingsbistånd enligt artikel 2.4. Parlamentet antog fyra resolutioner med budskapet att kommissionen enligt parlamentets åsikt hade överskridit sina genomförandebefogenheter och med krav på att åtgärderna skulle dras tillbaka.

Samtidigt inledde budgetmyndigheten under 2007 och 2008 följande fyra förberedande åtgärder vars syfte är att stödja åtgärder som inte omfattas av offentligt utvecklingsbistånd och inte kan finansieras genom instrumentet för utvecklingssamarbete:

- Affärsutbyte och vetenskapligt utbyte med Kina.

- Affärsutbyte och vetenskapligt utbyte med Indien.

- Samarbete med medelinkomstländer i Asien.

- Samarbete med medelinkomstländer i Latinamerika.

Mot bakgrund av tillväxtekonomiernas växande betydelse, framför allt Kina, Indien och Brasilien, och EU:s allt intensivare förbindelser med flera dynamiska partner bland utvecklingsländerna blir det allt viktigare att kunna finansiera åtgärder som omfattar mer än offentligt utvecklingsbistånd i dessa länder.

Parlamentet invände också mot att instrumentet för utvecklingssamarbete används för att finansiera rörligheten inom Europa inom programmet Erasmus Mundus External Cooperation Window med hänsyn till att detta inte uppfyller kriterierna för offentligt utvecklingsbistånd. För att inte äventyra hela programmet samtyckte kommissionen till att utesluta sådan finansiering från instrumentet för utvecklingsbistånd från och med 2010 och att hitta en lagstiftningsmässig lösning i samband med halvtidsöversynen.

Även om förordningen om instrumentet för utvecklingssamarbete förblir den viktigaste ramen för samarbetet med dessa länder blir följden av dessa begränsningar att den finansiella strukturen för yttre åtgärder saknar en rättslig grund för finansieringen av sådana åtgärder. Det föreslås att denna brist i lagstiftningen åtgärdas inom ramen för de gällande lagstiftningsmässiga och budgetmässiga ramarna för 2007–2013 genom en ändring av förordningen om finansieringsinstrumentet för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier så att den utvidgas till länder som omfattas av instrumentet för utvecklingssamarbete. Denna ändring är begränsad när det gäller det politiska innehållet, budgetkonsekvenserna och tidsramen. Den föregriper inte eventuella framtida förslag gällande finansieringsinstrument för externt samarbete inom ramen för nästa budgetram.

På grundval av erfarenheterna av de förberedande åtgärderna föreslår kommissionen en uppföljning på lagstiftningsområdet för att möjliggöra finansiering av andra åtgärder än offentligt utvecklingsbistånd i länder som omfattas av förordningen om instrumentet för utvecklingssamarbete.

3.2 Andra nödvändiga ändringar av lagstiftningen

Vid halvtidsöversynen av finansieringsinstrumenten framkom behov av ytterligare två uppsättningar ändringar.

3.2.1 Stabilitetsinstrumentet

Stabilitetsinstrumentet är det nyaste och mest innovativa finansieringsinstrumentet och infördes med målet att aktuella och hotande kriser skulle kunna bemötas på ett enhetligt och integrerat sätt genom användning av endast en rättsakt med förenklat beslutsförfarande. Det har också betydligt större ekonomiska resurser än sin föregångare, mekanismen för akuta ingripanden. Även om instrumentet helt klart uppfyller sitt mål behövs en rad mindre ändringar.

- Syfte och tillämpningsområde

Den 20 maj 2008 ogiltigförklarade EG-domstolen rådets beslut 2004/833/GUSP av den 2 december 2004 om genomförande av gemensam åtgärd 2002/589/GUSP inför ett bidrag från Europeiska unionen till Ecowas inom ramen för moratoriet för handeldvapen och lätta vapen[3]. Domstolen fastslog att åtgärder för att bekämpa spridningen av lätta vapen omfattas av den behörighet som tilldelats gemenskapen på området för utvecklingssamarbete och inte kan ingå i genomförandet av Gusp, om deras huvudsakliga syfte eller beståndsdel gäller utvecklingspolitik. Rådet delade inte denna åsikt när stabilitetsinstrumentet antogs i november 2006 och artikel 3.2 i i förordningen innehåller följande begränsning för stödet:

” Det skall inte omfatta stöd till åtgärder för att hindra vapenspridning ”.

När förordningen om stabilitetsinstrumentet antogs gjorde rådet och kommissionen ett gemensamt uttalande där de uttryckte enighet om att tillämpningsområdet för artikel 3.2 i vid behov skulle ses över vid halvtidsöversynen. Mot bakgrund av att det tydligt står att sådan finansiering är undantagen föreslås en revidering av artikeln för att anpassa den till domstolens rättspraxis. Av samma anledning bör artikel 4.1 a om åtgärder för att bekämpa människosmuggling ändras så att den uttryckligen hänvisar till ”handeldvapen och lätta vapen”.

Det föreslås att artiklarna 3.2 i och 4.1 a ändras mot bakgrund av domstolens dom och att begränsningen avseende stöd till åtgärder för att bekämpa spridningen av handeldvapen och lätta vapen avskaffas.

- Deltagande och ursprungsregler

Vissa svårigheter har uppstått i samband med genomförandet av åtgärder enligt artikel 4.3 för uppbyggande av kapacitet för att hantera situationen före och efter kriser. Många av dessa åtgärder medför ansökningsomgångar för stöd till partnerskap för fred (kapacitetsuppbyggnad inom det civila samhället, tidig varning för det civila samhället och fältbaserade analyser för konfliktförebyggande samt proaktiv politisk rådgivning från det civila samhället). Enligt artikel 17 om deltagande och ursprungsregler får partner från OECD-länder som inte tillhör EU eller EES inte delta vid tilldelning av upphandlings- eller bidragskontrakt som omfattas av artikel 4.3 om uppbyggande av kapacitet för att hantera situationen före och efter kriser, men det finns ingen sådan begränsning för kontrakt som omfattas av artikel 3 om bemötande av kriser. Detta utesluter länder som Schweiz och Kanada från deltagande, trots att utmärkta förslag lämnats in från dessa länder, och innebär en avsevärd försämring av den kvalitet åtgärderna skulle kunna uppnå och av möjligheterna att uppfylla målen i artikel 4.3 som ligger mycket nära målen i artikel 3.

Det föreslås en teknisk ändring av artikel 17 i syfte att öppna deltagandet vid tilldelning av upphandlings- eller bidragskontrakt för åtgärder enligt artikel 4.3, i likhet med vad som redan gäller för åtgärder enligt artikel 3. |

- Finansiella bestämmelser

Enligt förordningen får högst 7 % av budgetanslagen tilldelas åtgärder enligt artikel 4.1, dvs. åtgärder som rör hot mot lag och ordning, enskilda personers säkerhet och trygghet, särskilt viktig infrastruktur och folkhälsan. Denna procentandel har visat sig otillräcklig och måste höjas. För att utveckla effektiva åtgärder inom dessa områden krävs kraftfullare insatser för att åtgärderna ska leda till påtagliga effekter, synas och vara trovärdiga. Att utveckla regionöverskridande åtgärder som kompletterar nationella och regionala ramanslag kräver dessutom en rimlig finansieringsnivå för att en kritisk massa ska uppnås. Med de nuvarande budgetanslagen, som än så länge inte får överskrida 7 % enligt artikel 24 i förordningen, kan dessa mål inte uppnås.

Det föreslås därför att artikel 24 ändras så att den maximala andelen av budgetanslagen för åtgärder enligt artikel 4.1 höjs från 7 % till 10 %. |

3.2.2 Skatter, tullar och avgifter enligt förordningarna om finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och om det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter

De största svårigheterna vid genomförandet av program och projekt gäller betalningen av skatter, tullar och andra avgifter i enlighet med förordningarna om finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och om det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Samma flexibilitet som införts i de andra instrumenten är nödvändig i undantagsfall och vid motiverade omständigheter för betalningen av skatter, tullar och andra avgifter. Detta är särskilt viktigt när projekt eller program genomförs av icke-statliga organisationer som kan bli tvungna att lägga ut vissa arbeten eller viss tjänsteverksamhet till den privata sektorn. Dessutom är en av de grundläggande principerna för det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, som huvudsakligen arbetar med icke-statliga organisationer, att det ska vara oberoende av samtycke från tredjeländers regeringar och andra offentliga myndigheter. Mot denna bakgrund har det visat sig svårt att vidhålla att betalningen av skatter och tullar inte berättigar till ersättning.

Det är därför viktigt att harmonisera ordalydelsen i artikel 13.6 i det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter och artikel 25.2 i finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete med motsvarande bestämmelser i de övriga finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder enligt följande. ”Finansieringen från gemenskapen får i princip inte användas för att betala skatter, tullavgifter eller andra avgifter i mottagarländerna”. Förordningen om ett finansieringsinstrument för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier har en annan ordalydelse som inte innebär några problem, men det föreslås att denna också ändras för konsekvensens skull.

De interna riktlinjerna för samtliga instrument kommer att säkerställa att flexibiliteten begränsas och tillämpas konsekvent genom tydliggörande av att undantag endast får göras i enskilda fall vid särskilda omständigheter.

Det föreslås att förordningen om finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete och förordningen om det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter harmoniseras med de övriga instrumenten i fråga om betalning av skatter, tullar och andra avgifter. |

4. Övriga viktiga slutsatser

Kommissionen anser att förordningarna på det hela taget fungerar och att några ändringar utöver de som föreslagits inte behövs. Inga större problem har uppstått vid programplaneringen. Det är visserligen fortfarande för tidigt att bedöma effekterna av åtgärderna men genomförandet pågår utan större problem. Det rekordhöga budgetgenomförandet 2008 av åtaganden och betalningar och det faktum att antalet utestående åtaganden inte har ökat trots fler åtaganden ger en indikation på genomförandetakten.

4.1 Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (ENPI)

Syftet och tillämpningsområdet för det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, som styrs av fastlagda mål och riktlinjer, har visat sig fungera bra som stöd till den europeiska grannskapspolitiken. Landsspecifika programdokument inriktas huvudsakligen på att stödja genomförandet av handlingsplanerna för den europeiska grannskapspolitiken. Programmen för flera länder stöder de regionala dimensionerna av politiken (det östliga partnerskapet, unionen för Medelhavet och Svartahavssynergin). Det innovativa gränsöverskridande samarbetet inleddes inom den ram på 5 % av referensbeloppet som fastställs i förordningen. Kommissionen har också programplanerat medel i syfte att anslå upp till 3 % av medlen för EU:s grannländer till områden som gäller eller har anknytning till migration.

Det faktum att förordningen inte otvetydigt tillåter inrättande av ”revolverande fonder” ställer till problem när det gäller stöd till utvecklingen av den privata sektorn och små och medelstora företag inom ramen för faciliteten för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet (Femip) eller investeringsinstrumentet för grannskapspolitiken (Nif). En ändring av lagstiftningen för att åtgärda detta föreslogs förra året[4].

Ett andra bekymmer gäller att det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet måste kunna reagera på kriser vilket kräver ytterligare resurser. I punkt 37 i det interninstitutionella avtalet ges möjlighet till en avvikelse på mer än 5 % från den fastställda finansieringsramen om ” det uppstår nya objektiva och varaktiga omständigheter som är precist och uttryckligen motiverade” . Kommissionen anser att denna bestämmelse är tillämplig i samband med händelserna i de ockuperade palestinska områdena och i Georgien, för vilka budgetmyndigheten har godkänt betydande förstärkningar.

Kommissionen noterar Europaparlamentets resolution om översynen av det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet[5]. Kommissionen instämmer i stort med de flesta rekommendationerna och kommer att beakta dem vid översynen av strategidokumenten.

På det hela taget verkar förordningen om det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet fungera för att upprätthålla samarbetet med grannländerna förutsatt att den lagstiftande myndigheten antar den ändring som föreslogs i maj 2008 om möjligheten att använda revolverande fonder. Utan denna möjlighet kommer det att bli betydligt svårare att uppnå målen. Budgetmyndigheten bör också vara uppmärksam på eventuella krisrelaterade behov som kan leda till att det blir nödvändigt att utnyttja flexibilitetsmekanismen i det interinstitutionella avtalet.

4.2 Instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA)

IPA-förordningen har visat sig fungera till fullo för att framgångsrikt leda kandidatländer och potentiella kandidatländer fram till medlemskap i EU. Genom att de fem tidigare förordningarna[6] strömlinjeformats inom en enda ram, men med olika delar, kan man planera och leverera ett sammanhållet specialanpassat stöd till varje mottagarland. Delen ”Övergångsstöd och institutionsuppbyggnad” möjliggör stegvis anpassning till EU:s normer och politik. I jämförelse med tidigare instrument har delen ”Gränsöverskridande samarbete” förenklat programplaneringen och genomförandet som nu sker enligt en enda uppsättning regler och en enda budget som gäller på båda sidor gränsen, även vid gränser med EU-medlemsstater. Slutligen förbereder delarna ”Regional utveckling”, ”Utveckling av mänskliga resurser” och ”Landsbygdsutveckling” kandidatländerna (genom ”learning by doing”) för genomförande och förvaltning av Sammanhållningsfonden, strukturfonderna och fonden för landsbygdsutveckling vid anslutningen till EU.

Programplaneringen har tagits över från de fem tidigare instrumenten på ett smidigt sätt och genomförandet började 2008. Resultaten i förhållande till de fastställda målen har hittills främst visat sig genom de effekter för förvaltningen som programplaneringen av IPA lett till. Alla mottagarländer har gjort framsteg mot större egenansvar av förvaltningen av IPA-programmen i enlighet med principerna för sund ekonomisk förvaltning och i full överensstämmelse med budgetförordningen.

Genom programplaneringen har det hittills blivit möjligt att inleda eller stärka viktiga initiativ (t.ex. instrumentet för infrastrukturprojekt, instrumentet för energieffektivitet och Europeiska fonden för sydöstra Europa för utveckling av småföretag) och utbildningsprogram (Erasmus Mundus, Aktiv ungdom och Tempus). Vidare har regionala samarbetsinitiativ kunnat vidareutvecklas (t.ex. regionala samarbetsrådet, Regionala skolan för offentlig förvaltning, katastrofriskreducering, återställande av kulturarv, det centraleuropeiska frihandelsavtalet) och utvecklingen av och dialogen med det civila samhället uppmuntras (finansieringsmekanismen för det civila samhället). Omkring en tredjedel av anslagen till ”Övergångsstöd och institutionsuppbyggnad” har avsatts för att stärka samhällsstyrningen, uppmuntra till reformer av förvaltning och rättsväsende, stärka rättstatsprincipen, stödja kampen mot korruption och organiserad brottslighet samt främja de mänskliga rättigheterna och utveckla det civila samhället.

Finansieringsramen har hittills ansetts vara tillräcklig även om ytterligare några medel har behövts för att åtgärda behoven i Kosovo (enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1244/1999). Förutsatt att situationen i mottagarländerna inte förändras väsentligt bör de politiska åtagandena kunna förverkligas och takten i utvidgningsprocessen upprätthållas inom flexibilitetsutrymmet på 5 % av den fastställda finansieringsramen. Eventuella ändringar av IPA-ländernas status från potentiella kandidatländer till kandidatländer skulle kräva en anpassning av bilagorna till rådets förordning genom det förfarande som föreskrivs i artikel 23 i IPA-förordningen.

4.3 Instrumentet för utvecklingssamarbete (DCI)

Instrumentet för utvecklingssamarbete har visat sig kunna leva upp till de fastställda målen i fråga om enhetlighet, effektivitet och ändamålsenlighet. Den första omgången strategidokument och de första tre årens årliga handlingsprogram utarbetades på grundval av givarsamordning, dialog med partnerländer och deltagande från det civila samhällets sida. Utöver behovet av att täcka andra åtgärder än offentligt utvecklingsbistånd inom ramen för en annan rättsakt och frågan om skatter har inga större problem framkommit och genomförandet väntas fortsätta utan problem. När det gäller finansieringsramen har referensbeloppet på 16 897 miljoner euro, enligt de slutliga budgetarna för 2007 och 2008 samt budgeten för 2009, ökat med 239 miljoner euro (+ 1,4 %). Större delen av ökningen (176 miljoner euro) gäller det tematiska programmet för miljö och energi för att ta itu med internationella utmaningar i samband med klimatförändringen. Övriga program överensstämmer med den vägledande tilldelningen av belopp enligt bilaga IV till förordningen, medan de geografiska programmen får resten av ökningen (60 miljoner euro).

Antagandet av förordningen om instrumentet för utvecklingssamarbete åtföljdes av ett uttalande från kommissionen om artikel 5 i samma förordning gällande de geografiska programmen, där kommissionen på nytt bekräftade att fattigdomsutrotningen och uppnåendet av millenieutvecklingsmålen är kärnan i huvudmålen för dess utvecklingsbistånd. Riktmärket att 35 % av biståndet ska anslås till social infrastruktur och sociala tjänster är inte längre aktuellt men kommissionen har förbundit sig att fortsätta att varje år rapportera om de faktiska utgifterna inom dessa sektorer. Kommissionen har också förbundit sig att prioritera grundläggande hälsovård och utbildning genom riktmärket på 20 %. Kommissionen tog hänsyn till detta i dialogen med mottagarländer och mottagarregioner och ser inga svårigheter med att nå det målet. Under 2007 uppgick direktstödet till grund- och sekundärutbildning och grundläggande hälsovård redan till ungefär 17 % av de totala åtagandena inom ramen för de relevanta geografiska programmen, även bortsett från stödet från den allmänna budgeten till dessa sektorer. Uppföljningen av det riktmärket behandlas i årsrapporten om Europeiska gemenskapens externa bistånd.

4.4 Det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR), stabilitetsinstrumentet (IfS), instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete (INSC) och finansieringsinstrumentet för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier (ICI)

När det gäller dessa fyra instrument har man inte funnit några problem i utformningen av politiken och förordningarna har visat sig fungera väl som stöd för målen för politiken (med undantag av de begärda ändringarna av stabilitetsinstrumentet och frågan om skatter för instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, se avsnitt 3.2). Från och med 2011 kommer instrumentet för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier att omfatta stöd till utvecklingen av transatlantiska metoder för hanteringen av de globala utmaningarna som i nuläget har formen av ett pilotprojekt som inletts på Europaparlamentets initiativ. Detta kräver inte någon ändring av referensbeloppet. En särskild finansieringsram kommer emellertid att läggas till förordningen i dess ändrade lydelse för utvidgningen till länder som omfattas av instrumentet för utvecklingssamarbete.

Kommissionen uppfyller också sitt åtagande att begränsa valövervakningsuppdragen till högst 25 % av de totala tillgängliga medlen för instrumentet under perioden 2007–2013.

5. Slutsats

Den nya uppbyggnaden av finansieringsinstrumenten för yttre åtgärder uppfyller helt och hållet målet att stötta EU:s politik och samarbete med effektivare och mer enhetliga verktyg. Genomförandet har hittills gått utan problem och kommissionen uppfyller de olika åtaganden som gjorts i de förhandlingar som ledde fram till antagandet av förordningarna.

Kommissionen har dock konstaterat några problem som kräver lagstiftningsåtgärder och uppmanar Europaparlamentet och rådet att anta följande förslag:

- En ändring av förordningen om ett finansieringsinstrument för samarbete med industriländer och andra höginkomstländer och territorier för möjliggöra finansiering av andra åtgärder än offentligt utvecklingsbistånd i länder som omfattas av instrumentet för utvecklingssamarbete.

- Ändringar av förordningen om upprättande av ett stabilitetsinstrument.

- En ändring av förordningen om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete och förordningen om upprättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen för att anpassa formuleringarna när det gäller skatter, tullar och andra avgifter.

- En ändring av förordningen om upprättandet av Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet som gör det möjligt att inrätta revolverande fonder. Detta förslag överlämnades i maj 2008.

Om ett avtal om bananer skulle komma till stånd under de närmaste veckorna inom ramen för WTO kan det bli nödvändigt med stödåtgärder i de viktigaste bananexporterande AVS-länderna, och kommissionen kommer i så fall att föreslå en anpassning av instrumentet för utvecklingssamarbete vid en lämplig tidpunkt.

För att kunna genomföra de nödvändiga ändringarna hoppas kommissionen att dessa förslag träder i kraft i början av 2010.

[1] De instrument som berörs är instrumentet för utvecklingssamarbete (DCI), det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (ENPI), det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR), stabilitetsinstrumentet (IfS), instrumentet för samarbete med industriländer (ICI), instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete (INSC), instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) och förordningen om humanitärt bistånd. Förordningen om humanitärt bistånd ändrades inte.

[2] EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

[3] EG-domstolens dom i mål C-91/05 (Ecowas).

[4] KOM(2008) 308 av den 21 maj 2008.

[5] P6-TA(2009)0078, 19.2.2009.

[6] Phare, Ispa, Sapard, det turkiska instrumentet inför anslutningen och Cards.