Resultattavla för statligt stöd

(framlagt av kommissionen)

Resultattavla för statligt stöd 2001

Innehållsförteckning

1. Inledning

2. Resultattavlans struktur, innehåll, utveckling och begränsningar

2.1. Struktur och innehåll

2.2. Utveckling

2.3. Begränsningar

3. Översikt över det statligt stödet i Europeiska unionen

3.1. Stockholmsindikatorn - ett steg i rätt riktning

3.2. Fokus på tillverkningsindustrin samt kol- och tjänstesektorerna

3.3. Gradvisa förändringar av mönstret vid beviljande av stöd till övergripande mål

4. Forum för medlemsstaterna

4.1. Medlemsstaternas uppgifter om statligt stöd

4.2. Medlemsstaternas syn på den framtida inriktningen på nationell statlig stödpolitik

5. Kvaliteten på förfarandena inom Europeiska unionen

5.1. Kvaliteten på förfarandena

5.2. Återkrav av statligt stöd

6. Skäl för att bevilja statligt stöd

6.1. Statligt stöd till övergripande mål

6.2. Statligt stöd till regionala mål

6.3. Statligt stöd till särskilda sektorer

6.4. Statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag

7. Statlig stödpolitik på den inre marknaden

7.1. Minskning av spridningen av statligt stöd mellan medlemsstaterna

7.2. Statligt stöd och samordning av den ekonomiska politiken

7.3. Statligt stöd och strukturell förändring

7.4. Statligt stöd och konkurrens på den inre marknaden

Diagram och tabeller

Diagram 1: Långsiktig minskning av den totala stödnivån som procentandel av BNP 1990-1999 10

Diagram 2: Det statliga stödet uttryckt som procentandel av BNP minskade i de flesta medlemsstaterna mellan 1997 och 1999 11

Diagram 3: Stabil minskning av stödet till sektorerna för tillverkning, kol och tjänster sedan 1993 11

Diagram 4: Andelen stöd som beviljats för övergripande och regionala mål samt till särskilda sektorer som procentandel av det totala stödet inom EU, mindre stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter 12

Diagram 5: Gradvisa förändringar av mönstret vid beviljande av stöd till övergripande mål i EU sedan 1990 13

Diagram 6: Stödärenden som undersökts men inte anmälts till kommissionen - procentandel av alla registrerade ärenden 1997, 1998 och 1999 16

Diagram 7: Stödärenden som undersökts men inte anmälts till kommissionen, i procent av alla ärenden som registrerats mellan 1997 och 1999. Fördelning per medlemsstat.

Diagram 8: Den totala andel ärenden som avgjorts sedan ett formellt granskningsförfarande inletts åren 1997, 1998 och 1999

Diagram 9: Andel ärenden som avgjorts efter det att ett formellt granskningsförfarande inletts under perioden 1997-1999 (i procent av det totala antalet ärenden). Fördelning per medlemsstat 18

Diagram 10: Indikator på stödens förenlighet med reglerna, hela EU 1997-1999 19

Diagram 11: Indikator på stödens förenlighet med reglerna, 1997-1999. Per medlemsstat 19

Diagram 12: Nivåerna på statligt stöd som särskilt beviljats för forskning och utveckling, miljöskydd och energisparande som procentandel av det totala stödet, utom stödtill jordbruk, fiske och järnvägstransporter 1998, 1998 och 1999 21

Diagram 13: Regionalt statligt stöd i procentandel av BNP i stödområden under perioden 1996-1998

Diagram 14: Statligt stöd till särskilda sektorer som procentandel av det totala stödet, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, 1990-1999 23

Diagram 15: Stöd till undsättning och omstrukturering inom olika sektorer som procentandel av det totala stödet, utom jordbruk, fiske och järnvägstransporter, 1990-1999 24

Diagram 16: Spridningen av det totala stödet, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, som procentandel av BNP inom EU åren 1990-1999 25

Diagram 17: Nationellt stöd utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter i medlemsstaterna 1997-1999 som procentandel av de statliga utgifterna 27

Diagram 18: Förhållandet mellan den procentuella förändringen när det gäller tillverkningssektorns bidrag till den totala BNP i de enskilda medlemsstaterna och förändringen när det gäller tillverkningsstödets andel av det totala stödet utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter åren 1990-1999.

Tabell 1. Beslut om återkrav åren 1990-1999 i andra sektorer än jordbruk och fiske

Tabell 2: Ålägganden om återkrav per den 31 december 2000 i andra sektorer än jordbruk och fiske

Tabell 3: Statligt stöd förutom jordbruk, fiskerinäring och järnvägstransporter, utrikeshandel och utländska direktinvesteringar som andel av BNP

1. Inledning

En strikt kontroll av statligt stöd är central för att den inre marknaden skall fungera väl. På senare år har kommissionen avsevärt skärpt kontrollen av statligt stöd för att därigenom säkerställa att medlemsstaterna endast beviljar stöd som verkligen tjänar det allmänna bästa. Nivån på det totala stödet inom EU låg dock fortfarande på mer än 79 miljarder euro 1999. Trots att detta stöd beviljas på villkor som godtas av kommissionen, kan det inte förnekas att det har en avsevärd snedvridande effekt på konkurrensen på den inre marknaden.

Detta erkänns av medlemsstaterna och Europaparlamentet. I slutsatserna från Europeiska rådets möte i Dublin 1996 [1] fastställdes att "den europeiska konkurrenskraften bör främjas bl.a. genom en fortsatt dialog mellan rådet och kommissionen för att förbättra effektiviteten i kontrollen av statligt stöd och stärka kontrollsystemen". Vid Europeiska rådets möte i Cardiff 1998 [2] underströks vidare "behovet av att främja konkurrensen och minska snedvridningar, som t.ex. statligt stöd." Tidigt i fjol efterlyste rådet (inre marknaden) [3] i sina slutsatser om Cardiffprocessen gällande ekonomiska "strategier för att utveckla övergripande minskningar av de statliga stöden i medlemsstaterna och i EG som helhet. Tyngdpunkten skall ligga på övervakning av stödnivåerna och utvärdering av de ekonomiska effekterna, främst med hjälp av statistiska uppgifter." Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 [4] upprepades utfästelsen att "uppmuntra insatser för att främja konkurrens och minska den allmänna nivån på det statliga stödet, genom att flytta över inriktningen från att stödja enskilda företag eller sektorer till att ta itu med övergripande mål av gemenskapsintresse, t.ex. sysselsättning, regional utveckling, miljö och utbildning eller forskning." I sina rekommendationer till allmänna riktlinjer för gemenskapens och medlemsstaternas ekonomiska politik för år 2000 [5] har kommissionen också betonat vikten av att minska mängden statligt stöd. Den "rekommenderade även medlemsstaterna att ytterligare undvika sektorsspecifika stöd och särskilt statligt stöd av engångskaraktär." I mars i år uppmanade medlemsstaterna av Europeiska rådets möte i Stockholm [6] att "påvisa en successiv minskning av det statliga stödet i förhållande till BNP senast 2003, med beaktande av behovet av att rikta om stödet mot övergripande mål av gemensamt intresse, inbegripet mål som avser sammanhållningen." Alltså infördes för första gången en objektiv indikator i förhållande till vilken medlemsstaterna kan mäta sina prestationer. För att förbättra öppenheten och insynen på området statligt stöd uppmanades kommissionen att tillhandahålla ett allmänt tillgängligt register över statligt stöd och en resultattavla i juli 2001. I sina allmänna riktlinjer för gemenskapens och medlemsstaternas ekonomiska politik för år 2001 [7] upprepade kommissionen detta behov av att minska det totala statligt stödet och öka öppenheten och insynen. Den rekommenderade medlemsstaterna att "minska den totala nivån på det statliga stödet i förhållande till BNP till 2003 och styra bort det från stöd av engångskaraktär och sektorsstöd" samt "att öka insynen i medlemsstaternas beslut om statligt stöd."

[1] SN 401/1/96, bilaga II, s. 3.

[2] 00150/98 punkt 17.

[3] 248:e mötet i rådet (inre marknaden) den 16 mars 2000, Slutsatser, punkt 20.

[4] SN 100/1/100 punkt 17.

[5] KOM (2000) 214 slutlig av den 4 april 2000, punkt 3.6iii.

[6] SN 100/01 punkt 20 och 21.

[7] KOM(2001) 224 slutlig av den 25 april 2001, punkt 3.4ii.

För att bedöma möjligheten att minska snedvridningen av konkurrensen på den inre marknaden till följd av den ackumulerade effekten av de totala nivåerna på statligt stöd, bör medlemsstaterna bevara sitt manöverutrymme vid valet av den mest lämpliga statliga interventionen. Statligt stöd motiveras främst med att det kan rätta till brister på marknaden. Om en intervention är nödvändig, är statligt stöd endast ett av de instrument som kan användas och som också innefattar direkt statligt tillhandahållande av vissa varor eller tjänster osv. Det kan därför finnas situationer där medlemsstater kan tillgripa andra åtgärder än statligt stöd, vilka är lämpligare för att nå det mål som eftersträvas. En åtgärd som grundar sig på en förbättrad bedömning av effektiviteten och det statliga stödets effektivitet skulle kunna få den inre marknaden att fungera bättre. Det kan också leda till att de statliga stöden blir mer målinriktade och en utveckling från statlig stödverksamhet mot bättre lämpade och mindre snedvridande instrument, varigenom man stärker de totala statliga stödens nedåtgående trend i förhållande till BNP.

Medlemsstaternas stödpolitik påverkas av en rad faktorer på både gemenskapsnivå och nationell nivå. Den förra omfattar behov som är kopplade till samordningen av den ekonomiska politiken, budgetkriterierna i stabilitets- och tillväxtpakten, prioriteringarna för samfinansiering inom gemenskapens regionalpolitik. Den senare påverkas av nationella särdrag som kan ändras över tiden. Vissa medlemsstater kan tvingas koncentrera stöd till regionalpolitiska mål för den ekonomiska och sociala sammanhållningens skull, medan andra under en viss tid tvingas genomföra massiva omstruktureringar inom särskilda sektorer. Vissa medlemsstater kanske inte behöver bevilja lika mycket statligt stöd för att stödja små och medelstora företag om deras regelverk och kapitalmarknader redan innebär att förutsättningarna för utveckling av dessa företag förbättras.

Medlemsstaternas olika behov av statligt stöd både i fråga om det totala beloppet och de olika målen måste diskuteras öppet. En sådan öppen diskussion kommer göra att man till fullo kan bedöma utrymmet för att välja det mest effektiva ekonomisk-politiska instrumentet och därmed också potentialen att minska den snedvridande effekten på konkurrensen på den inre marknaden. För att framkalla denna vidare debatt och ett ökat utbyte av erfarenheter mellan medlemsstaterna, har kommissionsledamoten Mario Monti inrättat två nya instrument för att öka öppenheten och insynen i fråga om statligt stöd, nämligen ett register över statligt stöd, som redan finns på unionens server Europa [8], och denna resultattavla för statligt stöd.

[8] http://europa.eu.int/comm/competition/stae_aid/register/

2. Resultattavlans struktur, innehåll, utveckling och begränsningar

2.1. Struktur och innehåll

Resultattavlan är en öppen och allmänt tillgänglig källa till uppgifter om den totala situationen i fråga om statligt stöd inom Europeiska unionen och kommissionens löpande kontroller av statligt stöd. Resultattavlan delas med medlemsstaterna som också lämnar bidrag. Denna första version omfattar en serie indikatorer som visar olika situationer i fråga om statligt stöd. Den ställer frågor snarare än besvarar dem. Den pekar ut skillnader men förklarar dem nödvändigtvis inte. De frågor som ställs och de skillnader som beskrivs kommer helt klart att bli en grundval för diskussionen mellan medlemsstaterna och kommissionen men förhoppningsvis också mellan medlemsstaterna själva. Den kommer att skapa medvetenhet om frågor som rör statligt stöd och kommer inte minst att öka den ofta bristande förståelsen för behovet av kommissionens kontroll av statligt stöd.

Föreliggande resultattavla består av fem delar: en översikt över statligt stöd inom Europeiska unionen de senaste tio åren och nyligen, ett forum för medlemsstaterna, antalet granskningsförfaranden, nuvarande politik för statligt stöd och statligt stöd på den inre marknaden. Siffrorna i resultattavlan uttrycks i 1998 års penningvärde.

Den första delen av resulttavlan visar utgifterna för statligt stöd i unionen sedan 1990 uttryckta som procentuell andel av BNP och i absoluta tal. Det totala stödet uttryckt som procentandel av BNP i varje medlemsstat för perioden 1997, 1998 och 1999 anges också. Stödandelarna anges sedan enligt stödets huvudsyfte, nämligen att utveckla övergripande mål som att stödja forskning och utveckling, små och medelstora företag eller utbildning, att stödja jordbruket och fisket, bistå transportsektorn, stödja andra särskilda sektorer såsom kol-, varvs- eller stålindustrin eller att stödja regioner som ligger efter. Denna analys följs av en mer detaljerad analys av de övergripande målen i deras huvudsakliga beståndsdelar.

I den andra delen presenteras idéer som i sig bär fröet till ett forum för medlemsstaterna som kommer att tillhandahålla uppgifter om dessas nivå av öppenhet och insyn och bör fungera som en katalysator för diskussionen mellan medlemsstaterna.

I den tredje delen framgår hur väl medlemsstaterna efterlever förfarandereglerna för att identifiera problemen och därigenom peka på var förbättringar kan behövas. Dessutom ingår uppgifter om återkrav av statligt stöd som beviljats i strid med reglerna.

I den fjärde delen betonas vissa frågor i förhållande till de enskilda medlemsstaterna för att man skall kunna identifiera områden där det kan vara nödvändigt eller önskvärt att kommissionen i framtiden vidtar åtgärder enligt reglerna för statligt stöd. Medlemsstaterna uppmuntras att diskutera vissa utgiftstrender och -mönster som kan inverka positivt på den inre marknadens sätt att fungera.

I den avslutande delen av resultattavlan görs ett försök att placera in statligt stöd i ett större sammanhang, dvs. den inre marknaden och de strukturreformer som genomförs av medlemsstaterna. Även om det statliga stödet är förenligt med gemenskapens konkurrensregler påverkar det bland annat konkurrensprocessen på den inre marknaden, samordningen av den ekonomiska politiken och anpassningen av EU:s ekonomi till nya konkurrensvillkor. Mot bakgrund av de allmänna konsekvenserna av det statliga stödet kan det hända att medlemsstaterna, utöver att bara följa EG:s konkurrensregler, är beredda att överväga en omvärdering av sin stödpolitik .

2.2. Utveckling

Resultattavlan kommer att utvecklas gradvis med tanke på de olika framtida användargruppernas behov. Den kommer att bygga på en central uppsättning indikatorer och visa kursändringar i politiken samt mönster när det gäller utbetalningen av statliga stöd. Dessa centrala indikatorer kommer i varje resultattavla att åtföljas av andra indikatorer som kommer att inriktas på vissa frågor för en djupare analys. Resultattavlan kommer också att utvecklas som ett komplement till andra kommissionsdokument, särskilt förslagen till allmänna ekonomiska riktlinjer, strukturella indikatorer och benchmarking i företagspolitiken. Idén med den ursprungliga strukturen är främst att staka ut riktningen för resultattavlans framtida utveckling.

2.3. Begränsningar

Uppgifter om statligt stöd som samlats in för resultattavlan grupperas enligt sitt huvudsyfte. Det bör noteras att huvudsyftena inte alltid kan ge en fullständigt rättvisande bild av de slutliga stödmottagarna: som exempel kan nämnas att en del av ett regionalstöd i själva verket betalas ut till små och medelstora företag, stöd till forskning och utveckling går till vissa sektorer osv.

Ett antal indikatorer används genom hela resultattavlan. Det bör understrykas att syftet med dessa indikatorer är att belysa faktiska utvecklingstrender, utan att några försk görs att fastställa orsak och verkan. Det innebär att inga bedömningar görs i resultattavlan, utan i stället ges fakta som gör det möjligt att inleda diskussioner utan att man föregriper slutresultatet av dessa. Det är viktigt att hålla fast vid denna begränsning när man använder uppgifterna i resultattavlan.

3. Översikt över det statligt stödet i Europeiska unionen

Detta kapitel ger en översikt över stöd som beviljats inom Europeiska unionen sedan 1990 och visar de föränderliga mönster som utmärker statligt stöd till jordbruk och fiske, järnvägar samt sektorerna för tillverkning, kol och tjänster. Fördelningen av stöd som beviljats tillverkningindustrin och tjänstesektorn och av stöd till vissa branschövergripande syften anges också.

3.1. Stockholmsindikatorn - ett steg i rätt riktning

Den totala stödnivån i EU uttryckt som procentandel av BNP har minskat under åren efter toppnivån 1993. Eftersom de senaste siffrororna anger en stödnivå på 1 % av BNP, kan det fortfarande finnas ett visst utrymme för en yttterligare minskning i framtiden. Medlemsstaterna kom år 2001 i Stockholm överens om att använda detta utrymme till ytterligare minskningar.

Diagram 1: Långsiktig minskning av den totala stödnivån som procentandel av BNP 1990-1999

>Hänvisning till>

Diagram 2: Det statliga stödet uttryckt som procentandel av BNP minskade i de flesta medlemsstaterna mellan 1997 och 1999

>Hänvisning till>

Från 1997 till 1999 minskade det totala stödet uttryckt som procentandel av BNP i de flesta medlemsstaterna. Små ökningar kan noteras endast i Danmark, Irland Luxemburg och Nederländerna.

Diagram 3: Stabil minskning av stödet till sektorerna för tillverkning, kol och tjänster sedan 1993

De absoluta stödbelopp som beviljats i EU har, uttryckta i miljoner euro i 1998 års penningvärde, minskat med över 20 % från sin högsta nivå 1993. Minskningen är desto viktigare när man beaktar att unionen sedan 1995 omfattar 15 medlemsstater. Nivån på det stöd som beviljats tillverkningsinduistrin samt kol- och tjänstesektorerna har minskat mest.

>Hänvisning till>

3.2. Fokus på tillverkningsindustrin samt kol- och tjänstesektorerna

Vid Europeiska rådets möte i Lissabon år 2000 kom medlemsstaterna överens om att man måste inrikta sig på övergripande mål av gemensamt intresse, t.ex. sysselsättning, miljö, utbildning eller forskning och regional utveckling. Resultattavlan skall därför inriktas på dessa mål när det gäller tillverkningsindustrin samt kol- och tjänstesektorerna.

Stora delar av jordbruks- och fiskesektorn beviljas traditionellt ett betydande stöd via gemenskapens budget. En särskild analys kommer att göras i kommande resultattavlor.

Statligt stöd till järnvägstransporter beviljas i regel företag som tillhandahåller lagstadgade offentliga tjänster. EG-domstolen har nyligen fattat ett antal beslut där den har ansett att stöd till fullgörande av public service-skyldigheter utgör statligt stöd, trots att det är av ett annat slag än stöd i allmänhet. En analys av stödet till denna sektor kommer att övervägas i framtiden.

Stöd till jordbruk, fiskerinäring och järnvägstransporter ingår därför hädanefter inte i detta kapitel.

Diagram 4: Andelen stöd som beviljats för övergripande och regionala mål samt till särskilda sektorer som procentandel av det totala stödet inom EU, mindre stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter

>Hänvisning till>

Diagram 4 visar en successiv förskjutning av andelen stöd från specifika sektorer (tillverkning, kol, tjänster) till övergripande stöd. Den kraftiga minskningen 1999 av den stödandel som riktades till särskilda sektorer - främst stål, varsvindustri, vissa andra tillverkningssektorer, kol, lufttransporter, turism, finansiella tjänster, media och kultur - uppvägdes dessutom av en betydande ökning av de stödandelar som beviljas för övergripande mål - forskning och utveckling, miljöskydd och energisparande, små och medelstora företag, sysselsättning och utbildning.

3.3. Gradvisa förändringar av mönstret vid beviljande av stöd till övergripande mål

De flesta kategorierna av övergripande stöd anses potentiellt kunna medföra fördelar som är större än kostnaderna om man bara ser till själva stödbeloppen. Strängt taget utgör stöd till undsättning och omstrukturering också övergripande stöd, eftersom det inte i sig är begränsat till någon viss ekonomisk verksamhet eller något visst geografiskt område. Denna typ av stöd har dock en större inneboende potential att snedvrida konkurrensen än annat övergripande stöd och behandlas därför separat.

Diagram 5: Gradvisa förändringar av mönstret vid beviljande av stöd till övergripande mål i EU sedan 1990

>Hänvisning till>

Under nästan ett årtionde ökade den relativa betydelsen för stöd till forskning och utveckling och, i mindre utsträckning, miljöskydd och energisparande, medan andelen stöd till små och medelstora företag har förblivit stabil.

4. Forum för medlemsstaterna

4.1. Medlemsstaternas uppgifter om statligt stöd

Ett viktigt inslag i en fackgranskningsprocess som kommissionen önskar uppmuntra med hjälp av resultattavlan är ett öppet utbyte av information mellan medlemsstaterna om olika aspekter på deras respektive politik när det gäller statligt stöd eller konkurrens. Resultattavlan är därför avsedd att förmedla länkar till relevanta webbplatser som medlemsstaterna ansvarar för. Detta bör kunna höja profilen på den information som medlemsstaterna tillhandahåller allmänheten om sin politik på området för statligt stöd.

Varje medlemsstat kommer gradvis att ge mer information om relevanta Internetadresser med tillgänglig information om nationell verksamhet på konkurrensområdet.

För närvarande ger adresserna nedan tillgång till information och rapporter om statligt stöd, bidrag och konkurrensfrågor som har publicerats i Tyskland, Italien och Förenade kungariket av Bundesministerium der Finanzen, Ministero delle Attività Produttive respektive Department of Trade and Industry (DTI).

- http://dip.bundestag.de/btd/14/015/1401500.pdf

- http://www.minindustria.it/dgcii/Relazione/relazione.htm

- http://www.dti.gov.uk/opportunityforall/indicators2/index.htm

4.2. Medlemsstaternas syn på den framtida inriktningen på nationell statlig stödpolitik

För att tillföra informationen om nationell verksamhet ytterligare en dimension ger medlemsstaterna närmare upplysningar om officiella informationskällor som ger en antydan om rådande åsikter och uppfattningar när det gäller hur stödpolitiken skall utvecklas i de enskilda medlemsstaterna. I detta sammanhang ger medlemsstaternas budgetplaneringsdokument i regel en första antydan om stödpolitikens framtida utveckling.

För Förenade kungariket gäller följande adresser:

http://www.dti.gov.uk/europe/stateaid/index.htm

Denna adress innehåller information från Department of Trade and Industry om statligt stöd.

http://www.hm-treasury.gov.uk/docs/2001/enterprise_1806.html

Denna adress förmedlar en länk till ett gemensamt HM Treasury/DTI-dokument som främst handlar om en reform av de brittiska konkurrensbestämmelserna och dessutom är kopplat till EU:s konkurrensagenda, samt synpunkter som gäller statligt stöd.

Tysklands budgetplanering för perioden 2001-2005:

http://www.bundesfinanzministerium.de/fach/abteilungen/bundhaus/bhh2002.pdf (se s. 10 i dokumentet).

När det gäller Finland, nämns lagen om stöd till näringslivet (Allmänna villkor) från 1998 som ett exempel. Enligt lagen, måste stöd till näringslivet (exklusive jordbruk och fiske) i första hand syfta till att korrigera marknadsofullkomligheter. I lagen föreskrivs samtidigt att stödprogrammen till förmån för näringslivet måste utformas så att de får minsta möjliga snedvridande effekter på konkurrensen. Ett annat centralt inslag i lagen är att det också krävs att myndigheterna utvärderar huruvida och hur effektivt de angivna målen för stödprogrammen uppfyllts för att kunna bedöma om stödet är nödvändigt och på vilket sätt det kan behöva utvecklas.

Som underlag för resultattavlan kommer i framtiden kontaktuppgifter att förmedlas om alla organ som arbetar med att övervaka och bevilja statligt stöd tillsammans med beskrivningar av projekt på detta område.

5. Kvaliteten på förfarandena inom Europeiska unionen

5.1. Kvaliteten på förfarandena

Kommissionen granskar medlemsstaternas beviljande av statligt stöd genom ett formellt och öppet förfarande, rådets förordning nr 659/1999. Nedan används tre indikatorer för att illustrera hur väl medlemsstaterna efterlever förfarandet för kontroll av statligt stöd (se teknisk bilaga för närmare upplysningar).

Diagram 6 visar andelen undersökta ärenden där det i strid med procedurbestämmelserna var kommissionen och inte medlemsstaten som skulle inleda kontrollförfarandet efter att ha fått reda på stödet, t.ex. efter ett klagomål. Andelen av det totala antalet registrerade stödärenden i dessa s.k. oanmälda stöd låter i olika grad ana hur anmälan av statligt stöd rätt skall förstås och var skillnaderna i ärendenas komplexitet ligger. Den kan också visa administrativa svårigheter som medlemsstaterna kan stöta på när de tillämpar reglerna för statligt stöd.

Diagram 6: Stödärenden som undersökts men inte anmälts till kommissionen - procentandel av alla registrerade ärenden 1997, 1998 och 1999

>Hänvisning till>

I följande diagram anges hur den ovannämnda informationen fördelar sig per medlemsstat.

Diagram 7: Stödärenden som undersökts men inte anmälts till kommissionen, i procent av alla ärenden som registrerats mellan 1997 och 1999. Fördelning per medlemsstat.

>Hänvisning till>

I Tyskland, Grekland, Italien och Förenade kungariket är andelen oanmälda ärenden lika stor som eller större än EU-genomsnittet.

Diagram 8: Den totala andel ärenden som avgjorts sedan ett formellt granskningsförfarande inletts åren 1997, 1998 och 1999

>Hänvisning till>

Om kommissionen hyser tvivel om huruvida vissa stödåtgärder är förenliga med reglerna om statligt stöd, utför den en formell granskning i samband med vilken tredje parter och samtliga medlemsstater uppmanas inkomma med synpunkter. I de flesta fall hyser kommissionen dock inga tvivel om förenligheten med stödreglerna och tillåter medlemsstaterna att bevilja sådant stöd utan att genomföra någon formell granskning. Kommissionen inleder förfarandet endast om tvivel föreligger. Diagram 8 visar andelen sådana tveksamma fall, dvs. i vilka ett beslut fattades först efter det formella granskningsförfarandet, uttryckt i procentandelar av alla slutliga beslut som fattats mellan den 1 januari 1997 och 31 december 1999. Diagram 8 visar också att medan antalet beslut som kommissionen fattat i stödärenden minskade från 1997 till 1999, har det faktiska antalet formella granskningar ökat stadigt under samma period, vilket tyder på ett ökande antal invecklade ärenden. I följande diagram anges informationen ovan per medlemsstat.

Diagram 9: Andel ärenden som avgjorts efter det att ett formellt granskningsförfarande inletts under perioden 1997-1999 (i procent av det totala antalet ärenden). Fördelning per medlemsstat

>Hänvisning till>

Andelen beslut i stödärenden som fattats först efter ett formellt granskningsförfarande ligger över EU-genomsnittet i Tyskland, Grekland, Frankrike, Italien och Luxemburg.

När kommissionen i slutet av ett formellt granskningsförfarande kommer till slutsatsen att det granskade stödet är oförenligt med reglerna om statligt stöd och därmed oförenligt med den gemensamma marknaden, fattar den ett negativt beslut.

Diagram 10 nedan visar andelen förenliga och oförenliga stödärenden som har undersökts av kommissionen. Det totala antalet beslut under perioden 1.1.1997-31.12.1999 delas upp i negativa och positiva beslut, varav de sistnämnda ibland fattas endast på vissa villkor. Andelen sådana villkorade beslut av det totala antalet beslut översteg inte 2 % under denna period.

Diagram 10: Indikator på stödens förenlighet med reglerna, hela EU 1997-1999

>Hänvisning till>

År 1997 fattade kommissionen fyra villkorade beslut i ärenden som gällde Tyskland, Italien och Frankrike. År 1998 fattades åtta sådana beslut som gällde Österrike, Tyskland, Italien och Frankrike och 1999 fattades ytterligare tre villkorliga beslut som gällde Tyskland, Italien och Nederländerna.

I följande diagram anges informationen ovan per medlemsstat.

Diagram 11: Indikator på stödens förenlighet med reglerna, 1997-1999. Per medlemsstat

>Hänvisning till>

Andelen negativa beslut i Tyskland, Grekland, Frankrike, Italien och Luxemburg är större än EU-genomsnittet.

5.2. Återkrav av statligt stöd

När kommissionen drar slutsatsen att ett stöd är oförenligt med EG-fördraget, fattar den ett negativt beslut och som regel ålägger den medlemsstaten att från stödmottagaren återkräva det stöd som redan betalats ut.

Tabellen nedan visar hur kommissionens beslut om ålägganden att återkräva stöd har fördelat sig över andra sektorer än jordbruk och fiske.

Tabell 1. Beslut om återkrav åren 1990-1999 i andra sektorer än jordbruk och fiske

>Plats för tabell>

Tabellen nedan visar, för samma sektorer, antalet ålägganden om återkrav som ännu inte hade genomförts i slutet av år 2000. Den anger också andelen återkravsärenden i vilka det rättsliga förfarandet fortfarande pågår eller vilka är föremål för ett konkursförfarande.

Tabell 2: Ålägganden om återkrav per den 31 december 2000 i andra sektorer än jordbruk och fiske

>Plats för tabell>

6. Skäl för att bevilja statligt stöd

I detta kapitel behandlas målsättningarna med statligt stöd, förutom stöd till jordbruket, fiskerinäringen och järnvägssektorn.

6.1. Statligt stöd till övergripande mål

Statligt stöd för övergripande mål, dvs. stöd som inte är riktat till vissa sektorer eller geografiska områden, anses i regel mindre konkurrenssnedvridande än sektoriellt stöd eller stöd till särskilda ändamål, såsom stöd till undsättning och omstrukturering. Möjligheten att bevilja övergripande stöd till samtliga sektorer innebär att det har en mindre selektiv effekt än andra typer av stöd. Det är därför mer sannolikt att det övergripande stödets positiva effekt när det gäller att rätta till marknadsmisslyckanden uppväger dess negativa påverkan på konkurrensen.

I samband med Europeiska rådets möten i Lissabon och Stockholm kom medlemsstaterna överens om att omfördela det statliga stödet i riktning mot övergripande mål av gemensamt intresse. Forskning och utveckling, miljöskydd och energibesparingar samt stöd till små och medelstora företag är de viktigaste övergripande målen för det statliga stödet. Följande diagram visar medlemsstaternas insatser i form av statligt stöd som beviljas särskilt för att uppnå dessa mål. Till dess att uppgifter om statligt stöd kan klassificeras enligt syfte och slutlig effekt kan stöd som också stödjer dessa mål men som egentligen beviljas för andra primära syften, t.ex. regionalstöd, inte inkluderas. Det statliga stöd som särskilt är avsett för övergripande mål är mycket ojämnt fördelat, och i många medlemsstater måste den omorientering som efterlystes i Stockholm bli ett prioriterat mål för den nationella statliga stödpolitiken. Utvecklingen går ändå, med några få undantag, i den riktning som Europeiska rådet önskar.

Diagram 12: Nivåerna på statligt stöd som särskilt beviljats för forskning och utveckling, miljöskydd och energisparande som procentandel av det totala stödet, utom stödtill jordbruk, fiske och järnvägstransporter 1998, 1998 och 1999

>Hänvisning till>

6.2. Statligt stöd till regionala mål

Regionalstöd anses också allmänt vara mindre konkurrensförvridande än stöd som riktas till särskilda sektorer eller stöd till särskilda ändamål. Det anses också vara ett godtagbart instrument för att förbättra sammanhållningen inom Europeiska unionen. Således uppmanade Europeiska rådet i Stockholm också medlemsstaterna att överföra statligt stöd i riktning mot sammanhållningsmål.

Diagram 13 åskådliggör hur den regionala ekonomin kan påverkas av att statligt stöd används för att angripa regionala problem. I diagrammet anges regionalstödet som en procentandel av BNP i stödområden, med undantag av Grekland, Spanien, Finland, Irland, Luxemburg och Portugal, där det anges som procentandel av den totala BNP. Det skall betonas att utöver sådant regionalstöd beviljar gemenskapen också stöd till projekt som finansieras gemensamt med medlemsstaterna. Gemenskapsfinansieringen är emellertid inte inberäknad här.

Diagram 13: Regionalt statligt stöd i procentandel av BNP i stödområden under perioden 1996-1998

>Hänvisning till>

Bortsett från de ganska påfallande skillnaderna mellan medlemsstaterna som visas i detta diagram, tycks det som om medlemsstaterna antingen minskar nivåerna i regionalstödet eller bibehåller en förhållandevis låg men stabil nivå på det regionala stödet. Av det fyra "sammanhållningsländerna" har Spanien och Irland under 1997 förhållandevis låga regionalstödsnivåer, medan både Greklands och Portugals regionalstödsnivåer förefaller sjunka snabbt mellan 1997 och 1998.

Information om högsta tillåtna stödnivåer i olika medlemsstater ges under följande rubrik:

http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/regional/

6.3. Statligt stöd till särskilda sektorer

Stöd till särskilda sektorer kommer troligen också att snedvrida konkurrensen i högre grad än stöd som riktas direkt mot de övergripande mål som diskuteras i punkt 6.1. Stöd avsett för kolsektorn och särskilda tillverkningssektorer är främst riktat antingen till branscher på tillbakagång för att lindra de sociala konsekvenserna av strukturförändringar eller illojal priskonkurrens på den globala varvsmarknaden. Större delen av det stöd som riktas till särskilda tjänstesektorer gynnar däremot de verksamhetsområden vilkas betydelse kontinuerligt ökar (som turismen) eller sektorer som nyligen har avreglerats (som transport- och finanstjänster). Diagram 14 visar hur den relativa storleken på statligt stöd som beviljas dessa sektorer växer i jämförelse med det stöd som går till kolgruveindustrin och tillverkningsindustrin.

Diagram 14: Statligt stöd till särskilda sektorer som procentandel av det totala stödet, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, 1990-1999

>Hänvisning till>

Tillverkning omfattar stålindustri, fartygsproduktion och andra tillverkningssektorer. Tjänster omfattar medier, kultur, turism, finansiella tjänster och flygtransport.

6.4. Statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag

Diagrammen i föregående stycken om stöd till övergripande mål och regionalstöd återspeglar skillnader mellan medlemsstaternas stödpolitik i fråga om politiska mål på medellång och lång sikt. För att få en fullständigare bild måste hänsyn tas till medlemsstaternas behov på kort sikt, vilka huvudsakligen utgörs av undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Huvuddelen av undsättnings- och omstruktureringsstödet beviljas i form av stöd till särskilda ändamål.

Det är troligare att stöd till undsättning och omstrukturering av företag snedvrider konkurrensen än stöd som riktas till de övergripande mål som nämns ovan. Därför bör sådant stöd till särskilda ändamål inte beviljas för att uppnå långsiktiga politiska mål med hjälp av statligt stöd utan snarare till tillfälliga behov som snart minskar.

Diagram 15: Stöd till undsättning och omstrukturering inom olika sektorer som procentandel av det totala stödet, utom jordbruk, fiske och järnvägstransporter, 1990-1999

>Hänvisning till>

Diagram 15 ovan visar statligt stöd beviljat inom Europeiska unionen för undsättning och omstrukturering inom olika sektorer under åren 1990 till 1999. Diagrammet återspeglar de olika omstruktureringscykler som har iakttagits i unionen under de senaste tio åren för att tillgodose de olika behoven inom de ekonomiska sektorer där behovet av en omstrukturering har varit störst.

7. Statlig stödpolitik på den inre marknaden

7.1. Minskning av spridningen av statligt stöd mellan medlemsstaterna

Vid Europeiska rådets möte i Stockholm uppmanades medlemsstaterna att 2003 uppvisa en nedåtgående trend för statligt stöd i sin BNP. Detta måste ses i det sammanhanget att den ekonomiska politiken inom den inre marknaden alltmer sammanlänkas. Diagram 16 nedan visar den minskande årliga stödnivån inom EU under de senaste tio åren, uttryckt i procentandel av BNP, till tillverknings-, kol- och tjänstesektorerna. Av diagrammet framgår dessutom att skillnaderna mellan medlemsstaterna vid beviljandet av statligt stöd är slående när det gäller den högsta och den lägsta stödnivån som procentandel av BNP.

Diagram 16: Spridningen av det totala stödet, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, som procentandel av BNP inom EU åren 1990-1999

>Hänvisning till>

Åren 1990 och 1991 beviljade Italien det högsta stödbeloppet medan Nederländerna beviljade det lägsta, uttryckt i procentandel av BNP Under perioden 1992-1994 beviljade Tyskland, särskilt till de nya delstaterna, relativt stora stödbelopp som procentandel av BNP, medan Förenade kungariket och Nederländerna hade de lägsta stödnivåerna i unionen. Sedan 1994 har Nederländerna konsekvent haft den lägsta stödnivån i unionen som procentandel av BNP.

7.2. Statligt stöd och samordning av den ekonomiska politiken

EU:s kontroll av statligt stöd koncentreras framförallt till snedvridning av konkurrensen till följd av statligt stöd som påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Det finns emellertid ytterligare skäl till att det är viktigt att kontrollera och begränsa det statliga stödet och dessa skäl hänger samman med effektiviteten i medlemsstaternas produktmarknader och den ekonomiska och monetära unionens sätt att fungera.

Effektiva produktmarknader och de allmänna riktlinjerna för gemenskapens och medlemsstaternas ekonomiska politik

Statligt stöd snedvrider konkurrensen och kan, oavsett om det inverkar på handeln mellan medlemsstaterna, skada gemenskapekonomins effektivitet när det gäller att fördela medel. Det förändrar särskilt de ekonomiska incitamenten och kan därför förorsaka en ineffektiv fördelning av knappa privata medel till branscher som får stöd samtidigt som andra blir utan. Statligt stöd kan också leda till att monopol uppmuntras och att regeringar "tas som gisslan" av branscher samtidigt som moraliska risker uppträder i samband med krisdrabbade branscher. Likt andra statliga utgifter ställer statligt stöd frågan om marginalkostnaden för offentliga medel, dvs. effektivitetsförlusten till följd av beskattning.

Konsekvenserna av statligt stöd i form av en ineffektiv produktmarknad visar att Europeiska kommissionens kontroll av statligt stöd behöver kompletteras med självdisciplin från medlemsstaternas sida. Med tanke på sidoeffekterna av statligt stöd i andra medlemsstater skulle denna självdisciplin kunna vara mer bättre och politiskt godtagbar om medlemsstaternas ansträngningar samordnas. Sedan 1999 ingår därför rekommendationerna om statligt stöd i de allmänna riktlinjerna för gemenskapens och medlemsstaternas ekonomiska politik.

Dessa riktlinjer utgör kärnan i den multilaterala övervakningen av den ekonomiska politiken inom EU och ger medlemsstaterna en impuls till strukturreformer. Minskningen av det statliga stödet har fått ökad uppmärksamhet sedan Europeiska rådets möte i Cardiff 1998, där man betonade behovet av att främja konkurrensen och minska snedvridningen på produktmarknaderna. Kommissionens rekommendationer i 2001 års allmänna riktlinjer för gemenskapens och medlemsstaternas ekonomiska politik är en fortsatt stark prioritering av begränsningen av statligt stöd och medlemsstaterna uppmanas att "minska den totala nivån på det statliga stödet i förhållande till BNP till 2003 och styra bort det från stöd av engångskaraktär och sektorsstöd" samt "att öka insynen i medlemsstaternas beslut om statligt stöd."

Budgetdisciplin och den ekonomiska och monetära unionen

Utgifterna för statligt stöd inom EU är i budgettermer inte stora (diagram 17) efter att ha minskat till under 1 % av de statliga utgifterna 1999. Det statliga stödet konkurrerar ändå med andra viktiga verksamheter om knappa budgetmedel. Till följd av de begränsningar som den politiskt godtagbara beskattningsnivån innebär för budgeten och statsskuldens omfattning leder detta till prioriteringsfrågor i de offentliga finanserna.

Diagram 17: Nationellt stöd utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter i medlemsstaterna 1997-1999 som procentandel av de statliga utgifterna

>Hänvisning till>

Särskilt inom den ekonomiska och monetära unionen (EMU) är medlemsstaterna ålagda att visa budgetdisciplin för att stödja en penningpolitik som syftar till prisstabilitet. Genom budgetdisciplinen undviks risken för bieffekter som uppstår på grund av en osund skattepolitik. Dessutom får medlemsstaterna tillräckligt manöverutrymme att tillämpa sin nationella skattepolitik för att gripa sig an särskilda interna frågor. På senare tid har sunda offentliga finanser också förknippats med behovet av förberedelser inför den åldrande befolkningens inverkan på budgeten.

I Stabilitets- och tillväxtpakten finns de grundläggande principerna för hur skattepolitiken skall föras inom den ekonomiska och monetära unionen. Den utgör ett omfattande övervaknings- och samordningsförfarande för att säkerställa hållbara offentliga finanser och budgetdisciplin under EMU:s tredje steg.

Utdelningen av statligt stöd sker därför inom förhållandevis snäva budgetramar, under stränga övervakningsmekanismer och stigande uppmärksamhet riktad mot kvaliteten i de offentliga finanserna. Alla dessa begränsningar bidrar till att öka alternativkostnaden för statliga medel, eftersom det statliga stödet numera konkurrerar hårdare med andra möjliga användningsområden för statliga medel inom de rådande ekonomiska ramarna. Därför får medlemsstaterna ett ännu starkare incitament att övervaka effektiviteten i det statliga stöd som de beviljar.

Mellan 1997 och 1999 noterades en ökning av det statliga stödet som procentandel av BNP i Belgien, Danmark, Irland och Sverige.

7.3. Statligt stöd och strukturell förändring

I en föränderlig omgivning beror företags, branschers och nationers konkurrenskraft på deras förmåga att reagera snabbt på nya möjligheter och utmaningar. Anpassning till strukturella förändringar är ett uttryck för konkurrenskraft. Processerna mot en specialisering mot länder och regioner, industrins koncentration till vissa platser och olika sektorers föränderliga andel i ekonomin drivs naturligtvis av enskilda företag och investerare. Förändringshastigheten beror huvudsakligen på ekonomiska krafter såsom föränderliga faktorpriser, kraftiga teknikförändringar och förändringar i konsumenternas smak. Öppna och konkurrensutsatta marknader och en aktiv entreprenörskultur underlättar förändringarna.

Hastigheten i strukturförändringarna korrelerar positivt med BNP och produktivitetstillväxten. Jämfört med USA förefaller Europa vara långsammare i sin ekonomiska anpassning.

Statligt stöd kan i princip underlätta strukturförändringar genom att exempelvis bidra till en snabbare anpassning av arbetskraften eller tekniköverföring. Ett av syftena med resultattavlan är att mäta i vilken utsträckning statligt stöd bidrar till främja strukturförändringar.

Även om statliga stöd uppnår sina direkta mål i fråga om en region eller ett land, medför de frågor vad gäller sammanhållningsfrågor. Det kan nämligen bidra till förseningar i den ekonomiska konvergensen, eftersom tätföretag förmodligen kan locka till sig mer medel i form av statligt stöd än eftersläntrarna.

Data på företagsnivå gör det inte möjligt att ta upp frågor som i vilken grad mottagare av statligt stöd för omstrukturering har lyckats, hur många arbetstillfällen som har bevarats och hur hög den totala kostnaden för åtgärderna har varit. Dessa svårigheter talar starkt emot statligt stöd för omstrukturering. Om det beviljas måste det övervakas noga.

I diagram 18 nedan visas hur tillverkningssektorns bidrag till total nationell BNP och hur andelen tillverkningsstöd av totalt stöd exklusive stöd till jordbruket, fiskerinäringen och järnvägstransporter utvecklats mellan åren 1990 och 1999. Detta diagram visar inte någon korrelation mellan statligt stöd och strukturförändringar.

Diagram 18: Förhållandet mellan den procentuella förändringen när det gäller tillverkningssektorns bidrag till den totala BNP i de enskilda medlemsstaterna och förändringen när det gäller tillverkningsstödets andel av det totala stödet utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter åren 1990-1999.

>Hänvisning till>

* Data för Finland, Sverige och Österrike gäller endast perioden 1995-1999.

I samtliga medlemsstater har tillverkningsindustrins bidrag till den nationella BNP:n minskat under den undersökta perioden, medan stödet till tillverkningsindustrin i sex medlemsstater, dvs. Österrike, Belgien, Tyskland, Finland, Frankrike och Sverige, ökade sin andel av det totala stödet, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter.

7.4. Statligt stöd och konkurrens på den inre marknaden

Det statliga stödet är ett kraftfullt statligt politiskt instrument som kan ha en betydande inverkan på konkurrensvillkoren på den inre marknaden, men det är inte det enda instrument som finns. Andra regleringsinstrument, rättsliga och politiska, i händerna på påverkar den inre marknaden.

Vid en övergripande bedömning av konkurrensvillkoren på den inre marknaden måste man också beakta de statliga ingripandenas omfattning, art och utveckling på andra fronter. De gynnsamma effekterna av en successiv minskning av utgifterna för statligt stöd kan utplånas om myndigheterna går in för andra strategier i syfte att till exempel ersätta protektionistiskt stöd med icke-tariffära handelshinder eller en mindre strikt tillämpning av inremarknadsdirektiven. Å andra sidan kommer en minskning av utgifterna för statligt stöd att ha en mer gynnsam effekt på marknader som blir allt mer öppna och konkurrenspräglade.

Det är svårt att fånga upp alla tänkbara rättsliga, regelmässiga och politiska variabler som de offentliga myndigheterna förfogar över. I tabell 3 visas statligt stöd och två indikatorer på marknadens öppenhet som är relaterade till handel och utländska direktinvesteringar. Även om de inte är ett direkt resultat av enbart offentliga politiska ingrepp, leder en positiv utveckling av dessa båda indikatorer till ökad konkurrens till följd av ökad öppenhet för utländsk konkurrens.

I tabellen visas att den övergripande utvecklingen av konkurrensförhållandena är positiv. I de flesta länder åtföljs minskningar av statligt stöd av allt öppnare marknader.

Tabell 3 Statligt stöd förutom jordbruk, fiskerinäring och järnvägstransporter, utrikeshandel och utländska direktinvesteringar som andel av BNP

>Hänvisning till>

Siffran inom parentes visar de enskilda medlemsstaternas relativa placering i förhållande till övriga medlemsstater. Tecknet + (-) anger en positiv (negativ) utveckling i indikatorn. Ett plustecken vid antalet överträdelser anger således de facto en minskning av detta antal. Ett plustecken i kolumnen för offentliggjord offentlig upphandling anger däremot en ökning av kontraktsvärdenas procentandel, offentliggjord som procentandel av BNP.

Teknisk bilaga

Samtliga uppgifter om statligt stöd hänför sig till genomförandet av kommissionens beslut och inte till beslut som ännu är under behandling, som så småningom kan ändra på tidigare uppgifter. Utgifter för statligt stöd hänförs till det år då utgiften bokfördes. I fall där utgifterna sträcker sig över flera år, fördelas det totala beloppet till vart och ett av de år då utgiften bokfördes.

Diagram 1

Källa: // GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna. BNP till marknadspriser tagna ur Eurostat-databasen Newcronos.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Diagram 2

Källa: // GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna. BNP till marknadspriser hämtade från Eurostat-databasen Newcronos.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter: Totalt statligt stöd

>Hänvisning till>

BNP-uppgifter

>Hänvisning till>

Diagram 3

Källa: // Uppgifterna om statligt stöd är hämtade från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter: // Se tabell i diagram 1

Diagram 4

Källa: // Uppgifterna om statligt stöd är hämtade från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 5

Källa: // Uppgifterna om statligt stöd är hämtade från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Metod som använts för diagrammen 6-11: Den metod som använts är följande: Ärenden och beslut i alla sektorer har granskats utom jordbruk, fiske och kolindustri. Alla slutliga beslut, som definieras i rådets procedurförordning nr 659/99 (EGT 83, 27.3.2999, s. 1) beaktades, utom "lämpliga åtgärder", "hänskjutande till domstolen eller rådet", "språkgranskning" och "rättelse av ett tidigare beslut". För att särdrag inte skulle ge för stora utslag i beräkningen av procentandelen av små provgrupper har en treårsperiod tagits. Källor: Konkurrensrapporterna för 1997, 1998 och 1999. Antalet oanmälda ärenden i förhållande till antalet anmälda ärenden: Formel: (oanmälda ärenden / alla registrerade ärenden, utom befintliga ärenden) * 100 = X% Förhållandet mellan nya formella granskningsförfaranden och ett godkännande utan att det formella granskningsförfarandet inleds: Enbart slutliga beslut genom vilka ärenden avslutats inom rapportperioden har beaktats för granskningsindikatorn. Den tidpunkt då ärendet registrerats eller beslutet fattades att inleda ett förfarande för ett registrerat fall kan ha legat före rapportperioden. För Luxemburgs del bör påpekas att kommissionen bara har fattat tre formella beslut att avsluta ett formellt förfarande. Formel: (positiva avslutanden av förfaranden + negativa avslutanden av förfaranden + villkorliga avslutanden av förfaranden) / (avslutanden av alla förfaranden + godkännanden utan förfarande) * 100 = X% Slutliga beslut att avsluta det formella förfarandet sedan medlemsstaten dragit tillbaka sin anmälan har inte beaktats. Förhållandet mellan negativa beslut och positiva beslut: För Luxemburgs del har kommissionen bara fattat tre beslut om stödåtgärder. Formel: (negativa avslutanden av förfaranden) / (samtliga avslutade förfaranden + godkännanden utan förfarande) * 100 = X % Slutliga beslut att avsluta det formella förfarandet sedan medlemsstaten dragit tillbaka sin anmälan har inte beaktats.

Diagram 6

Källa: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997

// Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998

// Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999

Anmärkningar: // Uppgifterna för 1999 skiljer sig från de uppgifter som offentliggjordes i Konkurrensrapporten för 1999 eftersom fem anmälda ärenden som registrerades 1999 senare har delats upp i ytterligare nio ärenden, och ett ärende gällande oanmält stöd som registrerades 1999 har senare delats upp och gett upphov till ytterligare ett sådant ärende.

// Uppgifter om antalet befintliga ärenden ges endast i informationssyfte och beaktas inte i detta diagram.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 7

Källa: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997

// Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998

// Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999

// Fördelningen per medlemsstat har hämtats från kommissionens register över anmälningar.

Anmärkningar: // Uppgifterna för 1999 skiljer sig från de uppgifter som offentliggjordes i Konkurrensrapporten för 1999 eftersom fem anmälda ärenden som registrerades 1999 senare har delats upp i ytterligare nio ärenden, och ett ärende gällande oanmält stöd som registrerades 1999 har senare delats upp och gett upphov till ytterligare ett sådant ärende.

// Uppgifter om antalet befintliga ärenden ges endast i informationssyfte och beaktas inte i detta diagram.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 8

Källor: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997

// Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998

// Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999

Anmärkningar: // Följande typer av beslut, som definieras i procedurförordning nr 659/99 (EGT 83, 27.3.1999, s. 1) har inte beaktats i denna tabell:

- Förelägganden - Beslut om att inleda ett förfarande - Beslut om att avsluta ett förfarande på grund av återkallande - Lämpliga åtgärder för att ändra gällande stödordningar - Hänskjutande till domstolen eller rådet

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 9

Källa: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997 Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998 Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999 Fördelningen per medlemsstat har hämtats från kommissionens register över anmälningar.

Anmärkningar: // Följande typer av beslut enligt procedurförordning nr 659/99 (EGT 83, 27.3.1999, s. 1) har inte beaktats i denna tabell: - Förelägganden - Beslut om att inleda ett förfarande - Beslut om att avsluta ett förfarande på grund av återkallande- Lämpliga åtgärder för att ändra gällande stödordningar - Hänskjutande till domstolen eller rådet

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 10

Källa: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997 Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998 Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999

Anmärkningar: // Följande typer av beslut enligt procedurförordningen har inte beaktats i denna tabell:- Förelägganden- Beslut om att inleda ett förfarande - Beslut om att avsluta ett förfarande på grund av återkallande - Lämpliga åtgärder för att ändra gällande stödordningar - Hänskjutande till domstolen eller rådet

Uppgifter: // Se uppgifter i diagram 8

Diagram 11

Källa: // Tjugosjunde rapporten om konkurrenspolitiken 1997

// Tjugoåttonde rapporten om konkurrenspolitiken 1998

// Tjugonionde rapporten om konkurrenspolitiken 1999

// Fördelningen per medlemsstat har hämtats från kommissionens register över anmälningar.

Anmärkningar: // Följande typer av beslut enligt procedurförordningen har inte beaktats i denna tabell:- Förelägganden - Beslut om att inleda ett förfarande - Beslut om att avsluta ett förfarande på grund av återkallande - Lämpliga åtgärder för att ändra gällande stödordningar - Hänskjutande till domstolen eller rådet

Uppgifter: // Se uppgifter i diagram 9

Tabell 1

Källa: // GD Konkurrens samt GD Energi och transport

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Tabell 2

Källa: // GD Konkurrens samt GD Energi och transport

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 12

Källa: // GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: // Alla uppgifter anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

>Hänvisning till>

Uppgifter:

Diagram 13

Källa: // Uppgifterna om statligt stöd har hämtats från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

// Regionala BNP-uppgifter har hämtats från Eurostats databas Newcronos

Anmärkningar: // Data om statligt stöd anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

>Hänvisning till>

// Regionala BNP-data har valts på NUTS 3-nivå. BNP-data för Italien finns endast på NUTS 2-nivå.

Uppgifter: Regionalstöd

>Hänvisning till>

BNP-uppgifter

Diagram 14

Källa: GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: Alla data anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 15

Källa: GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

Anmärkningar: Alla data anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

Diagram 16

Källa: // Data om statligt stöd, utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, tagna från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

// BNP till marknadspris tagen från Eurostat-databasen Newcronos.

Anmärkningar: // Alla data anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter: Total statligt stöd utom jordbruk, fiske och järnvägstransporter.

>Hänvisning till>

BNP-data: Se tabell diagram 2.

Diagram 17

Källa: // Uppgifterna om statligt stöd är tagna från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd i medlemsstaterna.

// Data om offentliga utgifter enligt kommissionens förordning (EG) nr 1500/2000 om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 2223/96 när det gäller offentliga utgifter och inkomster (EGT L 172, 10.7.2000) är tagna från GD Ekonomi och finans, Ameco-databasen.

Anmärkningar: // Alla data anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter: // Totalt statligt statliga stöd utom stöd till jordbruk, fiske och järnvägstransporter, se data diagram 16.

Offentliga utgifter

>Hänvisning till>

Diagram 18

Källa: // Uppgifter om den totala mängden av allt statligt stöd och den totala mängden tillverkningsstöd har hämtats från GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd. För Österrike, Finland och Sverige är det endast data för perioden 1995-1999 som jämförs i diagram 19.

// Bruttoförädlingsvärdet till baspris - hela industrin (utom byggnadsbranschen) - som procentandel av BNP har hämtats från Eurostats databas Newcronos. Newcronos-data som saknas har kompletterats med indikatorer som används i GD Konkurrens databas om utgifterna för statligt stöd. För Österrike, Finland och Sverige är det endast data för perioden 1995-1999 som jämförs i diagram 20.

Anmärkningar: // Data om statligt stöd anges i miljoner euro i 1998 års penningvärde.

Uppgifter:

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

Tabell 3

Källa: // DG konkurrens databas över utgifter för statligt stöd i medlemsstaterna. Statistik över utländska direktinvesteringar och utrikeshandelsberoende från DG Inre marknaden.

// Uppgifter om bruttonationalprodukt till marknadspris erhållna från databasen Newcronos.

Anmärkningar: // Uppgifter om BNP se tabell i diagram 2. Uppgifter om statligt stöd se tabell i diagram 16.