GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 45/97 antagen av rådet den 20 oktober 1997 inför antagandet av rådets direktiv nr 97/. . ./EG av den . . . om ändring av direktiv 94/58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk (97/C 389/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och

med beaktande av följande:

1. I artikel 12.2 i rådets direktiv 94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning för sjöfolk (4) föreskrivs att rådet, efter antagandet av nya instrument eller protokoll till internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW-konventionen), på förslag av kommissionen skall besluta om detaljerade åtgärder för ratificering av dessa nya instrument och protokoll, samtidigt som det säkerställer att de tillämpas enhetligt och samtidigt i medlemsstaterna.

2. I artikel 9.3 a i det direktivet föreskrivs det att en rad kriterier för erkännande av typer av certifikat som har utfärdats av institut eller administrationer i tredje land kommer att fastställas av rådet, i enlighet med villkoren i fördraget.

3. Åtgärder som skall vidtas på gemenskapsnivå på området för sjösäkerhet och förhindrande av föroreningar till havs bör vara i linje med internationellt överenskomna regler och normer.

4. I sin resolution av den 24 mars 1997 om en ny strategi för att öka konkurrenskraften hos gemenskapens sjöfart (5) sökte rådet främja sysselsättningen för gemenskapens sjöfolk och landbaserade personal. För detta ändamål enades rådet om att åtgärder skulle vidtas för att hjälpa gemenskapens sjöfart att fortsätta att eftersträva hög kvalitet och att förbättra sin konkurrenskraft genom att säkerställa fortsatt högkvalitativ utbildning för gemenskapens sjöfolk på alla nivåer och för landbaserad personal.

5. 1995 års konferens mellan parterna till STCW-konventionen antog den reviderade bilagen till STCW-konventionen och koden för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW-koden).

6. Medlemsstaterna får fastställa högre normer än miniminormerna enligt konventionen och direktivet.

7. Bestämmelserna i STCW-konventionen i bilaga I till detta direktiv bör kompletteras med de obligatoriska bestämmelserna i del A i STWC-koden. Del B i STCW-koden innehåller rekommenderade riktlinjer i syfte att bistå parterna till STCW-konventionen och dem som arbetar med att genomföra, tillämpa eller upprätthålla bestämmelserna i den för att konventionen skall ha verkan till fullo på ett enhetligt sätt.

8. Fastställandet av de gemensamma kriterierna för medlemsstaternas erkännande av sådana certifikat som har utfärdats av tredje land bör grundas på utbildnings- och certifieringskraven såsom överenskommits inom ramen för STCW-konventionen.

9. För sjösäkerhetens skull bör medlemsstaterna erkänna behörighetsbevis för den utbildningsnivå som krävs endast då dessa är utfärdade av parter till STCW-konventionen, eller på dessa parters vägnar, för vilka Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) sjösäkerhetskommitté har fastställt att de har tillämpat och alltjämt till fullo tillämpar de normer som anges i konventionen. För att överbrygga tidsintervallet till dess att IMO:s kommitté har kunnat fastställa detta, behövs ett förfarande för preliminärt erkännande av certifikat.

10. När det är lämpligt, bör inspektioner äga rum av sjöfartsinstitut, utbildningsprogram och kurser. Kriterier för sådan inspektion bör därför fastställas.

11. Bilaga II bör mot bakgrund av den erfarenhet som har erhållits under tillämpningen av direktivet ses över av rådet på förslag av kommissionen inom fem år efter antagandet av detta direktiv.

12. Medlemsstaterna bör tillåtas, till den 1 februari 2002, att på sina fartyg godkänna sjöfolk med certifikat som är utfärdade i enlighet med de bestämmelser som var tillämpliga före den 1 februari 1997 - den tidpunkt då den reviderade STCW-konventionen trädde i kraft - förutsatt att de har påbörjat sin tjänstgöring eller utbildning före den 1 augusti 1998.

13. För att öka sjösäkerheten och bättre förhindra förorening till havs bör bestämmelser om minsta viloperiod för vaktgående personal fastställas i detta direktiv i enlighet med STCW-konventionen. Dessa bestämmelser bör ses över inom ramen för upprättandet av ett eventuellt separat instrument om arbetstid.

14. Det är lämpligt att i detta direktiv innefatta bestämmelser om hamnstatskontroll i avvaktan på en ändring av rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995, om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) (6) för att därefter till det direkivet överföra de bestämmelser om hamnstatskontroll som innefattas i artiklarna 8.6, 10, 10a och 11 i det här direktivet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 94/58/EG ändras på följande sätt:

1. Artikel 2 skall ersättas med följande:

"Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att sjöfolk som tjänstgör på sådant fartyg som avses i artikel 1 utbildas minst i enlighet med kraven i STCW-konventionen enligt bilaga I till detta direktiv, och innehar certifikat i enlighet med artikel 3 eller vederbörliga certifikat i enlighet med artikel 4 aa.

2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de besättningsmedlemmar som är skyldiga att inneha certifikat enligt bestämmelserna i regel III/10.4 i internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS) är utbildade och certifierade i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv."

2. Följande artikel skall införas:

"Artikel 3a

Certifikat och intyg om erkännande

1. Certifikat skall utfärdas i enlighet med artikel 5d.

2. Certifikat för befälhavare, befäl och radiooperatörer skall erkännas av medlemsstaten i enlighet med denna artikel.

3. Certifikat skall vara avfattade på det eller de officiella språken i den utfärdande medlemsstaten.

4. När det gäller radiooperatörer får medlemsstater

1) i examinationen för utfärdande av certifikat enligt radioreglementet inkludera de ytterligare kunskaper som krävs enligt de tillämpliga reglerna, eller

2) utfärda ett separat certifikat av vilket framgår att innehavaren har de ytterligare kunskaper som krävs enligt de tillämpliga reglerna.

5. En medlemsstat kan såsom anges i avsnitt A-I/2 i STCW-koden införliva intyget om erkännande i formuläret för de certifikat som utfärdas. Om så sker skall formuläret i avsnitt A-I/2 punkt 1 användas. Om utfärdandet sker på annat sätt, skall det formulär för intyg om erkännande användas som finns angivet i punkt 2 i det avsnittet.

6. En medlemsstat som erkänner ett certifikat i enlighet med förfarandet i artikel 9.3 a skall intyga detta erkännande genom påteckning på certifikatet. Formuläret för intyget om erkännande skall vara det som anges i punkt 3 i avsnitt A-I/2 i STCW-koden.

7. De intyg om erkännande som avses i punkterna 5 och 6

1) kan utfärdas som separata dokument,

2) skall vart och ett tilldelas ett unikt nummer, med undantag för intyg om erkännande av ett certifikat, som får tilldelas samma nummer som det ifrågavarande certifikatet, förutsatt att detta nummer är unikt, och

3) skall upphöra att gälla så snart det genom intyg erkända certifikatet upphör att gälla eller dras in, upphävs eller återkallas av medlemsstaten eller av det tredje land som utfärdade det, och under alla omständigheter, senast fem år efter dagen för deras utfärdande.

8. Den befattning som innehavaren av certifikatet är berättigad att tjänstgöra i skall anges i intyget om erkännande med samma termer som används i medlemsstatens tillämpliga bestämmelser om säker bemanning.

9. Medlemsstaterna kan använda ett formulär som skiljer sig från det som förekommer i avsnitt A-I/2 i STCW-koden förutsatt att, såsom ett minimum, den föreskrivna informationen ges med latinskt alfabet och arabiska siffror, med hänsyn till de variationer som tillåts enligt avsnitt A-I/2.

10. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 9.4 skall alla certifikat som krävs enligt direktivet finnas tillgängliga i original ombord på det fartyg på vilket innehavaren tjänstgör."

3. Artikel 4 skall ersättas med följande:

"Artikel 4

I detta direktiv avses med

a) befälhavare: den person som utövar befälet på ett fartyg,

b) befäl: en medlem av besättningen, annan än befälhavaren, angiven som befäl genom nationell lag eller nationella regler eller, om så inte är angivet, genom kollektivavtal eller sedvänja,

c) däcksbefäl: en befälsperson behörig i enlighet med bestämmelserna i kapitel II i bilaga I,

d) överstyrman: befälsperson som står närmast befälhavaren i rang och på vilken befälet över fartyget ankommer i händelse av att befälhavaren blir oförmögen att fullgöra sina åligganden,

e) maskinbefäl: en befälsperson behörig i enlighet med bestämmelserna i kapitel III i bilaga I,

f) maskinchef: den främste av maskinbefälet, ansvarig för fartygets framdrivningsmaskineri samt drift och underhåll av mekaniska och elektriska anläggningar på fartyget,

g) förste maskinist: det maskinbefäl som är i rang närmast maskinchefen och på vilken ansvaret för fartygets framdrivningsmaskineri samt drift och underhåll av mekaniska och elektriska anläggningar på fartyget ankommer i händelse av att maskinchefen blir oförmögen att fullgöra sina åligganden,

h) maskinbefälsassistent: en person som är under utbildning för att bli maskinbefäl och är angiven som maskinbefälsassistent genom nationell lag eller nationella regler,

i) radiooperatör: en person som innehar vederbörligt certifikat utfärdat eller erkänt av de behöriga myndigheterna i enlighet med radioreglementets bestämmelser,

j) manskap: en medlem av fartygets bestättning, annan än befälhavaren eller ett befäl,

k) havsgående fartyg: ett fartyg, annat än sådant som används uteslutande i inlandsfarvatten eller i farvatten inom eller i omedelbar närhet av skyddade farvatten eller områden för vilka hamnbestämmelserna är tillämpliga,

l) fartyg som för en medlemsstats flagg: ett fartyg som är registrerat i en medlemsstat och för denna medlemsstats flagg i enlighet med dess lagstiftning. Ett fartyg som inte motsvarar denna definition jämställs med fartyg som för tredje lands flagg,

m) kustnära resor: resor i närheten av en medlemsstat enligt denna medlemsstats definition,

n) maskineffekt: den totala maximala kontinuerligt uppmätta effekten i kilowatt hos fartygets hela huvudframdrivningsmaskineri, som anges i fartygets registreringscertifikat eller i annat officiellt dokument,

o) oljetankfartyg: ett fartyg konstruerat och använt för transport av petroleum och petroleumprodukter i bulk,

p) kemikalietankfartyg: ett fartyg byggt eller anpassat och använt för transport i bulk av någon flytande produkt som är förtecknad i kapitel 17 i "International Bulk Chemical Code" (kemikaliebulkkoden), i dess lydelse vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet,

q) gastankfartyg: ett fartyg byggt eller anpassat och använt för transport i bulk av någon kondenserad gas eller annan produkt som är förtecknad i kapitel 19 i "International Gas Carrier Code" (gasbulkkoden), i dess lydelse vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet,

r) radioreglemente: det reviderade radioreglemente som antagits av den världsadministrativa radiokonferensen för mobila tjänster i dess lydelse vid tidpunkten för antagande av detta direktiv,

s) passagerarfartyg: ett havsgående fartyg som medför fler än tolv passagerare,

t) fiskefartyg: ett fartyg som används för att fånga fisk eller andra levande tillgångar ur havet,

u) STCW-konventionen: Internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, i den utsträckning den är tillämplig på de ifrågavarande ärendena, med hänsyn tagen till övergångsbestämmelserna i artikel VII och regel I/15 i konventionen, och inbegripet, i förekommande fall, de tillämpliga bestämmelserna i STCW-koden, alla tillämpade i deras lydelse vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet,

v) radiokommunikationsuppgifter: inbegriper, i tillämpliga delar, vakthållning samt tekniskt underhåll och reparationer utförda i enlighet med radioreglementet, 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS) såsom den är i kraft vid tiden för detta direktivs antagande och, enligt varje medlemsstats gottfinnande, tillämpliga rekommendationer från Internationella sjöfartsorganisationen (IMO),

w) ro-ro-passagerarfartyg: ett passagerarfartyg med ro-ro-lastutrymmen eller utrymmen för särskilda lastkategorier såsom de definieras i SOLAS,

x) STCW-koden: koden för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW) sådan den antogs genom resolution 2 vid parternas STCW-konferens 1995, i dess lydelse vid tidpunkten för antagandet av det här direktivet,

y) funktion: en uppsättning uppdrag, arbetsuppgifter och ansvar i samband med dessa, så som de specificeras i STCW-koden och som är nödvändiga för fartygets drift, för säkerheten för människoliv till sjöss eller för skyddet av den marina miljön,

z) företag: fartygets ägare eller någon annan organisation eller person, såsom redaren eller den som hyr fartyget utan besättning, som har övertagit fartygsägarens ansvar för fartygets drift och som därvid gått med på att överta de skyldigheter och det ansvar som åligger företaget genom dessa regler,

aa) vederbörligt certifikat: certifikat utfärdat och erkänt i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och som berättigar den lagliga innehavaren att tjänstgöra i den befattning och utföra de uppgifter som hör till den ansvarsnivå som specificeras däri på ett fartyg av den typ, det tonnage, den maskineffekt och det framdrivningsmaskineri som det gäller medan innehavaren deltar i den särskilda resa det gäller,

ab) sjötjänstgöring: tjänstgöring på ett fartyg, vilken är av betydelse för utfärdande av ett certifikat eller annan kvalifikation,

ac) godkänd: godkänd av en medlemsstat i enlighet med det här direktivet,

ad) tredje land: land som inte är en medlemsstat,

ae) månad: en kalendermånad eller 30 dagar som utgörs av perioder som är kortare än en månad."

4. Följande artiklar skall införas:

"Artikel 5a

Principer för kustnära resor

1. När medlemsstaterna definierar kustnära resor skall de inte, beträffande utbildning, erfarenhet eller certifiering på det sjöfolk som tjänstgör på fartyg med rätt att föra en annan medlemsstats flagg eller annan part till STCW-konventionen och som används på sådana resor ställa krav som är strängare än för sjöfolk som tjänstgör på fartyg med rätt att föra dess egen flagg. I inget fall skall en medlemsstat ställa krav beträffande sjöfolk som tjänstgör på fartyg som för en annan medlemsstats flagg eller annan part till STCW-konventionen, vilka krav går utöver kraven i direktivet med avseende på fartyg som inte används på kustnära resor.

2. Med avseende på fartyg med rätt att föra en medlemsstats flagg som regelbundet används på kustnära resor utanför kusten till en annan medlemsstat eller annan part till STCW-konventionen, skall den medlemsstat vars flagg fartyget är berättigat att föra föreskriva krav på utbildning, erfarenhet och certifiering för sjöfolk som tjänstgör på sådana fartyg som är åtminstone likvärdiga med motsvarande krav i den medlemsstat eller den part till STCW-konventionen utanför vars kust fartyget används, förutsatt att de inte går utöver direktivets krav med avseende på fartyg som inte används på kustnära resor. Sjöfolk som tjänstgör på fartyg som utsträcker sina resor utöver vad som definieras som kustnära resa av en medlemsstat och går in på vatten som inte täcks av denna definition skall uppfylla de tillämpliga kraven i direktivet.

3. En medlemsstat kan ge ett fartyg som har rätt att föra dess flagg rätt att åtnjuta bestämmelserna om kustnära resor i direktivet när det regelbundet används på kustnära resor, så som de definieras av medlemsstaten, utanför kusten till en stat som inte är part till STCW-konventionen.

4. Medlemsstaterna skall, när de beslutar om definitionen av kustnära resor och de villkor för utbildning och träning som gäller för dessa i enlighet med kraven i denna artikel, underrätta kommissionen om detaljerna i de bestämmelser som de antagit.

Artikel 5b

Påföljder eller disciplinära åtgärder

1. Medlemsstaterna skall införa processer och förfaranden för opartisk undersökning av rapporterade fall av inkompetens, handlande eller underlåtelse, som kan innebära ett direkt hot mot säkerheten för liv eller egendom till sjöss eller mot den marina miljön, som läggs till last innehavare av certifikat eller intyg om erkännande utfärdade av den medlemsstaten och som skall ha förevarit i anslutning till utförande av arbetsuppgifter som är hänförliga till deras certifikat, och för återkallande, indragande och upphävande av sådana certifikat av sådan anledning och för förhindrande av bedrägeri.

2. Varje medlemsstat skall meddela föreskrifter om påföljder eller disciplinära åtgärder för fall då de bestämmelser i dess nationella lagstifting som ger effekt åt direktivet inte uppfylls av fartyg med rätt att föra dess flagg eller av sjöfolk som är vederbörligen certifierade av den.

3. Sådana påföljder eller disciplinära åtgärder skall i synnerhet föreskrivas och genomdrivas i följande fall:

1) Ett företag eller en befälhavare har anställt en person som inte innehar ett certifikat som krävs enligt detta direktiv.

2) En befälhavare har tillåtit att en funktion eller tjänstgöring i någon befattning, som enligt direktivet skall utföras av en person som innehar ett vederbörligt certifikat, utförs av en person som inte innehar det föreskrivna certifikatet, en giltig dispens eller dokumentation som föreskrivs i artikel 9.4.

3) En person har genom bedrägeri eller förfalskade dokument erhållit ett uppdrag att utföra en funktion eller tjänstgöra i en befattning som enligt direktivet skall utföras eller fullgöras av en person som innehar certifikat eller dispens.

4. Medlemsstater inom vars jurisdiktion det finns ett företag eller en person, som på klara och tydliga grunder antas ha varit ansvarig för, eller ha kännedom om, något fall där det är uppenbart att direktivet inte har följts på det sätt som anges i punkt 3, skall samarbeta med annan medlemsstat eller annan part till STCW-konventionen som meddelat dem sin avsikt att vidta rättsliga åtgärder inom sin jurisdiktion.

Artikel 5c

Kvalitetsnormer

1. Varje medlemsstat skall säkerställa följande:

1) All verksamhet rörande utbildning, kompetensbedömning, certifiering, intyg om erkännande och förnyad giltighet, som utförs av icke-statliga organ eller dem underställda enheter, skall kontinuerligt övervakas genom ett system för kvalitetsnormer för att säkerställa att de fastslagna målen uppnås, inbegripet dem som gäller lärares och bedömares kvalifikationer och erfarenhet.

2) I de fall statliga organ eller enheter utför sådan verksamhet skall det finnas ett system för kvalitetsnormer.

3) Målen för utbildningen och träningen och de därmed sammanhängande kompetensnormerna skall vara klart och tydligt definierade och fastställa de nivåer för kunskaper, förståelse och skicklighet som är adekvata för de examinationer och bedömningar som krävs i STCW-konventionen. Målen och de därmed sammanhängande kvalitetsnormerna kan bestämmas särskilt för olika kurser och utbildningsprogram och skall omfatta förvaltningen av certifieringssystemet.

4) Kvalitetsnormernas tillämpningsområde skall dessutom omfatta förvaltningen av certifieringssystemet, samtliga utbildningskurser och utbildningsprogram, examinationer och bedömningar utförda av eller under uppsikt av varje medlemsstat samt de kvalifikationer och erfarenheter som krävs av lärare och bedömare, med hänsyn tagen till de principer, system, kontroller och interna kvalitetssäkringsförfaranden som har upprättats för att säkerställa att de angivna målen uppnås.

2. Medlemsstaterna skall även säkerställa att en oberoende utvärdering av verksamheten för erhållande och värdering av kunskap, förståelse, skicklighet och kompetens, och av förvaltningen av certifieringssystemet, utförs med högst fem års mellanrum av behöriga personer, som inte själva är engagerade i den berörda verksamheten, för att kontrollera att

1) alla interna lednings-, övervaknings- och uppföljningsåtgärder överensstämmer med planerade arrangemang och dokumenterade förfaranden samt effektivt säkerställer att de fastställda målen uppnås,

2) resultaten av varje oberoende utvärdering dokumenteras och att de ansvariga för det utvärderade området görs uppmärksamma på dem, och

3) åtgärder vidtas i rätt tid för att rätta till bristfälligheter.

3. En rapport om varje utvärdering som följd av punkt 2 skall överlämnas till kommissionen av vederbörande medlemsstat inom sex månader från dagen för utvärderingen.

Artikel 5d

Hälsokrav - utfärdande och registrering av certifikat

1. Medlemsstaterna skall införa normer för hälsokrav för sjöfolk, i synnerhet vad avser syn och hörsel.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att certifikat utfärdas endast till kandidater som uppfyller kraven i denna artikel.

3. Den som ansöker om certifiering skall förete tillfredsställande bevis på

1) sin identitet,

2) att hans ålder inte underskrider den som föreskrivs enligt reglerna i bilaga I för det certifikat som ansökan gäller,

3) att han uppfyller de hälsokrav, i synnerhet vad avser syn och hörsel, som har införts av medlemsstaten och att han innehar ett giltigt dokument som intygar hans hälsotillstånd, utfärdat av en vederbörligen legitimerad läkare, erkänd av den behöriga myndigheten i medlemsstaten,

4) att han fullgjort den sjötjänstgöring och annan tillhörande obligatorisk utbildning som föreskrivs enligt reglerna i bilaga I för det certifikat som ansökan gäller, och

5) att han uppfyller de kompetensnormer som föreskrivs enligt reglerna i bilaga I för de befattningar, funktioner och nivåer som skall framgå av certifikatets intyg om erkännande.

4. Medlemsstaterna åtar sig att

1) föra register över alla certifikat och intyg om erkännande för befälhavare och befäl samt, i förekommande fall, manskap, vilka har utfärdats, har utgått eller förnyats, upphävts, återkallats eller rapporterats försvunna eller förstörda samt över utfärdade dispenser, och

2) tillhandahålla information om statusen på sådana certifikat, intyg om erkännande och dispenser till andra medlemsstater eller andra parter till konventionen och till företag som begär bekräftelse på äktheten och giltigheten hos certifikat som tillställts dem av sjöfolk som anhåller om erkännande av sina certifikat eller om anställning på fartyg.

Artikel 5e

Förnyelse av certifikat

1. Varje befälhavare, befäl och radiooperatör som innehar certifikat utfärdade eller erkända enligt något kapitel i bilaga I, annat än kapitel VI, och som tjänstgör till sjöss eller avser att återgå till sjöss efter en period i land, skall för att fortsättningsvis vara behöriga för sjötjänstgöring med mellanrum på högst fem år

1) uppfylla de hälsokrav som föreskrivs i artikel 5d och

2) påvisa fortsatt yrkeskompetens i enlighet med avsnitt A-I/11 i STCW-koden.

2. Varje befälhavare, befäl och radiooperatör skall, för fortsatt tjänstgöring till sjöss ombord på fartyg för vilka det finns internationella överenskommelser om krav på specialutbildning, framgångsrikt genomgå godkänd relevant utbildning.

3. Varje medlemsstat skall jämföra de kompetensnormer som den har föreskrivit för dem som ansökte om certifikat utfärdade före den 1 februari 2002 med dem som anges för vederbörligt certifikat i del A i STCW-koden, och skall avgöra om det är nödvändigt att av dessa innehavare av certifikat kräva att de skall genomgå lämplig repetitions- och fortbildning eller bedömning.

Repetitions- och fortbildningskurserna skall godkännas och innefatta förändringar i tillämpliga nationella och internationella regler om säkerheten för människoliv till sjöss och om skyddet av den marina miljön samt ta hänsyn till varje uppdatering av kompetensnormen i fråga.

4. Varje medlemsstat skall, i samråd med dem som berörs, utarbeta eller främja utarbetandet av en struktur för repetitions- och fortbildningskurser såsom föreskrivs i avsnitt A-I/11 i STCW-koden.

5. I syfte att uppdatera befälhavares, befäls och radiooperatörers kunskaper skall varje medlemsstat säkerställa att texterna till aktuella förändringar i nationella och internationella regler om säkerheten för människoliv till sjöss och om skyddet av den marina miljön görs tillgängliga för fartyg med rätt att föra deras flagg.

Artikel 5f

Användning av simulatorer

1. De prestationsnormer och andra bestämmelser i avsnitt A-I/12 i STCW-koden och sådana andra krav som föreskrivs i del A i STCW-koden för alla berörda certifikat skall uppfyllas med avseende på

1) all obligatorisk simulatorbaserad utbildning,

2) all kompetensbedömning som krävs i del A i STCW-koden och som genomförs med hjälp av simulator, och

3) alla prov som genomförs med hjälp av simulator och som avser att påvisa bibehållen färdighet enligt del A i STCW-koden.

2. Simulatorer som har installerats eller tagits i bruk före den 1 februari 2002 får undantas från full överensstämmelse med de prestationsnormer som avses i punkt 1 enligt varje medlemsstats gottfinnande.

Artikel 5g

Företagens ansvar

1. Medlemsstaterna skall, i enlighet med punkterna 2 och 3, hålla företagen ansvariga för mönstring av sjöfolk för tjänstgöring på deras fartyg i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv, och skall av varje sådant företag kräva att det tillser att

1) allt sjöfolk som mönstrar på ett av dess fartyg innehar ett vederbörligt certifikat i enlighet med direktivets bestämmelser, fastställda av medlemsstaten,

2) dess fartyg är bemannande i överensstämmelse med dess medlemsstats tillämpliga bestämmelser för säker bemanning,

3) dokumentation och uppgifter rörande allt sjöfolk med anställning på dess fartyg upprätthålls och finns lättillgängliga, och inbegriper, utan att vara begränsade till det, dokumentation och uppgifter om de anställdas erfarenhet, utbildning, hälsotillstånd och kompetens för sina tilldelade arbetsuppgifter,

4) sjöfolk som mönstras på dess fartyg görs förtrogna med sina särskilda uppgifter och med fartygets alla anordningar och anläggningar, all utrustning och alla förfaranden och fartygsspecifika egenskaper som är av betydelse för deras vanliga arbetsuppgifter eller i nödsituationer, och att

5) fartygets besättning effektivt kan samordna sina aktiviteter i en nödsituation och när den utför uppgifter som är väsentliga för säkerheten eller för att förhindra eller minska föroreningar.

2. Företag, befälhavare och besättningsmedlemmar har alla ansvar för att säkerställa att de skyldigheter som föreskrivs i denna artikel sätts i kraft till fullo och att sådana andra åtgärder som kan vara nödvändiga vidtas för att tillse att varje besättningsmedlem på ett kunnigt och initierat sätt kan bidra till fartygets säkra drift.

3. Företaget skall förse befälhavaren på fartyg på vilka direktivet är tillämpligt med skriftliga instruktioner om de riktlinjer och förfaranden som skall följas för att säkerställa att alla ombordanställda som är nypåmönstrade på fartyget ges tillräckliga möjligheter att i förväg göra sig bekanta med utrustningen ombord, driftsförfarandena och de andra arrangemang som är nödvändiga för att de på ett riktigt sätt skall kunna utföra sina arbetsuppgifter. Sådana riktlinjer och förfaranden skall omfatta

1) en rimlig tidsperiod inom vilken de nypåmönstrade har möjlighet att göra sig bekanta med

1.1 den särskilda utrustning de kommer att använda eller sköta, och

1.2 de för fartyget särskilda förfaranden och rutiner för vakthållning, säkerhet, miljöskydd och nödsituationer som de ombordanställda behöver känna till för att korrekt kunna utföra sina tilldelade uppgifter, och

2) att utse en kunnig besättningsmedlem med ansvar för att säkerställa att varje nypåmönstrad ombordanställd ges möjlighet att få väsentlig information på ett språk han förstår.

Artikel 5h

Tjänstgöringsduglighet

1. För att förhindra uttröttning skall medlemsstaterna införa och genomdriva bestämmelser om viloperioder för vaktgående personal och kräva att vakthållningssystemen ordnas så att den vaktgående personalens effektivitet inte inskränks på grund av uttröttning samt att uppgifterna organiseras så att den första vakten i början av en resa och påföljande avlösande vakter är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstedugliga.

2. Alla som tilldelas tjänstgöring som vakthavande befäl eller som vaktmanskap skall beredas tillfälle till minst tio timmars vila under en 24-timmarsperiod.

3. Vilotimmarna får inte fördelas på mer än två perioder, varav den ena skall vara minst sex timmar.

4. Kraven på viloperioder i punkterna 1 och 2 behöver inte upprätthållas vid nödsituationer, övningar, eller under andra onormala driftsförhållanden.

5. Utan hinder av punkterna 2 och 3 får minimiperioden om tio timmar minskas till minst sex sammanhängande timmar förutsatt att en sådan minskning inte sträcker sig utöver två dygn och att minst 70 timmars vila bereds under varje sjudagarsperiod.

6. Medlemsstaterna skall kräva att vaktscheman sätts upp på lättillgängliga ställen."

5. Artikel 7 skall ersättas med följande:

"Artikel 7

1. Medlemsstaterna skall utse de myndigheter eller organ som skall

- ge den utbildning som åsyftas i artikel 5,

- organisera och/eller övervaka prov där så krävs,

- utfärda de behörighetscertifikat som avses i artikel 5d, och

- bevilja de dispenser som anges i artikel 6.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa följande:

Utbildning och bedömning

a) All utbildning och bedömning av sjöfolk

1) skall vara uppbyggd i enlighet med skrivna program, som omfattar sådana metoder och sätt för framförande, förfaranden och kursmaterial, som är nödvändiga för att uppnå den föreskrivna kompetensnormen, och

2) skall genomföras, övervakas, utvärderas och stödjas av personer som är kvalificerade enligt punkterna d, e och f.

b) Personer som leder eller bedömer utbildning under tjänstgöring ombord på fartyget skall utföra dessa uppgifter endast då sådan utbildning eller bedömning inte negativt påverkar fartygets normala drift och då de kan ägna sin tid och uppmärksamhet åt utbildningen eller bedömningen.

Kvalifikationer som krävs av lärare, övervakare och bedömare

c) Lärare, övervakare och bedömare skall ha lämpliga kvalifikationer för de särskilda slagen och nivåerna av utbildning eller kompetensbedömning av sjöfolk ombord eller i land.

Utbildning under tjänstgöring

d) En person som leder sådan utbildning under tjänstgöring av sjöfolk, antingen ombord eller i land, vilken avses kvalificera för certifiering i enlighet med direktivet skall

1) ha kännedom om utbildningsprogrammet och förståelse för de specifika utbildningsmålen för det särskilda slag av utbildning som ges,

2) vara kvalificerad för den uppgift som utbildningen gäller, och

3) om utbildningen sker med hjälp av simulator

3.1 ha blivit tillräckligt orienterad om undervisningstekniker som omfattar användning av simulatorer, och

3.2 ha praktisk operativ erfarenhet av det särskilda slag av simulator som används.

e) En person som ansvarar för övervakningen av sådan utbildning under tjänstgöring av sjöfolk, vilken avses att kvalificera för certifiering, skall ha full kännedom om utbildningsprogrammet och de särskilda målen för varje slag av utbildning som genomförs.

Kompetensbedömning

f) En person som leder sådan kompetensbedömning av sjöfolks utbildning under tjänstgöring, antingen ombord eller i land, vilken avses att kvalificera till certifiering, skall

1) ha motsvarande kunskapsnivå, och insikt i, den kompetens som skall bedömas,

2) vara kvalificerad för den uppgift som bedömningen gäller,

3) ha fått tillräcklig orientering om bedömningsmetoder och bedömningsrutiner,

4) ha praktisk erfarenhet av bedömning, och

5) om bedömningen inbegriper användning av simulatorer, ha tillgodogjort sig praktisk erfarenhet av bedömning på den särskilda typen av simulator under överinseende av och till en erfaren bedömares belåtenhet.

Utbildning och bedömning inom en institution

g) Då en medlemsstat godkänner en utbildning, en utbildningsinstitution eller en kvalifikation som beviljats av en utbildningsinstitution som en del av dess krav för utfärdande av certifikat, omfattas instruktörernas och bedömarnas kvalifikationer och erfarenhet av tillämpningen av bestämmelserna om kvalitetsnormer i artikel 5e. Sådan kvalifikation, erfarenhet och tillämpning av kvalitetsnormer skall innefatta lämplig utbildning i utbildningstekniker och utbildnings- och bedömningsmetoder och bedömningsrutiner samt uppfylla alla tillämpliga krav i punkterna d-f."

6. Artikel 8 skall ersättas med följande:

"Artikel 8

Medlemsstaterna skall säkerställa följande:

1) Utan att det påverkar punkterna 2 och 4 skall det ombord på alla fartyg som för en medlemsstats flagg alltid finnas anordningar på plats för effektiv muntlig kommunikation som rör säkerheten mellan alla medlemmar i besättningen, med särskild hänsyn tagen till att meddelanden och instruktioner skall kunna tas emot och förstås i rätt tid.

2) Ombord på alla passagerarfartyg som för en medlemsstats flagg och på alla passagerarfartyg som påbörjar och/eller avslutar en resa i en hamn i en medlemsstat skall ett arbetsspråk bestämmas och antecknas i fartygets loggbok för att säkerställa att besättningen kan utföra sina säkerhetsuppgifter på ett effektivt sätt.

Beroende på vad som är lämpligast skall företaget eller befälhavaren avgöra vilket arbetsspråk som är lämpligt. Varje ombordanställd skall kunna förstå, och om så är lämpligt, ge order och instruktioner, samt avrapportera på detta språk.

Om arbetsspråket inte är ett officiellt språk i medlemsstaten skall alla planer och förteckningar som anslås innefatta en översättning till arbetsspråket.

3) Den personal på passagerarfartyg som enligt mönstringslistan skall bistå passagerare i nödsituationer skall vara lätt att identifiera samt ha de kommunikationsfärdigheter som är tillräckliga för ändamålet, med beaktande av en lämplig och passande kombination av följande faktorer:

a) Det eller de språk som talas av en majoritet av de nationaliteter av passagerare som finns ombord på en bestämd rutt.

b) Sannolikheten för att förmågan att använda ett elementärt engelskt ordförråd för enkla anvisningar kan möjliggöra kommunikation med en passagerare som behöver hjälp oavsett om passageraren och besättningsmedlemmen har ett gemensamt språk eller ej.

c) Det eventuella behovet av att kunna kommunicera på andra sätt vid en nödsituation där verbal kommunikation inte är möjlig (till exempel utföra demonstrationer eller använda teckenspråk eller att dra uppmärksamhet till placeringen av anvisningar, mönstringstationer, räddningsutrustning eller evakueringsvägar).

d) Den utsträckning i vilken säkerhetsinstruktioner har getts till passagerare på deras modersmål.

e) De språk på vilka nödmeddelanden kan ges i en nödsituation eller under en övning för att överföra livsviktig vägledning till passagerarna och göra det lättare för besättningsmedlemmarna att bistå passagerarna.

4) Befälhavaren, befälen och manskapet ombord på oljetankfartyg, kemikalietankfartyg och gastankfartyg som för en medlemsstats flagg skall kunna kommunicera med varandra på ett gemensamt arbetsspråk.

5) Det skall finnas lämpliga anordningar för kommunikation mellan fartyget och myndigheter i land, antingen på ett gemensamt språk eller på dessa myndigheters språk.

6) När medlemsstaterna utför hamnstatskontroll enligt direktiv 95/21/EG skall de även kontrollera att fartyg som för en icke-medlemsstats flagg uppfyller kraven i denna artikel."

7. Artikel 9.3 och 9.4 i direktiv 94/58/EG skall ersättas med följande text:

"3. Sjöfolk som inte innehar de certifikat som avses i artikel 3 får beviljas rätt att tjänstgöra på fartyg som för en medlemsstats flagg under förutsättning att ett beslut om erkännande av deras vederbörliga certifikat har antagits genom tillämpning av följande förfarande:

a) Vid erkännande genom intyg av ett vederbörligt certifikat, utfärdat av ett tredje land, skall medlemsstaten förfara i enlighet med de förfaranden och kriterier som anges i bilaga II.

b) Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen som skall informera övriga medlemsstater om de vederbörliga certifikat som de har erkänt eller tänker erkänna i enlighet med de kriterier som avses i a.

c) Om det inom en tremånadersperiod efter det att kommissionen har underrättat medlemsstaterna i enlighet med punkt b har inlagts en protest av en medlemsstat eller av kommissionen på grundval av de kriterier som avses i a, skall kommissionen behandla frågan enligt det förfarande som angess i artikel 13. Den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra de beslut som fattats i enlighet med förfarandet i artikel 13.

d) När ett vederbörligt certifikat som utfärdats av ett tredje land har erkänts enligt ovannämnda förfarande, och om IMO:s sjösäkerhetskommitté efter sin utvärdering inte har kunnat fastställa att tredje land har visat att bestämmelserna i STCW-konventionen helt och hållet efterlevs skall kommissionen underställa ärendet det förfarande som anges i artikel 13 för att åter göra en bedömning av de certifikat som utfärdats av det landet. Den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra de beslut som fattats i enlighet med det förfarande som anges i artikel 13.

e) Kommissionen skall utarbeta och uppdatera en förteckning över vederbörliga certifikat som har erkänts enligt ovannämnda förfarande. Förteckningen skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

4. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 6 i artikel 3a kan en medlemsstat, om förhållandena så kräver, tillåta en ombordanställd att tjänstgöra i en befattning, förutom radiobefäl eller radiooperatör, med undantag för vad som föreskrivs i radioreglementet, för en tid av högst tre månader på ett fartyg som för dess flagg, medan han eller hon innehar ett vederbörligt och giltigt certifikat utfärdat och intygat av ett tredje land men vilket ännu inte erkänts genom intyg av den berörda medlemsstaten och därmed inte berättigande till tjänstgöring på ett fartyg som för dess flagg. Skriftligt bevis om att en ansökan om intyg om erkännande har inlämnats till de behöriga myndigheterna skall förvaras lättåtkomligt."

8. Artiklarna 10 och 11 skall ersättas av följande:

"Artikel 10

Hamnstatskontroll

1. Oavsett flagg är ett fartyg, med undantag av de typer av fartyg som undantas enligt artikel 1, när det befinner sig i en medlemsstats hamnar underkastat hamnstatskontroll av inspektörer som vederbörligen bemyndigats av den medlemsstaten att kontrollera att allt sjöfolk som tjänstgör ombord, och som enligt STCW-konventionen skall inneha certifikat, verkligen är certifierade eller innehar en vederbörlig dispens.

2. Medlemsstaterna skall, när de utför hamnstatskontroll enligt detta direktiv, säkerställa att alla relevanta bestämmelser och förfaranden enligt direktiv 95/21/EG tillämpas.

Artikel 10a

Förfaranden vid hamnstatskontroll

1. Utan att det påverkar direktiv 95/21/EG skall hamnstatskontrollen enligt artikel 10 begränsas till följande:

- Kontroll av att allt sjöfolk som tjänstgör ombord och som är skyldiga att vara certifierade i enlighet med STCW-konventionen innehar ett vederbörligt certifikat eller en giltig dispens, eller kan förete skriftligt bevis om att en ansökan om intyg om erkännande har inlämnats till myndigheterna i flaggstaten.

- Kontroll av att antalet och certifikaten för sjöfolk som tjänstgör ombord överensstämmer med de krav som myndigheterna i flaggstaten ställer på säker bemanning.

2. Bedömning, i enlighet med del A i STCW-koden, av de ombordanställdas på fartyget förmåga att upprätthålla de normer för vakthållning som krävs enligt STCW-konventionen, skall göras, om det av otvetydiga skäl finns anledning att anta att sådana normer inte upprätthålls, då något av följande inträffat:

- Fartyget har varit inblandat i en kollision, grundstötning eller strandning.

- Utsläpp av ämnen från fartyget som är olagliga enligt någon internationell konvention har skett när fartyget befunnit sig under gång, för ankar eller vid kaj.

- Fartyget har framförts på ett oberäkneligt eller riskabelt sätt varvid trafikregleringsåtgärder antagna av IMO eller säkra navigeringsmetoder och navigeringsförfaranden inte har följts.

- Fartyget har på annat sätt framförts så att det innebär en fara för personer, egendom eller miljö.

- Ett certifikat har erhållits på ett bedrägligt sätt eller innehavaren av ett certifikat är inte den person som certifikatet ursprungligen utfärdades till.

- Fartyget för flagg från ett land som inte har ratificerat STCW-konventionen, eller har en befälhavare, befäl eller manskap som innehar certifikat som har utfärdats av ett tredje land som inte har ratificerat STCW-konventionen.

3. Trots kontroll av certifikatet får bedömningen enligt punkt 2 kräva att den ombordanställde på tjänstgöringsplatsen uppvisar den till certifikatet hänförliga kompetensen. Ett sådant uppvisande kan innefatta kontroll av att de operativa kraven med avseende på vakthållningsnormerna har uppfyllts och att den ombordanställde inom ramen för sin kompetens kan handla på ett lämpligt sätt i nödsituationer.

Artikel 11

Kvarhållande

Utan att det påverkar direktiv 92/21/EG skall följande bristfälligheter, om den inspektör som utför hamnstatskontrollen har fastställt att de utgör en fara för personer, egendom eller miljön, utgöra de enda skäl enligt det här direktivet på vilka en medlemsstat får kvarhålla ett fartyg:

- Sjöfolk saknar certifikat, vederbörligt certifikat, giltig dispens eller skriftligt bevis för att en ansökan om intyg om erkännande har lämnats in till myndigheterna i flaggstaten.

- De i flaggstaten tillämpliga bestämmelserna om säker bemanning är inte uppfyllda.

- Vakthållningen på brygga eller i maskinrum uppfyller inte de krav som flaggstaten ställer på fartyget.

- I vakten saknas en person med behörighet att sköta den utrustning som är nödvändig för säker navigering, radiokommunikation i säkerhetssyfte eller för att förhindra förorening av havet.

- Bevis saknas för att de finns yrkesmässig kompetens för att utföra de arbetsuppgifter som har tilldelats de ombordanställda och som rör fartygets säkerhet och förhindrande av förorening.

- Personer som är tillräckligt utvilade och i övrigt tjänstgöringsdugliga saknas för den första vakten vid början av en resa och för följande avlösande vakter."

9. Artikel 12 skall ändras på följande sätt:

- I punkt 1 skall "q, r och s" ersättas med "p, q, r, w och x".

- Följande punkt skall läggas till:

"1a Rådet skall, i överensstämmelse med villkoren i fördraget, och på förslag av kommissionen, fatta beslut om eventuell ändring av bilaga II inom fem år efter antagande av ändringsdirektiv 98/. . ./EG (*) mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits vid tillämpningen av detta direktiv.

(*) EGT L . . ."

- I punkt 2 skall "v" ersättas med "u".

10. Följande artikel skall införas:

"Artikel 13a

Övergångsbestämmelser

1. Medlemsstaterna får till den 1 februari 2002 fortsätta att utfärda, erkänna och intyga certifikat i enlighet med de bestämmelser som gällde före den 1 februari 1997 när det gäller sjöfolk som påbörjade godkänd sjötjänstgöring och godkänt utbildnings- och träningsprogram eller en godkänd kurs före den 1 augusti 1998.

2. Medlemsstaterna får till den 1 februari 2002 fortsätta att förnya och återge giltighet för certifikat och intyg om erkännande i enlighet med de bestämmelser som gällde före den 1 februari 1997.

3. När en medlemsstat i enlighet med artikel 5e återutfärdar eller förlänger giltigheten av certifikat som den ursprungligen utfärdade enligt de bestämmelser som gällde före den 1 februari 1997 får medlemsstaten efter eget gottfinnande ersätta de tonnagebegränsningar som framgår av de ursprungliga certifikaten på följande sätt:

1) `200 bruttoregisterton` får ersättas med `bruttodräktighet på 500`, och

2) `1 600 bruttoregisterton` får ersättas med `bruttodräktighet på 3 000`."

11. Bilagan skall ersättas av bilaga I till detta direktiv.

12. En ny bilaga II skall läggas till detta direktiv.

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1999 eller ett år efter datumet för antagandet av detta direktiv, beroende på vilken dag som infaller tidigast.

2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

3. Medlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem vid brott mot de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. De sålunda beslutade påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

4. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen överlämna texterna till alla bestämmelser som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i . . .

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 367, 5.12.1996, s. 1.

(2) EGT C 206, 7.7.1997, s. 29.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 29 maj 1997 (EGT C 182, 16.6.1997, s. 44), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 oktober 1997, rådets och Europaparlamentets beslut av den . . . (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 319, 12.12.1994, s. 28.

(5) EGT C 109, 8.4.1997, s. 1.

(6) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1.

BILAGA I

UTBILDNINGSKRAV I STCW-KONVENTIONEN ENLIGT ARTIKEL 2 I DIREKTIVET

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1. Reglerna som hänvisas till i denna bilaga kompletteras av de obligatoriska bestämmelserna i del A i STCW-koden, med undantag av kapitel VIII, regel VIII/2.

Hänvisningar till en bestämmelse i en regel innebär även en hänvisning till motsvarande avsnitt i del A i STCW-koden.

2. Del A i STCW-koden innehåller kompetensnormer som kandidaterna måste uppfylla för utfärdande och förnyelse av behörighetscertifikat enligt STCW-konventionens bestämmelser. För att klargöra sammanhanget mellan de alternativa certifieringsbestämmelserna i kapitel VII och certifieringsbestämmelserna i kapitel II, III och IV är de färdigheter som anges i kompetensnormerna grupperade på lämpligt sätt under följande sju funktioner:

1) Navigation

2) Lasthantering och stuvning

3) Kontroll av fartygets drift och vård av personer ombord

4) Marin maskinteknik

5) Elektrisk, elektronisk och kontrollteknik

6) Underhåll och reparationer

7) Radiokommunikation

på följande ansvarsnivåer:

1) Ledningsnivå

2) Driftsnivå

3) Underhållsnivå.

Funktionerna och ansvarsnivåerna urskiljs genom underrubriker i tablåerna över kompetensnormer som ges i kapitel II, III, och IV i del A i STCW-koden.

KAPITEL II

BEFÄLHAVARE OCH DÄCKSAVDELNING

Regel II/1

Obligatoriska minimikrav för certifiering av vakthavande befäl på bryggan på fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mer

1. Varje vakthavande befäl på bryggan som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mer skall inneha ett vederbörligt certifikat.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 vara minst 18 år,

2.2 ha godkänd sjötjänstgöring under minst ett år som led i ett godkänt utbildningsprogram, vilket inbegriper utbildning ombord som uppfyller kraven i avsnitt A-II/1 i STCW-koden, och dokumenterats i en godkänd utbildningsjournal, eller ha annan godkänd sjötjänstgöring under minst tre år,

2.3 under den föreskrivna sjötjänstgöringen ha utfört vakthållningsuppgifter på bryggan under överinseende av befälhavaren eller ett behörigt befäl under minst sex månader,

2.4 uppfylla tillämpliga krav enligt reglerna i kapitel IV på lämpligt sätt för utförande av bestämda radiokommunikationsuppgifter i enlighet med radioreglementet, och

2.5 ha genomgått godkänd utbildning och träning och uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/1 i STCW-koden.

Regel II/2

Obligatoriska minimikrav för certifiering av befälhavare och överstyrmän på fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mer

Befälhavare och överstyrmän på fartyg med en bruttodräktighet av 3 000 eller mer

1. Varje befälhavare och överstyrman som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av 3 000 eller mer skall inneha ett vederbörligt certifikat.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 uppfylla kraven för certifiering som vakthavande befäl på bryggan på fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mer och ha godkänd sjötjänstgöring i denna befattning,

2.1.1 under minst tolv månader för certifiering som överstyrman, och

2.1.2 under minst 36 månader för certifiering som befälhavare. Denna tid får dock reduceras, men inte till mindre än 24 månader, om minst tolv månader av denna sjötjänstgöring har fukllgjorts som överstyrman, och

2.2 ha genomgått godkänd utbildning och träning samt uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/2 i STCW-koden för befälhavare och överstyrmän på fartyg med en bruttodräktighet av 3 000 eller mer.

Befälhavare och överstyrmän på fartyg med en bruttodräktighet mellan 500 och 3 000

3. Varje befälhavare och överstyrman som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet mellan 500 och 3 000 skall inneha ett vederbörligt certifikat.

4. Alla som ansöker om ett certifikat skall

4.1 för certifiering som överstyrman, uppfylla kraven för vakthavande befäl på bryggan på fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mera,

4.2 för certifiering som befälhavare, uppfylla kraven på vakthavande befäl på bryggan på fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mera och ha godkänd sjötjänstgöring under minst 36 månader i denna befattning; denna tid får dock reduceras, men inte till mindre än 24 månader, om minst tolv månader av denna sjötjänstgöring har fullgjorts som överstyrman, och

4.3 ha genomgått godkänd utbildning och träning samt uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/2 i STCW-koden för befälhavare och överstyrmän på fartyg med en bruttodräktighet mellan 500 och 3 000.

Regel II/3

Obligatoriska minimikrav för certifiering av vakthavande befäl på bryggan och befälhavare på fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500

Fartyg som inte används på kustnära resor

1. Varje vakthavande befäl på bryggan som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 som inte används på kustnära resor skall inneha ett vederbörligt certifikat för fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mera.

2. Varje befälhavare som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 som inte används på kustnära resor skall inneha ett vederbörligt certifikat för tjänstgöring som befälhavare på fartyg med en bruttodräktighet mellan 500 och 3 000.

Fartyg som används på kustnära resor

Vakthavande befäl på bryggan

3. Varje vakthavande befäl på bryggan på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 och som används på kustnära resor skall inneha ett vederbörligt certifikat.

4. Alla som ansöker om ett certifikat som vakthavande befäl på bryggan på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 och som används på kustnära resor skall

4.1 vara minst 18 år,

4.2 ha genomgått

4.2.1 specialutbildning, inbegripet en tillräcklig period av godkänd sjötjänstgöring så som administrationen föreskriver, eller

4.2.2 godkänd sjötjänstgöring i däcksavdelningen under minst tre år,

4.3 uppfylla de tillämpliga kraven i reglerna i kapitel IV på lämpligt sätt för utförande av bestämda radiokommunikationsuppgifter i enlighet med radioreglementet, och

4.4 ha genomgått godkänd utbildning och träning samt uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/3 i STCW-koden för vakthavande befäl på bryggan på fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 som används på kustnära resor.

Befälhavare

5. Varje befälhavare som tjänstgör på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 och som nyttjas för kustnära resor skall inneha ett föreskrivet certifikat.

6. Alla som ansöker om ett certifikat som befälhavare på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 och som används på kustnära resor skall

6.1 vara minst 20 år,

6.2 ha godkänd sjötjänstgöring som vakthavande befäl på bryggan under minst tolv månader, och

6.3 ha genomgått godkänd utbildning och träning samt uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/3 i STCW-koden för befälhavare på fartyg med en bruttodräktighet av mindre än 500 som används på kustnära resor.

7. Undantag

Administrationen får, om den anser att ett fartygs storlek och förhållandena under dess resa är sådana att tillämpningen av samtliga krav i denna regel och i avsnitt A-II/3 i STCW-koden skulle vara orimlig eller omöjlig, i den omfattningen, undanta befälhavaren och vakthavande befäl på bryggan på ett sådant fartyg eller sådan klass av fartyg från några av kraven, med beaktande av säkerheten för alla fartyg som eventuellt trafikerar samma farvatten.

Regel II/4

Obligatoriska minimikrav för certifiering av manskap som deltar i vakthållning på bryggan

1. Manskap som deltar i vakthållning på bryggan på ett havsgående fartyg med en bruttodräktighet av 500 eller mer, förutom manskap under utbildning och manskap som under vakthållning har okvalificerade arbetsuppgifter, skall vara vederbörligt certifierade för att utföra sådana uppgifter.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 vara minst 16 år,

2.2 ha genomgått

2.2.1 godkänd sjötjänstgöring omfattande minst sex månaders utbildning och praktik, eller

2.2.2 specialutbildning som äger rum antingen på land eller till sjöss och som innefattar en godkänd period av sjötjänstgöring under minst två månader, och

2.3 uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-II/4 i STCW-koden.

3. Den sjötjänstgöring, utbildning och praktik som föreskrivs i punkterna 2.2.1 och 2.2.2 skall utföras i förbindelse med vakthållning på brygga och innefatta uppgifter utförda under direkt överinseende av befälhavaren, vakthavande befäl på bryggan eller behörigt manskap.

4. En medlemsstat får anse att sjöfolk uppfyller kraven i denna regel om de har tjänstgjort i en relevant befattning i däcksavdelningen under minst ett år inom de senaste fem år som föregick STCW-konventionens ikraftträdande för den medlemsstaten.

KAPITEL III

MASKINAVDELNINGEN

Regel III/1

Obligatoriska minimikrav för certifiering av vakthavande maskinbefäl i bemannade maskinrum eller maskinister utsedda att utföra arbetsuppgifter i periodvis obemannade maskinrum

1. Varje vakthavande maskinbefäl i bemannade maskinrum eller maskinbefäl med bestämda arbetsuppgifter i periodvis obemannade maskinrum på ett havsgående fartyg med ett framdrivningsmaskineri med en effekt av 750 kW eller mera skall inneha ett vederbörligt certifikat.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 vara minst 18 år,

2.2 ha genomgått minst sex månaders sjötjänstgöring i maskinavdelningen i enlighet med avsnmitt A-III/1 i STCW-koden, och

2.3 ha genomgått godkänd utbildning och träning under minst 30 månader omfattande utbildning ombord på fartyget, vilken har dokumenterats i en godkänd utbildningsjournal och som uppfyller kompetensnormerna i avdelning III/1 i STCW-koden.

Regel III/2

Obligatoriska minimikrav för certifiering av maskinchefer och förste maskinister på fartyg vars framdrivningsmaskineri har en effekt av 3 000 kW eller mer

1. Varje maskinchef och förste maskinist på ett havsgående fartyg med ett framdrivningsmaskineri med en effekt av 3 000 kW eller mer skall inneha ett vederbörligt certifikat.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 uppfylla kraven för certifiering som vakthavande maskinbefäl, och

2.1.1 för certifiering som förste maskinist, ha fullgjort minst tolv månaders godkänd sjötjänstgöring som maskinbefälsassistent eller maskinbefäl, och

2.1.2 för certifiering som maskinchef, ha fullgjort minst 36 månaders godkänd sjötjänstgöring, av vilka minst tolv månader som maskinbefäl i ansvarig ställning, med behörighet att tjänstgöra som förste maskinist, och

2.2 ha genomgått godkänd utbildning och träning och uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-III/2 i STCW-koden.

Regel III/3

Obligatoriska minimikrav för certifiering av maskinchefer och förste maskinister på fartyg vars framdrivningsmaskineri har en effekt mellan 750 kW och 3 000 kW

1. Varje maskinchef och förste maskinist på ett havsgående fartyg med ett framdrivningsmaskineri med en effekt mellan 750 kW och 3 000 kW skall inneha föreskrivet certifikat.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 uppfylla kraven för certifiering som vakthavande maskinbefäl, och

2.1.1 för certifiering som förste maskinist, ha fullgjort minst tolv månaders godkänd sjötjänstgöring som maskinbefälsassistent, maskinist eller maskinbefäl, och

2.1.2 för certifiering som maskinchef, ha fullgjort minst 24 månaders godkänd sjötjänstgöring, av vilka minst tolv månader skall utgöras av tjänstgöring med behörighet att tjänstgöra som förste maskinist, och

2.2 ha genomgått godkänd utbildning och träning och uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-III/3 i STCW-koden.

3. Varje maskinbefäl som är behörig att tjänstgöra som förste maskinist på fartyg med ett framdrivningsmaskineri med en effekt av 3 000 kW eller mer får tjänstgöra som maskinchef på fartyg med framdrivningsmaskineri med en effekt av mindre än 3 000 kW, förutsatt att han eller hon har utfört minst tolv månaders godkänd sjötjänstgöring som maskinbefäl i ansvarig ställning och att detta bekräftas i certifikatet.

Regel III/4

Obligatoriska minimikrav för certifiering av manskap som deltar i vakthållning i bemannade maskinrum eller är utsedda att utföra arbetsuppgifter i periodvis obemannade maskinrum

1. Manskap som deltar i vakthållning i maskinrum eller är utsett att utföra arbetsuppgifter i periodvis obemannade maskinrum på ett havsgående fartyg med ett framdrivningsmaskineri med en effekt av 750 kW eller mer, förutom manskap under utbildning och manskap som under vakthållning har okvalificerade arbetsuppgifter, skall vara vederbörligen certifierade för att utföra sådana uppgifter.

2. Alla som ansöker om ett certifikat skall

2.1 vara minst 16 år,

2.2 ha genomgått

2.2.1 godkänd sjötjänstgöring, omfattande minst sex månaders utbildning och praktik,

2.2.2 specialutbildning som äger rum antingen på land eller till sjöss och som innefattar en godkänd period av sjötjänstgöring under minst två månader, och

2.3 uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-III/4 i STCW-koden.

3. Den sjötjänstgöring, utbildning och praktik som föreskrivs i punkterna 2.2.1 och 2.2.2 skall utföras i förbindelse med vakthållning i maskinrum och innefatta arbetsuppgifter utförda under direkt överinseende av behörigt maskinbefäl eller behörigt manskap.

4. En medlemsstat får anse att sjöfolk uppfyller kraven i denna regel om de har tjänstgjort i en relevant befattning i maskinavdelningen under minst ett år inom de senaste fem år som föregick STCW-konventionens ikraftträdande för den medlemsstaten.

KAPITEL IV

RADIOKOMMUNIKATION OCH RADIOPERSONAL

Förklarande not:

Obligatoriska bestämmelser avseende radiovakthållning finns fastställda i radioreglementet och i 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess senaste lydelse. Bestämmelser om underhåll av radio finns fastställda i 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess senaste lydelse, och i de riktlinjer som antagits av Internationella sjöfartsorganisationen.

Regel IV/1

Tillämpning

1. Förutom vad som föreskrivs i punkt 3, skall bestämmelserna i detta kapitel gälla för radiopersonal på fartyg som omfattas av det globala nödsignals- och säkerhetssystemet till sjöss (GMDSS) som föreskrivs i 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess senaste lydelse.

2. Fram till den 1 februari 1999 skall radiopersonal på fartyg som uppfyller bestämmelserna i 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, i kraft före den 1 februari 1992, uppfylla bestämmelserna i 1978 års internationella konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning i kraft före den 1 december 1992.

3. Radiopersonal som tjänstgör på fartyg, som inte behöver uppfylla GMDSS- bestämmelserna i kapitel IV i SOLAS-konventionen, är inte skyldiga att uppfylla kraven i detta kapitel. Radiopersonal i dessa fartyg är dock skyldig att följa radioreglementet. Administrationen skall tillse att de vederbörliga certifikaten, såsom föreskrivs i radioreglementet utfärdas för eller erkänns beträffande sådan radiopersonal.

Regel IV/2

Obligatoriska minimikrav för certifiering av GMDSS-radiopersonal

1. Varje radiooperatör som ansvarar för eller utför radiokommunikationsuppgifter på ett fartyg som omfattas av GMDSS skall inneha ett vederbörligt certifikat gällande GMDSS, utfärdat eller erkänt av administrationen i enlighet med bestämmelserna i radioreglementet.

2. Alla som ansöker om ett certifikat i enlighet med denna regel för tjänstgöring på ett fartyg, som enligt 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, i dess senaste lydelse, skall vara utrustat med en radioanläggning, skall

2.1 vara minst 18 år, och

2.2 ha genomgått godkänd utbildning och träning samt uppfylla den kompetensnorm som anges i avsnitt A-IV/2 i STCW-koden.

KAPITEL V

SÄRSKILDA UTBILDNINGSKRAV FÖR PERSONAL PÅ VISSA TYPER AV FARTYG

Regel V/1

Obligatoriska minimikrav för utbildning och behörighet för befälhavare, befäl och manskap på tankfartyg

1. Befäl och manskap som tilldelats särskilda arbetsuppgifter och ansvar som har samband med last eller lastutrustning på tankfartyg skall ha genomgått en godkänd landbaserad brandbekämpningskurs förutom den utbildning som föreskrivs i regel VI/1, och skall ha

1.1 fullgjort minst tre månaders godkänd sjötjänstgöring på tankfartyg för att få tillräcklig kunskap om säkra operationella rutiner, eller

1.2 genomgått en godkänd förtrogenhetskurs för tankfartyg, vilken åtminstone omfattar studieplanen för en sådan kurs i avsnitt A-V/1 i STCW-koden,

dock sålunda att administrationen kan godta en period av övervakad sjötjänstgöring som är kortare än den som föreskrivs i punkt 1.1 förutsatt att

1.3 den godtagna perioden är minst en månad,

1.4 tankfartyget har en bruttodräktighet som är mindre än 3 000,

1.5 varje resa som tankfartyget gör under perioden varar högst 72 timmar, och

1.6 tankfartygets driftsegenskaper och antalet resor och lastnings- och lossningsoperationer som utförs under perioden möjliggör att samma kunskaps- och erfarenhetsnivå uppnås.

2. Befälhavare, maskinchefer, överstyrmän, förste maskinister och varje annan person med direkt ansvar för lastning, lossning och omhändertagande i transit eller hantering av last skall förutom att uppfylla kraven i punkt 1.1 eller 1.2 ha

2.1 praktik som är tillräcklig för deras arbetsuppgifter på den typ av tankfartyg som de tjänstgör på, och

2.2 genomgått ett godkänt specialutbildningsprogram som åtminstone omfattar de ämnen som anges i avsnitt A-V/1 i STCW-koden och som är tillräckligt för deras arbetsuppgifter på det oljetankfartyg, kemikalietankfartyg eller gastankfartyg där de tjänstgör.

3. Inom två år efter STCW-konventionens ikraftträdande för en medlemsstat får sjöfolk anses uppfylla kraven i punkt 2.2 om de har tjänstgjort i en relevant befattning ombord på den typ av tankfartyg det gäller under en period av minst ett år under de fem senaste åren.

4. Administrationen skall tillse att ett vederbörligt certifikat utfärdas för befälhavare och befäl som är kvalificerade enligt punkt 1 eller i förekommande fall punkt 2, eller att ett existerande certifikat blir vederbörligen erkänt. Varje manskap som sålunda kvalificerar sig skall bli vederbörligen certifierad.

Regel V/2

Obligatoriska minimikrav för utbildning och behörighet för befälhavare, befäl, manskap och annan personal på ro-ro-passagerarfartyg

1. Denna regel är tillämplig på befälhavare, befäl, manskap och annan personal som tjänstgör ombord på ro-ro-passagerarfartyg som används på internationella resor. Administrationerna skall avgöra dessa bestämmelsers tillämplighet på personal som tjänstgör på ro-ro-passagerarfartyg som används på inrikes resor.

2. Innan de tilldelas arbetsuppgifter ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall sjöfolk ha genomgått den utbildning som krävs i punkterna 4-8 nedan i enlighet med deras befattningar, arbetsuppgifter och ansvar.

3. Sjöfolk för vilka det krävs utbildning enligt punkterna 4, 7 och 8 nedan skall med högst fem års mellanrum genomgå lämplig repetitionsutbildning.

4. Befälhavare, befäl och annan personal som enligt mönstringslistorna skall bistå passagerare i nödsituationer ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall ha genomgått utbildning i kontroll av folkmassor så som anges i avsnitt A-V/2, punkt 1 i STCW-koden.

5. Befälhavare, befäl och annan personal som tilldelats belstämda arbetsuppgifter och med särskilt ansvar ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall ha genomgått den förtrogenhetsutbildning som anges i avsnitt A-V/2, punkt 2 i STCW-koden.

6. Personal som direkt betjänar passagerare i passagerarutrymmen ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall ha genomgått den säkerhetsutbildning som anges i avsnitt A-V/2, punkt 3 i STCW-koden.

7. Befälhavare, överstyrmän, maskinchefer, förste maskinister och varje annan person som tilldelats direkt ansvar för passagerares ombord- och landstigning, lastning, lossning eller säkring av last, eller stängning av skrovöppningar ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall ha genomgått godkänd utbildning i passagerarsäkerhet, lastsäkerhet och skrovhållfasthet så som anges i avsnitt A-V/2, punkt 4 i STCW-koden.

8. Befälhavare, överstyrmän, maskinchefer, förste maskinister och varje annan person med direkt ansvar för passagerarnas säkerhet i nödsituationer ombord på ro-ro-passagerarfartyg skall ha genomgått godkänd utbildning i krishantering och mänskligt beteende så som anges i avsnitt A-V/2, punkt 5 i STCW-koden.

9. Administrationer skall tillse att skriftligt bevis på den utbildning som genomgåtts utfärdas för varje person som befinns vara behörig enligt bestämmelserna i denna regel.

KAPITEL VI

FUNKTIONER AVSEENDE NÖDSITUATIONER, ARBETARSKYDD, MEDICINSK VÅRD OCH ÖVERLEVNAD

Regel VI/1

Obligatoriska minimikrav om förtrogenhet, grundläggande säkerhetsutbildning och säkerhetsinstruktion för allt sjöfolk

Sjöfolk skall få förtrogenhet och grundläggande säkerhetsutbildning eller säkerhetsinstruktion i enlighet med avsnitt A-VI/1 i STCW-koden och skall uppfylla den tillämpliga kompetensnorm som anges däri.

Regel VI/2

Obligatoriska minimikrav för utfärdandet av certifikat om yrkeskunnande avseende livräddningsfarkoster, beredskapsbåtar och snabba beredskapsbåtar

1. Alla som ansöker om ett certifikat om yrkeskunnande avseende livräddningsfarkoster och beredskapsbåtar andra än snabba beredskapsbåtar, skall

1.1 vara minst 18 år,

1.2 ha minst tolv månaders godkänd sjötjänstgöring eller ha deltagit i en godkänd utbildning och ha minst sex månaders godkänd sjötjänstgöring, och

1.3 uppfylla den kompetensnorm för certifikat om yrkeskunnande avseende livräddningsfarkoster och bereskapsbåtar såsom anges i avsnitt A-VI/2, punkterna 1-4 i STCW-koden.

2. Alla som ansöker om ett certifikat om yrkeskunnande avseende snabba beredskapsbåtar, skall

2.1 inneha ett certifikat om yrkeskunnande avseende livräddningsfarkoster och beredskapsbåtar, andra än snabba beredskapsbåtar,

2.2 ha deltagit i en godkänd utbildning, och

2.3 uppfylla den kompetensnorm för certifikat om yrkeskunnande avseende snabba beredskapsbåtar så som anges i avsnitt A-VI/2, punkterna 5-8 i STCW-koden.

Regel VI/3

Obligatoriska minimikrav för utbildning i avancerad brandbekämpning

1. Sjöfolk med uppgift att leda brandbekämpningsaktioner skall framgångsrikt ha genomgått avancerad utbildning i brandbekämpningstekniker med särskild tonvikt på organisation, taktik och ledning i enlighet med bestämmelserna i avsnitt A-VI/3 i STCW-koden och uppfylla den däri angivna kompetensnormen.

2. Om utbildning i avancerad brandbekämpning inte ingår i kvalifikationerna för det certifikat som skall utfärdas, skall ett särskilt certifikat eller skriftligt intyg utfärdas på lämpligt sätt, som anger att innehavaren deltagit i en utbildning i avancerad brandbekämpning.

Regel VI/4

Obligatoriska minimikrav beträffande medicinsk första hjälp och medicinsk vård

1. Sjöfolk med uppgift att ge medicinsk första hjälp ombord på fartyg skall uppfylla den kompetensnorm för medicinsk första hjälp som anges i avsnitt A-VI/4, punkterna 1-3 i STCW-koden.

2. Sjöfolk med uppgift att ansvara för medicinsk vård ombord på fartyg skall uppfylla den kompetensnorm för medicinsk vård ombord på fartyg som anges i avsnitt A-VI/4, punkterna 4-6 i STCW-koden.

3. Om utbildning i medicinsk första hjälp eller medicinsk vård inte ingår i kvalifikationerna för det certifikat som skall utfärdas, skall ett särskilt certifikat eller skriftligt intyg utfärdas, som anger att innehavaren deltagit i en utbildning i medicinsk första hjälp eller medicinsk vård.

KAPITEL VII

ALTERNATIV CERTIFIERING

Regel VII/1

Utfärdande av alternativa certifikat

1. Utan hinder av de krav för certifiering som anges i kapitel II och III i denna bilaga, får medlemsstaterna välja att utfärda eller bemyndiga utfärdandet av andra certifikat än de som nämns i reglerna i dessa kapitel, förutsatt att

1.1 de härtill hörande funktionerna och ansvarsnivåerna som skall anges i certifikaten och intygen om erkännande väljs bland och är identiska med dem som angess i avsnitten A-II/1, A-II/2, A-II/3, A-II/4, A-III/1, A-III/2, A-III/3, A-III/4 och A-IV/2 i STCW-koden,

1.2 de sökande har genomgått godkänd utbildning och träning och uppfyller de krav i kompetensnormerna som föreskrivs i de tillämpliga avsnitten i STCW-koden och som fastlagts i avsnitt A-VII/1 i denna kod för de funktioner och nivåer som skall anges i certifikaten och på intygen om erkännande,

1.3 de sökande har genomfört godkänd sjötjänstgöring som är relevant för utförandet av de funktioner och nivåer som skall anges i certifikatet. Minimitiden för sjötjänstgöringen skall motsvara den tid för sjötjänstgöring som föreskrivs i kapitel II och III i denna bilaga. Minimitiden för sjötjänstgöringen får dock inte vara kortare än vad som föreskrivs i avsnitt A-VII/2 i STCW-koden,

1.4 de som ansöker om certifiering och som skall utföra navigeringsfunktioner på operativ nivå skall uppfylla de tillämpliga kraven i reglerna i kapitel IV, i förekommande fall, för utförande av bestämda radiokommunikationsuppgifter i enlighet med radioreglementet, och

1.5 certifikaten utfärdas i enlighet med kraven i artikel 5e och bestämmelserna i kapitel VII i STCW-koden.

2. Inget certifikat får utfärdas i enlighet med detta kapitel om inte medlemsstaten till kommissionen har överlämnat den information som krävs enligt STCW-konventionen.

Regel VII/2

Certifiering av sjöfolk

1. Allt sjöfolk som utför någon funktion eller grupp av funktioner som anges i tablåerna A-II/1, A-II/2, A-II/3 eller A-II/4 i kapitel II eller i tablåerna A-III/1, A-III/2, A-III/4 i kapitel III eller A-IV/2 i kapitel IV i STCW-koden skall inneha ett vederbörligt certifikat.

Regel VII/3

Principer för utfärdande av alternativa certifikat

1. En medlemsstat som väljer att utfärda eller bemyndiga utfärdandet av alternativa certifikat skall tillse att följande principer iakttas:

1.1 Inget alternativt certifieringssystem får genomföras om det inte säkerställer åtminstone en likvärdig grad av säkerhet till sjöss och förhindrande av föroreningar som den som ges i de andra kapitlen.

1.2 Varje arrangemang för alternativ certifiering enligt detta kapitel skall tillse att de sålunda utfärdade certifikaten är utbytbara mot sådana som utfärdas i enlighet med de övriga kapitlen.

2. Utbytbarhetsprincipen i punkt 1 skall säkerställa att

2.1 sjöfolk som är certifierade enligt bestämmelserna i kapitlen II och/eller III och de som är certifierade enligt kapitel VII kan tjänstgöra på fartyg som tillämpar antingen traditionella eller andra organisationsformer ombord, och

2.2 sjöfolk inte utbildas för särskilda organisationsformer ombord som inskränker deras förmåga att utöva sina färdigheter på annat håll.

3. Följande principer skall beaktas vid utfärdande av certifikat enligt bestämmelserna i detta kapitel:

3.1 Utfärdande av alternativa certifikat får inte ske för att i sig

3.1.1 minska antalet besättningsmedlemmar ombord,

3.1.2 sänka yrkets oväld eller "avkvalificera" sjöfolk, eller

3.1.3 motivera att en enda certifikatsinnehavare tilldelas kombinerade arbetsuppgifter som hör till vakthållningsbefäl i maskin och på bryggan under en och samma vakt.

3.2 Den person som för befälet skall betecknas som befälhavare, och befälhavarens och övrigas rättsliga ställning och auktoritet får inte påverkas negativt genom genomförande av något arrangemang för alternativ certifiering.

4. Principerna i punkterna 1 och 2 i denna regel skall säkerställa att såväl däcks- som maskinbefälets kompetens upprätthålles.

BILAGA II

FÖRFARANDEN OCH KRITERIER FÖR ERKÄNNANDE AV CERTIFIKAT UTFÄRDADE AV TREDJE LAND OCH FÖR GODKÄNNANDE AV MARITIMA UTBILDNINGSINSTITUT, MARITIMA UTBILDNINGS- OCH TRÄNINGSPROGRAM OCH MARITIMA KURSER SOM AVSES I ARTIKEL 9.3 a

A. Förfaranden och kriterier för certifikat

En medlemsstat får erkänna och intyga vederbörliga certifikat utfärdade av tredje land för tjänstgöring ombord på fartyg som för dess flagg endast om följande villkor är uppfyllda:

1. Vederbörliga certifikat som lämnats in för erkännande måste ha utfärdats av en part till STCW-konventionen.

2. a) Det tredje land som har utfärdat ett vederbörligt certifikat måste av Internationella sjöfartsorganisationens sjösäkerhetskommitté ha identifierats som ett land som har visat att det till fullo har genomfört bestämmelserna i STCW-konventionen.

b) Medlemsstaten måste ha bekräftat, genom alla nödvändiga åtgärder, i vilka kan ingå inspektion av inrättningar och förfaranden, att kraven när det gäller kompetensnorm, utfärdande och intyg om erkännande av certifikat samt förande av förteckning till fullo uppfylls och att ett system för kvalitetsnormer har införts enligt kraven i regel I/8 i STCW-konventionen.

3. Om kravet i punkt 2 a inte har uppfyllts därför att IMO:s sjösäkerhetskommitté fortfarande är i färd med att fastställa om ifrågavarande tredje land till fullo har genomfört bestämmelserna i STCW-konventionen gäller följande:

a) Det tredje landet skall delge medlemsstaten och IMO

i) texter till lagar, förordningar, kungörelser, regler och instrument avseende genomförande av STCW-konventionen,

ii) alla detaljer avseende studiekursers innehåll och varaktighet, inbegripet ett klart uttalande om de principer som lagts till grund för utbildningen, träningen, examineringen, kompetensbedömningen och certifieringen,

iii) nationella examineringskrav och andra krav för varje typ av certifikat, som utfärdas i enlighet med STCW-konventionen,

iv) ett tillräckligt antal förlagor av certifikat som överensstämmer med STCW-konventionen,

v) information om statlig organisation,

vi) en kortfattad förklaring om de rättsliga och administrativa åtgärder som har införts för att säkerställa överensstämmelse särskilt när det gäller utbildning och bedömning samt utfärdande och registrering av certifikat,

vii) en kortfattad översikt över de förfaranden som tillämpas för att auktorisera, ackreditera eller godkänna utbildning och examinering, och behörighetsbedömningar enligt kraven i STCW-konventionen, de bifogade villkoren, samt en förteckning över beviljade auktorisationer, ackrediteringar och godkännanden.

b) Medlemsstaten skall jämföra den information som lämnats med alla tillämpliga krav i STCW-konventionen för att säkerställa att bestämmelserna i STCW-konventionen till fullo har genomförts.

c) Medlemsstaten måste ha bekräftat, genom alla nödvändiga åtgärder, i vilka kan ingå inspektion av inrättningar och förfaranden, att kraven när det gäller kompetensnorm, utfärdande och intyg om erkännande av certifikat samt förande av förteckning till fullo uppfylls, och att ett system för kvalitetsnormer har införts enligt regel I/8 i STCW-konventionen.

d) På grundval av statistiska uppgifter om de länder som främst tillhandahåller sjöfolk som arbetskraft skall en förteckning med namn på de tredje länder, i vilka inspektion av maritima institut eller maritima utbildningsprogram och maritima kurser, utöver det ovannämnda förfarandet, är obligatorisk, antas och uppdateras genom förfarandet i artikel 13.

4. När medlemsstater ackrediterar eller godkänner maritima institut eller maritima utbildningsprogram och maritima kurser, skall de tillämpa de kriterier som anges i del B i denna bilaga utöver antingen punkt 2 eller, när så är lämpligt, punkt 3.

5. Medlemsstaten skall säkerställa att ett åtagande överenskoms med det berörda tredje landet om att omedelbar underrättelse lämnas om alla väsentliga förändringar beträffande arrangemangen för utbildning och certifiering som föreskrivs i enlighet med STCW-konventionen.

6. Ett certifikat som lämnas in för erkännande måste innehålla, åtföljas av, eller i sin text innefatta ett giltigt intyg om erkännande som bekräftar att det utfärdats av den ovannämnda parten.

7. Medlemstaterna skall införa åtgärder för att säkerställa att sjöfolk som lämnar in certifikat för erkännande, vilka avser funktioner på ledningsnivå, har tillräcklig kunskap om medlemsstatens sjölagstiftning och att den är relevant för de funktioner som de tillåts att utöva.

8. Certifikat och intyg om erkännande som utfärdas av en medlemsstat i enlighet med bestämmelserna i denna artikel för erkännande av eller för att godkänna erkännandet av ett certifikat som utfärdats av tredje land skall inte användas som grund för vidare erkännande av en annan medlemsstat.

B. Kriterier för ackreditering eller godkännande av maritima utbildningsinstitut, maritima utbildnings- och träningsprogram och maritima kurser

I. För att erhålla godkännande som maritimt utbildningsinstitut med behörighet att genomföra utbildnings- och träningsprogram och kurser vilka godtas av en medlemsstat som ett maritimt institut som anses uppfylla kraven för tjänstgöring ombord på fartyg som för dess flagg, måste ett sådant utbildningsinstitut

1. ha utsett instruktörer som

1.1 har kännedom om utbildningsprogrammet och förståelse för de särskilda utbildningsmålen för det särskilda slag av utbildning som skall bedrivas,

1.2 är kvalificerade för den uppgift som utbildningen avser och,

1.3 om simulator används,

1.3.1 har erhållit tillräcklig orientering i undervisningstekniker som omfattar användning av simulatorer, och

1.3.2 har förvärvat praktisk operativ erfarenhet av det särskilda slag av simulator som skall användas,

2. ha utsett utbildningsövervakare, lämpade för de godkända utbildningsprogrammen och kurserna som skall bedrivas vid institutet, och med full insikt i alla godkända utbildningsprogram och kurser som de skall övervaka, inbegripet i deras specifika utbildningsmål,

3. ha utsett bedömare som erhållit tillräcklig utbildning i bedömningsmetoder och bedömningsrutiner och som

3.1 har motsvarande kunskapsnivå och förståelse för den kompetens som de skall bedöma,

3.2 är kvalificerade för den uppgift som skall bedömas,

3.3 har erhållit tillräcklig orientering om bedömningsmetoder och bedömningsrutiner,

3.4 ha förvärvat praktisk erfarenhet av bedömning, och

3.5 om bedömningen inbegriper användning av simulatorer, har tillgodogjort sig praktisk erfarenhet av bedömning på den särskilda typ av simulator som skall användas, under övervakning av och till en erfaren bedömares belåtenhet,

4. föra förteckningar över alla certifikat och diplom som utfärdats för studerande som slutför sin maritima utbildning eller träning vid institutet, omfattande enskildheterna i den erhållna utbildningen och träningen, datum av betydelse och deras fullständiga namn och födelsedatum och födelseort,

5. hålla information tillgänglig om statusen på sådana certifikat och diplom och på utbildning och träning på lämpligt sätt,

6. kontinuerligt övervaka sin utbildnings- och bedömningsverksamhet genom ett system med kvalitetsnormer för att säkerställa att de fastställda målen uppnås, inbegripet dem som gäller dess instruktörers och bedömares kvalifikationer och erfarenhet, och

7. genomgå utvärdering med inte längre än fem års mellanrum av personer med passande kvalifikationer som inte själva är inblandade i den ifrågavarande utbildnings- eller bedömningsverksamheten, för att kontrollera att de administrativa och operativa procedurerna på alla nivåer inom institutet är ledda, organiserade, vidtagna, tillsedda och övervakade internt för att säkerställa att de passar för att uppnå de uppgivna målen.

II. För att erhålla godkännande som ett program som uppfyller kraven på maritim utbildning och träning för tjänstgöring på fartyg som för en medlemsstats flagg måste ett utbildningsprogram eller en kurs

1. vara uppbyggd i enlighet med skrivna program, som omfattar sådana metoder och sätt för framförande, förfaranden och kursmaterial som är nödvändiga för att uppnå den föreskrivna kompetensnormen,

2. genomföras, övervakas, utvärderas och stödjas av personer som är kvalificerade enligt med punkterna I.1, I.2 och I.3.

RÅDETS MOTIVERING

I. INLEDNING

Den 2 oktober 1996 överlämnade kommissionen till rådet ett förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 94/58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk (1). Förslaget grundar sig på artikel 84.2 i EG-fördraget.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 23 april 1997 (2). Europaparlamentet avgav sitt yttrande i den första behandlingen den 29 maj 1997 (3).

Kommissionen ändrade sitt förslag mot bakgrund av Europaparlamentets yttrande och översände det till rådet den 16 september 1997 (4).

Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 189c i fördraget den 20 oktober 1997.

II. SYFTET MED FÖRSLAGET

Syftet med kommissionens förslag är

- att anpassa direktiv 94/58/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk (5) till protokollet till 1978 års internationella konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW-konventionen) och till STCW-koden vilken antogs vid IMO-konferensen i London den 26 juni-7 juli 1995,

- att i enlighet med vad som förutses i den nuvarande artikel 9.3 a i direktiv 94/58/EG fastställa en rad kriterier för erkännande av certifikat som har utfärdats av institut eller myndigheter i tredje land.

III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

I utkastet till direktiv i den gemensamma ståndpunkten ändras direktiv 94/58/EG på följande sätt:

Allt sjöfolk som tjänstgör på fartyg som seglar under en medlemsstats flagg och omfattas av detta direktiv (och inte bara befälhavare, befäl, manskap och livbåtsmanskap) skall inneha certifikat eller ett vederbörligt certifikat som visar att de är utbildade minst i enlighet med kraven i STCW-konventionen (artikel 2).

Certifikaten skall överstämma med ett bestämt formulär. Certifikat som utfärdas för befälhavare, befäl och radiooperatörer skall vara påtecknade av de behöriga myndigheterna för erkännande av certifikatet och intygande av den befattning som innehavaren av certifikatet är berättigad att tjänstgöra i (ny artikel 3a).

Artikel 5, enligt vilken det krävs utbildning som är anpassad till de teoretiska och praktiska kunskaper som krävs enligt direktivet, förtydligas i följande nya bestämmelser som hämtats ur STCW-konventionen:

- Artikel 5a innehåller principer som rör nivån på utbildning, erfarenhet och certifiering när det gäller sjöfolk som tjänstgör på fartyg som används på kustnära resor.

- I artikel 5b krävs att medlemsstaterna skall inrätta ett system för undersökning, påföljder, disciplinära åtgärder och återkallande av certifikat om innehavarna av certifikaten utför sina arbetsuppgifter på ett sätt som kan innebära ett direkt hot mot säkerheten för liv eller egendom till sjöss eller mot den marina miljön eller om sjöfolk utför uppdrag för vilka de inte har certifierats.

- I artikel 5c krävs att medlemsstaterna skall inrätta ett system för kvalitetsnormer som skall säkerställa kontinuerlig vägledning, övervakning, och korrigering av all verksamhet rörande utbildning, kompetensbedömning, certifiering, intyg om erkännande och förnyad giltighet, som utförs av statliga eller icke-statliga organ som är underställda medlemsstaterna.

- I artikel 5d krävs att medlemsstaterna skall införa normer för hälsokrav.

- I artikel 5d krävs även att kandidaten skall kunna framlägga bevis på att han uppfyller kraven i direktivet. I artikeln krävs vidare att medlemsstaterna skall föra register över alla certifikat.

- I artikel 5e krävs att befällhavare, befäl och radiooperatörer skall förnya sina certifikat vart femte år. Medlemsstaterna kan vidare kräva att de skall delta i repetitions- och fortbildningskurser.

- Artikel 5f innehåller bestämmelser om användning av simulatorer för utbildning och kompetensbedömning.

- Enligt artikel 5g skall företagen hållas ansvariga för att fartyget är bemannat med en certifierad besättning, att antalet besättningsmedlemmar är tillräckligt stort och att allt sjöfolk är eller görs förtrogna med de särskilda uppgifter som de har tilldelats.

- Artikel 5h innehåller bestämmelser om minimiperioder för vila för vaktgående personal för att förhindra uttröttning. Den innehåller bland annat principen om minst tio timmars vila under varje 24-timmarsperiod och 70 timmars vila under varje sjudagarsperiod.

- Enligt den nya artikel 7.2 skall all utbildning och bedömning av sjöfolk förestås, övervakas, utvärderas och stödjas av personer som är kvalificerade.

Den gemensamma ståndpunkten innebär också följande ändring av artikel 8 i grunddirektivet om val av språk ombord:

- Kravet på effektiv muntlig kommunikation skall snarare gälla besättningen än "fartygsföretaget".

- Det finns ett nytt krav på ett gemensamt arbetsspråk bland ombordanställda på passagerarfartyg.

- Kravet på lämpliga kommunikationsmöjligheter mellan fartyget och land, vilket tidigare förekom två gånger i artikel 8, har förts in i en särskild punkt som nu är gemensam för alla fartyg.

- Den sista punkten har anpassats för att ta hänsyn till antagandet av direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll.

Artikel 9.3 och 9.4 har omarbetats helt och hållet och en ny bilaga II utarbetats för att införa ett detaljerat förfarande för erkännande av ett certifikat som utfärdats av tredje land enligt följande:

- Om ett tredje land förekommer på IMO:s vita lista får en medlemsstat erkänna landets certifikat efter bekräftelse på att kraven i STCW-konventionen efterlevs till fullo, eventuellt efter inspektion av faciliteter och förfaranden (den nya bilaga II A.2).

- En medlemsstat får också erkänna certifikat som utfärdats av ett tredje land som ännu inte förekommer på den vita listan på grund av att IMO fortfarande är i färd med att göra en utvärdering av det landet. I detta fall skall det tredje landet förse den erkännande medlemsstaten med fullständiga upplysningar om sitt utbildningssystem. Medlemsstaten skall tillämpa ett bedömningsförfarande liknande det ovanstående. Dessutom skall kommittén i artikel 13 på grundval av statistiska uppgifter upprätta en förteckning över de tredje länder där en inspektion av institut, program och kurser skall vara obligatorisk (den nya bilaga II A.3).

- När en medlemsstat genomför inspektion av institut, program och kurser, skall kriterierna i del B i bilaga II tillämpas.

- För certifikat som erkänns enligt ovanstående förfarande skall en efterhandskontroll tillämpas av kommittén i artikel 13 (artikel 9.3 c).

- Om IMO, sedan en medlemsstat har erkänt ett certifikat som utfärdats av tredje land, inte har kunnat fastställa att detta tredje land har visat att bestämmelserna i STCW-konvention helt och hållet efterlevs, skall kommittén i artikel 13 åter göra en bedömning av det certifikatet (artikel 9.3 d).

- Utkastet till direktiv innehåller också en klausul om översyn som medger en senare ändring av bilaga II mot bakgrund av vunna erfarenheter (den nya artikel 12.2).

I utkastet till direktiv ersätts artiklarna 8.6 och 10 av en rad nya och detaljerade bestämmelser om hamnstatskontroll för att säkerställa att allt sjöfolk som tjänstgör på fartyg som anlöper en hamn i en medlemsstat i avvaktan på ändring av direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll skall vara certifierade i enlighet med STCW-konventionen eller inneha vederbörlig dispens (artiklarna 8.6, 10, 10a och 11).

Utkastet till direktiv innehåller slutligen övergångsbestämmelser för certifikat som utfärdats innan den reviderade STCW-konventionen trätt i kraft (den nya artikel 13a).

IV. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG

1. Ändringsförslag från Europaparlamentet som godtagits av rådet och kommissionen

Ändringsförslag 3 och 4 (nya punkter i ingressen) godtogs eftersom de ansågs bidra till att klargöra syftet med direktivet (se punkterna 9 och 6 i ingressen).

Den första delen av ändringsförslag 7 (ny punkt i ingressen) godtogs i sak men med det uttryckssätt som används i rådets resolution av den 24 mars 1997 om en ny strategi för att öka konkurrenskraften hos gemenskapens sjöfart (se punkt 4 i ingressen).

Ändringsförslag 8 (begäran om att punkt 6 i ingressen skall strykas) godtogs eftersom den punkten inte skulle ha tillfört direktivet något.

Ändringsförslag 9 (till artikel 4 m i direktiv 94/58/EG) godtogs, eftersom kommissionen har dragit tillbaka sitt förslag om ett fartygsregister för gemenskapen (Euros) (se ny artikel 4 l).

Ändringsförslag 12 (till den nya artikel 5a.4) godtogs, eftersom man ansåg att beslut om kustnära resor även fortsättningsvis bör omfattas av medlemsstaternas behöriget och inte vara föremål för kommittéförfarandet.

Ändringsförslag 13 till den nya artikel 5a.4 och ändringsförslag 17 till den nya artikel 5d.4 b om att ömsesidighetsvillkoret skulle strykas godtogs, eftersom de skulle säkerställa överensstämmelsen med STCW-konventionen och underlätta kontakterna med tredje länder.

Ändringsförslag 23-25 (till artikel 8) godtogs, eftersom de tar hänsyn till nyare ändringar av SOLAS-konventionen.

Ändringsförslag 31 (till artikel 12) godtogs i sak. Ändringen av artikel 12.1 kommer att göra det möjligt att ändra direktivet för att ändringar av STCW-konventionen och definitionen av ro-ro-passagerarfartyg i SOLAS skall kunna tillämpas. Den nya punkt 2 kommer att medge framtida ändringar av direktivet mot bakgrund av internationella koder och konventioner samt erfarenheter som vunnits vid tillämpningen av förfarandet för erkännande av certifikat.

Ändringsförslag 35 (den nya bilaga Ia) godtogs med vissa ändringar för att säkerställa en harmoniserad syn i gemenskapen på erkännande av certifikat som utfärdats av tredje länder med utrymme för enskilda åtgärder av medlemsstaterna på områden där kollektiva åtgärder inte är absolut nödvändiga (se bilaga II till den gemensamma ståndpunkten).

2. Ändringsförslag från Europaparlamentet som godtagits av kommissionen men inte av rådet

Den första delen av ändringsförslag 10 (om en ny artikel 4a) godtogs inte, eftersom del A av STCW-koden enligt artikel XIV i STCW-konventionen måste träda i kraft senast tre månader efter det att ratificeringsinstrumentet har deponerats. (Se även kommentaren till ändringsförslag 32 nedan).

Den andra delen av ändringsförslag 10 kunde liksom ändringsförslag 14 (till den nya artikel 5c.4), ändringsförslag 21 (till den nya artikel 5i.7 - artikel 5h i den gemensamma ståndpunkten), ändringsförslag 27 (till den nya artikel 9.3 a 2 i - bilaga II del B punkt I i den gemensamma ståndpunkten), och andra delen av ändringsförslag 32 (till bilaga I kapitel I punkt 1.2) inte godtas, eftersom rådet föredrog att helt och hållet stryka alla punkter som innehöll en hänvisning till del B i STCW-koden. Rådet ansåg att ingen hänvisning till de icke-obligatoriska kraven i del B av STCW-koden bör göras i ett direktiv som fortfarande måste genomföras av medlemsstaterna. Rådet införde dock en ny punkt i ingressen (punkt 7) för att klargöra betydelsen av den delen av koden.

Den första delen av ändringsförslag 32 (strykning av punkt 1.1) kunde inte godtas, eftersom denna ändring var en följd av tillägget i första delen av ändringsförslag 10 som rådet inte kunde tillgodose.

Ändringsförslag 26 (till den nya artikel 9.3 a 1 led 1.5.3) godtogs inte, eftersom rådet föredrog att stryka den punkten helt och hållet - bestämmelsen i fråga ansågs vara för detaljerad för det nya generella förfarande som utformats för certifikat vilka utfärdats av tredje länder.

Ändringsförslag 34 (om ett tillägg till regel VIII/1 punkt 2 i bilagan) godtogs inte, eftersom rådet ansåg att direktivet inte bör innehålla några bestämmelser om vakthållning (se del V nedan).

3. Ändringsförslag från parlamentet som varken godtagits av rådet eller kommissionen

Ändringsförslag 1 och 2 (begäran om ett ersättande direktiv) avslogs av kommissionen och därefter av rådet, eftersom en konsoliderad text ansågs kunna utformas enklare - och utan tidspress - om en kodifiering genomförs efter det att detta direktiv har antagits.

Ändringsförslag 5 och 6 (nya punkter i ingressen) avslogs eftersom syftet med detta direktiv inte i första hand är att inrätta ett harmoniserat system utan att fastställa minimistandarder för utbildning.

Den andra delen av ändringsförslag 7 (en ny punkt i ingressen som avser inrättandet av ett europeiskt utbildningsinstitut) avslogs eftersom rådet ansåg att en förbättring av de befintliga nationella sjöfartsinstitutens kvalitet och resultat bör förbättras.

Ändringsförslag 11 (till den nya artikel 5a.1) tillgodosågs inte eftersom rådet föredrog att stryka hela första meningen i denna punkt i och med att den ansågs inkräkta på STCW-konventionen. Den hänvisning till regel A II/3 i STCW-koden som föreslås av parlamentet uttrycks indirekt i de inledande meningarna i bilaga I kapitel I.

Ändringsförslag 15 (till den nya artikel 5d.1), Ändringsförslag 19 (om en ny artikel 5g.1.5 a), Ändringsförslag 20 (till den nya artikel 5i.4), Ändringsförslag 22 (till artikel 7.2 c) och 30 (till den nya artikel 10a.3) avslogs eftersom de inte överensstämde med de relevanta bestämmelserna i STCW-konventionen, dvs. reglerna I/3, I/14 och I/9 i konventionen, A-VIII/1 punkt 3 i STCW-koden, A-I/6 punkt 3 i STCW-koden respektive regel I/4 punkt 4 i konventionen.

Ändringsförslag 16 (till den nya artikel 5d.2) avslogs eftersom det skulle kräva samtidig överensstämmelse med artiklarna i direktivet och med de relevanta STCW-bestämmelser som har överförts till direktivet. Rådet ansåg att detta skulle innebära dubbel förekomst och medföra osäkerhet.

Ändringsförslag 18 (till den nya artikel 5g.2a) och 33 (till kapitel VI regel VI/1 i bilaga I) avslogs eftersom deras innehåll som rörde socialt skydd ansågs ligga utanför räckvidden för STCW-konventionen och direktivet, vilka rör åtgärder för ökad säkerhet till sjöss.

Ändringsförslag 28 (till den nya artikel 9.3a led 3a) och 29 (till den nya artikel 9a) avslogs eftersom de innebär en upprepning av bestämmelser som redan ingår i andra artiklar i direktivet, dvs. bilaga II del A när det gäller ändringsförslag 28 och de nya artiklarna 5b och 11 när det gäller ändringsförslag 29.

V. ÄNDRINGAR AV RÅDET SOM INTE FÖRESLAGITS AV PARLAMENTET

Punkterna i ingressen

Rådet har omarbetat ingressen mot bakgrund av

- nya bestämmelser som har införts i texten,

- ändringar i bestämmelser i kommissionens ursprungliga förslag.

Artikel 2 i direktiv 94/58/EG

Rådet har ändrat artikel 2 i direktiv 94/58/EG för att

- anpassa den till 1995 års STCW-konvention som inbegriper allt sjöfolk och inte bara befäl eller manskap som ingår i vakten på bryggan eller i vakthållning i maskinrummet, eller livbåtsmanskap,

- införa en hänvisning till "vederbörliga certifikat" som erkänts i enlighet med det nya förfarandet i artikel 9.3.a och bilaga I (den nya punkt 1),

- undvika problem vid tolkning av detta ändringsdirektiv mot bakgrund av regel III/10.4 i SOLAS-konventionen, där det krävs att vissa besättningsmedlemmar skall vara certifierade i att använda räddnings- och överlevnadsfarkoster (den nya punkt 2).

Ny artikel 3a (certifikat och intyg om godkännande)

Rådet har lagt till de två första punkterna 1 och 2 eftersom det i kommissionens förslag saknas en bestämmelse som tydligt fastställer sambandet med den nyligen föreslagna artikel 5d, och en bestämmelse som uttryckligen kräver intyg om erkännande av certifikat.

I punkt 3 (den ursprungliga punkt 1) har rådet strukit kravet på att alla handlingar skall översättas till engelska för att inte missgynna de övriga officiella gemenskapsspråken.

Rådet har strukit den ursprungliga punkt 3 eftersom det intyg om erkännande som föreskrivs i artikel VI i STCW-konventionen inte rör certifikat utfärdade av tredje land.

I punkt 10 (den ursprungliga punkt 9) har rådet infört den inledande frasen "Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 9.4" (i ändrad lydelse) för att ta hänsyn till att det under de särskilda omständigheter som beskrivs i den sistnämnda bestämmelsen är tillräckligt att det finns skriftligt bevis på att en ansökan om intyg om erkännande har inlämnats till de behöriga myndigheterna.

Ny artikel 4 (definitioner)

Rådet har ersatt artikel 4 i direktiv 94/58/EG helt och hållet med hänsyn till de betydande ändringarna av denna artikel.

Vidare har rådet

- ersatt de tidpunkter som förutses i flera föreslagna definitioner med en allmän hänvisning till "tidpunkten för antagande av detta direktiv" (punkterna p, q, u, w och x i den gemensamma ståndpunkten respektive punkterna q, r, v, x och y i kommissionens förslag),

- strukit hänvisningen till "valar, sälar, valrossar" i direktivets definition av "fiskefartyg" (punkt t i den gemensamma ståndpunkten) eftersom det är förbjudet att fånga sådana,

- strukit definitionen av "livbåtsmanskap" (punkt k i direktiv 94/58/EG), eftersom den termen inte längre förekommer i STCW-konventionen, och "ackrediterat utbildningsinstitut" (punkt ae i kommissionens förslag), eftersom varje medlemsstat själv får besluta om huruvida de vill ackreditera utbildningsinstitut eller inte,

- infört en definition av "månad" (ny punkt ae) i enlighet med regel I/1 i STCW-konventionen.

Ny artikel 5a (principer för kustnära resor)

I syfte att säkerställa överensstämmelse med medlemsstaternas skyldigheter enligt STCW-konventionen har rådet

- strukit den inledande meningen i punkt 1, där lägre standarder för utbildning tilläts (se ovan i fråga om ändringsförslag 11),

- infört hänvisningar till "annan part till STCW-konventionen" i punkterna 1-2.

Ny artikel 5b (påföljder eller disciplinära åtgärder)

I punkt 4 har rådet ersatt "tredje land" med "annan part till STCW-konventionen" för att klargöra att endast de tredje länder som också är parter till STCW-konventionen kan förväntas samarbeta enligt rege