Bryssel den 16.2.2005

SEK(2005) 232 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Genom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser[1] fastställs att icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte infört den gemensamma valutan, skall lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen. Rådet skall enligt artikel 9 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). På grundval av kommissionens rekommendation och efter yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén skall rådet lägga fram ett yttrande sedan programmet granskats. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.

De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 deltar inte i valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av år 2004.

Litauens första konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007, lades fram den 14 maj 2004 och granskades av rådet den 5 juli. Litauen lade fram en uppdatering av stabiliseringsprogrammet den 14 januari 2005. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering med beaktande av uppgifterna i kommissionens höstprognoser från 2004, uppförandekoden[2], den gemensamt överenskomna metodiken för beräkning av den potentiella produktionen, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003-2005 och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Utvärderingen ger anledning till följande synpunkter:

- Enligt det makroekonomiska scenariot förväntas den reala BNP-tillväxten 2004 och 2005 bli 6,5 % och sedan steg för steg sjunka till 6,0 % år 2007. Jämfört med programmet från maj 2004 har tillväxten skrivits ned för hela programperioden. Produktionstillväxten beräknas ha varit lägre 2004 än vad som förväntades i kommissionens höstprognos från samma år. Den tillväxt som förutses för 2005 och 2006 är något högre än vad som anges i kommissionens höstprognos. För 2007 ligger den beräknade potentiella produktionstillväxten något över kommissionens beräkning. Utifrån de uppgifter som just nu finns tillgängliga kan programmets scenario betraktas som rimligt.

- Inflationen beräknad på KPI har räknats upp för hela programperioden. Den låg 2004 på 1,2 % och förväntas bli 2,9 % år 2005, 2,5 % år 2006 och 2,9 % år 2007. Den litauiska valutan anslöts till ERM II i juni 2004 med ett ensidigt åtagande att behålla sedelfondssystemet. Valutan har inte avvikit från sin centralkurs gentemot euron. De medellånga räntorna har tenderat att sjunka under 2004 och fluktuerar inom 0,65 procentenheter över nivån i euroområdet men med perioder av betydligt mindre skillnader. Litauen siktar på att vara redo för att införa euron i början av 2007.

- Det viktigaste målet för finanspolitiken på medellång sikt är att närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna. I programmet förutses underskottet i de offentliga finanserna 2005 stanna kvar på 2,5 % av BNP men därefter gradvis sjunka till 1,5 % år 2007. Tidsförloppet för det primära underskottet är mycket likartat och förbättras gradvis från 1,5 % av BNP år 2004 till 0,5 % år 2007. Konsolideringen kommer enligt planerna att uppnås främst genom en inkomstökning från en låg utgångspunkt, och från 2005 kommer utgiftssidan också att bidra. Inkomsterna förväntas stiga från 33 % av BNP år 2004 till 34,5 % år 2007, främst tack vare större finansiella överföringar från EU, införande av nya skatter och förstärkt skatteuppbörd. De offentliga utgifterna förväntas stiga med 0,5 % av BNP under samma period, främst på grund av en kraftig ökning av kapitalutgifterna i samband med EU-projekt och ”övriga” utgifter, där den största delen utgörs av överföringar till EU-budgeten och kostnaderna för pensionsreformen[4]. Dessa ökningar kommer delvis att kompenseras genom en minskning av konsumtion, överföringar och räntebetalningar. Man genomför nu ett betydande offentligt investeringsprogram, varigenom de offentliga investeringarna stiger från 3,4 % av BNP 2004 till 5 % år 2007, så att genomsnittskvoten för de offentliga investeringarna under programperioden blir ungefär 4,6 % av BNP. Det offentliga underskottet för 2004 beräknas ha blivit mindre än vad som budgeterades i programmet från maj 2004, tack vare att inkomsterna blev bättre än väntat. Målen för åren 2005–2007 står kvar trots en avsevärd nedskrivning av BNP-tillväxten.

- Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet förefaller i stort sett vara väl balanserade. Regeringen har lyckats väl med att uppfylla de finanspolitiska målen de senaste åren. De nya antagandena om tillväxt är försiktigare än de som ställdes upp i majprogrammet, och riskerna för en negativ makroekonomisk utveckling verkar vara mer begränsade. Den största risken i samband med de finanspolitiska beräkningarna hänger samman med osäkerheten om tillämpningen av de detaljerade åtgärder som anges i programmet. Särskilt kan målet för skatteinkomsterna 2005 bli svårt att nå om man inte inför en åtgärd för att kompensera för avskaffandet av vägskatten. För att minska de utgiftsökningar i slutet av året som förut var en vanlig praxis i budgetgenomförandet och som förhindrade en snabbare konsolidering av de offentliga finanserna, är det avgörande att inkomster som överstiger målen i budgetförslaget och outnyttjade samfinansieringsmedel avsedda för minskning av underskottet används på det sätt som planerats. Andra risker hänger samman med de relativt osäkra kostnaderna för pensionsreformen, de höga befintliga ansvarsförbindelserna, budgeteftersläpningarna, skyldigheter i samband med återlämnande av besparingar och fast egendom och utgifter i samband med avvecklingen av kärnkraftverket i Ingalina.

- Mot bakgrund av denna riskbedömning har den finanspolitiska inriktningen i programmet kanske inte någon tillräcklig säkerhetsmarginal för att inte tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP skall överskridas vid normala konjunktursvängningar under hela programperioden, särskilt 2005, och för att på medellång sikt ha offentliga finanser nära balans. Med tanke på de goda ekonomiska resultaten och det stora underskottet i betalningsbalansen verkar de finanspolitiska målen inte särskilt högt ställda, också med tanke på en eventuell risk för överhettning.

- Enligt programmet beräknas skuldkvoten inledningsvis öka med 0,8 procentenheter under 2004, främst på grund av ökningen av underskottet i de offentliga finanserna under året. Kvoten väntas minska under den återstående perioden av programmet och stanna vid cirka 20,1 % under 2007. Regeringen planerar att på medellång sikt minska volymen av statsgaranterade lån från 2 % av BNP till 1,2 %. Sedan 2003 har inga nya lånegarantier utfärdats.

- I programmet ges en översikt över regeringens strukturreformer som är inriktade på pensioner, hälso- och sjukvård, jordbruk och produktmarknader. Pensions- och sjukvårdsreformerna förväntas komma att förbättra systemens effektivitet och de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, men på medellång sikt råder en viss osäkerhet om kostnaderna. Åtgärder föreslås för att skapa en bättre balans mellan skatter på kapital och på arbete (genom att skattetrycket på kapital sänks) och för att förbättra utgiftskontrollen och utgifternas effektivitet.

- Litauen förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilka den beräknade budgetmässiga kostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Den relativt låga skuldkvoten och den reform av pensionssystemet som inletts med införandet av pensionsfonderna kommer att bidra till att den ökande medelålderns belastning på de offentliga finanserna begränsas. Den strategi som dras upp i programmet är grundad på ett begränsat underskott i finanserna på medellång sikt och pensionsreformens inverkan på lång sikt. De risker som hänför sig till kostnaderna för pensionsreformen och de befintliga ansvarsförbindelserna måste emellertid övervakas. För övrigt kan reformerna på sjukvårdsområdet komma att medföra högre utgifter. Litauen har en ganska låg skattekvot, och en skattehöjning skulle kunna överbrygga det hållbarhetsgap som uppstår på lång sikt.

- Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen i stort med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. Det finns åtgärder för att använda intäkter som överskrider prognoserna och besparingar i budgeterade medel till projekt som medfinansieras av EU till att minska det offentliga underskottet och begränsa överskridanden av utgiftstak. Dessa åtgärder gäller dock inte besparingar på områden där det inte förekommer samfinansiering med EU.

Med utgångspunkt från denna bedömning är det lämpligt att Litauen:

(i) gör fortsatta framsteg för att närma sig balans i de offentliga finanserna, särskilt med tanke på det nuvarande budgetunderskottet och det starka trycket på den inhemska efterfrågan, som stärks av den kraftiga kreditexpansionen,

(ii) strikt genomför 2005 års budget för att minska risken för ett överskridande av referensvärdet 3 %, och

(iii) använder inkomster som överskrider prognoserna och tilläggsinkomster samt outnyttjade utgiftsanslag till minskning av underskottet.

Med utgångspunkt i denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Litauens uppdaterade konvergensprogram och överlämnar den till rådet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

1. Den [8 mars 2005] granskade rådet Litauens konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller i stort uppgiftskraven i den omarbetade ”uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Vissa uppgifter som krävs beträffande utvecklingen i omvärlden är inte tillgängliga och några frivilliga uppgifter lämnas inte, men det försvårar inte bedömningen av programmet. Litauen uppmanas att komplettera uppgifterna enligt kraven i uppförandekoden.

2. Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet beräknas den reala BNP-tillväxten minska från 6,5 % år 2004 till i genomsnitt 6,2 % resten av programperioden. På grundval av nu tillgänglig information förefaller detta scenario avspegla rimliga tillväxtantaganden. Programmets inflationsprognoser förefaller realistiska, även om prognosen för 2006 verkar vara i underkant.

3. Det viktigaste målet för finanspolitiken på medellång sikt är att närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna. I programmet förutses underskottet i de offentliga finanserna 2005 ligga kvar på 2,5 % av BNP men därefter gradvis sjunka till 1,5 % år 2007. Det primära underskottet väntas förbättras marginellt från 1,5 % av BNP 2004 till 1,4 % år 2005 och sedan gradvis minska till 0,5 % år 2007. Konsolideringen kommer enligt planerna att uppnås främst genom en inkomstökning från en låg utgångspunkt, och från 2005 kommer utgiftssidan också att bidra. Inkomsterna väntas öka från 33 % av BNP 2004 till 34,5 % år 2007 efter en topp år 2006. Utgifterna beräknas i början stiga från 35,5 % av BNP 2004 till 36,9 % år 2005 och sedan gradvis sjunka till 36 % år 2007. Man genomför nu ett betydande offentligt investeringsprogram, varigenom de offentliga investeringarna stiger från 3,4 % av BNP 2004 till 5 % år 2007, så att genomsnittskvoten för de offentliga investeringarna under programperioden blir ungefär 4,6 % av BNP, vilket skall jämföras med ett EU-genomsnitt på 2,4 % av BNP 2004. Det offentliga underskottet för 2004 beräknas ha blivit mindre än vad som budgeterades i programmet från maj 2004. Målen för åren 2005–2007 står kvar trots en avsevärd nedskrivning av BNP-tillväxten.

4. Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet förefaller i stort sett vara väl balanserade. Regeringen har lyckats väl med att uppfylla de finanspolitiska målen de senaste åren. De nya tillväxtantagandena är försiktiga och riskerna för en negativ makroekonomisk utveckling verkar vara begränsade. Den största risken i samband med de finanspolitiska beräkningarna hänger samman med osäkerheten om tillämpningen av de finanspolitiska åtgärder som anges i programmet. Särskilt kan målet för skatteinkomsterna 2005 bli svårt att nå om man inte inför en åtgärd för att kompensera för avskaffandet av vägskatten. Om de åtgärder som planeras för att begränsa överskridanden av utgiftstak inte genomförs kan det komma att hota de finanspolitiska målen under programperioden. Andra risker hänger samman med de relativt osäkra kostnaderna för pensionsreformen, de höga befintliga ansvarsförbindelserna, budgeteftersläpningarna, skyldigheter i samband med återlämnande av besparingar och fast egendom och utgifter i samband med avvecklingen av kärnkraftverket i Ingalina.

5. Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller inte den finanspolitik som redovisas i programmet ge tillräckliga säkerhetsmarginaler mot ett överskridande av referensvärdet på 3 % av BNP under normala makroekonomiska fluktuationer under hela programperioden och särskilt inte 2005. Den verkar inte heller räcka till för att säkra att stabilitets- och tillväxtpaktens medelsiktiga mål – offentliga finanser som är nära balans – kan nås.

6. Skuldkvoten beräknas ha uppgått till 20,1% av BNP 2004, betydligt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet kommer skuldkvoten år 2007 att stå kvar på samma nivå efter en topp på 20,9 % år 2005.

7. Litauen förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilka den beräknade budgetmässiga kostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Den relativt låga skuldkvoten och den reform av pensionssystemet som inletts med införandet av pensionsfonderna kommer att bidra till att den ökande medelålderns belastning på de offentliga finanserna begränsas. Den strategi som dras upp i programmet är grundad på ett begränsat underskott i finanserna på medellång sikt och pensionsreformens inverkan på lång sikt. Riskerna i samband med kostnaderna för pensionsreformen bör dock övervakas. För övrigt kan reformerna på sjukvårdsområdet komma att medföra högre utgifter. Litauen har dock en ganska låg skattekvot, och en skattehöjning skulle kunna överbrygga det hållbarhetsgap som uppstår på lång sikt.

8. Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen i stort med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. Det finns åtgärder för att använda intäkter som överskrider prognoserna och besparingar i budgeterade medel till projekt som medfinansieras av EU till att minska det offentliga underskottet och begränsa överskridanden av utgiftstak. Dessa åtgärder gäller dock inte besparingar på områden där det inte förekommer samfinansiering med EU.

* * *

Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Litauen bör:

(i) göra fortsatta framsteg för att närma sig balans i de offentliga finanserna, särskilt med tanke på det nuvarande budgetunderskottet och det starka trycket på den inhemska efterfrågan, som stärks av den kraftiga kreditexpansionen,

(ii) strikt genomföra 2005 års budget för att minska risken för ett överskridande av referensvärdet 3 %, och

(iii) använda inkomster som överskrider prognoserna och tilläggsinkomster samt outnyttjade utgiftsanslag till minskning av underskottet.

Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Real BNP (skillnad i %) | KP januari 2005 | 6.5 | 6.5 | 6.2 | 6.0 |

KOM oktober 2004 | 7.1 | 6.4 | 5.9 | i.u. |

KP maj 2004 | 7.0 | 7.3 | 6.6 | 6.3 |

HIKP-inflation1 (%) | KP januari 2005 | 1.2 | 2.9 | 2.5 | 2.9 |

KOM oktober 2004 | 1.2 | 2.9 | 2.8 | i.u. |

KP maj 2004 | 0.9 | 2.0 | 2.1 | 2.5 |

Saldo för de offentliga finanserna (% av BNP) | KP januari 2005 | -2.5 | -2.5 | -1.8 | -1.5 |

KOM oktober 2004 | -2.6 | -2.5 | -1.9 | i.u. |

KP maj 2004: | -2.7 | -2.5 | -1.8 | -1.5 |

Primärt saldo (% av BNP) | KP januari 2005 | -1.5 | -1.4 | -0.8 | -0.5 |

KOM oktober 2004 | -1.4 | -1.4 | -0.9 | -0.5 |

KP maj 2004: | -1.3 | -1.2 | -0.6 | -0.4 |

Offentlig bruttoskuld (% av BNP) | KP januari 2005 | 20.1 | 20.9 | 20.3 | 20.1 |

KOM oktober 2004 | 21.1 | 21.7 | 21.3 | i.u. |

KP maj 2004 | 22.4 | 22.2 | 21.4 | 21.0 |

Observera: 1 Inflation enligt konsumentprisindex för uppgifterna i konvergensprogrammet. Källor: Konvergensprogram (KP), kommissionens ekonomiska prognoser 2004 (KOM). |

[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] Ett pensionssystem med två pelare infördes 2004. Löntagare som deltar i den andra pelaren gör inte några direkta inbetalningar dit. Staten tar upp alla inbetalningar från löntagarna till båda pelarna och gör sedan en kapitalöverföring till den andra pelaren av dess andel. Det är därför kostnaderna för pensionsreformen speglas på utgiftssidan i statsbudgeten.

[5] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.