ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Precis som alla andra kemikalier används nanomaterial i olika produkter som regleras i olika rättsakter. Den viktigaste av dem är Reach-förordningen. Den samlade lagstiftningen bör innehålla tillräcklig information om säker användning av dessa material. Det är dock inte helt tydligt hur nanomaterial bör hanteras och hur säkerheten bör påvisas i Reach-registreringsunderlagen. Informationskraven beror på hur stor total mängd av ett ämne (i alla former) som släpps ut på marknaden. Informationen för att påvisa ett ämnes säkerhet kan variera beroende på ämnets form. Det finns det inget uttryckligt krav i Reach på att man ska identifiera sådana olika former, genomföra särskilda tester för dem eller motivera varför den tillhandahållna informationen är giltig för alla former, även om detta är möjligt inom ramen för registreringsunderlagen och det även uppmuntras av Europeiska kemikaliemyndigheten. På grundval av en utvärdering av de registreringsunderlag som lämnats in till och med 2010 för ämnen som även finns i nanoformer konstaterade kommissionen att det behövs mer specifika krav för hur nanoformer bör behandlas i registreringsunderlagen. Om inte åtgärder vidtas kan de nuvarande bristerna i att påvisa säker användning för nanoformer kvarstå, vilket kan leda till ökade hälso- och miljörisker på grund av potentiellt bristfälliga riskhanterings- och säkerhetsåtgärder. Dessutom kommer det att råda osäkerhet för de företag som vill registrera nanoformer, vilket medför ineffektivt genomförande och ökade kostnader samt påverkar innovationen, investeringsbesluten och konkurrenskraften.
Initiativet skulle möjliggöra för företag att göra hela företagsregistreringen och lämna in och ändra sina data i företagsregister online. För nya företag som registreras i EU uppskattas besparingarna till följd av införandet av onlineregistrering till 42–84 miljoner euro. Företag skulle också bara behöva lämna in viss information en gång. Intressenter skulle lättare få tillgång till företagsinformation i företagsregistren. Nya regler om gränsöverskridande delningar och ombildningar väntas ge besparingar på mellan 12 000 och 37 000 euro per delning och mellan 12 000 och 19 000 euro per ombildning, även om de exakta kostnadsminskningarna kommer att vara beroende av de slutliga procedurregler som antas och de relaterade efterlevnadskostnaderna. En positiv social konsekvens väntas följa av skyddet av rättigheter knutna till arbetstagares medverkan och av förbättrad information till anställda vid gränsöverskridande verksamhet. Borgenärer och minoritetsaktieägare skulle gynnas av ett harmoniserat skydd och den åtföljande rättsäkerheten. Lagvalsreglerna skulle öka rättssäkerheten och därmed medföra ekonomiska vinster.
C. Det rekommenderade alternativets konsekvenser

Genom att genomföra detta alternativ kan man stimulera utvecklingen av marknaderna för säkerställda obligationer där sådana inte finns eller där de är underutvecklade, och öka emissionsnivåerna med mellan 50 % och 75 % av riktmärket på 342 miljarder EUR. Det bedöms också leda till lägre finansieringskostnader för emittenterna. På aggregerad nivå beräknas finansieringskostnadsbesparingarna uppgå till mellan 50 % och 75 % av riktmärket på 2,2–2,7 miljarder EUR per år. Alternativet beräknas bidra till att diversifiera investerarbasen (60 % av investerarna andra än banker), underlätta gränsöverskridande investeringar och locka investerare från tredjeländer (16,5 % av investeringarna från tredjeländer för ytterligare 80 miljarder EUR per år från länder utanför EU). Totalt sett skulle alternativet bidra till lånekostnadsbesparingar för den reala ekonomin på mellan 50 % och 75 % av riktmärket på 1,5–1,9 miljarder EUR per år. Alternativet hanterar olika tillsynsaspekter, även vad gäller marknadsinnovation, och säkerställer de positiva tillsynseffekterna av att koppla produktens strukturella sammansättning till en förmånlig tillsynsbehandling på unionsnivå. Slutligen stärker alternativet även investerarskyddet och minskar investerarnas kontrollkostnader.
Det ligger närmast parlamentets och arbetstagarorganisationernas önskemål under samrådet enligt artikel 154 i EUF-fördraget. Av hänsyn till arbetsgivarnas önskemål valde kommissionen bort vissa alternativ som föreslogs i det första steget av samrådet och valde bort vissa förslag från arbetstagarorganisationerna. Det rekommenderade alternativet är en avvägning mellan det grundläggande skyddet för arbetstagarna och anpassningsförmåga för att skapa nya arbetstillfällen och innovation på arbetsmarknaden.

C. Det rekommenderade alternativets konsekvenser

En väsentlig förbättring av arbets- och levnadsförhållandena förväntas. Minst 2–3 miljoner atypiska arbetstagare kommer att omfattas av direktivet. Omkring 8–16 miljoner personer kommer att börja på ett nytt jobb med tydlig information om sina rättigheter och skyldigheter. Bättre förutsägbarhet för omkring 4–7 miljoner arbetstagare bör förbättra deras balans mellan arbete och privatliv och deras hälsa. Omkring 14 miljoner arbetstagare kan tänkas ansöka om ny anställningsform. Utan exklusivitetsklausuler kan omkring 91 000–364 000 efterfrågestyrda arbetstagare söka ytterligare arbete och tjäna ytterligare 355–1 424 miljoner euro per år. Arbetstagarnas rätt att få kostnadsfri obligatorisk utbildning bekräftas och de får enklare tillgång till rättsmedel. Arbetsgivarna gynnas tack vare en mer hållbar konkurrens, ökad rättssäkerhet och en allmänt högre tydlighet på arbetsmarknaderna. Utan exklusivitetsklausuler kan arbetstagarna att arbeta åt andra arbetsgivare, vilket kan leda till omkring 42–167 miljoner euro i årliga intäkter för dessa arbetsgivare. Icke-kvantifierade fördelar för arbetsgivarna är bl.a. lägre personalomsättning, mer lojal personal, hälsosammare arbetsrelationer, färre klagomål och rättsfall och bättre resursplanering, som alla bidrar till en generell ökning av produktiviteten.

Små och medelstora företag kommer troligen att spendera något mer för den skriftliga informationen och kan ha högre kostnader för att bekanta sig med de nya reglerna. Åtgärdernas samlade effekter beror dock på ett företags affärsmodell snarare än storleken (t.ex. hur beroende företaget är av atypiska anställningsformer). Mallar kan leda till besparingar (30–40 % per skriftlig information) och underlättar framför allt för små och medelstora företag. Regellättnader för små och medelstora företag när det gäller ansökan om ny anställningsform väntas minska kostnaderna för de små och medelstora företagen.
Tre olika politiska paketlösningar har bedömts: - Paketlösning 1: ett mycket inkluderande system som utvidgar EU-blåkorten väsentligt, även till måttligt kompetenta arbetstagare genom alternativa krav på löner och kvalifikationer, med begränsade ytterligare rättigheter. - Paketlösning 2: ett system som förändrar inresevillkoren och rättigheterna men fokuserar på högkompetenta arbetstagare, med tre underalternativ: a) ett mer inkluderande, flexibelt och anpassningsbart system för en bredare grupp högkompetenta arbetstagare som underlätta förfaranden och ger fler rättigheter och rörlighet inom EU, b) ett mer selektivt system för de bästa högkompetenta arbetstagarna som ger ännu fler rättigheter och rörlighet eller c) ett system i två lager som kombinerar alternativ a och b. - Paketlösning 3: ett selektivt standardsystem för EU-blåkort inom hela EU med en (hög) enhetlig lönetröskel och omfattande lättnader och rättigheter, däribland helt fri rörlighet. Därutöver har tre övergripande politiska handlingsalternativ bedömts, som komplettering eller var för sig: Politiskt handlingsalternativ A: icke-lagstiftningsåtgärder (närmare samarbete, bättre marknadsföring, snabbare erkännande av kvalifikationer osv). Politiskt handlingsalternativ B: utvidgning av tillämpningsområdet till att även omfatta innovativa egenföretagare. Politiskt handlingsalternativ C: utvidga tillämpningen till att även omfatta av högkompetenta personer som beviljats internationellt skydd eller asylsökande. Det rekommenderade alternativet är paketlösning 2 (underalternativ a) i kombination med politiskt handlingsalternativ A. Därutöver har politiskt handlingsalternativ C noterats vara genomförbart med begränsade positiva effekter, vilket kan kvarstå för politisk debatt.
Fyra alternativ när det gäller vetenskapliga kriterier för att identifiera hormonstörande ämnen enligt förordningarna om växtskyddsmedel och biocidprodukter har bedömts: Alternativ 1: Ingen ändring: interimskriterier (nollalternativ). Alternativ 2: Den definition av hormonstörande ämnen som WHO utarbetat genom det internationella programmet för kemikaliesäkerhet. Alternativ 3: Den definition av hormonstörande ämnen som WHO utarbetat genom det internationella programmet för kemikaliesäkerhet och införandet av ytterligare kategorier som bygger på evidensbaserade belägg. Alternativ 4: Den definition av hormonstörande ämnen som WHO utarbetat genom det internationella programmet för kemikaliesäkerhet och potens som en faktor i farokarakteriseringen. De rättsliga konsekvenserna av kriterierna för att identifiera hormonstörande ämnen har redan fastställts i förordningarna om växtskyddsmedel och biocidprodukter och de skiljer sig åt vad gäller omfattning och genomförande, vilket försvårar konsekvensbedömningen. För att hantera denna komplexitet utvecklades en andra uppsättning alternativ för de rättsliga konsekvenserna (aspekt II): Alternativ A: Ingen ändring (nollalternativ). Alternativ B: Justering av undantagsbestämmelserna i förordningen om växtskyddsmedel mot bakgrund av aktuella vetenskapliga rön. Alternativ C: Anpassning av förordningen om växtskyddsmedel till förordningen om biocidprodukter genom införande av ytterligare socioekonomiska överväganden. Alternativ C förkastades på ett tidigt stadium av konsekvensbedömningen eftersom det ansågs sträcka sig utöver kommissionens mandat, men det bibehölls i bedömningen för analysändamål. I konsekvensbedömningen anges inte vilket alternativ som är att föredra i fråga om de vetenskapliga kriterierna utan det politiska beslutet överlåts åt beslutsfattarna.
[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 13.07.2006

SEK(2006) 983

ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTETAtt knyta samman Afrika: Partnerskapet mellan EU och Afrika om infrastrukturSAMMANFATTNINGAV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN{KOM(2006) 376}{SEK(2006) 896}

SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSBEDÖMNINGEN

Till följd av rådets beslut av den 19 december 2005 om EU:s strategi för Afrika har kommissionen beslutat att utarbeta ett förslag till ett partnerskap mellan EU och Afrika om infrastruktur.

Detta partnerskap är EU:s svar på Afrikas infrastrukturhandlingsplan (utarbetad av det nya partnerskapet för Afrikas utveckling (Nepad)). Det utgör en referensram inom vilken det är möjligt att öka samstämmigheten mellan de åtgärder som företas av EG och EU:s medlemsstater, både på kontinental och regional nivå, och inom de nationella programmen. Det grundar sig på EU:s strategi för Afrika och utgör ett konkret förslag som gör det möjligt för EU:s medlemsstater att samordna sina insatser för att öka biståndet till Afrika.

Partnerskapet har till syfte att stödja program som underlättar sammankoppling både över hela kontinenten och regionalt. De åtgärder som genomförs inom ramen för partnerskapet utgör även ett komplement till EU:s sektorsspecifika strategi för infrastruktur på landsnivå och bidrar till genomförandet av de ekonomiska partnerskapsavtalen. Genom dessa strategier säkerställs att investeringar på kontinental och regional nivå överensstämmer med de nationella fattigdoms- och infrastrukturssektorstrategierna. Denna komplementaritet kommer även att leda till ökad hållbarhet för de åtgärder som vidtas på regional respektive nationell nivå.

I denna konsekvensbedömning anger kommissionen tre möjliga handlingsvägar, nämligen ett oförändrat scenario, ett afrikanskt organ för infrastruktur eller ett partnerskap. Av effektivitets- och enhetlighetsskäl föredrar kommissionen det tredje alternativet i form av ett partnerskap mellan EU och Afrika om infrastruktur.

Med hänsyn till att infrastrukturen i Afrika i hög grad finansieras med EU-medel kommer det föreslagna partnerskapet mellan EU och Afrika att få betydande verkningar för alla EU-intressenter som ger stöd till infrastruktur. I Afrika kommer detta partnerskap att få verkningar för Afrikanska unionen, de regionala ekonomiska gemenskaperna, många afrikanska länder och för de intressenter som begär och beviljas tillgång till infrastruktur och de tjänster som tillhandahålls därigenom. Olika sektorer och intressenter kommer dock att påverkas i olika utsträckning över tiden.

De åtgärder som genomförs inom ramen för partnerskapet kommer regelbundet att övervakas och utvärderas i syfte att bedöma resultaten och verkningarna i förhållande till partnerskapets mål.
KOMMISSIONENS YTTRANDE om Irlands anmälan om godtagande av direktiv 2001/55/EG om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta

I. Inledning

1. Den 20 juli 2001 antog rådet direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (nedan kallat "direktiv 2001/55/EG"). [1] I enlighet med artikel 1 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning deltog Irland inte i beslutet att anta direktiv 2001/55/EG.

[1] EGT L 212, 7.8.2001, s. 12.

2. Enligt artikel 4 i protokollet gäller emellertid följande: "Irland får när som helst efter beslut om en åtgärd i rådet i enlighet med avdelning IV [tidigare avdelning IIIa] i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen underrätta rådet och kommissionen om sin önskan att godta åtgärden. I så fall skall det förfarande som avses i artikel 11a [tidigare artikel 5a.3] i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen gälla i tillämpliga delar."

3. Genom en skrivelse av den 11 april 2003, som inkom till kommissionen den 6 maj 2003, underrättade Irland kommissionen om sin önskan att godta direktiv 2001/55/EG.

4. Artikel 11a i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen lyder som följer: "Varje medlemsstat som önskar delta i ett närmare samarbete enligt artikel 11 skall anmäla sin avsikt till rådet och till kommissionen, som inom tre månader efter att ha mottagit anmälan skall avge ett yttrande till rådet. Inom fyra månader efter det att anmälan har mottagits skall kommissionen fatta beslut i frågan och om eventuella särskilda bestämmelser som den anser nödvändiga."

5. I enlighet med bestämmelserna i nämnda artikel avger kommissionen följande yttrande till rådet.

II. Yttrande

Kommissionen välkomnar Irlands anmälan att godta direktiv 2001/55/EG, som är ett viktigt inslag i gemenskapens asylpolitik, och ställer sig därför positiv till Irlands deltagande.

Kommissionen anser att följande särskilda bestämmelse bör gälla. Direktiv 2001/55/EG bör träda i kraft för Irland dagen för delgivningen av kommissionens beslut om landets anmälan. Irland skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 2001/55/EG senast den 31 december 2003.
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om Gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om gemenskapens statistiska program 2003-2007

1- BAKGRUND

Förslaget (KOM(2001) 683 slutlig - 2001/0281 COD) lämnades till Europaparlamentet och rådet den: // 28 november 2001

Ekonomiska och sociala kommittén yttrade sig den: // 20 mars 2002

Europaparlamentet yttrade sig efter den första behandlingen den: // 25 april 2002

//

Den gemensamma ståndpunkten antogs den: // 30 september 2002

2- MÅLET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Det föreslagna femåriga programmet för 2003-2007 är det sjätte i en rad av program på medellång sikt för arbete som skall utföras av Eurostat. Syftet med vart och ett av programmen har varit att ge en beskrivning av den strategi, de prioriterade mål och det arbete som planerats för varje planeringsperiod. Till stöd för de femåriga programmen finns också årsprogram med mera detaljerade verksamhetsmål för varje år.

I rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik [1] föreskrivs ett statistiskt program för gemenskapen "i vilket inriktningen, huvudområdena och målen för de åtgärder som planeras under en tid som inte överstiger fem år skall bestämmas".

[1] EGT L 52, 22.2.1997, s. 1.

Förslaget till beslut behandlas nu enligt medbeslutandeförfarandet som fastställs i artikel 285 i Fördraget om Europeiska gemenskapen.

3- kommentarer till den gemensamma ståndpunkten

3.1 Allmänna kommentarer till den gemensamma ståndpunkten

De ändringar som gjorts i den gemensamma ståndpunkten är huvudsakligen förtydliganden av teknisk art och bereder därför kommissionen inga särskilda problem.

3.2 Europaparlamentets åtgärder vid den första behandlingen

Av de fem ändringsförslagen kan nummer 1, 2, 3 och 5 godtas av kommissionen i föreliggande utformning och införs i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslag 4 innehöll två olika åtgärder:

Den första åtgärden avsåg en förlängning av programmet för 2003-2007 bortom den nuvarande budgetplanen. Kommissionen kan därför inte godta Europaparlamentets ändringsförslag. Ersättningstexten som införts i rådets gemensamma ståndpunkt kan godtas av kommissionen.

Den andra åtgärden avsåg en ökning av programmets driftsbudget. Rådet godtar inte detta ändringsförslag i den gemensamma ståndpunkten, vilket också är kommissionens inställning.

3.3 Nya bestämmelser som rådet infört samt kommissionens hållning till dessa

De ändringar som rådet har infört var också i huvudsak förtydliganden av teknisk art som anges ovan. Rådet förkastade en ökning av budgeten för detta program och bibehöll de belopp som ursprungligen föreslagits av kommissionen. Kommissionen instämmer i detta.

4- SLUTSATS

Kommissionen kan godta den gemensamma ståndpunkten.
ÄNDRINGSSKRIVELSE NR 3 TILL DET PRELIMINÄRA BUDGETFÖRSLAGET FÖR 2002 - INKOMSTER

(framlagt av kommissionen)

Europeiska kommissionen lägger härmed fram ändringsskrivelse nr 3 till 2002 års preliminära budgetförslag av de skäl som anges i motiveringen och i enlighet med bestämmelserna i

- artikel 272 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

- artikel 78 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen,

- artikel 177 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,

- artikel 14 i budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget [1], senast ändrad genom förordning nr 762/2001 [2] av den 9 april 2001.

[1] EGT L 356, 31.12.1977, s. 1.

[2] EGT L 111, 20.4.2001, s. 1.

Det beslut om Europeiska gemenskapernas egna medel [3] som det preliminära budgetförslaget grundades på kommer inte att ha trätt i kraft den 1 januari 2002, på grund av förseningar i förfarandena för antagande av beslutet. Det preliminära budgetförslaget måste därför i stället upprättas på grundval av det nu gällande beslutet om egna medel [4].

[3] 2000/597/EG, Euratom av den 29 september 2000, EGT L 253, 7.10.2000.

[4] 1994/728/EG/Euratom av den 31 oktober 1994, EGT L 293, 12.11.1994.

***

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

MOTIVERING

INKOMSTER

MOTIVERING

Rådets beslut 2000/597/EG, Euratom av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel - tidpunkt för det nya beslutets ikraftträdande

Budgetförfarandet för 2002 års allmänna budget har vad gäller inkomstsidan baserats på antagandet att det nya beslutet om egna medel skulle vara i kraft den 1 januari 2002, efter att ha ratificerats av samtliga medlemsstater.

Det måste emellertid nu konstateras att förfarandet för ratificering av beslutet kommer att dra ut på tiden till efter årsskiftet i flera av medlemsstaterna.

Mot denna bakgrund måste inkomstsidan i den slutliga budget för 2002 som skall antas av Europaparlamentet grundas på det nu gällande beslutet om egna medel [5], i väntan på att det nya beslutet skall träda i kraft.

[5] Rådets beslut 94/728/EG, Euratom av den 31 oktober 1994.

Kommissionen lägger därför fram denna ändringsskrivelse till budgetmyndigheten, så att Europaparlamentet får ett underlag för antagandet av budgeten.

Ändringsskrivelsen medför en ändring av beloppen i det preliminära budgetförslaget. Man bör dock notera att eftersom mycket kort tid står till förfogande för rådets antagande av ändringsskrivelsen och eftersom de första tolftedelarna - som skall begäras in den 1 januari 2000 - beräknas på beloppen i rådets budgetförslag (se artikel 10.3 elfte stycket i rådets förordning [EG, Euratom] nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslutet om egna medel), har de finansieringstabeller som bifogas ändringsskrivelsen (och som grundas på det nu gällande beslutet om egna medel) beräknats direkt utifrån det budgetförslag som antogs av rådet den 20 juli 2001.

INKOMSTER

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>

>Hänvisning till>
Utkast till KOMMISSIONENS BESLUT 2001/../EKSG om ändring av bilagan till kommissionens beslut nr 244/2001/EKSG beträffande förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ryska federationen

MOTIVERING

Ryssland har utnyttjat den rätt som landet har enligt artikel 3.4 i avtalet om handel med vissa stålprodukter [1] och begärt att kvantitativa begränsningar för 2001 vid mitten av året skall överföras mellan olika produktgrupper. Ryssland har begärt en överföring av 1 950 ton från produktgrupp SB2 till produktgrupp SB3. Samråd har ägt rum med den kommitté som inrättats genom kommissionens beslut nr 2136/97/EKSG. Kommittén har enhälligt gett sitt samtycke till det bifogade förslaget.

[1] EGT L 300, 4.11.1997, s. 52.

Utkast till KOMMISSIONENS BESLUT 2001/../EKSG om ändring av bilagan till kommissionens beslut nr 244/2001/EKSG beträffande förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ryska federationen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 95 första stycket i detta,

med beaktande av kommissionens beslut nr 2136/97/EKSG av den 12 september 1997 [2], senast ändrat genom kommissionens beslut nr 244/2001/EKSG av den 5 februari 2001 [3] beträffande förvaltning av vissa importbegränsningar för vissa stålprodukter från Ryska federationen, särskilt artikel 8 jämförd med artikel 7 i detta,

[2] EGT L 300, 4.11.1997, s. 15.

[3] EGT L 35, 6.2.2001, s.16.

efter samråd med den rådgivande kommittén och med rådets enhälliga samtycke, och

av följande skäl:

(1) Ryssland har i enlighet med artikel 3.4 i avtalet om handel med vissa stålprodukter [4] begärt att vissa kvantiteter skall föras över från kategori SB2 (valstråd) till kategori SB3 (andra långa produkter), och Europeiska kol- och stålgemenskapen har gett sitt samtycke till denna begäran.

[4] EGT L 300, 4.11.1997, s. 52.

(2) Bilagan till beslut nr 244/2001/EKSG bör därför ändras så att de ändrade kvantitativa begränsningarna beaktas.

(3) Åtgärderna i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 7 i beslut nr 2136/97/EKSG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagan till beslut nr 244/2001/EKSG skall ersättas med texten i bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Detta beslut är till alla delar bindande och direkt tillämpligt i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På kommissionens vägnar

Pascal LAMY

Ledamot av kommissionen

BILAGA

KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

Ryssland

(ton)

>Plats för tabell>