Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (Omarbetad version) (framlagt av Kommissionen)

MOTIVERING

1. FÖRSLAGETS SYFTE

Detta direktivförslag är den andra delen av omarbetningen av rådets direktiv 70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon. När det nya direktivet antas kommer det att upphäva och ersätta direktiv 70/156/EEG.

Det direktivet har sedan 1970 varit Europeiska gemenskapens viktigaste rättsakt för genomförandet av den inre marknaden för bilindustrin. Inom loppet av lite drygt 25 år har den inre marknaden blivit en "självklar" realitet, inte bara när det gäller personbilar utan även motorcyklar och mopeder [1]. Jordbrukstraktorer [2] har också till stor del fått tillträde till den inre marknaden och de flesta jordbruksfordon kommer inom kort att omfattas av denna process tack vare antagandet av ett nytt direktiv. Hittills har nyttofordon [3] omfattats bara av vissa av den inre marknadens fördelar, främst genom typgodkännandet av system som t.ex. bromsar.

[1] De senare omfattas av ramdirektivet 92/61/EEG av den 30 juni 1992, EGT L 225, 10.8.1992, s. 72.

[2] Jordbrukstraktorer omfattas av ramdirektivet 74/150/EEG av den 4 mars 1974, EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.

[3] Lätta nyttofordon (upp till 3,5 ton), truckar, släpvagnar, påhängsvagnar, bussar och långfärdsbussar.

Kommissionen anser att tiden nu är mogen att gå vidare och utvidga de principer som utarbetats för andra fordonskategorier till att även gälla nyttofordon.

Direktiv 70/156/EEG har genom åren ändrats mer än 18 gånger för att anpassas till en sektor i ständig utveckling. Därför måste det omarbetas så att det blir mer läsbart, dels därför att EU snart skall ta emot nya medlemmar, dels därför att en heltäckande överenskommelse [4] om internationella tekniska föreskrifter har ingåtts i Geneve.

[4] Överenskommelsen om fastställande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon av den 25 juni 1998.

Den första delen av omarbetningen är en konsolidering av de tekniska bilagorna till direktiv 70/156/EEG i form av ett kommissionsdirektiv. Den andra delen är ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv med en omarbetning av alla bestämmelser i det direktivet.

De tekniska bilagorna till direktiv 70/156/EEG har precis konsoliderats till ett enda dokument, som i sammanhängande form ger en översikt över alla administrativa och tekniska bestämmelser som styr de olika typgodkännandeförfarandena. Där anges även en uppsättning särskilda bestämmelser för nyttofordon.

I föreliggande förslag finns de flesta av de redan befintliga bestämmelserna i omarbetat skick, och de rättsinstrument införs som behövs för att godkännandeförfarandet skall kunna utvidgas till att gälla alla kategorier av nyttofordon. Detta förfarande kan tas i bruk redan 2007. Observeras bör att EG-typgodkännandet har varit obligatoriskt för personbilar sedan den 1 januari 1998 och för motorcyklar och mopeder sedan den 17 juni 1999.

Utöver alla ovannämnda tekniska aspekter skulle det föreslagna direktivet lägga fast de bestämmelser som är nödvändiga för att införa ett nytt system där lagstiftningsarbetet genomförs i omgångar. Om denna metod införs skulle det troligen bli enklare att anta mycket komplexa rättsakter. Erfarenheter på senare tid har ju visat att det finns risk för att antagningsförfarandena går långsammare när detaljerade och komplicerade tekniska bestämmelser skall föras in samtidigt med de centrala delarna i ett direktiv.

Förslaget är därför att Europaparlamentet och rådet beslutar om de centrala bestämmelserna i en rättsakt och att kommissionen, biträdd av en föreskrivande kommitté [5], får i uppdrag att fastställa de detaljerade tekniska bestämmelserna och de praktiska tillämpningsbestämmelserna.

[5] I ENLIGHET MED ARTIKLARNA 5 OCH 8 I RÅDETS BESLUT 1999/468/EG, EGT L 184, 17.7.1999, S. 23.

2. RÄTTSLIG GRUND

Direktivet grundar sig på artikel 95 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och på principen om en fullständig harmonisering. Syftet är att ersätta nationella bestämmelser och förfaranden som kan utgöra hinder för den fria rörligheten för varor med en uppsättning regler och ett godkännandeförfarande som gäller för hela EU.

3. BAKGRUND

Sedan 1920-talet, när bilsektorn började industrialiseras, har de nationella regler om konstruktionsstandarder för motorfordon som ländernas myndigheter infört främst rört säkerhetsaspekterna vid användning och signalering, dvs. för signalhorn, belysning osv.

De flesta av de stora industrialiserade nationerna hade vid den tiden redan en industri som mer än väl var i stånd att möta de lokala behoven. De protektionistiska idéer som florerade då gjorde att det inte fanns några direkta fördelar med att utarbeta gemensamma standarder. Tvärtom, hela syftet med att ha standarder var att tillgodose nationella ekonomiska intressen. Efter andra världskriget ledde förstörelsen av produktionsmedlen till att marknaderna började öppnas upp. Att det då inte fanns några harmoniserade konstruktionsstandarder gjorde att det uppstod tekniska hinder för importen av fordon [6]. Så såg situationen ut fram till slutet av sextiotalet.

[6] Det finns många exempel på detta.

De länder som hade bildat Europeiska ekonomiska gemenskapen var 1958 i Genève bland de första som slöt det första internationella avtalet för att utarbeta internationella regler för godkännandet av vissa komponenter för motorfordon [7]. Principen om ömsesidigt erkännande av godkännandemärken på komponenter, godkännandeintyg som utfärdats av myndigheter och inspektioner av oberoende provningsorgan betraktades av de avtalsslutande parterna som den bästa garantin för att avtalsförpliktelserna skulle iakttas. Avtalet har sedan dess lett till över 100 s.k. FN/ECE-föreskrifter, som i sin tur har lett till enorma framsteg inom fordonsindustrin.

[7] Avtal om antagande av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännanden avseende utrustning och delar till motorfordon av den 20 mars 1958.

Dessa framgångar sporrade de sex ursprungliga medlemmarna i Europeiska ekonomiska gemenskapen att ställa upp målet att gradvis undanröja alla tekniska handelshinder mellan medlemsstaterna. Tanken var att bygga vidare på det arbete som gjorts i Genève, och fokuseringen skulle läggas mer på motorfordon än på komponenterna, med siktet inställt på att öka säkerheten vid användningen och skydda förare och passagerare vid kollisioner samtidigt som miljön skulle skyddas.

Den rättsliga ramen antogs i februari 1970 i form av rådets direktiv 70/156/EEG. Med det direktivet skulle man sedan kunna anta de grundläggande rättsakter som behövdes för att införa lämpliga regler. Som ett led i detta antogs två särdirektiv, nämligen direktivet om tillåten ljudnivå för motorfordon [8] och direktivet om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon [9].

[8] Direktiv 70/157/EEG, EGT L 42, 23.2.1970, s. 16.

[9] Direktiv 70/220/EEC, EGT L 76, 6.4.1970, s. 1.

Över 50 direktiv antogs därefter i denna process.

Till en början behövde gemenskapsreglerna bara genomföras på frivillig basis. Så såg situationen sedan ut fram till 1992 då kommissionen beslutade att börja föra en politik som gick ut på att ersätta de nationella reglerna med bindande gemenskapsregler. Sektorn för personbilar stod först på tur för åtgärder. Medlemsstaterna anslöt sig direkt till dessa föresatser, eftersom man ansåg att det var det mest effektiva sättet att minska det stadigt ökande antalet trafikoffer.

Rådets direktiv 92/53/EEG av den 18 juni 1992 [10] innebar en genomgripande ändring av direktiv 70/156/EEG genom att ett obligatoriskt EG-typgodkännande för personbilar infördes från den 1 januari 1996 för nya typer som släpps ut på marknaden och från den 1 januari 1998 för personbilar som omfattades av tidigare nationella typgodkännanden.

[10] EGT L 225, 10.8.1992, s. 1.

Med kommissionens direktiv 98/14/EG av den 6 februari 1998 [11] infördes särskilda tekniska bestämmelser för typgodkännandet av vissa personbilar. Det direktivet gjorde det också möjligt att konsolidera all nödvändig teknisk information för typgodkännandet i ett enda dokument i elektroniskt format som var mer användarvänligt och passade både tillverkare och myndigheter.

[11] EGT L 91, 25.3.1998, s. 1.

Med kommissionens direktiv 20001/116/EC av den 20 december 2001 [12], som är den första delen av omarbetningen, har de nödvändiga tekniska bestämmelserna fastställts så att typgodkännande för nyttofordon kan införas.

[12] EGT L 18, 21.1.2002, s. 1.

Som anges i ingressen kommer detta förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv att upphäva direktiv 70/156/EEG. Texten kommer att bli mer sammanhängande och bättre strukturerad, vilket kommer att vara till stor fördel såväl för tillverkare som för medlemsstaterna och kandidatländerna.

4. SUBSIDIARITET

Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna enligt artikel 5 i fördraget har beaktats. Målet för detta direktiv, nämligen att avskaffa handelshinder inom EU genom tillämpning av EG-typgodkännande på motorfordon och deras utrustning, kan på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar för bilindustrin inte uppnås i tillräcklig utsträckning av medlemsstaterna och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

5. SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER

5.1. Medlemsstaternas ståndpunkt

Medlemsstaternas sakkunniga har informerats om innehållet i detta förslag vid ett antal tillfällen via kommissionens rådgivande grupp, arbetsgruppen för motorfordon med representanter för medlemsstaterna, industrin och icke-statliga organisationer.

Vid utarbetandet av förslaget tog kommissionen hänsyn till det arbete som bedrivits av arbetsgruppen OTA [13], som har bidragit aktivt till arbetet med de tekniska bilagorna till detta direktiv och gett många relevanta rekommendationer för omarbetningen av artiklarna. Kommissionen har också i stor utsträckning tagit hänsyn till det arbete som lagts ned av arbetsgruppen TAAM [14], som har uppmärksammat kommissionen på en rad frågor rörande den praktiska tolkningen vid tillämpningen av gällande ramdirektiv.

[13] Operationality of Type-Approval.

[14] Type-Approval Authorities Meeting, en arbetsgrupp som har sammanträtt två gånger om året sedan början av 1990-talet.

Majoriteten av medlemsstaternas sakkunniga stöder förslaget. Vissa uttryckte reservationer med hänsyn till hur direktivet skulle tillämpas ifråga om typgodkännandet av nyttofordon, dvs. om det skulle tillämpas på frivillig eller obligatorisk basis. Vissa menade att man bara kunde förvänta sig en ytterst liten förbättring av trafiksäkerheten och miljön vid en obligatorisk tillämpning, samtidigt som det skulle innebära ökade kostnader för tillverkarna. Andra stödde en obligatorisk tillämpning av direktivet men rekommenderade att det bör gå tillräckligt lång tid mellan en frivillig och en obligatorisk tillämpning. Det bör dock påpekas att direktiv 70/156/EEG har varit obligatoriskt för alla personbilar sedan 1998.

5.2. Industrins betydelse

Bilindustrins betydelse är enorm. Tabellen nedan visar de kvantitativa långtidsprognoserna för bilindustrin. När det gäller antalet tillverkade fordon i Västeuropa finns det inga som helst tecken på stagnation.

Antalet nyttofordon i Västeuropa väntas öka från 24 829 000 fordon år 2000 till 32 867 000 år 2014.

>Plats för tabell>

5.3. Industrins ståndpunkt

Bilindustrin har deltagit i överläggningarna från allra första början och har kommit med många viktiga synpunkter när principerna för det etappvisa typgodkännandeförfarandet utarbetats. Industrin har generellt gett sitt stöd till kommissionens förslag, förutsatt att en tillräckligt lång tidsfrist byggs in så att alla tillverkare, även karosstillverkarna, får tid på sig för att kunna följa kraven för typgodkännande.

6. FÖRSLAGETS BAKGRUND OCH INNEHÅLL

6.1. Allmänt

Det viktigaste målet för den lagstiftning som antagits sedan 1970 har varit att förverkliga den inre marknaden, men trafiksäkerheten har alltid beaktats och lagstiftaren har försökt att med hjälp av konstruktionsstandarder som bygger på solida vetenskapliga och tekniska kunskaper garantera högsta möjliga säkerhet för alla trafikanter samtidigt som miljön skyddas.

Huvuddragen i det synsätt som antogs 1970 när ramdirektivet utarbetades finns därför fortfarande kvar i detta förslag. De förekommer parallellt med helt nya utgångspunkter:

- Direktivet bygger på en fullständig harmonisering, vilket innebär att gemenskapens typgodkännandeförfaranden blir obligatoriska och ersätter de nationella krav som har funnits parallellt fram till nu. Det kommer att bli en lång övergångsperiod för att alla tillverkare i de nya sektorerna som berörs gradvis skall kunna anpassa sig till de nya förfarandena.

- Liksom tidigare innehåller direktivet i linje med särdirektiven rättsliga och administrativa bestämmelser för typgodkännandet av system som t.ex. bromssystem, komponenter som t.ex. däck, och separata tekniska enheter som t.ex. sidoskydd.

- Enligt förfarandena kommer det även fortsättningsvis att vara möjligt att få typgodkännande för hela fordon genom att kombinera de separata typgodkännanden som utfärdats för fordonets olika system, komponenter och tekniska enheter, även om typgodkännandena för de olika delarna har utförts i olika medlemsstater.

- Ett godkännande för hela fordon kan i stället för att grunda sig på särdirektiven basera sig på de internationella föreskrifterna med utgångspunkt i 1958 års avtal [15] som betraktas som alternativ till gemenskapens direktiv om genomförande av rådets beslut 97/836/EG [16] av den 27 november 1997.

[15] Överenskommelsen om antagandet av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter.

[16] EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.

- En ny metod för typgodkännande - kallad etappvis godkännande - har införts som är bättre anpassad till tillverkningen av nyttofordon. Naturligtvis kan fordon där tillverkaren sätter ihop chassi och kaross typgodkännas genom det tidigare förfarandet, så som för närvarande görs för personbilar. I den första etappen utför den första tillverkaren typgodkännandet för ett chassi - med eller utan förarhytt - men med motor, hjul, upphängning, bromsar osv. För detta utfärdas sedan ett EG-typgodkännandeintyg. I den andra etappen monterar den andra tillverkaren, i allmänhet en karosstillverkare, karossen och överlämnar sedan det färdigställda fordonet för typgodkännande.

- Personbilar som byggs i små serier har tidigare inte omfattats av det harmoniserade förfarandet för EG-typgodkännande men kommer från och med nu att ingå i systemet genom ett flexibelt förfarande. Tidigare har medlemsstaterna efter eget gottfinnande kunnat medge undantag för dessa fordonstyper, förutsatt att de varit registrerade i landet ifråga. Detta ansågs dock strida mot principerna för den inre marknaden. Tekniska bestämmelser utarbetades därför för att kodifiera de undantag från särdirektiven som medges, och som naturligtvis fortfarande gäller. De tekniska tjänsterna och godkännandemyndigheterna kommer att kunna kontrollera att ett fordon stämmer överens med kraven med hjälp av förenklade provningar eller genom jämförelse med provningar som utförts på liknande fordon, utan att hela typgodkännandeförfarandet måste gås igenom. För att undvika att dessa flexibla principer missbrukas föreslår kommissionen att strikta begränsningar införs för hur många fordon som kan komma i fråga för dessa bestämmelser. De föreslagna siffrorna har valts i huvudsak med utgångspunkt från produktionssiffrorna för europeiska tillverkare av exklusiva bilar och sportbilar.

- På begäran av de medlemsstater som ändå ville behålla ett förenklat förfarande för godkännande av ett mycket litet antal personbilar, finns det fortfarande möjlighet att enbart på nationell nivå godkänna fordon som tillverkas i små serier om 50 fordon årligen, om godkännandena begränsas till den aktuella medlemsstatens territorium.

- Även för nyttofordon kommer det att finnas ett europeiskt förfarande för fordon som tillverkas i små serier, liknande det som gäller för personbilar. Det behövs emellertid mer erfarenheter av tillämpningen av de fullständiga förfarandena innan det går att fatta beslut om exakt hur stort spelrum som kan ges. Nyttofordon kommer därför att behandlas senare. Under tiden kan medlemsstaterna fortsätta att tillämpa sina nationella regler på ett begränsat antal fordon enligt den kategori de tillhör.

- Kommissionen stöder de medlemsstater som vill införa ett enskilt godkännande av fordon i direktivet, dvs. ett förfarande för enskilt godkännande. De praktiska formerna för detta kommer att anges i en separat bilaga efter sedvanligt samråd. Detta förfarande kommer att gälla för godkännandet av fordon enligt det etappvisa systemet.

Genomförandet av de principer som anges i detta direktiv innebär för tillverkarna en avsevärd förenkling av arbetet med typgodkännande. Det blir bara en medlemsstat som behöver utfärda ett typgodkännande för fordonet för att alla fordon av denna typ i hela EU skall kunna registreras enbart på grundval av intyget om överensstämmelse.

Erfarenheterna i samband med personbilar tyder på att insynen i detta sammanhang även kommer att garanteras när det gäller nyttofordon.

Skyddsklausuler införs för att medlemsstaterna, antingen i samband med typgodkännandet eller vid registreringen, skall kunna avvisa fordon som kan visa sig farliga för vägtrafiken, trots att de överensstämmer med alla gällande direktiv. Denna princip har utvidgats till att även gälla miljöskyddsfrågor.

Principen om typgodkännande är motiverad med tanke på det sätt som fordonstillverkningen är organiserad. Tillverkare som innehar ett typgodkännandeintyg måste utfärda ett intyg om överensstämmelse för varje tillverkat fordon där de garanterar att fordonet stämmer överens med den typgodkända typen. Vid tillverkning i flera etapper måste varje tillverkare som ingår i denna tillverkningsprocess fylla i den del av intyget som motsvarar just hans etapp.

Grundläggande för systemet med typgodkännanden är bl.a. att man kan vara säker på att tillverkaren har ett fastlagt system för att kontrollera överensstämmelsen av den egna produktionen. Alla myndigheter som är involverade i processen måste regelbundet försäkra sig om att tillverkaren uppfyller sina skyldigheter, gör kontroller och vidtar nödvändiga åtgärder för att rätta till situationen om brister påvisas.

6.2. Förslagets innehåll

6.2.1. Allmänna administrativa bestämmelser (kapitel I-VII)

I artiklarna 1-18 anges de allmänna bestämmelserna rörande typgodkännandeförfarandet, bl.a. inlämningen av ansökningar, ändring av ansökningar och medlemsstaternas beviljande och återkallelse av typgodkännanden, oavsett vilket slag av typgodkännande och vilken fordonskategori det rör sig om.

Här återfinns även bestämmelser om första användning och registrering av fordon. I samband med detta ansågs det nödvändigt att ta hänsyn till fordon som visserligen överensstämmer med alla tillämpliga direktiv när de tillverkas, men inte har registrerats när de striktare kraven träder i kraft. Enligt förfarandet i artikel 26 blir det möjligt att registrera ett begränsat antal fordon. Antalet skall antingen beräknas utifrån en fastställd procentsats av de fordon som registrerats under föregående år eller begränsas till de fordon som tillverkats under en viss period innan de striktare kraven träder i kraft.

Särskild vikt har lagts vid artikel 17 som behandlar intyget om överensstämmelse. Denna handling är en av de centrala delarna i systemet. Syftet med intyget är att den myndighet som ansvarar för registreringen skall kunna kontrollera att varje fordon uppfyller gällande lagstadgade krav i Europeiska gemenskapen innan det tas i bruk.

6.2.2. Produktionsöverensstämmelse (artikel 11 och bilaga X)

Gemenskapens typgodkännande bygger på principen att en behörig myndighet godkänner en fordonstyp eller en komponenttyp efter det att representativa prototyper kontrollerats och provats av en behörig och oberoende teknisk tjänst.

Systemet som helhet är bara trovärdigt om tillverkaren kan visa för myndigheterna att han tillverkar varje enskilt fordon eller komponent i överensstämmelse med den godkända typen. Intyget om överensstämmelse eller godkännandemärket anger visserligen överensstämmelse, men den avgörande faktorn för att garantera förtroendet för systemet är de regelbundna kontrollerna i tillverkarens anläggningar.

Enligt det förfarande som införts måste godkännandemyndigheterna "kontrollera" tillverkaren såsom anges nedan. Åtgärderna är av två slag:

- Innan behöriga myndigheter får utfärda ett typgodkännande måste de se till att tillverkaren har interna övervakningsrutiner som gör att han kan upptäcka bristande överensstämmelse och vidta alla nödvändiga åtgärder för att avhjälpa detta. Behöriga myndigheter delegerar befogenheter till en teknisk tjänst med de kvalifikationer som krävs för att utföra en preliminär bedömning av de rutiner som tillverkaren har.

- Genom hela tillverkningsprocessen skall den behöriga myndigheten eller dess tekniska tjänst regelbundet övervaka tillverkarens arbete för att säkerställa att varje fordon eller komponent överensstämmer med den godkända typen. När så krävs får myndigheten ta stickprover på fordon eller komponenter för att utföra egna provningar, om den tror att de kontroller som tillverkaren gör inte ger tillräckliga garantier.

6.2.3. Undantag för ny teknik eller nya principer (kapitel VIII)

Bilindustrin är en av de mest innovativa industrierna. Ny teknik lanseras ibland på marknaden långt innan gällande lagstiftning kunnat anpassas till nya situationer. För vissa typer av fordon är det på grund av vissa innovativa element till och med omöjligt att uppnå överensstämmelse med alla gemenskapsregler.

För att möta dessa särskilda behov får därför undantag medges från bestämmelser i ramdirektivet och särdirektiven, förutsatt att kommissionen, med bistånd av en teknisk kommitté med experter från medlemsstaterna, godkänner detta.

För att lanseringen av ny teknik eller nya principer inte skall försenas får dock godkännandemyndigheterna utfärda ett tillfälligt EG-typgodkännande utan att först behöva vänta på detta beslut, förutsatt att godkännandet begränsas till att bara gälla på den medlemsstats territorium där fordonet lanseras. När undantaget sedan godkänns på gemenskapsnivå utvidgas EG-typgodkännandet till att gälla som normalt.

6.2.4. Fordon som tillverkas i små serier (kapitel IX)

Personbilar som tillverkas i små serier kan typgodkännas på gemenskapsnivå så snart direktivet har trätt i kraft. I en särskild bilaga anges alla undantag som medges. För dessa fordon gäller ett förenklat administrativt förfarande som inte innebär någon försämring av säkerhet eller miljöskydd. Tillverkaren kan i ett begränsat antal fall visa att kraven i en rättsakt är uppfyllda genom att själv lägga fram bevis eller provningsrapporter, i samförstånd med godkännandemyndigheten. Denna har fortfarande rätt att ge sin egen tekniska tjänst i uppdrag att utföra provningen.

Liknande förfaranden kommer att införas för andra fordonskategorier, men först vid en senare tidpunkt. Eftersom EG-typgodkännandet för hela fordon hittills bara har gällt för personbilar är erfarenheterna begränsade till dessa fordon. För fordon i andra fordonskategorier som tillverkas i små serier gäller därför fortfarande ett icke harmoniserat förfarande.

När det gäller personbilar som tillverkas i ett mycket begränsat antal (max 50/år) får medlemsstaterna efter eget gottfinnande medge undantag från det normala förfarandet. I så fall skall godkännandet bara gälla inom den medlemsstats territorium som beviljade godkännandet.

6.2.5. Enskilda godkännanden (kapitel X)

På samma sätt som för fordon som tillverkas i små serier finns administrativa bestämmelser varigenom undantag medges så att vissa fordon kan godkännas individuellt. Eftersom lämpliga regler behöver fastställas på gemenskapsnivå är dock denna möjlighet fortfarande begränsad till att bara gälla inom den medlemsstats territorium som beviljar godkännandet. Bestämmelserna kommer i ett senare skede att harmoniseras mellan medlemsstaterna för att möjliggöra den fria rörligheten för dessa fordon.

Nästan 95 % av nyttofordonen i kategorierna N2 och N3 är chassi med hytt som säljs som sådana till transportföretagen. Dessa ofullständiga fordon måste ha en överbyggnad (kaross) på chassit och ett antal andra delar som sidoskydd, stänkskydd osv. innan de är färdigställda. Då måste det etappvisa godkännandeförfarandet tillämpas. Karakteristiskt för nyttofordonsindustrin är att karosser och utrustning anpassas efter transportföretagens behov. Tillverkningen kan följaktligen inte förutses på samma sätt som vid personbilstillverkning. Förfarandet vid enskilt godkännande måste därför också kunna ske etappvis, vilket bör sörja för den flexibilitet som krävs för att undvika förseningar och onödiga kostnader i samband med karosstillverkningen.

6.2.6. Bristande överensstämmelse med den godkända typen och meddelande av beslut (kapitel XII)

Som påpekats tidigare är typgodkännandeförfarandet som helhet bara trovärdigt om tillverkaren kan visa för myndigheterna att han tillverkar varje fordon eller komponent i överensstämmelse med den godkända typen. Den inledande bedömningen och en regelbunden översyn av rutinerna för kontroll av överensstämmelsen utförs av godkännandemyndigheten eller på uppdrag av denna.

I artiklarna 28 och 29 anges de fall där bristande överensstämmelse med den godkända typen föreligger och vilka åtgärder som skall vidtas för att återställa överensstämmelse. I artikel 29 föreskrivs hur beslut som fattats med tillämpning av artikel 28 skall meddelas.

6.2.7. Erkännande av likvärdiga bestämmelser (kapitel XIII)

Gemenskapens typgodkännande grundar sig i allt väsentligt på överensstämmelsen med de över 50 särdirektiv som har antagits sedan 1970. Meningen är emellertid att ett sådant typgodkännande bör vara möjligt på grundval av regler som anses likvärdiga genom multilaterala eller bilaterala överenskommelser mellan gemenskapen och tredje land. Dessa kriterier är en del av gemenskapens utrikeshandelspolitik.

När detta förslag utarbetades tänkte kommissionen noggrant över vilka effekter det pågående arbetet i Genève får på den egna lagstiftningen efter gemenskapens anslutning den 27 november 1997 till den reviderade överenskommelsen från 1958 [17]. Kommissionen beslutade därför att utan vidare åtgärder godta alla ändringar i de Genève-föreskrifter som gemenskapen anslutit sig till, så snart som den tekniska kommittén har avgivit sitt yttrande.

[17] Rådets beslut av 27 den november 1997, EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.

När Europeiska gemenskapen ansluter sig till en ny FN/ECE-föreskrift kan kommissionen då - förutsatt att rådet när det avfattar sitt beslut ger kommissionen motsvarande befogenheter - efter att ha samrått med medlemsstaterna och informerat Europaparlamentet föra upp den föreskriften på förteckningen över de för typgodkännandet gällande bestämmelserna genom att bara ange aktuell fordonskategori och tillämpningsdatumet. För detta ändamål läggs en tredje del till i bilaga IV som måste uppdateras regelbundet.

6.2.8. Bestämmelser om teknisk information (kapitel XIV)

I ett antal särdirektiv rekommenderas att tillverkaren bör tillhandahålla särskild information om hur säkerhetsanordningar fungerar, t.ex. barnstolar. Kommissionen anser att det behöver specificeras i ramdirektivet vilka skyldigheter tillverkaren har.

Det är också viktigt att den information som är avsedd för allmänheten inte avviker från bestämmelserna i särdirektiven. Det har förekommit reklam där man presenterat viss information som kan vara avgörande för konsumentens fordonsval på ett vinklat sätt och därigenom kunnat vara vilseledande för konsumenterna.

Erfarenheterna har visat att tillverkare som inte tillverkar originalutrustning ibland har oöverstigliga svårigheter att samla in alla tekniska uppgifter som behövs för att ta fram komponenter och separata tekniska enheter till eftermarknaden. I artikel 35 anges därför bestämmelser som skall göra det möjligt för dessa tillverkare att få tillgång till teknisk information, även fordonstillverkarens ritningar. Denna information är begränsad till de uppgifter som krävs för att typgodkänna delar enligt gällande särdirektiv.

6.2.9. Genomförandebestämmelser och ändringar av ett direktiv - kommittéförfarande (kapitel XV)

I direktivet föreskrivs att kommissionen skall vidta åtgärder för att genomföra ett direktiv som är antaget av Europaparlamentet och rådet när den har mandat för detta enligt artikel 211 i fördraget.

Vid behov kommer det att vara möjligt att ändra de tekniska bilagorna till alla direktiv som hör till ramdirektivet mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, så att de kan anpassas till nya förhållanden. Bilindustrin är en av de mest innovativa industrierna, och det är viktigt att bestämmelserna som gäller typgodkännande kan ändras snabbt när användarnas behov så kräver. Det antagna förfarandet stämmer överens med rådets beslut 1999/468/EG [18], där biträde av en "teknisk kommitte" med sakkunniga från medlemsstaterna föreskrivs.

[18] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

6.2.10. Meddelande om godkännandemyndigheter och tekniska tjänster (kapitel XVI)

Förtroendet för typgodkännandesystemet är inte bara beroende av att behöriga myndigheter är opartiska utan även av att de tekniska tjänsterna är oberoende och har nödvändig sakkunskap. Medlemsstaterna får följaktligen bara utse organ som har personal med nödvändig kompetens och lämplig utrustning för att utföra de provningar och kontroller som krävs för typgodkännandet. På samma sätt får utvärderingarna av kvalitetssystem och de kontroller som krävs för att säkerställa produktionsöverensstämmelse bara anförtros sådana organ som är specialiserade på inspektioner och bedömning av kvalitetssystem. EN- och ISO-kvalitetsstandarder används som referens.

Enligt direktivet skall dessa enheter anmälas formellt inte bara till kommissionen utan även till medlemsstaterna, så att insynen i processen säkras.

Tillverkarna får inte utföra typgodkännandeprovningar själva. Detta tillåts bara i ett antal undantagsfall, då exempelvis mycket dyra provningsanläggningar behövs eller hållbarhets- eller livslängdsprovning måste utföras. I detta mycket begränsade antal fall får tillverkaren utarbeta en provningsrapport under den behöriga myndighetens tillsyn.

En teknisk tjänst får utföra provningar i tillverkarens anläggningar, t.ex. vid bromsprovning som kräver provbanor som är flera kilometer långa. En teknisk tjänst som utför sådana provningar måste följa relevanta internationella standarder.

6.2.11. Övergångsbestämmelser, tillämpning, ikraftträdande (kapitel XVII)

För att se till att direktivet får avsedd verkan föreslår kommissionen att direktivbestämmelserna skall vara införlivade av medlemsstaterna 12 månader efter antagandet och börja tillämpas från och med den dagen.

Typgodkännande kommer även fortsättningsvis att vara obligatoriskt för personbilar och gradvis bli obligatoriskt för övriga fordonskategorier. För fall då typgodkännande kan beviljas nationellt har övergångsbestämmelser införts för att medlemsstaterna skall kunna uppfylla sina skyldigheter.

I enlighet med industrins önskemål tillämpas bestämmelserna om typgodkännandeförfarandet först på frivillig basis, så snart medlemsstaterna har införlivat direktivet i nationell rätt.

Typgodkännandet blir enligt planerna bindande från och med den 1 januari 2007, men i olika steg så att övergångsperioderna blir tillräckligt långa för att förvaltningarna inte skall översvämmas av ansökningar om typgodkännande som alla lämnas in samma dag. För att industrin också skall få tid på sig för att anpassa den nuvarande tillverkningen till de nya kraven har en övergångsperiod på två år getts, så som brukligt är på detta område.

Följande tidtabell föreslås för de olika fordonskategorierna:

>Plats för tabell>

6.3. Bilagor

6.3.1. Allmänt

Bilagorna kommer från direktiv 2001/116/EG, som är en produkt av sammanställningen av de olika ändringar som efterhand gjorts av direktiv 70/156/EEG.

De har ändrats något för att överensstämma med de nytillkomna artiklarna. Dessa ändringar har markerats så att de skall bli lättare att urskilja.

Dessutom har tre nya bilagor tillkommit:

- Bilaga XVI som innehåller en tidtabell för tillämpningen av typgodkännandeprocessen för alla kategorier av fordon.

- Bilaga XVII där sambandet anges mellan de upphävda direktiven, datum för deras införlivande och detta direktiv.

- Bilaga XVIII som innehåller en jämförelsetabell med de tidigare artiklarna i direktiv 70/156/EEG, konsoliderat genom direktiv 92/53/EG och ändrat genom direktiv 98/14/EG.

I tre nya tillägg redogörs för effekten av bilagorna IV, VI och VII. Tillägget som rör bilaga IV innehåller kraven för EG-typgodkännande av fordon som hör till kategori M1 och tillverkas i små serier. Det andra tillägget rör bilaga VI och innehåller en förteckning över de särdirektiv och de FN/ECE-föreskrifter som fordonstypen överensstämmer med. Det tredje tillägget gäller mallen för EG-typgodkännandet som aldrig har införts i ramdirektivet, trots att den finns i några särdirektiv.

6.3.2. Bilagorna I och III

Bilaga I är en sammanställning av all information i de 56 särdirektiv som är förtecknade i bilaga IV. Det är också en fullständig förteckning över informationen om typgodkännande för fordon. Tillverkaren måste lämna ett urval av denna fullständiga förteckning till godkännandemyndigheten för att få ett typgodkännande för hela fordonet, om han inte vill få ett godkännande i enlighet med samtliga särdirektiv i bilaga IV. Bilaga III innehåller de uppgifter som behövs för ett typgodkännande för fordonet när alla systemgodkännanden finns tillgängliga.

Det bör påpekas att den fullständiga informationen skall lämnas till alla godkännandemyndigheter i medlemsstaterna som bilaga till EG-typgodkännandeintyget, oavsett vilket godkännandeförfarande tillverkaren har valt (i flera steg, i ett steg eller kombinerat).

6.3.3. Bilaga II

Bilaga II innehåller de definitioner som behövs i samband med typgodkännandet för hela fordonet. Den innehåller allmänna definitioner av fordonskategorier (liknande dem som används i FN/ECE-överenskommelsen från 1958) och mer specifika definitioner i enlighet med EG-lagstiftningen.

De grundläggande kriterierna för att fastställa att en fordonstyp är ny beskrivs i avsnitt B och gör det möjligt för tillverkare och typgodkännandemyndigheter att med säkerhet avgöra när ett nytt godkännande skall tillämpas på en fordonstyp.

Avsnitt C innehåller de definitioner av karosstyp som är nödvändiga för att klassificera fordon i förhållande till konstruktion eller antalet sittplatser.

6.3.4. Bilagorna IV och XI

Bilaga IV innehåller en fullständig förteckning över kraven för att bevilja typgodkännande för alla kategorier av fordon. Den består av tre delar.

- Del I handlar om själva fordonsgodkännandet och innehåller en förteckning över 56 tvingande särdirektiv om allt från bromssystem till utsläpp från ändrör. Av dem handlar 48 om fordon i kategori M1, 41 om fordon i kategori N1, 43 om fordon i kategori N2 och 21 om fordon i kategori O4.

- Del II är en förteckning över de FN/ECE-föreskrifter som gemenskapen har anslutit sig till som fördragsslutande part i FN:s ekonomiska kommission för Europa och för vilka det finns ett motsvarande EG-direktiv. Del III omfattar de FN/ECE-föreskrifter för vilka det inte finns något motsvarande direktiv.

Bilaga IV har fått ett nytt tillägg, där de särskilda kraven anges för typgodkännande av fordon som hör till kategori M1 och tillverkas i små serier. Fyra beslutsnivåer anges, t.ex. fullständig överensstämmelse med EG-kraven (X) och tillstånd för tillverkaren att visa att hans fordonstyp uppfyller de centrala bestämmelserna i ett direktiv (C).

Bilaga XI innehåller på motsvarande sätt de särskilda kraven beträffande fordon avsedda för särskilda ändamål. Fyra tillägg innehåller alla tillåtna varianter i förhållande till den fullständiga förteckningen i bilaga IV. De särskilda fordonen är campingbilar, ambulanser, likbilar, bepansrade fordon, fordon avsedda för särskilda ändamål och mobila kranar.

6.3.5. Bilagorna V och XIV

Bilaga V är en sorts handbok med instruktioner till godkännandemyndigheterna om hur de skall hantera hela typgodkännandeförfarandet för hela fordonet, och bilaga XIV är detsamma för etappvis godkännandeförfarande.

6.3.6. Bilagorna VI, VIII och IX

I bilaga VI finns en mall för det EG-typgodkännandeintyg som skall användas. Intygsmallen måste användas när myndigheten beviljar godkännanden som är begränsade till det egna territoriet, men det får inte stå "EG-typgodkännandeintyg" i sidhuvudet.

Bilaga VI har fått ett tillägg som anger de ändringar av direktiv eller förordningar som fordonet överensstämmer med när tillverkaren inte ansöker om fullständiga systemgodkännanden.

Bilaga VIII innehåller en sammanfattande tabell över miljöprestanda för fordon som har beviljats EG-typgodkännande. I bilaga IX finns de olika mallarna för intyg om överensstämmelse för fordonskategorierna.

6.3.7. Bilaga VII

I denna bilaga finns all den information som typgodkännandemyndigheterna behöver om tillämpningen av numreringssystemet för typgodkännande.

6.3.8. Bilaga X

I de tre avsnitten i bilaga X beskrivs de förfaranden som skall följas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse.

I avsnitt 1 beskrivs förfarandet vid den inledande kontrollen för att säkerställa att tillverkaren, innan han ansöker om EG-typgodkännande, har infört system för att kontrollera produktionsöverensstämmelsen i varje berörd anläggning.

Avsnitt 2 innehåller bestämmelser om åtgärderna för produktöverensstämmelse så att tillverkaren har metoder för att effektivt kontrollera produktionen.

De fortsatta åtgärderna vid utfärdande av intyg, som beskrivs i avsnitt 3, innehåller bestämmelser om att den behöriga myndigheten genom regelbundna inspektioner skall kontrollera att tillverkaren fortsätter att genomföra kontrollerna enligt överenskommelse.

6.3.9. Bilaga XII

I bilaga XII fastställs gränsvärdena för tillverkning i små serier och registrering av fordon i slutserier, som inte kan ändras för att överensstämma med dessa nya krav eftersom de redan fanns i lager då de nya kraven trädde i kraft.

6.3.10. Bilagorna XIII och XV

I bilaga XIII finns den blankettmall som skall användas för att sprida information mellan medlemsstaterna om de typgodkännanden av system, komponenter och separata tekniska enheter som var och en av dem har beviljat.

I bilaga XV finns den intygsmall som skall användas vid etappvis godkännande när grundfordonet inte har fått ett EG-helfordonsgodkännande.

6.3.11. Bilaga XVI

Denna nya bilaga innehåller en tidtabell för tillämpningen av typgodkännandeprocessen.

- Den första kolumnen rör frivillig tillämpning, 12 månader efter det att det föreslagna direktivet antagits.s

- Den andra kolumnen rör obligatorisk tillämpning för nya fordonstyper.

- Den tredje kolumnen rör tillämpning för befintliga fordonstyper, med en tvåårig övergångsperiod för att industrin skall kunna anpassa tillverkningen till de nya kraven.

7. SLUTSATS

Kommissionen anser att det nya direktivet som den föreslår kommer att göra redan gällande administrativa bestämmelser och rättsregler tydligare för alla parter - tillverkare, medlemsstater, kandidatländer, godkännandemyndigheter, tekniska tjänster - så att gemenskapens typgodkännande kan fungera bättre för de olika kategorierna av fordon och komponenter.

Genom att räckvidden utvidgas till att även gälla nyttofordon kommer direktivet att märkbart bidra till förverkligandet av den inre marknaden inom en sektor där de tre stora ekonomierna [19] producerar 40 miljoner fordon om året - varav över 40 % tillverkas i Västeuropa - och som inte visar några tecken på avmattning.

[19] Västeuropa, Nordamerika och Japan.

Om de nationella godkännandeförfarandena ersätts med ett gemenskapssystem som bygger på harmoniserade tekniska krav kommer detta tveklöst att snabba på och förenkla alla administrativa formaliteter som föregår fordonsregistreringen.

Kommissionen tror också att en harmonisering av de krav som gäller för fordon som tillverkas i små serier, inledningsvis för personbilar, kommer att leda till att mindre tillverkare får tillträde till den inre marknaden samtidigt som en säkerhetsnivå uppnås som är lika hög, eller till och med högre, än tidigare.

Kommissionen anser slutligen att införandet av ett system där lagstiftningsarbetet genomförs i omgångar kommer att göra det enklare att anta framtida lagstiftning för bilsektorn.

ê 70/156/EEC (anpassad)

Ö Förslag till Õ

Ö EUROPAPARLAMENTETS OCH Õ RÅDETS DIREKTIV

om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon Ö samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon Õ

Ö (Text av betydelse för EES) Õ

Ö EUROPAPARLAMENTET OCH Õ EUROPEISKA Ö UNIONENS Õ RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel Ö 95 Õ i detta,

med beaktande av kommissionens förslag [20],

[20] EGT C

med beaktande av Ö Europeiska Õ ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [21],

[21] EGT C 48, 16.4.1969, s. 14.

Ö i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [22], och Õ

[22] EGT C

Ö av följande skäl: Õ

ò ny

(1) Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon [23] har ändrats vid flera tillfällen i väsentliga avseenden. Eftersom ytterligare ändringar skall göras, bör direktivet omarbetas för att skapa större klarhet.

[23] EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Senast ändrat genom rådets förordning nr (EG) 807/2003 (EGT L 122, 16.5.2002, s. 36).

(2) För att upprätta gemenskapens inre marknad och få den att fungera bör medlemsstaternas typgodkännandesystem ersättas med ett gemenskapsgodkännande som bygger på principen om fullständig harmonisering.

(3) De tekniska krav som gäller för system, komponenter, separata tekniska enheter och fordon bör harmoniseras och specificeras i särdirektiv. Dessa direktiv bör främst garantera en hög nivå av trafiksäkerhet, hälsoskydd, miljöskydd, energieffektivitet och skydd mot obehörig användning.

(4) Genom rådets direktiv 92/53/EEC [24] begränsades tillämpningen av gemenskapens typgodkännandeförfarande för hela fordon till fordon i kategori M1, men för att den inre marknaden skall förverkligas och fungera väl behöver tillämpningsområdet för det här direktivet utvidgas till att gälla alla fordonskategorier, så att tillverkarna kan utnyttja fördelarna med den inre marknaden genom gemenskapens typgodkännande.

[24] EGT L 225, 10.8.1992, s. 1.

(5) För att tillverkarna skall kunna anpassa sig till de nya harmoniserade förfarandena behövs en tillräckligt lång övergångstid fram till dess att gemenskapens typgodkännande för hela fordon blir obligatoriskt för fordon i andra kategorier än M1 som byggts i en etapp. Denna övergångstid bör vara längre för fordon i andra kategorier än M1 som kräver ett etappvis typgodkännande, eftersom detta förfarande kommer att omfatta karosstillverkare, som behöver mer erfarenhet på det området så att de förfaranden som behövs tillämpas korrekt.

(6) Hittills har tillverkare som producerar fordon i små serier inte haft full möjlighet att utnyttja fördelarna med den inre marknaden. Erfarenheterna har visat att trafiksäkerheten och miljöskyddet skulle kunna förbättras avsevärt om fordon i små serier helt omfattades av systemet för gemenskapens typgodkännande för hela fordon. I ett första skede skulle detta ske för fordon i kategori M1.

(7) För att förebygga missbruk bör ett förenklat förfarande för fordon i små serier inskränkas till en mycket liten produktion. Därför är det nödvändigt att närmare ange hur begreppet små serier skall definieras i fråga om antalet tillverkade fordon.

(8) Det är viktigt att införa bestämmelser som gör det möjligt att godkänna enskilda fordon, så att tillräcklig flexibilitet medges inom det etappvisa typgodkännandet. Fram till dess att harmoniserade särskilda bestämmelser fastställts inom gemenskapen bör dock medlemsstaterna få fortsätta att utfärda enskilda godkännanden i enlighet med sina nationella regler.

(9) Fram till dess att förfarandena för gemenskapens typgodkännande för hela fordon börjar gälla för andra fordonskategorier än M1 bör medlemsstaterna få fortsätta att utfärda nationella fordonstypgodkännanden, och övergångsbestämmelser för detta bör fastställas.

(10) Genom rådets beslut 97/836/EG [25] anslöt sig gemenskapen till överenskommelsen träffad av FN:s ekonomiska kommission för Europa om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter ("Reviderad överenskommelse av år 1958"). Följaktligen bör FN/ECE-föreskrifter som gemenskapen ansluter sig till, med tillämpning av det beslutet, och ändringar av FN/ECE-föreskrifter som gemenskapen redan har anslutit sig till införas i förfarandet för gemenskapens typgodkännande antingen som alternativ till särdirektiv eller som kompletterande krav. Därför är det lämpligt att ange bestämmelserna i det här direktivet för att underlätta den praktiska tillämpningen av dessa föreskrifter.

[25] EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.

(11) För att se till att förfarandet för kontroll av produktionsöverensstämmelse, som är en av hörnstenarna i gemenskapens system för typgodkännande, har genomförts och fungerar korrekt bör tillverkaren kontrolleras regelbundet av behörig myndighet eller av en annan teknisk tjänst med de kvalifikationer på området som krävs.

(12) Det är viktigt att tillverkarna ger fordonsägarna relevant information så att felanvändning av säkerhetsanordningar undviks. Bestämmelser om detta införs lämpligen i detta direktiv.

(13) Det är också viktigt för tillverkarna av utrustning att få tillgång till viss information som de endast kan få från fordonstillverkaren, nämligen nödvändig teknisk information, även ritningar, för att kunna ta fram delar för eftermarknaden.

(14) För att förenkla och påskynda förfarandet bör kommissionen få i uppdrag att anta tillämpningsbestämmelser för särdirektiven och för att anpassa detta direktivs och särdirektivens bilagor till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.

(15) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv skall antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [26].

[26] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(16) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att förverkliga den inre marknaden genom införandet av ett obligatoriskt system för EG-typgodkännande av alla fordonskategorier, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(17) Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör bara gälla de bestämmelser som har ändrats i väsentlig utsträckning jämfört med tidigare direktiv. Skyldigheten att införliva de bestämmelser som är oförändrade föreligger enligt de tidigare direktiven.

(18) Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga XVII del B.

ê 70/156/EEG (anpassad)

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Ö kapitel i Õ

Ö allmänna bestämmelser Õ

ò ny

Artikel 1

Syfte

I detta direktiv anges de administrativa bestämmelser och tekniska krav för godkännande av alla nya fordon inom dess räckvidd och av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dessa fordon, för att underlätta registrering, försäljning och ibruktagande av dessa inom gemenskapen.

Särskilda tekniska krav skall i enlighet med detta direktiv fastställas i särdirektiv som skall antas i enlighet med artikel 95 i fördraget; en uttömmande förteckning över dessa särdirektiv finns i bilaga IV till detta direktiv.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Artikel Ö 2 Õ

Räckvidd

Ö 1. Õ Detta direktiv skall tillämpas Ö på typgodkännande av Õ fordon ð som är konstruerade och tillverkade ï i en eller flera etapper ð för användning på väg, ï och av system, komponenter och separata tekniska enheter som är Ö konstruerade och tillverkade för Õ sådana fordon .

ð Det skall också tillämpas på enskilt godkännande av sådana fordon. ï 2. Direktivet Õ skall inte tillämpas på ð typgodkännande eller enskilt godkännande av följande fordon ï:

ð a) jordbruks- eller skogsbrukstraktorer enligt definitionen i rådets direktiv 74/150/EEG [27] och släpvagnar som är särskilt konstruerade och tillverkade för att dras av dessa, ï

[27] EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.

b) fyrhjuliga fordon Ö enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG [28], Õ

[28] EGT L 124, 9.5.2002, s. 1.

ò ny

c) fordon som är konstruerade och tillverkade för användning huvudsakligen på byggplatser, i stenbrott, i hamnar eller på flygplatser,d) bepansrade fordon som är konstruerade och tillverkade för användning av försvarsmakten, civilförsvaret och ordningsmakten,

e) mobila maskiner,

f) bandfordon,

g) fordon som uteslutande är avsedda för tävling på väg,

h) prototyper av fordon som används på väg för utförande av ett särskilt provningsprogram under en tillverkares ansvar.

3. De fordon som avses i punkt 2 g och h får godkännas på enskild basis, men endast för det ändamål som de är konstruerade och tillverkade för.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Artikel Ö 3 Õ

Definitioner

I detta direktiv ð och i de direktiv som förtecknas i bilaga IV, såvida inget annat anges där, ï avses med

1. typgodkännande: förfarande genom vilket en medlemsstat intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet uppfyller de relevanta Ö administrativa bestämmelserna och tekniska kraven Õ .

ò ny

2. nationellt typgodkännande: förfarande för typgodkännande som fastställs i en medlemsstats nationella lagstiftning, varvid godkännandet endast gäller på den medlemsstatens territorium,

3. EG-typgodkännande: förfarande genom vilket en medlemsstat intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet uppfyller de relevanta administrativa bestämmelserna och tekniska kraven i detta direktiv och i särdirektiven eller i de FN/ECE-föreskrifter som förtecknas i bilaga IV eller XI,

4. enskilt godkännande: förfarande genom vilket en medlemsstat intygar att ett enskilt fordon uppfyller de relevanta administrativa bestämmelserna och tekniska kraven,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

5. etappvis typgodkännande: förfarande genom vilket en eller flera medlemsstater intygar att en ej färdigbyggd fordonstyp, eller en fordonstyp som Ö tillverkas Õ i Ö olika Õ etapper, uppfyller de relevanta Ö administrativa bestämmelserna och Õ tekniska kraven i detta direktiv,

ò ny

6. godkännande i flera steg: förfarande för godkännande av fordon som består av stegvis insamling av samtliga EG-typgodkännandeintyg för system, komponenter och separata tekniska enheter avseende fordonet, som i slutskedet leder till typgodkännande av hela fordonet,

7. godkännande i ett steg: förfarande för godkännande av hela fordonet i ett enda steg,

8. kombinerat godkännande: förfarande för godkännande i flera steg genom vilket ett eller flera systemgodkännanden erhålls under slutskedet av godkännandet av hela fordonet, utan att EG-typgodkännandeintyg behöver ufärdas för dessa system,

9. motorfordon: motordrivet fordon som framdrivs av egen kraft, med minst fyra hjul, oavsett om det är färdigbyggt, avslutat eller ej färdigbyggt, konstruerat för en maximihastighet över 25 km/tim,

10. släpvagn: icke självgående fordon som är konstruerat och tillverkat för att dras av ett motorfordon,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

11. fordon: motorfordon eller släpvagnar till sådana fordon,

ò ny

12. hybridmotorfordon: motorfordon som för sin framdrivning är försett med minst en förbränningsmotor och en elmotor,

13. mobila maskiner: självgående fordon som är konstruerat och tillverkat för att utföra arbete i terräng eller särskilt arbete inom jordbruk eller skogsbruk och som med hänsyn till sin konstruktion inte lämpar sig för person- eller godsbefordran; maskiner som är monterade på ett fordonschassi skall inte betraktas som mobila maskiner,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

14. Ö fordonstyp: fordon av en viss kategori utan inbördes skillnader, åtminstone i fråga om de väsentliga punkter som anges i bilaga II avsnitt B; varianter och skilda versioner kan förekomma inom en fordonstyp i enlighet med vad som anges i bilaga II avsnitt B, Õ15. grundfordon: ð färdigbyggt eller ï ej färdigbyggt fordon ð som används i det inledande stadiet ï stadierna av ett etappvis typgodkännande,

16. ej färdigbyggt fordon: fordon som först efter komplettering under minst ett stadium av tillverkningsprocessen uppfyller Ö de Õ relevanta Ö tekniska kraven Õ i detta direktiv,

17. avslutat fordon: fordon som efter ett förfarande med etappvis typgodkännande uppfyller Ö de Õ relevanta Ö tekniska kraven Õ i detta direktiv,

ò ny

18. färdigbyggt fordon: fordon som inte behöver kompletteras för att uppfylla de relevanta tekniska kraven i detta direktiv

19. fordon i slutserier: fordon i lager som inte kan registreras, säljas eller tas i bruk på grund av nya tekniska krav som fordonet på grund av sin konstruktion inte kan uppfylla,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

20. system: ð uppsättning anordningar som är kombinerade för att utföra en specifik funktion i ett fordon, ï 21. komponent: anordning som är avsedd att vara en del av ett fordon och som kan vara typgodkänd oberoende av ett fordon,

22. separat teknisk enhet: anordning som är avsedd att vara en del av ett fordon men som kan typgodkännas separat, dock endast i samband med en eller flera specificerade fordonstyper,

23. tillverkare: Ö fysisk eller juridisk Õ person som ansvarar för Ö konstruktion och tillverkning Õ av Ö ett Õ fordon, Ö ett Õ , Ö en Õ komponent eller Ö en separat teknisk Õ enhet ð och som avser att släppa ut produkten på marknaden i eget namn eller under eget märke, eller varje fysisk eller juridisk person som har konstruerat och tillverkat ett fordon för eget bruk, ï

ò ny

24. tillverkarens representant: fysisk eller juridisk person som är etablerad inom gemenskapen och i vederbörlig ordning utsedd av tillverkaren att representera honom inför den behöriga myndigheten och agera på hans vägnar i frågor som omfattas av detta direktiv; med termen "tillverkare" avses tillverkaren eller hans representant,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

25. godkännandemyndighet: myndighet som i en medlemsstat Ö har behörighet att handlägga Õ samtliga delar av förfarandet vid godkännande av en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet Ö eller vid enskilt godkännande av ett fordon, Õ och som har behörighet att utfärda och Ö , Õ då så krävs , Õ återkalla intyg om typgodkännandeÖ , Õ att sköta kontakterna med de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater Ö och att kontrollera Õ tillverkarens åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse,

26. teknisk tjänst: organisation eller organ som har utsetts Ö av en medlemsstats godkännandemyndighet Õ för att som kontrollaboratorium utföra provning Ö , Õ ð eller för att som organ för bedömning av överensstämmelse utföra inledande bedömningar eller ï Ö inspektioner Õ; godkännandemyndigheten kan även själv utöva Ö dessa funktioner Õ , ð förutsatt att dess kompetens är väl dokumenterad, ï

ò ny

27. typgodkännandeintyg: handling genom vilken godkännandemyndigheten intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet är godkänd,

28. EG-typgodkännandeintyg: det intyg som anges i bilaga VI till detta direktiv eller i motsvarande bilaga till ett särdirektiv; det rapportformulär som anges i den relevanta bilagan till en av de FN/ECE-föreskrifter som förtecknas i bilaga IV del II eller III betraktas som likvärdigt med ett EG-typgodkännandeintyg,

29. intyg om enskilt godkännande: handling genom vilken godkännandemyndigheten eller en i vederbörlig ordning utsedd instans officiellt intygar att ett enskilt fordon är godkänt,

30. intyg om överensstämmelse: det dokument som anges i bilaga IX och som utfärdats av tillverkaren genom vilket denne intygar att ett fordon som tillhör en typ som har godkänts enligt detta direktiv överensstämmer med alla vid tillverkningstillfället gällande särdirektiv och FN/ECE-föreskrifter, och som anger att fordonet får registreras eller tas i bruk i medlemsstaterna utan ytterligare inspektion; intyget om överensstämmelse får användas för registrering,

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

31. mall för teknisk information: schema som återfinns i bilaga I eller III till detta direktiv eller i motsvarande bilaga till ett särdirektiv, och som anger vilka uppgifter som skall lämnas av den sökande Ö ; Õ ð mallen kan även lämnas i elektroniskt format, ï

32. teknisk dokumentation: Ö fullständig dokumentation, inklusive mallen för teknisk information, Õ ð datafil, ï uppgifter, Ö ritningar, Õ foton osv. som den sökande skall lämna Ö ; Õ den tekniska dokumentationen kan även lämnas i elektroniskt format, ï

33. tekniskt underlag: teknisk information kompletterad med de provningsrapporter Ö och alla Õ övriga dokument som det tekniska organet eller godkännandemyndigheten har lagt till denna under sin behandling av ärendet ; det tekniska underlaget kan även lämnas i elektroniskt format, ï

34. index till det tekniska underlaget: ett innehållsregister till det tekniska underlaget med sidnumrering eller annat tydligt hänvisningssystem.ð Detta index skall utformas som en förteckning över de olika stadierna i förfarandet för EG-typgodkännandet, i synnerhet datum för revideringar och uppdatering. ï

ò ny

kapitel ii

allmänna skyldigheter

Artikel 4

Medlemsstaternas skyldigheter

1. Medlemsstaterna skall se till att tillverkare som ansöker om godkännande uppfyller sina skyldigheter enligt detta direktiv.

2. Medlemsstaterna skall endast godkänna sådana fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som uppfyller kraven i detta direktiv.

3. Medlemsstaterna skall endast registrera och tillåta försäljning eller ibruktagande av sådana fordon, komponenter och separata tekniska enheter som uppfyller kraven i detta direktiv.

4. Medlemsstaterna skall inrätta eller utse godkännandemyndigheter och meddela detta i enlighet med artikel 38.

Artikel 5

Tillverkarens skyldigheter

1. Tillverkaren ansvarar inför godkännandemyndigheten för samtliga delar av typgodkännandeförfarandet och för produktionsöverensstämmelsen, oavsett om tillverkaren är direkt engagerad i samtliga etapper av tillverkningen av ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet.

2. Vid etappvis typgodkännande är varje tillverkare ansvarig för godkännandet och produktionsöverensstämmelsen för de system, komponenter eller separata tekniska enheter som har tillförts under den tillverkningsetapp han ansvarar för.

Den tillverkare som ändrar komponenter eller system som redan har typgodkänts vid tidigare etapper är ansvarig för typgodkännandet och produktionsöverensstämmelsen för dessa komponenter och system.

3. I enlighet med detta direktiv skall en tillverkare som är etablerad utanför gemenskapen utse en företrädare som är etablerad inom gemenskapen för att företräda honom inför godkännandemyndigheten.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö kapitel iii Õ

Ö förfaranden för eg-typgodkännande Õ

Ö Artikel 6 Õ

Ö Förfaranden för EG-typgodkännande av fordon Õ

ò ny

1. Tillverkaren kan välja ett av följande förfaranden:

a) Godkännande i flera steg.

b) Godkännande i ett steg.

c) Kombinerat godkännande.

ê 98/14/EG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny Ö 2 Õ. Ö Ansökan Õ om godkännande ð i flera steg ï skall Ö bestå av Õ Ö teknisk dokumentation Õ som innehåller de uppgifter som krävs enligt bilaga III och Ö en fullständig uppsättning EG-typgodkännandeintyg Õ Ö i enlighet med Õ Ö de tillämpliga särdirektiven eller FN/ECE-föreskrifterna i Õ bilaga IV eller XI. Ö Vid EG-typgodkännande av ett Õ system Ö eller Õ Ö en Õ separat teknisk enhet Ö enligt de tillämpliga Õ Ö särdirektiven eller FN/ECE-föreskrifterna Õ Ö skall Õ godkännandemyndigheten Ö ha tillgång till det berörda tekniska underlaget Õ fram till dess att typgodkännandet har utfärdats eller vägrats.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny Ö 3 Õ. Ö Ansökan Õ ð om godkännande i ett steg ï Ö skall Õ Ö bestå av Õ teknisk Ö dokumentation Õ som skall innehålla de uppgifter som krävs Ö enligt Õ bilaga I avseende de särdirektiv Ö eller FN/ECE-föreskrifter Õ som anges i bilaga IV eller XI, och i förekommande fall i del II av bilaga III.

Ö 4 Õ. Vid ð kombinerat godkännande kan godkännandemyndigheten medge undantag för en tillverkare från skyldigheten att uppvisa ett eller flera EG-typgodkännandeintyg avseende system, under förutsättning att den tekniska informationen kompletteras med de uppgifter som anges i bilaga I och som krävs för godkännande av dessa system under godkännandefasen; EG-typgodkännandeintygen ersätts då med provningsrapporter. ï

Ö 5. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2, 3 och 4 skall följande information lämnas vid Õ etappvis Ö typgodkännande Õ :

Ö a) Õ För första etappen: för grundfordonet i dess aktuella konstruktionsfas tillämpliga delar av den tekniska Ö dokumentation Õ och de Ö EG-typgodkännandeintyg Õ som krävs för ett avslutat fordon. Ö b) Õ För samtliga därpå följande etapper: de delar av den tekniska dokumentationen och Ö EG-typgodkännandeintygen Õ som hänför sig till den aktuella konstruktionsfasen samt en kopia av det Ö EG-typgodkännande Õ för det ej färdigbyggda fordonet som utfärdades för den föregående etappen. Dessutom skall tillverkaren lämna fullständiga upplysningar om de förändringar Ö eller Õ kompletteringar han utfört på det ej färdigbyggda fordonet.

Ö 6 Õ. Ö Tillverkaren skall lämna ansökan Õ till godkännandemyndigheten Ö . För en och samma fordonstyp får endast en ansökan lämnas in i endast en Õ medlemsstat.

En särskild ansökan skall lämnas in för varje typ för vilken godkännande söks.

ò ny

7. På en motiverad begäran av godkännandemyndigheten kan tillverkaren anmodas att tillhandahålla ytterligare information som behövs för att beslut om vilka provningar som krävs skall kunna fattas eller för att underlätta genomförandet att dessa provningar.

8. Tillverkaren skall ge godkännandemyndigheten tillgång till så många fordon som krävs för att typgodkännandeförfarandet skall kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö Artikel 7 Õ

Ö Förfarandet vid EG-typgodkännande av system, komponenter eller separata tekniska enheter Õ

Ö 1. Tillverkaren skall lämna ansökan till godkännandemyndigheten. Endast en ansökan får lämnas in för en viss typ av system, komponent eller separat teknisk enhet och endast i en medlemsstat. En särskild ansökan skall lämnas in för varje typ för vilken godkännande söks. Õ

Ö 2. Till ansökan skall bifogas en teknisk dokumentation med det innehåll som anges i särdirektiven. Õ

ò ny

3. På en motiverad begäran av godkännandemyndigheten kan tillverkaren anmodas att tillhandahålla ytterligare information som behövs för att beslut om vilka provningar som krävs skall kunna fattas eller för att underlätta genomförandet av dessa provningar.

4. Tillverkaren skall ge godkännandemyndigheten tillgång till så många fordon, komponenter eller separata tekniska enheter som i enlighet med de relevanta särdirektiven krävs för genomförandet av de föreskrivna provningarna.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö kapitel iv Õ

Ö genomförande av förfaranden för eg-typgodkännande Õ

Ö Artikel 8 Õ

Ö Allmänna bestämmelser Õ

ò ny

1. Innan medlemsstaterna utfärdar ett EG-typgodkännande måste de försäkra sig om att de förfaranden som avses i artikel 11 har genomförts i vederbörlig ordning.

2. Medlemsstaterna skall utfärda EG-typgodkännande i enlighet med artiklarna 9 och 10.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö 3. Om en medlemsstat finner att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet, trots att den uppfyller bestämmelserna, utgör en allvarlig risk för trafiksäkerheten Õ ð eller allvarligt skadar miljön eller, inom ramen för förebyggandet av avfall från fordon, allvarligt skadar folkhälsan ï, Ö får den vägra att bevilja EG-typgodkännande Õ. Ö Den skall då omedelbart underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta med en utförlig sammanställning av vilka skäl som ligger till grund för beslutet Õ ð tillsammans med styrkande uppgifter. ï

Ö 4. EG-typgodkännandeintyg skall numreras i enlighet med den metod som beskrivs i bilaga VII. Õ

Ö 5. Godkännandemyndigheten skall Õ ð inom tjugo arbetsdagar ï Ö till de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater sända en kopia av intyget om EG-typgodkännande (inklusive bilagor) för varje fordonstyp som den har godkänt. Õ ð Papperskopior kan ersättas av elektroniska filer, förutsatt att dessa autentiseras genom en elektronisk signatur eller motsvarande. ï

Ö 6. Godkännandemyndigheten skall Õ ð utan dröjsmål meddela ï Ö godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater när den har avslagit eller återkallat ett typgodkännande för fordon Õ ð samt ange vilka skäl som ligger till grund för beslutet. ï

Ö 7. Godkännandemyndigheten skall Õ ð var tredje månad ï Ö till godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater sända en förteckning över de EG-typgodkännanden av system, komponenter och separata tekniska enheter som den har beviljat, Õ ð ändrat, ï Ö vägrat att bevilja eller återkallat under föregående tremånadersperiod. Förteckningen skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga XIII. Õ

Ö 8. På begäran av en annan medlemsstat skall den medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännandet Õ ð inom tjugo arbetsdagar efter mottagandet av begäran ï Ö översända en kopia av EG-typgodkännandeintyget inklusive bilagor. Õ ð Papperskopian får ersättas av en elektronisk fil. ï

Ö Artikel 9 Õ

Ö Särskilda bestämmelser för fordon Õ

1. Medlemsstaterna skall bevilja Ö EG-typgodkännande för Õ

a) fordonstyper som motsvarar uppgifterna i den tekniska informationen och som uppfyller de tekniska kraven i Ö de tillämpliga Õ särdirektiv Ö eller FN/ECE-föreskrifter Õ som anges i bilaga IV,

Ö b) Õ sådana typer av fordon för särskilda ändamål som motsvarar uppgifterna i den tekniska informationen och uppfyller Ö de tekniska Õ kraven i de tillämpliga särdirektiv Ö eller FN/ECE-föreskrifter Õ som anges i bilaga XI.

Ö De Õ förfaranden som beskrivs i bilaga V Ö skall tillämpas Õ.

Ö 2. Medlemsstaterna skall bevilja etappvis typgodkännande Õ för ej färdigbyggda eller färdigbyggda fordonstyper som motsvarar uppgifterna i den tekniska informationen och uppfyller de tekniska kraven i de tillämpliga särdirektiv Ö eller FN/ECE-föreskrifter Õ som anges i bilaga IV eller XI, med hänsyn till den produktionsetapp Ö fordonet Õ befinner sig i.

Ö De Õ förfaranden som beskrivs i bilaga XIV Ö skall tillämpas Õ.

Ö 3. För varjefordonstyp skall godkännandemyndigheten Õ

Ö a) fylla i alla tillämpliga delar av EG-typgodkännandeintyget, inklusive bilagan för provningsresultat, i enlighet med mallen i bilaga VIII, Õ

Ö b) sammanställa eller kontrollera indexet till det tekniska underlaget, Õ

Ö c) utan dröjsmål överlämna det ifyllda intyget med bilagor till den sökande. Õ

ò ny

4. Om ett EG-typgodkännande har begränsad giltighet i enlighet med artikel 19, artikel 21 eller bilaga XI, eller om det har gjorts undantag från vissa bestämmelser i särdirektiven, skall det i EG-typgodkännandet särskilt anges vilka begränsningar som gäller och vilka undantag som medges.

5. Om det i den tekniska dokumentationen finns uppgifter om bestämmelser för fordon för särskilda ändamål i enlighet med vad som framgår av bilaga XI, skall dessa bestämmelser anges i EG-typgodkännandeintyget.

6. Om tillverkaren väljer det kombinerade godkännandet skall godkännandemyndigheten i del III av mallen för teknisk information, som finns i bilaga III, fylla i uppgifterna om de provningsrapporter som fastställts genom särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter och för vilka det inte finns något EG-typgodkännandeintyg.

7. Om tillverkaren väljer typgodkännande i ett steg skall godkännandemyndigheten upprätta en förteckning över de tillämpliga särdirektiven och FN/ECE-föreskrifterna (en mall för detta finns i tillägg 1 till bilaga VI) och bifoga denna förteckning till EG-typgodkännandeintyget.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

è1 98/14/EG artikel 1.2 a

è2 98/14/EG artikel 1.2 b

Ö Artikel 10 Õ

Ö Särskilda bestämmelser för system, komponenter eller separata tekniska enheter Õ

Ö 1. Õ Ö Medlemsstaterna skall bevilja EG-typgodkännande för system Õ som motsvarar uppgifterna i den tekniska informationen och som uppfyller de tekniska kraven i è1 det tillämpliga särdirektivet enligt bilaga IV eller XI ç.

Ö 2. Medlemsstaterna skall bevilja Õ Ö EG-typgodkännande Õ för komponenter eller separata tekniska enheter för komponenter eller separata tekniska enheter som motsvarar uppgifterna i den tekniska informationen och uppfyller de tekniska kraven i è2 det tillämpliga särdirektivet enligt bilaga IV. ç

ò ny

3. Om komponenter eller separata tekniska enheter, oberoende av om de är avsedda för reparation, service eller underhåll, också ingår i ett typgodkännande för system avseende ett fordon, krävs inte något ytterligare typgodkännande för komponenten eller den separata tekniska enheten om detta inte krävs enligt det tillämpliga särdirektivet.

ê 98/14/EG artikel 1.2 c (anpassad)

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

4. Om det endast är i kombination med andra delar av fordonet som en komponent eller en separat teknisk enhet har avsedd funktion eller uppvisar sina särskilda egenskaper, och dess överensstämmelse med Ö kraven Õ därför endast kan kontrolleras när denna komponent eller separata tekniska enhet fungerar tillsammans med andra delar av fordonetÖ , Õ - verkliga eller simulerade - skall Ö EG-typgodkännandets Õ räckvidd begränsas i motsvarande utsträckning. I Ö EG-typgodkännandeintyget Õ skall då anges vilka begränsningar som finns för dess användning samt vilka Ö särskilda Õ krav Ö som ställs Õ vid monteringen. Ö Om en sådan komponent eller separat teknisk enhet monteras av fordonstillverkaren skall det i samband med Õ Ö godkännandet Õ av fordonet kontrolleras att Ö begränsningarna för användning Õ och Ö kraven vid monteringen Õ har iakttagits.

Ö Artikel 11 Õ

Ö Rutiner för produktionsöverensstämmelse Õ

Ö 1. Den medlemsstat som beviljar ett EG-typgodkännande skall vidta nödvändiga åtgärder enligt bilaga X för att kontrollera - vid behov i samarbete med godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater - att tillräckliga åtgärder har vidtagits för att se till att de serietillverkade fordonen, systemen, komponenterna eller separata tekniska enheterna överensstämmer med den godkända typen. Õ

Ö 2. Den medlemsstat som har beviljat ett EG-typgodkännande skall vidta nödvändiga åtgärder enligt bilaga X i samband med detta godkännande för att kontrollera - vid behov i samarbete med godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater - att de åtgärder som avses i punkt 1 även fortsättningsvis är tillräckliga, och att de serietillverkade fordonen, systemen, komponenterna eller separata tekniska enheterna kontinuerligt överensstämmer med den godkända typen.

Kontrollen av produkternas överensstämmelse med den godkända typen skall begränsas till de metoder som anges i bilaga X samt i de särdirektiv och FN/ECE-föreskrifter som innehåller särskilda sådana krav. Õ ð Godkännandemyndigheten i den medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännandet får för detta ändamål utföra de kontroller eller provningar som anges i de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som förtecknas i bilaga IV eller bilaga XI på stickprov som hämtats från tillverkarens lokaler, inklusive produktionsanläggningar. ï

ê 98/14/EG artikel 1.3 (anpassad)

ð ny

Ö kapitel v Õ

Ö ändringar av eg-typgodkännanden Õ

Ö Artikel 12 Õ

Ö Allmänna bestämmelser Õ

1. Ö Tillverkaren skall utan dröjsmål underrätta den Õ medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännandet om varje ändring av uppgifterna i det tekniska underlaget. Ö Den medlemsstaten skall, i enlighet med reglerna i detta kapitel, besluta vilket förfarande som skall tillämpas. Õ ð Vid behov får medlemsstaten i samförstånd med tillverkaren besluta att ett nytt EG-typgodkännande måste beviljas. ï

2. Ansökningar om ändring av ett EG-typgodkännande skall Ö endast Õ lämnas in till den medlemsstat som beviljade det ursprungliga EG-typgodkännandet.

betecknas

Om medlemsstaten finner att en ändring kräver att nya kontroller Ö eller provningar Õ utförs, skall den underrätta tillverkaren om dettaÖ . Förfarandena i artiklarna 13 och 14 skall endast tillämpas Õ Ö efter det att de föreskrivna Õ nya Ö kontrollerna eller provningarna Õ har utförts med tillfredsställande resultat.

Ö Artikel 13 Õ

Ö Särskilda bestämmelser för fordon Õ

1 Õ . Om uppgifterna i Ö det Õ tekniska Ö underlaget har ändrats, skall ändringen betecknas som "rättelse". Õ

Ö Godkännandemyndigheten skall då Õ i nödvändig utsträckning utfärda rättelseblad till det tekniska underlaget och på varje rättelseblad tydligt markera vilket slag av ändring det gäller och vilken dag rättelsen utfärdatsÖ . En Õ konsoliderad, uppdaterad version av det tekniska underlaget tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen skall anses uppfylla detta krav.

Ö 2. Utöver vad som gäller enligt punkt 1 skall en rättelse betecknas som "utvidgning" i följande fall: Õ

Ö a) Om det krävs ytterligare kontroller. Õ

Ö b) Om några uppgifter i EG-typgodkännandeintyget, med undantag för bilagorna, har ändrats. Õ

Ö c) Om nya krav i enlighet med något av de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som är tillämpliga på den godkända fordonstypen träder i kraft. Õ

Ö Godkännandemyndigheten skall då utfärda ett ändrat EG-typgodkännandeintyg med tilläggsnummer, Õ ð som utökats i enlighet med det antal utvidgningar som redan beviljats. ï

Ö Motivet till utvidgningen och datum för det nya utfärdandet skall tydligt framgå av typgodkännandeintyget. Õ

Ö 3. Õ Varje gång rättelseblad eller en konsoliderad, uppdaterad version utfärdas skall även index till det tekniska underlaget (som bifogas intyget om typgodkännande) ändras så att Ö datum för den Õ senaste Ö utvidgningen eller rättelsen Õ eller datum för Ö den senaste konsolideringen av Õ den uppdaterade versionen framgår.

Ö 4. Det krävs ingen ändring av godkännandet för en fordonstyp om de nya kraven i punkt 2 c rent tekniskt saknar betydelse för denna fordonstyp eller gäller andra fordonskategorier än den som fordonstypen tillhör. Õ

Ö Article 14 Õ

Ö Särskilda bestämmelser för system, komponenter eller separata tekniska enheter Õ

Ö 1. Om uppgifterna i det tekniska underlaget har ändrats, skall ändringen betecknas som "rättelse". Õ

Ö Godkännandemyndigheten skall då i nödvändig utsträckning utfärda rättelseblad till det tekniska underlaget och på varje rättelseblad tydligt markera vilket slag av ändring det gäller och vilken dag rättelsen utfärdats. En konsoliderad, uppdaterad version av det tekniska underlaget tilsammans med en detaljerad beskrivning av ändringen skall anses uppfylla detta krav. Õ

Ö 2. Utöver vad som gäller enligt punkt 1 skall en rättelse betecknas som "utvidgning" i följande fall: Õ

Ö a) Om det krävs ytterligare kontroller. Õ

Ö b) Om några uppgifter i EG-typgodkännandeintyget, med undantag för bilagorna, har ändrats. Õ

Ö c) Om nya krav träder i kraft i enlighet med något av de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som är tillämpliga på de godkända systemen, komponenterna eller tekniska enheterna. Õ

Ö Godkännandemyndigheten skall utfärda ett ändrat EG-typgodkännandeintyg med tilläggsnummer, Õ ð som utökats i enlighet med det antal utvidgningar som redan beviljats. Om ändringen är nödvändig till följd av punkt 2 c skall avsnitt 3 i typgodkännandenumret uppdateras. ï

Ö Motivet till ändringen och datum för det nya utfärdandet skall tydligt framgå av typgodkännandeintyget. Õ

Ö 3. Varje gång rättelseblad eller en konsoliderad, uppdaterad version utfärdas skall även index till det tekniska underlaget (som bifogas intyget om typgodkännande) ändras så att datum för den senaste utvidgningen eller rättelsen eller datum för den senaste konsolideringen av den uppdaterade versionen framgår. Õ

Ö Artikel 15 Õ

Ö Utfärdande av och meddelande om ändringar Õ

Ö 1. Om en utvidgning företagits skall godkännandemyndigheten uppdatera motsvarande delar av EG-typgodkännandeintyget, dess bilagor och indexet till det tekniska underlaget. Õ ð Det uppdaterade intyget med bilagor skall utan dröjsmål utfärdas till den sökande. ï

Ö 2. Om en rättelse företagits Õ ð skall godkännandemyndigheten utan dröjsmål utfärda ï Ö de reviderade dokumenten eller den konsoliderade, uppdaterade versionen inklusive det reviderade indexet till det tekniska underlaget Õ ð till den sökande. ï

Ö 3. Godkännandemyndigheten skall enligt det förfarande som anges i artikel 8 underrätta övriga medlemsstaters godkännandemyndigheter om de ändringar som företagits i EG-typgodkännandena. Õ

Ö kapitel vi Õ

Ö giltigheten av eg-typgodkännanden för fordon Õ

Ö Artikel 16 Õ

Ö Giltighetens upphörande Õ

ò ny

1. Ett EG-typgodkännande för fordon upphör att gälla i följande fall:

a) när nya krav i de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som är tillämpliga på den godkända fordonstypen träder i kraft och det inte går att uppdatera typgodkännandet,

b) när tillverkningen av den fordonstypen slutgiltigt har upphört,

c) när giltighetstiden för typgodkännandet går ut till följd av särskilda begränsningar.

2. Om bara en variant eller en version av en fordonstyp upphör att gälla blir EG-typgodkännandet bara ogiltigt för denna variant eller version.

3. När tillverkningen av en fordonstyp slutgiltigt upphör skall tillverkaren underrätta den godkännandemyndighet som har beviljat EG-typgodkännandet. När myndigheten har fått uppgift om detta skall den inom 20 arbetsdagar underrätta övriga medlemsstaters godkännandemyndigheter.

Artikel 26 gäller endast om tillverkningen upphör på grund av de omständigheter som anges i punkt 1 a.

ê 98/14/EG artikel 1.3 (anpassad)

4 Õ. Om Ö ett EG-typgodkännande för fordon Õ håller på att bli ogiltigt skall Ö tillverkaren, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3, underrätta den godkännandemyndighet Õ som beviljade Ö EG-typgodkännandet.

Godkännandemyndigheten skall Õ Ö utan dröjsmål meddela all relevant information Õ till de ansvariga myndigheterna i övriga medlemsstater Ö så att artikel 26 vid behov skall kunna tillämpas. I detta meddelande skall det särskilt framgå Õ vilket Ö tillverkningsdatum Õ som avses Ö och Õ Ö vilket Õ identifikationsnumret Ö är Õ på det sista fordon som tillverkades .

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö kapitel vii Õ

Ö intyg om överensstämmelse och märkning Õ

Artikel Ö 17 Õ

Intyg om överensstämmelse

1. En tillverkare som innehar ett Ö EG-typgodkännande Õ för fordon, skall utfärda ett intyg om överensstämmelse som skall åtfölja varje fordon - vare sig det är färdigbyggt eller ej Ö eller avslutat Õ - som tillverkats i överensstämmelse med den godkända fordonstypen.

I fråga om ej färdigbyggda fordon eller avslutade fordon skall tillverkaren endast fylla i de uppgifter på sidan 2 av intyget om överensstämmelse som har tillkommit eller ändrats på det aktuella stadiet av typgodkännandeförfarandet samt, i tillämpliga fall, till detta intyg bifoga samtliga intyg om överensstämmelse som utfärdats under tidigare etapper.

ò ny

2. Intyget om överensstämmelse skall avfattas på ett av gemenskapens officiella språk.

ê 98/14/EG artikel 1.4 (anpassad)

Ö 3. Õ Intyg om överensstämmelse skall utformas på ett sådant sätt att Ö det inte går att förfalska Õ. För detta ändamål skall Ö det Õ papper som Ö används Õ skyddas Ö antingen Õ av färggrafik eller Ö av en vattenstämpel Õ med tillverkarens varumärke.

ò ny

4. Endast tillverkaren har rätt att utfärda en dubblett av intyget om överensstämmelse. Ordet "dubblett" måste tydligt synas på framsidan av dubbletten.

5. Hela intyget om överensstämmelse skall fyllas i och det får inte innehålla några andra begränsningar för användningen av fordonet än vad som finns föreskrivet i ett särdirektiv eller en FN/ECE-föreskrift.

6. På det intyg om överensstämmelse för fordon som godkänts i enlighet med förfarandet i artikel 19 skall det dessutom stå "försäljning, ibruktagande och registrering tillåtet enligt artikel 19 i direktiv [detta direktiv...]".

7. I rubriken till intyget om överensstämmelse enligt bilaga IX del I för de fordon som är typgodkända enligt artikel 21 skall det stå "För färdigbyggda/avslutade1 fordon som är typgodkända i små serier", och i nära anslutning till detta ett löpnummer mellan 1 och det högsta antal som anges i tabellen i bilaga XII, vilket för varje tillverkningsår anger fordonets löpnummer i den tillåtna produktionen.

8. På det intyg om överensstämmelse för fordon som godkänts i enlighet med artikel 26 skall det för fordon i en slutserie som omfattas av ett undantag dessutom stå "försäljning, ibruktagande och registrering tillåtet enligt artikel 26 i direktiv [detta direktiv...]".

Medlemsstaterna får tillämpa likvärdiga åtgärder om antalet fordon som registreras enligt det förfarandet kan kontrolleras på ett verksamt sätt.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö Artikel 18 Õ

Ö EG-typgodkännandemärke Õ

Ö 1. Tillverkaren av Õ en komponent eller en separat teknisk enhetð , oavsett om denna ingår i ett system eller ej, ï skall på varje komponent eller separat teknisk enhet som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen Ö fästa ett EG-typgodkännandemärke, i enlighet med det tillämpliga särdirektivet. Õ

Ö 2. Om inget EG-typgodkännandemärke krävs skall tillverkaren förse varje komponent eller separat teknisk enhet med sitt handelsnamn eller varumärke, och typbeteckning och/eller identifikationsnummer. Õ

ò ny

3. EG-typgodkännandemärket skall utformas i enlighet med tillägg 1 till bilaga VII.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö kapitel viii Õ

Ö ny teknik eller nya principer som strider mot bestämmelserna i särdirektiven Õ

Ö Artikel 19 Õ

Ö Undantag för ny teknik eller nya principer Õ

Ö 1. Medlemsstaterna får på tillverkarens begäran bevilja ett EG-typgodkännande för ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet där teknik eller principer utnyttjas som strider mot bestämmelserna i ett eller flera särdirektiv, förutsatt att kommissionen lämnar sitt tillstånd i enlighet med det förfarande som avses i artikel 37.2. Õ

Ö 2. I avvaktan på beslutet om huruvida tillstånd beviljas eller ej får medlemsstaten bevilja Õ ð ett tillfälligt typgodkännande ï Ö , som bara gäller det egna territoriet, för en fordonstyp som omfattas av det begärda undantaget, förutsatt att den utan dröjsmål underrättar kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta och i sammanställd form Õ

Ö a) anger varför tekniken eller principerna i fråga gör att systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten inte kan uppfylla kraven, Õ

Ö b) beskriver hur säkerhets- och miljöaspekterna påverkas och vilka åtgärder som vidtagits på dessa områden, Õ

Ö c) beskriver de provningar, inklusive resultaten av dem, som visar att en säkerhets- och miljöskyddsnivå uppnås som är likvärdig med eller bättre än den som ges enligt de krav från vilka undantag har sökts. Õ

Ö 3. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 37.2, besluta om medlemsstaten skall få bevilja ett EG-typgodkännande för den fordonstypen. Õ

Ö Vid behov skall det i beslutet även anges om begränsningar skall införas för dess giltighet, till exempel en tidsgräns. Godkännandet skall alltid gälla minst 36 månader. Õ

ð Om kommissionen beslutar att inte bevilja tillstånd skall medlemsstaten upphäva det tillfälliga typgodkännande som nämns i punkt 2 i denna artikel. ï

ò ny

4. Punkt 1-3 är inte tillämpliga om ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet överensstämmer med en FN/ECE-föreskrift som gemenskapen har anslutit sig till.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö Artikel 20 Õ

Ö Nödvändiga åtgärder Õ

Ö 1. Om kommissionen finner att det finns goda skäl att bevilja ett undantag i enlighet med artikel 19, skall den genast vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa de berörda särdirektiven till den tekniska utvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel 37.2 Õ

Ö 2. Så snart de berörda särdirektiven har ändrats Õ ð skall eventuella begränsningar av undantagen omedelbart upphävas. ï

Ö Om det inte går att ändra särdirektiven kan giltighetstiden för ett undantag förlängas på begäran av den medlemsstat som beviljade typgodkännandet, genom ett nytt beslut som fattas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 37.2 Õ

Ö kapitel ix Õ

Ö fordon som tillverkas i små serier Õ

ò ny

Artikel 21

EG-typgodkännande

1. På begäran av tillverkaren och inom de kvantitativa begränsningar som anges i bilaga XII del A avsnitt 1 skall medlemsstaterna, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 6.4, bevilja EG-typgodkännande för en fordonstyp som uppfyller minst de krav som anges i bilaga IV del I tillägg 1.

2. Punkt 1 skall inte tillämpas på fordon avsedda för särskilda ändamål.

3. EG-typgodkännandeintyg skall numreras enligt den metod som anges i bilaga VII.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö Artikel 22 Õ

Ö Nationellt typgodkännande Õ

Ö 1. För fordon som tillverkas inom de kvantitativa begränsningar som anges i bilaga XII del A avsnitt 2 får medlemsstaterna medge undantag från en eller flera bestämmelser i de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som förtecknas i bilaga IV eller bilaga XI. Õ

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö 2. Medlemsstaterna får medge undantag från en eller flera av bestämmelserna i detta direktiv för de fordon som anges i punkt 1 Õ ð förutsatt att dessa fordon uppfyller ï Ö andra tillämpliga bestämmelser. Õ

ò ny

3. Undantag i enlighet med punkt 1 får inte beviljas eller behållas om det har, eller förväntas få, negativa effekter på andra politiska mål som gemenskapen eftersträvar.

ò ny

4. I typgodkännandeintyget skall det särskilt anges vilken typ av undantag som har beviljats enligt punkt 1.

Typgodkännandeintyg som meddelas enligt denna punkt, och för vilket det finns en mall i bilaga VI, får inte vara försett med rubriken "EG-typgodkännandeintyg för fordon". Typgodkännandeintygen skall dock numreras enligt den metod som anges i bilaga VII.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö 5. På tillverkarens begäran skall godkännandemyndigheten sända en kopia av typgodkännandeintyget inklusive bilagor Õ ð som rekommenderad försändelse ï Ö till godkännandemyndigheterna i de medlemsstater som tillverkaren angett. Õ

ð Senast 20 arbetsdagar efter mottagandet ïÖ skall denna medlemsstat besluta om huruvida den godtar typgodkännandet och hur många fordon som får registreras, säljas eller tas i bruk på dess territorium. Den skall formellt meddela detta till den godkännandemyndighet som anges i första stycket; Õ ð i annat fall anses den ha vägrat godta typgodkännandet. ï

ò ny

kapitel x

enskilda godkännanden

Artikel 23

Allmänna bestämmelser

1. Medlemsstaterna får medge undantag för ett visst fordon från en eller flera av bestämmelserna i detta direktiv eller från en eller flera av de särdirektiv eller FN/ECE-föreskrifter som förtecknas i bilaga IV eller XI, förutsatt att de ställer motsvarande nationella krav som baseras på dessa bestämmelser och som garanterar en likvärdig skyddsnivå för miljön och trafiksäkerheten.

Medlemsstaten skall i stället för de nationella kraven ifråga godta ett EG-typgodkännande som utfärdats för ett system, en komponent, en separat teknisk enhet eller ett ej färdigbyggt fordon.

2. Ansökan om enskilt godkännande skall lämnas in av tillverkaren eller av ägaren till fordonet.

Medlemsstaten skall bevilja ett enskilt godkännande om fordonet överensstämmer med den beskrivning som bifogas ansökan och uppfyller gällande tekniska krav för det fordonet.

Enskilda godkännanden gäller endast i den medlemsstat som beviljade godkännandet.

Intyget om enskilt godkännande skall utformas i överensstämmelse med detta direktiv och skall innehålla åtminstone de uppgifter som krävs för att fylla i ansökan om registrering enligt rådets direktiv 1999/37/EC [29]. Intyg om enskilt godkännande får inte förses med rubriken "EG-godkännande för fordon".

[29] EGT L 138, 1.6.1999, s. 57.

Fordonets identifieringsnummer skall stå angivet på intyget om enskilt godkännande.

3. Godkännandemyndigheten får delegera ansvaret att utfärda enskilda godkännanden till en i vederbörlig ordning godkänd företrädare. Övriga medlemsstater och kommissionen skall underrättas om detta i enlighet med artikel 38.

Artikel 24

Särskilda bestämmelser

1. Förfarandet i artikel 23 kan tillämpas på ett enskilt fordon under de olika etapperna i tillverkningen i enlighet med ett etappvis typgodkännande.

2. Förfarandet i artikel 23 får inte ersätta någon mellanliggande etapp i det normala förfarandet för ett etappvis typgodkännande och får inte tillämpas för godkännande av den första tillverkningsetappen för ett fordon.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

Ö kapitel xi Õ

Ö registrering, försäljning och ibruktagande Õ

Artikel Ö 25 Õ

RegistreringÖ , försäljning Õ och Ö ibruktagande av fordon Õ

1. Ö Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 28 och 29 skall Õ Ö medlemsstaterna Õ registrera fordon och tillåta att de säljs eller tas i bruk endast om de åtföljs av ett giltigt intyg om överensstämmelse Ö som utfärdats i enlighet med artikel 17 Õ.

Då det gäller ej färdigbyggda fordon skall Ö medlemsstaterna Õ tillåta försäljning men ha rätt att inte tillåta att de registreras varaktigt eller tas i bruk innan de byggts färdiga.

ò ny

2. Fordon som är undantagna från kravet på att åtföljas av ett intyg om överensstämmelse, får endast registreras, försäljas eller tas i bruk om de uppfyller de tillämpliga tekniska kraven i detta direktiv.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð ny

Ö 3. När det gäller fordon som tillverkas i små serier får antalet fordon som under ett år registreras, säljs eller tas i bruk inte överstiga det antal enheter som anges i bilaga XII del A. Õ

Ö Artikel 26 Õ

Ö Registrering, försäljning och ibruktagande av fordon i slutserier Õ

Ö 1. Medlemsstaterna får, med de begränsningar som anges i bilaga XII avsnitt B och för en begränsad period, registrera och tillåta försäljning eller ibruktagande av nya fordon som överensstämmer med en fordonstyp vars EG-typgodkännande inte längre är giltigt. Õ

Ö Första stycket skall endast tillämpas på fordon inom gemenskapens territorium som omfattades av ett giltigt EG-typgodkännande när de tillverkades, men som inte hade registrerats eller tagits i bruk innan giltighetstiden för detta EG-typgodkännande gick ut. Õ

Ö 2. För färdigbyggda fordon skall möjligheten enligt punkt 1 gälla i 12 månader från och med den dag då giltighetstiden för EG-typgodkännandet gick ut, och för avslutade fordon i 18 månader från den dagen. Õ

Ö 3. En tillverkare som vill utnyttja möjligheten enligt punkt 1 skall lämna en begäran om detta till den behöriga myndighet i varje medlemsstat som har hand om ibruktagande av de berörda fordonen. I begäran skall det anges av vilka tekniska eller ekonomiska skäl Õ ð dessa fordon inte kan uppfylla de nya tekniska kraven ï.

Ö De berörda medlemsstaterna skall inom tre månader från mottagandet av begäran besluta om och för hur många fordon de godkänner att dessa fordon registreras inom deras territorium. Õ

ò ny

4. Punkterna 1-3 skall i tillämpliga delar tillämpas på fordon som omfattades av ett nationellt typgodkännande men som inte hade registrerats eller tagits i bruk när typgodkännandet upphörde att gälla enligt artikel 40 på grund av att förfarandet för EG-typgodkännande blivit obligatoriskt.

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

ð nyÖ Artikel 27 Õ

Ö Försäljning och ibruktagande av komponenter och separata tekniska enheter Õ Ö 1 Õ. Medlemsstaterna skall tillåta att komponenter eller separata tekniska enheter Ö säljs Õ eller tas i bruk endast om dessa uppfyller kraven i Ö de Õ tillämpliga Ö särdirektiven Õ ð eller FN/ECE-föreskrifterna ï och Ö är märkta i enlighet med artikel 18 Õ .

Ö 2. Bestämmelsen i punkt 1 behöver inte följas om nya kompontenter eller separata tekniska enheter har undantagits från en eller flera bestämmelser i ett särdirektiv enligt artikel 19 Õ ð eller om de är avsedda att monteras på fordon för vilka undantag medges enligt artikel 21, 22 eller 23 ï.Ö 3. Medlemsstaterna skall undanta nya komponenter eller separata tekniska enheter från kraven i punkt 1 om Õ ð de är särskilt konstruerade och byggda för fordon som inte omfattas av detta direktiv ï.

Ö kapitel xii Õ

Ö skyddsklausuler Õ

Ö Artikel 28 Õ

Ö Fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter i enlighet med detta direktiv Õ

Ö 1 Õ. Om en medlemsstat finner att Ö nya Õ fordon, Ö system, Õ komponenter eller separata tekniska enheter allvarligt äventyrar trafiksäkerheten, trots att de intyg Ö uppfyller de tillämpliga kraven Õ eller har föreskriven märkning, ð eller att de allvarligt skadar miljön eller, inom ramen för förebyggandet av avfall från fordon, allvarligt skadar folkhälsan ï har denna medlemsstat rätt att under högst sex månader vägra registrera dem eller att Ö tillåta Õ att de saluförs eller tas i bruk inom dess territorium. Medlemsstaten skall i sådana fall omedelbart underrätta ð tillverkaren, ï övriga medlemsstater och kommissionen om detta samt ange skälen till sitt beslut.

Ö 2. Õ Om den medlemsstat som beviljade Ö EG-typgodkännandet Õ bestrider den risk för trafiksäkerhetenð , folkhälsan eller miljön ï som Ö anmälts i enlighet med punkt 1, Õ skall de berörda medlemsstaterna söka lösa denna tvist. Kommissionen skall hållas underrättad och, då så är nödvändigt, genom samråd söka nå fram till en uppgörelse.

ê 98/14/EG artikel 1.5 a ii (anpassad)

ê 98/14/EG artikel 1.5 b (anpassad)

ê 92/53/EEG artikel 1.1 (anpassad)

è1 98/14/EG artikel 1.6

ð ny

è1 ç

Artikel Ö 29 Õ

Ö Fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som inte överensstämmer Õ med den godkända typen

1.

Om den medlemsstat som har beviljat ett Ö EG-typgodkännande Õ finner att Ö nya Õ fordon, Ö system, Õ komponenter eller separata tekniska enheter med intyg om överensstämmelse eller godkännandemärke inte överensstämmer med den typ den har godkänt, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärderÖ , även dra in typgodkännandet, Õ för att säkerställa att serietillverkade fordon, Ö system, Õ komponenter eller separata tekniska enheter överensstämmer med den godkända typen. Ö Godkännandemyndigheten Õ i denna medlemsstat skall underrätta motsvarande myndigheter i övriga medlemsstater om de vidtagna åtgärderna.

Ö 2. Om avvikelser påvisas från uppgifterna i EG-typgodkännandeintyget eller det tekniska underlaget skall det i enlighet med punkt 1 anses föreligga bristande överensstämmelse med den godkända typen. Õ

Ö Ett fordon skall inte anses avvika från den godkända typen om eventuella toleranser som medges i särdirektiv Õ ð eller FN/ECE-föreskrifter ï Ö har iakttagits. Õ

3. Om en medlemsstat påvisar att Ö nya Õ fordon, komponenter eller särskilda enheter med intyg om överensstämmelse eller godkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen, kan den begära att den medlemsstat som beviljade Ö EG-typgodkännandet Õ skall kontrollera att de serietillverkade fordonen, Ö systemen, Õ komponenterna eller separata tekniska enheterna Ö även fortsättningsvis Õ överensstämmer med den godkända typen. Ö Efter att ha mottagit en sådan begäran skall den berörda medlemsstaten vidta de begärda åtgärderna Õ snarast möjligt och i vart fall inte senare än sex månader efter det att begäran lämnades.

4. Godkännandemyndigheten skall begära att den Ö medlemsstat Õ som beviljade typgodkännandet av Ö systemet, komponenten, den särskilda tekniska enheten Õ eller Ö det Õ ej färdigbyggda Ö fordonet Õ vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att serietillverkade fordon åter överensstämmer med den godkända typen i följande fall:

a) då det i samband med Ö EG-typgodkännande Õ av fordon visat sig att ett fordons bristande överensstämmelse uteslutande beror på bristande överensstämmelse hos ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet,

b) då det i samband med etappvis typgodkännande visat sig att den bristande överensstämmelsen hos ett avslutat fordon uteslutande beror på bristande överensstämmelse hos ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet som ingår i det ej färdigbyggda fordonet eller hos det ej färdigbyggda fordonet i sig.

Ö Efter att ha mottagit en sådan begäran skall den berörda medlemsstaten, vid behov i samarbete med den medlemsstat som lämnade in begäran, vidta de begärda åtgärderna Õ snarast möjligt och i vart fall inte senare än sex månader efter det att begäran lämnades. Om bristande överensstämmelse konstateras skall godkännandemyndigheten i den medlemsstat som beviljade Ö EG-typgodkännandet Õ för systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten eller godkände det ej färdigbyggda fordonet vidta de åtgärder som anges i punkt Ö 1 Õ.

5. De ansvariga myndigheterna skall inom 20 arbetsdagarï underrätta varandra om varje indragning av Ö EG-typgodkännanden Õ och orsakerna till detta.

6. Om den medlemsstat som beviljade Ö EG-typgodkännandet Õ bestrider den bristande överensstämmelse som anmälts till den, skall de berörda medlemsstaterna söka lösa denna tvist. Kommissionen skall hållas underrättad och, då så är nödvändigt, inleda samråd i syfte att nå fram till en uppgörelse.

ò ny

Artikel 30

Återkallelse av fordon

1. En tillverkare som har beviljats ett EG-typgodkännande och som, med tillämpning av bestämmelserna i ett särdirektiv eller artikel 8 i rådets direktiv 92/59/EEG [30] måste återkalla fordon som redan släppts ut på marknaden därför att ett eller flera system eller en eller flera komponenter eller separata tekniska enheter som monterats på fordonet, trots att de godkänts enligt detta direktiv, allvarligt äventyrar trafiksäkerheten, folkhälsan eller miljöskyddet, skall omedelbart underrätta den godkännandemyndighet som beviljade fordonsgodkännandet.

[30] EGT L 228, 11.8.1992, s. 24.

2. Tillverkaren skall föreslå godkännandemyndigheten lämpliga åtgärder för att undanröja de risker som anges i punkt 1. De behöriga myndigheterna skall se till att dessa åtgärder genomförs på ett verksamt sätt på deras respektive territor