Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Turism och transport – uppföljning

(yttrande på eget initiativ)

(2022/C 275/01)

Föredragande: Panagiotis GKOFAS

Beslut av EESK:s plenarförsamling 25.3.2021 Rättslig grund Artikel 32.2 i arbetsordningen Yttrande på eget initiativ Ansvarig sektion Inre marknaden, produktion och konsumtion Antagande av sektionen 3.2.2022 Antagande vid plenarsessionen 23.2.2022 Plenarsession nr 567 Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) 185/2/7

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK) lovordar EU-institutionernas extraordinära gemensamma insatser under 2021, med deras politiska förslag och åtgärder inriktade på att dels hjälpa företag att återhämta sig, dels säkra arbetstillfällen inom EU:s turism-, transport- och resesektorer, som är de ekosystem som har drabbats hårdast av covid-19-pandemin ( 1 ) . Pandemins effekter och konsekvenser för ekonomin och samhället är dock ännu inte helt klarlagda. Betydande insatser måste göras för att se till att EU under de kommande månaderna fortsätter sin samordnade strategi med såväl tydligt stöd till små och medelstora företag (SMF) när det gäller krediter och finansiering som information om vaccinations- och säkerhetsåtgärder, för att göra turism, resande och transporter säkra och gradvis återställa turistströmmarna (genom införande av europeiska indikatorsystemet för turism, Etis, och säkerhet för turismen ( 2 ) ).

1.2 Turismen kommer inte att återgå till samma nivå som före pandemin. Globalt ömsesidigt beroende och grönare och mer digitala tendenser i konsumenternas beteende kommer att leda till nya affärsmodeller. EESK menar att följande åtgärder krävs på kort, medellång och lång sikt på europeisk, nationell och regional nivå:

1.2.1 På kort sikt: — Se till att EU:s och medlemsstaternas återhämtningsplaner på lämpligt sätt beaktar hotell- och restaurangbranschen och mikroföretagen i hela turismsektorn, särskilt restauranger, för att säkerställa deras överlevnad. EU och de nationella regeringarna måste fullt ut stötta brådskande ekonomiska stödåtgärder, direktfinansieringsinitiativ och den tillfälliga ramen för statligt stöd efter 2022. — Garantera åtgärder för ekonomiskt stöd till mikroföretag, särskilt inom hotell- och restaurangbranschen, förlänga EU-finansiering och nationell finansiering så länge det är nödvändigt och även efter december 2022 och inte underskatta de konsekvenser som den nuvarande bemanningskrisen kommer att få för takten i återhämtningen. — Förlänga tillämpningsperioden för Sure-instrumentet till 2022 och skjuta upp skatteinbetalningarna, även i fråga om den skatt som hänför sig till verksamhet som har bedrivits under pandemin, särskilt för mikroföretag inom hotell- och restaurangbranschen. — Inrätta en särskild budget för turism i den fleråriga budgetramen samt förbättra villkoren och harmonisera förfarandena för tillgång till medel inom ramen för de nationella planerna för återhämtning och resiliens, t.ex. digitalisera och omvandla infrastrukturen till att bli mer hållbar, tillämpa principerna ”tänka småskaligt först” och ”endast en gång”, involvera mikroföretagen genom obyråkratiska förfaranden och införa transparenta anbudsförfaranden för turistföretag och lokala turistmyndigheter (3). — Skapa förutsättningar för att integrera mikroföretag inom turism- och transportsektorerna i banksystemet och finanssektorn genom EU:s och ECB:s garantisystem. — Förbättra samordningen i hela Europa, öka harmoniseringen av hälso- och säkerhetsprotokoll (anpassade till SMF), underlätta rörligheten för allmänheten och europeiska företag i länder utanför EU, hålla gränserna öppna, minimera restriktionerna för resenärer och öka antalet strategier och planer för samordning mellan EU och de nationella regeringarna, för att återställa de internationella turistflödena och de utländska direktinvesteringarna. — Uppmuntra alla EU-institutioner, arbetsmarknadens parter, det civila samhällets organisationer samt forsknings- och utbildningsinstitutioner att medverka till att under 2022 anordna ett ”år för hållbar turism” och att främja ett nätverk av EU-utställningar och EU-mässor om hållbar turism och hållbara transporter på internationella marknader. — Införa en budgetpost för ”turism” i alla TEN-T-projekt – europeiska transportkorridorer. — Införa ett harmoniserat system med reducerade mervärdesskattesatser för hela besöks- och turismsektorn. Ett sådant system måste vara anpassat till SMF och omfatta transparenta förfaranden, verktyg och förfaranden för tillgång till finansiering (en enda kontaktpunkt, onlineverktyg, program för partnersamverkan med organisationer som företräder SMF) och en särskild budgetpost för i synnerhet mikroföretag. — Inrätta en ombudsman/myndighet med uppgift att bland annat övervaka genomförandet av EU:s återhämtningsåtgärder och tillgången till likviditet, särskilt för mikroföretag och småföretag inom turism- och transportsektorn (4). — Utveckla en EU-mekanism för att övervaka tillhandahållandet av stöd till mikroföretag samt SMF (MSMF) inom den nuvarande fleråriga budgetramen (2021–2027).

1.2.2 På medellång sikt: — Undvika överskuldsättning och förlust av företagens kreditvärdighet (5). — Bemyndiga en arbetsgrupp att övervaka genomförandet och effekterna av återhämtningsåtgärderna, särskilt dem som riktar sig till mikro- och småföretag inom turism- och transportsektorn. — Övervaka medlemsstaternas nationella planer för återhämtning och resiliens och se till att turismrelaterade reformer har inkluderats. — Skapa en EU-mekanism för att övervaka tillhandahållandet av stöd till MSMF inom den nuvarande fleråriga budgetramen (2021–2027). — Inrätta en särskild EU-budgetpost för turism som återspeglar både ekosystemets betydelse och dess behov efter covid-19-krisen. — Skapa en stark ”europeisk turismallians” för att samla initiativ och optimera finansieringen. EESK måste på ett meningsfullt sätt ingå i denna allians.

1.2.3 På lång sikt: — Utveckla en långsiktig strategisk plan för turism i EU: påskynda omställningen till en resilient och mer hållbar affärsmodell för turismen, vilket t.ex. innebär att inkludera SMF i offentlig-privata partnerskap. — Prioritera yrkesutbildning och fortbildning för SMF på nationell/regional nivå och samtidigt förbättra rörlighetsprogrammen för lärlingsutbildningar inom turism- och transportsektorerna, med fokus på kompetens inom it och hållbarhet (6), särskilt på nya destinationer och i avlägsna områden. — Utforma ”nästa generations” turism- och transportpolitik i EU, som kan säkerställa förutsägbarhet och skapa förtroende för en hållbar återhämtning. — Utveckla nya finansieringsformer för mikroföretag, särskilt företag inom hotell- och restaurangbranschen och verksamheter som leds av kvinnor, ta itu med dagens utmaningar (7), genomföra återhämtningen från effekterna av covid-19-pandemin samt undersöka hur man bäst kan stödja dessa företag, så som föreslagits av drottning Máxima av Nederländerna och GPFI (globala partnerskapet för finansiell inkludering) (8).

1.3 EESK anser att de flesta av rekommendationerna i kommitténs yttrande ”Turism och transport under 2020 och framåt” ( 9 ) av den 18 september 2020 fortfarande är samstämda och relevanta och att kommissionen inte i tillräcklig utsträckning beaktade dem i sina planer och samråd.

1.4 EESK frågar sig om de olika institutionerna på europeisk, nationell och regional nivå, arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer i vidare mening är beredda att nyinvestera på lång sikt genom att inta ett övergripande angreppssätt för att stödja skapandet av en ram för den blå ekonomin och en gemensam turistagenda för 2030/2050, finna lämpliga finansieringsvägar och utöka krediter, då det efter pandemin inte kommer att finnas något kassaflöde för SMF inom turism. Under dessa omständigheter är det omöjligt för SMF att investera i den blå ekonomin förrän de har återhämtat sig och kan betala sina skulder.

1.5 Det är nödvändigt att sjösätta nya strategier, att avsätta tillräckliga ekonomiska resurser för att rädda sektorn och att utveckla en långsiktig, hållbar, smart och ansvarsfull EU-politik för turism. EESK betonar dessutom vikten av att ha en särskild EU-budgetpost för turism och att säkerställa en lämplig styrning för att kunna genomföra strategiska politiska åtgärder, bland annat genom att inrätta ett europeiskt turismorgan som ska utföra följande: — Skapa ett gemensamt europeiskt dataområde för att göra fler data tillgängliga för användning. — Införa ett europeiskt statistikprogram som samlar in jämförelsetal för att göra det möjligt att utvärdera turismstrategier på ett korrekt sätt och främja ett utbyte av god praxis och läroplaner inom EU i fråga om hållbar turism (t.ex. en EU-akademi för hållbar turism för SMF). — Blåsa nytt liv i EU:s internationella samarbete med Världsturismorganisationen (UNWTO), OECD och G20:s arbetsgrupp för turism genom att inrätta både en EU-akademi för turism specifikt för SMF och program av typen ”utbilda utbildarna”, i linje med ovannämnda organisationers normer.

1.6 Kommittén ställer sig positiv till en mer övergripande politisk strategi och till att man försöker hitta hållbara lösningar för att trygga turism- och transportsektorernas framtid med utgångspunkt i följande tre centrala krav och möjligheter: — Att man återupprättar förtroendet och möjliggör en återhämtning som underlättar ett gradvis återställande av konnektiviteten i fråga om resande och samfärdsel, såväl inom EU som med länder utanför EU. — Att man drar lärdom av erfarenheterna från pandemin och den praxis som införts, fastställer en specifik uppsättning indikatorer (anpassade för SMF) och harmoniserar data om både pandemins inverkan på turism- och transportsektorn och pandemirelaterade trender inom denna sektor på såväl EU-nivå som regional och internationell nivå. — Att man prioriterar en agenda för hållbar utveckling som ger långsiktig vägledning för framtida turism inom EU och internationellt.

1.7 EESK föreslår att man inrättar en permanent arbetsgrupp för mikro- och småföretags likviditet och investeringar med namnkunniga experter på EU-nivå eller nationell nivå, som även inkluderar turism- och transportekosystemen och som skulle kunna underlätta och stödja genomförandet av återhämtningsåtgärderna samt fungera som en EU-övervakningsmekanism med tillgång till såväl nödvändiga oberoende och transparenta data om mikroföretagens likviditetsflöden som deras tillgång till medel.

1.8 EESK uppmanar EU-institutionerna, medlemsstaterna, regionerna och arbetsmarknadens parter på EU- och medlemsstatsnivå att tänka om rejält, införa gemensamma kvalitetsprogram och mer ändamålsenliga politiska verktyg för rescEU och katastrofriskreducering samt utbyta bästa praxis om hur man kan involvera det civila samhället i krishantering och förebygga mänskliga och ekonomiska förluster ( 10 )

1.9 Utan konsumenternas förtroende tror EESK att turistindustrin och resebranschen kommer att hamna på efterkälken i den allmänna ekonomiska återhämtningen. För att återvinna detta förtroende är det mycket viktigt att säkerställa ett starkt skydd av konsumenträttigheterna enligt direktivet om paketresor och sammanlänkade researrangemang ( 11 ) , vars översyn bör inriktas på att undanröja brister i EU-lagstiftningen om resenärers rättigheter, brister som visade sig under pandemin.

1.10 Trots att EU:s reselagstiftning ger resenärerna rätt till ekonomisk ersättning har många medlemsstater genomfört nationella nödåtgärder som står i direkt strid med denna rättighet. Man har tvingat konsumenterna att godta vouchrar och/eller förlängt de lagstadgade tidsfristerna för återbetalning. Att EU-rätten följs och tillämpas är av grundläggande betydelse. Nästan två år av pandemi har inneburit direkta och katastrofala ekonomiska konsekvenser även för turistföretagen, särskilt mikroföretagen.

1.11 EESK uppmanar därför kommissionen att undersöka genomförbarheten av ett förslag om att anpassa direktivet på ett sådant sätt att kollektiva garantifonder har inrättats av medlemsstaterna i händelse av force majeure/högre hand-situationer, såsom pandemin, i framtiden, i syfte att i högre grad beakta turistföretagens intressen vad gäller deras överlevnad och samtidigt fullt ut säkerställa att konsumenterna får lämplig ersättning.

2. Introduktion och allmänna kommentarer

2.1 Turismen i EU och i världen kommer inte att återgå till samma nivå som före pandemin. Pandemins effekter och konsekvenser för samhället och ekonomin är ännu inte helt klarlagda. Före covid-19 stod turismsektorn direkt eller indirekt för nästan 10 % av EU:s BNP, den gav arbete åt ca 22,6 miljoner människor och gjorde EU till världens främsta turistdestination med 563 miljoner internationella besök och 30 % av de globala vinsterna 2018. Med 30 % av de internationella besöken under 2018 var EU den populäraste turistdestinationen i världen. Det fanns mer än 600 000 turistanläggningar i EU-27 2018, och antalet gästnätter uppgick till sammanlagt 1 326 049 994.

2.2 Kommissionens gemensamma forskningscentrum (JRC) har uppskattat att turistindustrin står för mer än 6 % av den totala sysselsättningen i EU. I vissa regioner står turismen för en betydligt större del av den totala sysselsättningen och är ofta den enda formen av sysselsättning för lågutbildade arbetstagare. Kreta (Grekland), Jadranska Hrvatska (Kroatien), Aostadalen (Italien) och Kanarieöarna (Spanien) är några exempel där turismen står för mer än 30 % av den totala sysselsättningen i regionen i fråga.

2.3 Efter flera smittvågor under 2020 och 2021 sedan covid-19-pandemins utbrott kan vi nu se omfattningen av dess inverkan på sysselsättningen och de förödande sociala konsekvenserna inom turism- och transportsektorerna: avsaknaden av internationell turism, otillräcklig och vacklande efterfrågan på turismrelaterade varor och tjänster (på grund av ändrade konsumtionsmönster och beteendeförändringar inom turismen under tider av covid-19), ett växande antal konkurser och ökande skuldsättning (vilket inte bara gäller turistföretag), svårigheter att få tillgång till likviditetsstöd samt myndigheternas verkningslösa motåtgärder. ”Bromsa och gasa”-åtgärderna där man än stänger ner och än öppnar upp samhällen, missbruket av restriktioner baserade på användning av covidintyg, oberoende myndigheters oförmåga att garantera homogena rättigheter för turister, resenärer och företag, komplexiteten och ofta bristen på tillförlitlig information om den faktiska lokala hälso- och säkerhetssituationen för turister samt de komplicerade och byråkratiska förfarandena för rörligheten över EU:s inre gränser bidrar heller inte till att återställa den gränsöverskridande rörligheten eller stimulera den ekonomiska återhämtningen.

2.4 Det är värt att nämna att enligt den senaste rapporten från Europaparlamentets utredningstjänst ( 12 ) är covid-19-pandemins effekter på olika turistdestinationer i EU asymmetriska och i hög grad lokala.

2.5 Som framgår av diagram 1 och 2 i utredningstjänstens rapport minskade turismens andel av den totala sysselsättningen och BNP avsevärt under pandemin. I Italien, till exempel, halverades turismens andel av BNP under 2020 (jämfört med 2019) från 13,1 % till 7 %, och 337 000 arbetstillfällen gick förlorade. Jämfört med Förenta staterna uppvisade flera av EU:s medlemsstater (exempelvis Tyskland, Italien och Frankrike) en större nedgång i BNP, men drabbades mindre i fråga om sysselsättning.

2.6 Tjugoen månader efter pandemins början i Europa står de globala turism- och transportekosystemen fortfarande inför en kris utan motstycke ( 13 )

2.7 I EU har vi också sett ”nya” pendlings- och shoppingmönster i stadsområdena, anpassade till de reserestriktioner som regeringar och myndigheter har infört. Människor har förflyttat sig mer till fots, cyklat mer, använt bilen i högre grad och handlat mer på nätet, allt på bekostnad av kollektivtrafiken. I många EU-länder har framför allt äldre människor till följd av covid-19-restriktionerna inte kunnat bidra till efterfrågan på säsongsbunden turism och transport.

2.8 Resandet med järnväg, kryssnings- och passagerarfartyg och flyg har minskat samtidigt som efterfrågan på internationell turism har gått tillbaka med 70 %, vilket har inneburit förlorade intäkter och arbetstillfällen inom både turism- och transportsektorerna samt de sektorer som är beroende av dem (t.ex. industri och detaljhandel). Även om effekterna på godstransporterna hittills har varit blygsamma, förväntas sektorn minska under de kommande åren, särskilt om ekonomin befinner sig i recession. Därför bör man beakta dessa sektorer i EU:s och medlemsstaternas återhämtningsplaner på lämpligt sätt.

2.9 På samma sätt som dessa händelser har de bränder och översvämningar vi har sett i södra respektive norra Europa – bortsett från de tragiska mänskliga och ekonomiska förlusterna – visat att de konventionella strategierna och den befintliga bräckliga rescEU-mekanismen inte motsvarar förväntningarna när det gäller att leverera resultat. De har dessutom visat sig vara olämpliga som långsiktiga modeller för hållbar utveckling.

3. För en ”nästa generations” turism- och transportpolitik i EU

3.1 Det behövs en ny ”nästa generations” strategi, som är mer harmoniserad och som bygger på dels de politiska alternativ för resiliens, på kort, medellång och lång sikt som har fastlagts på EU- och medlemsstatsnivå, dels turism- och transportsektorns fullständiga återhämtning. Centrala gemensamma principer bör stå i centrum för EU:s nya politiska, sociala och ekonomiska agenda, i syfte att — återupprätta förtroendet för EU:s turism- och transportekosystem (som huvudsakligen består av mikroföretag och egenföretagare) hos arbetstagare, allmänheten, turister, resenärer samt privata och offentliga investerare på europeisk och global nivå, — bidra till en översyn av EU:s befintliga ekosystem för turism- och transportindustrin i syfte att främja resiliens och återhämtning i riktning mot en ”tredubbel omställning” (en hälso- och sjukvårdsomställning, en digital omställning och en grön omställning), — komma tillbaka till den nivå som efterfrågan låg på före covid-19 och främja nyinvesteringar – som är ekonomiskt överkomliga för SMF – i hållbar och långsiktig tillväxt i dessa sektorer efter perioden 2021–2027.

3.2 55 %-paketet, som kommissionens nyligen lade fram, gör det möjligt för EU att uppnå de mål för minskade växthusgasutsläpp som anges i EU:s klimatlag. Förslagen i detta paket påverkar också de europeiska transport- och turismekosystemen. Om inte dessa åtgärder utformas med rätt politik för ögonen kommer förslagen inte att leda till ”en nästa generations” turism- och transportpolitik i EU. Tvärtom skulle de föreslagna åtgärderna kunna leda till betydande ökningar av regleringskostnader för både större och mindre företag i EU och skada deras konkurrenskraft i förhållande till transport- och turistföretag utanför EU:s gränser, vilket skulle äventyra sysselsättningen i EU inom dessa sektorer. De regioner i EU som är starkt beroende av turism skulle följaktligen drabbas särskilt hårt. En ny ”nästa generations” strategi bör därför beakta kostnadseffekterna av detta lagstiftningspaket för EU:s transport- och turismekosystem och se till att deras (internationella) konkurrenskraft inte skadas. Endast på detta sätt kan man trygga sysselsättningen och konkurrenskraften i EU, undvika koldioxidläckage och garantera framgång med den nya ”nästa generationens” strategi.

4. En bra början: en ny medvetenhet inom EU

4.1 Full användning av flexibiliteten i den tillfälliga ramen för statligt stöd bör garanteras fram till slutet av 2022, och det viktiga arbetslöshetsinstrumentet Sure bör vara i drift under motsvarande period. Sociala aktörer och SMF-organisationer bör dock involveras mer, så att paketet uppfyller förväntningarna i fråga om effekt och ändamålsenlighet.

4.2 Med detta sagt är de likviditets-, finansierings- och rekapitaliseringssystem som är tillgängliga för småföretag och hotell- och restaurangbranschens SMF fortfarande i akut behov av politiska beslut som förlänger dessa åtgärder och program till slutet av 2022–2023.

4.3 För att de nationella planerna för återhämtning och resiliens och den nya fleråriga budgetramen (2021–2027) tillsammans ska kunna garantera nödvändig symmetrisk ekonomisk återhämtning i EU, rättvis konkurrens mellan offentliga och privata aktörer, särskilt restauranger och hotell- och restaurangbranschens SMF, på nationell, regional och lokal nivå, social konvergens samt inkludering, krävs ett förstärkt och harmoniserat system för gemensamma metoder och utbyte av politisk praxis (inklusive den europeiska planeringsterminen).

4.4 I de nationella planerna för återhämtning och resiliens kommer det att fastställas hur medlen ska fördelas och användas inom givna tidsfrister. Beroende på EU-land omfattas turismen av antingen turismspecifika åtgärder för en modernisering av sektorn eller övergripande åtgärder som avser samtliga sektorer. Av dessa skäl har vi utvecklat en ram på kort till medellång till lång sikt med fyra huvudsakliga politiska pelare, som vi kommer att basera våra slutliga slutsatser och rekommendationer på:

4.5 FÖRSTA PELAREN: Likviditet, sysselsättningens återhämtning och återupprättande av företagens förtroende

4.5.1 Med anledning av att det inte finns någon tydlig och aktuell information om hur det ekonomiska stöd som anslås i kommissionens återhämtningsprogram inom ramen för Europeiska investeringsfonden (EIF) förväntas inverka på MSMF, uttrycker EESK sin oro och föreslår att — en arbetsgrupp inrättas som ska övervaka genomförandet av återhämtningsåtgärderna, särskilt dem som riktar sig till mikro- och småföretag inom turism- och transportsektorn, — medlemsstaternas nationella planer för återhämtning och resiliens övervakas i syfte att bedöma huruvida turismrelaterade reformer har inkluderats, — en EU-mekanism skapas som övervakar tillhandahållandet av stöd till MSMF inom den nuvarande fleråriga budgetramen (2021–2027), — en särskild budgetpost för turism inrättas, som återspeglar både ekosystemets betydelse och dess behov efter covid-19-krisen, — system för en andra chans och tidig varning för företag inom turismsektorn och små transportföretag samt ett nytt lättanvänt solvensprogram för SMF införs, — dessa olika initiativ och förslag samlas i en ”europeisk turismallians” som gör det möjligt att ta sig an problem, utveckla lösningar och hitta finansiering på ett mer samlat sätt. EESK kommer att bidra genom att delta i diskussionerna och arbetet inom denna allians.

4.6 ANDRA PELAREN: Datakunskapsnätverk samt beredskap, hälsa och säkerhet och riskreducering

4.6.1 Turismen påverkar ekonomin, den naturliga och bebyggda miljön, lokalbefolkningen på de platser som besöks och besökarna själva. Strategier som gör turismen mer hållbar och utnyttjar dess potential att bidra till att målen för hållbar utveckling uppnås begränsas av bristen på statistik om turismens hållbarhet. Om hållbarhet inom turismen är en prioritering måste det även vara en prioritering att kunna mäta hållbarheten.

4.6.2 UNWTO hjälper i samarbete med UNSD (FN:s statistikavdelning) ledande länder och institutioner att utveckla en statistisk ram för mätning av turismens hållbarhet. Internationella organ understryker det växande behovet av att mäta turismens hållbarhet i alla dess dimensioner – ekonomiska, sociala och miljömässiga. EU skulle kunna bidra med sina nationella erfarenheter och fastställa en harmoniserad standard för detta.

4.7 TREDJE PELAREN: Omställningsvägar på medellång till lång sikt

4.7.1 EU:s industristrategi måste ytterligare påskynda de gröna och digitala omställningarna och öka motståndskraften hos EU:s industriella ekosystem, av vilka MSMF är en väsentlig komponent, särskilt inom turism- och transportsektorerna. De ”omställningsvägar” för turismen som skapas gemensamt med det civila samhällets organisationer, arbetsmarknadens parter, myndigheter och tillsynsorgan bör åtföljas av en övergripande strategi. Detta är nödvändigt för att hållbara scenarier ska kunna jämföras och för att politiska lösningar för hotell- och restaurangbranschen samt turism- och transportsektorerna ska kunna omprövas på EU-nivå samt nationell och regional nivå.

4.8 FJÄRDE PELAREN: Styrning och resurser : civilsamhällesorganisationernas roll i ”nästa generations” hållbara turism- och transportpolitik (de nationella planerna för återhämtning och resiliens).

4.9 Kommissionen har presenterat sju flaggskeppsinitiativ för vilka den uppmuntrar EU-länderna att föreslå investeringar och reformer. Flera av dessa flaggskeppsinitiativ, t.ex. de som förtecknas nedan, kan leda till investeringar i turism: — Renovering: att renovera turisminfrastrukturen i syfte att förbättra dess energiprestanda (nära-nollenergibyggnader), tillgänglighet och resursförvaltning och utveckla cirkulära företagsmodeller (t.ex. för livsmedels- och avfallshantering) och hållbara utländska och europeiska direktinvesteringar. — Omskolning och fortbildning: att tillhandahålla utbildning för entreprenörer inom turismsektorn, särskilt mikroföretag, arbetstagare och destinationsförvaltare, för att stödja den gröna och den digitala omställningen. — Modernisering: att stödja digitaliseringen av de offentliga förvaltningar som ansvarar för turismstrategi och främja datadelning mellan offentliga förvaltningar, destinationsförvaltare och företag. — Laddning och tankning: att investera i ren rörlighet och förbättra destinationernas, särskilt de stora turistmagneternas konnektivitet (t.ex. vattenvägstransporter, bussar och kollektivtrafik). — Införandet av en särskild budgetpost för turism i TEN-T-projekt (europeiska transportkorridorer) kommer att göra det möjligt att beakta turismens särdrag.

4.10 Medlemsstaterna och EU-institutionerna kommer att behöva en stark partnerskapsram med europeiska, nationella och regionala partner och arbetsmarknadens parter (social dialog). Organisationer på EU- och medlemsstatsnivå och inom det civila samhället samt andra berörda parter kommer att uppmanas att agera proaktivt och skapa mervärde på alla nivåer (utöver fullt deltagande i den europeiska planeringsterminen, marknadskontroll osv.), med vissa gemensamma långsiktiga mål, gemensamma tidsramar och en ny ekonomisk konvergens som säkerställer social inkludering. Det finns ett akut behov av att planera framåt och vidta åtgärder genom en grundlig omprövning, en konkret gemensam politisk dagordning och nationella åtaganden för att utveckla en mer hållbar, attraktiv och sammanlänkad företagsmodell för turism- och transportsektorn som svarar mot den nya globala efterfrågan och förändrade livsstilar.

Bryssel den 23 februari 2022. Christa SCHWENG Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) Meddelande från kommissionen ”EU vid ett vägskäl – bygga upp och bygga nytt för nästa generation” (COM(2020) 456 final), sammanhållningspolitiskt stöd för 2021–2027 och ett paket med hälso- och säkerhetsåtgärder såsom vaccinationsstrategin, EU:s digitala covidintyg, minimistandarden för det europeiska covid-19-säkerhetsmärket för turismsektorn m.m.

(2) https://s3platform.jrc.ec.europa.eu/digitalisation-and-safety-for-tourism?p_l_back_url=%2Fsearch%3Fq%3Dtourism.

(3) De delar av ”omställningen av turismen” som är av störst intresse för organisationer för mikroföretag och andra intressenter är 1) grönare turism (cirkulär turism, turism som är tillgänglig för alla, koldioxidneutral mobilitet, kunskap om hållbarhet samt hållbar konsumtion); 2) digitalisering (dataanalys, management för realtidsupplevelser, digital åretruntturism och virtuella upplevelser, destinationer med utvecklad it-infrastruktur, omvandling av gemensamt värdeskapande, digital egenmakt och kunskap om leverantörer och konsumenter av turismtjänster) samt 3) resiliens (förmåga att anpassa sig till en värld av föränderlig turism, kompetensutveckling och säkerställande av sysselsättning av god kvalitet inom turismen, destinationsförvaltning för att främja välbefinnande för alla, stöd till eget kapital, tillgänglighet och turismens sociala inverkan på klimatförändringarna, åldrande och den digitala klyftan).

(4) Ytterligare uppgifter för ombudsmannen/myndigheten: övervaka medlemsstaternas verksamhet i förhållande till deras nationella planer för återhämtning och resiliens för att bedöma om turismrelaterade reformer har genomförts på ett konsekvent sätt, övervaka dels system för en ”andra chans” och ”system för tidig varning” för turismen och små transportföretag, dels ett nytt lättanvänt solvensprogram för SMF, samt skapa förutsättningar för en särskild budgetpost för turism som återspeglar både ekosystemets betydelse och dess behov i efterdyningarna av covid-19-krisen.

(5) Åtgärder: omstrukturera det främmande kapitalet, förstärka mikroföretagens aggregerings- och klusterkapacitet, främja det egna kapitalet och tillhandahålla skatteincitament för privata investerare samt stödja mekanismer för tidig varning för småföretag som riskerar insolvens.

(6) Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet (EUT C 153, 2.5.2018, s. 1).

(7) Drottning Máxima höll, i egenskap av FN:s generalsekreterares särskilda ombud för inkluderande finansiering för utveckling (UNSGSA), ett tal vid G20-toppmötet i Rom den 31 oktober 2021, www.unsgsa.org.

(8) GPFI är en inkluderande plattform för alla G20-länder.

(9) EUT C 429, 11.12.2020, s. 219.

(10) FN:s Sendai-ramverk för katastrofriskreducering 2015–2030; kunskapsnätverk för SMF och centrum för beredskapsdemonstration, https://www.europeansmeacademy.eu/news/improving-preparednes-response-to-eu-natural-and-man-made-disasters/.

(11) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av den 25 november 2015 om paketresor och sammanlänkade researrangemang (EUT L 326, 11.12.2015, s. 1).

(12) European Parliament Think Tank, ”Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19”, februari 2021.

(13) Detta har slagit hårdast mot småföretag och egenföretagare i respektive värde- och leveranskedjor, liksom arbetstagare och samhällen och deras motståndskraft.