EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 30.06.1997 
KOM(97) 327 slutlig 
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om genomförandet av 
rådets förordning (EG) nr 1467/94 av den 20 juni 1994 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
1. INLEDNING 5 
1.1 Historisk bakgrund 5 
1.2 Denna rapport 5 
2. NULÄGE 6 
2.1 Den löpande förteckningen 6 
2.1.1 Löpande förteckning version 1 6 
2.1.2 Löpande förteckning version 2 7 
2.2 Projekt med delade kostnader och samordnad verksamhet 8 
2.2.1 Projekt med delade kostnader och samordnade verksamheter 9 
2.2.2 Andra förslagsinfordran 10 
2.3 Följdåtgärder 10 
2.3.1 Specialiserade tekniska grupper 11 
2.3.2 Organisering av seminarier, tekniska konferenser och 
arbetsgrupper 12 
2.3.3 Program för utbildning av specialister och för dessas rörlighet 12 
2.3.4 Främjande av resultatanvändning 13 
2.4 Samordning på gemenskapsnivå 13 
2.4.1 Internationella förhandlingar 13 
2.4.2 Gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling 13 
2.4.3 Andra gemenskapsförordningar och -direktiv 14 
2.5 Den finansiella situationen 15 
3. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 16 
3.1 Förvaltningsaspekter 17 
3.2 Tekniska och vetenskapliga aspekter 17 
INNEHÅLLSFÖRTlvCKNlNG INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
TILLÄGG i 
A - ARBETSPROGRAMMET ii 
1. FÖRTECKNINGEN ii 
1.1 Rättslig grund ii 
1.2 Den första versionen av förteckningen ii 
1.3 Den andra versionen av förteckningen iii 
2. SAMORDNAD VERKSAMHET OCH PROJEKT MED DELADE 
KOSTNADER iii 
2.1 Rättslig grund iii 
2.2 Rådfrågning av kommittén iv 
2.3 Första infordran v 
2.4 Den andra infordran v 
2.5 Sammanfattning vi 
2.6 Detaljerade uppgifter om de nio projekt som valdes ut vid den första 
infordran vi 
2.7 Detaljerade uppgifter om de fem projekt som valdes ut vid den andra 
infordran ix 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING xi 
1. STUDIENS SLUTSATSER xi 
1.1 Gemenskapsnivå xi 
1.2 Nationell nivå xiii 
1.3 Projektnivå xiii 
2. ÖVERSIKT ÖVER OCH STUDIE AV UTVECKLINGEN AV ÅTGÄRDER I 
MEDLEMSSTATERNA xv 
2.1 Förordning 1467/94 xv 
2.2 Genetiska resurser inom växtriket: det internationella sammanhanget xv 
2.3 Genetiska resurser inom växtriket: Internationella parlnerskap xviii 
2.4 Genetiska resurser inom växtriket: Nationella partnerskap xix 
2.5 Genetiska resurser inom växtriket: bevarande in situ xx 
2.6 Genetiska resurser inom växtriket: Ex situ-bevarande xxi 
2.7 Genetiska resurser inom växtriket: Karakterisering xxiii 
i 
2.8 Genetiska resurser hos växter: Nyttjande xxiii 
2.9 Genetiska resurser inom djurriket inom jordbruket: Bakgrund xxiv 
2.10 Genetiska resurser inom djurriket: Internationellt sammanhang xxv 
2.11 Genetiska resurser inom djurriket: Internationell utveckling xxvii 
2.12 Genetiska resurser inom djurriket: Internationella partnerskap xxix 
2.13 Genetiska resurser inom djurriket: Nationella partnerskap xxix 
2.14 Genetiska resurser inom djurriket: Bevarande in vivo xxx 
2.15 Genetiska resurser inom djurriket: Bevarande in vitro xxxi 
2.16 Genetiska resurser inom djurriket: Karakterisering xxxii 
2.17 Genetiska resurser inom djurriket: Nyttjande xxxiii 
2.18 Särskilda kännetecken hos genetiska resurser inom djurriket xxxiii 
INNEHÅLLSFÖRTECKNING INNEHÅI .LSFÖRTECKNING 
C - OFFENTLIGGÖRANDEN I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS 
OFFICIELLA TIDNING1 xxxv 
1. FÖRORDNING (EG) NR 1467/94 (EGT NR L 159, S. 1,28.6.1994) xxxv 
2. ÅTGÄRDSPROGRAM OCH YTTERLIGARE INFORMATION TILL 
FÖRSLAG TILL SAMORDNAD VERKSAMHET OCH PROJEKT MED 
DELADE KOSTNADER xxxv 
3. FÖRSTA INFORDRAN AV FÖRSLAG (EGT NR C 368, S. 24,23.12.1994) xxxv 
4. ANDRA INFORDRAN AV FÖRSLAG (EGT NR C. 114, S. 21, 19.4.1996) xxxv 
D - EUROPEISKA UNIONENS DEKLARATIONER1 xxxvi 
1. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION VID FAO:S 
FÖRBEREDANDE MÖTE FÖR DEN EUROPEISKA REGIONEN, 
NITRA, SLOVAKIEN. (SEPTEMBER 1995) xxxvi 
2. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION VID DET ANDRA 
EXT&A MÖTET MED FAO:S KOMMITTÉ FÖR GENETISKA 
RESURSER. ROM (MARS 1996) xxxvi 
3. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION I LEIPZIG (JUNI 
1996) xxxvi 
4. EN PRELIMINÄR FÖRTECKNING ÖVER EU-LAGSTIFTNING PÅ 
OMRÅDET FÖR GENETISKA RESURSER INOM VÄXTRIKET xxxvi 
1 "Kopior av dessa dokument (finns endast att tillgå på engelska) finns att få från sekretariatet på 
Avdelningen för samordning av den agronomiska forskningen 
Europeiska gemenskapernas kommission (GD VI FII 3) 
rue de la Loi 200 (Loi 130 6-233) 
B-1049 Bryssel. 
Fax: (+32) 2 296 30 29 
att. 'Genetiska resurser' 
E-post: Richard.Hardwick@dg6.cec.be" 
1. Inledning 
1.1 Historisk bakgrund 
1. INLEDNING 
1.1 Historisk bakgrund 
Rådets förordning (EG) nr 1467/94 om bevarande, karakterisering, insamling 
och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket antogs den 20 juni 1994. 
Syftet med förordningen är alt "på gemenskapsnivå koordinera och främja 
insatser som avser bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av de 
genetiska resurserna inom jordbruket och som vidtas i medlemsstaterna för 
att kunna uppnå den gemensamma jordbrukspolitikens mål och att i enlighet 
med subsidiaritetsprincipen stödja och komplettera de insatser som görs i 
medlemsstaterna om nuvarande insatser förefaller otillräckliga". 
Förordningen fastställer behörigheter för kommissionen och för 
medlemsstaterna i syfte att uppnå ovannämnda mål samt ett första 
gemenskapsprogram för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande 
av genetiska resurser inom jordbruket. Detta första program antogs den 21 
november 1994 för en period på fem år och med en uppskattad budget på 20 
miljoner ecu. , 
1.2 Denna rapport 
I artikel 11.1 i förordning (EG) 1467/94 föreskrivs att kommissionen under 
genomförandets tredje år (det tredje året är perioden juni 1996 till juni 1997) 
skall granska programmet och analysera situationen, särskilt det finansiella 
läget. Kommissionen skall rapportera till Europaparlamentet och rådet om 
granskningsresultaten. Denna rapport har sammanställts i enlighet med artikel 
11.1 i förordningen. Rapportens huvudinnehåll återfinns i avsnitt 2 (sidan 6) 
och de omedelbart viktiga, förvaltningsmässiga slutsatserna och 
rekommendationerna läggs fram i avsnitt 3 (sidan 16). 
Slutsatser som rör smärre operativa aspekter av förordningen och slutsatser 
som riktar sig till medlemsstaterna och deras experter läggs fram i avsnitt B 1 
("Önskvärd utveckling", sidan xi). 
I ett tillägg (avsnitt A, sidan ii) återfinns administrativa, vetenskapliga och 
tekniska detaljer samt uppgifter om olika referensdokument. I avsnitt A 
tillhandahålls också det material som nämns i artikel 16 i förordning (EG) 
1467/94. 
I artikel 16 fastställs att kommissionen skall lägga fram regelbundna rapporter 
till parlamentet och rådet om åtgärder rörande bevarande, karakterisering, 
insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket. Denna rapport 
är således den första av de regelbundna rapporter som nämns i artikel 16 i 
förordning (EG) nr 1467/94 (det har tidigare inte funnits tillräckligt material 
för att motivera en separat rapport enligt artikel 16). 
2. Nuläge 
2.1 Den löpande förteckningen 
2. NULÄGE 
I förordning (EG) nr 1467/94 anges att genomförandet av programmet skall 
inkludera följande: 
1. En löpande förteckning över de genetiska resurserna inom jordbruket i 
gemenskapen. 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader för bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av dessa genetiska resurser. 
3. Följdåtgärder. 
I detta avsnitt beskrivs nuläget vad avser ovannämnda åtgärder enligt förordning 
1467/94, samordningen på gemenskapsnivå samt 
4. det finansiella läget. 
2.1 Den löpande förteckningen 
Den löpande förteckningen skall i huvudsak bestå av upprättande, 
regelbunden uppdatering och regelbundet offentliggörande av tillståndet, hos 
och arten av de genetiska resurserna inom jordbruket som finns i samlingar 
inom gemenskapen, och förteckning av pågående insatser i fråga om 
bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av dessa genetiska 
resurser. Kostnader som uppstår i samband med upprättandet av 
förteckningen och dess regelbundna offentliggörande skall täckas av de 
anslag som beviljas för programmets genomförande. 
Kommissionens tjänstegrenar har upprättat en första version av en löpande 
förteckning (avsnitt 2.1.1) som nyligen har uppdaterats som ett utkast till 
andra version (avsnitt 2.1.2). 
Ytterligare administrativa uppgifter om förteckningen återfinns i tillägget 
(avsnitt A 1, sidan ii). 
2.1.1 Löpande förteckning version 1 
I november 1994 avslutade kommissionen en första version av Förteckning 
över genetiska växtresurser inom jordbruket i Europa. Den tryckta versionen 
av förteckningen uppgår till 441 sidor. För varje samling anges i 
förteckningen följande uppgifter: samlingens namn och fullständiga adress, 
namn på intendent eller ansvarig person, samlingens typ samt uppgifter om 
pågående arbete och hänvisningar till offentliggjorda resultat. 
Nuläge 
2.1 Den löpande förteckningen 
Förteckningen innehåller uppgifter om genetiska resurser inom växtriket. 
Sammanställningen av dessa uppgifter baserades på information som inkom 
genom ett frågeformulär som sändes till alla medlemsstater och till denna 
information lades uppgifter som tillhandahölls av det Internationella 
institutet för genetiska växtresurser (Rom, Italien) och uppgifter som 
erhållits genom sökning i on-line databaser med vetenskapliga skrifter. 
Den första versionen av förteckningen delades ut till medlemsstaterna (i både 
tryckt och elektroniskt (databas) format) vid programkommitténs första möte 
den 21 november 1994. Varje medlemsstat ombads kontrollera och vid 
behov ändra uppgifterna. 
2.1.2 Löpande förteckning version 2 
Sedan den första versionen av förteckningen utarbetats och delats ut till 
medlemsstatemas företrädare, har stora mängder "teknisk, ekonomisk och 
finansiell information om särskilda åtgärder för bevarande, karakterisering, 
insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket" börjat dyka 
upp på "World Wide Web" (www). Denna utveckling gör det möjligt att 
sammanställa en andra, betydligt mer dynamisk och potentiellt mer användbar 
version av förteckningen än den första. 
Kommissionens tjänstegrenar har således gjort en preliminär förteckning över 
de informationskällor som finns tillgängliga på www. Till detta har fogats 
kompletterande information om förordning 1467/94. Följaktligen omfattar 
förteckningens andra version följande kapitel: 
1. En "förteckning över källor" för information som finns tillgänglig 
på Internet. Läsaren erhåller för varje stycke i förteckningen en 
kort redogörelse för källan i fråga (antingen genetiska resurser 
inom växt- eller djurriket inom jordbruket) samt en länk över 
Internet till denna källa. Den intresserade läsare som önskar 
ytterligare information kan sålunda gå vidare direkt till själva 
källan. Hittills har ungefar 200 sådana "länkar" identifierats. 
Exempelvis ger förteckningens avsnitt om sockerbeta omedelbart 
tillträde till följande hemsidor: 
• En dator i Nederländerna som innehåller uppgifter om ett 
projekt med delade kostnader som rör genetiska resurser för 
sockerbeta. 
• FAO.s databas "World Information and Early Warning System 
on Plant Genetic Resources", WIEWS som innehåller vissa 
uppgifter om internationella institut, deras samlingar och 
verksamheter. 
• etc. 
2. Nuläge 
2.2 Projekt med delade kostnader och samordnad verksamhet 
2. 1467/94 kontaktpunkter i medlemsstaterna. 
3. Texten till förordning (EG) nr 1467/94 och till arbetsprogrammet 
(på alla språk). 
4. Information om alla projekt som finansieras av programmet. 
5. En preliminär förteckning över EU-lagstiftning inom området för 
genetiska resurser inom växtriket (se sida xxxvi). 
Det vore möjligt att också inkludera den första versionen av förteckningen som 
överlämnades till medlemsstaterna 1994, men en del av uppgifterna i den 
första versionen av förteckningen finns redan tillgängliga på www och den 
första versionen av kommissionens förteckning kan således nu betraktas som 
överflödig. 
"Förteckningen över källor" överlämnades till programkommittén den 16 
oktober 1996 för kommentarer och tillägg. Den omfattar ungefär 565 kb på 
diskett. När utkastet har rättats är avsikten alt, om problemet med brist på 
personal inom kommissionen för att handha genomförandet av förordning 
1467/94 kan lösas, förteckningen skall ställas till förfogande i tryckt liksom i 
elektronisk form. 
2.2 Projekt med delade kostnader och samordnad verksamhet 
Projekt med delade kostnader skall omfatta nya insatser för bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom 
jordbruket som utförs av två eller flera av varandra oberoende deltagare som 
är etablerade i olika medlemsstater. 
Samordnade åtgärder består av insatser som görs av gemenskapen i syfte att 
koordinera individuell verksamhet för bevarande, karakterisering, insamling 
och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket som redan pågår i 
medlemsstaterna. 
Avtal för projekt med delade kostnader eller samordnade åtgärder måste i 
allmänhet slutas efter ett officiellt urvalsförfarande på grundval av 
infordringar av förslag som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas 
officiella tidning. Varje projekt förväntas ge sina första resultat inom kort till 
medellång tid, dvs. inom 3 till 5 år. Resultaten skall få bred spridning, så att 
effekten av denna insats maximeras inom hela Europeiska unionen. 
2. Nuläge 
2.2 Projekt med delade kostnader och samordnad verksamhet 
Två infordringar av förslag har ägt rum, den första offentliggjordes den 23 
december 1994 och den andra den 19 april 19%. Kortfattad information om 
varje utvalt projekt lämnas nedan. Fullständiga administrativa och rättsliga 
uppgifter om förfarandet för samordnade åtgärder och projekt med delade 
kostnader (Rättslig bas och bestämmelser, rådfrågning av kommittén, 
utvärdering, sammanfattning av tidsplanen) återfinns i tillägget (avsnitt A, 
sidan ii). 
2.2.1 Projekt med delade kostnader och samordnade verksamheter. 
Första förslagsinfordran. 
Som svar på den första infordran av förslag inkom 72 förslag och efter en 
utvärdering av deras tekniska och vetenskapliga förtjänster som genomfördes 
av fristående experter valdes 9 projekt ut av kommissionens tjänstegrenar i 
enlighet med förordningens prioriteringar av tekniskt framstående projekt och 
den gemensamma jordbrukspolitikens behov. Urvalet överlämnades till och 
stöddes av programkommittén. Följande projekt valdes ut: 
"Genetiska resurser hos svin" ("Europeiskt genbanksprojekt för genetiska 
resurser hos svin", referensnummer 012). 
"Genetiska resurser hos kaniner" ("Förteckning, karakterisering, utvärdering, 
bevarande och nyttjande av genetiska resurser hos europeiska kaniner"", 
referensnummer 060). 
"Odlade och vilda arter av Allium" ("Skydd av framtida växtodling inom 
Europeiska gemenskapen: ett program för att bevara, karakterisera, utvärdera 
och insamla odlade och vilda arter av Allium", referensnummer 020). 
"Mindre betydande arter av fruktträd" ("Bevarande, utvärdering, nyttjande och 
insamling av mindre betydande arter av fruktträd, referensnummer 029). 
"Potatis" ("Genetiska resurser hos potatis" inklusive "Bevarande, 
karakterisering och nyttjande av sekundära potatissorter för ekologiska 
produktionssystem i Europa", referensnummer 034 och 045). 
"Europeiskt ris" ("Sammansättning, beskrivning och dynamisk förvaltning av 
de genetiska resurserna hos ris {Oryza sativa) som är anpassat för europeiska 
förhållanden". Referensnummer 037). 
"Europeiska betor" ("Utvärdering och utökande av samlingar av Beta för 
extensifiering av jordbruksproduktionen". Referensnummer 042). 
"Rosor" ("Europeiskt nät för karakterisering och utvärdering av arvsmassa för 
släktet Rosa". Referensnummer 052). 
2. Nuläge 
2.3 Följdåtgärder 
"Prunus" ("Internationellt nät för de genetiska resurserna hos Prunus", 
referensnummer 061). 
Ytterligare uppgifter om syftet med de olika ovannämnda projekten återfinns i 
tillägget (avsnitt A.2.6, sidan vi). 
2.2.2 Andra förslagsinfordran 
Som svar på den andra infordran av förslag inlämnades 28 förslag,, och efter 
en utvärdering genomförd av fristående experter valde kommissionens 
tjänstegrenar ut 5 projekt. Dessa förslag överlämnades till och erhöll stöd av 
programkommittén. Följande projekt valdes ut: 
"Almar" ("Samordning för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande 
av genetiska resurser hos europeiska almar", referensnummer 078). 
"Vinrankor" ("Europeiskt nät för bevarande och karakterisering av de 
genetiska resurserna hos vinrankor", referensnummer 081). 
"Majs" ("Tillämpning av det europeiska nätet för utvärdering, bevarande och 
nyttjande av de genetiska resurserna hos europeiska lantsorter av majs", 
referensnummer 088). 
"Oliver" ("Bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av de genetiska 
resurserna hos oliv (Olea europaea)", referensnummer 097). 
"Djurförteckning" ("En löpande förteckning över de genetiska resurserna hos 
europeiska lantbruksdjur och av insatser för karakterisering, bevarande och 
1 nyttjande av dessa resurser", referensnummer 083). 
Ytterligare uppgifter om syftet med de olika ovannämnda projekten återfinns i 
tillägget (avsnitt A.2.7, sidan ix). 
2.3 Följdåtgärder 
I förordning 1467/94 (bilaga 1, II. Allmänna bestämmelser) anges att 
gemenskapen kan bevilja ett bidrag för följdåtgärder. Följdåtgärder består av 
"organisering av seminarier, tekniska konferenser och arbetsgrupper, interna 
koordineringsåtgärder med hjälp av specialiserade tekniska grupper, program 
för utbildning av personal och för dess mobilitet, främjande av 
resultatanvändning". 
10 
2. Nuläge 
2.3 Följdåtgärder 
2.3.1 Specialiserade tekniska grupper 
Under diskussionerna om utkastet till förordning om bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom 
jordbruket gjorde kommissionen den 20 april 1994 följande uttalande till 
parlamentet: "Minst en gång om året kommer kommissionen att anordna 
möten om bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska 
resurser inom jordbruket. Företrädare för all lämplig sakkunskap kommer 
att inbjudas i syfte att utbyta information. Detta kommer att ske inom ramen 
för programmets följdåtgärder. Med hänsyn till den betydelsefulla roll som 
den informella sektorn spelar inom bevarande, karakterisering, insamling 
och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket kommer kommissionen 
att särskilt se till att företrädare för aktiva inom den informella sektorn 
inbjuds till dessa möten i enlighet med det ämne som berörs". 
Det första mötet i enlighet med kommissionens uttalande till parlamentet hölls 
den 14 april 1996. Medlemsstaternas företrädare i kommittén för genetiska 
resurser ombads att inlämna en förteckning över icke statliga organisationer 
som är aktiva på området för genetiska resurser inom jordbruket i deras land. 
På grundval av denna information inbjöds 44 icke statliga organisationer och 
29 företrädare för dessa närvarade vid mötet. Företrädare för 
Europaparlamentet deltog också. Det förekom allmänt åsiktsutbyte och många 
aspekter av tillämpningen av förordning nr 1467/94 och tilläggslagstiftning 
täcktes. 
Mötet beslöt att rekommendera följande: 
• Information om villkoren för genomförande av 1467/94 bör spridas i en 
så bred krets som möjligt. 
• Infordran om förslag till utbildningsåtgärder bör övervägas. 
Förslag lades också fram om att inbjudningslistan till nästa liknande möte 
skulle utsträckas till företrädare inom den formella sektorn och att 
projektförslag om arbete som rör samma arter bör uppmuntras att arbeta 
tillsammans. 
Ett nytt möte avses hållas före slutet av 1997. 
11 
2. Nuläge 
2.3 Följdåtgärder 
2.3.2 Organisering av seminarier, tekniska konferenser och arbetsgrupper 
Frånsett mötet med icke statliga organisationer som nämns ovan har hittills 
inga andra seminarier, tekniska konferenser eller arbetsgrupper anordnats. 
Detta beror på personalbrist. På grund av administrativa begränsningar har 
det inte varit möjligt att utse någon personal till programmet (se avsnitt 
2.5.12 där problemet behandlas, omöjligheten att nyttja "minibudget" för att 
finansiera resurser inom kommissionen). Om personalsituationen snabbt kan 
lösas och om medel finns tillgängliga 1997 avser kommissionen att anordna 
en serie konferenser med början 1997, som troligtvis kommer att inkludera 
följande ämnen: 
Förvaltning av genetiska resurser inom djurriket: en konferens om "Den roll 
som räddningscentra för djur spelar inom bevarande, karakterisering och 
nyttjande av genetiska resurser inom djurriket". 
Nyttjande av genetiska resurser inom växtriket: en arbetsgrupp om " 
Bevarande in situ av växtgenetisk mångfald, biandgrödor och kontroll av 
växtsjukdomar". 
Genetiska resurser hos boskap: en arbetsgrupp om "Genetiska resurser hos 
boskap -erosion av sällsynta raser och likformning av vanligt förekommande 
raser". 
Standarder för databaser för genetiska resurser inom växtriket: en arbetsgrupp 
om god databaspraxis för dem som börjar bygga upp en databas från sina 
genbanker. 
Att lägga ut dalabaser på Internet: en arbetsgrupp för intendenter som redan 
har en databas och som önskar sprida den genom att göra den tillgänglig på 
Internet. 
2.3.3 Program för utbildning av specialister och för dessas rörlighet 
På grund av personalbrist har inga åtgärder hittills vidtagits för att 
genomföra denna följdåtgärd. Om detta problem snabbt kan lösas och om 
medel finns tillgängliga 1997 planerar kommissionen att under 1997 utforska 
möjligheten att organisera 
• en tre veckors utbildning för specialister i genetiska resurser inom 
växtriket. 
Syftet skulle vara att ge en introduktion till den grundläggande vetenskapen 
och nyare utveckling inom förvaltningstekniker för samlingar av genetiska 
resurser: bevarande av frön, bevarande in vitro, bevarande in vivo, 
molekylmetoder för karakterisering, karakterisering av odlingsvärde, frågor 
rörande provstorlek för bevarande etc. Deltagarna förväntas direkt omsätta sina 
studier i praktik. 
12 
2. Nuläge 
2.4 Samordning på gemenskapsnivå 
2.3.4 Främjande av resultalanvändning 
I artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1467/94 ges kommissionen i uppdrag att 
"främja spridningen och nyttjandet av resultat från insatser på området för 
bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser 
inom jordbruket som kan bidra till att uppnå dessa mål". 
Den förteckning (andra versionen) som nämns ovan (avsnitt 2.1.2, sidan 7) 
kommer att innehålla en beskrivning av varje projekt för genetiska resurser 
som stöds av detta program och informationen kommer att spridas via 
Internet. Resultat från varje projekt kommer att inkluderas så snart de blir 
tillgängliga. Om problemet med personalbrist kan lösas, kommer denna 
vägledning att ställas till förfogande i både tryckt och elektronisk form och 
därigenom bidra till spridning och nyttjande av resultaten av utfört arbete. 
2.4 Samordning på gemenskapsnivå 
Artikel 1 i förordning (EG) nr 1467/94 fastställer att kommissionen skall se 
till att "insatser som avser bevarande, karakterisering, insamling och 
nyttjande av genetiska resurser som vidtas i medlemsstaterna koordineras 
och främjas på gemenskapsnivå". 
2.4.1 Internationella förhandlingar 
Samordning av gemenskapens ståndpunkt när det gäller genetiska resurser 
inom växtriket har skett i samband med FAO:s fjärde internationella 
tekniska konferens om genetiska resurser inom växtriket (Leipzig, Tyskland 
den 14 till 23 juni 1996). Kommissionen sammanställde en förteckning över 
Europeiska gemenskapens lagstiftning på området för genetiska resurser 
inom växtriket (avsnitt D.4, sidan xxxvi), och varje medlemsstat utarbetade 
en omfattande översikt över den nationella situationen vad avser genetiska 
resurser inom växtriket, liksom bevarande och nyttjande av dessa resurser. 
Ytterligare uppgifter återfinns i tillägget avsnitt B.2.2, sidan xv. Ett utkast 
till Europeiska unionens förklaring vid den internationella konferensen 
diskuterades med experter från programkommittén och från frökommittén 
den 15 januari 1996, 21 januari 1996 och den 28 mars 1996 och godkändes 
av rådets kommitté för råvaror (PROBA). Utkastet till förklaring (se tillägget 
avsnitt D.3, sidan xxxvi) överlämnades därefter till FAO via de vanliga 
kanalerna. 
2.4.2 Gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling 
I förordning (EG) nr 1467/94 fastställs uttryckligen att "... Följande 
verksamhet berättigar uttryckligen inte till finansiellt stöd från gemenskapen 
inom ramen för detta program: teoretiska studier, studier för att pröva 
hypoteser, studier för att förbättra verktyg och teknik, insatser som görs med 
oprövad teknik eller modellsystem och alla andra forskningsaktiviteter...." 
13 
2. Nuläge 
2.4 Samordning på gemenskapsnivå 
Gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling organiseras i 
själva verket inom ramprogrammet. Vissa av dessa program omfattar 
forskning om genetiska resurser; särskilt bioteknik, miljö och klimat och 
FAIR-programmen. Kommissionens tjänstegrenar håller nära kontakt med 
dessa program. 
Bioteknikprogrammet utvecklar molekylära verktyg för att påskynda och 
fördjupa mätningen av biologisk mångfald. Ett av de projekt som för 
närvarande pågår studerar molekylära verktyg för hovdjur (boskap, får och 
getter) ett andra projekt fokuserar på molekylära verktyg för skogsträd och ett 
tredje projekt sysslar med särskilda genetiska inslag ("överföringsbara inslag") 
i viktigare grödor. I alla dessa fall är syftet att mäta den biologiska mångfalden 
i en viss klass av organismer och att försöka förstå dess art. Sålunda kan 
djurraser skilja sig från varandra på ett fatal punkter i kromosomen (loci), eller 
på ett mer allmänt sätt över hela genom och studier pågår för att undersöka 
detta. Enskilda skogsträd är kända för att vara mycket olika och PCR-tekniker 
måste förfinas i enlighet med detta. Överföringsbara inslag kan användas som 
markörer för att identifiera och mäta växtgenetisk mångfald i kulturväxter och 
en systematisk insats görs på detta område. 
Miljö- och klimatprogrammet har upprättat en tillfällig arbetsgrupp för 
forskning och biologisk mångfald. Syftet är att utarbeta en gemensam 
forskningsagenda som diskuteras och godtas av flera berörda aktörer såsom 
forskare, beslutsfattare, internationella organ, icke statliga organisationer, 
privata sektorer etc. Ett första utkast till ett dokument "Forskning om biologisk 
mångfald" liksom ett frågeformulär, finns tillgängliga på World Wide Web på 
http://www.oden.se./~ewgrb. 
AIR och FAIR-programmen har ett antal projekt om utvärdering av genetisk 
mångfald och nyttjande av den för hållbart jordbruk, särskilt en analys av 
genetisk mångfald hos boskap, ett "Europeiskt observatorium" om 
jordgubbsarter, och lokalisering och nyttjande av gener för motståndskraft mot 
ohyra och sjukdomar hos Brassicas. 
2.4.3 A ndra gemenskapsförordningar och -direktiv 
Det finns ett antal andra gemenskapsförordningar och -direktiv om bevarande 
och hållbart nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket. Kommissionens 
tjänstegrenar håller regelbunden kontakt och samråd med de avdelningar som 
ansvarar särskilt för: 
Förordning (EG) nr 2078/92,om produktionsmetoder inom jordbruket som är 
förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven, en av de åtgärder som 
"flankerar" den gemensamma jordbrukspolitiken. Förordningen föreskriver 
bland annat beviljande av ett årligt bidrag till jordbrukare som föder upp 
utrotningshotade lokala djurraser liksom för odling och utbredning av 
nyttoväxter anpassade till lokala förhållanden och som hotas av generosion. 
14 
2. Nuläge 
2.5 Den finansiella situationen 
Förordning (EG) 2081/92, om skydd för geografiska och 
ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel, och 
Förordning (EG) 2082/92, om intyg om särskild egenskap för 
jordbruksprodukter och livsmedel. Dessa två förordningar främjar 
marknadsföring av högkvalitativa produkter och livsmedel som har en 
identifierbar egenskap och geografiskt ursprung, såsom exempelvis livsmedel 
baserade på en lokal ras eller sort. 
Kriterier och bestämmelser för avclsböckcr och stamböcker enligt rådets 
direktiv 77/504/EEG och kommissionens beslut 84/247/EEG (nötkreatur), 
rådets direktiv 89/361 och kommissionens beslut 90/254/EEG (får och getter) 
rådets direktiv 90/427/EEG och kommissionens beslut 92/353/EEG (hästdjur). 
2.5 Den finansiella situationen 
I förordningen fastställs ett första program med en löptid på 5 år, och med en 
uppskattad budget på 20 miljoner ecu, inklusive kostnader för personal och 
administration. En vägledande finansiell fördelning av budgeten återfinns i 
bilaga 2 i förordning 1467/94 och anges nedan. Observera särskilt att 
förhållandet mellan utgifterna (växtendjur) anges till 3:1. 
Löpande förteckning 10% 
Bevarande, karakterisering, insamling, inom växtriket 66% 
nyttjande av genetiska resurser inom djurriket 22% 
Utvärdering av programmet 2% 
Summa 100% 
Observera att de slutliga årliga beloppen bestäms av budgetmyndigheten. 
Den vägledande fleråriga fördelningen för programmet ser ut som följer: 
Î994 Ï995 Ï996 Ï997 F998 Ï999" 
Åtaganden milj ecu 0.017 3.5 2.5 0 
Betalningar 0 0.051 1.1 1.915 
1994. Eftersom arbetsprogrammet inte antogs förrän november i 1994 var det 
inte möjligt att inleda någon infordran av förslag det året. 
1995. Den första infordran av förslag inleddes och 3.500.000 ecu anslogs för 
att finansiera de projekt som valdes ut. 
15 
.1. Slutsatser och rekommendationer 
2.5 Den finansiella situationen 
1996. 5 projekt har valts ut enligt den andra infordran av förslag och 2.500.000 
ecu anslogs före utgången av 1996. 
I det preliminära förslaget till allmän budget 1997 gjorde kommissionen 
noteringen "pour mémoire" vid post B2-5170 för att fasta parlamentets 
uppmärksamhet vid det faktum att kommissionens tjänstegrenar hade tvingats 
förvalta förordning 1467/94 utan något tillskott av personal och att det fanns 
ett akut behov av att lösa detta problem. 
Denna situation beror på det faktum att förordning nr 1467/94 tillkom vid en 
tidpunkt när kostnader för personal kunde täckas från del B2 i budgeten, såsom 
exempelvis för forskning B6. Medan förordning 1467/94 behandlades mellan 
rådet och parlamentet upphävdes ovannämnda förfarande. Så trots den 
formella texten fanns det när förordningen var färdig att tillämpas inte någon 
möjlighet att anslå medel för utgifter eller arbetskraftskostnader. 
När del gäller framtiden finns ett stort behov av att balansera utgiften till 
förmån för genetiska resurser inom djurriket. Samtidigt som förordningen 
fastställer en vägledande fördelning för utgifterna (växter:djur) enligt 3:1 är 
den faktiska siffran för de 14 förslag som valts ut i den första och andra 
fbrslagsinfordran 4,3:1. 
För att kunna återupprätta balansen (växtendjur) till det vägledande 
förhållandet 3:1 måste den finansiering som finns tillgänglig för varje 
förslagsinfordran ökas. Orsaken till detta är att projekt om genetiska resurser 
inom djurriket till sin natur tenderar att vara betydligt mer kostnadskrävande 
än projekt som rör genetiska resurser inom växtriket. 
Slutsatsen är att, beroende av tillgång till finansiering och budgetmyndighetens 
godkännande, den summa som finns tillgänglig per förslagsinfordran för de två 
återstående åren (1998 och 1999) bör ökas till +-5 miljoner ecu så att 
återstående medel utnyttjas på bästa sätt, och i syfte att göra det möjligt att 
närma sig den vägledande fördelningen 3:1 för finansiering av projekt som rör 
växter respektive djur. 
3. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 
Följande slutsatser och rekommendationer om förvaltningsaspekter av programmet 
tar sin utgångspunkt i den analys som lagts fram i avsnitt 2 i denna rapport. 
Ett antal slutsatser och rekommendationer om vetenskapliga och tekniska aspekter 
som förtjänar förvaltningsmässig uppmärksamhet läggs också fram. Dessa 
härstammar från den Översikt och studie av utvecklingen beträffande åtgärder i 
medlemsstaterna som återfinns i tillägget (avsnitt B.2, sidan xv). 
Ytterligare slutsatser från studien läggs fram i avsnitt B 1 (sidan xi). 
16 
3. Slutsatser och rekommendationer 
3.1 I orvallningsaspckter 
3.1 Förvaltningsaspektcr 
• Programkommittén har understrukit vikten av ökade utgifter för genetiska 
resurser inom djurriket i enlighet med förordningen som fastställer en 
vägledande fördelning av utgifterna mellan växter och djur till 3:1. För att 
uppnå denna fördelning måste de relativa utgifterna för projekt om 
genetiska resurser inom djurriket ökas. Eftersom projekt om genetiska 
resurser hos djur oftast är mer kostnadskrävande än projekt om genetiska 
resurser inom växtriket, kommer detta att kräva större finansiering för var 
och en av de återstående infordringarna av förslag. 
• Med hänsyn till det ständigt ökande inflytandet och nyttan av Internet och 
tillhörande World Wide Web för att lagra och sprida information bör en 
särskild insats göras att fullborda kommissionens "Förteckning över 
källor" så att den kan offentliggöras på World Wide Web. 
• Särskilda åtgärder måste vidtas inom ramen för följdåtgärderna vilka fram 
tills nu inte har aktiverats. Det finns ett särskilt behov av: 
- Seminarier, arbetsgrupper och tekniska konferenser, särskilt om 
aspekter som rör hållbart nyttjande av genetiska resurser och att 
komplettera de ämnen som täcks av befintliga projekt med delade 
kostnader och samordnade verksamheter. 
- Utbildning, särskilt inriktad på att hjälpa icke-statliga organisationer 
som förvaltar genetiska resurser i deras dagliga arbete. Seminarier, 
arbetsgrupper, tekniska konferenser för att hjälpa icke-statliga 
organisationer att koordinera och förbereda bidrag till en infordran av 
förslag. 
3.2 Tekniska och vetenskapliga aspekter 
En Översikt över utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna och en 
undersökande studie av önskvärd utveckling inom bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom 
jordbruket i medlemsstaterna återfinns i avsnitt B 2 i tillägget, sidan xv. 
Relevanta slutsatser i avsnitt B 2 lämnas nedan. 
• Förordningen: Avsnitt B.2.1, sidan xv: Om rådet skulle besluta att förnya 
det femåriga programmet (för perioden 1999-200^) skulle det kunna vara 
lämpligt att granska ordalydelsen i åtgärdsprogrammet för att göra det 
helt tydligt att förordningen inte enbart omfattar "europeiska" genetiska 
resurser utan också deras vilda släktingar. 
17 
3. Slutsatser och rekommendationer 
3.2 Tekniska och vetenskapliga aspekter 
Växter avsnitt B.2.2, sidan xv till xvii: Medlemsstaterna är överens om att 
internationellt överenskomna och allmänt tillämpade tillträdesavtal är av 
avgörande betydelse för effektivt bevarande och hållbart nyttjande av 
växtgenetiska resurser inom jordbruket. Om kraftfull europeisk närvaro 
inte upprätthålls inom alla fora där internationella tillträdesavtal 
förhandlas, finns en verklig risk för att de genetiska resurser som finns i 
Europa kommer att förlora sin användbarhet inte bara för Europa utan 
också för hela världen. 
Växter avsnitt B.2.2, sidan xv: / syfte att säkerställa alt det nya läge som 
fastställs genom konventionen om biologisk mångfald tillfullo koordineras 
i medlemsstaterna vore det praktiskt att intendenter för samlingar i 
medlemsstaterna möts för att tillsammans överväga hur dessa nya 
internationellt fastställda prioriteringar bäst kan uppfyllas. 
Växter avsnitt B.2.2, sidan xv: Med hänsyn till betydelsen av det globala 
åtgärdsprogrammet och de åtaganden som medlemsstaterna ingått i 
Leipzig, är det lämpligt att genomförandet av programmet i 
medlemsstaterna förs upp som en ständig punkt på dagordningen för 
kommittén för genetiska resurser inom jordbruket för övervägande och 
diskussion. 
Växter avsnitt B.2.3, sidan xviii: Med hänsyn till de europeiska experternas 
på genetiska resurser verksamhet i ESCORENA, EUFORGEN1, tycks det 
lämpligt att man vid förvaltningen av förordning nr 1467/94 skulle 
upprätthålla regelbundna kontakter med dess motsvarigheter i andra 
internationella program i syfte att uppnå maximal synergi och mervärde. 
En särskild insats bör göras för att inleda verksamheter enligt förordning 
nr 1467/94 för att täcka lovande områden som för närvarande åsidosätts i 
andra internationella fora, såsom grödor av mindre betydelse och 
induslrigrödor. Försummade sektoriella ämnen såsom att underlätta 
dialogen mellan intendenter för växtsamlingar och nyttjare behöver också 
läckas. 
Växter, avsnitt B.2.4, sidan xix: Europeisk samordning och 
sammankoppling krävs för att möjliggöra för medlemsstaterna att se till att 
nationella program på bästa sätt utnyttjar tillgängliga finansiella och 
byråkratiska resurser 
Växter, avsnitt B.2..8, sidan xxiii: / syfte att främja hållbart nyttjande av 
genetiska resurser och att ange marknadstillfällen, kostnader och fördelar, 
måste de ekonomiska och affärsmässiga aspekterna av genetiska resurser 
studeras. 
ESCORENA= European System of Cooperative Research Networks in Agriculture 
EUFORGEN= The European Forest genetic Resources Programme 
18 
3. Slutsatser och rekommendationer 
3.2 Tekniska och vetenskapliga aspekter 
Djur, avsnitt B.2.14, sidan xxx: / andra avseenden än de som avses i 
förordning 2078/92 betraktas bevarande in vivo av enskilda lokala raser i 
enskilda medlemsstater som en åtgärd för medlemsstaterna själva. 
Djur, avsnitt B.2.15, sidan xxxi: Det kan vara lämpligt att följa de 
verksamheter som bedrivs inom FAO och andra internationella organ på 
området för genetiska resurser inom djurriket. I alla händelser kommer full 
gemenskapssamordning att behövas när arbetet inom FAO-kommissionen 
framskrider. 
Djur, avsnitt B.2.15, sidan xxxi: Med hänsyn till de pågående svåra 
internationella diskussionerna om tillträde och äganderätt till genetiska 
resurser inom växtriket, vore det välbetänkt om unionen fastställde en enad 
ståndpunkt om genetiska resurser inom djurriket för att föregripa liknande 
problem inom detta område. 
• Djur, avsnitt B.2.18, sidan xxxiii: Det kan vara lämpligt att särskilt 
använda följdåtgärderna enligt förordning nr 1467/94 för att hjälpa icke­
statliga organisationer med samordning i förberedelserna att lämna 
projektförslag till 1467/94. 
Djur, avsnitt B.2.18, sidan xxxiii: De "etapper" som anges i 
arbetsprogrammet i förordning nr 1467/94 bör inte ändras i framtida 
översyner, om detta skulle vara till nackdel för sund projektförvaltning. 
19 
TILLÄGG 
A - ARBETSPROGRAMMET 
1. Förteckningen 
A - Arbetsprogrammet 
Dessa tillägg ger bakgrundsinformation till avsnitt 2, kopior av relevanta dokument som 
redan har offentliggjorts av kommissionen och en Översikt och studie av åtgärder i 
medlemsstaterna (avsnitt B.2, sidan xv). En sammanfattning av översiktens slutsatser 
återfinns i avsnitt B.l, sidan xi. 
1. FÖRTECKNINGEN 
I detta tillägg ges administrativ information om förteckningen. 
1.1 Rättslig grund 
Såsom anges i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1467/94 skall kommissionen 
"..löpande föra förteckning över verksamhet .. och med lämpliga åtgärder 
främja informationsutbyte mellan behöriga organisationer i 
medlemsstaterna,..". 
Den löpande förteckningen skall i huvudsak bestå av upprättande, 
regelbunden uppdatering och regelbundet offentliggörande av tillståndet hos 
och arten av resurserna inom jordbruket som finns i samlingar inom 
gemenskapen och förteckning av aktuella insatser i fråga om bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av de genetiska resurserna. Såsom 
fastställs i artikel 3.1 skall medlemsstaterna "regelbundet, och minst en gång 
per år, tillhandahålla kommissionen teknisk, ekonomisk och finansiell 
information om särskild verksamhet för bevarande, karakterisering, 
insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket som 
genomförs eller planeras under deras bemyndigande". 
Syftet med förteckningen är att stödja aktiviteterna inom programmet och 
uppmuntra till bredast möjliga kunskap och användning av bevarat material. 
Förteckningen bör tillhandahålla en guide till samlingar med bevarad 
arvsmassa och därmed sammanhängande aktiviteter inom Europeiska 
gemenskapen. 
Två versioner av förteckningen har producerats, nämligen 
i 
1.2 Den första versionen av förteckningen 
Den första versionen av förteckningen sammanställdes från följande tre 
källor: 
Kommissionens frågeformulär. 1992 sände kommissionens tjänstegrenar ut ett 
frågeformulär om genetiskt bevarande till medlemsstaterna. 
IBPGR Förteckningar. Databasen har kontrollerats korsvis och utökats med 
uppgifter tagna från Katalogen över samlingar av arvsmassa (Directory of 
Germplasm Collections, International Plant Genetic Resources Institute, Rom). 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
On-line databaser. Kompletterande information särskilt om pågående arbete 
erhölls genom sökning på on-line databaser innehållande författare och 
publikationer i vetenskapliga ämnen. 
Den första versionen av förteckningen överlämnades till medlemsstaterna 
(både i tryckt och elektroniskt (databas) format) vid det första mötet i 
programkommittén (den 21 november 1994). Varje medlemsstat ombads 
kontrollera och vid behov ändra uppgifterna. 
1.3 Den andra versionen av förteckningen 
Utarbetandet av den andra versionen av förteckningen behandlas på sidan 7 
(avsnitt 2.1.2). 
2. SAMORDNAD VERKSAMHET OCH PROJEKT MED DELADE KOSTNADER 
I detta tillägg ges administrativ information om den samordnade verksamheten och 
projekten med delade kostnader. 
2.1 Rättslig grund 
Förordning (EG) nr 1467/94 fastställer ett första gemenskapsprogram med en 
budget på 20 miljoner ecu för en period på 5 år. 
Den största delen av budgeten är avsedd för samordnad verksamhet och 
projekt med delade kostnader. 
Samordnad verksamhet sker i syfte att koordinera individuell verksamhet som 
redan vidtas i medlemsstaterna. Projekt med delade kostnader genomförs för 
att stödja nya åtgärder. 
I åtgärdsprogrammet anges de detaljerade målen, vilken typ av verksamhet 
som skall tillämpas och vilka relevanta finansiella bestämmelser som skall 
antas. Offentliga infordringar av förslag skall publiceras på basis av 
åtgärdsprogrammet (artikel 10 i förordning (EG) nr 1467/94). 
I åtgärdsprogrammet anges att varje samordnad verksamhet och varje projekt 
med delade kostnader skall målinrikta sina insatser, särskilt genom att fokusera 
på en särskild växt- eller djurgrupp (till exempel släkte, art eller sort). Varje 
projekt bör syfta till en täckning av sitt särskilda ämnesområde som är av 
betydelse på gemenskapsnivå. 
När det gäller villkoren anges i förordningen att varje projekt skall löpa i en 
serie av sex logiska etapper enligt följande: 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
Etapp 1 : Upprättande av en arbetsplan 
Etapp 2: Karakterisering av samlingarna 
Etapp 3: Utvärdering (sekundär karakterisering) 
Etapp 4: Sortering av samlingarna 
Etapp 5: Rationalisering av samlingarna 
Etapp 6: Anskaffning (insamling) av genetiska resurser. 
Arbete som rör en senare etapp berättigar inte till stöd från gemenskapen om 
det inte finns bevis på att de föregående etapperna har fullföljts antingen inom 
ramen för programmet eller tidigare. Särskilt etapp 1 till 5 måste fullföljas 
innan etapp 6 (insamling) får börja. 
Förordning nr 1467/94 bilaga 1, kapitel III anger att förtur kommer att ges till 
samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader som inbegriper 
följande inslag: 
• Bidrag från fvå eller flera av varandra oberoende deltagare som är 
etablerade i olika medlemsstater. En fysisk eller juridisk person som är 
medborgare i en medlemsstat och som har sin verksamhet inom 
gemenskapen får delta i programmet. Förtur ges till projekt som 
säkerställer så bred täckning som möjligt i unionen. Det tas i varje enskilt 
fall ställning till deltagande av medborgare i tredje land samt bidrag från 
gemenskapen i förbindelse med sådant deltagande. 
• Deltagande av alla relevanta vetenskapsgrenar (t.ex. fysiologi, taxonomi, 
patologi, kvantitativ genetik och molekylärbiologi). Vetenskapsgrenar 
som har att göra med användningen av det lagrade materialet uppmuntras 
särskilt att delta. 
• Särskild förtur för användning av genetiska resurser för diversifiering av 
jordbruksproduktionen, förbättrad kvalitet på produkterna och större 
omsorg om miljön. 
2.2 Rådfrågning av kommittén 
Förordningen fastställer att en kommitté skall inrättas "för bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom 
jordbruket som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och med en 
företrädare för kommissionen som ordförande" (artikel 13 i förordning (EG) 
nr 1467/94). 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
Den 29 november 1995 rådfrågade kommissionen enligt artikel 9 i 
förordning 1467/94 programkommittén om "uppställandet av ett 
arbetsprogram och om innehållet i offentliga infordringar av om förslag till 
verksamhet". 
2.3 Första infordran 
Den första infordran av förslag till programmet om genetiska resurser 
publicerades den 23 december 1994 med sista dag för inlämnande den 31 
maj 1995 (EGT nr C368 sid 24). 
72 förslag inkom. 28 förslag avsåg genetiska resurser hos lantbruksdjur och 44 
förslag avsåg genetiska resurser inom växtriket (jordbruk, trädgårdsnäring och 
skogsbruk). Ungefar 400 organisationer inom hela EU deltog i den första 
infordran av förslag, inklusive genbanker och samlingar av fruktträd, 
vetenskapliga laboratorier och sammanslutningar av djuruppfödare, universitet 
och fröföretag från både de offentliga och privata sektorerna (inklusive icke­
statliga organisationer). 
Ledamöterna i programkommittén tillhandahöll namnen på 261 experter. 
Beroende på expertkunskaper, tillgänglighet och de förslag som erhållits, 
kallades 25 fristående experter för att utvärdera förslagen (10 experter på 
genetiska resurser hos husdjur och 15 experter på genetiska resurser inom 
växtriket). De arbetade i Bryssel under perioden 3-14 juli 1995. 23 projekt 
bedömdes såsom tekniskt "B" (bra) eller "A" (mycket bra), 4 förslag om 
genetiska resurser inom djurriket och 19 om genetiska resurser inom växtriket. 
Efter samråd med kommissionens tjänstegrenar valdes 10 förslag slutligen ut 
för gemenskapsstöd. 
2.4 Den andra infordran 
Den andra infordran av förslag till gemenskapsprogrammet i fråga om 
genetiska resurser offentliggjordes den 19 april 1996 med sista dag för 
inlämnande den 28 juni 1996 (EGT nr Cl 14 sid 21.). 
28 förslag erhölls. 14 förslag beträffande genetiska resurser hos lantbruksdjur 
och 14 förslag om genetiska resurser inom växtriket (jordbruket, 
trädgårdsväxter och skogsbruk). Cirka 200 organisationer från hela EU deltog i 
den andra infordran av förslag. 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
Beroende på expertkunskaper, tillgänglighet och de förslag som erhållits, 
kallades 12 fristående experter för att utvärdera förslagen (6 experter på 
genetiska resurser hos lantbruksdjur och 6 experter på genetiska resurser inom 
växtriket). De arbetade i Bryssel under perioden 15-19 juli 1996. 11 projekt 
bedömdes såsom tekniskt "B" (bra) eller "A" (mycket bra), varav 4 förslag om 
genetiska resurser inom djurriket och 7 om genetiska resurser inom växtriket. 
Efter samråd med kommissionens tjänstegrenar valdes 5 förslag slutligen ut för 
gemenskapsstöd. (3 på huvudlistan och 2 på reservlistan). Detta slutliga urval 
godkändes av programkommittén den 16 oktober 1996. 
2.5 Sammanfattning 
1 : a infordran 2 : a infordran 
Godkänd av kommittén 21/11/94 
Publicerad i EGT 23/12/94 
Sista dag för inlämnande 31 /3/95 
Senareläggning publicerad 29/3/95 
Senareläggning till 31 /5/95 
Inlämnade förslag 72 
Utvalda förslag 10 
Utvalda förslag godkända av kommittén 29/11 /95 
Åtaganden i ecu 3.400.000 6/2/96 
19/4/96 
28/6/96 
28 
5 
16/10/96 
2.411.000 
2.6 Detaljerade uppgifter om de nio projekt som valdes ut vid den första 
infordran 
"Genetiska resurser hos svin" ("Europeiskt genbanksprojekt för genetiska 
resurser hos svin", referensnummer 012). Det finns redan vissa 
"områdesprodukter" som är baserade på autoktona svinraser. Detta projekt 
bör stimulera denna trend. Det kommer också att bidra till att diversifiera 
metoder för svinproduktion, via stöd av robusta raser anpassade till friland. 
Den robusta typen av svin kommer att behöva mindre läkemedel. Projektet 
syftar också till att granska intramuskulärt fett, en viktig bidragande faktor 
till köttkvalitet (t.ex ger Gascon x Meishankorsning bättre resultat än lantras 
i det slutliga hybdridsvinet). Svinproduktion på friland med användande av 
robusta svin bör förorena mindre än intensivproduktion som bedrivs 
inomhus. 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
"Genetiska resurser hos kaniner" ("Förteckning, karakterisering, utvärdering, 
bevarande och nyttjande av genetiska resurser hos europeiska kaniner"", 
referensnummer 060). Detta projekt kommer att hjälpa jordbrukare att föda 
upp kaniner och kommer att bidra till mångfalden av tillgängliga kaninraser. 
Projektet kommer också att bidra till produktionen av angoraull och päls 
(samt filt). Det kommer att erbjuda möjligheter till ett större urval av 
produkter av kaninkött. Projektet syftar till att hjälpa till att skydda ytterst 
olika raser bland de 100 raser som förmodas finnas i gemenskapen (och som 
gemenskapen ansvarar för enligt konventionen om biologisk mångfald). 
"Odlade och vilda arter av Allium" ("Skydd av framtida grödor inom 
Europeiska gemenskapen: ett program för att bevara, karakterisera, utvärdera 
och insamla odlade och vilda arter av Allium", referensnummer 020). Projektet 
kommer att erbjuda glömda sorter av gräslök, purjolök, schalottenlök till 
odlare och på lång sikt kommer det också att bistå odlare att öka 
kvalitetsegenskaper såsom hög torrsubstans vilket är viktigt för industrin. Det 
kommer att erbjuda material till odlare som utvecklar sorter som är naturligt 
resistenta mot ohyra och sjukdomar, och därmed inte kräver kemiska 
bekämpningsmedel (dvs. mindre input, mindre intensiv produktion). Projektet 
kommer också att ge kortsiktiga resultat så som spridning av vitlök som är 
virusfri och därmed ger högre avkastning. 
"Mindre betydande arter av fruktträd" ("Bevarande, utvärdering, nyttjande och 
insamling av mindre arter av fruktträd, referensnummer 029). De mindre 
betydande arterna av fruktträd som det gäller är följande arter från 
Medelhavsområdet; fikon, granatäpple, japansk persimon, japansk mispel, 
fikonkaktus, kvitten för fruktproduktion, söt kastanj, pistasch, mullbär, 
Johannesbröd, azerole, mispel, madrona, körsbärskornell, jujubär och sorbus. 
Projektets mål är att bidra till att främja dessa underutnyttjade frukter. Det 
kommer att granska karakteristiska drag som är av betydelse för handeln 
såsom egenskaper efter skörd, produktion av juicer och extrakt. Informationen 
kommer att vidarebefordras till anknytande tjänster och odlarorganisationer. 
Ett ytterligare mål är att identifiera och eliminera dubbletter från samlingarna. 
Detta kommer att väsentligt förbättra kvaliteten och tillförlitligheten vad avser 
det material som säljs. Vissa av dessa frukter är särskilt lämpliga för 
marginella områden och sålunda för miljöskydd. 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
"Potatis" ("Genetiska resurser hos potatis" inklusive "Bevarande, 
karakterisering och nyttjande av sekundära potatissorter för ekologiska 
produktionssystem i Europa", referensnummer 034 och 045). Detta projekt 
syftar till att diversifiera utbudet av de sorter som är tillgängliga för 
konsumenten. Vissa affärer och stormarknader söker nu aktivt efter större 
bredd i fråga om material, och detta projekt kommer att utöka kunskaperna om 
och användningen av mindre potatissorter. Särskild vikt läggs vid att eliminera 
virus från stammarna och därmed öka deras kvalitet som frön. Gamla sorter 
kommer också alt karakteriseras för smak, kokningskvaliteter, 
lagringsegenskaper. Motståndskraft mot virus, skabb, mjöldagg (Phytopthera) 
och vivel kommer att bedömas. Effektivitet av nyttjande av gödning kommer 
också att bedömas. Detta är ett särskilt viktigt steg mot en eventuell 
extensifiering av potatisproduktionen. 
"Europeiskt ris" ("Sammansättning, beskrivning och dynamisk förvaltning av 
de genetiska resurserna hos ris (Oryza sativa) som är anpassat för europeiska 
förhållanden". Referensnummer 037). Inom gemenskapens finns det ungefär 
350.000 ha of risfalt som producerar 1,2 miljoner ton ris (japonica). Detta 
projekt kommer i sinom tid att gynna odlare som försöker förbättra 
motståndskraft mot ohyra och sjukdomar samt miljöstress (särskilt "pyrale", 
"pyriculariose", "helminthosporiose", salthalt, låg temperatur), och bidra till att 
skona miljön från kemisk besprutning. 
"Europeiska betor" ("Utvärdering och utökande av samlingar av Beta för 
extensifiering av jordbruksproduktionen". Referensnummer 042). Även om 
betor var kända av assyrierna, har sockerbeta en smal genetisk bas (silesisk 
beta) och den moderna sockerbetan är relativt homogen och känslig för 
sjukdomar. Motståndskraft mot sjukdomar kommer till slut att göra det möjligt 
att använda mindre bekämpningsmedel. Motståndskraft mot torka kommer 
också att eftersträvas och projektet kommer också i sinom tid att fa vissa 
positiva effekter på betkvaliteten. 
"Rosor" ("Europeiskt nät för karakterisering och utvärdering av släktet Rosa 
arvsmassa". Referensnummer 052). Denna samordnade insats skapar ett 
partnerskap som arbetar för att bidra till diversifiering inom denna mycket 
viktiga blomsterodling, att förbättra kvaliteten och att finna och använda källor 
för motståndskraft mot sjukdomar och ohyra. 
"Prunus" ("Internationellt nät för de genetiska resurserna hos Prunus", 
referensnummer 061). Detta projekt syftar till att karakterisera motståndskraft 
hos mandlar, körsbär, plommon, persikor, nektariner mot större sjukdomar 
(Pseudomonas, Monilinid) och virus samt ohyra (bladlöss). Informationen 
kommer att ställas till odlarnas förfogande i syfte att minska behovet av 
kemiska bekämpningsmedel. Målet är att tillhandahålla material till framtida 
odlingsprogram för förbättring av sorterna, motståndskraft mot sjukdomar 
liksom exempelvis längre säsong. Viss uppmärksamhet riktas också mot 
Prunus som ett ädelt hårt träslag och landskapsträd. 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
2.7 Detaljerade uppgifter om de fem projekt som valdes ut vid den andra 
infordran 
"Almar" ("Samordning för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande 
av genetiska resurser hos europeiska almar", referensnummer 078). Almen är 
ett viktigt buskhäcks- och landskapsträd, som ger användbart timmer, men 
som nu är allvarligt hotad av den "holländska almsjukan". Detta projekt syftar 
till att samordna de befintliga europeiska samlingarna av almar, att 
karakterisera samlingarna på ett koordinerat sätt och att organisera bedömning 
av naturlig motståndskraft mot sjukdomar, särskilt mot den "holländska 
almsjukan". 
"Vinrankor" ("Europeiskt nät för bevarande och karakterisering av de 
genetiska resurserna hos vinrankor", referensnummer 081). Detta projekt 
kommer att koordinera alla större samlingar av vinrankor i unionen och 
kommer genom en serie etapper att uppnå bättre samordning och nyttjande, 
särskilt genom att identifiera både dubbletter och material som är 
underrepresenterat. 
"Majs" ("Tillämpning av det europeiska nätet för utvärdering, bevarande och 
nyttjande av de genetiska resurserna hos europeiska lantraser av majs", 
referensnummer 088). Majsplantan fördes från Amerika till Europa av de 
första upptäcktsresandena. Sedan dess har den diversifierats till ett antal 
lantraser av vilka somliga har visat sig ha värdefulla odlingsmässiga 
egenskaper (såsom motståndskraft mot kyla). Många andra lantraser har 
insamlats men inte ännu granskats. Projektet kommer att karakterisera och 
bedöma det europeiska arvet hos denna viktiga gröda och göra materialet och 
informationen tillgängligt i en bred krets. 
"Oliver" ("Bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av de genetiska 
resurserna hos oliv (Olea europaea)", referensnummer 097). Den odlade 
oliven är bördig från Medelhavsområdet. Intendenter för de europeiska 
samlingarna av oliv möts redan vid olika tillfallen och på informell basis. 
Genom detta projekt kommer samlingarna att arbeta tillsammans på ett 
koordinerat och konsoliderat sätt och lägga tyngdpunkten vid koordinerad 
karakterisering av olivplantor för kvalitetsegenskaper och för naturlig 
motståndskraft mot ohyra och sjukdomar. 
A - ARBETSPROGRAMMET 
2. Samordnad verksamhet och projekt med delade kostnader 
"Djurförteckning" ("En löpande förteckning över de genetiska resurserna hos 
europeiska lantbruksdjur och av åtgärder för karakterisering, bevarande och 
nyttjande av dessa resurser", referensnummer 083). Genetiska resurser inom 
djurriket är väl dokumenterade på lokal basis, särskilt genom 
stamboksfbreningar, men fram tills helt nyligen har insatserna på europeisk 
nivå varit förvånansvärt få. Detta projekt syftar till att utgöra det första steget 
på väg mot en bredare databas om genetiska resurser hos europeiska 
lantbruksdjur. Denna databas kommer särskilt att hjälpa dem som vill söka 
efter hotade raser, kvantifiera den kulturella och genetiska betydelsen av en 
ras, identifiera lämpliga förvaltningstekniker för långsiktigt bevarande av en 
särskild ras, samt finna information om de särskilda nyttjandekarakteristika 
för en given ras. 
^—iWWBKlHOTDPtHll) 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
1. Studiens slutsatser 
B - Studie över önskvärd utveckling 
1. STUDIENS SLUTSATSER 
I detta avsnitt presenteras slutsatserna av den undersökande Studie om önskvärd 
utveckling inom bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska 
resurser inom jordbruket i medlemsstaterna. 
Studiens fullständiga text återfinns nedan (avsnitt B.2, sidan xv). 
Slutsatser om "önskvärd utveckling" som är relevanta främst i fråga om enskilda 
genbanker återfinns i avsnitt B. 1.3, sidan xiii. Slutsatser som är mer relevanta på 
nationell nivå presenteras i avsnitt B. 1.2, sidan xiii och slutsatser om hur förordning 
(EG) nr 1467/94 fungerar på gemenskapsnivå presenteras i avsnitt B. 1.1. De 
slutsatser som rör förvaltningen av förordning nr 1467/94 läggs fram i avsnitt 3.2 i 
rapporten ovan (sidan 17). 
1.1 Gemenskapsnivå 
• Växter, avsnitt B.2.2, sidan xv: Inom ramen för definiering, 
rationalisering och konsolidering av nationella samlingar i 
medlemsstaterna, är det dags att överväga om den informationsteknik som 
utvecklats för World Wide Web skulle kunna användas för att skapa ett 
övergripande system av öppna, offentliga databaser över genetiska 
resurser inom växtriket i Europa. De främsta frågorna vid genomförande 
av denna möjlighet är utveckling av datastandarder och inrättande av 
förfaranden för kvalitetskontroll. 
• Växter, avsnitt B.2.5, sidan xx: Mer hjälp krävs för att säkerställa att 
expertis inom jordbruksmuséer och andra in situ-konservatorer 
inkorporeras i projekt enligt förordning 1467/94. 
• Växter avsnitt B.2.7, sidan xxiii: Eftersom alla databaser som används i 
projekt enligt förordning 1467/94 i den europeiska solidaritetens intresse 
måste kunna utbyta data, kan det bli nödvändigt att utarbeta 
datastandarder för databaser över växter och djur i enlighet med 
fastställda internationella riktlinjer. 
• Växter avsnitt B.2.7, sidan xxiii: Det finns ett behov av att öka 
användningen av snabba och billiga utvärderingsverktyg, genom att 
använda biokemiska och molekylära tekniker för karakterisering av 
arvsmassa. Utbildning inom dessa moderna tekniker kan behöva utvecklas 
och erbjudas. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
I. Studiens slutsatser 
Växter avsnitt B.2.8, sidan xxiii: / syfte att främja hållbart nyttjande av 
genetiska resurser och att fastställa marknadsmöjligheter, kostnader och 
fördelar, måste de ekonomiska och affärsmässiga aspekterna av genetiska 
resurser studeras. 
Djur avsnitt B.2.11, sidan xxvii: Det tycks lämpligt att uppmuntra de 
personer som ansvarar för underhåll av "djur"-databaser 
medlemsstaterna att då och då träffas. 
Djur avsnitt B.2.11, sidan xxvii: Det vore nyttigt för experter som har viss 
erfarenhet av FAO och EAAP-databanker att träffas såsom en grupp 
databank-användare från alla medlemsstater, för att diskutera erfarenheter 
och rekommendationer i syfte att öka databasers värde för slutanvändare. 
• Djur avsnitt B.2.11, sidan xxvii: Det kan vara lämpligt och rätt tid för att 
inleda ett europeiskt expertsamråd om förvaltning av genetiska resurser 
inom djurriket, baserat på behoven inom den gemensamma 
jordbrukspolitiken, och samtidigt överväga FAO-experternas 
rekommendationer. Resultaten av samrådet bör vidarebefordras till 
programkommittén för genetiska resurser inom jordbruket. 
Djur avsnitt B.2.12, sidan xxix: / det allmänna sammanhanget med 
genetiska resurser inom djurriket bör förvaltningsgruppen för förordning 
nr 1467/94 upprätthålla både formella och informella regelbundna 
kontakter med övriga internationella fora. 
Djur avsnitt B.2.12, sidan xxix: Det skulle kunna vara lämpligt att 
överväga en särskild åtgärd enligt "följdåtgärderna" i förordning nr 
1467/94 för utbyten mellan uppfödare av samma eller närliggande raser i 
olika länder i syfte att utveckla gemensamma program för bevarande. 
Djur avsnitt B.2.13, sidan xxix: Vi har redan noterat att kommittén för 
genetiska resurser kan behöva hålla sig informerad om verksamheter inom 
internationella organ på området för genetiska resurser hos djur. 
Kommittén bör också med jämna mellanrum erhålla rapporter om 
verksamheter på nationell nivå ifråga om genetiska resurser hos djur. 
Djur avsnitt B.2.13 sidan xxix: Kommittén bör överväga om det vore av 
värde att främja internationellt utbyte mellan nationella avelsföreningar. 
Djur avsnitt B.2.16, sidan xxxii: Det kan vara lämpligt att överväga att 
inom ramprogrammet stödja forskning för att pröva anekdotiska rapporter 
om anpassningsförmåga etc av särskilda sällsynta raser. 
Djur avsnitt B.2.16, sidan xxxii: Gemenskapsförteckningar som stöds enligt 
förordning 1467/94 behöver inte införliva uppgifter som finns tillgängliga 
om genetiska värden, men de skall tillhandhålla information om var sådana 
resultat kan erhållas. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
1. Studiens slutsatser 
• Djur avsnitt B.2.16, sidan xxxii: Det finns inget behov av att införliva 
resultaten av arbete med genomanalys i gemenskapsförteckningar som 
stöds enligt förordning 1467/94, men det är viktigt att dessa databaser ger 
information om var sådana resultat kan erhållas. 
• Djur avsnitt B.2.18, sidan xxxiii: Härnäst kan det bli lämpligt att 
sammankalla till ett diskussionsmöte om gränsöverskridande aspekter av 
förvaltning av djurgenetiska resurser inom jordbruket (synpunkter begärda 
från medlemsstaterna vid det senaste mötet den 16 oktober 1996). 
1.2 Nationell nivå 
• Växter avsnitt B.2.2, sidan xv: I syfte att säkerställa att den nya situation 
som upprättas genom konventionen om biologisk mångfald till fullo 
koordineras i medlemsstaterna, tycks det lämpligt att intendenter för 
samlingar i medlemsstaterna träffas för att tillsammans diskutera hur 
dessa nya internationellt fastställda prioriteringar bäst kan uppfyllas. 
• Växter avsnitt 2.4, sidan xix: Europeisk samordning och sammankoppling 
krävs för att möjliggöra för medlemsstaterna att säkerställa att de 
nationella programmen på bästa sätt utnyttjar tillgängliga finansiella och 
byråkratiska resurser. 
• Djur avsnitt B.2.14, sidan xxx: / andra avseenden än de som avses i 
förordning 2078/92 betraktas bevarande in vivo av enskilda lokala raser i 
enskilda medlemsstater såsom en åtgärd enbart för medlemsstaterna. 
• Djur avsnitt B.2.14, sidan xxx: Det kan vara lämpligt att överväga om 
verksamheter såsom bildandet av en genpool för de mest hotade raserna 
bör, och kan, organiseras på europeisk nivå. 
Djur avsnitt B.2.15, sidan xxxi: / andra avseenden betraktas in vitro-
bevarande av lokala raser såsom en åtgärd som medlemsstaterna själva i 
första hand vidtar. 
1.3 Projektnivå 
Växter avsnitt B.2.4, sidan xix: Samarbete mellan genbanker och deras 
potentiella användare bör förbättras ytterligare för att dra nytta av de olika 
bidrag som finns tillgängliga från vetenskapsmän, jordbrukare och 
konsumenter. , 
Växter avsnitt B.2.5, sidan xx: / syfte att på ett effektivt sätt tillgodose 
allmänhetens och marknadens intresse måste gamla och nya förökade 
växter bedömas för att pröva den anpassningsförmåga som gamla sorter 
påstås ha. Verksamheter kan därefter krävas för att utforska och därigenom 
bevara lantraser och gamla förökade växter in situ i jordbruksföretaget. 
XIII 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
I. Studiens slutsatser 
Växter avsnitt B.2.6, sidan xxi: Rationalisering och säkerhetsduplicering är 
en fråga om prioritering. (Det är dessutom, ett centralt krav som läggs på 
alla relevanta projekt enligt 1467/94). 
Växter avsnitt B.2.6, sidan xxi: Ett mer koordinerat tillvägagångssätt krävs 
vid bevarandet av förädlares material (det är en del av kraven för varje 
projekt enligt 1467/94). 
m 
• Växter avsnitt B.2.6, sidan xxi: / syfte att bekräfta att de uppenbara 
"luckorna" i samlingar är verkliga, och väsentliga, krävs bättre test av 
härstamning och släktskap. Det är viktigt alt notera att all insamling måste 
respektera de internationella skyldigheter som införs genom konventionen 
om biologisk mångfald. Detta är särskilt viktigt om de insamlade genetiska 
resurserna kan lämna ursprungslandet. 
Växter avsnitt B.2.6, sidan xxi: Erfarenhet i medlemsstaterna tyder på att 
metodiker för förnyelse av arvsmassa som tar hänsyn till accessionernas 
genetiska integritet fortfarande behöver förbättras, särskilt för 
korshefruktande arter. 
Växter avsnitt B.2.8, sidan xxiii: Vid varje samarbete mellan medlemsstater 
måste karantänsbestämmelser för säker förflyttning av arvsmassa följas 
ytterst noggrant. 
Växter avsnitt B.2.8, sidan xxiii: Intendenter för genbanker måste få hjälp 
med insamling av uppgifter från dem som använder deras samlingar. 
Växter avsnitt B.2.8, sidan xxiii: De egenskaper som konsumenterna kräver 
kan finnas i samlingar av arvsmassa. Det finns ett behov av att 
eftersökningen sker så snabbt och effektivt som möjligt. 
Växter avsnitt B.2.8, sidan xxiii: De praktiska för- och nackdelarna av 
metoden med "kärn"-samlingar bör utvärderas. Det kan bli nödvändigt att 
utveckla utbildning i metoden. 
Djur avsnitt B.2.15, sidan xxxi: Verksamheter som berör "europeiska" 
raser bör i tillämpliga fall ta hänsyn till resultaten av genetiskt 
distanseringsarbete beträffande relaterat arbete för besläktade raser i 
andra länder. 
Djur, avsnitt B.2.16, sidan xxxii: Genetisk distansanalys är en viktig 
verksamhet som följer efter den primära karakteriseringen av varje djurras. 
De uppgifter som erhålls måste finnas tillgängliga i databaserna 
Djur avsnitt B.2.17, sidan xxxiii: Det kan finnas ett behov av att insamla, 
pröva och sprida anekdotisk information om egenskaper hos sällsynta raser 
som är av nytta för jordbruket, och att uppmuntra till formell prövning av 
sådana påståenden. 
M) 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2. ÖVERSIKT ÖVER OCH STUDIE AV UTVECKLINGEN AV ÅTGÄRDER I 
MEDLEMSSTATERNA 
Detta avsnitt innehåller en översikt över utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
och en undersökande studie av önskvärd utveckling i fråga om bevarande, 
karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket i 
medlemsstaterna och samordningen av arbetet på detta område på gemenskapsnivå i 
ljuset av målen med den gemensamma jordbrukspolitiken och av de resultat som 
redan uppnåtts enligt nuvarande program. Den önskvärda utvecklingen är 
kursiverad. 
2.1 Förordning 1467/94 
I bilaga 1 till förordning (EG) nr 1467/94 ("Genomförandebestämmelser för 
åtgärdsprogrammet; tillämpningsområde - aktiviteter som berättigar till 
bidrag") anges följande: 
... Detta program avser bevarande, karakterisering, utvärdering, insamling och 
nyttjande av genetiska resurser ur växt- och djurriket som för närvarande 
förekommer på gemenskapens territorium och som löper fara att försvinna om 
inte särskilda åtgärder vidtas... 
Ovanstående mening skulle kunna tolkas som om arbete med material som är 
potentiellt användbart för europeiskt jordbruk men som endast förekommer 
utanför Europa utesluts (t. ex. stammar till de flesta grödor och lantbruksdjur). 
När nästa femårsprogram (1999-2004) utarbetas skulle det kunna vara 
lämpligt att granska ordalydelsen i åtgärdsprogrammet för att göra det helt 
tydligt att förordningen inte enbart omfattar "europeiska" genetiska resurser 
utan också deras vilda släktingar. 
2.2 Genetiska resurser inom växtriket: det internationella sammanhanget 
Utvecklingen av åtgärder som rör genetiska resurser inom växtriket och 
inom djurriket i medlemsstaterna under den period som granskas har i hög 
grad präglats av förberedelserna för FAO:s tekniska världskonferens om 
genetiska resurser hos växter som används till föda och inom jordbruket 
(Leipzig, juni 1996: förberedande möte för den europeiska regionen i Nitra, 
Slovakien i september 1995). Inför mötet i Nitra utarbetade varje 
medlemsstat en bred översikt över den nationella situationen beträffande 
genetiska resurser inom växtriket, samt bevarande och nyttjande av dessa 
resurser. Kommissionen sammanställde och distribuerade en förteckning 
över EU-lagstiftning på området för genetiska resurser inom växtriket. 
Följande redogörelse härstammar till stor del från dessa översikter, och från 
den sammanfattning som förbereddes av enheterna inom den internationella 
styrelsen för genetiska resurser inom växtriket (International Board of Plant 
Genetic Resources) inför mötet i Nitra. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Tvä internationella möten i slutet av den period som nu granskas präglade 
också nationell inställning, nämligen den tredje konferensen för parterna till 
konventionen om biologisk mångfald, som diskuterade biologisk mångfald 
inom jordbruket (Buenos Aires, november 1996) och mötet kring ämnet 
"Den europeiska landsbygden år 2000; integrerad landsbygdsutveckling - en 
stor politisk utmaning" ("L'Europe rurale en l'an 2000; le développement 
rural intégré, enjeu politique majeur") (Cork, November 1996) då ett 
program i tio punkter för landsbygdsutveckling i Europeiska unionen fördes 
fram, inklusive bland annat (punkt 4) "Politiken bör främja 
landsbygdsutveckling som upprätthåller kvalitet och trivsel på Europas 
landsbygd (naturresurser, biologisk mångfald och kulturell identitet)". 
Den allmänna bakgrunden till ovanstående bild är dock Förenta Nationernas 
konferens om miljö och utveckling (UNCED) som ägde rum i Rio de Janeiro i 
juni 1992. 
Vid detta s.k. "Earth summit" utarbetades två bindande konventioner 
(konventionen om biologisk mångfald, och konventionen om 
klimatförändringar) samt ytterligare tre dokument (Agenda 21, 
Riodeklarationen om miljö och utveckling och avtalet om skogsprinciper). 
Signatärparterna till konventionen om biologisk mångfald (som inkluderar alla 
medlemsstater och kommissionen) förband sig att bevara sina lokala genetiska 
resurser, in situ och ex situ för att uppfylla breda utvecklingsbehov. Detta 
kräver identifiering av in situ- bevarandeplatser och, när det gäller befintliga ex 
s/fu-samlingar, konsolidering och rationalisering av dessa till samlingar som är 
representativa för tillgänglig lokal mångfald och omfattar annan mångfald av 
potentiell betydelse för landet. 
För många samlingar, och särskilt de som finns vid förädlingsinstitut i 
medlemsstaterna, innebär detta att de måste fastställa prioriteringar för 
långsiktigt bevarande och överväga bevarande in situ av genetiska resurser 
inom växtriket, både i naturliga livsmiljöer och genom odling i 
jordbruksföretag och i trädgårdar och fruktträdgårdar. Detta läggs till del 
traditionella syltet med sådana samlingar vilket är att stödja förädlingsmål. / 
syfte att säkerställa alt den nya situationen som fastställs genom konventionen 
om biologisk mångfald till fullo koordineras i medlemsstaterna tycks det 
därför lämpligt att intendenter för samlingar i medlemsstaterna träffas för alt 
tillsammans diskutera hur dessa nya internationellt fastställda prioriteringar 
bäst kan uppfyllas. , 
Vid FAO:s fjärde internationella tekniska konferens om genetiska resurser 
inom växtriket (Leipzig, Tyskland 14-23 juni 1996) utarbetades en "Leipzig­
deklaration". Man kom överens om publicering av en "Rapport om läget för 
världens växtgenetiska resurser for 'iv .nedel och jordbruket" och man 
godkände ett "Globalt åtgärdsprogram (or växtgenetiska resurser för livsmedel 
och jordbruket". Programmet omfattar en serie rekommendationer för 
prioriterade åtgärder, indelade i följande fyra avsnitt: 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
• In s/Vw-bevarande och utveckling 
• Ex situ-bevarande 
• Nyttjande av genetiska resurser inom växtriket 
• Uppbyggnad av institutioner och kunskaper 
Programmet skall genomföras av enskilda medlemsstater. Som kommer att 
framgå nedan är medlemsstaterna aktivt engagerade i alla ovannämnda 
åtgärder. Med hänsyn till betydelsen av det globala åtgärdsprogrammet och de 
åtaganden som medlemsstaterna ingått i Leipzig, är det lämpligt att 
genomförandet av programmet i medlemsstaterna förs upp som en ständig 
punkt på dagordningen för kommittén för genetiska resurser inom jordbruket 
för övervägande och diskussion. 
En av de första åtgärderna för att uppfylla de internationella skyldigheterna 
enligt konventionen om biologisk mångfald och det globala 
åtgärdsprogrammet är processen att definiera, rationalisera och konsolidera 
nationella samlingar. Detta håller nu på att ske i flera medlemsstater. Det råder 
fortfarande brist på nationella förteckningar över den genetiska mångfalden, 
antingen den som finns i landet {in situ) eller den som finns i nationella 
samlingar {ex situ) Sådana förteckningar är nyttiga för bevarandeprogram som 
är effektiva och ekonomiska och är en av skyldigheterna enligt konventionen 
och Agenda 21. En decentraliserad eller spridd databas erbjuder allmänt 
tillträde med decentraliserat underhåll och det möjliggör lösningar på de 
traditionella problemen med centraliserade databaser (kostnader för 
sammanställning, risk för dubbelarbete). Inom ramen för definiering, 
rationalisering och konsolidering av nationella samlingar i medlemsstaterna, 
är det dags all överväga om den informationsteknik som utvecklats för World 
Wide Web skulle kunna användas för att skapa ett övergripande syslem av 
öppna, offentliga dalabaser över genetiska resurser inom växtriket i Europa. 
De främsta frågorna vid genomförande av denna möjlighet är utveckling av 
datastandarder och inrättande av förfaranden för kvalitetskontroll. 
Konventionen om biologisk mångfald har nödvändiggjort en översyn av 
avtalet om tillträde till genetiska resurser. Förhandlingar pågår för närvarande i 
FAO-kommittén för genetiska resurser. Medlemsstaterna är överens om att 
internationellt överenskomna och allmänt tillämpade tillträdesavtal är av 
avgörande betydelse för effektivt bevarande och hållbart nyttjande av 
genetiska resurser hos växter som används inom jordbruket. Om kraftfull 
europeisk närvaro inte upprätthålls inom alla fora där internationella 
tillträdesavtal förhandlas, finns en verklig risk för att de genetiska resurser 
som finns i Europa kommer att förlora sin användbarhet inte bara för Europa 
utan också för hela världen. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.3 Genetiska resurser inom växtriket: Internationella partnerskap 
Innan förordning (EG) nr 1467/94 antogs var många av medlemsstaternas 
experter på genetiska resurser inom växtriket vana vid att samarbeta 
bilateralt och i internationella fora såsom den Nordiska genbanken, 
ESCORENA, EUFORGEN, WANA-NET och ECP/GR. 
Under 1980-talet arbetade kommissionen med ECP/GR (European Co­
operative Programme for Crop Genetic Resources Networks) för att underlätta 
regionalt samarbete mellan experter på genetiska resurser inom växtriket. 
Detta resulterade i ett antal gemensamma skrifter från kommissionen/IBPGR 
om deskriptorer. IBPGR-nätet har fortsatt i en rad samarbetsinsatser under den 
period som granskas. 1994 inledde ECP/GR sin femte 5-årsfas. Sju 
arbetsgrupper är aktiva {Allium, Avena, korn, Brassica, foder, Prunus och 
trindsäd). Inrättandet av fler grupper är under diskussion (nämligen om vete 
och Malus). ECP/GR-insatserna motsvarar kommissionens "samordnade 
åtgärder", och finansiering finns inte tillgänglig från ECP/GR för ny 
verksamhet. Men åtgärder som har utvecklats inom ECP/GR har resulterat i 
framgångsrika förslag från EG-partnerskap om finansiering av åtgärder för 
bevarande enligt förordning 1467/94 {Allium, Prunk) och också för 
finansiering av forskningsinsatser enligt FAIR-programmet {Brassicas, 
trindsäd). 
European System of Cooperative Research Networks in Agriculture 
(ESCORENA) inrättades av FAO 1974 på rekommendation av Europeiska 
jordbrukskommissionen (1972). Inom detta program är för närvarande 10 
särskilda nät för grödor och tre tillfälliga forskningsgrupper verksamma och 
arbetar i varierande grad med problem som rör genetiska resurser. Ett projekt 
om genetiska resurser hos oliv utvecklades av ett ESCORENA-partnerskap 
och inlämnades till och utvaldes inom den andra infordran av förslag (se 
avsnitt A.2.7 ovan, sidan ix). 
European Forest Genetic Resources Programme (EUFORGEN) inrättades 
1994 på rekommendation av ministerkonferensen om skydd av Europas skogar 
i Helsingfors (1993). EUFORGEN:s viktigaste uppgift är att samordna och 
främja bevarande in situ och ex situ av genetiska resurser hos skogar i Europa 
och att främja utbyte av expertkunskaper och information. Programmet 
koordineras av IPGRI i nära samarbete med FAO:s skogsavdelning. Pilotnät 
har skapats för norsk gran {Picea abies), korkek {Quercus suber) svart poppel 
{Populus nigra) och ädla hårda träslag. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Med hänsyn till de europeiska experternas på genetiska resurser verksamhet i 
ESCORENA, EUFORGEN etc. tycks det lämpligt att man inom förvaltningen 
avförordning (EG) nr 1467/94 upprätthåller regelbundna kontakter med sin 
motsvarighet i andra internationella program i syfte att uppnå maximal 
synergi och mervärde. En särskild insats bör göras för att inleda verksamheter 
enligt förordning nr 1467/94 för att täcka lovande områden som för 
närvarande åsidosätts i andra internationella fora, såsom grödor av mindre 
betydelse och industrigrödor. Försummade sektoriella ämnen såsom att 
underlätta dialogen mellan intendenter för växtsamlingar och användare 
behöver också täckas. 
2.4 Genetiska resurser inom växtriket: Nationella partnerskap 
Enligt konventionen om biologisk mångfald skall länderna införa nödvändig 
lagstiftning och politik för bevarande, hållbart utnyttjande och tillgång till 
genetiska resurser inom växtriket på nationell och internationell nivå. I 
Leipzig-deklarationen (juni 1992) åtog sig medlemsstaterna att inrätta 
nationella program för växtgenetiska resurser inom jordbruket. Sådana 
program kommer att omfatta alla relevanta partner från olika behöriga 
ministerier, forskningsinstitut, universitet, samt privata partner och icke 
statliga organisationer. Nationella program kan behöva lämplig rättslig bas 
och en lämplig ram och mekanism för koordinering i syfte att undvika 
dubbelarbete, att på bästa sätt nyttja tillgängliga resurser och att underlätta 
deltagande i internationellt samarbete. Europeisk samordning och 
sammankoppling krävs för att möjliggöra för medlemsstaterna att se till att 
nationella program på bästa sätt utnyttjar tillgängliga finansiella och 
byråkratiska resurser. 
Många icke statliga organisationer är aktivt involerade i bevarande och hållbart 
nyttjande av genetiska resurser inom växtriket. Det finns en ökande tendens att 
knyta statliga ministerier och institutioner till partnerskap med icke statliga 
organisationer i nationella program. Den informella sektorn, inklusive icke 
statliga organisationer, jordbruksföreningar och olika andra typer av 
föreningar, kan också spela en viktig och ofta kompletterande roll inom 
bevarande och hållbart nyttjande av genetiska resurser inom växtriket. 
Kopplingar mellan de formella och informella sektorerna behöver stimuleras. 
Växtförädlare, växtfysiologer och biokemister samt andra användare av 
arvsmassa spelar en viktig roll i processen för bevarande liksom vid nyttjande 
av genetiska resurser inom växtriket. Samarbetet mellan genbanker och deras 
potentiella användare bör förbättras ytterligare för att dra nytta av de olika 
bidrag som vetenskapsmän, jordbrukare och konsumenter kan ge. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.5 Genetiska resurser inom växtriket: bevarande in situ 
Alla medlemsstater har infört åtgärder för att skydda särskilda livsmiljöer 
och särskilda arter. Denna gör det möjligt att bevara ekosystem och arter. 
Alla medlemsstater har skogsområden, annan naturlig vegetation och 
särskilda livsmiljöer skyddade enligt lag. De flesta medlemsstater har 
granskat och definierat hotade lokala arter, sammanställt "röda listor" och 
infört åtgärder för att skydda dessa arter och de livsmiljöer där de växer. 
Skogsarterna är relativt väl skyddade på detta sätt. Mindre uppmärksamhet har 
fästs vid bevarande in situ och inom jordbruksföretag av växtgenetiska resurser 
för livsmedel och jordbruk. Endast några få länder har särskilt granskat läget 
för vilda arter besläktade med grödor1. 
En förutsebar utveckling är att länder kan besluta att utse skyddade områden 
enbart för att bevara växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk in situ. 
Lämpliga metodiker för in situ-bevarande, dokumentation och nyttjande av 
jordbruksväxtarler måste utvecklas så alt full nytta kan dras avförskjutningen 
mot bevarande in situ. 
Under perioden som nu granskas har det allmännas intresse för "grönt" 
jordbruk genom användning av mer traditionellt organiskt och integrerat 
jordbruk ökat. Det påstås ofta att lantraser inom jordbruket och gamla sorter är 
bättre anpassade för låg input, samt hållbart och miljövänligt jordbruk. / syfte 
att effektivt tillgodose allmänhetens och marknadens intresse måste gamla och 
nya förökade växter bedömas för att pröva den anpassningsförmåga som 
gamla sorter påstås ha. Åtgärder kan därefter krävas för att utforska och 
därigenom bevara lantraser och gamla förökade växter in situ i 
jordbruksföretaget. 
Icke statliga organisationer är särskilt aktiva i främjande av bevarande och 
användning av lokala grödor och sorter. I flera medlemsstater intar museer en 
framstående plats för att främja lantraser och göra dem och gamla förökade 
växter tillgängliga. Mer hjälp krävs för att säkerställa att expertis inom 
jordbruksmuséer och andra in situ konservatorer inkorporeras i projekt enligt 
förordning 1467/94. 
1 Jfr "A catalogue of the wild relatives of cultivated plants native to Europa" (En förteckning över de vilda 
släktingarna till odlade inhemska växter i Europa) författad av Vernon H Heywood och Daniel Zohary, 
publicerad i Flora Mediterranea, volym 5, sidorna 375 till 415. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.6 Genetiska resurser inom växtriket: Ex s/ra-bevarande 
Bevarande ex situ är vanligtvis det bästa och ofta det enda sättet att 
säkerställa långsiktig överlevnad av särskild arvsmassa. Det råder inget 
tvivel om att många gamla sorter håller på att försvinna från jordbruket. 
Italien rapporterade exempelvis till Nitra-konferensen att bara ett av de 41 
jordbruksföretag som på 70-talet odlade lantraser av fodergrönsaker 
fortfarande idag bedriver denna verksamhet. Bland de arter som sägs vara 
hotade av erosion finns både odlade (t.ex. linser och kikärter) och grödor 
som förekommer på naturlig väg (t.ex. Artemisia granatensis, Satureja spp., 
Thymus spp., Beta maritima, Sideritis spp., Origanum spp., Nepeta cataria, 
Digitalis lanata, Astragalus dasynthus, Calamintha nepeta). Den största 
delen av det frömaterial som har försvunnit från jordbruksföretagen har 
samlats in inom ex .y/Vw-samlingar. Frågan om lagrat materials säkerhet på 
lång sikt bör ägnas uppmärksamhet. 
Nedan återfinns en förteckning över ex ^//«-samlingar av fröförökade grödor i 
Europa för vilka avtal slöts med IPGRI (då IBPGR) för långsiktigt bevarande 
av grödgenpooler. 
Belgien Jardin Botanic National de Belgique, Meise; Vild Phaseolus spp., vild 
Vigna spp. 
Frankrike INRA - CIRAD, Korsika; Citrus och besläktade arter, regionalt: 
Afrika + Medelhavsområdet (genbank på fältet) 
Frankrike CIRAD-CA, Montpellier; Gossypium spp. 
Tyskland Institut fur Pflanzen-zuechtung und Kultur-pflanzenforshung, 
Gatersleben; Lycopersicon spp., Lupinus spp. 
Tyskland Institut fur Pflanzenbau (FAL), Braunschweig-Voelkenode; Avena 
spp., Beta spp., Brassica carinata, B.campestris, B.juncea, B.napus, Sinapis 
spp, Phaseolus spp. 
Grekland, Grekiska genbanken, Thessaloniki; Brassica, Nicotiana, Beta spp. 
Italien, Groddplasmainstitutet (CNR), Bari; vete 
Nederländerna, Centret för genetiska resurser (CGN), Wageningen, sallat, 
Allium cepa, A.ampeloprasum, vild Allium spp., Capsicum spp., Brassica 
oleracea, Solanum melongena. 
Portugal, Portugisiska genbanken, Braga; majs 
Spanien Universidad Politecnica, Madrid; Vilda släktingar till korsblommiga 
grödor Spanien INIA, Madrid; Citrus och vilda arter Cucumis spp., Citrullus 
spp. 
wmtmmmmmm 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Sverige, Nordiska genbanken (NGB) Alnarp, Pisum spp., Hordeum spp., 
Avena spp., Secale spp., Beta spp. 
Förenade Kungariket, Royal Botanic Garden (RBG) Kew, Trifolium spp., 
Cenchrus spp., Digitaria spp., Lotononis spp. 
Förenade Kungariket Horticulture Research International (HRI), 
Wellesbourne; morot, Brassica oleracea, B.campestris, B.juncea, B.napus, 
Raphanus spp., Allium spp., Beta spp. 
I allmänhet är det svårt att bedöma nivån för säkerhetsduplicering av 
samlingarna i Europa. Mycket av materialet, särskilt i vissa av de 
Östeuropeiska samlingarna är avancerade förökade växter som är vanligen 
återkommande i många genbanker. Enbart ett fatal program har dock hittills 
identifierat unika samlingar och säkerställt säkerhetsduplicering av dessa. 
Detta innebär att viktiga accessioner är hotade. Rationalisering och 
säkerhetsduplicering är en fråga om prioritering. (Det är dessutom ett centralt 
krav som läggs på alla relevanta projekt enligt förordning 1467/94). 
Det finns vissa farhågor om vilket öde som arvsmassematerial röner som inte 
längre är av direkt intresse för odlarna. Det påstås att det finns en risk att 
material som inte finner någon omedelbar användning kan försummas av 
konservatorer. Ett mer koordinerat tillvägagångssätt på detta område krävs 
och utgör en del av kraven för varje projekt enligt förordning 1467/94. 
Material som finns lättillgängligt på annat håll behöver inte förvaras alls. 
Metoder och avtal måste utvecklas och genomföras för identifiering och 
eliminering av dublettaccessioner. Några intendenter har identifierat väsentliga 
luckor i sina samlingar och angivit att insamling måste ske. Men god 
förvaltning kräver att det material som redan finns insamlat skall förtecknas 
innan ytterligare insamling påbörjas. / syfte att bekräfta att de uppenbara 
"luckorna" i samlingarna är verkliga och väsentliga krävs bättre test av 
härstamning och släktskap. Det är viktigt att notera att all insamling måste 
respektera de internationella skyldigheter som införs genom konventionen om 
biologisk mångfald. Detta är särskilt viktigt om de insamlade genetiska 
resurserna kan lämna ursprungslandet. 
Många medlemsstater inser behovet av att begränsa storleken på nationella 
samlingar, antingen genom att koncentrera sig på en "kärn"-samling, eller 
genom att begränsa samlingen till arvsmassa med ursprung i landet och av 
särskilt värde för det. 
Viss bevarad arvsmassa kan vara i farozonen genom låg livskraft. Förordning 
(EG) nr 1467/94 godkänner förnyande av material som en stödberättigad utgift 
i projekt med delade kostnader. Erfarenhet i medlemsstaterna tyder på att 
metodiker för förnyande av arvsmassa som tar hänsyn till accessioners 
genetiska integritet fortfarande måste förbättras, särskilt för korsbefruktande 
arter. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.7 Genetiska resurser inom växtriket: Karakterisering 
Karakterisering och bedömning är av avgörande betydelse för att göra 
resurserna mer omedelbart användbara. Dessa uppgifter kräver stor input. Det 
jinns ett behov av att öka användningen av snabba och billiga 
utvärderingsverktyg, genom att använda biokemiska och molekylära tekniker 
för karakterisering av genetiska resurser. Utbildning inom dessa moderna 
tekniker kan behöva utvecklas och erbjudas. 
Potentiella användare av samlingar av arvsmassa måste kunna finna de 
uppgifter de söker. För närvarande har endast ett fåtal samlingar ett komplett 
och användarvänligt dokumentationssystem, men med utveckling av teknologi 
för Internet/World Wide Web kommer de nödvändiga verktygen att bli 
tillgängliga. 
Det tycks som om nästan varje samling av arvsmassa har sitt eget system för 
att lagra resultaten av karakteriseringen. På vissa håll argumenteras för 
centraliserad harmonisering av dokumentationssystem på både nationell och 
gemenskapsnivå. Som angivits ovan tycks det emellertid mer kostnadseffektivt 
att anta en spridd, decentraliserad modell, som erbjuder allmänt tillträde med 
decentraliserat underhåll och mindre dubbelarbete. De främsta frågorna när det 
gäller att genomföra denna möjlighet är utvecklingen av datastandarder och 
inrättandet av förfaranden för kvalitetskontroll. Eftersom alla databaser som 
används i projekt enligt förordning 1467/94 i den europeiska solidaritetens 
intresse måste kunna utbyta data, kan det bli nödvändigt att utarbeta 
datastandarder. 
2.8 Genetiska resurser hos växter: Nyttjande 
Inget land är självförsörjande inom genetiska resurser och inte heller kan alla 
länder lagra resurser som skulle kunna fylla alla deras behov. Detta innebär att 
medlemsstatemas experter måste samarbeta på lokal, regional och 
internationell nivå. Vid varje samarbete mellan medlemsstater måste 
karantänsbestämmelser för säker förflyttning av arvsmassa följas ytterst 
noggrant. 
Nyttjandenivan av genetiska resurser som lagras i genbanker är svår att 
bedöma. Det finns en allmän brist på feedback om slutanvändning av det 
förmedlade materialet. Förvaltare av genbanker måste få hjälp att samla in 
uppgifter från användarna av deras samlingar. Detta är en stödberättigad 
utgift i projekt enligt förordning nr 1467/94. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
I syfte alt producera grödor som är mindre beroende av kemiska produkter 
letar växtodlare efter motståndskraft mot abiotisk stress (t.ex. torka, kyla), 
motståndskraft mot biotisk stress (t.ex. sjukdomar, ohyra) kvalitetsegenskaper 
och bättre användning av input utan menlig verkan på inkomst. Det finns ett 
stigande intresse för ett bredare urval och bredd på trädgårdsgrödor och 
jordbruksprodukter, för vilka variation i smak, färg, näringsvärde och tidig 
eller sen mognad är högt värderad av marknaden. De egenskaper som 
konsumenterna kräver kan finnas i samlingar av arvsmassa. Det är 
nödvändigt att eftersökningen sker så snabbt och effektivt som möjligt. 
På senare år har snabba kemiska metoder utvecklats för att mäta genetiska 
egenskaper och biometriska metoder för att handskas med de uppgifter som 
erhålls. Den beräkning av det "genetiska avståndet" mellan accessionerna som 
blir följden kan användas för att identifiera en liten undergrupp eller "kärna" 
som innehåller en stor andel av den totala variabiliteten i alla accessionerna. 
Del är dä möjligt att karakterisera och utvärdera kärnsamlingcn i vetskap om 
att det mesta av variabiliteten finns med. Inrättandet av kärnsamlingar är ett 
sätt att förenkla tillträdet till den bredare mångfalden i samlingarna. Denna 
kostnadseffektiva metod att dokumentera samlingar tillämpas i flera centra. De 
praktiska för- och nackdelarna av metoden med kärnsamlingar måste 
utvärderas. Det kan bli nödvändigt att utveckla utbildning i metoden. 
Allmänhetens intresse för underutnyttjade grödor tycks öka. Det är emellertid 
oklart precis hur stor och hur stadig marknaden är för någon av dessa nya 
produkter från mindre grödor. / syfte att främja hållbart nyttjande av genetiska 
resurser och att ange marknadsmöjligheter, kostnader och fördelar, måste de 
ekonomiska och affärsmässiga aspekterna av genetiska resurser studeras. 
2.9 Genetiska resurser inom djurriket inom jordbruket: Bakgrund 
Resultat från en rad nyligen genomförda studier visar att den inneboende 
olikheten inom djurriket är mindre än inom växtriket. Åtgärder för bevarande 
av djur är mer tidskrävande än för växter. Resurserna av husdjur har tenderat 
att få mindre uppmärksamhet från konservatorer än resurserna av 
jordbruksväxter. Sålunda skiljer sig förvaltningsaspekterna för genetiska 
resurser inom djur- respektive inom växtriket avsevärt, och det anses ibland att 
djur är relativt sett förfördelade. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.10 Genetiska resurser inom djurriket: Internationellt sammanhang 
Förenta nationernas konferens om miljö och utveckling som hölls i Rio de 
Janeiro i juni 1992 antog ett antal akter inklusive "Agenda 21". I kapitel 14 i 
Agenda 21 med titeln "Främjande av hållbart jordbruk och 
landsbygdsutveckling" noteras att genetiska resurser inom djurriket är hotade 
och rekommenderas att lokala djurraser med deras särskilda motståndskraft 
mot anpassning och sjukdomar bör bevaras. Därefter fastställs att ett tioårigt 
åtgärdsprogram behövs för att beskriva alla husdjursraser och förespråkas att 
program inrättas för att bevara raser i farozonen och att åtgärder för bevarande 
och utveckling av lokala djurraser utvecklas. Hotade djurarter föreslås 
identifieras. 
Agenda 21 skapade Förenta nationernas kommission om hållbar utveckling 
men själva agendan är inte något rättsligt avtal eller instrument. Regeringar 
och andra organ är fria att följa dess rekommendationer eller att välja att inte 
göra det. Vissa medlemsstaters regeringar och icke statliga organ strävade 
redan före Rio-mötet mot ovannämnda mål; andra har mer nyligen börjat 
genomföra vissa åtgärder. På en samordnad nivå har den viktigaste händelsen 
varit publiceringen av "Hannover"-databasen, också känd som EAAP Animal 
Genetic Data Bank (EEAP= European Association of Animal Production). 
Denna databas uppfyller vissa av de mål som uppställs genom Agenda 21. Den 
registrerar särskilt information om boskap, får, getter, svin och hästar i de 15 
medlemsstaterna och i 18 andra stater som inte är medlemmar i Europeiska 
unionen. 
Syftet är att vaka över utveckling och risker och att uppmuntra användning och 
bevarande av den genetiska mångfalden av lantbruksdjur i Europa. Databasen 
innehåller uppgifter om totalt 877 raser av lantbruksdjur. 
Samma uppgifter har lämnats till "Global Databank for Farm Animal Genetic 
Resources" som utvecklas och upprätthålls av FAO. Detta gör det möjligt att 
föra in den europeiska situationen i ett globalt perspektiv. 
Medlemsstaterna är registrerade i Hannover-databasen som innehavare av 586 
raser av lantbruksdjur (172 boskapsraser, 229 får, 52 getter, 68 svin, 65 
hästraser). Uppgifterna för Europa tillhandahålls i den nyligen utkomna FAO-
skriften "World Watch List for Domestic Animal Diversity" (FAO, 19952). 
Både "Hannover"-databasen och "FAO"-databasen finns nu tillgängliga på 
Intemet och tillhandahåller information från medlemsstaterna. FAO-databasen 
ger information per land, per rasgrupp, per riskstatus och genom namnen i 
alfabetisk ordning. 
ISBN 92-5-10 37 29-9 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt Över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Enligt FAO, finns i Europa omkring två tredjedelar av världens genetiska 
resurser för kycklingar, änder och gåsraser, hälften av de genetiska resurserna 
för boskap, hästar och kalkoner, och en tredjedel av dess resurser för getter, 
svin och vaktel. 
I medlemsstaterna är tillståndet för det uppskattade antalet raser definierat som 
kritiskt, hotat, kritiskt-bibehållet, hotat-bibehållet enligt följande: 
boskap 13 kritiskt 
15 hotat 
23 kritiskt-bibehållet 
21 hotat-bibehållet 
get 7 kritiskt 
11 hotat 
0 kritiskt-bibehållet 
6 hotat-bibehållet 
häst/åsna 13 kritiskt 
23 hotat 
6 kritiskt-bibehållet 
10 hotat-bibehållet 
får 15 kritiskt 
19 hotat 
5 kritiskt-bibehållet 
19 hotat-bibehållet 
svin 5 kritiskt 
4 hotat 
7 kritiskt-bibehållet 
3 hotat-bibehållet 
fjäderfä 47 kritiskt 
57 hotat 
0 kritiskt-bibehållet 
0 hotat-bibehållet 
^Mififlf JMifi /HIVi/Ai Oii åt^ "\ 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.11 Genetiska resurser inom djurriket: Internationell utveckling 
Även om mångfald av husdjur erkändes som en viktig komponent i fråga om 
biologisk mångfald av Förenta nationemas konferens om miljö och utveckling 
(Rio de Janeiro 1992), i Konventionen om biologisk mångfald samt i Agenda 
21, är formella internationella åtgärder för bevarande av djurgenetiska resurser 
inom jordbruket fortfarande mycket sparsamt förekommande jämfört med dem 
som rör genetiska resurser inom växtriket. Detta innebär inte att de informella 
verksamheter förbigås som genomförs av dem som sysslar med genetiska 
resurser inom djurriket, vilka har arbetat tillsammans över nationella gränser 
under många år. Dessa kontakter har nyligen intensifierats exempelvis med 
utveckling av kooperativa internationella lagringsplatser för genetisk 
information om svin-, nötkreaturs- och fjäderfägenom. 
På formell nivå sammankallade kommissionen 1992 en tillfällig expertgrupp. 
Expertemas rekommendationer återfinns på olika ställen i detta dokument. I 
april 1992 sammankallade FAO ett internationellt expertsamråd om genetiska 
resurser inom djurriket. FAO-gruppen gav rekommendationer på följande fyra 
områden: 
• Internationella strukturer 
• Övervakning av genetiska resurser hos djur och kriterier för prioritering 
av hotade raser 
• Program för rasutveckling och -bevarande 
• Bioteknik 
Dessa rekommendationer skall genomföras av FAO under skydd av 
Kommittén för genetiska resurser. Kommissionen och medlemsstaterna är 
fullständiga ledamöter i kommittén. Hittills har föga diskuterats. Det kan vara 
lämpligt och tidsmässigt riktigt att inleda ett europeiskt expertsamråd om 
förvaltning av genetiska resurser inom djurriket, baserat på behoven inom den 
gemensamma jordbrukspolitiken och samtidigt diskutera FAO-experlernas 
rekommendationer. Resultaten av samrådet bör vidarebefordras till 
programkommittén för genetiska resurser inom jordbruket. 
Det har redan föreslagits att kommittén fortlöpande skulle granska 
genomförandet av FAO:s globala plan för genetiska resurser inom växtriket. 
Det kan också vara lämpligt att fortlöpande följa den verksamhet som bedrivs 
inom FAO och andra internationella organ på området för genetiska resurser 
inom djurriket. 
1 alla händelser kommer full gemenskapssamordning att behövas när arbetet 
inom FA O-kommissionen framskrider. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna ' 
Den viktigaste händelsen ur teknisk utgångspunkt under den period som är 
under granskning var utgivningen av "World Watch List för Domestic Animal 
Diversity". Den publicerades av FAO med stöd av FN:s miljöprogram, UNEP. 
Databasens innehåll bygger i stora delar på europeiskt arbete, särskilt "World 
Dictionary of Livestock Breeds, Types and Varieties" som ursprungligen var 
ett internt dokument inom Commonwealth Agricultural Bureau i Förenade 
Kungariket och senare publicerades av dem, och databasen "Databank on 
Animal Genetic Diversity in Europe" som upprätthålls i Hannover, Tyskland 
och finansieras av Deutsche Forschungsgemeinschaft, och organiseras under 
beskydd av European Association of Animal Production (EAAP). EAAP har 
fått stöd från Europeiska unionen under flera år. Det kan vara lämpligt att 
stödja åtgärder för att uppnå större kvantitet och kvalitet på uppgifterna i 
EAAP-databasen. Ett projekt inom detta område valdes för övrigt ut i den 
andra infordran om förslag (se punkt A.2.7 sidan ix ovan). 
Medlemsstatemas regeringar och andra kan nu konsultera FAO:s och EAAP:s 
databaser via Internet. Eftersom de oftast bevaras in vivo, är genetiska resurser 
inom djurriket mycket mer flyktiga än genetiska resurser inom växtriket. Det 
tycks lämpligt att uppmuntra de personer som ansvarar för underhåll av 
"djur"-databaser i medlemsstaterna att då och då träffas. 
Medlemsstatemas regeringar kan också erhålla en kopia av databankens 
uppgifter om de genetiska resurser som finns inom deras territorium. Åsikten 
förs ibland fram att hotad status och farhågor för en viss ras redan är väl känd 
information i det berörda landet och att insatser för att upprätta databanker är 
malplacerade. Motsatt påpekas att databanker är särskilt användbara tor 
följande fyra typer av frågor: 
• Vilken potentiell användbarhet har en viss ras? 
• Hur stor är risken för generosion för en viss ras? 
• Hur bråttom är det att bevara en viss hotad ras (vilka är dess särskilda 
genetiska begränsningar, dess kulturella betydelse, finns liknande raser i 
andra länder etc.)? 
• Vilken typ av bevarande bör ske (förändra riskfaktorer, vilken typ av 
cryokonservation, etc)? 
Del vore nyttigt för experter som har viss erfarenhet av FAO och EAAP-
databanker alt träffas såsom en grupp databank-användare från alla 
medlemsstater, för att diskutera erfarenheter och rekommendationer i syfte all 
öka databasens värde för slutanvändare. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.12 Genetiska resurser inom djurriket: Internationella partnerskap 
Såsom nämnts ovan är European Association of Animal Production (EAAP) 
en av mycket fa internationella fora eller program där experter på genetiska 
resurser inom djurriket har vant sig vid att arbeta tillsammans. Sektorn för icke 
statliga organisationer är representerad av organisationer såsom SAVE 
(Safeguard for Agricultural Varieties in Europe) och Rare Breeds International. 
Danube-länderna samarbetar inom DAGENE (Tyskland och Österrike med 
Tjeckiska republiken, Slovenien, Slovakien, Kroatien, Ungern och Rumänien). 
/ det allmänna sammanhanget med genetiska resurser inom djurriket bör 
förvallningsgruppen för förordning nr 1764/94 upprätthålla både formella och 
informella regelbundna kontakter med övriga internationella fora. 
Det förekommer endast ringa samarbete mellan uppfödare av samma ras över 
nationella gränser (det exemplariska samarbetet mellan Österrike och Italien 
och också Rumänien, Ungern, Slovakien för uppfödare av Lipizzaner är ett 
undantag). Sådant samarbete byggs inte upp över en natt. Det skulle kunna 
vara lämpligt att överväga en särskild åtgärd enligt "följdåtgärderna" i 
förordning nr 1467/94 för utbyten mellan uppfödare av samma eller 
närliggande raser i olika länder i syfte att utveckla gemensamma program för 
bevarande. 
2.13 Genetiska resurser inom djurriket: Nationella partnerskap 
Konventionen om biologisk mångfald anger att "Stater har suveränitet över 
sina egna biologiska resurser" och är ansvariga för "bevarande av sin 
biologiska mångfald och för att utnyttja sin biologiska mångfald på ett hållbart 
sätt". Sålunda måste bevarande och användande av genetiska resurser inom 
djurriket, både enligt konventionen om biologisk mångfald och 
gemenskapsreglerna om subsidiaritet, först organiseras på lokal och nationell 
nivå. Vi har redan noterat att kommittén för genetiska resurser kan behöva 
hålla sig informerad om verksamheter inom internationella organ på området 
för genetiska resurser inom djurriket. Kommittén bör också med jämna 
mellanrum erhålla rapporter om verksamheter på nationell nivå i fråga om 
genetiska resurser inom djurriket. 
Även om vissa länder (t.ex. Frankrike, Spanien) har antagit lagar som gör att 
bevarande omfattas av nationell lagstiftning, och trots att flera länder ger 
statligt stöd till bevarande av genetiska resurser (stöd till uppfödare av 
sällsynta raser, stöd till cryopreservationsprogram, samordning av insatser på 
nationell nivå) är det fortfarande en relativt ringa del av de verksamheter som 
rör bevarande, hållbart utnyttjande och tillgänglighet av genetiska resurser 
inom jordbruket som samordnas på nationell nivå. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Å andra sidan är nationella insatser vad avser genetiska resurser inom djurriket 
väl utvecklade inom ett särskilt område, nämligen arbetet i 
stamboksföreningama. Stamboksföreningar kan betraktas som 
industriinriktade organisationer. Många föreningar äger unikt detaljerade 
uppgifter om härstamningen för varje djur i landet som tillhör deras särskilda 
ras. Större raser förlitar sig ofta på nationella föreningar, mindre raser tenderar 
att stödjas på det lokala planet. 
Under de senaste åren har andra icke statliga organisationer växt fram som är 
intresserade av bevarande och utnyttjande av genetiska resurser hos djur och 
(som anges nedan) mycket av det praktiska arbetet med bevarande in situ av de 
mer sällsynta djurraserna utförs av icke statliga organisationer. Detta arbete är 
ofta av lokal karaktär. Kommittén bör överväga om det vore av värde att 
främja internationellt utbyte mellan nationella avelsföreningar. 
2.14 Genetiska resurser inom djurriket: Bevarande in vivo 
Raser som är utrotningshotade eller gener från ett särskilt djur kan bevaras som 
levande djur på deras ursprungliga plats {in situ, in vivo), som levande djur i 
zoo eller räddningsstationer {ex situ, in vivo) eller som frusen sperma, oocyter 
eller embryon {in vitro). 
Bevarande in vivo tillfredsställer kulturella och historiska intressen, gör det 
möjligt att bevara genkombinationer och förnyelsestiden är den kortast 
möjliga. Å andra sidan är bevarande in vivo dyrbart, materialet riskerar 
inavelsdepression och mutation samt oavsiktlig förstöring. Vissa, men inte 
alla, länder åberopar förordning 2078/92 som är ett av 
kompletteringsprogrammen inom reformen av den gemensamma 
jordbrukspolitiken och som möjliggör betalning av bidrag till uppfödare av 
sällsynta raser på basis av antalet djur. (Det är i detta sammanhang lämpligt att 
påpeka att i september 1994 diskuterade rådet vissa tekniska aspekter av 
förordning 2078/92, om alternativa kriterier för sällsynthet och alternativa 
betalningssätt). Eftersom djur av samma (eller mycket lika) sällsynta raser kan 
finnas i mer än en medlemsstat, kan medlemstater som upprätthåller raser som 
är liknande behöva få hjälp för att samordna sina insatser på europeisk nivå. 
Exempelvis i fallet när det är omöjligt att bevara alla i en grupp av hotade 
raser, kan deras gener bevaras genom att bilda en genpool med slumpvis avel 
(i botaniska termer en polycross). Det kan vara lämpligt att överväga om 
verksamheter såsom bildandet av en genpool för de mest hotade raserna bör, 
och kan, organiseras på europeisk nivå. 
Verksamheter enligt förordning 2078/92 betraktas som ett viktigt bidrag till 
bevarande in vivo. 1 andra sammanhang än de som sker enligt 2078/92, 
betraktas bevarande in vivo av enskilda lokala raser i enskilda medlemsstater 
som en åtgärd för medlemsstaterna själva. 
IwmmNmmMmaÊÊc) 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.15 Genetiska resurser inom djurriket: Bevarande in vitro 
Bevarande in vitro gör det möjligt att för obestämd tid bevara en stor andel av 
den genetiska mångfalden, det underlättar förvaltning av avelsprogram, det 
bibehåller genpooler mot introgression (korsning) och genetisk drift och 
bibehåller möjligheten att tillämpa ny teknik. Somliga insisterar på behovet av 
bevarande av oocyter eller embryon eller av bevarande in situ. Men det anses 
allmänt att insamling och lagring av sperma från ett antal fader är den enklaste, 
minst kostbara och mest effektiva metoden för genetiskt bevarande av 
genetiska resurser inom djurriket. Det ger ett skydd mot generosion, både i de 
mindre betydande och i de största raserna. 
De senaste siffrorna för bevarande in vitro av sällsynta eller hotade raser i 
Europa är följande (uppgifter från EAAPis databank): 
Boskap Totalt 232 raser noterade i medlemsstaterna, sperma lagrad för 65% 
av 71 raser som betraktas som hotade 
Får totalt 283 raser noterade i medlemsstaterna, sperma lagrad för 11% 
av 51 raser som betraktas som hotade 
Svin Totalt 73 raser noterade i medlemsstatena, sperma lagrad för 23% av 
30 raser som betraktas som hotade. 
I många fall har prov tagits från endast ett fåtal handjur. Endast 5% av alla 
raser har prov från mer än 25 handjur och antalet 25 betraktas av många 
experter som ett absolut minimum. Det bör dessutom noteras att det 
geografiska Europa kommer först i världstabellen i fråga om antal raser av 
boskap, get, häst och far. (EAAP-databasen anger 76 raser av get och 110 raser 
av häst i medlemsstaterna). 
Detta visar att det finns ett akut behov av åtgärder i Europa för att säkerställa 
att sperma har lagrats från ett avsevärt antal (mer än 20) av avlägset besläktade 
handjur inom varje hotad och särskild ras av boskap, får och svin. 
Det är inte nödvändigt att bevara sperma från varje handjur och inte heller från 
varje ras. För att vara kandidat för bevarande måste en ras betraktas som 
genetiskt unik. Medlemsstater som vidmakthåller raser som är likartade kan 
behöva få hjälp för att samordna sina insatser på Europeisk nivå. / andra 
avseenden betraktas bevarande in vitro av lokala raser som en åtgärd som 
medlemsstaterna själva i första hand vidtar. 
Många av de djurraser som för närvarande återfinns på andra kontinenter har 
europeiskt ursprung. Den boskap som exempelvis nybyggarna tog med till 
Latinamerika hade sitt ursprung på Iberiska halvön. Verksamheter som berör 
"europeiska" raser bör i tillämpliga fall ta hänsyn till resultaten av genetiskt 
distanseringsarbete för relaterat arbete beträffande besläktade raser i andra 
länder. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Bevarande ex situ ger upphov till vissa frågor som ännu är obesvarade om rätt 
till tillträde, äganderätt till avkomma, och legitima rättigheter och äganderätt 
för de immateriella rättigheter som är inkorporerade i en viss genom. Mot 
bakgrund av de pågående svåra internationella diskussionerna om tillträde till 
och äganderätt beträffande genetiska resurser inom växtriket vore det klokt om 
unionen fastställde en enad ståndpunkt om genetiska resurser inom djurriket 
för att förekomma problem. 
2.16 Genetiska resurser inom djurriket: Karakterisering 
I januari 1992 sammankallade kommissionen en tillfällig grupp av experter. 
De identifierade särskilt behovet av forskning om genetisk distansering och 
analys. Under den period som är under granskning har tekniken blivit avsevärt 
mycket mer effektiv. Det långsiktiga målet när det gäller bevarande är att 
undersöka i vilken utsträckning två raser kan dela ett gemensamt DNA-arv. 
Karakterisering av genetisk distans skärper den vetenskapliga noggrannheten i 
valet av vilka raser som bör bevaras. Genetisk distanseringsanalys är en viktig 
verksamhet som följer efter den primära karakteriseringen av varje djurras. 
De uppgifter som erhålls måste finnas tillgängliga i databaserna. 
Vissa av de sällsynta arterna påstås vara anpassade på ett unikt sätt till sin 
särskilda miljö eller ha en allmän "tålighet". Databaserna bör innehålla sådan 
information men det är viktigt att ange graden av trovärdighet från det 
anekdotiska via erfarenhet som är prövad inom jordbruksföretag, till kopierade 
försök inklusive försök på jordbruk. Samtidigt som karakterisering är en viktig 
verksamhet enligt 1467/94 är forskningsarbete för att pröva en särskild hypotes 
inte berättigad till stöd. Det kan vara lämpligt att överväga att inom 
ramprogrammet stödja forskning för att pröva anekdotiska rapporter om 
särskilt sällsynta rasers anpassningsförmåga (etc). 
Rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 (EGT nr L 206, 12.8.1977, 
sid 8) (ändrat genom kommissionen beslut av den 27 juli 1994, EGT nr L 
207/30, 10.8.94, och tidigare) fastställer metoder för att kontrollera 
användbarhet och metoder för att bedöma boskaps genetiska värde för 
renrasiga avelsdjur av nötkreatur. Uppgifter skall insamlas och publiceras av 
godkända organ i varje medlemsstat. Gemenskapsförteckningar som stöds 
enligt förordning (EG) nr 1467/94 behöver inte införliva uppgifter som finns 
tillgängliga om genetiska värden med de skall tillhandahålla information om 
var sådana resultat kan erhållas. 
Kartläggning av genom kan slutligen leda till isolering av DNA-sekvenser som 
kod för särskilda drag som utgör "tålighet" såsom tolerans för parasiter. Arbete 
pågår också redan inom dessa områden. Det finns inget behov av att införliva 
resultaten av arbete med kartläggning av genom i gemenskapsförteckningar 
som stöds enligt förordning 1467/94 men det är viktigt att dessa databaser ger 
information om var sådana resultat kan erhållas. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
2.17 Genetiska resurser inom djurriket: Nyttjande 
Alla medlemsstater har redan såsom signatärer till Konventionen om biologisk 
mångfald (juni 1992) åtagit sig att utveckla nationella strategier, planer eller 
' program för bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald, inklusive 
biologisk mångfald inom jordbruket. Förordning 1467/94 utgör en del av 
denna planering i Europeiska unionen och omfattar genetiska resurser inom 
djurriket liksom genetiska resurser inom växtriket. 
Det är lämpligt att klassificera utnyttjandet av genetiska resurser inom 
djurriket i en stigande skala av ekonomiskt värde: 
• Kultur i vidast möjliga mening (t.ex. parker och turistverksamheter) 
• Miljöbevarande (t.ex. djur som betar-upprätthåller brandgator i skogar) 
• Produktkvalitet (t.ex. Reggiana-boskap för framställning av Parmesanost) 
• Produktvariation (t.ex. att kött av vilt och av exotiska djur som struts och 
krokodil nyligen dykt upp i stormarknadernas diskar) 
• Produktion i särskilda miljöer (t.ex. North Ronaldsay-får, anpassade till 
livet vid kusterna och en diet av sjögräs). Mindre raser kan användas 
antingen på grund av sina egna förtjänster eller i ett avelsprogram och ge 
en hälft eller en fjärdedel av det slutliga produktiva djurets genom. 
Samtidigt som djurets ägare är väl medveten om rasens särskilda egenskaper 
och användningsmöjligheter, sprids och klassificeras denna information inte 
alltid inom standardlitteraturen. Det kan finnas ett behov av att insamla, pröva 
och sprida anekdotisk information om egenskaper hos sällsynta raser som är 
av nytta för jordbruket, och att uppmuntra till formella undersökningar av 
sådana anspråk. 
2.18 Särskilda kännetecken hos genetiska resurser inom djurriket 
När det gäller projekt med djur har det förekommit viss kritik av den etappvisa 
uppläggningen av arbetet i förordning (EG) nr 1467/94 genom 6 obligatoriska 
etapper. Det hävdas att dessa etapper inte är lämpliga i arbetet med djur. När 
denna punkt diskuterades i programkommittén påpekades att syftet med att 
rådets förordning kräver dessa etapper är att säkerställa att varje projekt 
förlöper på ett samordnat och sammanhängande sätt. De "etapper" som anges i 
åtgärdsprogrammet i förordning 1467/94 bör inte ändras i någon framtida 
granskning, om detta skulle skada god projektförvaltning. 
B - STUDIE ÖVER ÖNSKVÄRD UTVECKLING 
2. Översikt över och studie av utvecklingen av åtgärder i medlemsstaterna 
Kommittén har också diskuterat konstaterandet att det arbete som icke statliga 
organisationer bedriver i medlemsstaterna är mycket viktigt för bevarande av 
genetiska resurser. Denna ståndpunkt ställdes mot den låga andelen av 
deltagande av icke statliga organisationer i programmet. Det kan vara lämpligt 
att särskilt använda följdåtgär derna iförordning 1467/94 för att hjälpa icke 
statliga organisationer att förbereda projektförslag enligt 1467/94. 
Kommittén har också debatterat behoven av och svårigheterna med förvaltning 
av genetiska resurser över de nationella gränserna. Självfallet är det 
gränsöverskridande samarbetet mycket lättare när det gäller hotade växtarter 
än det är i fråga om hotade raser av lantbruksdjur. Skapande och uppdaterande 
av en förteckning över djurraser i Europa, med fullständiga detaljer om det 
nuvarande antalet avelsdjur av han- och honkön skulle vara ett lämpligt första 
steg (se A.2.7 sidan ix). Det kan därefter vara lämpligt att sammankalla ett 
diskussionsmöte om gränsöverskridande aspekter av förvaltningen av 
genetiska resurser inom djurriket för jordbruket (medlemsstaterna anmodades 
inkomma med observationer vid det senaste mötet den 16 oktober 1996). 
tHiÄBC/SV/DI V/O 103 .dota* 
C - OFFENTLIGGÖRANDEN I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 
C - Offentliggöranden i Europeiska gemenskapernas officiella 
tidning 
1. FÖRORDNING (EG) NR 1467/94 (EGT NR L 159, s. 1,28.6.1994). 
Förordningens text återfinns i bilaga C 1. 
2. ÅTGÄRDSPROGRAM OCH YTTERLIGARE INFORMATION TILL FÖRSLAG TILL 
SAMORDNAD VERKSAMHET OCH PROJEKT MED DELADE KOSTNADER 
Informationspaketets text återfinns i bilaga C 2. 
3. FÖRSTA INFORDRAN AV FÖRSLAG (EGT NR C 368, S. 24, 23.12.1994). 
Texten från EGT återfinns i bilaga C 3. 
4. ANDRA INFORDRAN AV FÖRSLAG (EGT NR C. 114, s. 21,19.4.1996) 
Texten från EGT återfinns i bilaga C 4. 
xxxv 
D - EUROPEISKA UNIONENS DEKLARATIONER 
D - Europeiska unionens deklarationer 
1. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION VID FAO:s FÖRBEREDANDE MÖTE 
FÖR DEN EUROPEISKA REGIONEN, NITRA, SLOVAKIEN. (SEPTEMBER 1995). 
Texten återfinns i bilaga Dl. 
2. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION VID DET ANDRA EXTRA MÖTET MED 
FAOLS KOMMITTÉ FÖR GENETISKA RESURSER. ROM (MARS 1996). 
Texten återfinns i bilaga D 2. 
3. EUROPEISKA GEMENSKAPENS DEKLARATION I LEIPZIG (JUNI 1996). 
Texten återfinns i bilaga D 3. 
4. EN PRELIMINÄR FÖRTECKNING ÖVER EU-LAGSTIFTNING PÄ OMRÅDET FÖR 
GENETISKA RESURSER INOM VÄXTRIKET. 
Texten återfinns i bilaga D 4. 
xxxvi 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 327 slutlig 
DOKUMENT 
SV 03 15 
Katalognummer : CB-CO-97-318-SV-C 
ISBN 92-78-21757-3 
Byrån för Europeiska gemenskapernas ofiEiciella publikationer 
L-2985 Luxemburg