4. Europaparlamentet kräver att Aung San Suu Kyi, Hkun Htun Oo, general Hso Hten samt andra poli-
tiska ledare och alla andra politiska fångar som Statens råd för fred och utveckling (SPDC) håller fängsladeomedelbart friges och garanteras fullständigt fri rörlighet och obegränsad yttrandefrihet.
5. Europaparlamentet insisterar på att SPDC omedelbart inleder en meningsfull dialog med NLD och
etniska grupper för att skapa en återgång till demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusiveetniska minoriteters rättigheter och medborgerliga rättigheter i Myanmar.
6. Europaparlamentet insisterar även på att EU:s gemensamma politik gentemot Myanmar omedelbart
bör stärkas genom att man
a) officiellt förklarar att EU inte kommer att godta några resultat från militärens nationalkonvent om inte
de minimivillkor som fastställdes under ASEM:s sjätte utrikesministermöte i uppfylls, en verklig demo-kratisk process garanteras och NLD och andra representerade prodemokratiska grupper fritt kan delta,
b) arbetar för ett allmänt förbud i rådets förordning (EG) nr 1853/2004 av den 25 oktober 2004 om
ytterligare restriktiva åtgärder mot Burma/Mynamar och om ändring av förordning (EG) nr 798/2004 (
1) för EU-registrerade företag att göra nya investeringar eller förlänga lån till statsägda företag i
Myanmar,
7. Europaparlamentet anser att ett EU-sändebud på hög nivå skall utses med uppgift att arbeta för att få
Aung San Suu Kyi, Hkun Htun Oo och andra politiska ledare frigivna, utveckla en omfattande EU-strategi
för Myanmar som skulle möjliggöra humanitärt bistånd inom landet till det burmesiska folket men ocksågenom gränsöverskridande strategier och att få till stånd en övergång till demokrati och respekt för demänskliga rättigheterna.
8. Europaparlamentet beklagar å det djupaste att Myanmars regering fortfarande inte har vidtagit alla
relevanta åtgärder för att Unionen Myanmars regerings och ILO:s gemensamma handlingsplan för utrotningav tvångsarbete i Myanmar skall kunna träda i kraft.
9. Europaparlamentet uppmanar EU att stödja den rapport och den resolution som läggs fram i den
ovannämnda rapporten ”Threat to Peace –A Call for the UN Security Council to Act in Burma ”.
10. Europaparlamentet uppmanar samtliga ILO-medlemmar inom EU att på allvar se över sina förbindel-
ser med Myanmar, enligt artikel 33 i ILO-konventionen, såsom ILO uppmanat dem att göra.
11. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
regeringarna i ASEAN:s och ASEM:s medlemsstater, ASEAN:s interparlamentariska valorganisation för Myan-mar, Aung San Suu Kyi, NLD, SPDC, FN:s generalsekreterare, FN:s höge kommissionär för mänskliga rättig-heter och den särskilda människorättsrapportören för Myanmar.
(1) EUT L 323, 26.10.2004, s. 11.
P6_TA(2005)0445
En utvecklingsstrategi för Afrika
Europaparlamentets resolution om en utvecklingsstrategi för Afrika (2005/2142(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av FN:s millenniedeklaration av den 8 september 2000, där världssamfundet gemensamt
fastställer kriterier för fattigdomsutrotning, de s.k. millennieutvecklingsmålen,18.11.2006 SV C 280 E/475 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
— med beaktande av de regelbundna rapporterna om den mänskliga utvecklingen som FN:s utvecklings-
program (UNDP) utarbetar,
— med beaktande av rapporten från FN:s millennieprojekt, som leds av professor Jeffrey Sachs: ”Investing
in Development: a practical plan to achieve the Millennium Development Goals ”,
— med beaktande av Kommissionen för Afrikas rapport från mars 2005: ”Our Common Interest ”,
— med beaktande av den strategiska planen 2004 –2007 från Afrikanska unionens (AU) kommission som
antogs den 7 juli 2004 vid de afrikanska stats- och regeringschefernas tredje möte i Addis Abeba iEtiopien,
— med beaktande av de afrikanska ledarnas dokument från oktober 2001: ”Nytt partnerskap för Afrikas
utveckling ”(Nepad), vilket förklarades som program för Afrikanska unionen vid dess första möte,
— med beaktande av handlingsprogrammet från den internationella konferensen om befolkning och
utveckling (ICPD),
— med beaktande av det europeiska handlingsprogrammet mot hiv/aids, malaria och tuberkulos genom
yttre åtgärder (2007 –2011) (KOM(2005)0179),
— med beaktande av den samstämmiga europeiska politiska ramen för yttre åtgärder mot hiv/aids, malaria
och tuberkulos,
— med beaktande av den ekonomiska rapporten om Afrika 2004: ”Unlocking Africa's Trade Potential ”
från FN:s ekonomiska kommission för Afrika (UNECA),
— med beaktande av G8-gruppens handlingsplan för Afrika, som offentliggjordes den 27 juni 2002 av
G8-gruppen i Kananaskis,
— med beaktande av den framstegsrapport som G8-gruppens personliga företrädare för Afrika utarbetat
om genomförandet av handlingsplanen för Afrika, som offentliggjordes den 1 juli 2005 av G8-gruppeni London,
— med beaktande av Gleneagles-kommunikén, som offentliggjordes den 8 juli 2005 av G8-gruppen i
Gleneagles,
— med beaktande av Europeiska kommissionens rapport av den 29 oktober 2004 om millennieutveck-
lingsmålen 2000 –2004 (SEK(2004)1379),
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Europeiska Eko-
nomiska och sociala kommittén av den 12 april 2005: ”Om snabbare framsteg i strävan att nå millen-
nieutvecklingsmålen –Europeiska unionens bidrag ”(KOM(2005)0132),
— med beaktande av uttalande om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik, som antogs av rådet och
kommissionen den 10 november 2000 om (för närvarande under revidering),
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén av den 13 juli 2005: ”Förslag till gemensam förklaring av
rådet, Europaparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik –Dokument
om europeiskt samförstånd ”(KOM(2005)0311),
— med beaktande av rådets (allmänna frågor och yttre förbindelser) slutsatser av den 22 –23 november
2004 och den 23 –24 maj 2005, och Europeiska rådets slutsatser av den 16 –17 juni 2005,
— med beaktande av de regelbundna rapporterna om ekonomisk utveckling i Afrika från FN:s konferens
för handel och utveckling (UNCTAD),
— med beaktande av den handlingsplan som utarbetades under toppmötet Afrika –Europa som ägde rum i
Kairo den 3 –
4 april 2000 under ledning av Afrikanska enhetsorganisationen (OAU) och Europeiska
unionen,C 280 E/476 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
— med beaktande av EU:s och Förenta staternas förklaring ”Working Together to Promote Peace, Stability,
Prosperity, and Good Governance in Africa ”av den 20 juni 2005,
— med beaktande av dokumentet ”Why we need to work more effectively in fragile states ”, som offentlig-
gjordes i januari 2005 av Förenade kungarikets ministerium för internationell utveckling,
— med beaktande av studien ”Ending Africa's Poverty Trap ”(1),
— med beaktande av artiklarna 177 –181 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
— med beaktande av sina resolutioner av den 26 oktober 2000 om kommissionens meddelande till rådet
och Europaparlamentet om samarbete med AVS-länder som är inblandade i väpnade konflikter (2), av
den 25 april 2002 om finansiering av utvecklingsbistånd (3), av den 3 september 2002 om handel och
utveckling för fattigdomsbekämpning och tryggad livsmedelsförsörjning (4), av den 15 maj 2003 om
förstärkning av kapaciteten i utvecklingsländerna (5), av den 15 maj 2003 om kommissionens medde-
lande till rådet och Europaparlamentet om utbildningens betydelse för fattigdomsbekämpningen iutvecklingsländerna (
6), av den 3 juni 2003 om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredje
land (7), av den 14 januari 2004 om det nya partnerskapet för Afrikas utveckling (Nepad) (8), av den
31 mars 2004 om begreppet styre inom Europeiska unionens utvecklingspolitik (9), av den 13 januari
2005 om skuldlättnader för utvecklingsländer (10), av den 24 februari 2005 om åtgärden mot hung-
ersnöd och fattigdom (11), av den 24 februari 2005 om kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram
för 2005 (12), av den 28 april 2005 om årsrapporten om de mänskliga rättigheterna i världen 2004 och
EU:s politik på detta område (13), av den 6 juli 2005 om allmän uppmaning till kamp mot fattigdom:
Förvandla fattigdom till historia (14),
— med beaktande av artikel 45 i arbetsordningen,
— med beaktande av betänkandet från utskottet för utveckling och yttrandena från utskottet för interna-
tionell handel och utskottet för utrikesfrågor (A6-0318/2005), och av följande skäl:
A. Europeiska unionen har åtagit sig att öka storleken på EU:s offentliga utvecklingsbistånd (ODA), för att
nå 0,7 procent av BNP senast 2015 (0,56 procent senast 2010) och att avsätta minst 50 procent avODA-ökningen till Afrika söder om Sahara. Budgetökningarna måste dock gå hand i hand med arbetetför att förbättra biståndets kvalitet, effektivitet, öppenhet och synlighet.
B. EU är den allra största givaren i Afrika, men saknar det ledarskap och de visioner som krävs för att
utforma en sammanhängande strategi.
C. För att främja hållbar utveckling måste de afrikanska regeringarna själva bära det huvudsakliga ansvaret
för gott styre, bekämpning av korruption och investeringar i fattigdomsminskning i sina länder. Princi-
pen om afrikanskt egenansvar är därför av grundläggande vikt i förbindelserna mellan EU och Afrika,
men det krävs skilda tillvägagångssätt för bra fungerande stater och för bräckliga stater.
D. De afrikanska stats- och regeringscheferna från AU antog vid sitt tredje möte en strategisk plan med 23
prioriterade program som skall genomföras mellan 2004 och 2007. Däri ingår även en omfattande planför hur ekonomisk tillväxt och utveckling skall kunna uppnås på kontinenten, vilket även omfattar detcivila samhället och Afrikas förbindelser med det internationella samfundet när det gäller insatser för attbekämpa fattigdom, sjukdomar, arbetslöshet och analfabetism i Afrika.
(1) Sachs, J. et al.: "Ending Africa's Poverty Trap", Brookings Papers on Economic Activity , 2004 (1), s. 117 –240.
(2) EGT C 197, 12.7.2001, s. 390.
(3) EUT C 131 E, 5.6.2003, s. 164.
(4) EUT C 272 E, 13.11.2003, s. 277.
(5) EUT C 67 E, 17.3.2004, s. 255.
(6) EUT C 67 E, 17.3.2004, s. 285.
(7) EUT C 68 E, 18.3.2004, s. 86.
(8) EUT C 92 E, 16.4.2004, s. 315.
(9) EUT C 103 E, 29.4.2004, s. 550.
(10) Antagna texter, P6_TA(2005)0008.
(11) Antagna texter, P6_TA(2005)0052.
(12) Antagna texter, P6_TA(2005)0053.
(13) Antagna texter, P6_TA(2005)0150.
(14) Antagna texter, P6_TA(2005)0289.18.11.2006 SV C 280 E/477 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
E. Kommissionen har inlett en samrådsprocess med afrikanska organisationer kring sin föreslagna strategi
för Afrika. Europaparlamentet beklagar dock att detta samråd inte har utvidgats till att omfatta AVS-länderna eller det afrikanska civila samhället.
F. I mars 2005 upprättades AU:s ekonomiska, sociala och kulturella råd (ECOSOCC) med en generalför-
samling som företräder 150 afrikanska samhällsorganisationer på nationell och regional nivå, vilkenäven företräder den afrikanska diasporan.
G. Att minska fattigdomen genom att nå millennieutvecklingsmålen måste vara hörnstenen i EU:s utveck-
lingspolitik och följaktligen även för en EU-strategi för Afrika, vilket även gäller områdena fred, säkerhetoch ekonomisk uppbyggnad.
H. Strategier för att minska fattigdomen måste omfatta alla de komplicerade orsakerna till fattigdomen. En
del av dessa orsaker beror på den interna situationen i de afrikanska länderna, andra beror på hur detinternationella givarsamfundet fungerar. Europaparlamentet anser därför att den nya strategin för Afrika
bör inriktas på att avhjälpa orsakerna till fattigdom, och nationella insatser för att utrota fattigdomen
skall prioriteras inom ramen för en organiserad och samordnad internationell strategi.
I. De kostnader som uppstår till följd av könsdiskriminering är högst i låginkomstländer, eftersom kvin-
norna där är mycket viktiga för utvecklingen genom att de tar hand om och försörjer sina familjer ochspelar en central roll för ekonomin och livsmedelsproduktionen på landsbygden. Samtidigt har de dockofta inte tillgång till utbildning, grundläggande hälso- och sjukvård, särskilt reproduktiv hälsovård, ochtill det ekonomiska systemet och egendomsrättigheter.
J. Effektiviteten av EU:s utvecklingsbistånd beror i stor utsträckning på samordning och ledarskap när det
gäller de olika politikområdena, regionerna och länderna, både mellan medlemsstaterna och kommis-sionen och mellan medlemsstaterna själva, och på en bättre samordning mellan EU:s övriga politik-områden och utvecklingspolitiska åtgärder.
K. Partnerskapsavtalet från 2000 mellan AVS-länderna och EU, undertecknat i Cotonou (Cotonouavtalet)
är ett pågående och långsiktigt samarbete, och omfattar en bred uppsättning principer, politiska åtgär-der och instrument för fattigdomsbekämpning.
L. En utvecklingsstrategi för Afrika bör inriktas på ekonomisk utveckling för hela kontinenten, men de
flesta afrikanska stater är bräckliga och strukturellt instabila, och kan följaktligen varken locka till siginvesteringar eller utveckla en privat sektor. Afrikastrategin bör därför särskilt inriktas på att tillgodosebräckliga staters behov för att undvika att de ännu mer faller tillbaka i fattigdom och våld och därmed
destabiliserar grannländerna.
M. Många afrikanska länder har svårt för att tillgodogöra sig grundläggande utvecklingsbistånd på områden
som utbildning, hälso- och sjukvård och offentlig styrning och förvaltning, och det finns följaktligen ettbehov av gott och effektivt styre, avskaffande av korruptionen och effektiv utbildning av mänskligaresurser.
N. De flesta afrikanska länder använder mer pengar till skuldbetalning än till grundläggande sociala tjäns-
ter. Att endast bevilja skuldlättnader är dock ingen patentlösning i sig och bidrar inte till att skaparesurser, minska fattigdomen eller att främja utveckling.
O. Det finns en stor mångfald av afrikanska kulturer, och det går inte att åstadkomma utveckling utan att
verkligen förstå kulturerna, däribland religiösa och etniska samfunds funktion.
P. I de flesta afrikanska länder är dialogen mellan regeringarna och det civila samhället fortfarande brist-
fällig, vilket är ett hinder för demokratiseringsprocessen.C 280 E/478 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
Q. För att strategin för Afrika skall vara trovärdig, tillförlitlig och tillåta insyn måste den även innehålla en
detaljerad handlingsplan för genomförandet med en tydlig tidsplan, detaljerade uppgifter om de medeloch finansiella resurser som skall framskaffas (däribland finansiella åtaganden från medlemsstaternassida), uppgifter om på vilken nivå de olika insatserna skall ske (lokal, nationell, regional, panafrikansk)och dessa nivåers respektive roller samt uppgifter om ett verkligt gemensamt övervakningssystem för attutvärdera framstegen (med medverkan av Europaparlamentet och AU).
Principer och institutioner
1. Europaparlamentet betonar att EU måste utarbeta en differentierad strategi, och skilja mellan partner-
skap för politisk, social och ekonomisk stabilitet för strukturellt stabila stater och partnerskap för att skapasådan strukturell stabilitet i bräckliga stater.
2. Europaparlamentet betonar att EU bör behandla strukturellt stabila stater som likvärdiga partner i
förbindelser som bygger på fullt egenansvar och göra det möjligt för dessa länder att maximera insatsernaför att nå millennieutvecklingsmålen (t.ex. genom budgetstöd och sektoriellt stöd). När det gäller bräckligastater måste förbindelserna bygga på en nivå av egenansvar och man bör använda politiska instrument somär förenliga med de rådande omständigheterna. Parlamentet konstaterar att budgetstöd särskilt i bräckligastater bör bedömas noggrant från fall till fall så att det inte skall komma att bidra till militära utgifter, ochföljaktligen förlänga befintliga konflikter. Parlamentet anser att kommissionen och medlemsstaterna, när detär möjligt, bör sträva efter att gå över från projektstöd till insatser som omfattar hela sektorer och däreftertill direkt budgetstöd.
3. Europaparlamentet erkänner att givarsamfundets insatser bör komplettera effekterna av det nya själv-
förtroende som de afrikanska staterna har vunnit, och som de nyligen inrättade institutionerna AU och deregionala organen är ett uttryck för. Parlamentet betonar ännu en gång att politisk vilja, i både givarländerna
och i Afrika, är den avgörande faktorn för att millennieutvecklingsmålen skall kunna uppnås.
4. Europaparlamentet gläder sig i detta sammanhang över den strategiska plan för 2004 –2007 som AU:s
kommission har lagt fram och uppmanar Europeiska kommissionen att styra de åtgärder som den har före-slagit i sin egen strategi mot finansiellt, logistiskt och tekniskt stöd samt stöd i form av mänskliga resursertill AU:s institutioner och till de initiativ och prioriteringar som dessa har utarbetat (t.ex. Nepad) i stället föratt föreslå nya givarinitiativ och parallella strukturer.
5. Europaparlamentet betonar behovet av att råda bot på den bristande samordningen mellan de olika
politikområdena och utvecklingspolitiken inom ramen för en integrerad EU-strategi för Afrika. Strategin böräven omfatta förslag om hur andra politikområden kan bidra (både när det gäller utformning av politik ochfinansiering) till genomförandet av en strategisk utvecklingsplan för fattigdomsbekämpning för kontinenten.
6. Europaparlamentet välkomnar EU-medlemsstaternas åtagande att nå ODA-målet om 0,7 procent av
BNI och uppmanar kommissionen och rådet att övervaka de insatser som görs för att nå detta mål. Parla-mentet uppmanar dessutom till fortsatta insatser för att finna nya finansieringskällor som skulle kunnautnyttjas för akut nödvändiga medel utöver 0,7-procentsmålet.
7. Europaparlamentet betonar att hanteringen av frågan om bristande samordning även bör omfatta han-
tering av problem i samband med exportstöd, bundet bistånd, exportkrediter och kommersiell användningav livsmedelsbistånd.
8. Europaparlamentet uppmanar till ökad samordning av EU:s bistånd, mellan strategier och åtgärder på
nationell nivå och EU-nivå, men även mellan medlemsstaterna själva, för att undvika fragmenterat ochdubblerat bistånd och på så vis ge EU möjlighet att spela den världsledande roll som unionen bör ha iarbetet med att bekämpa fattigdomen.
9. Europaparlamentet understryker behovet av att införliva Europeiska utvecklingsfonden i budgeten,
eftersom detta skulle göra det möjligt att bättre utnyttja medlen och minska klyftan mellan åtagande- ochbetalningsbemyndiganden.
10. Europaparlamentet betonar i detta sammanhang att kommissionen inte bara skall fungera som en
26:e biståndsgivare utan framför allt måste bli en referenspunkt för att säkerställa samordningen och kom-plementariteten när det gäller bistånd, som ett led i ett gemensamt program grundat på ”europeiskt samför-
stånd”och uppmanar till att man prioriterar intensifierade insatser för att identifiera gemenskapsbiståndets
mervärde samt ledande EU-givare för specifika tematiska frågor och partnerländer.18.11.2006 SV C 280 E/479 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
11. Europaparlamentet uppmanar till att de nödvändiga mekanismerna skall tillämpas i syfte att genom-
föra politiken för sammanhang, samordning och komplementaritet som kommer att öka effektiviteten avEU:s utvecklingssamarbete.
12. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att till fullo stödja insatserna för en harmonisering
mellan givarna, i enlighet med OECD/DAC:s medlem mars Parisförklaring om biståndseffektivitet av den2 mars 2005, i vilken det betonas att en betydande del av harmoniseringsprogrammet går ut på att anpassagivarstödet mycket strikt till de lokala prioriteringarna. Att ge bistånd genom de lokala systemen är viktigt,eftersom det ingår i förbättringen av de lokala institutionerna och i insatserna för att göra dem ansvariga.
13. Europaparlamentet välkomnar inrättandet av särskilda enheter inom AU:s sekretariat, som kommer
att bidra till att påskynda och förbättra AU:s utvecklingspolitik och uppmanar kommissionen att stödjainrättandet av dessa enheter samt deras fungerande.
Gott styre och kapacitetsbyggande
14. Europaparlamentet betonar de allmänna behoven av kapacitetsuppbyggnad, särskilt inom områdena
förvaltning, hälso- och sjukvård, utbildning, ekonomi och demokratisering, i såväl de offentliga som deprivata sektorerna.
15. Europaparlamentet betonar att stark tonvikt bör läggas vid finansiellt och tekniskt stöd för att för-
stärka förvaltningen, ansvarigheten och insynen på lokal, nationell, regional och panafrikansk nivå
(däribland AU och dess institutioner).
16. Europaparlamentet betonar att uppbyggandet av en fungerande stat måste gå hand i hand med stöd
till det civila samhället för att garantera att demokratiseringen blir hållbar, och framhåller att särskild upp-
märksamhet bör ägnas åt dialog med de religiösa samfunden och kyrkorna, med tanke på deras kulturellavikt i Afrika.
17. Europaparlamentet betonar att uppbyggandet av en fungerande stat som respekterar rättsstatsprinci-
pen måste gå hand i hand med stöd till det civila samhället för att garantera att demokratiseringen blirhållbar, och framhåller att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt dialog med de religiösa och etniska sam-funden, fackföreningar, lokala rörelser, icke-statliga organisationer och internationella organisationer.
18. Europaparlamentet betonar att de nationella parlamenten och det civila samhällets organisationer bör
spela en viktig roll i samband med planeringen, prioriteringen och kontrollen av utvecklingssamarbetspoli-tiken.
19. Europaparlamentet understryker att de övergripande principerna för EU:s utvecklingsstrategi för
Afrika bör grunda sig på en social och politisk dialog kännetecknad av demokratiska värden i enlighetmed Cotonouavtalet och Förenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna samt deninternationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, vilket är en förutsättning förhållbar utveckling i Afrika.
20. Europaparlamentet välkomnar målsättningen att förstärka de nationella och regionala parlamentens
kapacitet och betonar den funktion som Europaparlamentet (tillsammans med kommissionen) kan fyllainom ramen för initiativ av detta slag.
21. Europaparlamentet stöder principerna om ett verkligt partnerskap, egenansvar och politisk dialog.
Parlamentet understryker att partnerländernas strategidokument om minskad fattigdom (PRSP) bör utarbetasav länderna själva med ett nära deltagande av demokratiskt valda parlament och organisationer i det civilasamhället.
22. Europaparlamentet betonar kvinnornas avgörande roll inom jordbruk, hälso- och sjukvård samt
utbildning i strävan att uppnå hållbar utveckling. Parlamentet betonar att man måste se till att kvinnor blirdelaktiga i alla skeden av utvecklingspolitiken och det politiska beslutfattandet, inklusive planering ochutvärdering.C 280 E/480 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
23. Europaparlamentet påminner om att respekten för de mänskliga rättigheterna i länder som tar emot
utvecklingsbistånd från EU är helt avgörande och uppmanar EU-aktörer som arbetar med utvecklingsbiståndatt vid utarbetande eller övervakning av projekt som finansieras eller samfinansieras av EU ta hänsyn till deframsteg som gjorts –eller bristen på framsteg –i fråga om mänskliga rättigheter i de berörda länderna.
24. Europaparlamentet betonar att EU måste arbeta för en demokratisering av de internationella institu-
tionerna för att se till att utvecklingsländernas intressen blir bättre företrädda, och särskilt behovet av attarbeta för en demokratisering av Världsbanken, Internationella valutafonden och Världshandelsorganisatio-nen.
Social infrastruktur
25. Europaparlamentet understryker att tillgång till grundläggande sjuk- och hälsovårdstjänster till över-
komliga priser är ett absolut nödvändigt villkor för ett framgångsrikt genomförande av hälsostrategier iAfrika, och betonar därför att det är nödvändigt att afrikanska hälsoprogram inriktas på grundläggandesjuk- och hälsovård (både kurativ och förebyggande), tillgång till drickbart vatten, sanitär utrustning samt
sexuell och reproduktiv hälsovård. Parlamentet betonar att det krävs särskilda insatser för att se till att de
fattigaste och mest utsatta befolkningarna i Afrika har tillgång till dessa grundläggande tjänster.
26. Europaparlamentet välkomnar de politiska förslagen i EU:s nya handlingsprogram för att bekämpa
hiv/aids, tuberkulos och malaria och kräver att programmet genomförs effektivt och att lämpliga budget-anslag avsätts för detta syfte. Parlamentet påminner om det nödvändiga samarbetet med de organisationersom arbetar mot dessa mål, t.ex. Globala alliansen för vacciner och immunisering (GAVI), Vaccinationsfon-den och partnerskapet ”Roll Back Malaria ”.
27. Europaparlamentet understryker hur viktig tillgången till sexuell och reproduktiv hälsovård är för att
millennieutvecklingsmålen om att förbättra mödrars hälsa och minska barnadödligheten skall kunna uppnås.
28. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att EU går i spetsen för insatser som syftar till
att garantera att grundutbildningen är gratis och obligatorisk. Parlamentet understryker att detta måste kom-bineras med omfattande nya resurser och mer målinriktat utnyttjande av de befintliga resurserna.
29. Europaparlamentet uppmanar till ökad och lämplig användning av informations- och kommunika-
tionsteknik (IKT), som bör utnyttjas på innovativa sätt för att sjuk- och hälsovården skall kunna nå lands-bygdsområden och avlägsna områden, och uppmanar till att införa e-utbildning (vilket Nepad:s kommissione-Afrika tillråder) som ett alternativ till de traditionella utbildningssystemen i en satsning för att nå kvalitativutbildning för alla.
30. Europaparlamentet understryker att man förutom de insatser som rör grundutbildningen även måste
ta hänsyn till den högre utbildningen för att se till att det finns en tillräckligt utbildad arbetsstyrka inomgrundutbildningen och på hälso- och sjukvårdsområdet.
31. Europaparlamentet understryker behovet av att främja utvecklingen och det sociala skyddet av barn
som en grundläggande del i utvecklingsstrategin för Afrika, eftersom över 50 procent av Afrikas befolkningär barn och betonar att investeringar i det mänskliga kapitalet genom utbildning är en väsentlig faktor föratt på lång sikt bekämpa fattigdomen.
32. Europaparlamentet understryker att kommissionen bör använda minst 20 procent av det utvecklings-
bistånd som beviljas till Afrika till grundläggande sjuk- och hälsovårdstjänster samt till grundutbildning.
33. Europaparlamentet betonar att EU måste föra en konkret politik och göra upp en konkret plan för att
begränsa spridningen av hiv/aids och följderna därav för barn, deras familjer och de samhällen de lever i,eftersom följderna av hiv/aids hotar att undergräva utvecklingsframstegen i de flesta afrikanska länder söder
om Sahara.
34. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja initiativet till ett afrikanskt handikappdecen-
nium, vilket Afrikanska enhetsorganisationen (OAU) antog vid sitt 35:e möte i Alger i juli 1999.
35. Europaparlamentet understryker att det för att bryta den afrikanska fattigdomsspiralen krävs att ald-
rig tidigare skådade investeringar i denna generation av barn och deras överlevnad, utveckling och skydd blircentrala i alla politiska och praktiska åtgärder.18.11.2006 SV C 280 E/481 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
36. Europaparlamentet anser att investering i flickors utbildning är den mest effektiva utvecklingsstrate-
gin, eftersom flickor med utbildning tenderar att grunda mindre och friskare familjer, vilket i sin tur ledertill ökad produktivitet och minskad fattigdom.
37. Europaparlamentet betonar hur viktigt det är med skolutbildning för flickor och kvinnor för att
förbättra hälsosituationen, däribland alla aspekter som rör sexuell och reproduktiv hälsa samt förebyggandeav sexuellt överförbara sjukdomar som hiv/aids och sjukdomar som kan hänföras till vattenförsörjningeneller de hygieniska förhållandena, t.ex. tuberkulos, malaria, kolera och diarré.
Ekonomisk tillväxt
38. Europaparlamentet kräver att full hänsyn tas till att de flesta afrikanska länder är starkt beroende av
råvaror som är särskilt känsliga för prisfluktuationer och högre tullar, och betonar vikten av diversifiering
och utveckling av förädlingsindustrier och små och medelstora företag.
39. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genomföra en utvärdering av effektiviteten hos EIB:s
finansiella instrument enligt Cotonouavtalet, inklusive det nya investeringsanslaget, när det gäller att främjaEU:s utvecklingspolitiska mål. Vid utförandet av sina förpliktelser inom förhandsutvärderingen av EIB:s verk-samhet bör kommissionen genomföra en utvärdering av EIB-lån mot bakgrund av landstrategidokumentensprioriteringar för varje enskilt AVS-land.
40. Europaparlamentet understryker att det är viktigt att skapa ett stabilt och förutsägbart investerings-
klimat –bland annat genom respekt för lagen, egendomsrättigheter och bestämmelser om immaterialrätt –
för att nå ett tillräckligt och konsekvent tillflöde av utländska finansiella investeringar, och följaktligen skapaarbetstillfällen, minska ”begåvningsflykten ”och skapa ett klimat som bidrar till stabil ekonomisk tillväxt.
Parlamentet betonar hur viktigt det är med mikrofinansiering för att bygga upp en stark medelklass somkan bidra till en hållbar ekonomisk tillväxt.
41. Europaparlamentet anser att man för att nå en konkurrensnivå som skulle göra Afrika till en full-
värdig partner inom den internationella handeln bör utarbeta en hållbar utvecklingsstrategi för att bekämpafattigdomen i Afrika. Strategin bör ta hänsyn till befolkningens verkliga behov och grunda sig på ekonomiskintegration inom regionerna för att stimulera tillväxt genom att skapa och stödja inhemska och regionalamarknader och dra nytta av fördelarna med stordrift.
42. Europaparlamentet understryker turismens viktiga roll för att påskynda ekonomisk och social utveck-
ling. Parlamentet kräver att turismen skall integreras fullt ut i EU:s utvecklingspolitik.
43. Europaparlamentet betonar att ett framgångsrikt slutförande av WTO:s Doharunda måste gynna
utvecklingsländerna, särskilt i Afrika. Parlamentet anser att detta bör omfatta tillämpning av särskild ochdifferentierad behandling av utvecklingsländerna och avskaffande av alla jordbruksstöd som snedvrider han-deln.
44. Europaparlamentet instämmer i kommissionens inställning till infrastruktur i definitionens vidaste
bemärkelse, däribland vatten, energi, IKT och transport, men vidhåller emellertid att stora investeringar i
infrastruktur systematiskt måste föregås av utvärderingar av hur dessa investeringar kan bidra till ekonomisk
utveckling och fattigdomsminskning, samt att investeringarna måste avvägas bättre mot de medel somavsätts för social infrastruktur, såsom grundutbildning och grundläggande hälso- och sjukvård.
45. Europaparlamentet understryker att ett ekonomiskt partnerskapsavtal –som utvecklingsorienterat
instrument för liberalisering –har potential att främja den ekonomiska tillväxten i Afrika. Parlamentet upp-
manar i detta sammanhang kommissionen att behandla frågor som gäller bristen på kompletterande åtgär-der som kompensation för förlorade tullintäkter, stöd till kapacitetsuppbyggnad, tekniskt stöd och andrabegränsningar på utbudssidan, upprätthållande av den icke ömsesidiga tillgången till marknaden samt vidbehov en utvidgning av tidsplanen för förhandlingarna. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen attlägga fram sifferuppgifter om finansieringen av kompletterande åtgärder och att stärka det tekniska stödet isyfte att uppnå ett bättre resultat.
46. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inom ramen för förhandlingarna om de ekonomiska
partnerskapsavtalen och WTO-förhandlingarna stärka det tekniska stödet till AVS-länderna för att uppnå etträttvist och öppet resultat. Parlamentet efterlyser på nytt bättre tekniskt och strukturellt stöd till de minstutvecklade länderna för att främja deras tillträde till världsmarknaderna.C 280 E/482 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
47. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inom ramen för WTO-förhandlingarna stödja afri-
kanska länder med hjälp av en strategi som skyddar deras jordbruk tills de blir självförsörjande, i syfte attgarantera en rimlig inkomst för småskaliga jordbrukare, öka den lokala produktionen, trygga livsmedels-säkerheten och gradvis öppna vissa marknader liksom man gjort i Europa.
48. Europaparlamentet erinrar om att det i WTO:s Dohaförklaring, Monterreyöverenskommelsen och
från världstoppmötet om hållbar utveckling i (Johannesburg 2000) fastställs att utvecklingsländerna, framförallt i Afrika, bör ges tekniskt stöd för att bygga upp den institutionella och normativa kapacitet som ärnödvändig för att dessa länder skall kunna tillgodogöra sig fördelarna med den internationella handeln ochpreferenssystemen.
49. Europaparlamentet betonar att EU bör undersöka om det finns ytterligare möjligheter att genom sin
handels- och jordbrukspolitik ge utvecklingsländerna fler chanser att öka den ekonomiska tillväxten, ochuppmanar andra länder att göra detsamma inom ramen för de pågående WTO-förhandlingarna, särskilt närdet gäller de minst utvecklade länderna (LDC).
50. Europaparlamentet välkomnar det förnyade åtagandet att bevilja en hundraprocentig skuldlättnad för
18 av de fattigaste och mest skuldtyngda länderna, vilket uttalades vid ett möte mellan företrädare förVärldsbanken, Internationella valutafonden och Afrikanska utvecklingsbanken. Parlamentet förespråkar enutvidgning av åtagandena för skuldlättnad till de regeringar som iakttar de mänskliga rättigheterna ochprincipen om ett gott styre samt prioriterar fattigdomsbekämpningen, på grundval av behoven i millennie-utvecklingsmålen. Parlamentet betonar att all skuldlättnad bör vara en åtgärd utöver eventuella ökningar avdet officiella utvecklingsbiståndet (ODA).
51. Europaparlamentet framhäver den positiva roll som offentlig-privata partnerskap (PPP) kan ha för
utvecklingen och för att stärka ländernas förmåga att lösa problem.
Fred och säkerhet
52. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta en omfattande strategi för konfliktförebyg-
gande och återuppbyggnad som skall integreras i partnerskapen för strukturell stabilitet för bräckliga stater.
53. Europaparlamentet understryker de regionala organens betydelse som förutsättning för att en fredlig
situation skall kunna upprätthållas. Parlamentet betonar att de regionala organen måste stödjas i upprättan-det av ett harmoniserat regelverk i syfte att bekämpa spridningen av lätta vapen och landminor.
54. Europaparlamentet instämmer i att den fredsbevarande resursen för Afrika, som skapades 2003 av
AU:s statsöverhuvuden vid Maputotoppmötet, måste förstärkas och uppmuntrar andra civila mekanismer attbidra till förebyggande, lösning och hantering av konflikter i Afrika med ökad, flexibel och hållbar EUfinansiering. Parlamentet betonar att utvecklingspolitiken är ett av flera instrument för att ta itu med orsa-kerna till instabilitet men att den inte får underordnas säkerhetspolitiken. Parlamentet konstaterar dock attalla utgifter från gemenskapens budget för utvecklingssamarbete och Europeiska utvecklingsfonden måsteuppfylla de kriterier som OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (OECD/DAC) har fastställt för att finan-sieringen skall vara kvalificerad som ODA bistånd.
55. Europaparlamentet understryker att EU:s valobservatörsuppdrag är viktiga för konfliktförebyggande
och för att främja demokrati. Parlamentet uppmanar rådet och kommissionen att öka anslagen i budget-posten för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) i syfte att stärka stödet tillEU:s valobservatörsuppdrag och betonar att slutsatserna från valobservatörsuppdragen på tillbörligt sättmåste återspeglas i formuleringen av EU:s yttre politik.
56. Europaparlamentet understryker behovet av sammanhängande regionala och nationella strategier för
nedrustnings-, demobiliserings- och återanpassningsåtgärder (DDRR) för att främja stabiliseringen av situa-tioner efter konflikt.
57. Europaparlamentet understryker att en integrerad EU-strategi för Afrika utgör en bindande ram för en
sammanhängande politik från Europeiska unionens och dess medlemsstaters sida. Parlamentet anser att till-lämpningen av artikel 96 i Cotonouavtalet gentemot en partnerstat hindrar en EU-medlemsstat från attparallellt med detta fortsätta att samarbeta med det aktuella landets polis, militär eller andra säkerhetsstyrkorrespektive återuppta samarbetet innan dessa åtgärder är avslutade.18.11.2006 SV C 280 E/483 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005
Miljö och naturresurser
58. Europaparlamentet understryker behovet av att EU ökar insatserna för att ta itu med de enorma
miljöutmaningar som många av de fattiga ställs inför, som ofta är fullständigt beroende av naturresursernaför sin överlevnad.
59. Europaparlamentet välkomnar i detta sammanhang de åtaganden som kommissionen nyligen gjorde
–och som den skulle ha gjort för länge sedan –för att gå från ord till handling när det gäller att integrera
miljöhänsyn och prioritera strategier för främjande av hållbar utveckling i sin dagordning.
Genomförande
60. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta sin strategi för Afrika åtföljas av en detaljerad
handlingsplan för genomförandet med en tydlig tidsplan, detaljerade uppgifter om de medel och finansiellaresurser som skall framskaffas (däribland finansiella åtaganden från medlemsstaternas sida), uppgifter om påvilken nivå de olika insatserna skall ske (lokal, nationell, regional, panafrikansk) och dessa nivåers respektiveroller samt uppgifter om ett verkligt gemensamt övervakningssystem för att utvärdera framstegen (medmedverkan av Europaparlamentet och AU).
61. Europaparlamentet kräver att genomförandeplanen måste omfatta hela Afrika, dvs. även norra Afrika,
länderna söder om Sahara samt Sydafrika, för vilka det redan finns särskilda förordningar och avtal (Meda-förordningen, Cotonouavtalet, samt –för Sydafrika –avtalet om handel, utveckling och samarbete samt
Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling (EPRD)), och för vilka det även finns olikaansvarsområden inom kommissionen. Parlamentet uppmanar kommissionen att upplysa om hur dessa kom-mer att samordnas och anpassas, så att de kan bidra till genomförandet av de prioriteringar som AU harfastställt för hela kontinenten.
62. Europaparlamentet påpekar att förslagen i kommissionens ovannämnda meddelande i grund och
botten är beroende av genomförandet av redan befintliga nationella och regionala program och beklagaratt det i detta sammanhang inte har lagts fram några nya förslag i syfte att förbättra genomförandet av dessaeller anpassa målen och planeringen av åtgärderna till de nya prioriteringarna. Det är även beklagligt att dettill följd av detta nya strategidokument och den senaste utvecklingen i Afrika (särskilt grundandet av AU ochdess institutioner) inte har föreslagits att de befintliga landstrategidokumenten och de nationella och regio-nala vägledande programmen skall ses över.
63. Europaparlamentet uttrycker sin besvikelse över bristen på ambitioner i den finansieringsram som
föreslås. Kommissionen ser endast möjligheten att öka de finansiella anslagen för perioden efter den niondeEUF och tar inte upp möjligheten att använda sig av skuldlättnad för att skaffa fram ytterligare medel förmillennieutvecklingsmålen.
*
**
64. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen,
medlemsstaternas regeringar, AU och AVS-länderna.
P6_TA(2005)0446
Revideringen av förklaringen om Europeiska gemenskapens utvecklingspolitik
Europaparlamentets resolution om förslaget till gemensam förklaring av rådet, Europaparlamentet
och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik ”Europeiskt samförstånd ”(2004/
2261(INI))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— med beaktande av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén med titeln ”Förslag till gemensam förklaring av rådet, Euro-
paparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik –Europeiskt samför-
stånd”(KOM(2005)0311),
— med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (CESE 1072/2005),C 280 E/484 SV 18.11.2006 Europeiska unionens officiella tidning
Torsdag 17 november 2005