[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 16.8.2010

KOM(2010) 433 slutlig

2010/0232 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiven 98/78/EG, 2002/87/EG och 2006/48/EG i fråga om extra tillsyn över finansiella enheter i ett finansiellt konglomerat

SEK(2010) 981 SEK(2010) 979

MOTIVERING

BAKGRUND

För cirka 20 år sedan började finansiella grupper växa fram med affärsmodeller inriktade på att tillhandahålla tjänster och produkter inom olika sektorer av finansmarknaderna. Dessa kallas finansiella konglomerat. Konglomerat kan innefatta banker, försäkringsföretag, värdepappersföretag och eventuellt kapitalförvaltningsbolag. Olika expertgrupper på internationell och europeisk nivå har under flera år diskuterat hur tillsynen av dessa konglomerat ska ske på bästa sätt. Detta arbete resulterade i det gemensamma forumets[1] principer för tillsyn av finansiella konglomerat från 1999[2]. Mot den här bakgrunden infördes extra tillsyn på gruppnivå genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 (direktivet om finansiella konglomerat)[3]. Syftet med den extra tillsynen var att kontrollera de potentiella riskerna med dubbelt utnyttjande av kapital och de så kallade gruppriskerna, dvs. risken för spridning, komplexa ledningsförhållanden, koncentration och intressekonflikter, som kan uppstå när flera tillstånd för olika finansiella tjänster samlas.

Bank- och försäkringsdirektiven syftar till att beräkna storleken på en tillräcklig kapitalbuffert för att skydda kunderna och försäkringstagarna, medan direktivet om finansiella konglomerat reglerar extra tillsyn över grupprisker. Detta betyder att finansiella enheter som har relationer som kan påverka båda enheternas riskprofiler måste omfattas av tillsynen. På så sätt kompletterar direktivet om finansiella konglomerat de två andra sektorsdirektiven, direktivet om kreditinstitutverksamhet 2006/48/EG[4] och olika försäkringsdirektiv, vilka kan tillämpas på enskilda nivåer, enstaka företag med tillstånd och på konsoliderad nivå, där alla legala enheter med tillstånd, som berörs av samma direktiv, slås samman.

En översyn av direktivet om finansiella konglomerat förutsågs några år efter dess ikraftträdande. Översynen av 1988 års Baselavtal 2004, införandet av det i direktivet om kreditinstitutverksamhet på gemenskapsnivå 2006, och införandet av omfattande nya bestämmelser för försäkringsföretag genom Solvens II[5] speglar den senaste tidens utveckling för legala enheter i en grupp som är verksam inom samma sektor, antingen bank- eller försäkringssektorn. Till dess att Solvens II har genomförts, kompletterar direktivet om finansiella konglomerat de försäkringsdirektiv som finns idag, framför allt försäkringsgruppsdirektivet[6].

Kommissionen har för avsikt att gå vidare i två steg. Med föreliggande förslag beaktas de mest brådskande tekniska frågor som identifierades under granskningen, enligt en analys gjord av den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat[7], däribland de tekniska frågor som identifierats vid tidigare granskningar. För att bedöma effekterna av dessa potentiella förändringar har begäran om råd och samråd lämnats[8]. Senare under 2010 kommer en mer grundläggande diskussion att äga rum mot bakgrund av utvecklingen i G20-länderna när det gäller extra tillsyn. Denna diskussion kommer sannolikt att inriktas på frågor om tillsynens omfattning och kapitalrelaterade frågor.

RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

Översynen av direktivet om finansiella konglomerat inleddes 2008 och utgör grunden för lagstiftningsförslag. Vissa tekniska frågor har tagits med i kommissionens förslag till ett Omnibus-direktiv[9] från oktober 2009 som åtföljer förordningarna om upprättandet av de nya europeiska tillsynsmyndigheterna.

Under finanskrisen har de så kallade gruppriskerna spridit sig till alla finansiella sektorer, och visat hur viktigt det är att införa extra tillsyn över kopplingarna inom finansiella grupper och bland finansiella institutioner. Liknande åtgärder vidtogs i USA och Australien[10] på grundval av det gemensamma forumets principer.

Detta lagförslag syftar till att ändra försäkringsgruppsdirektivet, direktivet om finansiella konglomerat och direktivet om kreditinstitutverksamhet för att eliminera oavsiktliga konsekvenser av och tekniska brister i sektorsdirektiven, samt se till att syftet med direktivet om finansiella konglomerat verkligen uppnås.

Resultat av samråden

Begäran om råd till den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat

Den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat presenterade sina resultat som svar på kommissionens tredje begäran om råd till de finansministerier som finns representerade i den europeiska kommittén för finansiella konglomerat (EFCC) i januari 2009. De viktigaste frågor som de identifierade var tillsyn på högsta nivå, riskbaserad identifiering, tydliggörande av att ägarintressen omfattas av direktivet och när konglomerat ska identifieras, samt tydlig tillsyn av deltagande aktörer.

Möten med kommissionens arbetsgrupp och offentlig utfrågning med gemensamma kommittén för finansiella konglomerat

Kommissionens arbetsgrupp höll möten med medlemsstaterna den 18 juni och 23 november 2009 samt 21 januari 2010. Den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat anordnade en offentlig utfrågning den 8 juli 2009. Diskussionerna med olika intressenter bekräftade de identifierade frågornas relevans, och det blev uppenbart att ännu fler frågor kan behöva diskuteras för att skapa en effektiv tillsyn av konglomerat, till exempel skillnader i val av vilka delar som ska ingå vid kapitalberäkning mellan olika sektorer samt eventuella snedvridningar när olika kapitalberäkningsmetoder används. Kommissionens initiativ om alternativa investeringsfondförvaltare gav också upphov till frågor om inte bara kapitalförvaltningsföretag, utan också andra relaterade företag, ska omfattas av den extra tillsynen av grupprisker i stora och komplexa finansiella institutioner.

Riktat samråd om översyn av direktivet om finansiella konglomerat

Svaren på det riktade samråd som inleddes i november 2009 kom från 18 konglomerat, en myndighet, två föreningar, ett fackförbund och ett forskningsinstitut[11], vilket låg i linje med det begränsade antalet aktörer inom de huvudsakliga målgrupperna och frågornas tekniska karaktär. Initiativet välkomnades på bred front, och de svarande medgav att det fanns stora problem samt samtyckte till kommissionens förslag på lösningar:

- Tillämpning av de sektorsvisa högnivåbestämmelserna i bank- och försäkringsdirektiven även på finansiella holdingföretag med blandad verksamhet.

- Tydliga anvisningar om att kapitalförvaltningsföretag omfattas av den extra tillsynen.

- En mer riskbaserad identifiering av konglomerat.

- Tydliga anvisningar om hur ägarintressen ska behandlas vid extra tillsyn.

Det rådde dock delade meningar om anpassning mellan branscherna av kapitaldefinitionen som har diskuterats sedan den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat lade fram rekommendationer i kapitalfrågan i april 2008. Medlemsstaterna i europeiska kommittén för finansiella konglomerat (EFCC) ville helst flytta fram förslagen till dess att diskussionerna om bank- och försäkringsfrågorna var klara. De tillfrågade påpekade också att det är svårt att göra ytterligare åtskillnad mellan handel för egen räkning och annan handel som utförs av kapitalförvaltningsföretag i finansiella konglomerat. Dessutom bekräftade samrådet att hanteringen av ägarintressen inte var något problem som behövde lösas till fullo i detta skede.

Beträffande frågor som eventuellt kan komma att tas upp igen senare tillbakavisades kraftigt möjligheten att beakta branschövergripande ersättningsprinciper[12], men i sina svar gav intressenterna sitt stöd för initiativ på kapitalområdet, dvs. för konsekvens mellan bestämmelser om val av delar för kapitalberäkning, samt möjligheten att beakta icke reglerade enheter som kan påverka finansiella gruppers riskprofiler.

2.2. Resultat av konsekvensanalysen

I konsekvensanalysen har 17 olika policyalternativ utformats, konsekvensbedömts och jämförts för att lösa de olika frågor som har identifierats i analysen. I detta avsnitt beskrivs de effekter som de främsta politiska åtgärderna väntas ge inom de olika områdena.

Extra tillsyn över holdingföretag och tillsynssamordning

För att anpassa tillsynsbefogenheter på högsta nivå i ett konglomerat, förhindra att befogenheter går förlorade när en gruppstruktur förändras och dubbelarbete när tillsyn utövas på konglomeratnivå samt underlätta samordning mellan de mest relevanta tillsynsmyndigheterna, var intressenterna positiva till följande ändringar:

- Holdingföretag på högsta nivå i en bank- eller försäkringsgrupp som klassificeras som finansiellt holdingföretag med blandad verksamhet ska tas med, så att bestämmelser och befogenheter som gällde ett tidigare finansiellt holdingföretag eller försäkringsholdingföretag inte försvinner när klassificeringen av en grupp och dess holdingföretag förändras till följd av ett förvärv i den andra sektorn.

- Begränsning av definitionen av ”relevant behörig myndighet” så att den enbart innefattar tillsynsmyndigheter för de yttersta moderföretagen inom en enskild sektor och andra behöriga myndigheter som tillsynsmyndigheter för de yttersta moderföretagen anser relevanta.

Identifiering av finansiella konglomerat

- Det ansågs positivt om kapitalförvaltningsbolag under alla omständigheter omfattades av den extra tillsynen och riktlinjer för indikatorer infördes som komplement.

- För att hantera tvetydiga parametrar och avsaknaden av riskbaserad identifiering av konglomerat, var de svarande positiva till riktlinjer för tillämpning av den möjlighet att inte betrakta större grupper som finansiella konglomerat som anges i artikel 3.3 i direktivet om finansiella konglomerat. Detta bör kombineras med möjligheten att avstå från extra tillsyn över grupper där tillgångarna för den minsta finansiella sektorn understiger 6 miljarder euro.

Ägarintressen

Problemet med den dagliga hanteringen av ägarintressen vid extra tillsyn, vilket försvåras av att bolagsrätten kan förbjuda att en minoritetsägare får tillgång till information som inte är tillgänglig för andra intressenter, bör tas upp genom riktlinjer om hantering av ägarintressen i olika situationer.

Effekter av de alternativ som föredras

De förändringar som bedömdes som positiva väntades göra ramverket för den extra tillsynen mer stabil och medföra effektivare incitament till och metoder för riskhantering. Detta skulle bidra till den internationella konkurrenskraften för finansiella grupper inom EU. Dessa alternativ bör bidra positivt till att dämpa riskerna för den finansiella stabiliteten och tänkbara kostnader för samhället. När det gäller enskilda intressentgrupper och problem i det finansiella systemets funktion, förväntas konsekvenserna bli följande:

- Vissa mindre finansiella grupper i EU med en enkel struktur och enbart ett fåtal tillstånd inom båda sektorerna, kan undantas från den extra tillsynen och således få lägre kostnader för att anpassa sig till bestämmelserna. Detta kan komma att gälla ett tiotal mindre finansiella grupper med totala tillgångar på cirka 69 miljarder euro. Å andra sidan kommer kostnaden för efterlevnad för större konglomerat med över hundra tillstånd och aktivitet inom båda sektorerna att öka när dessa grupper, med tillgångar i den finansiella sektorn på upp till 9 biljoner euro, berörs av den extra tillsynen. Ökade kostnader för efterlevnad kan också drabba finansiella grupper med strukturer som innefattar kapitalförvaltningsverksamhet och som identifieras som finansiella konglomerat när förslaget om att förändra identifieringsprocessen för konglomerat har trätt i kraft. Kostnaden för efterlevnad för finansiella grupper som nyligen har börjat omfattas av den extra tillsynen, blir dock obetydlig, med tanke på deras totala storlek.

- Under alla omständigheter kan kostnaderna för efterlevnad förväntas kunna räknas av helt mot fördelarna av en effektivare riskhantering. En annan positiv effekt kan väntas genom ökad insyn och tilltro till marknaderna när konglomeratet identifieras. Dessa fördelar bör stärka stora EU-gruppers internationella konkurrenskraft.

- De positiva förändringarna av identifieringen av konglomerat gör räckvidden för den extra tillsynen mer adekvat och bör därför göra tillsynsmyndigheternas övervakning av risker som finansiella grupper är utsatta för mer effektiv. Tillsammans med en effektivare tillsyn på konglomeratens högsta nivå och bättre tillsynsåtgärder för att upptäcka spridning, koncentration, komplexa förhållanden och intressekonflikter i företag kopplade till ett konglomerat genom ägarintresse, bör detta bidra positivt till den finansiella stabiliteten.

- Tydligare bestämmelser kring identifiering och extra tillsyn över kapitalförvaltningsbolag bör ge jämbördiga villkor på det här området.

- Beträffande kunderna till de berörda finansiella grupperna väntas effekten av kostnaden bli försumbar, eftersom de identifierade alternativen för dessa grupper får en liten inkrementell nettoeffekt.

RÄTTSLIGA ASPEKTER

Ett direktiv om ändring är det lämpligaste alternativet, eftersom de förändringar som krävs måste införas i flera befintliga direktiv. Det bör ha samma rättsliga grund som de direktiv det ändrar. Förslaget grundar sig därför på artikel 53.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, som är den lämpliga rättsliga grunden för harmonisering av bestämmelser som rör finansiella institutioner och finansiella konglomerat. I enlighet med proportionalitets- och subsidiaritetsprinciperna, såsom den anges i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, kan inte syftet med den föreslagna åtgärden uppnås i tillräcklig utsträckning av medlemsstaterna, utan uppnås mer effektivt av Europeiska unionen. Enbart en lagstiftning på EU-nivå kan säkerställa att finansiella konglomerat som är verksamma i mer än en medlemsstat omfattas av samma krav och tillsyn, i detta fall genom att säkerställa att bestämmelserna tydliggörs och att de kryphål som av misstag uppstått genom tidigare ändring av direktiven för de olika sektorerna täpps till. Bestämmelserna i förslaget går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen.

BUDGETKONSEKVENSER

Förslaget påverkar inte Europeiska unionens budget[13].

NÄRMARE REDOGÖRELSE FÖR FÖRSLAGET

5.1 Tillsyn på högsta nivå – Artiklarna 1 (försäkringsgruppsdirektivet) och 3 (direktivet om kreditinstitutverksamhet) i detta förslag Artiklarna 1, 2.2, 3.1, 4.2, 10.2 och flera förekomster i Bilaga I och II till försäkringsgruppsdirektivet Artiklarna 4, 71, 72, 84, 105, 125, 126, 127, 129, 141, 142 och 143 i direktivet om kreditinstitutverksamhet

Detta förslag syftar främst till att garantera tillräcklig extra tillsyn, det vill säga täppa till de oavsiktliga kryphål som har skapats i den extra tillsynen till följd av definitioner i direktiven för de olika sektorerna, nämligen direktivet om kreditinstitutverksamhet och försäkringsdirektiven. Med tanke på att enbart gäller finansiella holdingföretag och försäkringsholdingföretag, och bestämmelserna för sektorerna inte hänvisar till blandade finansiella holdingföretag, kommer ett finansiellt holdingföretag eller försäkringsholdingföretag som ändrar struktur och blir ett blandat finansiellt holdingföretag endast att omfattas av extra tillsyn enligt direktivet om finansiella konglomerat, och tillsynen över den konsoliderade och/eller gruppens verksamhet hos det yttersta moderföretaget går förlorad. Tillsynsmyndigheterna tvingas således välja (huruvida de skulle utnyttja möjligheten att avstå från att avgöra om en grupp är ett finansiellt konglomerat) om de vill fortsätta klassificera företag som finansiella holdingföretag eller försäkringsholdingföretag för att behålla tillsynen över den konsoliderade och/eller gruppens verksamhet, eller om de ”enbart” vill utöva extra tillsyn enligt direktivet om finansiella konglomerat. Att behålla tillsynen över den konsoliderade och/eller gruppens verksamhet innebär att den ytterligare risken från kombinationen med en annan sektor inte kan täckas. Att gå över till extra tillsyn innebär emellertid att all insyn som de fått från tillsynen över den konsoliderade och/eller gruppens verksamhet går förlorad. Därför är den fortsatta tillämpningen av sektorsvis tillsyn eventuellt otillräcklig med hänsyn till de ytterligare risker som uppstår på grund av gruppens ökade storlek och komplexitet. Den nuvarande ordningen kan också leda till skillnader i tillsynen över konglomerat (som grundar sig på deras struktur istället för riskprofil).

För att säkerställa att alla behövliga tillsynsverktyg verkligen kan tillämpas, inför det här förslaget begreppet ”blandat finansiellt holdingföretag” som ska införas i relevanta bestämmelser om tillsyn över konsoliderad och/eller grupps verksamhet i direktiven för de olika sektorerna.

5.2 Artiklarna 3 och 30 i direktivet om finansiella konglomerat – Identifiering av ett konglomerat

Bestämmelserna om identifiering av finansiella konglomerat ger upphov till tre problem.

- För det första behöver inte ”kapitalförvaltningsbolag” omfattas av tröskelvärdestester enligt direktivet. Kapitalförvaltningsbolag förvaltar kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), i enlighet med direktivet om fondföretag[14]. Investeringsfonder/fondföretag och deras förvaltare omfattas för närvarande inte av den sektorsvisa tillsynen enligt direktivet om finansiella konglomerat, även om det enligt direktivet finns möjlighet att ta med kapitalförvaltningsbolag i tillämpningsområdet för extra tillsyn (artikel 30).

- För det andra kan tröskelvärdestester baseras på olika parametrar med hänsyn tagen till tillgångar och kapitalkrav. Bestämmelserna är tvetydiga när det gäller beräkning av tester till exempel vid fall av olika redovisning av tillgångar (se nedan punkt i om artikel 3.5).

- Det tredje problemet är att tröskelvärdena inte är riskbaserade eftersom de anges som fasta belopp, och förväntade grupprisker beaktas inte av tröskelvärdestestet. Detta betyder att mycket små grupper med ett fåtal tillstånd inom varje sektor är föremål för extra tillsyn, medan de största och mest komplexa grupperna i praktiken kan identifieras som andra strukturer än konglomerat. Nuvarande bestämmelser om identifiering kan därför leda till att de underliggande målen med direktivet inte uppnås korrekt.

För att hantera dessa brister innehåller detta förslag följande förändringar:

(i) Kapitalförvaltningsbolag tas med i artikel 3.2 och i artikel 30 led c. ”Totala förvaltade tillgångar” tas upp som ett alternativt kriterium i artikel 3.5. Möjligheten att anta riktlinjer om tillämpningen av artikel 3.2 och 3.5 införs.

(ii) Det införs ett undantag för mindre grupper i en ny artikel 3.3 a, som ger möjlighet att utfärda riktlinjer om tillämpning av undantaget för mindre grupper.

(iii) Ordalydelsen ändras i artikel 3.3 så att en korrekt åtskillnad görs mellan tillämpliga villkor för grupper över och under tröskelvärdet 6 miljarder euro, och krav införs när det gäller eventuella riktlinjer för tillämpning av undantaget för större grupper, vilket ger likvärdiga villkor.

5.3 Artikel 3.4 i direktivet om finansiella konglomerat – Hantering av ägarintressen

Avsaknaden av relevant information om hur grupprisker ska bedömas korrekt gör det svårt att hantera ägarintressen på ett likvärdigt sätt vid löpande extra tillsyn. Om till exempel bankledda konglomerat inte kan erhålla information om risker som avser ägarintressen i försäkrings- och återförsäkringsföretag, kan de inte ge tillsynsmyndigheterna bevis på att företagsledningens integrering och den interna kontrollen ligger på den nivå som krävs för konsolidering. Gruppen måste i så fall dra av sådana ägarintressen från sitt kapital.

Även om frågan om information om minoritetsägarintressen ännu inte har granskats fullt ut, innehåller det här förslaget ett första steg som innebär att ett undantag införs där ett ägarintresse är den enda faktor som utlöser en identifiering (artikel 3.5 nytt led c). Om nationell bolagsrätt gör att kraven inte kan uppfyllas, fastställs särskild hantering av riskkoncentration och transaktioner inom det finansiella konglomeratet i artiklarna 7 och 8, vilken kan specificeras genom riktlinjer. Riktlinjerna kan också stödja en konsekvent tillämpning av den översyn av granskningsprocessen, bland annat särskild hantering av ägarintressen, som anges i artikel 9 i direktivet om finansiella konglomerat, artikel 124 i direktivet om kreditinstitutverksamhet och artikel 36 i Solvens II.

5.4 Övriga frågor

Artiklarna 1 och 2 i direktivet om finansiella konglomerat – Uppdatering av definitioner

Artiklarna 1 och 2 måste uppdateras på grund av upphävda och omarbetade direktiv. Eftersom omarbetningen av försäkringsdirektivet (Solvens II) endast upphäver tidigare direktiv från och med 1 november 2012, har dock hänvisningar till de ursprungliga försäkringsdirektiven – som således fortfarande är i kraft – behållits.

Artikel 2.17 i direktivet om finansiella konglomerat – Ändrad definition på relevanta behöriga myndigheter och tillsynssamordning

Direktivet om finansiella konglomerat kompletterar direktivet om kreditinstitutverksamhet och försäkringsdirektiven i fråga om extra tillsyn på högsta nivå i en grupp. Det innehåller därför bestämmelser om samordning bland olika tillsynsmyndigheter för en grupp. I direktivet om finansiella konglomerat definieras relevant behörig myndighet, och krav fastställs på att samordnaren (tillsynsmyndigheten på högsta nivå) rådgör med denna myndighet i vissa tillsynsfrågor. Nuvarande bestämmelser ger dock utrymme för olika tolkningar av vilka myndigheter som kan kvalificeras som relevanta behöriga myndigheter. En bred tolkning leder till ett stort antal myndigheter som samordnare måste rådfråga på nivån finansiella konglomerat. Detta kan medföra att samordningen av det arbete som ett kollegium bestående av samordnaren och relevanta behöriga myndigheter måste utföra inte blir effektivt.

Artikel 6.4 och Bilaga I i direktivet om finansiella konglomerat – Strykning av tredje beräkningsmetoden

I del II i bilaga I till direktivet om finansiella konglomerat anges tre metoder för att beräkna kapital på nivån finansiellt konglomerat. En analys som den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat genomförde 2008 visade att den tredje beräkningsmetoden för kapital alltid ger i resultat som är väsentligt olika än de från metod 1 (metod baserad på sammanställd redovisning) och metod 2 (avräknings- och totalmetoden). Den tredje metoden bör därför tas bort. Genom att begränsa beräkningsmetoderna till enbart metoden baserad på sammanställd redovisning samt avräknings- och totalmetoden, anpassas också direktivet om finansiella konglomerat till de sektorsdirektiv som det kompletterar.

Artikel 2 i direktivet om finansiella konglomerat – Inkluderande av återförsäkringsföretag

Genom införandet av godkännande och tillsyn av försäkringsföretag i direktiv 2005/68/EG, togs återförsäkringsföretag med i tillämpningsområdet för reglerade enheter som kan vara del av ett finansiellt konglomerat. Därför måste en hänvisning till återförsäkringsföretag måste tas med i direktivet om finansiella konglomerat. Hänvisningar införs i artikel 2.4, 2.7, 2.8, 2.14 och 2.16.

Artiklarna 3.8, 7.5, 8.5, 9.6, 11.4 och 11.5 i direktivet om finansiella konglomerat – Införande av bestämmelser för riktlinjer på vissa områden

För att möjliggöra ytterligare anpassning av tillsynsmetoder införs en möjlighet för Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten att i linje med kapitel IV avsnitt 2 i förordningen om inrättande av en europeisk bankmyndighet[15] och kapitel IV avsnitt 2 i förordningen om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet[16] (de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté) utfärda riktlinjer.

Dessa riktlinjer bör spegla att direktivet är ett komplement. Vid bedömning av riskkoncentrationer i en grupp, som avser flera typer av risker som kan uppstå i gruppen (ränterisk, marknadsrisk osv.), bör bedömningen exempelvis komplettera den särskilda tillsynen av stora exponeringar som anges i kapitalkravsdirektivet. Riktlinjerna kan också stödja en konsekvent tillämpning av de olika granskningsförfarandena för översyn, bland annat särskild hantering av ägarintressen, som anges i artikel 9 i direktivet om finansiella konglomerat, artikel 124 i direktivet om kreditinstitutverksamhet och artikel 36 i Solvens II.

Uppdatering av hänvisningar i olika artiklar

Artiklarna 1, 2, 6.3, 6.4, 19, 21.2 i direktivet om finansiella konglomerat samt artikel 143.3 i direktivet om kreditinstitutverksamhet har ändrats för att uppdatera hänvisningar och ordalydelse.

2010/0232 (COD)

Förslag till

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiven 98/78/EG, 2002/87/EG och 2006/48/EG i fråga om extra tillsyn över finansiella enheter i ett finansiellt konglomerat

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 53.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande,[17]

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och

av följande skäl:

1. Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat ger behöriga myndigheter inom den finansiella sektorn kompletterande befogenheter och verktyg för tillsyn av grupper bestående av många reglerade enheter, vilka bedriver verksamhet inom olika sektorer av finansmarknaderna. Dessa grupper, så kallade finansiella konglomerat, är således exponerade för risker relaterade till kontroll av en grupp, vilka kallas grupprisker, och vilka innefattar risk för spridning, dvs. att risker sprids från en del av en grupp till en annan, koncentrationsrisker, dvs. att samma typ av risk uppstår samtidigt i olika delar av gruppen, komplexiteten i att hantera många olika legala enheter och potentiella intressekonflikter samt svårigheten att fördela lagstadgat kapital till alla reglerade enheter, och på så sätt undvika dubbelt utnyttjande av kapital. Kompletterande tillsyn ska göras av konglomerat utöver tillsynen av ett enskilt företag, ett konsoliderat företag eller en grupp, utan att dubbelarbete sker och att det påverkar gruppen, oavsett gruppens legala struktur.

2. Överensstämmelse bör säkerställas med syftet med direktiv 2002/87/EG och rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG, samt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG[18], för att möjliggöra tillsyn av försäkringsgrupper samt lämplig kompletterande tillsyn av försäkringsföretag och andra enheter i en blandad finansiell holdingstruktur. Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp[19] bör därför ändras så att blandade finansiella holdingföretag innefattas och definieras. För att säkerställa en samstämmig tillsyn i rätt tid, bör direktiv 98/78/EG ändras, utan hinder av den nära förestående tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet – Solvens II (omarbetning)[20].

3. Det är nödvändigt att identifiera finansiella konglomerat i Europeiska unionen, eftersom de är exponerade för grupprisker, enligt vad som anges i de allmänna riktlinjerna från Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, i enlighet med artikel 42 i förordning (EU) nr ../.. om inrättande av en europeisk bankmyndighet[21] och artikel 42 i förordning (EU) nr ../.. om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet[22], efter samarbete med de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté. Det är också viktigt att kraven vad gäller undantag från extra tillsyn tillämpas på ett riskbaserat sätt i enlighet med dessa riktlinjer. Detta är särskilt viktigt för stora internationellt verksamma konglomerat.

4. En heltäckande och adekvat övervakning av grupprisker i stora, komplexa och internationellt verksamma konglomerat, samt tillsyn över koncernomfattande riktlinjer för kapital i de här grupperna, är enbart möjlig om behöriga myndigheter samlar tillsynsinformation och planerar tillsynsåtgärder utöver deras nationella mandat. Därför är det nödvändigt att behöriga myndigheter samordnar extra tillsyn av internationella konglomerat mellan de behöriga myndigheter som anses mest relevanta för den extra tillsynen av ett konglomerat. Kollegiet, bestående av relevanta behöriga myndigheter för ett finansiellt konglomerat, bör spegla att direktivet är ett kompletterande direktiv, och bidra med mervärde till befintliga kollegier för konglomeratets bank- och försäkringsgrupper, utan att kopiera, dubblera eller ersätta dem.

5. Den extra tillsynen av stora, komplexa och internationellt verksamma konglomerat måste samordnas inom Europeiska unionen, om den ska bidra till stabiliteten på den inre marknaden för finansiella tjänster. De behöriga myndigheterna måste därför komma överens om hur tillsynen av dessa konglomerat ska ske. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska, i enlighet med artikel 42 i förordning (EU) nr ../.. om inrättande av en europeisk bankmyndighet[23] och artikel 42 i förordning (EU) nr ../.. om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet[24], efter samarbete med de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté, utfärda allmänna riktlinjer för dessa gemensamma metoder för att säkerställa ett heltäckande och genomtänkt ramverk för de tillsynsverktyg och befogenheter som fastställs i bank-, försäkrings- och de finansiella konglomeratdirektiven. De riktlinjer som ska utfärdas i enlighet med detta direktiv måste spegla att det är ett kompletterande direktiv, och komplettera den sektorspecifika tillsyn som fastställs i direktiven 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG, 93/22/EEG, 98/78/EG, 2000/12/EG, 2004/39/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/138/EG.

6. Det finns ett verkligt behov av att övervaka och kontrollera potentiella grupprisker som finns i konglomeraten och som härrör från ägarintressen i andra företag. I de fall som de särskilda tillsynsbefogenheter som anges i detta direktiv tycks otillräckliga, bör tillsynssamfundet utveckla alternativa metoder för att hantera och korrekt beakta dessa risker, helst genom arbete som utförs av Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i det forum som utgörs av de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté. Om ett ägarintresse är den enda faktor som gör att ett finansiellt konglomerat kan identifieras, ska tillsynsmyndigheterna ha rätt att bedöma huruvida gruppen är exponerad för grupprisker och om tillämpligt undanta gruppen från extra tillsyn.

7. För vissa gruppstrukturer saknade tillsynsmyndigheterna befogenheter i den nuvarande krisen, eftersom kombinationen av de olika direktiven tvingade dem att välja mellan sektorsspecifik eller extra tillsyn. Direktivet bör ses över helt i samband med G20-behandlingen av konglomerat, men de nödvändiga tillsynsbefogenheterna bör återinföras så snart som möjligt.

8. Konsekvens bör säkerställas med direktiv 2002/87/EG och direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning)[25]. Direktiv 2006/48/EG bör därför ändras så att blandade finansiella holdingföretag innefattas och definieras.

9. I enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, kan syftet med den åtgärd som ska vidtas, dvs. att förbättra den extra tillsynen över finansiella enheter i ett finansiellt konglomerat, enbart ske på EU-nivå. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

10. Direktiven 98/78/EG, 2002/87/EG och 2006/48/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar av direktiv 98/78/EG

Direktiv 98/78/EG ska ändras på följande sätt:

11. Följande led ska läggas till i artikel 1:

”m) blandat finansiellt holdingföretag: ett blandat finansiellt holdingföretag såsom det definieras i artikel 2.15 i direktiv 2002/87/EG.”

12. Artikel 2.2 ska ersättas med följande:

”2. Varje försäkringsföretag vars moderföretag är ett försäkringsholdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredjeland ska på det sätt som anges i artiklarna 5.2, 6, 8 och 10 vara underkastat extra tillsyn.”

13. Artikel 3.1 ska ersättas med följande:

”1. Utövande av extra tillsyn i enlighet med artikel 2 ska inte i något hänseende innebära att de behöriga myndigheterna är skyldiga att utöva en tillsynsfunktion gentemot enskilda försäkringsföretag i tredjeland, enskilda försäkringsholdingföretag, blandade finansiella holdingföretag eller enskilda försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet.”

14. Artikel 4.2 ska ersättas med följande:

”2. Om försäkringsföretag som är auktoriserade i två eller flera medlemsstater har samma försäkringsholdingföretag, återförsäkringsföretag, försäkringsföretag i tredjeland, blandat finansiellt holdingföretag eller försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet som moderföretag, får de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna komma överens om vilken av dem som ska ansvara för utövandet av den extra tillsynen.”

15. Artikel 10.2 ska ersättas med följande:

”2. I det fall som avses i artikel 2.2 ska beräkningen omfatta alla företag som är anknutna till försäkringsholdingföretaget, det blandade finansiella holdingföretaget, återförsäkringsföretaget eller ett försäkringsföretag i tredjeland enligt den metod som föreskrivs i bilaga II.”

16. Bilagorna I och II ska ändras i enlighet med bilaga I till det här direktivet.

17. Artikel 2

Ändringar av direktiv 2002/87/EG

Direktiv 2002/87/EG ska ändras på följande sätt:

18. Artiklarna 1 och 2 ska ersättas med följande:

” Artikel 1

Syfte

I detta direktiv fastställs regler för extra tillsyn över reglerade enheter som har erhållit auktorisation enligt artikel 6 i direktiv 73/239/EEG, artikel 6 i direktiv 79/267/EEG, artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG[26], artikel 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG[27] eller artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG[28] och som ingår i ett finansiellt konglomerat.

Genom direktivet ändras också berörda särregler för enheter som regleras av ovannämnda direktiv.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kreditinstitut : ett kreditinstitut i den mening som avses i artikel 4.1 i direktiv 2006/48/EG.

2. försäkringsföretag : ett försäkringsföretag i den mening som avses i artikel 13.1 och 13.2 i direktiv 2009/138/EG.

3. värdepappersföretag : ett värdepappersföretag i den mening som avses i artikel 4.1.1 i direktiv 2004/39/EG, inbegripet företag som avses i artikel 3.1 d i direktiv 2006/49/EG.

4. reglerad enhet : ett kreditinstitut, ett försäkringsföretag, ett värdepappersföretag eller ett återförsäkringsföretag.

5. kapitalförvaltningsbolag : ett förvaltningsbolag i den mening som avses i artikel 2.1 b i direktiv 2009/65/EG, samt ett företag vars säte är beläget utanför Europeiska unionen, vilket, om det hade sitt säte i Europeiska unionen, skulle behöva auktorisation.

6. återförsäkringsföretag : ett återförsäkringsföretag i den mening som avses i artikel 13.4 och 13.5 i direktiv 2009/138/EG.

7. särregler : gemenskapslagstiftning som rör tillsynen över reglerade enheter, särskilt den som fastställs i direktiv 2004/39/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/138/EG.

8. finansiell sektor : en sektor som består av en eller flera av följande enheter:

a) Ett kreditinstitut, ett finansiellt institut eller ett företag som tillhandahåller anknutna tjänster enligt artikel 4.1, 4.5 och 4.21 i direktiv 2006/48/EG.

b) Ett försäkringsföretag, ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsholdingföretag enligt artiklarna 13.1, 13.2, 13.4, 13.5 och 212.1 f i direktiv 2009/138/EG.

c) Ett värdepappersföretag enligt artikel 3.1 b i direktiv 2006/49/EG.

9. moderföretag : moderföretag i den mening som avses i artikel 1 i rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 om sammanställd redovisning[29] och varje företag som enligt de behöriga myndigheterna i praktiken utövar ett bestämmande inflytande över ett annat företag.

10. dotterföretag : ett dotterföretag som avses i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG och varje företag över vilket ett moderföretag enligt de behöriga myndigheterna i praktiken utövar ett bestämmande inflytande. Alla dotterföretag till dotterföretag ska också betraktas som dotterföretag till det moderföretag som är överordnat dessa företag.

11. ägarintresse : ett ägarintresse i den mening som avses i artikel 17 första meningen i rådets direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 om årsbokslut i vissa typer av bolag[30] eller direkt eller indirekt ägande av 20 % eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag.

12. grupp : en grupp av företag som består av ett moderföretag, dess dotterföretag och enheter i vilka moderföretaget och dess dotterföretag har ägarintressen samt företag som är knutna till varandra genom ett sådant förhållande som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

13. nära förbindelser : en situation där två eller flera fysiska eller juridiska personer är förenade genom ägarintresse eller kontroll (dvs. förbindelse mellan ett moderföretag och ett dotterföretag enligt artikel 1 i direktiv 83/349/EEG, eller en liknande förbindelse mellan en fysisk eller juridisk person och ett företag), eller en situation där båda eller alla kontrolleras genom en varaktig förbindelse till en och samma person.

14. finansiellt konglomerat : en grupp eller undergrupp enligt betydelsen i punkt 12 och som uppfyller följande villkor, om inte annat följer av artikel 3:

a) En reglerad enhet i den mening som avses i artikel 1 finns i toppen av gruppen eller minst ett av dotterföretagen i gruppen är en reglerad enhet i den mening som avses i artikel 1.

b) Om en reglerad enhet i den mening som avses i artikel 1 i detta direktiv finns i toppen av gruppen, är den antingen ett moderföretag till en enhet i den finansiella sektorn, en enhet med ägarintresse i en enhet i den finansiella sektorn eller en enhet som har ett sådant samband med en enhet i den finansiella sektorn som avses i artikel 12.1 i direktiv 83/349/EEG.

c) Om ingen reglerad enhet i den mening som avses i artikel 1 finns i toppen av gruppen, bedrivs gruppens verksamhet huvudsakligen inom den finansiella sektorn i den mening som avses i artikel 3.1.

d) Minst en av gruppens enheter ingår i försäkringssektorn och minst en i bank- eller värdepapperssektorn.

e) Den konsoliderade och/eller aggregerade verksamheten i gruppens enheter inom försäkringssektorn och enheterna inom bank- och värdepapperssektorn är betydande enligt artikel 3.2 eller 3.3.

15. blandat finansiellt holdingföretag : ett moderföretag som inte utgör en reglerad enhet men som tillsammans med sina dotterföretag, varav minst ett är en reglerad enhet med huvudkontor inom Europeiska unionen, och andra enheter utgör ett finansiellt konglomerat.

16. behöriga myndigheter : de nationella myndigheter i medlemsstaterna som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag, återförsäkringsföretag och/eller värdepappersföretag såväl enskilt som på gruppnivå.

17. relevanta behöriga myndigheter :

a) de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som har ansvar för den sektoriella tillsynen på gruppnivå över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat, särskilt över det företag som ytterst är moderföretag i en sektor,

b) samordnaren som utsetts i enlighet med artikel 10, om annan än de myndigheter som anges i led a,

c) andra berörda behöriga myndigheter, om de myndigheter som anges i led a och b anser detta vara relevant.

18. transaktioner inom det finansiella konglomeratet : alla transaktioner genom vilka reglerade enheter inom ett finansiellt konglomerat direkt eller indirekt anlitar andra företag inom samma grupp eller en fysisk eller juridisk person som har ”nära förbindelser” med företagen i den gruppen, för att uppfylla en skyldighet, oavsett om den är avtalsenlig eller ej och om den sker mot betalning eller ej.

19. riskkoncentration : alla exponeringar med förlustpotential, vilka är tillräckligt stora för att hota solvensen eller den finansiella ställningen i allmänhet för de reglerade enheterna i det finansiella konglomeratet; sådana exponeringar kan orsakas av motpartsrisk/kreditrisk, investeringsrisk, försäkringsrisk, marknadsrisk eller andra risker, eller en kombination av eller samverkan mellan dessa risker.”

19. Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

a) Följande ska läggas till som tredje stycke i punkt 2:

”Kapitalförvaltningsbolag i den mening som avses i artikel 30 läggs till den sektor som de hör till inom gruppen. Om de inte enbart hör till en sektor inom gruppen, ska de läggas till den minsta finansiella sektorn.”

b) Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3. Sektorsövergripande verksamhet ska också bedömas som betydande i den mening som avses i artikel 2.14 e, om balansomslutningen för den minsta finansiella sektorn i gruppen överstiger 6 miljarder euro.

Om gruppen inte uppnår det tröskelvärde som anges i punkt 2, får de relevanta behöriga myndigheterna i samförstånd besluta sig för att inte betrakta gruppen som ett finansiellt konglomerat. De kan också besluta sig för att inte tillämpa bestämmelserna i artiklarna 7, 8 eller 9, om de anser att det inte är nödvändigt eller att det vore olämpligt eller vilseledande att låta gruppen omfattas av detta direktivs räckvidd eller att tillämpa sådana bestämmelser med hänsyn till de mål som ska uppnås genom extra tillsyn.

Beslut som fattas i överensstämmelse med denna punkt ska anmälas till övriga berörda behöriga myndigheter.

c) I artikel 3 ska följande punkt 3a läggas till:

”3a Om gruppen uppnår det tröskelvärde som anges i punkt 2, men den minsta sektorn inte överstiger 6 miljarder euro, får de relevanta behöriga myndigheterna i samförstånd besluta sig för att inte betrakta gruppen som ett finansiellt konglomerat. De kan också besluta sig för att inte tillämpa bestämmelserna i artiklarna 7, 8 eller 9, om de anser att det inte är nödvändigt eller att det vore olämpligt eller vilseledande att låta gruppen omfattas av detta direktivs räckvidd eller att tillämpa sådana bestämmelser med hänsyn till de mål som ska uppnås genom extra tillsyn.

Beslut som fattas i överensstämmelse med denna punkt ska anmälas till övriga berörda behöriga myndigheter. ”

d) Följande led c ska läggas till i punkt 4:

”c) undanta ett minoritetsägarintresse i den mindre sektorn om detta ägarintresse är den enda faktorn för en identifiering som finansiellt konglomerat.”

e) Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5. Vid tillämpningen av punkterna 1 och 2 får de relevanta behöriga myndigheterna, i exceptionella fall och i samförstånd, ersätta balansomslutningen som kriterium med en eller flera av följande parametrar eller lägga till en eller flera av dessa parametrar, om de anser att de är av särskild relevans för den extra tillsynen enligt detta direktiv: intäktsstruktur, poster utanför balansräkningen, förvaltade tillgångar.”

f) Följande ska läggas till som punkt 8:

”8. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda allmänna riktlinjer för att se till att tillsynsmetoderna stämmer överens med tillämpningen av punkterna 2, 3, 3a, 4 och 5 i den här artikeln.”

20. Artikel 6.3 och 6.4 ska ersättas med följande:

”3. För den beräkning av kapitaltäckningskraven som avses i punkt 2 första stycket ska följande enheter omfattas av extra tillsyn i den form och utsträckning som fastställs i bilaga I:

a) Kreditinstitut, finansiella institut eller ett företag som tillhandahåller anknutna tjänster.

b) Försäkringsföretag, återförsäkringsföretag eller försäkringsholdingföretag.

c) Värdepappersföretag.

d) Blandade finansiella holdingföretag.

4. Vid beräkning av de extra kapitaltäckningskraven avseende ett finansiellt konglomerat genom tillämpning av metod 1 (metod baserad på sammanställd redovisning) som avses i bilaga I till detta direktiv ska kapitalbas och solvenskrav för enheterna i gruppen beräknas genom tillämpning av de motsvarande särregler för sammanställningens form och omfattning som fastställs framför allt i artiklarna 133 och 134 i direktiv 2006/48/EG och i artikel 221 i direktiv 2009/138/EG.

Vid tillämpning av metod 2 (avräknings- och totalmetoden) som avses i bilaga I ska hänsyn tas till den proportionella andel som moderföretaget eller företaget med ägarintresse innehar i en annan enhet i gruppen. Med ”proportionell andel” avses den del av det tecknade kapitalet som direkt eller indirekt innehas av detta företag.

21. I artikel 7 ska följande punkt läggas till som punkt 5.

”5. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda allmänna riktlinjer för att se till att tillsynsmetoderna är anpassade till tillämpningen av den extra tillsyn över riskkoncentrationen i enlighet med punkterna 1–4. De ska utfärda särskilda riktlinjer om tillämpningen av punkterna 1–4 till ägarintressen i det finansiella konglomeratet i de fall där nationell bolagsrätt hindrar att artikel 14.2 tillämpas.”

22. I artikel 8 ska följande punkt läggas till som punkt 5.

”5. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda allmänna riktlinjer för att se till att tillsynsmetoderna är anpassade till tillämpningen av den extra tillsynen över transaktioner inom det finansiella konglomeratet, i enlighet med punkterna 1–4. De ska utfärda särskilda riktlinjer om tillämpningen av punkterna 1–4 till ägarintressen i det finansiella konglomeratet i de fall där nationell bolagsrätt hindrar att artikel 14.2 tillämpas.”

23. I artikel 9 ska följande punkt läggas till som punkt 6.

”6. Behöriga myndigheter ska anpassa tillämpningen av den extra tillsynen över rutiner för intern kontroll och metoderna för riskhantering enligt vad som anges i denna artikel till den översyn av tillsynsprocessen som anges i artikel 124 i direktiv 2006/48/EG och artikel 36 i direktiv 2009/138/EG. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda riktlinjer för att anpassa metoderna för den extra tillsynen över rutiner för intern kontroll och metoder för riskhantering enligt vad som anges i den här artikeln, samt om anpassning till den översyn av tillsynsprocessen som anges i artikel 124 i direktiv 2006/48/EG och artikel 36 i direktiv 2009/138/EG. De ska utarbeta särskilda riktlinjer om tillämpningen av den här artikeln till ägarintressen i det finansiella konglomeratet i de fall där nationell bolagsrätt hindrar att artikel 14.2 tillämpas.”

24. I artikel 11 ska följande läggas till som punkt 4 och punkt 5:

”4. Samordnaren ska bilda ett kollegium med relevanta behöriga myndigheter för att underlätta det samarbete som krävs enligt detta avsnitt och utföra de uppgifter som anges i punkterna 1, 2 och 3 samt artikel 12 och, med hänsyn till kraven på sekretess och förenlighet med Europeiska unionens lagstiftning, säkerställa att samordning sker med relevanta behöriga myndigheter i tredjeland där så är tillämpligt.

En skriftlig samordningsöverenskommelse ska göras enligt vad som anges i punkt 1, där det anges att kollegiet bildas och hur det ska fungera. Samordnaren ska besluta vilka andra behöriga myndigheter som ska delta i ett möte eller annan aktivitet med kollegiet.

5. Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda riktlinjer för att skapa en konsekvent tillsynssamordning i enlighet med artikel 131a i direktiv 2006/48/EG och artikel 248.4 i direktiv 2009/138/EG.”

25. Artikel 19 ska ersättas med följande:

” Artikel 19

Samarbete med behöriga myndigheter i tredjeland

1. Artikel 39.1 och 39.2 i direktiv 2006/48/EG, artikel 10a i direktiv 98/78/EG och artikel 264 i direktiv 2009/138/EG ska även tillämpas vid förhandlingar om avtal med ett eller flera tredjeländer rörande metoder för utövande av extra tillsyn över reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen med bistånd av Europeiska bankkommittén, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionskommittén och Kommittén för finansiella konglomerat granska resultatet av de förhandlingar som avses i punkt 1 och den därigenom uppkomna situationen.”

26. Rubriken på kapitel III ska ersättas med:

”KOMMISSIONENS BEFOGENHETER, KOMMITTÉFÖRFARANDE OCH ANTAGANDE AV ALLMÄNNA RIKTLINJER”

27. Följande artikel 21b ska läggas till:

”Artikel 21b

Allmänna riktlinjer

Europeiska bankmyndigheten och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ska utfärda allmänna riktlinjer som avses i artiklarna 3.3, 7.5, 8.5, 9.6 och 11.5 i enlighet med det förfarande som anges i artikel 42 i förordning (EU) nr../.. om inrättande av en europeisk bankmyndighet och artikel 42 i förordning (EU) nr ../.. om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet, efter samordning med de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté.”

28. I artikel 30 första stycket ska följande läggas till som led c:

”c) under identifieringsprocessen enligt vad som avses i artikel 3.2.”

29. Bilaga I ska ändras i enlighet med bilaga II till detta direktiv.

Artikel 3

Ändringar av direktiv 2006/48/EG

Direktiv 2006/48/EG ska ändras på följande sätt:

30. I artikel 4 ska följande punkt läggas till som punkt 49:

”49) blandat finansiellt holdingföretag : ett blandat finansiellt holdingföretag i den mening som avses i artikel 2.15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat[31].”

31. Artikel 71.2 ska ersättas med följande:

”2. Utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 68, 69 och 70, ska kreditinstitut som kontrolleras av ett finansiellt moderholdingföretag i en medlemsstat eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag i en medlemsstat, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel 133, uppfylla de krav som anges i artiklarna 75, 120 och 123 samt avsnitt 5 på grundval av det finansiella holdingföretagets eller det blandade finansiella holdingföretagets gruppbaserade finansiella ställning.”

32. Artikel 72.2 ska ersättas med följande:

”2. Kreditinstitut som kontrolleras av ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU ska uppfylla kraven i kapitel 5 på grundval av det finansiella holdingföretagets eller det blandade finansiella holdingföretagets finansiella ställning på gruppbasis.

Betydande dotterföretag till finansiella moderholdingföretag inom EU eller blandade finansiella moderholdingföretag inom EU ska offentliggöra de uppgifter som anges i punkt 5 i del 1 i bilaga XII, individuellt eller på undergruppsbasis.”

33. Artikel 84.6 ska ersättas med följande:

”6. När ett moderkreditinstitut inom EU och dess dotterföretag eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EU och dess dotterföretag eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU avser att tillämpa internmetoden, ska de behöriga myndigheterna för de olika juridiska personerna samarbeta nära enligt föreskrifterna i artiklarna 129–132.”

34. Artikel 105.3 och 105.4 ska ersättas med följande:

”3. När ett moderkreditinstitut inom EU och dess dotterföretag eller dotterföretagen till ett finansiellt holdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU avser att tillämpa någon internmätningsmetod, ska de behöriga myndigheterna för de olika juridiska personerna samarbeta nära enligt föreskrifterna i artiklarna 129–132. Ansökan ska innehålla de uppgifter som anges i del 3 i bilaga X.

4. Om ett moderkreditinstitut inom EU och dess dotterföretag eller dotterföretagen till ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU tillämpar någon internmätningsmetod enhetligt, får de behöriga myndigheterna tillåta att moderföretaget och dess dotterföretag betraktas som en enhet när det gäller kvalifikationskraven i del 3 i bilaga X.

35. Artikel 125.2 ska ersättas med följande:

”2. Om moderföretaget till ett kreditinstitut är ett finansiellt moderholdingföretag i en medlemsstat eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag ska den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som beviljat kreditinstitutet auktorisation enligt artikel 6.”

36. Artikel 126 ska ersättas med följande:

” Artikel 126

1. När kreditinstitut som beviljats auktorisation i två eller flera medlemsstater har samma finansiella moderholdingföretag i en medlemsstat eller samma finansiella moderholdingföretag inom EU eller samma blandade finansiella holdingföretag som moderföretag, ska den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget etablerades.

När kreditinstitut som är auktoriserade i två eller flera medlemsstater som moderföretag har mer än ett finansiellt holdingföretag med huvudkontor i olika medlemsstater och det finns kreditinstitut i var och en av dessa medlemsstater, ska den gruppbaserade tillsynen utövas av den behöriga myndigheten för det kreditinstitut som har den största totala balansomslutningen.

2. När mer än ett kreditinstitut, som är auktoriserat inom Europeiska unionen, har samma finansiella holdingföretag eller samma blandade finansiella holdingföretag som moderföretag, och inget av dessa kreditinstitut har auktoriserats i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget är etablerat, ska den gruppbaserade tillsynen utövas av den behöriga myndighet som har auktoriserat det kreditinstitut som har den största totala balansomslutningen, och detta kreditinstitut ska vid tillämpningen av detta direktiv betraktas som det kreditinstitut som kontrolleras av ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU.

3. I särskilda fall får de behöriga myndigheterna i samförstånd bortse från kriterierna i punkterna 1 och 2, om det skulle vara olämpligt att tillämpa dem med hänsyn till de kreditinstitut det gäller och den relativa betydelsen av deras verksamheter i de olika länderna, och i stället utse en annan behörig myndighet för att ansvara för den gruppbaserade tillsynen. I sådana fall ska de behöriga myndigheterna, innan de fattar sitt beslut, ge moderkreditinstitutet inom EU, det finansiella moderholdingföretaget inom EU, det blandade finansiella moderholdingföretaget inom EU eller det kreditinstitut som har den största totala balansomslutningen, beroende på vad som är tillämpligt, tillfälle att yttra sig om beslutet.

4. De behöriga myndigheterna ska underrätta kommissionen om alla överenskommelser inom ramen för punkt 3.”

37. Artikel 127 ska ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1. Medlemsstaterna ska när det är lämpligt besluta om de åtgärder som behövs för att finansiella holdingföretag eller blandade finansiella holdingföretag ska omfattas av bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 135, ska sammanställningen av den finansiella ställningen i det finansiella holdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget inte på något sätt anses innebära att de behöriga myndigheterna har skyldighet att utöva tillsyn i förhållande till det enskilda finansiella holdingföretaget.”

b) Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheter som har ansvaret för den gruppbaserade tillsynen kan inhämta sådan information som avses i artikel 137, från dotterföretag till ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag som inte omfattas av bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn. I sådana fall ska reglerna i samma artikel om överföring och kontroll av information gälla.”

38. I artikel 129.1 ska första stycket ersättas med följande:

”Utöver de skyldigheter den åläggs enligt de övriga bestämmelserna i detta direktiv ska den behöriga myndighet som ansvarar för den gruppbaserade tillsynen över moderkreditinstitut inom EU och kreditinstitut som kontrolleras av finansiella moderholdingföretag inom EU eller blandade finansiella moderholdingföretag inom EU utföra följande uppgifter:”

39. I artikel 129.2 ska första stycket ersättas med följande:

”När det gäller ansökningar om sådana tillstånd som avses i artiklarna 84.1, 87.9 respektive 105, och i del 6 i bilaga III, som inlämnas av ett moderkreditinstitut inom EU och dess dotterföretag eller gemensamt av dotterföretagen till ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU, ska de behöriga myndigheterna arbeta gemensamt under fullt utvecklat samråd för att besluta om det begärda tillståndet bör beviljas eller inte samt eventuella villkor och bestämmelser som ska gälla för tillståndet.”

40. Artiklarna 141 och 142 ska ersättas med följande:

” Artikel 141

Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat vid tillämpning av detta direktiv i ett särskilt fall önskar kontrollera uppgifter om ett kreditinstitut, ett finansiellt holdingföretag, ett finansiellt institut, ett företag som tillhandahåller anknutna tjänster, ett holdingföretag med blandad verksamhet, ett blandat finansiellt holdingföretag, ett dotterföretag som avses i artikel 137 eller ett dotterföretag som avses i artikel 127.3 och institutet eller företaget är beläget i en annan medlemsstat, ska de hos de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten begära att sådan kontroll företas. De myndigheter som erhållit en sådan framställning ska inom ramen för sina befogenheter efterkomma denna, antingen genom att själva utföra kontrollen eller genom att tillåta att de myndigheter som begärt kontrollen utför den, eller genom att tillåta en revisor eller expert att utföra den. Den behöriga myndighet som har framställt begäran får, om den så önskar, delta i kontrollen, om den inte själv utför den.

Artikel 142

Utan att detta påverkar tillämpningen av medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser ska medlemsstaterna se till att sanktioner eller andra åtgärder, som syftar till att stoppa konstaterade överträdelser eller avlägsna orsakerna till sådana överträdelser, kan vidtas mot finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag och holdingföretag med blandad verksamhet eller mot deras ansvariga ledning för överträdelser av lagar eller andra författningar som antagits för genomförandet av artiklarna 124–141 och denna artikel. De behöriga myndigheterna ska ha ett nära samarbete för att säkerställa att dessa sanktioner och andra åtgärder leder till önskat resultat, särskilt när den centrala förvaltningen eller den centrala ledningen i ett finansiellt holdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holdingföretag med blandad verksamhet inte är placerad vid företagets huvudkontor.”

41. Artikel 143.1 ska ersättas med följande:

”1. Om ett kreditinstitut, vars moderföretag är ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor i tredjeland, inte är föremål för gruppbaserad tillsyn enligt artiklarna 125–126, ska de behöriga myndigheterna kontrollera huruvida kreditinstitutet är föremål för gruppbaserad tillsyn av en behörig myndighet i tredjeland, vilken är likvärdig med den som styrs av de principer som anges i detta direktiv.

Kontrollen ska utföras av den behöriga myndighet som skulle vara ansvarig för den extra tillsynen om punkt 3 hade varit tillämplig, på begäran av moderföretaget eller av någon av de reglerade enheter som auktoriserats i Europeiska unionen eller på eget initiativ. Den behöriga myndigheten ska samråda med de andra berörda behöriga myndigheterna.”

42. Bilaga X ska ändras i enlighet med bilaga III till det här direktivet.

Artikel 4Genomförande

43. Medlemsstaterna ska senast den [30 april 2011] anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den [1 juli 2011].

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

44. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 5

Detta direktiv träder i kraft den [tjugonde] dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .

Artikel 6

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den

På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar

Ordförande Ordförande

BILAGA I

Bilagorna I och II till direktiv 98/78/EG ska ändras på följande sätt:

A. Bilaga I ska ändras på följande sätt:

45. Punkt 2.1 ska ändras på följande sätt:

a) Andra strecksatsen ska ersättas med följande:

”- om fråga är om ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är anknutet till ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag som har sitt säte i samma medlemsstat som försäkrings- eller återförsäkringsföretaget, och både försäkringsholdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget och det anknutna försäkrings- eller återförsäkringsföretaget beaktas vid beräkningen.”

b) Femte stycket ska ersättas med följande:

”Medlemsstaterna får också avstå från att beräkna ett försäkrings- eller återförsäkringsföretags jämkade solvens om fråga är om ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är anknutet antingen till ett annat försäkringsföretag eller till ett återförsäkringsföretag eller till ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag som har sitt säte i en annan medlemsstat, om de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna har enats om att låta den behöriga myndigheten i denna andra medlemsstat utöva extra tillsyn.”

46. Avsnitt 2.2 ska ersättas med följande:

”2.2 Mellanliggande försäkringsholdingföretag

Vid beräkning av den jämkade solvensen för ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag som har ägarintresse i ett anknutet försäkringsföretag, ett anknutet återförsäkringsföretag, ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag i ett tredjeland genom ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag ska det mellanliggande försäkringsholdingföretagets eller det blandade finansiella holdingföretagets ställning beaktas. Detta försäkringsholdingföretag eller blandade finansiella holdingföretag ska, dock endast såvitt avser denna beräkning, vilken ska utföras enligt de allmänna principer och metoder som beskrivs i denna bilaga, behandlas som om det var ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag som var underkastat dels ett solvenskrav med värdet noll, dels samma villkor som de som fastställs i artikel 16 i direktiv 73/239/EEG, artikel 27 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG[32] eller artikel 36 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/68/EG[33] såvitt avser vilka poster som får ingå i solvensmarginalen.”

B. Bilaga II ska ändras på följande sätt:

47. Namnet på bilaga II ska ersättas med:

”EXTRA TILLSYN ÖVER FÖRSÄKRINGS- OCH ÅTERFÖRSÄKRINGSFÖRETAG SOM ÄR DOTTERFÖRETAG TILL ETT FÖRSÄKRINGSHOLDINGFÖRETAG, ETT BLANDAT FINANSIELLT HOLDINGFÖRETAG ELLER ETT FÖRSÄKRINGS- ELLER ÅTERFÖRSÄKRINGSFÖRETAG I TREDJELAND”

48. Punkt 1 första stycket ska ersättas med följande:

”1. I fall då det är fråga om två eller flera sådana försäkringsföretag som avses i artikel 2.2 och som är dotterföretag till ett försäkringsholdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland och som är etablerade i olika medlemsstater, ska de behöriga myndigheterna se till att den metod som beskrivs i denna bilaga tillämpas på ett konsekvent sätt.”

49. Andra och tredje strecksatserna och stycket efter tredje strecksatsen ska ersättas av följande:

”- om detta försäkrings- eller återförsäkringsföretag och ett eller flera andra försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är auktoriserade i samma medlemsstat har samma försäkringsholdingföretag, blandade finansiella holdingföretag eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland som moderföretag, och försäkrings- eller återförsäkringsföretaget beaktas vid den i denna bilaga föreskrivna beräkning som utförs för ett av dessa andra företag,

- om detta försäkrings- eller återförsäkringsföretag och ett eller flera andra försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är auktoriserade i andra medlemsstater har samma försäkringsholdingföretag, blandade finansiella holdingföretag eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland som moderföretag, och om det i enlighet med artikel 4.2 har ingåtts en överenskommelse som ger en tillsynsmyndighet i en annan medlemsstat i uppgift att utöva den extra tillsyn som avses i denna bilaga.

När det gäller successivt ägarintresse (t.ex. ett försäkringsholdingföretag eller ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland, som i sin tur innehas av ett annat försäkringsholdingföretag eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland) får medlemsstaterna begränsa tillämpningen av de beräkningar som avses i denna bilaga till det försäkringsholdingföretag, blandade finansiella holdingföretag eller försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland som är det yttersta moderföretaget till försäkrings- eller återförsäkringsföretaget.”

50. Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3. De behöriga myndigheterna ska säkerställa att beräkningar som motsvarar dem som beskrivs i bilaga I utförs i fråga om försäkringsholdingföretag eller blandade finansiella holdingföretag.

Denna motsvarighet ska bestå i tillämpning av de allmänna principer och de metoder som beskrivs i bilaga I i fråga om försäkringsholdingföretag samt försäkrings- och återförsäkringsföretag i tredjeland.

Moderföretaget ska, dock endast såvitt avser denna beräkning, behandlas som om fråga var om ett försäkringsföretag som är underkastat

- ett solvenskrav med värdet noll när fråga är om ett försäkringsholdingföretag, eller ett blandat finansiellt holdingföretag,

- ett solvenskrav bestämt enligt principerna i avsnitt 2.3 i bilaga I när fråga är om ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag i tredjeland,

- samma villkor som de som anges i artikel 16.1 i direktiv 73/239/EEG eller artikel 18 i direktiv 79/267/EEG i fråga om vilka poster som får ingå i solvensmarginalen.”

BILAGA II

I bilaga I till direktiv 2002/87/EG, under ’II. Tekniska beräkningsmetoder’, ska metod 3 och metod 4 ersättas av följande:

”Metod 3: ”Kombinerad metod”

Behöriga myndigheter kan tillåta att metod 1 och metod 2 kombineras.”

BILAGA III

I direktiv 2006/48/EG ska punkt 30 i avsnitt 3 i del 3 i bilaga X ersättas med följande:

”30. Om ett moderkreditinstitut inom EU och dess dotterföretag eller dotterföretagen till ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU avser att tillämpa en internmätningsmetod ska ansökan innehålla en beskrivning av den metod som används för att fördela operativt riskkapital på de olika enheterna i gruppen.” [pic][pic][pic]

[1] Den gemensamma G10-kommittén bestående av Baselkommittén för banktillsyn, International Association of Insurance Supervisors (IAIS) och Internationella organet för värdepappersövervakning (IOSCO).

[2] Tillsyn av finansiella konglomerat, 19 februari 1999, se http://www.bis.org/publ/bcbs47.pdf?noframes=1.

[3] EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

[4] Direktivet om kreditinstitutverksamhet består av två direktiv: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning), EUT L 177, 30.6.2006, s. 1, och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (omarbetning), EUT L 177, 30.6.2006, s. 201.

[5] Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (omarbetning), EUT L 335, 17.12.2009, s. 1.

[6] Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp, EGT L 330, 5.12.1998, s. 1.

[7] Den gemensamma kommittén för finansiella konglomerat är en nivå 3-kommitté för finansiella konglomerat enligt den så kallade Lamfalussy-strukturen, medan den europeiska kommittén för finansiella konglomerat (EFCC) är en nivå 2-kommitté enligt direktivet om finansiella konglomerat FICOD.

[8] Se webbplatsen om konglomerat för ytterligare information, http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/supervision_en.htm.

[9] KOM(2009) 567 slutlig, Europaparlamentets och rådets förslag till direktiv om ändring av direktiv 1998/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

[10] Den australiensiska myndigheten Australian Prudential Regulation Authority tittar på hur tillsyn och kontroll av den potentiella spridningen från icke-reglerade enheter inom finansiella grupper kan ske. Se http://www.apra.gov.au/media-releases/10_06.cfm.

[11] Intressenternas (icke konfidentiella) svar finns på http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2009/fcd_review_en.htm

[12] Ersättningsprinciper inom banksektorn har behandlats i förslaget till ett direktiv om ändring av direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (KOM(2009) 362), Ett liknande förslag förväntas i fråga om ersättningsprinciper inom försäkringssektorn.

[13] Uppgifter som har tilldelats de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté avseende riktlinjer omfattas av dess föreslagna mandat och medför inga särskilda eller extra konsekvenser för budgeten.

[14] Rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), EGT L 375, 31.12.1985, s. 3, upphävt genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), EUT L 302, 17.11.2009, s. 32.

[15] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 502 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 501 slutlig – COD 2009/0142 */.

[16] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 501 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 502 slutlig – COD 2009/0143 */.

[17] EUT C […]

[18] EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

[19] EGT L 330, 5.12.1998, s. 1.

[20] EUT L 335, 17.12.2009, s. 1.

[21] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 502 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 501 slutlig – COD 2009/0142 */.

[22] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 501 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 502 slutlig – COD 2009/0143 */.

[23] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 502 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 501 slutlig – COD 2009/0142 */.

[24] Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet {KOM(2009) 499 slutlig} {KOM(2009) 500 slutlig} {KOM(2009) 501 slutlig} {KOM(2009) 503 slutlig} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235} /* KOM(2009) 502 slutlig – COD 2009/0143 */.

[25] EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

[26] EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

[27] EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

[28] EUT L 335, 17.12.2009, s. 1.

[29] EGT L 193, 18.7.1983, s. 1.

[30] EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

[31] EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

[32] EGT L 345, 19.12.2002, s. 1.

[33] EUT L 323, 9.12.2005, s. 1.