A4-0211/96

Resolution om kommissionens sjätte årsrapport om strukturfonderna 1994

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av kommissionens årsrapport nr 6 om användningen av strukturfonderna under 1994 (KOM(95)0583 - C4-0009/96),

- med beaktande av revisionsrättens årsrapport om budgetåret 1994, i synnerhet dess kapitel 4,

- med beaktande av förordning (EG) nr 2052/88, i synnerhet artikel 16, och förordning (EG) nr 4253/88, i synnerhet artikel 31,

- med beaktande av den sjunde årsrapporten om skydd av Europeiska unionens finansiella intressen och kampen mot bedrägerier,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för regionalpolitik och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, budgetutskottet, utskottet för socialfrågor och sysselsättning samt fiskeriutskottet (A4-0211/96), och med beaktande av följande:

A. Den sjätte årsrapporten täcker det första året av genomförandet av strukturfondernas programperiod (1994-1999).

B. Strukturfonderna utgör det viktigaste instrumentet i unionens politik för att stärka den sociala och ekonomiska sammanhållningen.

C. Europas ekonomi befinner sig i en period med låg tillväxt, vilket gör att skillnaderna framträder ännu starkare mellan unionens regioner.

D. Halva tiden av den nuvarande fleråriga programperioden för finansiering ur strukturfonderna har snart förflutit.

E. Tillgången till strukturfonderna och användningen av dem skall vara lätta att förstå.

F. Det är absolut nödvändigt att reducera till ett minimum oegentligheterna och bedrägerierna i strukturfondernas verksamhet.

G. Ett effektivt verkställande av strukturpolitiken erfordrar att subsidiaritets- och partnerskapsprinciperna respekteras fullständigt.

H. Orsakerna till fortsatt användning av inkorrekta förfaranden på medlemsstats- och regionnivå bör sökas i bristen på öppenhet och enkelhet när det gäller de åtgärder som kommissionen föreslår, liksom bristen på yrkesutbildning för personalen inom den nationella administrationen.

I. Inför den ekonomiska och monetära unionen krävs en förstärkning av sammanhållningspolitiken.

1. Parlamentet välkomnar allmänt sett årsrapportens omfattande och detaljerade utformning, men beklagar eftertryckligen att den publiceras ett år efter det att den period den avser har gått till ända och att tillämpningen av den reviderade förordningens nya avsnitt som gäller strukturfonderna, såsom verksamhetens inriktning mot en hållbar utveckling, realiserandet av målsättningen om lika behandling av män och kvinnor, deltagandet av miljöansvariga myndigheter vid genomförandet av projekt i medlemsstaterna, inte tillräckligt eller inte alls har behandlats,

2. välkomnar de betydande och ökade medel på 141 miljarder ecu som har anslagits till strukturfonderna för perioden 1994-1999,

3. beklagar att parlamentet inte har gjorts tillräckligt delaktigt i utarbetandet av budgetberäkningen 1994-1999 för strukturfonderna och inte heller för fördelningen av dessa resurser mellan mål 1 och de andra målen som fastställts bakom lyckta dörrar vid Europeiska rådets möte i Edinburgh, utan hänsyn till Europaparlamentets budgetbefogenheter,

4. understryker behovet av att Europaparlamentet involveras på ett korrekt sätt i sådana beslut i framtiden,

5. understryker den tvingande nödvändigheten av att bestämmelserna för strukturfonderna i framtiden antas genom medbeslutandeförfarandet i stället för samtyckesförfarandet,

6. betonar att det är nödvändigt att säkerställa fortsatt, komplett tillämpning av uppförandekodexen av den 13 juli 1993 om kommissionens genomförande av strukturprogram ((EGT nr C 255, 20.9.1993, s. 19.)) i syfte att säkerställa att Europaparlamentet har tillgång till nödvändig information om användningen av fonderna och får möjlighet att uttrycka sin ståndpunkt,

7. anser att strukturfondernas officiella mål och syften är för vaga och för obestämda i kvantifieringen för att programmet i sin helhet skall kunna utvärderas, och betraktar detta som en allvarlig brist då dessa mål skall fastställas,

8. anser att medlemsstaterna i samarbete med kommissionen oinskränkt borde tillhandahålla lokala och regionala myndigheter tillgänglig och öppen information om fondernas tillgänglighet och natur samt deras bidrag till ekonomisk och social sammanhållning,

9. noterar dock de framsteg som gjorts i fråga om medverkan av lokala och regionala myndigheter samt arbetsmarknadens parter, även om det anser att denna medverkan ibland har varit för begränsad i programmets planeringsfas; kräver dessutom förstärkta ansträngningar vad gäller övervakning i genomförandefaserna,

10. beklagar den komplicerade karaktären hos fonderna och förvaltningen av dem, vilket gör dem obegripliga för majoriteten av unionens medborgare och möjliga mottagare av stöd. Efterlyser en avsevärd förenkling av framtida program när det gäller antalet inblandade generaldirektorat vid kommissionen, antalet fonder och överlappningar mellan både mål, gemenskapsinitiativ och andra instrument. Uppmanar kommissionen att vidta alla tänkbara åtgärder på kort sikt för att förbättra det aktuella programmet i detta avseende; hälsar med tillfredsställelse de åtgärder kommissionen och rådet nyligen vidtagit för att ta itu med problemet,

11. efterlyser ett närmare samarbete mellan kommissionen och de nationella och regionala regeringarna i syfte att säkerställa större effektivitet för åtgärderna, bland annat genom att punktligt följa alla de tidsfrister som fastställts och fastställa mer precisa kriterier för tillgång till fonderna; anmodar kommissionen och medlemsstaterna att omgående genomföra det förslag om optimal användning av fonderna som lades fram av utskottet för regionalpolitik vid det informella ministersammanträdet i Venedig den 3 och 4 maj 1996,

12. efterlyser närmare samband mellan programmen inom de olika strukturfonderna samt mellan dessa och de andra gemenskapspolitiska biståndsåtgärderna som gäller samma territorier med syftet att optimera åtgärdernas effekt på detta territorium, med speciell hänsyn till det ovillkorliga kravet om att främja arbets- och sysselsättningsmöjligheterna,

13. anser dock att förhållandet mellan genomförandet av regionalpolitiken och den pågående konvergensprocessen i framtiden inte får villkoras,

14. stödjer kommissionens avsikt att mångfaldiga försöken med bistånd till kultursektorn och lägga större vikt vid ett närmare samband mellan det kulturella livet och den del av det ekonomiska livet som berörs av detta,

15. beklagar att en mycket liten del av finansieringen ur strukturfonderna har något verkligt transnationellt inslag, och anser att man därigenom har försummat ett tillfälle att åstadkomma synergieffekter i den ekonomiska utvecklingen mellan regioner och att föra samman Europas regioner och deras medborgare,

16. beklagar att de nuvarande 10% av strukturfonderna som avsatts för interregionalt samarbete inte räcker för att skapa ökat samarbete mellan EU:s regioner vad gäller ekonomisk utveckling,

17. konstaterar att strukturfondens uppgift på lång sikt är att avsevärt minska den stora klyftan mellan de rikaste och de fattigaste regionerna, beklagar dock att man hittills inte lyckats att i önskvärd utsträckning få produktivitetsvinster att åtföljas av produktionsökning så att sysselsättningen kunde öka och arbetslösheten minska; konstaterar att denna samhällets uppgift visar sig vara en ytterst krävande utmaning,

18. välkomnar det faktum att 90 % av krediterna för året anslogs under 1994 och att 75 % betalades ut. Konstaterar emellertid med stor oro den låga anslagsnivån för gemenskapsinitiativ (12 %), och att en stor del av alla anslag gjordes i slutet av året, i december,

19. noterar med stor oro att kommissionen inte har någon uttömmande information om exakt när EU:s finansiering innebär att likvida medel utbetalas till målområdena, och att det finns omfattande bevis för att allvarliga förseningar förekommer i sådana utbetalningar från medlemsstaternas sida, vilket får till följd att den ekonomiska utvecklingen allvarligt försenas; begär därför att utbetalningarna till de slutliga förmånstagarna övervakas på samma sätt som utbetalningar från kommissionen till medlemsstaterna. Uppmanar med kraft medlemsstaterna att regelbundet lägga fram rapporter om utförda betalningar för att få ett öppet revisionsförfarande, vilket enligt Revisionsrättens revisionsförklaring är nödvändigt,

20. kritiserar de svårigheter, och emellanåt den obstruktion, som kommissionen fortfarande möter när det gäller medlemsstater som inte tillhandahåller relevant information för att styrka additionalitet,

21. anser att förstärkandet av de regionala myndigheterna kan bidra till att betydligt förbättra och förenkla förvaltningen av och kontrollen över gemenskapsfonderna, då kommissionens arbetsbörda blir lättare å ena sidan och insyn säkerställs på en nivå som är närmare skattebetalarna å andra sidan,

22. välkomnar förbättringen av program och omfattningen av antaganden genom det framgångsrika införandet av samlade programplaneringsdokument; beklagar dock att kommissionen inte gör någon formell jämförande utvärdering av effektiviteten hos det system för antagande av program som inrättats mellan medlemsstaterna och deras regioner; anser att kommissionen i framtiden bör göra en sådan utvärdering,

23. uppmanar kommissionen att vidareutveckla systemet med efterföljande interims- och föregående utvärderingar för att klargöra sitt bidrag genom strukturstöd till den verkliga utvecklingen av regionerna,

24. gratulerar kommissionen till dess analys av sambandet med EU:s övriga politikområden, och välkomnar samordningen mellan strukturfonderna, sammanhållningsfonden, Europeiska investeringsbanken och övriga instrument, noterar emellertid att Europeiska investeringsbankens finansieringsmöjligheter inte är anpassade till de små och medelstora företagens behov och möjligheter och att de små och medelstora företagen därför ofta inte kan utnyttja det strukturella bistånd Europeiska unionen avser för dem,

25. anser att det är oacceptabelt att det fortsättningsvis uppstår konflikter med EU:s miljöpolitik i samband med de enskilda projekten och programmen, och uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ombesörja att projekten i framtiden genomförs i enlighet med EU:s miljöpolitik, bl.a. genom regelrätt genomförande av miljökonsekvensutredningar och genom en förebyggande och reell medverkan för miljön av ansvariga myndigheter i genomförandet och utvärderingen av program,

26. efterlyser konstruktivt samarbete vid samordning av strukturfondernas finansieringsmekanismer (inom ramen för de gemensamma politiska processerna i Europa) samt politiken för «fysisk planering» (f.n. inom ramen för mellanstatliga förfaranden) för att säkerställa maximal nytta och framgång för de olika regionalpolitiska målsättningarna,

27. fördömer den fortsatta och oriktiga tillämpningen av förfaranden på medlemsstatsnivå och regional nivå som var föremål för allvarlig kritik i revisionsrättens rapport; välkomnar kommissionens ytterligare åtgärder för att samordna insatserna mot missbruk av ekonomiska medel, liksom mot begränsningar av användningen av medel genom förfaranden i medlemsstaterna som inte direkt och i hela den utsträckning som är möjlig tillför regionerna de europeiska strukturåtgärderna utan underkastar dem nationell revidering, och fordrar därför av kommissionen att den skall ingripa direkt och kräva att medlen skall sättas in på det sätt som fordras av den europeiska ekonomiska och sociala sammanhållningen, i enlighet med bestämmelserna för strukturfonderna; uppmanar även kommissionen att så snart som möjligt öka kontrollen på ort och ställe för att säkerställa att projekten genomförs korrekt,

28. anmodar medlemsstaterna att snarast ratificera konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen,

29. beklagar det faktum att en spridning av de erfarenheter som gjorts genom användningen av strukturfonderna runt om i EU:s regioner och främjande av ett optimalt tillvägagångssätt inte förefaller vara prioriterade frågor, de nämns inte ens i kommissionens rapport,

30. anser att kommissionen och medlemsstaterna inom ramen för strukturfonderna bör upprätta verksamheter för skapande av nätverk och utbyte av erfarenheter i syfte att säkerställa modeller för ett optimalt tillvägagångssätt i genomförandet av strukturfonderna och förbättra det interregionala samarbetet,

31. kräver att man gör större ansträngningar för ett större deltagande från den privata sektorns sida i finansieringen av regional utveckling, och att de ekonomiska medlen tillåts användas för ett bredare urval av finansieringstekniska instrument till fördel för i synnerhet sektorn för små och medelstora företag,

32. anmodar kommissionen att snarast ta itu med problemet med flödet av likvida medel med avseende på medverkande frivilligorganisationer och kooperativ, och små och medelstora företag,

33. uppmanar kommissionen att så snart som möjligt lägga fram för parlamentet den slutliga rapporten för programmet 1989 - 1993, för att parlamentet skall kunna undersöka programperioden noggrant innan man kommit halvvägs genom den nuvarande programperioden,

34. uppmanar utskottet för regionalpolitik att undersöka olika mekanismer för en mer djupgående granskning av kommissionens rapport om strukturfonderna och genom utfrågningar och fältstudier undersöka möjligheten att använda en temporär, tvärpolitisk arbetsgrupp samt uppskatta kostnaderna för detta.

När det gäller jordbruksaspekterna:

35. anser att bättre information bör tillhandahållas alla de potentiella fondanvändarna, framför allt inom mindre gynnade och avlägsna områden, dit informationen har svårt att nå eller ofta anländer för sent. Genom ett finmaskigt distributionsnät för information elimineras risken att just de primära mottagarna av stöd inte kan utnyttja stödet.

36. understryker svårigheterna att genomföra gemenskapsinitiativen (LEADER). Endast 12 % av de tillgängliga medlen har anslagits, och lejonparten har reserverats för initiativet «Sysselsättning» (200 miljoner ecu av totalt ca 230 miljoner för alla initiativ), medan det för LEADER endast har avsatts ca 24 miljoner. Orsakerna till denna eftersläpning vad gäller LEADER bör granskas i detalj; är det fråga om svårigheter att bilda lokala aktionsgrupper, att hitta medel på regional eller nationell nivå eller gäller svårigheterna projektens tekniska förberedelser?

37. understryker skillnaderna i användningen av de tre fonderna i de olika medlemsstaterna. Om man tar medlen inom en post för mål 5b, så kan man konstatera, att av totalt ca 609 miljoner ecu avsedda för nio stater under 1994 (med undantag för Grekland, Irland och Portugal) varierade beloppen från 262,7 miljoner ecu för Frankrike och nästan 126 miljoner för Tyskland, medan Italien fick 75,5 miljoner och Spanien 73,5. Orsakerna till denna stora skillnad i användning av fonderna vore likaledes värda en grundlig studie för att finna lämpliga botemedel i enlighet med det som nu har föreslagits för initiativet LEADER.

När det gäller de finansiella och budgetmässiga aspekterna:

38. erinrar om att processen för harmonisering av och för ekonomiskt och socialt tillnärmande mellan Europeiska unionens olika områden visar sig vara en långsam och långsiktig process och att den endast kommer att vara möjlig genom tillämpning av principerna om ekonomisk och social sammanhållning och om ekonomisk solidaritet,

39. konstaterar att år 1994, vad det finansiella genomförandet beträffar, avspeglar de svårigheter medlemsstaterna upplevde med tillämpningen av den nya ordningen; likaså skapade det sena antagandet av respektive gemenskapsstödramar (andra halvåret 1993) och av det första paketet av gemenskapsinitiativ (juni 1994), en situation som bidrog till att budgeterade finansiella anslag inte absorberades,

40. fäster kommissionens och medlemsstaternas uppmärksamhet på att de under 1994 upplevda svårigheterna med att absorbera har återkommit under 1995, vilket medförde att budgetplanen anpassades vid två tillfällen; budgetmyndigheten beslöt därför att mellan 1996 och 1999 höja taket för Kategori 2 i budgetplanen till sammanlagt 3 811 miljoner ecu i betalningsåtaganden (1 738 + 2 073 miljoner ecu),

41. det förefaller som om denna praxis skulle kunna ge upphov till en «snöbollseffekt», vilken skulle kunna leda till betydande budgetåtstramningar och administrativa åtstramningar under de två sista åren av den nya ekonomiska planen, 1998-99,

42. erinrar därför om Europaparlamentets resolution av den 17 april 1996, om ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för 1994 ((EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 113.)) och vidhåller kravet på att kommissionen företar tekniska och administrativa justeringar som gör det möjligt att säkerställa en effektivare tillämpning av strukturfonderna och som gör de finansiella överföringarna till Europeiska unionens olika områden, såsom de fastställdes i Edinburgh, genomförbara,

43. bekräftar att en fördelning av medel, beslutad enligt artikel 12, punkt 4, i rambestämmelserna för strukturfonderna, enbart är vägledande, såväl vad avser gemenskapsstödramarna som vad avser gemenskapsinitiativen,

44. erinrar i detta sammanhang om Europaparlamentets resolution av den 28 mars 1996, om fördelningen av reserven för gemenskapsinitiativ ((EGT nr C 117, 22.4.1996, s. 70.)) och bekräftar att de däri nämnda principerna skall tillämpas på strukturfonderna i sin helhet (gemenskapsstödram, övergångs- och nyskapande åtgärder samt gemenskapsinitiativ), i synnerhet vad beträffar:

- framläggandet varje år, vid antagandet av det första budgetförslaget, av en rapport för Europaparlamentet från kommissionen om läget för det finansiella genomförandet av varje gemenskapsstödram och gemenskapsinitiativ,

- framläggandet, före juli 1998, av en rapport om det allmänna läget för genomförandet av strukturfondernas olika delar och med förslag till den budgetansvariga myndigheten om justeringar och eventuella förstärkningar att genomföra i de olika finansiella programplaner som ursprungligen antagits,

- information till den budgetansvariga myndigheten om överföringar av anslag som kommissionen har för avsikt att genomföra inom varje kapitel.

När det gäller de sociala aspekterna:

45. upprepar sin uppmaning till kommissionen från sin resolution av den 19 januari 1996 om kommissionens årliga rapport nr 5 om genomförande av reformen av strukturfonderna 1993 ((EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 131, punkterna 24 och 25.)) att i kommande rapporter bättre utvärdera kvaliteten på de arbetstillfällen som skapats av EU- strukturåtgärder med särskild hänsyn till sysselsättningsmässig stabilitet,

46. beklagar att, trots en uttrycklig begäran från Europaparlamentet ((EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 131, punkt 30.)), uppgifterna om kvinnors deltagande i projekt som finansieras via socialfonden fortfarande är helt otillfredsställande; hoppas att kommande rapporter kommer att tillhandahålla lämplig information i detta ämne,

47. påminner kommissionen om att kommande rapporter skall tillhandahålla riktiga uppgifter om sysselsättningsnivåer och siffror om utslagna i förhållande till åtgärder finansierade via socialfonden; hoppas att bättre kvalitativa och kvantitativa mål i gemenskapsstödramarna och de samlade programplaneringsdokumenten skall underlätta denna uppgift,

48. påminner kommissionen om behovet av att beräkna socialfondsbidragen på grundval av indikatorer som relaterar till arbetsmarknadssituationen, nivån på uppnådda krav, innehållet i de samfinansierade projekten och utvecklingen beträffande inkomster och löner,

49. beklagar att rapporten inte tillhandahåller information om de effekter som EMU:s konvergenskriterier och additionalitetskrav har på finansiella genomförandenivåer och hoppas att kommande rapporter tar hänsyn till detta problem,

När det gäller fiskerisektorn:

50. uppmanar kommissionen att formellt framlägga en rapport om «strukturpolitik till stöd för fiskeri och vattenbruk» inför Europaparlamentet,

51. upprepar sin anmodan att kommissionen skall utarbeta en rapport om genomförandet av PESCA-programmet, när väl halva tiden för initiativet gått.

52. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen och rådet.