MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET enligt artikel 251.2 andra stycket i EG-fördraget om gemensam ståndpunkt antagen av rådet inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar

1. BAKGRUND

- Förslaget (KOM(1998)415 slutlig - 1998/225(COD))presenterades för rådet den 8 juli 1998 (EGT C 300, 29.9.1998, s. 6).

- Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 27 januari 1999, (CES 1999/67). Regionkommittén beslutade vid sitt möte den 30 juni 1999 att inte avge något yttrande.

- Europaparlamentet avgav sitt yttrande (första behandlingen) vid sitt plenarmöte den 14 april 1999.

- Kommissionen antog sitt ändrade förslag den 25 november 1999 (KOM(1999)611 slutlig).

- Vid sitt möte den 22 juni 2000 nådde rådet en enhällig politisk överenskommelse i syfte att anta en gemensam ståndpunkt.

- Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt den 7 november 2000.

2. SYFTET MED KOMMISSIONENS FÖRSLAG

Syftet med kommissionens förslag var att uppdatera de gränsvärden som gäller för anläggningar för vilka det utfärdas drifttillstånd efter det att förslaget träder i kraft och att utvidga omfattningen av direktiv 88/609 så att gasturbiner omfattas från samma datum. Den gemensamma ståndpunkten innehåller även strängare krav än de som för närvarande gäller för anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd före den 1 juli 1987, dvs. så kallade "befintliga" anläggningar.

3. KOMMENTARER TILL DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

3.1. Allmänna kommentarer

Stötestenen under förhandlingarna var huruvida kommissionens förslag skulle utvidgas så att det även skulle omfatta strängare krav för befintliga anläggningar än de som finns i dagens gemenskapslagstiftning och hur dessa krav skulle utformas. Vid sin första behandling strävade Europaparlamentet efter att infoga befintliga anläggningar inom ramen för förslaget och föreslog utsläppsgränsvärden som skulle börja tillämpas från och med den 1 januari 2005 för sådana anläggningar. Vid den tidpunkten delade kommissionen inte Europaparlamentets uppfattning. Kommissionen ansåg att förslaget att ändra direktivet om stora förbränningsanläggningar skulle ingå som en av flera åtgärder för att bekämpa försurning och ozonproblemet, där den viktigaste delen skulle vara förslaget till direktiv om nationella utsläppstak [1]. Kommissionen ansåg att det sistnämnda förslaget skulle vara det miljömässigt bästa och billigaste alternativet för att uppnå de utsläppsreduceringar som krävs för att uppnå kommissionens mål i fråga om försurning och ozon. Därför tog kommissionen inte med några nya bestämmelser för befintliga anläggningar i förslaget till direktiv om stora förbränningsanläggningar.

[1] KOM(1999)125 1999/67(COD).

I sin gemensamma ståndpunkt beslöt rådet att utvidga omfattningen av kommissionens förslag till att innehålla bestämmelser för befintliga anläggningar. Eftersom rådet antog sin gemensamma ståndpunkt om förslagen både till direktiv om stora förbränningsanläggningar och om nationella utsläppstak samtidigt, kunde kommissionen göra en bedömning av om de bägge förslagen tillsammans innebar att man skulle nå en tillfredsställande nivå i fråga om miljösträvandena. I detta sammanhang ansåg kommissionen att den kunde godta den gemensamma ståndpunkten i fråga om stora förbränningsanläggningar som innehåller nya bestämmelser för befintliga anläggningar (dvs. sådana för vilka det utfärdats drifttillstånd före 1987). Trots att de gemensamma ståndpunkterna om förslagen till direktiv om stora förbränningsanläggningar och nationella utsläppstak inte ger de bästa förutsättningarna för att minska utsläppsnivåerna ur kostnadssynvinkel, kommer de att leda till kraftiga utsläppsminskningar. Den gemensamma ståndpunkten om stora förbränningsanläggningar kommer att ge kraftigt minskade utsläpp från stora förbränningsanläggningar. Dessutom anges det i ståndpunkten tydliga miljönormer för befintliga anläggningar vilka måste respekteras vid den kommande utvidgningen av gemenskapen.

Sammanfattningsvis finns det nu en gemensam uppfattning mellan Europaparlamentet och rådet om principen att nya och hårdare bestämmelser för befintliga anläggningar än de som finns i direktiv 88/609 bör tas med.

3.2. Europaparlamentets ändringsförslag som godtagits i sin helhet eller delvis av kommissionen och som införlivats i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 1, 3, 5 och 15

Kommissionen godtog ändringsförslag 1 och 3 delvis och ändringsförslag 5 och 15 i princip och dessa återspeglas i den gemensamma ståndpunkten. Ändringsförslag 1 som upprepar målet i gemenskapens försurningsstrategi ingår i skäl 4. Principen för ändringsförslag 5 om framtida justeringar av utsläppsgränsvärdena återspeglas i skäl 7 och i den granskningsprocess som fastställs i artikel 4. Den princip som ligger till grund för ändringsförslag 3, som rör de ekonomiska instrumentens möjligheter, återfinns också i artikel 4. Principen bakom ändringsförslag 15 om medlemsstaternas informationsspridning till allmänheten och till berörda organisationer om utsläpp återspeglas också i skäl 7, i den utsträckning att målet kan uppnås genom att man utvecklar register över utsläpp av föroreningar och genom IPPC-direktivet.

3.3. Europaparlamentets ändringsförslag som kommissionen inte godtog och som inte införlivats i den gemensamma ståndpunkten

Ändringsförslag 2, 4, 6, 7, 11 och 13

Kommissionen godtog inte ändringsförslag 2 eftersom det rör delar av 1994 års Oslo-protokoll till 1979 års Genève-konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar som hänvisar till utsläppsgränsvärdena i direktiv 88/609. Dessa gås för närvarande igenom i enlighet med kommissionens förslag.

Kommissionen godtog inte heller ändringsförslag 4 vars mål var att utvidga omfattningen av förslaget så att det skulle omfatta gasturbiner på offshore-plattformar och tekniska anordningar som används för att driva fordon, fartyg eller flygplan. Gasturbiner på offshore-plattformar undantas från omfattningen beroende på sina driftsegenskaper. Eftersom det här förslaget rör utsläpp från stationära källor är det inte lämpligt att utvidga omfattningen till framdrivningsenheter.

Ändringsförslag 6 i vilket det föreslås att man skall ta bort undantaget för Konungariket Spanien i direktiv 88/609 godtogs inte heller, eftersom de berörda anläggningarna måste tas i drift före slutet av 2005 för att de skall kunna bli föremål för ett undantag.

Ändringsförslag 7, 11 och 13 innehöll strängare utsläppsgränsvärden för fasta och gasformiga bränslen för anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter den 1 januari 2000 än de som kommissionen föreslagit. Kommissionens förslag, som utvecklats med en bedömning av befintlig teknik som underlag, syftar till att ange normer som kan användas på gemenskapsnivå. På så vis kan medlemsstaterna på ett flexiblare sätt tillämpa strängare utsläppsgränsvärden, om det motiveras av lokala betingelser eller för att klara utsläppsmålen för svaveldioxid och kväveoxider som är ett resultat av kommissionens parallellförslag om nationella utsläppstak. Kommissionens förslag får inte heller vara något hinder för miljöegenskaperna hos stora förbränningsanläggningar när det görs en integrerad bedömning av dem. Kommissionen anser inte att strängare utsläppsgränsvärden är motiverade och kan därför inte godta dessa ändringsförslag.

3.4. Parlamentets ändringar som inte återfinns i kommissionens förslag men som delvis återfinns i rådets gemensamma ståndpunkt

Ändringsförslag 8, 10, 12, 14 och 20

Den största skillnaden mellan kommissionens förslag och rådets gemensamma ståndpunkt rör strängare bestämmelser för befintliga anläggningar än de nuvarande. I sina ändringsförslag 8, 10, 12, 14 och 20 föreslog Europaparlamentet en genomgång av de utsläppsgränsvärden som gäller för stora förbränningsanläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd mellan den 1 juli 1987 och den 1 januari 2000; det föreslogs vidare att dessa utsläppsgränsvärden skulle tillämpas för anläggningar för vilka drifttillstånd utfärdats före den 1 juli 1987. Kommissionen godtog inte dessa ändringsförslag och tog inte med dem i sitt ändrade förslag.

Även om det i den gemensamma ståndpunkten inte finns några ändringar av kraven för anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter den 1 juli 1987 och datumet för ikraftträdandet av det aktuella förslaget, så innehåller ståndpunkten nya bestämmelser för befintliga anläggningar som innebär ett steg i riktning mot att uppfylla andemeningen i ändringsförslag 8, 10, 12, 14 och 20. Dessa ändringsförslag återspeglas nu i viss mån i den gemensamma ståndpunkten genom artikel 4 i vilken det krävs att kraven för nya anläggningar, enligt definitionen i direktiv 88/609, skall tillämpas för befintliga anläggningar senast den 1 januari 2008. Behovet att anpassa detta tillvägagångssätt mot bakgrund av att de olika sektorerna för stora förbränningsanläggningar skiljer sig åt i medlemsstaterna får sitt uttryck i artikel 4 genom att den innehåller alternativet att man skall kunna använda en nationell plan, varigenom man skulle uppnå samma utsläppsminskningar, för att uppfylla kraven för befintliga anläggningar.

Övriga viktigare skillnader mellan kommissionens ändrade förslag och den gemensamma ståndpunkten redovisas nedan.

Bestämmelser för biomassa (artikel 2.11 och bilaga VI.B)

Definitionen av biomassa har anpassats för att göra den enhetlig med Europaparlamentets och rådets kommande direktiv om avfallsförbränning. Ändringarna av definitionen säkerställer att de undantag som inte omfattas av förslaget till avfallsförbränning omfattas av förslaget om stora förbränningsanläggningar. När det gäller biomassa är utsläppsgränsvärdena för kväveoxider 400 mg/Nm3 från anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter det att detta förslag trätt i kraft och vars värmekapacitet ligger mellan 50 och 100 MWth, och 200 mg/Nm3 för anläggningar vars kapacitet överstiger 300 MWth, vilket kan jämföras med 350 mg/Nm3 respektive 300 mg/Nm3 som kommissionen föreslog.

Bestämmelser för kombinerad värme och energi (artikel 7)

Texten har ändrats för att tydliggöra att det är medlemsstaternas ansvar att säkerställa att den tekniska och ekonomiska genomförbarheten i fråga om att tillhandahålla kombinerad framställning av värme och energi undersöks när det gäller nya anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter det att detta förslag trädde i kraft och när det gäller andra anläggningar som skall byggas ut med mer än 50 MWth efter det att förslaget trädde i kraft. I de fall genomförbarheten bekräftas skall installationer utvecklas i enlighet därmed och med hänsyn tagen till marknads- och distributionssituationen.

Bestämmelser om inhemskt bränsle (artikel 6)

Bestämmelserna i artikel 6 som tillåter att utsläppsgränsvärdena vid anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter den 1 juli 1987 överskrids i de fall dessa värden inte kan uppfyllas beroende på lignitens beskaffenhet, skall inte längre gälla för anläggningar för det vilka det utfärdats drifttillstånd efter det att detta förslag trätt i kraft. Även avsvavlingsgraden som gäller för inhemskt fast bränsle i bilaga VIII.B, som gäller i enlighet med artikel 5.2, när utsläppsgränsvärdena i bilaga III.B inte kan uppfyllas, har ändrats. Den grad som kommer att gälla är 92 % för anläggningar med en kapacitet på 50 - 100 MWth och för anläggningar med en kapacitet som överstiger 300 MWth, vilket kan jämföras med 90 % respektive 95 % som var kommissionens förslag.

Bestämmelser för gasturbiner (bilaga VI)

Det högre utsläppsgränsvärdet på 75 mg/Nm3 som gäller för anläggningar med kombinerad framställning av värme och energi med en total effektivitet på mer än 75 % kommer också att gälla för kombinerade anläggningar med en effektivitet som är högre än 55 %.

Kommissionen kan godta dessa ändringar inom ramen för den gemensamma ståndpunkten.

3.5. Nya bestämmelser införda av rådet

Omarbetning

I stället för att fortsätta med arbetet att ändra direktiv 88/609 har rådet beslutat att omarbeta direktivet. Som ett resultat av detta har flera nya skäl införts och numreringen av vissa artiklar har ändrats. Kommissionen anser att och omarbetningen av direktiv 88/609 kommer att underlätta dess införlivande i nationell lagstiftning och kommande genomförande och kan därför stödja rådets synpunkt.

4. SAMMANFATTNING

Rådet stödde enhälligt den gemensamma ståndpunkten. Bestämmelserna för befintliga anläggningar tillsammans med de nya normer som gäller för anläggningar för vilka det utfärdats drifttillstånd efter det att föreslaget trätt i kraft kommer att leda till kraftiga förbättringar av miljöegenskaperna inom sektorn för stora förbränningsanläggningar. Bestämmelser för gasturbiner återspeglar aktuella trender när det gäller teknikval inom sektorn för kraftframställning. Tidsplanen för införandet av nya bestämmelser för befintliga anläggningar är realistisk mot bakgrund av de åtgärder som måste införas. Därför kan kommissionen godta och stödja den gemensamma ståndpunkten.