Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen"

(1999/C 258/07)

Den 18 december 1998 beslutade rådet att i enlighet med artikel 2.2 i protokollet om socialpolitik rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för sysselsättning, sociala frågor och medborgarna, som svarat för det förberedande arbetet i ärendet, antog sitt yttrande den 15 juni 1999. Föredragande var Ursula Engelen-Kefer.

Vid sin 365:e plenarsession den 7-8 juli 1999 (sammanträdet den 7 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 99 röster för, 1 emot och 10 nedlagda röster.

1. Allmänna kommentarer

Det råder delade meningar i Ekonomiska och sociala kommittén när det gäller befogenhetsfrågorna i anslutning till kommissionens dokument "Förslag till rådets direktiv om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen".

Vissa ledamöter anser att direktivförslaget inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen och att det strider mot proportionalitetsprincipen, eftersom det ingriper för mycket i de nationella regelverken. Andra ledamöter anser att förslaget - även om det kan förbättras, i synnerhet genom en sänkning av tröskelvärdet och en utvidgning till den offentliga sektorn - leder till att brister i de nationella regelverken avhjälps genom att det skapas en enhetlig gemenskapsram som kan bidra till att täppa till luckor i gemenskapsrätten när det gäller information och samråd och därigenom skapa förutsättningar för att omvandlingsprocesserna skall kunna lyckas.

1.1. Oberoende av dessa meningsskiljaktigheter vill Ekonomiska och sociala kommittén framhålla följande:

1.2. Den europeiska sociala stadgan och gemenskapens stadga om arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter från 1989 tillerkänner arbetstagarna och deras företrädare en grundläggande rätt till information och samråd beträffande beslut som kan få viktiga följder för dem, och med beaktande av de varierande förhållandena i EU:s medlemsstater är detta en viktig del av den europeiska samhällsmodellen.(1) Detta bygger på ett erkännande av den aktiva roll som arbetstagarna och deras företrädare spelar i företagens verksamhet. Man måste också beakta småföretagens speciella situation.

1.3. Genom att erkänna och stödja arbetstagarnas och deras företrädares sociala rättigheter ger man ett betydelsefullt bidrag till att stärka den sociala dimensionen, och följden blir även att nationella skillnader inte snedvrider konkurrensen i lika hög grad. Denna sociala komponent är en garanti för en bättre fungerande inre marknad.

1.4. Såväl Davignonrapporten(2), grönboken "Ett partnerskap för en ny arbetsorganisation"(3) som Gyllenhammarrapporten(4) har hävdat att information och samråd kan utöva ett positivt inflytande på arbetstagarna och deras företrädare när det gäller omstruktureringar i näringslivet. Kommittén vill uttryckligen instämma i denna uppfattning. Arbetstagarnas kvalifikationer och motivation är en av grundförutsättningarna för att näringslivets konkurrenskraft skall säkerställas i framtiden. I den sysselsättningsstrategi som Europeiska rådet i Luxemburg presenterade betonades med rätta den viktiga roll som arbetsmarknadens parter spelar för att modernisera arbetsorganisationen och den viktiga funktion de fyller för företagens anpassningsförmåga.

1.5. Om man vill trygga konkurrenskraften kan näringslivets omstruktureringsproblem endast lösas med hjälp av en äkta, effektiv och förutseende sysselsättningspolitik i företagen. En sådan politik måste emellertid utvecklas gemensamt med - och kan inte åstadkommas utan - arbetstagarna och deras företrädare. Genom information till och samråd med arbetstagarna och deras företrädare i enlighet med vad som redan fastställts i rådets direktiv 92/56/EEG av den 24 juni 1992 om ändring av direktiv 75/129/EEG av den 17 februari 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, i rådets direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998 om ändring av direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter, samt i rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd, ger man ett viktigt bidrag till att skapa förståelse hos arbetstagarna och deras företrädare för de metoder som krävs för att bemästra omvandlingsprocessen. Därigenom frigörs arbetstagarnas innovationsförmåga, och företagens konkurrenskraft stärks.

1.6. Genom ett informations- och samrådsförfarande kan man bidra till att förverkliga de mål för Europeiska gemenskapen och medlemsstaterna som anges i artikel 136 i EG-fördraget och som lyder som följer:

- Främja sysselsättningen.

- Förbättra levnads- och arbetsvillkor och därigenom möjliggöra en harmonisering.

- Åstadkomma ett fullgott socialt skydd.

- En dialog mellan arbetsmarknadens parter.

- En utveckling av de mänskliga resurserna för att möjliggöra en varaktigt hög sysselsättning.

- Bekämpa social utslagning.

2. Särskilda kommentarer

Med utgångspunkt i vad som framförts tidigare i detta yttrande anser Ekonomiska och sociala kommittén att följande principer bildar underlag för ett effektivt informations- och samrådsförfarande gentemot arbetstagarna och deras företrädare:

2.1. En förstärkt social dialog, liksom andra former av samråd, förutsätter att arbetstagarna och deras företrädare betraktas och behandlas som en likaberättigad partner. Detta kräver en omfattande informations- och samrådspolitik samt tillräckligt oberoende arbetstagarrepresentanter som också har möjlighet att konsultera utomstående sakkunniga.

2.2. Den ledningsnivå som är ansvarig skall lämna fortlöpande och uttömmande information i god tid. Informationen skall framför allt gälla alla förändringar av arbetets tekniska utveckling, arbetsorganisationen och allmänna företagsförhållanden som kan få viktiga konsekvenser för arbetstagarna, samt effekterna av företagsledningens planerade åtgärder för arbetstagarna och deras företrädare. Dessutom skall information och samråd ske på områden som direkt berör arbetstagarnas rättigheter och framtid, såsom åtgärder för att skapa lika möjligheter samt åtgärder för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.

2.3. Om informations- och samrådsförfarandet skall bli effektivt krävs det att arbetstagarrepresentanternas åsikter inhämtas så att företagsledningen kan ta hänsyn till dem under beslutsprocessen innan den fattar sitt slutgiltiga beslut.

2.4. För att anpassa informationen till arbetsmarknadens parter och för att skapa förståelse bland dem, måste man se till att informationen även inkluderar den fortsatta utvecklingen av företagets verksamhet och dess ekonomiska och finansiella situation. Detta gäller också information om investeringar som är av väsentlig betydelse för företagets framtid och för det framtida sysselsättningsläget.

2.5. Eftersom information och samråd bör vara ett viktigt instrument för effektiv företagsorganisation är det nödvändigt att det finns möjlighet för arbetstagarna och deras företrädare att presentera egna förslag, särskilt när det gäller trygga sysselsättningsmöjligheter, sysselsättningsstrukturer och en överblickbar sysselsättningsutveckling i företagen. När företagen fattar sina beslut bör de även i dessa fall först sträva efter att nå enighet.

2.6. Ett sådant partnerskapsinriktat förfarande är dessutom en förutsättning för att besluten skall kunna genomföras på ett så konfliktfritt sätt som möjligt. Endast på så sätt kan ett så viktigt område som yrkesutbildning och fortbildning komma till sin rätt och vinna förståelse hos arbetstagarna.

2.7. Ekonomiska och sociala kommittén konstaterar att det är av avgörande betydelse för omvandlingens utformning att man inför ett informations- och samrådsförfarande på ett effektivt sätt. Genomförandemetoderna kan variera mellan EU:s medlemsländer.

Bryssel den 7 juli 1999.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) Se ESK:s yttrande om "De grundläggande sociala rättigheterna i Europeiska unionen", EGT C 126, 23.5.1989, s. 4.

(2) Slutrapporten från expertgruppen "European Systems of Worker Involvement", s. 5 ff.

(3) KOM(97) 128 slutlig, s. 3 ff.

(4) Slutrapport från högnivågruppen om ekonomiska och sociala konsekvenser av industriella förändringar, s. 9 ff, s. 23 ff.