·En serie av utvärderingar som schemalagts under den nuvarande fleråriga budgetramen (2014–2020) för att bedöma de nuvarande målen för jordbrukspolitiken, med de första resultaten tillgängliga under 2017/18.

För att bedöma framstegen mot uppnåendet av ovanstående mål och identifiera framtida utmaningar genomfördes en bred samrådsprocess som uppmuntrade en strukturerad debatt med alla berörda parter, däribland aktörer utanför jordbruksverksamheten. Uppgifter om jordbrukspolitikens resultat samlades dessutom in från en rad olika informationskällor (se sammanfattningen i ruta 1 nedan), vilka låg till grund för bedömningen av jordbrukspolitikens framsteg och brister under åren, med särskild betoning på de senaste reformerna. Detta gäller särskilt följande:

Bidrag från samråden och analyserna med de berörda parterna visar att detta är möjligt, under förutsättning att de nödvändiga åtgärder som är inriktade på en högre ambition när det gäller miljö- och klimatinsatser gör det möjligt att anta en bästa praxis (både för konventionella och andra former av jordbruk) som omfattar kunskap, innovation och den senaste relevanta tekniken.

När det gäller fördelningen av direktstödet bland medlemsstaterna föreslås att alla medlemsstater med direktstöd under 90 % av EU-genomsnittet ska fortsätta den process som påbörjades under perioden 2014–2020 för att fylla ut 50 % av den befintliga skillnaden till 90 %. Alla medlemsstater kommer att bidra till finansieringen av denna externa konvergens av nivåerna för direktstöd. Medlemsstaternas anslag för direktstöd enligt förordningen om strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken beräknas på grundval av detta.

Det föreslås att den gemensamma jordbrukspolitikens nuvarande struktur bibehålls, dvs. två pelare med årliga allmänna åtgärder under pelare I som kompletteras med åtgärder som avspeglar nationella och regionala behov inom fleråriga program under pelare II. Den nya utformningen av jordbrukspolitiken efter år 2020 kommer emellertid att leda till en utökad subsidiaritet, så att medlemsstaterna har större möjlighet att skräddarsy genomförandeåtgärder under båda pelarna efter sina egna villkor och jordbrukarnas faktiska omständigheter. Mer subsidiaritet betyder en återbalansering av ansvarsområdena i förvaltningen av jordbrukspolitiken och ett sökande efter nya relationer mellan Europeiska unionen, medlemsstaterna och jordbrukarna.

Var och en av medlemsstaterna kommer att presentera sina förslag på interventioner för att uppnå de EU-specifika målen i en strategisk plan inom jordbrukspolitiken. I lagstiftningen fastställs regler för innehållet i en sådan strategisk plan inom jordbrukspolitiken, och kommissionen kommer att granska och godkänna varje plan. De strategiska planerna inom jordbrukspolitiken kommer att kombinera de flesta av de stödinstrument som finansieras av EGFJ (inklusive de sektorspecifika program som hittills har fastställts enligt förordningen om en samlad marknadsordning) och Ejflu. På detta sätt kommer en enda sammanhängande interventionsstrategi per medlemsstat att utformas av de olika medlemsstaterna. I de strategiska planerna inom jordbrukspolitiken kommer medlemsstaterna att fastställa mål för vad de vill uppnå under programperioden med hjälp av gemensamt definierade resultatindikatorer.

(12)Definitionen för begreppet ursprungsbeteckning bör anpassas efter den definition som ges i avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (Trips-avtalet), vilket godkändes av rådet genom beslut 94/800/EG, särskilt artikel 22.1, såtillvida att namnet bör ange att produkten har sitt ursprung i en viss region eller ort.

(13)I syfte att garantera ett enhetligt beslutsfattande när det gäller ansökningar om skydd och invändningar som lämnas in inom ramen för det förberedande nationella förfarande som avses i artikel 96 i förordning (EU) nr 1308/2013, ska kommissionen underrättas i god tid och regelbundet när förfaranden inleds vid nationella domstolar eller andra organ avseende en ansökan om skydd som medlemsstaten vidarebefordrat till kommissionen i enlighet med artikel 96.5 i förordning (EU) nr 1308/2013. Kommissionen bör tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att i tillämpliga fall stoppa granskningen av en ansökan tills att en nationell domstol eller annan nationell instans har kunnat bedöma hur en invändning förhåller sig till den bedömning som har gjorts av medlemsstaten i det preliminära nationella förfarandet.

(14)Registrering av geografiska beteckningar bör göras enklare och snabbare genom att bedömningen av överensstämmelse i förhållande till bestämmelserna om immateriella rättigheter skiljs från bedömningen av huruvida produktspecifikationen följer handelsnormerna och märkningsreglerna.

(15)Den bedömning som görs av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna är ett avgörande steg i förfarandet. Medlemsstaterna har kunskap, expertis och tillgång till uppgifter och fakta som innebär att de är bäst lämpade att kontrollera att uppgifterna i ansökan är korrekta och sanningsenliga. Medlemsstaterna bör därför se till att resultatet av bedömningen samlas i ett sammanfattande dokument som bör innehålla en sammanfattning av relevanta delar av produktspecifikationen, samt sörja för att bedömningsresultaten är tillförlitliga och korrekta. I enlighet med subsidiarietetsprincipen bör kommissionen därefter granska ansökningarna för att säkra att de inte innehåller några uppenbara felaktigheter och att unionsrätten och intressen som företräds av aktörer utanför ansökningsmedlemsstaten har beaktats.

(16)Den period under vilken invändningar kan göras bör förlängas till tre månader för att säkerställa att alla berörda parter får tillräckligt med tid för att granska ansökan om skydd och möjlighet att lämna in invändningar. I syfte att säkerställa att det är samma förfarande för invändningar som tillämpas, både enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 och enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012, vilket gör det möjligt för medlemsstaterna att vidarebefordra invändningar från fysiska eller juridiska personer som är bosatta eller etablerade på deras territorier till kommissionen på ett samordnat och effektivt sätt, bör invändningar från fysiska eller juridiska personer lämnas in till myndigheterna i den medlemsstat där de fysiska eller juridiska personerna är bosatta eller etablerade. I syfte att förenkla förfarandet för invändningar bör kommissionen tilldelas befogenhet att avvisa ogiltiga invändningar i den genomförandeakt genom vilken skyddet beviljas. Därför bör artikel 111 i förordning (EU) nr 1308/2013, genom vilken kommissionen ges befogenhet att avslå ogiltiga invändningar genom att anta en separat genomförandeakt, utgå.

(17)I syfte att sörja för effektiva förfaranden och säkerställa att enhetliga villkor tillämpas för beviljandet av skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta genomförandeakter om skydd utan tillämpning av granskningsförfarandet i de fall då det inte inkommit någon giltig invändning mot en ansökan om skydd. För de fall då en giltig invändning inkommer bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta genomförandeakter i enlighet med granskningsförfarandet och att antingen bevilja skydd eller avslå ansökan om skydd.

(18)Med beaktande av Trips-avtalet, särskilt artiklarna 22 och 23, och Allmänna tull- och handelsavtalet (nedan kallat GATT-avtalet), särskilt artikel V om rätten till fri transitering, vilka båda godkändes genom rådets beslut 94/800/EG och som syftar till att stärka skyddet för ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar och att bekämpa förfalskning mer effektivt, bör det skydd som ges genom artikel 103.2 i förordning (EU) nr 1308/2013 utvidgas till att även omfatta varor som transiteras genom unionens tullområde och varor som säljs via Internet eller genom andra former av elektronisk handel.

(19)Det bör vara möjligt att återkalla skyddet för en ursprungsbeteckning eller en geografisk beteckning om den inte längre används eller om den sökande som avses i artikel 95 i förordning (EU) nr 1308/2013 inte längre önskar behålla skyddet.

(20)Med tanke på den ständigt ökande efterfrågan från konsumenterna på nya vinprodukter som har en lägre alkoholhalt än den lägsta verkliga alkoholhalt för vinprodukter som anges i bilaga VII del II till förordning (EU) nr 1308/2013 bör det göras möjligt att producera sådana innovativa vinprodukter även i unionen.

(21)Det är därför nödvändigt att fastställa definitioner för avalkoholiserade vinprodukter och delvis avalkoholiserade vinprodukter. Definitionerna bör utformas med hänsyn tagen till de definitioner som ges i följande resolutioner från Internationella vinorganisationen (OIV): OIV-ECO 433-2012 Beverage Obtained By Partial Dealcoholisation of Wine och OIV-ECO 523-2016 Wine With An Alcohol Content Modified by Dealcoholisation.

(22)I syfte att säkerställa att reglerna om märkning och presentation av produkter inom vinsektorn även gäller avalkoholiserade eller delvis avalkoholiserade vinprodukter, att det fastställs regler om metoderna för avalkoholisering för framställning av vissa avalkoholiserade eller delvis avalkoholiserade vinprodukter inom unionen och att det fastställs regler om villkoren för användning av nedläggningar inom vinsektorn i syfte att se till att konsumenterna skyddas från vilseledande användning av nedläggningar i samband med vissa drycker och om farliga material som används vid nedläggning och som kan förorena dryckerna, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016. I syfte att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

(23)Produktionsreglerna och de tillämpliga kraven inom sockersektorn upphörde att gälla vid utgången av regleringsåret 2016/2017. Artikel 124 och artiklarna 127–144 i förordning (EU) nr 1308/2013 är föråldrade och bör utgå.

(24)Bestämmelserna och reglerna avseende import av hampa i artikel 189 i förordning (EU) nr 1308/2013 är överflödiga och föråldrade och bör utgå.

(25)Artiklarna 192 och 193 i förordning (EU) nr 1308/2013 bör utgå, då dessa inte längre behövs mot bakgrund av att produktionsregleringen i sockersektorn upphör. I syfte att trygga försörjningen av unionsmarknaden genom import från tredjeländer bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att tillfälligt avskaffa importtullarna för melass från sockerrör eller sockerbeta.

(26)I ministerbeslutet av den 19 december 2015 om exportkonkurrens från WTO:s ministerkonferens i Nairobi fastställs regler om åtgärder avseende exportkonkurrens. WTO:s medlemmar uppmanas att ta bort sina exportsubventioner från och med den dag då beslutet träder i kraft. Unionens bestämmelser om exportbidrag i artiklarna 196–204 i förordning (EU) nr 1308/2013 bör därför utgå.

(27)När det gäller exportkrediter, exportkreditgarantier, försäkringsprogram avseende dessa, statliga handelsföretag för jordbruksexport och internationellt livsmedelsbistånd får medlemsstaterna anta nationella åtgärder i enlighet med unionsrätten. Eftersom unionen och dess medlemsstater är medlemmar i WTO bör sådana nationella åtgärder också överensstämma med de regler som anges i WTO:s ministerbeslut av den 19 december 2015, som ett led i unionslagstiftningen och internationell rätt.

(28)Rapporteringskraven avseende marknaden för mjölk och mjölkprodukter, utvidgningen av skolprogrammets tillämpningsområde och tillämpningen av konkurrensbestämmelserna inom jordbrukssektorn är föråldrade och bör utgå. Rapporteringskraven inom biodlingssektorn bör införlivas med förordning (EU) .../... (förordningen om strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken)

(29)Mot bakgrund av att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 kommer att upphävas genom förordning (EU) .../... (förordningen om strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken) bör bestämmelserna om kontroller och sanktioner när det gäller handelsnormer, skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och traditionella uttryck införlivas med förordning (EU) nr 1308/2013.

(30)Bestämmelserna om reserven för kriser inom jordbrukssektorn i del V kapitel III i förordning (EU) nr 1308/2013 bör utgå eftersom aktualiserade bestämmelser om jordbruksreserven fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU).../... (den övergripande förordningen)

(31)Mot bakgrund av att det endast registrerats ett begränsat antal geografiska beteckningar för aromatiserade viner enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 251/2014 bör den rättsliga ramen för skydd av geografiska beteckningar för sådana produkter förenklas. Aromatiserade viner och andra alkoholhaltiga drycker, med undantag för de spritdrycker och vinprodukter som förtecknas i bilaga VII del II till förordning (EU) nr 1308/2013, bör omfattas av samma rättsliga ram och samma förfaranden som andra jordbruksprodukter och livsmedel. Räckvidden för förordning (EU) nr 1151/2012 bör utvidgas till att även omfatta dessa produkter. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 251/2014 bör, för att avspegla denna ändring, ändras med avseende på titel, tillämpningsområde, definitioner och bestämmelser om märkning av aromatiserade vinprodukter. Det bör säkras att övergången går smidigt vad gäller de beteckningar som är skyddade enligt förordning (EU) nr 251/2014.