SV Europeiska unionens officiella tidning C 264/77

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen

[COM(2015) 750 final – 2015/0269 (COD)]

(2016/C 264/09)

Föredragande: Paulo BARROS VALE

Den 14 december 2015 beslutade rådet och Europaparlamentet att i enlighet med artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen

[COM(2015) 750 final – 2015/0269 (COD)].

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 13 april 2016.

Vid sin 516:e plenarsession den 27 och 28 april 2016 (sammanträdet den 27 april) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 176 röster för, 8 röster emot och 20 nedlagda röster.

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Vapenfrågor är alltid ett kontroversiellt ämne, och tragiska händelser i Europa har lett till en ännu mer brännande diskussion om denna fråga. Emellertid måste detta direktiv utvärderas på ett sakligt och objektivt sätt genom en balanserad analys av frågor som rör säkerheten och marknaden, och den grundläggande frågan om bekämpningen av terrorism och organiserad brottslighet bör tas upp i andra mer lämpliga diskussioner om en så allvarlig fråga.

1.2 Enligt Study on Firearms (1) [Studie om skjutvapen] som utarbetats av FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå, uppskattades antalet vapen i omlopp år 2007 till ca 875 miljoner. Av dem var endast 3 % i polisens och 23 % i militärens besittning. I en industri av denna storlek måste lagstiftaren hitta och fastställa åtgärder för att minska den underliggande fara som det innebär att ett så stort antal personer innehar vapen.

1.3 EESK stöder antagandet av det aktuella direktivet, vilket kommer att reda ut begreppen och introducera nya krav och mer sammanhängande regler för märkning och destruktion av vapen, men vi vill också föreslå åtgärder som vi anser kan bidra till ökad säkerhet för medborgarna.

1.4 Till skillnad från utvecklingen inom andra sektorer där EU har stiftat många lagar kan detsamma inte sägas om vapenindustrin, där man med de etablerade reglerna inte har lyckats uppnå det som kunde ha varit möjligt i fråga om säkerhet och spårbarhet av vapen och personer involverade i brott. Vi måste därför vara fast beslutna att uppnå våra mål på ett område som är så känsligt som säkerheten.

1.5 Eftersom det är viktigt att kunna spåra inte bara vapen utan även ammunition anser EESK att man på medellång/lång sikt bör undersöka möjligheten att leda denna industri mot en utveckling där man med outplånlig skrift märker varje projektil och detta på ett ställe där märkningen inte kan förstöras i samband med användning. Om det är tekniskt möjligt skulle dessa uppgifter och övriga uppgifter med koppling till vapnen, som myndigheterna bör ge tillgång till via interoperabla databaser, kraftigt bidra till att förbättra effektiviteten i utredningarna. Dessa databaser bör inte begränsas till att fungera som nationella register, utan bör snarare utgöra en databas på EU-nivå, som byggs upp och utnyttjas av myndigheterna i varje medlemsstat.

1.6 EESK anser att EU bör utvärdera möjligheten att följa Australiens och Förenade kungarikets exempel med program för återköp av vapen för att på så sätt kunna ta tusentals vapen ur omlopp. Det må saknas bevis för en direkt koppling mellan antalet vapen i omlopp och antalet brott, men den statistiska sannolikheten för att brott begås, att olyckor inträffar eller att vapen faller i händerna på brottslingar skulle vara lägre.

1.7 3D-utskrifter är en teknologisk utveckling som också är en riskkälla som möjliggör produktion av vapen, som är precis lika dödliga, utan möjlighet till kontroll eller spårning. Dessutom är de flesta av dessa vapen tillverkade av material som inte går att upptäcka med traditionella säkerhetssystem. Det är av yttersta vikt att denna fråga tas upp i diskussioner om den nationella säkerheten, så att man gemensamt kan vidta förebyggande åtgärder mot spridningen av icke kontrollerade dödliga vapen.

2. Bakgrund till förslaget

2.1 I ett läge då man är särskilt oroad över säkerheten föreslår kommissionen en ändring av direktiv 91/477/EEG (2), ändrat genom direktiv 2008/51/EG (3), om kontroll av förvärv och innehav av vapen.

2.2 Denna ändring är en del av den europeiska säkerhetsagendan som introducerades den 28 april 2015 i syfte att trygga en effektiv och samordnad europeisk reaktion på säkerhetshot. Inom ramen för den europeiska säkerhetsagendan har man identifierat att skillnader mellan de nationella lagstiftningarna är ett hinder för effektiv kontroll och effektivt polissamarbete i medlemsstaterna, och man förordar en översyn av skjutvapenlagstiftningen och reglerna om avveckling av vapen.

2.3 Direktivet syftar till att garantera medborgarnas säkerhet och underlätta den interna skjutvapenmarknadens funktion genom att fastställa de regler som ska gälla för alla stadier av ett skjutvapens livscykel, från tillverkning till destruktion.

2.4 Direktivet fastställer minimikrav som varje medlemsstat bör införa för förvärv, innehav och överföring av olika vapenkategorier, inklusive vapen som används för jakt och skyttesporter.

2.5 Tre utvärderingar av den gällande lagstiftningen har utförts som en grund för översynen av den gällande rättsliga ramen, och man identifierade att det fanns ett behov av att anta minimiregler på EU-nivå om olaglig vapenhandel och av att se över det gällande direktivet för att — harmonisera bestämmelserna om märkning av vapen, — anta gemensamma standarder och förfaranden och införa registreringskrav för deaktiverade skjutvapen, — upprätta förfaranden för omvandling av larmvapen, signalvapen och replikvapen, — främja kunskapsutbyte mellan medlemsstaterna och utveckla och upprätthålla databaser för tillverkning, innehav och deaktivering av vapen, — fastställa ett gemensamt sätt att klassificera vapen som används för jakt och skyttesporter.

2.6 Kommissionen har rådfrågat berörda parter – företrädare för europeiska sammanslutningar av tillverkare av skjutvapen och ammunition för civilt bruk, personer som bedriver civil vapenhandel, jägare, samlare, icke-statliga organisationer, forskningsinstitut osv. Medlemsstater och icke-statliga organisationer var överens om att det föreslagna direktivet skulle hjälpa till att förhindra att skjutvapen försvinner ut på den illegala marknaden. Dock var företrädare för den privata sektorn bekymrade över ändringar av skjutvapenkategorierna och vilken inverkan detta får på små och medelstora företag.

2.7 De berörda parter som hördes av kommissionen ansåg att deaktiverade skjutvapen som därefter reaktiveras är en viktig källa till vapen för kriminell användning, och att det är viktigt att harmonisera reglerna för deaktivering i syfte att bekämpa denna praxis.

2.8 De berörda parterna var överens om att det finns ett behov av informationsutbyte mellan medlemsstaterna, av en harmonisering av definitionerna och av att det fastställs minimistandarder för riktlinjer för deaktivering av vapen.

3. Allmänna kommentarer

Nyligen inträffade tragiska händelser har påskyndat debatten om försäljning och användning av vapen. Även om man måste skilja mellan medborgarnas säkerhet – som står under allt större hot från terrorismen – och innehav av vapen, finns det ett akut behov av att vidta bestämda åtgärder mot hur enkelt man kan få tag på skjutvapen, som fortsätter att hamna i händerna på radikala grupper, kriminella organisationer och psykiskt störda individer med obegripliga motiv, som sedan använder dessa skjutvapen för att begå barbariska brott. Man får inte heller glömma den allmänna brottsligheten, självmord och olyckor med skjutvapen.

3.1 EESK välkomnar de förtydliganden som för närvarande föreslås eftersom de är en tydlig förbättring av direktivet som ska ändras. Dessa förslag syftar inte till att förbjuda skjutvapen utan till att harmonisera de standarder som tillämpas i samband med förvärv och innehav av vapen, under vapnets hela livscykel, i syfte att reglera marknaden och garantera säkerheten. Efter samråd med berörda parter, inbegripet polis, industri, handel, användare, samlare och icke-statliga organisationer på området medborgarnas säkerhet, anser emellertid EESK att lagstiftningen i denna fråga måste vara mer ambitiös med tanke på de rådande säkerhetsproblemen. Kommissionen bör inte enbart lagstifta som ett direkt svar på senaste tidens terrorhandlingar, utan kommissionen bör försöka lösa säkerhetsproblemen i anslutning till lagliga skjutvapen.

3.2 Olika undersökningar om vapenkontroll har genomförts. I vissa anges att vapenrestriktioner minskar antalet våldsbrott (4), olycksfall (5) och självmord (6). I andra påstås det att antalet våldsbrott minskar om man ger medborgare utan brottsligt förflutet eller psykiska problem rätt att inneha vapen och att detta inte får någon betydande inverkan på ökningen av antalet självmord eller olyckor (7).

3.2.1 Australien utgör ett utmärkt exempel på vapenkontroll. Efter det att en man gick in på ett kafé och sköt ihjäl 35 personer och skadade ytterligare 23 med två vapen, inledde Australien 1997 en av de mest omfattande reformerna någonsin av sin lagstiftning om användning och innehav av vapen, vilket ledde till en märkbar minskning av skjutvapenrelaterade dödsfall. Vissa typer av vapen förbjöds, krav på att kunna uppge ett verkligt skäl för att inneha ett vapen infördes (vilket inte kunde vara enbart för självförsvar) och ett riksomfattande program för återköp av vapen finansierades. Detta initiativ innebar att 700 000 vapen togs ur omlopp och ledde tillsammans med nya restriktioner till en drastisk minskning av antalet skjutvapenrelaterade mord (8).

3.2.2 Tanken bakom det australiska programmet för återköp av vapen är att en bred tillgång till vapen innebär en ökad risk för att personer agerar på mordiska impulser och begår massmord.

3.2.3 Efter slumpmässiga skjutningar som resulterade i 15 döda och ytterligare 15 skadade förbjöd Förenade kungariket i likhet med Australien användningen av vissa vapentyper och man införde obligatorisk registrering av innehavare och finansierade ett program för återköp av vapen. Dessa åtgärder har inte haft samma inverkan som det australiska programmet när det gäller antalet dödade med skjutvapen (9).

3.2.4 I den senaste omfattande studien om vapenkontroll, som offentliggjordes i februari 2016, granskades 130 andra studier som genomförts i tio olika länder mellan 1950 och 2014 (10). Trots att de inte har bevisats att de restriktiva lagarna har minskat våldet hävdar författarna att de uppgifter som framkommit tyder på att det i vissa länder där man genomfört lagar för att begränsa tillgången till olika typer av vapen även har skett en minskning av antalet dödade med skjutvapen. Tillämpningen av lagar som begränsar villkoren för förvärv av (t.ex. säkerhetsprövning) eller tillgång till skjutvapen (t.ex. förvaring) är också kopplad till en minskning av antalet passionsbrott och dödsfall bland barn till följd av olyckor.

3.3 Mot bakgrund av dessa exempel och studier anser EESK att man bör följa strikta regler när det gäller beviljandet av licenser för att använda och bära vapen, förvärvet av vapen och ammunition, förbudet mot vissa vapentyper och deras deaktivering samt när det gäller medlemsstaternas program för att köpa tillbaka vapen för att förstöra dem.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Detta initiativ beaktar subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Ett direktiv är ett lämpligt instrument eftersom det är tveksamt att medlemsstaterna är beredda att acceptera en förordning.

4.2 EESK välkomnar ändringarna av många av artiklarna i det tidigare direktivet; de innebär förtydliganden och inför nya krav som medför en markant förbättring av de tidigare reglerna.

4.3 EESK stöder införandet av obligatoriska hälsoundersökningar där man på ett högkvalitativt sätt och på basis av europeiska minimikrav bedömer den fysiska och psykiska hälsan innan licenser för att använda och bära vapen kan utfärdas eller förnyas, en strategi som redan tillämpas i vissa medlemsstater. Dock kunde detta direktiv också omfatta krav avseende deltagande i utbildning i vapenhantering och krav avseende säker förvaring (det vill säga, i vapenskåp, vilket redan är obligatoriskt i vissa medlemsstater) och transport av vapen och vapendelar.

4.4 Europeiska unionen har kunnat stifta många lagar i många frågor. Ett bra exempel är bilindustrin som var tvungen att svara mot säkerhetskraven (för passagerare liksom för miljön), vilket innebar stora investeringar i forskning och utveckling. I fråga om märkning av vapen och vapendelar är begreppen också mer omfattande. EESK föreslår också att man på medellång/lång sikt går ännu lite längre när det gäller märkningen av projektiler och undersöker möjligheten att förmå industrin att märka dem på ett ställe där märkningen inte kan förstöras i samband med användning, till exempel inuti ammunitionen, så att de blir helt spårbara. Vanligtvis lämnas projektilen kvar på brottsplatsen, och inte själva vapnet, och därför skulle denna märkning vara en viktig informationskälla vid en polisundersökning.

4.5 Vad gäller skjutvapendatabaser stöder EESK den nya ändringen som gör registren mer omfattande genom att inkludera destruktion av skjutvapen. Detta är ett mervärde och ett viktigt verktyg för kontroll och undersökning. Kommissionen bör stödja myndigheterna genom att göra dessa register tillgängliga i realtid i varje medlemsstat och således förenkla bevisbördan och göra det möjligt att snabbt och effektivt utbyta information som leder till identifiering och lokalisering av skjutvapen.

4.6 Kategorin för förbjudna vapen omfattar även halvautomatiska skjutvapen för civilt bruk ”som liknar vapen med automatisk mekanism”. Begreppet ”som liknar” verkar inte vara tillräckligt objektivt, och kriterier bör fastställas för vilka ”likheter” som innebär att dessa vapen ingår i kategorin förbjudna skjutvapen.

4.7 Alarmvapen, signalvapen, vapen som använder lös ammunition och replikvapen ska nu ingå i kategori C, skjutvapen som ska anmälas. Detta har redan införts i den nationella lagstiftningen i många medlemsstater. Dock har EESK vissa tvivel om dess relevans eftersom de inte klassificeras som skjutvapen i FN:s protokoll, och när lagstiftningen inte fastställer anmälningsskyldighet kommer detta att medföra betydande administrativa kostnader för en vapentyp som inte är särskilt farlig för medborgarna.

4.8 Den säkerhetsrisk som dessa och andra vapen som använder tryckluft utgör för medborgarna bör studeras i fråga om fara och möjligheten att vapnet omvandlas till ett dödligt vapen. En sådan studie skulle kunna ligga till grund för nya tekniska och juridiska regler om säkerhet, omvandling, ändring, deaktivering och destruktion av vapen.

4.9 I ett digitalt samhälle måste vi beakta risken för elektroniska vapen- och ammunitionstransaktioner. Facebook och Instagram har redan meddelat restriktioner när det gäller försäljning av vapen via deras sociala nätverk och förbjudit användarna att annonsera ut eller hantera vapentransaktioner i poster, gruppdiskussioner eller privata meddelanden. Även om elektronisk försäljning av vissa typer av vapen och ammunition är tillåten för vapenhandlare och vapenmäklare, bör sådana transaktioner endast få ske ansikte mot ansikte så att behöriga myndigheter har strikt kontroll.

4.10 Teknologiska innovationer har fört med sig de nya 3D-skrivarna. Vapen är också en del av denna teknologi och det tog inte lång tid innan det fanns instruktioner och program på internet som gör det möjligt för vem som helst att skriva ut dödliga vapen. Denna teknologi, där det fortfarande saknas reglering av utskrivningen av vapen, är ett verkligt hot som ännu inte har beaktats på lämpligt vis. Länderna bör diskutera denna fråga, övervaka nätverket eller rentav kontrollera handeln med material som används för att tillverka dessa vapen, och allvarligt överväga att förbjuda produktionen av dem.

4.11 Enligt direktivet har medlemsstaterna möjlighet att låta institutioner som anlägger kulturella och historiska aspekter på vapen, och som erkänts som sådana, behålla skjutvapen i kategori A som de förvärvat före direktivets ikraftträdande, förutsatt att vapnen har deaktiverats. EESK anser att man måste överväga en särskild ordning för direktivets tillämpning på samlingar i museer som enligt medlemsstaternas bedömning bedriver värdefull verksamhet, förutsatt att säkerheten eller den allmänna ordningen inte äventyras. En sådan ordning skulle inbegripa strikta regler för utställning, registrering, förvaring och hantering av vapen och skulle samtidigt förhindra förstörelse av vapen inom kategori A med relevant historiskt värde.

Bryssel den 27 april 2016. Georges DASSIS Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

(1) FN:s drog- och brottsbekämpningsbyrå 2015: Study on Firearms 2015 –A study on the transnacional nature of and routes and modus operandi used in trafficking in firearms [Studie om skjutvapen 2015 – En studie av den olagliga vapenhandelns gränsöverskridande karaktär, färdvägar och tillvägagångssätt].

(2) EGT L 256, 13.9.1991, s. 51; EESK:s yttrande (EGT C 35, 8.2.1988, s. 25) [finns ej i svensk översättning, övers. anm.].

(3) EUT L 179, 8.7.2008, s. 5; Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen” (EUT C 318, 23.12.2006, s. 83).

(4) Hepburn, Lisa; Hemenway, David: Firearm availability and homicide: A review of the literature [Vapentillgång och mord: En översyn av litteraturen], Aggression and Violent Behavior: A Review Journal [Aggressivitet och våldsamt beteende: En vetenskaplig tidskrift], 2004; 9:417-40 citerad i Harvard T.H. Chan School of Public Health, http://www.hsph.harvard.edu/hicrc/firearms-research/guns-and-death/

(5) Miller, Matthew; Azrael, Deborah; Hemenway, David: Firearm availability and unintentional firearm deaths [Vapentillgång och oavsiktliga dödsfall orsakade av vapen], Accident Analysis and Prevention [Analys och förebyggande av olyckor], 2001; 33:477–84 citerad i Harvard T.H. Chan School of Public Health, http://www.hsph.harvard.edu/hicrc/firearms-research/gun-threats-and-self-defense-gun-use/

(6) Miller, Matthew; Hemenway, David: Gun prevalence and the risk of suicide: A review [Förekomsten av vapen och risken för självmord], Harvard Health Policy Review [Harvards hälsopolitiska tidskrift], 2001; 2:29–37, citerad i Harvard T.H. Chan School of Public Health, http://www.hsph.harvard.edu/hicrc/firearms-research/gun-ownership-and-use/

(7) John R. Lott., Jr. och David B. Mustard: Crime, Deterrence, and Right-to-Carry Concealed Hand Guns [Brottslighet, avskräckande åtgärder och rätten att bära dolda handeldvapen], University of Chicago Law School, maj 1998.

(8) Alpers, Philip, Amélie Rossetti och Marcus Wilson: 2016, Guns in Australia: Total Number of Gun Deaths [Vapen i Australien: Det totala antalet vapenrelaterade dödsfall], Sydney School of Public Health, The University of Sydney. GunPolicy.org, 7 mars. Konsulterad den 10 mars 2016 på: http://www.gunpolicy.org/firearms/compareyears/192/total_number_of_gun_deaths

(9) Alpers, Philip, Marcus Wilson, Amélie Rossetti och Daniel Salinas, 2016: Guns in the United Kingdom: Total Number of Gun Deaths [Vapen i Storbritannien: Det totala antalet vapenrelaterade dödsfall], Sydney School of Public Health, The University of Sydney. GunPolicy.org, 23 februari. Konsulterad den 10 mars 2016 på: http://www.gunpolicy.org/firearms/compareyears/192/total_number_of_gun_deaths

(10) Julian Santaella-Tenorio, Magdalena Cerdá, Andrés Villaveces och Sandro Galea: What Do We Know About the Association Between Firearm Legislation and Firearm-Related Injuries? [Vad vet vi om sambandet mellan vapenlagstiftningen och vapenrelaterade skador?], offentliggjord av Oxford University Press på uppdrag av Johns Hopkins Bloomberg School of Public Health.