Förslag till RÅDETS BESLUT om ingående av partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan

(framlagda av komissionen)

MOTIVERING

Bakgrund

(1) Genom sitt beslut av den 29 juni 1998 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-staterna) i syfte att ingå ett partnerskapsavtal som efterföljare Lomékonventionen och godkände förhandlingsdirektiv för detta ändamål.

(2) Förhandlingarna ägde rum mellan den 30 september 1998 och den 3 februari 2000.

(3) Kommissionen anser att avtalet överensstämmer med de förhandlingsdirektiv som antogs av rådet den 29 juni 1998.

(4) Det nya avtalet, som är ett uttryck för en grundläggande förändring av förbindelserna mellan AVS-staterna och gemenskapen och dess medlemsstater, bygger på bestämmelserna i de föregående Lomékonventionerna.

(5) Avtalets giltighetstid är på tjugo år och det kan ses över vart femte år. Finansprotokollet fastställs för fem år i taget. Vissa delar av avtalet, såsom genomförandeförfarandena för finansiellt stöd eller riktlinjerna för sektorsinriktade strategier, kan vid behov ses över och anpassas av Ministerrådet AVS-EG, vilket i regel sammanträder en gång om året. Detta nya tillvägagångssätt bör leda till ökad flexibilitet och göra det möjligt att anpassa samarbetet till den rådande situationen.

(6) När det gäller handelsordningen har en särskild tidsplan fastställts (se punkt 13).

(7) Det nya avtalets omfattar både politik, handel och utveckling. Det grundar sig på fem sinsemellan beroende pelare:

- en övergripande politisk dimension,

- främjande av tillvägagångssätt som bygger på aktivt deltagande,

- ökad inriktning på fattigdomsbekämpning,

- skapandet av en ny ram för ekonomiskt samarbete och handelssamarbete,

- reform av det finansiella samarbetet.

(8) Avtalet innehåller bestämmelser om förstärkt politisk dialog mellan parterna. Respekten för de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och rättsstatsprincipen utgör partnerskapets grundsatser. Ett samrådsförfarande har inrättats för överträdelser av dessa grundsatser. I särskilt brådskande fall får lämpliga åtgärder vidtas utan föregående samråd.

(9) I avtalet föreskrivs även att parterna skall iaktta principen om god förvaltning av offentliga angelägenheter, vilken utgör en av partnerskapets hörnstenar, och tillämpa ett samrådsförfarande i allvarliga fall av korruption.

(10) Avtalet innehåller bestämmelser om nya former för att främja ett aktivt deltagande av det civila samhället och näringslivets respektive arbetsmarknadens organisationer, vilket uppnås genom att

- förse dem med upplysningar om partnerskapsavtalet AVS-EG, särskilt i AVS-staterna,

- se till att samråd sker med det civila samhället om de reformer och den politik på de ekonomiska, sociala och institutionella områdena som skall stödjas av EU,

- underlätta för icke-statliga aktörer att delta i genomförandet av program och projekt,

- förse icke-statliga aktörer med tillräckligt stöd till kapacititetsuppbyggnad,

- främja skapandet av nätverk och förbindelser mellan aktörer i AVS-staterna och i EU.

(11) Fattigdomsbekämpning är det centrala målet i det nya partnerskapet såsom anges i avtalets allmänna bestämmelser och bestämmelserna om utvecklingsstrategier. Samarbetsstrategierna kommer att återspegla internationella åtaganden, inbegripet slutsatser från FN-konferenser och internationella utvecklingsmål, särskilt den strategi som fastställs av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (DAC).

(12) EU och AVS-staterna har enats om en process för att inrätta en ny handelsordning i syfte att fullfölja handelsliberaliseringen mellan parterna och att fastställa bestämmelser i handelsrelaterade frågor. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet har till syfte att

- främja en smidig och gradvis integrering av AVS-staternas ekonomier i världsekonomin,

- förbättra kapaciteten när det gäller tillverkning, utbud och handel,

- skapa en ny handelsdynamik och främja investeringar,

- säkerställa full överensstämmelse med WTO:s bestämmelser.

(13) Förhandlingarna om avtal om ekonomiskt partnerskap kommer att inledas senast i september 2002. Den gällande ordningen kommer att tillämpas under den förberedande perioden (från 2000 till senast 2008).

(14) Avtalet innehåller bestämmelser om samarbete om handelsrelaterade frågor.

(15) Samarbete för utvecklingsfinansiering kommer att genomföras på grundval av och vara förenligt med de mål, strategier och prioriteringar för utvecklingen som fastställts av AVS-staterna, både på nationell och på regional nivå. Det kommer att

a) främja lokalt ägande på alla nivåer i utvecklingsprocessen,

b) återspegla ett partnerskap som grundar sig på ömsesidiga rättigheter och skyldigheter,

c) betona vikten av förutsägbara och säkra resursflöden, vilka beviljas fortlöpande och till mycket förmånliga villkor,

d) vara flexibelt och anpassat till situationen i varje AVS-stat samt anpassat till varje berört projekts eller programs särart,

e) säkerställa effektivitet, samordning och överensstämmelse.

(16) Instrumenten har omgrupperats och rationaliserats. Samtliga tillgängliga medel från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) kommer att fördelas via två instrument, ett för gåvobistånd och ett för riskkapital och lån till den privata sektorn.

Förslaget

(17) Av dessa skäl anser kommissionen att avtalet bör ingås på gemenskapens vägnar. Kommissionen föreslår därför att rådet godkänner avtalstexten och anta de bifogade förslagen. Eftersom avtalet är ett blandat avtal måste det även ratificeras av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser.

(18) Kommissionen anser att ansökan från sex länder i Stillahavsområdet om anslutning till partnerskapsavtalet mellan AVS och EG måste beviljas. Dessa länder (Cooköarna, Mikronesien, Marshallöarna, Nauru, Niue och Palau) bär således läggas till i förteckningen över signatärstater i slutakten.

(19) I förslaget rörande undertecknandet bemyndigas rådets ordförande att utse den person som skall ha befogenhet att underteckna avtalet med bindande verkan för gemenskapen.

(20) I förslaget rörande ingående bemyndigas rådets ordförande att utse den person som skall ha befogenhet att på Europeiska gemenskapens vägnar deponera godkännandeinstrumenten. I artikel 3 i förslaget hänvisas till det förfarande som är tillämpligt vid överträdelser av någon av grundsatserna eller vid allvarliga fall av korruption. Det återger bestämmelserna i rådets beslut 1999/214/EG (EGT L 75, 20.3.1999). Europaparlamentet kommer att föreslås ge sitt samtycke till ingåendet av avtalet.

2000/0124 (AVC)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om ingående av partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 310 jämförd med artikel 300.2 andra meningen och artikel 300.3 andra stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets instämmande, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 96 i partnerskapsavtalet kan en part som anser att den andra parten har underlåtit att fullgöra en förpliktelse med avseende på någon av de grundsatser som avses i artikel 9 kalla den andra parten till samråd och under vissa omständigheter vidta lämpliga åtgärder, inbegripet avbrytande tills vidare, helt eller delvis, av tillämpningen av partnerskapsavtalet när det gäller den berörda parten.

(2) Enligt artikel 97 i partnerskapsavtalet kan en part som anser att ett allvarligt fall av korruption föreligger kalla den andra parten till samråd och under vissa omständigheter vidta lämpliga åtgärder, inbegripet avbrytande tills vidare, helt eller delvis, av tillämpningen av partnerskapsavtalet när det gäller den berörda parten.

(3) Ett effektivt förfarande bör fastställas för vidtagande av lämpliga åtgärder enligt artiklarna 96 och 97 i partnerskapsavtalet.

(4) Gemenskapens ståndpunkt avseende ansökningar om undantag från de ursprungsregler som anges i protokoll 1 till partnerskapsavtalet mellan AVS-staterna och EG skall fastställas av kommissionen i enlighet med rådets beslut nr ...av den ...

(5) Partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, som undertecknades den ... i ... bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

Artikel 1

Partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, jämte de bilagor och protokoll som är bifogade detta samt de förklaringar som gemenskapen avgivit ensidigt eller gemensamt med andra parter och som är bifogade slutakten godkänns härmed på Europeiska gemenskapens vägnar.

Texterna till avtalet, bilagorna, protokollen och slutakten bifogas detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person som skall ha befogenhet att på Europeiska gemenskapens vägnar deponera godkännandeinstrumenten i enlighet med artikel 93.2 i avtalet.

Artikel 3

1. När rådet på initiativ av kommissionen eller en medlemsstat anser att en AVS-stat har underlåtit att fullgöra en förpliktelse med avseende på någon av de grundsatser som avses i artikel 9 i partnerskapsavtalet eller att det föreligger ett allvarligt fall av korruption skall den berörda AVS-staten, utom i särskilt brådskande fall, kallas till samråd i enlighet med artiklarna 96 och 97 i partnerskapsavtalet.

Rådet skall fatta beslut med kvalificerad majoritet.

Vid samråden skall gemenskapen företrädas av rådets ordförandeskap och kommissionen.

2. Om någon lösning inte har nåtts inom de tidsfrister för samråd som anges i artiklarna 96 och 97, trots att alla ansträngningar gjorts, kan rådet på förslag från kommissionen fatta beslut med kvalificerad majoritet om att anta lämpliga åtgärder, inbegripet att helt eller delvis tills vidare avbryta tillämpningen av avtalet; detta förfarande får tillämpas omedelbart i brådskande fall eller vid avböjande av samråd.

Rådet skall fatta beslut med enhällighet när det gäller avbrytande tills vidare, helt eller delvis, av tillämpningen av partnerskapsavtalet när det gäller den berörda AVS-staten.

Dessa åtgärder skall gälla till dess att rådet har genomfört det förfarande som anges i första stycket i syfte att fatta beslut om ändring eller återkallande av de åtgärder som tidigare vidtagits, eller i tillämpliga fall, gälla under den period som anges i beslutet.

För detta ändamål skall rådet regelbundet och minst var sjätte månad se över dessa åtgärder.

Rådets ordförande skall anmäla de åtgärder som vidtagits till den berörda AVS-staten och Ministerrådet innan de träder i kraft.

Rådets beslut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Om åtgärder vidtas omedelbart skall de anmälas till AVS-staten och Ministerrådet samtidigt som kallelsen till samråd lämnas.

3. Europaparlamentet skall omedelbart och till fullo underrättas om alla beslut som fattas i enlighet med punkterna 1 och 2.

Artikel 4

Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den ...

På rådets vägnar

Ordförande

PARTNERSKAPSAVTAL MELLAN STATERNA I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA GEMENSKAPEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

INGRESS

DEL 1 : ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Avdelning I - Mål, principer och aktörer

KAPITEL 1 : MÅL OCH PRINCIPER

KAPITEL 2 : AKTÖRERNA I PARTNERSKAPET

Avdelning II - Den politiska dimensionen

DEL 2 : INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER

DEL 3 : SAMARBETSSTRATEGIER

Avdelning I - Utvecklingsstrategier

Kapitel 1 : Den allmänna ramen

KAPITEL 2 : STÖDOMRÅDEN

Avdelning II - Ekonomiskt samarbete och handelssamarbete

Kapitel 1 : Mål och principer

Kapitel 2 : Ny handelsordning

Kapitel 3 : Samarbete i internationella forum

Kapitel 4 : Handel med tjänster

Kapitel 5 : Handelsrelaterade områden

Kapitel 6 : Samarbete på andra områden

DEL 4 : SAMARBETE FÖR UTVECKLINGSFINANSIERING

Avdelning I - Allmänna bestämmelser

Kapitel 1 : Mål, principer och riktlinjer samt stödberättigade enheter och organ

Kapitel 2 : Tillämpningsområde för finansieringen samt finansieringens art

Avdelning II - Finansiellt samarbete

Kapitel 1 : Finansiella resurser

Kapitel 2 : Skuldlättnad och strukturanpassningsstöd

Kapitel 3 : Stöd vid kortvariga fluktuationer i exportinkomster

Kapitel 4 : Stöd till sektorspolitik

Kapitel 5 : Mikroprojekt och decentraliserat samarbete

Kapitel 6 - Humanitärt bistånd och katastrofbistånd

Kapitel 7 : Investeringsstöd och stöd till utveckling av den privata sektorn

Avdelning III - Tekniskt samarbete

Avdelning IV - Förfaranden och förvaltningssystem

DEL 5 : ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR DE MINST UTVECKLADE AVS-STATERNA, AVS-INLANDSSTATERNA OCH AVS-ÖSTATERNA

Kapitel 1 : Allmänna bestämmelser

Kapitel 2 : De minst utvecklade AVS-staterna

Kapitel 3 : AVS-inlandsstater

Kapitel 4 : AVS-östater

DEL 6 : SLUTBESTÄMMELSER

INGRESS

som beaktar Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Georgetown-avtalet om inrättandet av Afrikas, Västindiens och Stillahavsområdets staters grupp, å andra sidan,

som bekräftar sitt åtagande att tillsammans verka för att målen att utrota fattigdom, att åstadkomma en hållbar utveckling och att uppnå en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin förverkligas,

som är beslutna att genom sitt samarbete ge ett väsentligt bidrag till AVS-staternas ekonomiska, sociala och kulturella utveckling och till ökad välfärd för deras befolkningar, hjälpa AVS-staterna att anta globaliseringens utmaningar samt fördjupa partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen i en strävan att ge globaliseringsprocessen en starkare social dimension,

som bekräftar sin beredvillighet att ge ny livskraft åt sin särskilda förbindelse och att genomföra en sammanhängande, integrerad strategi för ett fördjupat partnerskap som grundar sig på politisk dialog, utvecklingssamarbete, ekonomiska förbindelser och handelsförbindelser,

som erkänner att ett politiskt klimat som garanterar fred, säkerhet och stabilitet, respekt för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättstatsprincipen samt god förvaltning av offentliga angelägenheter är oupplösligt förbundet med långsiktig utveckling; som också erkänner att det i första hand ankommer på de berörda länderna att se till att det upprättas ett sådant klimat,

som erkänner att en sund och långsiktig ekonomisk politik är en förutsättning för utveckling,

som hänvisar till principerna i Förenta nationernas stadga och erinrar om Förenta nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, slutsatserna från 1993 års Världskonferens om de mänskliga rättigheterna i Wien, konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, konventionen om barnets rättigheter, konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, den internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, Genève-konventionerna från 1949 och övriga instrument inom internationell rätt på det humanitära området, konventionen angående statslösas rättsliga ställning från 1954, konventionen i Genève från 1951 angående flyktingars rättsliga ställning samt protokollet i New York från 1967 angående flyktingars rättsliga ställning,

som betraktar Europarådets konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter samt den amerikanska konventionen om mänskliga rättigheter som positiva regionala bidrag till respekten för mänskliga rättigheter i Europeiska unionen och i AVS-staterna,

som erinrar om Librevilleförklaringen och Santo Domingoförklaringen, vilka antogs av AVS-staternas stats- och regeringschefer vid deras toppmöten 1997 och 1999,

som anser att de mål och principer för utvecklingen som överenskommits vid Förenta nationernas konferenser och det mål som uppställts av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd om att att en halvering av den andel av världens befolkning som lever i extrem fattigdom skall ha uppnåtts senast år 2015 ger en klar och tydlig vision av vad som bör eftersträvas, och att dessa mål och principer skall ligga till grund för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen inom ramen för avtalet,

som särskilt uppmärksammar de utfästelser som gjorts vid FN-konferenserna i Rio, Wien, Kairo, Köpenhamn, Peking, Istanbul och Rom och som erkänner behovet av ytterligare insatser för att de mål som formulerades vid dessa sammankomster skall kunna förverkligas och för att de handlingsprogram som där fastställdes skall kunna genomföras,

som är angelägna om att respektera de grundläggande sociala rättigheterna, med beaktande av de principer som slagits fast i Internationella arbetsorganisationens konventioner,

som erinrar om åtagandena inom ramen för Världshandelsorganisationen,

har beslutat att ingå detta avtal:

DEL 1 : ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Avdelning I - Mål, principer och aktörer

KAPITEL 1 : MÅL OCH PRINCIPER

Artikel 1 Mål för partnerskapet

Gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och AVS-staterna, å andra sidan, nedan kallade "parterna", ingår detta avtal för att främja och påskynda AVS-staternas ekonomiska, kulturella och sociala utveckling för att därigenom bidra till fred och säkerhet och till främjandet av en stabil och demokratisk politisk miljö.

Partnerskapet skall ha sin tyngdpunkt på målet att, i överensstämmelse med målen att åstadkomma en hållbar utveckling och att uppnå en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin, minska och på sikt utrota fattigdomen.

Dessa mål och parternas internationella åtaganden skall genomsyra alla utvecklingsstrategier och åtgärdas genom ett integrerat angreppssätt i vilket utvecklingens såväl politiska och ekonomiska som sociala, kulturella och miljömässiga aspekter beaktas. Partnerskapet skall utgöra en samlad ram för understödjande av de enskilda AVS-staternas utvecklingsstrategier.

Hållbar ekonomisk tillväxt, utveckling av den privata sektorn, ökad sysselsättning och förbättrat tillträde till produktionsmedlen skall ingå som delar av denna ram. Respekten för individens rättigheter skall understödjas, liksom tillgodoseendet av grundläggande behov, främjandet av social utveckling och förutsättningarna för en rättvis fördelning av tillväxtens resultat. Regionala och subregionala integrationsprocesser som främjar AVS-staternas integration i världsekonomin när det gäller handel och privata investeringar skall uppmuntras och stödjas. Kapacitetsuppbyggnad hos aktörerna i utvecklingen samt förbättringar av den institutionella ram som krävs för social sammanhållning, ett fungerande demokratiskt samhälle och en fungerande marknadsekonomi samt för framväxten av ett aktivt och organiserat civilt samhälle skall vara integrerade delar av strategin. Kvinnors situation och jämställdhetsfrågor skall systematiskt beaktas inom alla områden, politiska såväl som ekonomiska och sociala. Principen om en hållbar förvaltning av naturresurser och miljö skall tillämpas och integreras på alla nivåer av partnerskapet.

Artikel 2 Grundläggande principer

Samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen, som vilar på rättsligt bindande regler och på förekomsten av gemensamma institutioner, skall bedrivas enligt följande grundläggande principer:

- Likställdhet mellan partnerna och lokalt ägarskap av utvecklingsstrategierna: AVS-staterna skall för förverkligandet av målen för partnerskapet i full suveränitet och med beaktande av de grundsatser som anges i artikel 9 fastställa utvecklingsstrategierna för sina ekonomier och samhällen; de berörda länderna och befolkningarna skall genom partnerskapet uppmuntras till lokalt ägarskap av utvecklingsstrategierna.

- Deltagande: För att främja deltagandet av övriga samhällssektorer, bland annat den privata sektorn och det civila samhällets organisationer, i det politiska, ekonomiska och sociala skeendet skall partnerskapet, förutom för den centrala regeringen såsom huvudpartner, även stå öppet för andra kategorier av aktörer.

- Dialog samt fullgörandet av ömsesidiga skyldigheter skall spela en central roll: De skyldigheter som parterna ikläder sig inom ramen för sin dialog skall vara grundläggande för deras partnerskap och samarbetsförbindelser.

- Differentiering och regionalisering: Åtgärder och prioriteringar inom ramen för samarbetet skall utformas med hänsyn till partnerns utvecklingsnivå, behov, prestationsförmåga och långsiktiga utvecklingsstrategi. Den regionala dimensionen skall tillmätas särskild vikt. De minst utvecklade länderna skall beviljas särskild behandling. Inlandsstaternas och östaternas sårbarhet skall beaktas.

Artikel 3 Förverkligande av avtalets mål

Varje part skall, i den mån den berörs inom ramen för detta avtal, vidta alla lämpliga åtgärder av generell eller särskild natur för att se till att de skyldigheter som härrör från avtalet fullgörs och för att underlätta förverkligandet av avtalets mål. Parterna skall avstå från att vidta åtgärder som kan äventyra målen.

KAPITEL 2 : AKTÖRERNA I PARTNERSKAPET

Artikel 4 Generell ansats

AVS-staterna skall i full suveränitet fastställa principerna, strategierna och modellerna för utvecklingen av sina ekonomier och samhällen. De skall tillsammans med gemenskapen fastställa de samarbetsprogram som skall upprättas enligt detta avtal. Parterna erkänner dock att icke-statliga aktörer spelar en kompletterande roll i utvecklingsprocessen och kan bidra till den. Därför skall icke-statliga aktörer, när så är lämpligt och på de villkor som anges i detta avtal,

- underrättas om och inbegripas i samråd om riktlinjerna och strategierna för samarbetet, om prioriteringarna i samarbetet, särskilt på områden som direkt berör dem, samt om den politiska dialogen,

- tilldelas finansiella resurser, på de villkor som fastställs i detta avtal, för att stödja lokal utveckling,

- engageras i genomförandet av samarbetsprojekt och samarbetsprogram på områden som berör dem eller där de har en komparativ fördel,

- ges stöd för kapacitetsuppbyggnad på områden av särskild betydelse så att deras kompetens i bland annat organisatoriskt och representativt hänseende och när det gäller upprättande av samrådsformer, bland annat kanaler för kommunikation och dialog, och för att främja strategiska allianser, kan stärkas.

Artikel 5 Information

Åtgärder för att förbättra informationen och öka kännedomen om grunddragen i partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen skall stödjas inom ramen för samarbetet. Samarbetet skall också att syfta till att

- främja partnerskap mellan AVS-aktörer och EU-aktörer och till att bygga upp förbindelser mellan dem,

- stärka nätverksaktiviteter samt kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan aktörerna.

Artikel 6 Definitioner

1. Bland samarbetsaktörerna skall bland annat följande ingå:

a) Statliga aktörer (på lokal, nationell eller regional nivå).

b) Icke-statliga aktörer:

- Den privata sektorn.

- Näringslivets och arbetsmarknadens organisationer, däribland fackföreningar.

- Det civila samhället i alla dess former, allt efter de nationella särdragen.

2. De icke-statliga aktörerna skall erkännas av parterna på grundval av i vad mån deras verksamhet svarar mot befolkningens behov, deras särskilda kompetens samt graden av demokrati och öppenhet i deras organisation och förvaltning.

Artikel 7 Kapacitetsuppbyggnad

Det civila samhällets bidrag till utvecklingen kan ökas genom förstärkning inom alla samarbetsområden av samhällsorganisationer och icke-statliga organisationer utan vinstsyfte. Det är därför nödvändigt att

- främja och understödja upprättande och utveckling av sådana organisationer,

- fastställa närmare former för hur organisationerna kan engageras i utformning, genomförande och utvärdering av utvecklingsstrategier och utvecklingsprogram.

Avdelning II - Den politiska dimensionen

Artikel 8 Politisk dialog

1. Parterna skall regelbundet föra en allsidig, balanserad och djup politisk dialog som leder till att båda parterna ikläder sig förpliktelser.

2. Dialogen skall syfta till informationsutbyte och främjande av ömsesidig förståelse; den skall också underlätta fastställandet av gemensamt överenskomna prioriteringar och gemensamma program, särskilt genom erkännande av de samband som finns mellan olika aspekter av förbindelserna mellan parterna och mellan de olika samarbetsområden som anges i detta avtal. Samråd mellan parterna i internationella forum skall underlättas genom denna dialog. Den skall också syfta till att förhindra att det uppstår situationer där någon av parterna kan anse det nödvändigt att tillgripa underlåtenhetsklausulen.

3. Dialogen skall omfatta alla syften och mål som anges i detta avtal och alla frågor av gemensamt, allmänt, regionalt eller subregionalt intresse. Parterna skall genom denna dialog bidra till fred, säkerhet och stabilitet samt främja ett stabilt och demokratiskt politiskt klimat. Dialogen skall omfatta samarbetsstrategier samt allmänna strategier eller sektorsstrategier för bland annat miljö, jämställdhetsfrågor eller migrationsfrågor samt frågor rörande kulturarvet.

4. Dialogen skall bland annat inriktas på specifika politiska frågor av gemensamt intresse eller av allmän betydelse för förverkligandet av detta avtals mål, t.ex. vapenhandel, alltför stora militärutgifter, narkotikahandel och organiserad brottslighet samt diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, religiös övertygelse eller ras. Dialogen skall också omfatta en regelbunden bedömning av utvecklingen vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och rättstatsprincipen samt i fråga om god förvaltning av offentliga angelägenheter.

5. Brett baserade strategier för främjande av fred och för förebyggande, hantering och lösning av våldsamma konflikter skall spela en framträdande roll i dialogen, liksom behovet av att målet om fred och demokratisk stabilitet till fullo beaktas när parterna fastställer vilka samarbetsområden som skall prioriteras.

6. Dialogen skall föras i flexibla former. Den skall vara formell eller informell allt efter behoven, äga rum inom eller utom den institutionella ramen och ske i lämpliga former och på lämplig nivå, t.ex. regional, subregional eller nationell nivå.

7. Regionala och subregionala organisationer samt företrädare för det civila samhället skall knytas till dialogen.

Artikel 9 Grundsatser och grundelement

1. Samarbetet skall inriktas på hållbar utveckling, där människan, som är den viktigaste aktören i utvecklingen och den som utvecklingen främst kommer till godo, sätts i centrum; detta innebär bland annat att alla mänskliga rättigheter skall respekteras och främjas.

Respekt för de mänskliga rättigheterna, inbegripet respekt för grundläggande sociala rättigheter, demokrati grundad på rättsstatsprincipen och en öppen och ansvarsfull förvaltning av offentliga angelägenheter är en oskiljbar del av hållbar utveckling.

2. Parterna hänvisar till sina internationella skyldigheter och åtaganden vad gäller respekt för de mänskliga rättigheterna. De betonar på nytt sitt djupa engagemang för mänsklig värdighet och mänskliga rättigheter, som individer och folk med rätta strävar efter. De mänskliga rättigheterna är universella, bildar en odelbar enhet och är förbundna med varandra. Parterna förbinder sig att främja och skydda alla grundläggande friheter och mänskliga rättigheter, vare sig det gäller civila och politiska rättigheter eller ekonomiska, sociala, och kulturella rättigheter. Parterna bekräftar i detta sammanhang på nytt jämlikheten mellan män och kvinnor.

Parterna bekräftar på nytt att demokratisering, utveckling och skydd av de grundläggande friheterna och de mänskliga rättigheterna är sinsemellan förbundna och att de ömsesidigt förstärker varandra. Demokratins principer är globalt erkända principer som läggs till grund för organisationen av staten för att garantera legitimiteten i dess maktutövning, lagenligheten i dess handlande, vilken återspeglas i dess konstitutionella och rättsliga system, samt förekomsten av mekanismer för ett aktivt deltagande. Varje land utvecklar, på grundval av allmänt erkända principer, sin egen demokratiska kultur

Statens struktur och de olika myndigheternas befogenheter skall grundas på rättstatsprincipen, vilket framför allt skall innebära att det finns tillgång till effektiva rättsmedel, ett oberoende rättsväsende som garanterar likhet inför lagen och en verkställande makt som i alla avseenden är underkastad lagen.

Respekten för de mänskliga rättigheterna, för demokratiska principer och för rättstatsprincipen, som är grundvalen för partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, skall ligga till grund också för parternas interna och externa politik och utgöra detta avtals grundsatser.

3. I en politisk och institutionell omgivning där mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen respekteras innebär god förvaltning av offentliga angelägenheter att mänskliga resurser, naturresurser och ekonomiska och finansiella resurser förvaltas på ett öppet och ansvarsfullt sätt så att en rättvis och hållbar utveckling kan uppnås. Det betyder också att det finns klara och tydliga beslutsförfaranden på myndighetsnivå, öppna och ansvarsfulla institutioner, tillämpning av principen om lagens företräde vid förvaltning och fördelning av resurser samt uppbyggnad av förmågan att planera och genomföra åtgärder som särskilt syftar till att förhindra och bekämpa korruption.

Principen om god förvaltning av offentliga angelägenheter, som ligger till grund för partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, skall genomsyra parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra en av detta avtals hörnstenar. Parterna är överens om att endast allvarliga fall av korruption, inbegripet bestickning som leder till sådan korruption, enligt definitionen i artikel 97 skall utgöra en kränkning av denna princip.

4. Främjandet av mänskliga rättigheter, demokratiseringsprocesser, befästandet av rättsstatsprincipen och god förvaltning av offentliga angelägenheter skall aktivt understödjas genom partnerskapet.

Dessa områden kommer att vara viktiga ämnen för den politiska dialogen. Parterna skall i samband med denna dialog lägga särskild vikt vid förändringar som pågår och vid kontinuitet i framstegen. Vid denna regelbundna analys skall varje lands ekonomiska, sociala, kulturella och historiska sammanhang beaktas.

Dessa områden kommer också att vara centrala när det gäller understödjandet av utvecklingsstrategier. Gemenskapen skall, inom ramen för de strategier som den berörda staten och gemenskapen gemensamt kommer överens om, stödja politiska, institutionella och rättsliga reformer och kapacitetsuppbyggnad hos offentliga och privata aktörer och det civila samhället.

Artikel 10 Övriga element i den politiska miljön

1. Parterna anser att följande bidrar till bevarandet och befästandet av ett stabilt och demokratiskt politiskt klimat:

- Hållbar och rättvis utveckling, innefattande bland annat tillträde till produktionsmedel, grundläggande tjänster och rättsväsendet.

- Ökat deltagande av ett aktivt och väl organiserat civilt samhälle och av den privata sektorn.

2. Parterna erkänner att marknadsekonomiska principer, uppbackade av öppna konkurrensregler och en sund ekonomisk politik och socialpolitik, bidrar till förverkligandet av partnerskapets mål.

Artikel 11 Fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning

1. Parterna skall inom ramen för partnerskapet bedriva en aktiv, vittomfattande och samlad politik för fredsskapande åtgärder, konfliktförebyggande och konfliktlösning. Denna politik skall bygga på principen om lokalt ägarskap. Den skall framför allt inriktas på utveckling av regional, subregional och nationell kapacitet och på förebyggande i ett tidigt skede av våldsamma konflikter genom att de egentliga orsakerna till problemen angrips på ett målinriktat sätt och genom en lämplig kombination av alla tillgängliga åtgärdsmedel.

2. Fredsbevarande åtgärder och åtgärder för konfliktförebyggande och konfliktlösning skall särskilt inbegripa stöd till en jämnare fördelning mellan olika samhällsgrupper av de politiska, ekonomiska, sociala och kulturella möjligheter som står till buds, till förstärkning av den offentliga förvaltningens demokratiska legitimitet och effektivitet, till upprättandet av effektiva mekanismer för att på fredlig väg förena olika gruppintressen och till överbryggande av klyftor mellan olika delar av samhället samt stöd till ett aktivt och väl organiserat civilt samhälle.

3. Åtgärderna skall också inbegripa stöd till medlings-, förhandlings- och försoningsansträngningar, till effektiv regional förvaltning av gemensamma, knappa naturresurser, till demobilisering och återintegrering i samhället av dem som tidigare deltagit i stridigheter och till ansträngningar att åtgärda problemet med barnsoldater samt stöd till åtgärder för en ansvarsfull begränsning av militärutgifter och vapenhandel, bland annat genom understödjande av att överenskomna normer och uppföranderegler sprids och tillämpas. I detta sammanhang skall särskild vikt läggas vid kampen mot antipersonella minor (truppminor) och vid åtgärder för att förhindra en alltför omfattande och okontrollerad spridning av, olaglig handel med och anhopning av handeldvapen och lätta vapen.

4. Om våldsamma konflikter skulle inträffa, skall parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra en upptrappning av våldet, begränsa konflikternas geografiska utbredning och underlätta att tvisterna biläggs på fredlig väg. De skall särskilt vinnlägga sig om att säkerställa att de ekonomiska resurserna för samarbetet används i överensstämmelse med principerna och målen för partnerskapet och förhindra att medel avleds för att användas i krigsföring.

5. När konflikterna bilagts skall parterna vidta lämpliga åtgärder för att underlätta en återgång till fredliga, stabila och hållbara förhållanden. De skall se till att det nödvändiga sambandet mellan akuta åtgärder, återuppbyggnadsinsatser och utvecklingssamarbete upprättas.

Artikel 12 Samstämmigheten mellan gemenskapspolitiken på olika områden och politikens verkningar vad gäller genomförandet av partnerskapsavtalet

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 96 skall gemenskapen, om den vid utövandet av sina befogenheter avser att vidta en åtgärd som skulle kunna påverka AVS-staternas intressen vad beträffar detta avtals mål, i god tid i förväg underrätta dessa stater. Kommissionen skall i detta syfte samtidigt tillställa AVS-staternas sekretariat sina förslag till åtgärder. Vid behov får även AVS-staterna begära information.

På AVS-staternas begäran skall samråd omgående äga rum, så att hänsyn kan tas till deras synpunkter på åtgärdernas verkningar innan ett slutgiltigt beslut fattas.

Sedan samrådet ägt rum kan AVS-staterna också framföra synpunkter skriftligen till gemenskapen och lägga fram förslag till ändringar med angivande av hur deras behov bör tillgodoses.

Om gemenskapen inte godtar AVS-staternas förslag, skall den snarast möjligt underrätta dem om detta och ange sina skäl.

AVS-staterna skall också, om möjligt i förväg, informeras om när besluten träder i kraft.

Artikel 13 Migration

1. Migrationsfrågan skall göras till föremål för fördjupad dialog inom ramen för partnerskapet mellan Europeiska unionen och AVS-staterna.

Parterna bekräftar på nytt sina skyldigheter och åtaganden enligt internationell rätt att garantera respekt för de mänskliga rättigheterna och att undanröja alla former av diskriminering på grund av ursprung, kön, ras, språk eller religiös övertygelse.

2. Parterna är överens om att partnerskap, när det gäller migration, innebär att medborgare från tredje land som lagligen uppehåller sig på deras territorier skall behandlas rättvist, att det skall bedrivas en integrationspolitik som syftar till att dessa medborgare skall beviljas rättigheter och åläggas skyldigheter som är jämförbara med dem som gäller för de egna medborgarna, att icke-diskriminering skall främjas på det ekonomiska området, det sociala området och kulturområdet och att åtgärder skall vidtas mot rasism och främlingsfientlighet.

3. Medlemsstaterna skall i fråga om arbetsvillkor, löneförmåner och entledigande behandla arbetstagare från AVS-staterna som är lagligt anställda på deras territorier på ett sådant sätt att dessa inte diskrimineras på grund av sin nationalitet i förhållande till de egna medborgarna. AVS-staterna skall på motsvarande sätt tillämpa icke-diskriminerande behandling gentemot arbetstagare som är medborgare i någon av medlemsstaterna.

4. Parterna anser att strategier som syftar till att lindra fattigdom, förbättra levnadsförhållanden och arbetsvillkor, skapa sysselsättning samt förbättra utbildning på lång sikt bidrar till normalisering av migrationsflödena.

Parterna skall inom ramen för utvecklingsstrategierna och programplaneringen på nationell och regional nivå beakta kopplingen mellan strukturella problem och migrationsfenomenet med sikte på att stödja ekonomisk och social utveckling av de regioner som de flyttande kommer från och minska fattigdomen.

Gemenskapen skall genom nationella och regionala samarbetsprogram stödja utbildning av AVS-staternas medborgare i ursprungslandet, i en annan AVS-stat eller i någon av Europeiska unionens medlemsstater. När det gäller utbildning i en medlemsstat skall parterna se till att åtgärderna inriktas på att AVS-staternas medborgarna skall bli yrkesverksamma i ursprungsländerna.

Parterna skall utarbeta samarbetsprogram som skall syfta till att underlätta för studeranden från AVS-staterna att få tillgång till utbildning, särskilt genom utnyttjande av ny kommunikationsteknik.

5. a) Ministerrådet skall inom ramen för den politiska dialogen diskutera problem som uppstår på grund av illegal invandring för att, om det behövs, fastställa medlen för en förebyggande politik.

b) Parterna är särskilt överens om att de skall sörja för att individens rättigheter och värdighet respekteras i varje förfarande för återsändande av illegala invandrare till ursprungslandet. De berörda myndigheterna skall i detta sammanhang ge dem den hjälp i administrativt hänseende som krävs för återvändandet.

c) Parterna är också överens om följande:

i) - Om en medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater olagligen uppehåller sig på en AVS-stats territorium, skall den medlemsstaten, på begäran av den berörda AVS-staten och utan ytterligare formaliteter, godta att medborgaren återvänder och återta denne.

- Om en medborgare i en AVS-stat olagligen uppehåller sig på ett territorium som tillhör någon av Europeiska unionens medlemsstater, skall AVS-staten, på begäran av den berörda medlemsstaten och utan ytterligare formaliteter, godta att medborgaren återvänder och återta denne.

Medlemsstaterna och AVS-staterna skall förse sina medborgare med de identitetshandlingar som krävs för detta.

När det gäller Europeiska unionens medlemsstater skall skyldigheterna enligt denna punkt endast gälla med avseende på personer som enligt förklaring 2 till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall anses vara deras medborgare i förhållande till gemenskapen. Vad gäller AVS-staterna skall skyldigheterna enligt denna punkt endast gälla med avseende på personer som anses vara deras medborgare i enlighet med deras respektive rättssystem.

(ii) Om någon av parterna begär det, skall förhandlingar upptas med AVS-staterna om ingående, i god tro och med iakttagande av relevanta bestämmelser i internationell rätt, av bilaterala avtal om särskilda skyldigheter i fråga om återtagande av deras medborgare och om dessas återvändande. Om någon av parterna anser det nödvändigt, skall dessa avtal också innehålla bestämmelser om återtagande av medborgare från tredje land och av statslösa. I avtalen skall anges vilka kategorier av personer som dessa bestämmelser avser samt regler för deras återtagande och återvändande.

AVS-staterna kommer att beviljas tillräckligt stöd för genomförandet av dessa avtal.

(iii) Vid tillämpningen av denna artikel skall med "parter" avses gemenskapen, varje medlemsstat i Europeiska unionen och varje AVS-stat.

DEL 2 : INSTITUTIONELLA BESTÄMMELSER

Artikel 14 Gemensamma institutioner

Institutionerna i detta avtal skall utgöras av Ministerrådet, Ambassadörskommittén och Gemensamma församlingen.

Artikel 15 Ministerrådet

1. Ministerrådet skall bestå av ledamöterna av Europeiska unionens råd och ledamöterna av Europeiska gemenskapernas kommission, å ena sidan, och av en regeringsledamot från varje AVS-stat, å andra sidan.

Ordförandeskapet i Ministerrådet skall innehas växelvis av en ledamot av Europeiska unionens råd och en regeringsledamot från en AVS-stat.

Rådet skall som regel sammanträffa en gång årligen och eljest när det bedöms nödvändigt, i den form och med den geografiska sammansättning som är lämplig med hänsyn till de frågor som skall behandlas.

2. Ministerrådet skall ha till uppgift att

a) föra den politiska dialogen,

b) anta de policyriktlinjer och fatta de beslut som krävs för genomförandet av bestämmelserna i detta avtal, särskilt rörande utvecklingsstrategier för de specifika områden som anges i avtalet eller för varje annat område som kan komma att visa sig relevant, samt fastställa de förfaranden som skall tillämpas,

c) undersöka och lösa problem som riskerar att stå i vägen för ett verksamt och effektivt genomförande av avtalet eller att utgöra ett hinder för förverkligandet av avtalets mål,

d) se till att samrådsmekanismerna fungerar smidigt.

3. Ministerrådets beslut skall fattas i samförstånd mellan parterna. Dess överläggningar skall vara giltiga endast om hälften av ledamöterna i Europeiska unionens råd, en ledamot av kommissionen och två tredjedelar av de ledamöter som representerar AVS-staternas regeringar är närvarande. En ledamot av Ministerrådet som inte har möjlighet att närvara får låta sig företrädas. Ställföreträdaren skall utöva den ledamotens alla rättigheter.

Ministerrådet kan fatta för parterna bindande beslut samt utfärda resolutioner och rekommendationer och avge yttranden. Det skall granska och ta under övervägande resolutioner och rekommendationer som antagits av Gemensamma församlingen.

Ministerrådet skall föra en löpande dialog med företrädare för näringslivets och arbetamarknadens parter och med andra aktörer i det civila samhället i AVS-staterna och EU. Samråd kan i detta syfte hållas parallellt med Ministerrådets sammanträden.

4. Ministerrådet får delegera befogenheter till Ambassadörskommittén.

5. Ministerrådet skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikrafttträdande.

Artikel 16 Ambassadörskommittén

1. Ambassadörskommittén skall bestå av varje medlemsstats ständiga representant vid Europeiska unionen och en företrädare för kommissionen, å ena sidan, och av chefen för varje AVS-stats delegation vid Europeiska unionen, å andra sidan.

Ordförandeskapet i Ambassadörskommittén skall innehas växelvis av en ständig representant för en medlemsstat och en delegationschef för en AVS-stat, vilka skall utses av gemenskapen respektive av AVS-staterna.

2. Kommittén skall biträda Ministerrådet i fullgörandet av dess uppgifter och utföra varje uppdrag som rådet ger den. Kommittén skall övervaka avtalets genomförande och framstegen när det gäller förverkligandet av avtalets mål.

Ambassadörskommittén skall sammanträda regelbundet, särskilt för att förbereda rådets sammanträden, och eljest när det är nödvändigt.

3. Kommittén skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikraftträdande.

Artikel 17 Gemensamma församlingen

1. Gemensamma församlingen skall bestå av lika många företrädare för vardera Europeiska unionen och AVS-staterna. Den skall bestå av ledamöter av Europaparlamentet, å ena sidan, och av ledamöter av parlamenten i var och en av AVS-staterna eller, om detta inte är möjligt, av företrädare som utsetts av respektive parlament i AVS-staterna, å andra sidan. Om inget parlament finns, skall Gemensamma församlingen först godkänna att en företrädare för den berörda AVS-staten deltar i dess möten.

2. Gemensamma församlingen skall vara ett rådgivande organ med uppgift att

- främja den demokratiska processen genom dialog och samråd,

- underlätta ökad förståelse mellan Europeiska unionens medlemsstaters och AVS-staternas befolkningar och öka allmänhetens kunskap om utvecklingsfrågor,

- diskutera utvecklingsfrågor och frågor som rör partnerskapet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen, samt

- anta resolutioner och utfärda rekommendationer till Ministerrådet för förverkligande av avtalets mål.

3. Gemensamma församlingen skall ha två plenarmöten om året, växelvis i Europeiska unionen och i en AVS-stat. För att stärka den regionala integrationen och främja samarbetet mellan de nationella parlamenten kan möten mellan parlamentsledamöter från Europeiska unionen och från AVS-staterna anordnas på regional eller subregional nivå.

Gemensamma församlingen skall regelbundet ha kontakt med företrädare för näringslivets och arbetsmarknadens organisationer och med andra aktörer i det civila samhället i AVS-staterna och i Europeiska unionen för att få del av deras synpunkter på förverkligandet av avtalets mål.

4. Gemensamma församlingen skall anta sin arbetsordning inom sex månader från avtalets ikraftträdande.

DEL 3 : SAMARBETSSTRATEGIER

Artikel 18

Samarbetsstrategierna skall grundas på utvecklingsstrategier och på ekonomiskt samarbete och handelssamarbete, vilka är förbundna med varandra och kompletterar varandra. Parterna skall se till att deras ansträngningar på de två sistnämnda områdena förstärker varandra.

Avdelning I - Utvecklingsstrategier

Kapitel 1 : Den allmänna ramen

Artikel 19 Principer och mål

1. Det centrala målet för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen skall vara minskning och på sikt utrotande av fattigdom, uppnående av hållbar utveckling samt en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin. Ramarna och riktlinjerna för samarbetet skall anpassas till de särskilda förhållandena i varje enskild AVS-stat och utformas så att de främjar lokalt ägarskap av ekonomiska och sociala reformer och en integrering i utvecklingsprocessen av aktörer från den privata sektorn och det civila samhället.

2. Parterna skall i sitt samarbete hänvisa till slutsatserna från Förenta nationernas konferenser och till de mål, riktmärken och handlingsprogram som överenskommits på internationell nivå samt uppföljningen av dessa som grundval för utvecklingsprinciperna. De skall vidare hänvisa till internationellt fastställda mål för utvecklingssamarbetet och särskilt vinnlägga sig om att införa kvalitativa och kvantitativa framstegsindikatorer.

3. Myndigheterna och icke-statliga aktörer i de enskilda AVS-staterna skall överlägga med varandra om landets utvecklingsstrategier och om lokalsamhällets stöd för dessa.

Artikel 20 Tillvägagångsätt

1. Målen för utvecklingssamarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen skall förverkligas genom integrerade strategier omfattande lokalt förankrade åtgärder på det ekonomiska, det sociala och det kulturella området, miljöområdet och det institutionella området. Genom detta samarbete skall det skapas en sammanhängande ram för stöd till AVS-staternas egna utvecklingsstrategier och säkerställas att åtgärderna kompletterar varandra och samspelar med varandra. Strategierna för samarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska unionen skall inom ramen för AVS-staternas utvecklingspolitik och reformer syfta till

a) förverkligande av snabb, hållbar, sysselsättningsskapande tillväxt, utveckling av den privata sektorn och skapande av arbetstillfällen, förbättring av tillträdet till produktiv näringsverksamhet och till produktionsmedel samt främjande av regionalt samarbete och regional integration,

b) understödjande av mänsklig och social utveckling och medverkan till att tillväxtens resultat ges en bred spridning i samhället och fördelas rättvist samt främjande av jämställdhet mellan könen,

c) främjande av kulturella värden i samhället och av samspelet med ekonomiska, politiska och sociala kretsar,

d) understödjande av institutionella reformer och institutionell utveckling och stärkande av de institutioner som är nödvändiga för befästandet av demokrati, för en god förvaltning av offentliga angelägenheter och för en fungerande marknadsekonomi där konkurrensen har fritt spelrum; främjande av kapacitetsuppbyggnad när det gäller utveckling och partnerskap, samt

e) främjande av en miljömässigt hållbar utveckling, återställande av miljön och god praxis på miljöområdet samt främjande av bevarandet av naturresurser.

2. Följande tematiska eller ämnesövergripande frågor skall systematiskt beaktas och integreras inom samtliga samarbetsområden: jämställdhetsfrågor, miljöfrågor samt institutionell uppbyggnad och kapacitetsuppbyggnad. Dessa områden skall också kunna komma i fråga för stöd från gemenskapen.

3. En detaljerad beskrivning av målen och strategierna för utvecklingssamarbetet, särskilt sektorspolitiken och de sektorsspecifika strategierna, skall intas i ett samlat dokument i vilket riktlinjerna för verksamheten inom specifika samarbetsområden eller samarbetssektorer anges. Dessa texter kan omarbetas, ses över eller ändras av Ministerrådet på grundval av en rekommendation från AVS-EG-kommittén för utvecklingsfinansieringssamarbete.

KAPITEL 2 : STÖDOMRÅDEN

Avsnitt 1 : Ekonomisk utveckling

Artikel 21 Investeringar och utveckling av den privata sektorn

1. Samarbetet skall syfta till att understödja ekonomiska och institutionella reformer och strategier på nationell eller regional nivå som är nödvändiga för skapandet av ett gynnsamt klimat för privata investeringar och utvecklingen av en dynamisk, livskraftig och konkurrenskraftig privat sektor. Stöd skall också kunna utgå till

a) främjande av dialog och samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn,

b) utveckling av entreprenörsförmåga och företagskultur,

c) privatisering och företagsreform,

d) utveckling och modernisering av medlings- och skiljeförfaranden.

2. Kvalitetsförbättringar, ökad tillgång på och ökad tillgänglighet i fråga om finansiella och icke-finansiella tjänster till privata företag inom såväl den formella som den informella sektorn av ekonomin skall också stödjas genom samarbetet; det skall ske genom

a) mobilisering av privat sparande, både inhemskt och utländskt, till finansieringen av privata företag genom understödjande av strategier för utveckling av en modern finanssektor, inbegripet kapitalmarknad, finansiella institut och hållbar mikrofinansiering,

b) utveckling och förstärkning av institutioner, mellanhandsorgan, sammanslutningar, handelskammare samt lokala aktörer inom den privata sektorn som på olika sätt bistår företag eller tillhandahåller icke-finansiella tjänster till företag, t.ex. yrkesmässiga tjänster, tekniska tjänster, företagsledningstjänster, utbildningstjänster och säljunderstödjande tjänster, samt

c) understödjande av institutioner, program, verksamheter och initiativ som kan underlätta utveckling och överföring av teknik, sakkunskap och bästa metoder när det gäller olika aspekter av företagsledning.

3. Samarbetet skall inriktas på att främja näringslivets utveckling genom tillhandahållande av finansieringsgarantier och tekniskt stöd som kan främja och underlätta bildande, etablering, utvidgning, diversifiering, sanering, omstrukturering, modernisering och privatisering av dynamiska, livskraftiga och konkurrenskraftiga företag inom alla sektorer av näringslivet, liksom av finansiella intermediärer, t.ex. institut för utvecklingsfinansiering och riskkapitalförsörjning, och leasingföretag; det skall ske genom

a) införande eller förstärkning av finansieringsinstrument i form av investeringskapital,

b) förbättring av tillgången till viktiga stödfunktioner såsom företagsinformation samt rådgivningstjänster, konsulttjänster och tekniska tjänster,

c) ökning av exporten, särskilt genom kapacitetsuppbyggnad inom handelsrelaterade områden,

d) främjande av kontakter, nätverk och samarbete mellan företag i fråga om t.ex. teknik- och kunskapsöverföring (på nationell nivå, regional nivå och mellan AVS-staterna och Europeiska unionen) samt av sådana partnerskap med privata utländska investerare som är förenliga med målen och riktlinjerna för utvecklingssamarbetet mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen.

4. Parterna skall genom sitt samarbete understödja utvecklingen av mikroföretag genom förbättring av tillträdet till finansiella och icke-finansiella tjänster, genom ändamålsenlig politik och lagstiftning för utveckling av sådana företag samt genom tillhandahållande av utbildning och information om bästa metoder när det gäller mikrofinansiering.

5. Stöd till investeringar och till utveckling av den privata sektorn skall omfatta åtgärder och initiativ på såväl makro-, meso- som mikronivå.

Artikel 22 Makroekonomiska reformer och strukturreformer; makroekonomisk politik och strukturpolitik

1. AVS-staterna skall genom samarbetet stödjas i sina ansträngningar att

a) uppnå makroekonomisk tillväxt och stabilisering med hjälp av en stram finans- och penningpolitik som leder till minskad inflation och förbättrad extern balans och budgetbalans, genom stärkt budgetdisciplin, ökad öppenhet och insyn i budgeten samt förbättringar av finanspolitiken i kvalitets- och rättvisehänseende och vad gäller politikens utformning, samt

b) genomföra strukturpolitiska program som syftar till förstärkning av de olika aktörernas roll, särskilt den privata sektorns, och till skapande av ett klimat som befrämjar ökad företagsamhet, ökade investeringar och ökad sysselsättning, eller som syftar till

i) liberalisering av handels- och valutaordningar och införande av valutakonvertibilitet för löpande transaktioner, under hänsynstagande till de särskilda omständigheterna i de enskilda länderna,

ii) stärkande av reformer på arbets- och varumarknaderna,

iii) uppmuntran av reformer av finanssystemen som kan underlätta utvecklingen av stabila system inom och utom bankväsendet, av kapitalmarknader och av finansiella tjänster, inklusive mikrofinansiering,

iv) förbättring av kvaliteten på privata och offentliga tjänster, samt

v) främjande av regionalt samarbete och en gradvis integrering av detta i makroekonomisk politik och penningpolitik.

2. Makroekonomisk politik och makroekonomiska strukturanpassningsprogram skall utformas med beaktande av de berörda ländernas sociala och politiska bakgrund och institutionella kapacitet och skall ha en positiv inverkan på fattigdomslindring och tillgången till sociala tjänster; de skall bygga på följande principer:

a) AVS-staterna skall ha det primära ansvaret för problemanalys och för utformning och genomförande av reformerna.

b) Stödprogrammen skall anpassas till situationen i de enskilda AVS-staterna och beakta de sociala, kulturella och miljömässiga förhållandena i dessa stater.

c) AVS-staternas rätt att själva bestämma inriktningen av sina utvecklingsstrategier och utvecklingsprioriteringar och i vilken ordning dessa skall genomföras, skall erkännas och respekteras.

d) Reformtakten skall vara realistisk och förenlig med varje AVS-stats förmåga och resurser.

e) Kontakterna med och informationen till befolkningen beträffande ekonomiska och sociala reformer och strategier skall förstärkas.

Artikel 23 Utveckling av näringslivet

Samarbetet skall omfatta stöd till hållbara politiska och institutionella reformer samt till investeringar som är nödvändiga för att aktörerna skall kunna få tillträde till näringsverksamheter och produktionsmedel på rättvisa villkor, särskilt följande:

a) Utveckling av utbildningssystem som kan bidra till att öka produktiviteten inom såväl den formella som den informella sektorn av ekonomin,

b) Kapital, kredit och jord, särskilt vad gäller egendomsrätt och nyttjanderätt.

c) Utarbetande av strategier för landsbygdsutveckling som kan utgöra en ram för decentraliserad planering, resursfördelning och resursförvaltning med aktivt deltagande av de direkt berörda.

d) Strategier för jordbruksproduktion, nationella och regionala strategier för en tryggad livsmedelsförsörjning, hållbar utveckling av vattenresurser och fiske samt marina resurser inom AVS-staternas exklusiva ekonomiska zoner. I de fiskeriavtal som kan komma att förhandlas fram mellan gemenskapen och AVS-staterna skall behovet av överensstämmelse med utvecklingsstrategierna på detta område vederbörligen beaktas.

e) Ekonomisk och teknisk infrastruktur samt tjänster inom dessa områden, inbegripet transport, telekommunikationssystem, kommunikationstjänster och utveckling av informationssamhället.

f) Utveckling av en konkurrenskraftig industrisektor, gruvsektor och energisektor, varvid den privata sektorns engagemang och utveckling inom dessa sektorer skall uppmuntras.

g) Utveckling av handel, inbegripet främjande av rättvis handel.

h) Utveckling av affärs-, finans- och bankverksamhet; utveckling av andra tjänstesektorer.

i) Utveckling av turism.

j) Utveckling av infrastruktur och tjänster inom vetenskap, teknik och forskning, inbegripet förbättring, överföring och tillvaratagande av ny teknik.

k) Förstärkning av kapaciteten inom produktionssektorer, särskilt inom offentlig och privat sektor.

Artikel 24 Turism

Med tanke på turistnäringens växande betydelse för tjänstesektorns tillväxt i AVS-staterna och för tillväxten i AVS-staternas internationella handel, näringens förmåga att stimulera andra sektorer av näringslivet och den roll den kan spela när det gäller att utrota fattigdomen skall en hållbar utveckling av turistnäringen i AVS-staterna och subregionerna eftersträvas inom ramen för samarbetet.

AVS-staternas ansträngningar att skapa eller förbättra de rättsliga och institutionella förutsättningarna för utarbetande och genomförande av strategier och program för hållbar turism och att mobilisera resurser för detta skall stödjas genom samarbetsprogrammen och samarbetsprojekten; programmen och projekten skall också vara inriktade på förbättring av sektorns konkurrenskraft, särskilt de små och medelstora företagens konkurrenskraft, på understödjande och främjande av investeringar, på produktutveckling, även utveckling av de kulturer som AVS-staternas ursprungsbefolkningar är bärare av, och på förstärkning av samspelet mellan turism och andra sektorer av näringslivet.

Avsnitt 2 : Social och mänsklig utveckling

Artikel 25 Utveckling av den sociala sektorn

1. Samarbetet skall inriktas på att understödja AVS-staternas ansträngningar att utforma generella eller sektorsinriktade strategier och reformer som syftar till att förbättra grundläggande social infrastruktur och grundläggande sociala tjänster med avseende på täckning, kvalitet och tillgänglighet och som beaktar de särskilda behoven hos de mest sårbara och minst gynnade grupperna i samhället, så att den bristande jämlikheten när det gäller tillgång till dessa tjänster kan minskas. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att säkerställa att de offentliga utgifterna inom de sociala sektorerna ligger på en tillräcklig nivå. Samarbetet skall härvidlag syfta till att

a) förbättra utbildningen och bygga upp teknisk förmåga och kompetens,

b) förbättra hälso- och sjukvårdssystem och näringstillförsel, utrota svält och undernäring och se till att livsmedelsförsörjningen är tillräcklig och att livsmedlen är säkra,

c) integrera befolkningsfrågor i utvecklingsstrategierna i syfte att förbättra reproduktiv hälsa, primärhälsovård och familjeplanering samt för att förhindra könsstympning av kvinnor,

d) främja bekämpningen av hiv/aids,

e) öka tryggheten när det gäller försörjningen med hushållsvatten samt förbättra möjligheterna att få tillgång till dricksvatten och tillfredsställande avloppshantering,

f) förbättra tillgången på bra bostäder för alla till överkomliga priser, genom stöd till program för produktion till låga kostnader av bostäder avsedda för låginkomsttagare samt stöd till förbättrad stadsplanering,

g) uppmuntra till social dialog på grundval av aktivt deltagande samt främja respekten för grundläggande sociala rättigheter.

2. Samarbetet skall också syfta till att understödja kapacitetsuppbyggnad på det sociala området, detta kan till exempel gälla utbildningsprogram om hur socialpolitiken kan utformas eller om moderna metoder för förvaltning av sociala projekt och program; det kan också gälla program som befrämjar tekniskt nyskapande och teknisk forskning, uppbyggnad av lokal sakkunskap och främjande av partnerskap samt rundabordssamtal på nationell eller regional nivå, m.m.

3. Utveckling och genomförande av program och system för socialt skydd och social trygghet skall också främjas och understödjas genom samarbetet så att den sociala sammanhållningen kan ökas och "hjälp till självhjälp" och samhällssolidaritet kan stimuleras. Stödet skall bland annat inriktas på utveckling av initiativ som bygger på ekonomisk solidaritet, särskilt genom inrättandet av fonder för social utveckling som är anpassade till lokala behov och lokala aktörer.

Artikel 26 Ungdomsfrågor

Samarbetet skall också inriktas på att understödja upprättandet av en sammanhängande, heltäckande politik för tillvaratagande av den potential som de unga representerar, så att de kan bli bättre integrerade i samhället och till fullo förverkliga sina möjligheter. I detta sammanhang skall samarbetet inriktas på att understödja strategier, åtgärder och insatser som har till syfte att

a) skydda barns och ungdomars rättigheter, särskilt flickors rättigheter,

b) understödja ungdomars färdigheter, energi, innovationsförmåga och potential för att därigenom öka deras möjligheter på det ekonomiska, det sociala och det kulturella området och förbättra deras förutsättningar att få sysselsättning inom produktionssektorn,

c) hjälpa samhällsbaserade institutioner att ge barn möjligheter att utveckla sin fysiska, psykiska, sociala och ekonomiska potential, samt

d) genom rehabiliteringsprogram återintegrera barn i områden som genomlevt en konflikt.

Artikel 27 Kulturell utveckling

Samarbetet skall på kulturområdet syfta till följande:

a) Den kulturella dimensionen skall integreras på alla nivåer av utvecklingssamarbetet.

b) Kulturella värden och identiteter skall erkännas, bevaras och främjas för att dialog mellan olika kulturer skall bli möjlig.

c) Värdet av kulturarvet skall erkännas, bevaras och främjas och utvecklingsförmågan inom denna sektor understödjas.

d) Kulturnäringarna skall utvecklas och marknadstillträdet för produkter och tjänster inom kultursektorn skall förbättras.

Avsnitt 3 : Regionalt samarbete och regional integration

Artikel 28 Generell ansats

Genom samarbetet skall ett effektivt stöd ges till förverkligandet av de mål och prioriteringar som AVS-staterna fastställt inom ramen för samarbetet och integrationen på regional och subregional nivå, inbegripet samarbete mellan regioner och inom AVS-staterna. Det regionala samarbetet kan också omfatta de utomeuropeiska länderna och territorierna och de yttersta randområdena. Stödet skall syfta till att

a) främja en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin,

b) påskynda det ekonomiska samarbetet och den ekonomiska utvecklingen, såväl inom AVS-staternas regioner som mellan dessa,

c) främja den fria rörligheten mellan AVS-staterna för personer, varor, tjänster, kapital, arbetskraft och teknik,

d) påskynda diversifieringen av AVS-staternas ekonomier, liksom samordningen och harmoniseringen av den regionala och subregionala samarbetspolitiken, samt

e) främja och utveckla handeln mellan och inom AVS-staterna och med tredje land.

Artikel 29 Regional ekonomisk integration

När det gäller regional ekonomisk integration skall parterna genom sitt samarbete understödja följande:

a) Utveckling och förstärkning av förmågan

i) hos institutioner och organisationer för regional integration vilka inrättats av AVS-staterna för att främja regionalt samarbete och regional integration, och

ii) hos nationella regeringar och parlament när det gäller frågor om regional integration.

b) Uppmuntran av de minst utvecklade AVS-staterna att delta i upprättandet av regionala marknader och att utnyttja de fördelar som dessa marknader erbjuder.

c) Genomförande av sektorsinriktade reformprogram på regional nivå.

d) Liberalisering av handel och betalningar.

e) Främjande av gränsöverskridande investeringar, såväl utländska som inhemska, och av andra initiativ till regional eller subregional ekonomisk integration.

f) Hänsynstagande till hur nettoövergångskostnaderna för den regionala integrationen påverkar budgetinkomster och betalningsbalans.

Artikel 30 Regionalt samarbete

1. När det gäller regionalt samarbete skall parterna genom sitt samarbete understödja en rad verksamhets- och ämnesområden inom vilka gemensamma problem aktualiseras och inom vilka det är möjligt att utnyttja skalfördelar, särskilt

a) infrastruktur, särskilt för transport och kommunikation, samt därmed sammanhängande säkerhetsproblem och tjänster, inbegripet utveckling av regionala möjligheter inom informations- och kommunikationsteknik,

b) miljö, förvaltning av vattentillgångar samt energi,

c) hälsa och utbildning,

d) forskning och teknisk utveckling,

e) regionala initiativ för beredskap inför katastrofer och lindrande av deras följder, samt

f) andra områden, däribland rustningskontroll samt bekämpning av narkotika, organiserad brottslighet, penningtvätt, bestickning och korruption.

2. Samarbetet skall också inriktas på understödjande av projekt och initiativ inom ramen för samarbete mellan eller inom AVS-staterna.

3. Samarbetet skall bidra till främjande och utveckling av en politisk dialog på regional nivå inom områden såsom konfliktförebyggande och konfliktlösning, mänskliga rättigheter och demokratisering, besöksutbyte, nätverksaktiviteter samt främjande av rörlighet mellan de olika aktörerna i utvecklingen, särskilt inom det civila samhället.

1.

Avsnitt 4 : Tematiska frågor och ämnesövergripande frågor

Artikel 31 Jämställdhetsfrågor

Samarbetet skall inriktas på att understödja strategier och program genom vilka möjligheterna för män och kvinnor att delta på lika villkor inom alla områden av det politiska, ekonomiska, sociala och kulturella livet kan förbättras, säkerställas och breddas. Det skall syfta till att förbättra kvinnors tillgång till de resurser som krävs för att de till fullo skall kunna utöva sina grundläggande rättigheter. Särskilt skall det genom samarbetet skapas en lämplig ram för

a) integrering av och hänsynstagande till jämställdhetsaspekter på alla nivåer av utvecklingssamarbetet, även i makroekonomisk politik och i makroekonomiska strategier och program, samt

b) främjande av konkreta åtgärder till förmån för kvinnor, vilket t.ex. kan gälla

i) deltagande i det politiska livet på nationell och lokal nivå,

ii) stöd till kvinnoorganisationer,

iii) tillträde till grundläggande sociala tjänster, särskilt utbildning, hälsovård och familjeplanering,

iv) tillträde till produktionsmedel, särskilt jord, kredit och arbetsmarknad, samt

v) särskilt hänsynstagande till kvinnor i samband med katastrofbistånd och rehabiliteringsåtgärder.

Artikel 32 Miljö och naturresurser

1. Samarbetet skall när det gäller miljöskydd samt hållbart utnyttjande och hållbar förvaltning av naturresurser syfta till följande:

a) Integrering av principen om miljömässig hållbarhet i alla aspekter av utvecklingssamarbetet och understödjande av program och projekt som genomförs av de olika aktörerna.

b) Uppbyggnad eller förstärkning i vetenskapligt, tekniskt, personellt och institutionellt avseende av kapaciteten när det gäller miljöförvaltning hos alla aktörer på miljöområdet.

c) Understödjande av särskilda åtgärder eller projekt för att angripa frågor som är av avgörande betydelse när det gäller hållbar förvaltning eller som har anknytning till nuvarande eller framtida regionala eller internationella åtaganden beträffande mineraltillgångar och andra naturresurser, t.ex.

i) tropiska skogar, vattenresurser, kust-, havs- och fiskeresurser, djur- och växtliv, jordmån och biologisk mångfald,

ii) skydd av känsliga ekosystem (t.ex. korallrev),

iii) förnybara energikällor, särskilt solenergi, samt energieffektivitet,

iv) hållbar utveckling på landsbygden och i städer,

v) ökenspridning, torka och avskogning,

vi) utveckling av nyskapande lösningar på miljöproblemen i städer, samt

vii) främjande av hållbar turism,

d) Hänsynstagande till frågor om transport och bortskaffande av farligt avfall.

2. Inom ramen för samarbetet skall hänsyn tas till

a) de små AVS-östaternas sårbarhet, särskilt inför hotet från klimatförändringen,

b) de tilltagande problemen med torka och ökenspridning, särskilt i de minst utvecklade staterna och inlandsstaterna, samt

c) institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad.

Artikel 33 Institutionell utveckling och kapacitetsuppbyggnad

1. De institutionella aspekterna skall systematiskt uppmärksammas inom ramen för samarbetet, som skall inriktas på att understödja AVS-staternas ansträngningar att utveckla och stärka strukturer, institutioner och förfaranden vilka bidrar till

a) främjande och understödjande av demokrati, mänsklig värdighet, social rättvisa och pluralism, med fullständig respekt för mångfalden inom och mellan samhällena,

b) främjande och understödjande av allmän och total respekt för samt skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

c) utveckling och förstärkning av rättsstaten och förbättring av tillgången till rättsmedel, samtidigt som yrkeskunnandet inom rättsväsendet och dess oberoende garanteras, samt

d) säkerställande av en öppen och ansvarsfull verksamhetsförvaltning och administration inom alla offentliga organ.

2. Parterna skall samarbeta i kampen mot bestickning och korruption på alla nivåer i samhället.

3. Samarbetet skall inriktas på att stödja AVS-staternas ansträngningar att utveckla sina offentliga institutioner så att dessa kan fungera som pådrivande krafter i tillväxten och utvecklingen och likaså deras ansträngningar att väsentligt öka effektiviteten när det gäller offentliga tjänster som påverkar medborgarnas vardag. Reformer, rationalisering och modernisering av den offentliga sektorn skall därför stödjas inom ramen för samarbetet. Stödet skall särskilt inriktas på

a) reform och modernisering av offentlig förvaltning,

b) reform av rättsväsendet samt modernisering av domstolsväsendet,

c) förbättring och förstärkning av förvaltningen av offentliga finanser,

d) påskyndande av reformer inom bank- och finanssektorn,

e) förbättring av förvaltningen av offentlig egendom och reform av förfarandena för offentlig upphandling, samt

f) politisk, administrativ, ekonomisk och finansiell decentralisering.

4. Samarbetet skall också inriktas på att understödja återupprättande eller utbyggnad av kapaciteten inom särskilt viktiga delar av den offentliga sektorn liksom på att understödja de institutioner som krävs för en fungerande marknadsekonomi; stödet skall särskilt avse

a) utveckling av den lagstiftnings- och tillsynskapacitet som krävs för en fungerande marknadsekonomi, inbegripet konkurrenspolitik och konsumentpolitik,

b) förbättring av förmågan att analysera, planera, utforma och genomföra politik på olika områden, särskilt det ekonomiska området, det sociala området, miljöområdet och forskningsområdet samt politik rörande vetenskap och teknik och innovationsverksamhet,

c) modernisering, förstärkning och reformering av finansiella och monetära institut samt förbättring av förfaranden,

d) uppbyggnad av den kapacitet på lokal och kommunal nivå som krävs för att det skall bli möjligt att genomföra decentraliseringspolitik och få till stånd ett ökat deltagandet från befolkningens sida i utvecklingsprocessen, samt

e) utveckling av kapaciteten inom andra viktiga områden, exempelvis

i) internationella förhandlingar, samt

ii) förvaltning och samordning av bistånd från tredje land.

5. Samarbetet skall inriktas på att inom alla områden och sektorer som omfattas av utvecklingssamarbetet främja tillkomsten av icke-statliga aktörer, utveckling av deras förmåga samt stärkande av strukturer för information, dialog och samråd mellan dessa aktörer och de offentliga myndigheterna, även myndigheter på regional nivå.

Avdelning II - Ekonomiskt samarbete och handelssamarbete

Kapitel 1 : Mål och principer

Artikel 34 Mål

1. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall syfta till att med beaktande av AVS-staternas politiska ställningstaganden och utvecklingsprioriteringar befordra en smidig och gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin och därigenom främja en hållbar utveckling av dessa stater och bidra till utrotande av den fattigdom som råder där.

2. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet syftar ytterst till att AVS-staterna skall kunna delta i full utsträckning i internationell handel. Behovet av att AVS-staterna aktivt deltar i multilaterala handelsförhandlingar skall i detta sammanhang särskilt uppmärksammas. Med hänsyn till AVS-staternas nuvarande utvecklingsnivå skall det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet inriktas på att AVS-staterna skall kunna möta de utmaningar som globaliseringen representerar och stegvis anpassa sig till de nya förutsättningarna för internationell handel, och på så sätt underlätta deras integrering i den liberaliserade globala ekonomin.

3. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall därför syfta till förstärkning av AVS-staternas produktions-, leverans- och handelsförmåga och deras möjligheter att dra till sig investeringar. Det skall också syfta till upprättandet av en ny handelsdynamik mellan parterna, en förstärkt handels- och investeringspolitik i AVS-staterna och förbättrade förutsättningar för länderna att hantera handelsrelaterade frågor.

4. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall genomföras i full överensstämmelse med WTO:s bestämmelser, däribland bestämmelserna om särskild och differentierad behandling, och med beaktande av parternas ömsesidiga intressen och respektive utvecklingsnivå.

Artikel 35 Principer

1. Grundvalen för det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall vara ett faktiskt, förstärkt och strategiskt partnerskap. Samarbetet skall vidare grundas på en helhetssyn som bygger på styrkefaktorerna i och resultaten av de tidigare AVS-EG-konventionerna, och alla till buds stående medel skall användas för att genom åtgärder mot begränsningar på utbuds- eller efterfrågesidan bidra till förverkligandet av de mål som anges ovan. Åtgärder för utveckling av handeln skall särskilt uppmärksammas som medel för att öka AVS-staternas konkurrenskraft. Utveckling av handeln skall därför tillmätas tillbörlig vikt i AVS-staternas utvecklingsstrategier, vilka skall stödjas av gemenskapen.

2. Det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet skall bygga på AVS-staternas initiativ till regional integration, eftersom regional integration är ett av de viktigaste instrumenten när det gäller att uppnå en integrering av AVS-staterna i världsekonomin.

3. AVS-staternas och deras regioners olika behov och utvecklingsnivåer skall beaktas i det ekonomiska samarbetet och handelssamarbetet. Parterna bekräftar i detta sammanhang på nytt den vikt de fäster vid att alla AVS-staterna garanteras särskild och differentierad behandling, att den särskilda behandlingen av de minst utvecklade AVS-staterna bibehålls och att de små staternas, inlandsstaternas och östaternas sårbarhet vederbörligen beaktas.

Kapitel 2 : Ny handelsordning

Artikel 36 Villkor

1. Med hänsyn till de mål och principer som anges ovan är parterna överens om att sinsemellan upprätta en ny, med WTO-reglerna förenlig, handelsordning, varigenom hindren för handeln mellan dem gradvis undanröjs och samarbetet inom alla för handeln relevanta områden byggs ut.

2. Parterna är överens om att den nya handelsordningen skall införas gradvis och erkänner därför behovet av en förberedande period.

3. För att övergången till den nya handelsordningen skall underlättas skall, på de villkor som anges i bilaga V till detta avtal, de icke ömsesidiga handelsförmåner som tillämpats inom ramen för den fjärde AVS-EG-konventionen bibehållas under den förberedande perioden för samtliga AVS-stater.

4. Parterna bekräftar i detta sammanhang på nytt betydelsen av de råvaruprotokoll som fogats som tillägg till bilaga V till detta avtal. De är överens om att protokollen måste ses över mot bakgrund av den nya handelsordningen, särskilt med avseende på deras förenlighet med WTO-reglerna, för att de fördelar som härrör från protokollen skall kunna upprätthållas; den särskilda rättsliga ställningen för protokollet om socker skall därvid beaktas.

Artikel 37 Tillvägagångssätt

1. Förhandlingar om avtal om ekonomiskt partnerskap skall föras under den förberedande perioden, som skall löpa ut senast den 31 december 2007. Såvida parterna inte enats om en annan, tidigare tidpunkt, skall formella förhandlingar om den nya handelsordningen inledas i september 2002 och den nya handelsordningen träda i kraft senast den 1 januari 2008.

2. Alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att förhandlingarna skall kunna slutföras med framgång innan den förberedande perioden löper ut. Tiden fram till inlednadeet av de formella förhandlingarna rörande den nya handelsordningen skall därför utnyttjas aktivt för inledande förberedelser inför förhandlingarna.

3. Den förberedande perioden skall också utnyttjas för att bygga upp kapaciteten inom den offentliga och privata sektorn i AVS-staterna, inbegripet åtgärder i konkurrenskraftsförbättrande syfte, och för att förstärka regionala organ och understödja initiativ till regional handelsintegration, vilket vid behov även kan innefatta stöd till budgetanpassning och skattereform, samt för att modernisera och utveckla infrastruktur samt främja investeringar.

4. Parterna kommer regelbundet att granska framstegen i förberedelsearbetet och förhandlingarna och kommer, för att säkerställa att det inte kommer att krävas ytterligare tid för förberedelser eller förhandlingar, att under 2006 företa en formell, heltäckande översyn av de ordningar som planeras för de olika länderna.

5. Förhandlingar om avtal om ekonomiskt partnerskap kommer att inledas med de AVS-stater som anser sig redo att föra sådana förhandlingar, på den nivå som de bedömer som lämplig och i enlighet med de förfaranden som AVS-gruppen kommit överens om, med beaktande av AVS-staternas regionala integrationsprocess.

6. Gemenskapen kommer under 2004 att göra en bedömning av situationen beträffande de AVS-stater som inte tillhör gruppen minst utvecklade länder och som efter samråd med gemenskapen konstaterar att de inte är i stånd att ingå avtal om ekonomiskt partnerskap, och kommer att pröva alla alternativa möjligheter att ge dessa länder en ny ram för handeln som motsvarar deras situation och är förenlig med WTO-reglerna.

7. Förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap skall framför allt syfta till fastställandet av en tidsplan för ett gradvis undanröjande, i överensstämmelse med de relevanta WTO-reglerna, av hindren för handel mellan parterna. Vad beträffar gemenskapen skall liberaliseringen av handeln bygga på gemenskapens regelverk och syfta till förbättring av AVS-staternas nuvarande marknadstillträde, bland annat genom en översyn av ursprungsreglerna. AVS-staternas utvecklingsnivå, de socioekonomiska verkningarna i dessa länder av handelsåtgärder samt ländernas förmåga att anpassa sina ekonomier till liberaliseringsprocessen skall beaktas i förhandlingarna. Förhandlingarna skall därför, inom ramen för de WTO-regler som då kommer att gälla, vara så flexibla som möjligt när det gäller fastställandet av en tillräckligt lång övergångstid, slutgiltig produkttäckning, med beaktande av känsliga sektorer, samt graden av asymmetri vad gäller tidtabellen för tullavvecklingen.

8. Parterna skall samarbeta nära med varandra i WTO för att försvara de ordningar de kommer överens om, särskilt med avseende på hur stor flexibilitet som skall tillåtas.

9. Gemenskapen kommer senast under 2000 att inleda en process som utgår från gällande bestämmelser om handel i den fjärde AVS-EG-konventionen och kommer att leda till att i stort sett samtliga produkter från alla de minst utvecklade länderna medges tullfritt tillträde när de multilaterala handelsförhandlingarna avslutats, dock senast 2005. Processen kommer också att innefatta förenkling och översyn av de ursprungsbestämmelser, inbegripet bestämmelser om kumulation, som gäller för exporten från dessa länder.

Artikel 38 Gemensam ministerkommitté för handel

1. En gemensam ministerkommitté AVS-EG för handel skall inrättas.

2. Ministerkommittén för handel skall med särskild uppmärksamhet följa de multilaterala handelsförhandlingar som för närvarande pågår och undersöka hur initiativ till en mera vittgående liberalisering kan påverka handeln mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen och utvecklingen av AVS-staternas ekonomier. Kommittén skall vid behov utfärda rekommendationer för att säkerställa att de fördelar som härrör från handelsordningen mellan AVS-staterna och Europeiska gemenskapen upprätthålls.

3. Ministerkommittén för handel skall sammanträda minst en gång per år. Dess arbetsordning skall fastställas av Ministerrådet. Kommittén skall bestå av företrädare för AVS-staterna och för gemenskapen vilka skall utses av Ministerrådet.

Kapitel 3 : Samarbete i internationella forum

Artikel 39 Allmänna bestämmelser

1. Parterna understryker betydelsen av att de deltar aktivt i Världshandelsorganisationen och andra relevanta internationella organisationer, dels genom medlemskap i dessa organisationer, dels genom att de nära bevakar vilka frågor som behandlas i organisationerna och följer deras verksamhet.

2. De är överens om att nära samarbeta när det gäller att identifiera och främja sina gemensamma intressen i samband med internationellt ekonomiskt samarbete och handelssamarbete, särskilt inom ramen för WTO, inbegripet vad gäller deltagandet i fastställande och genomförande av dagordningen för framtida multilaterala handelsförhandlingar. Ett förbättring av tillträdet till gemenskapsmarknaden och andra marknader för varor och tjänster med ursprung i AVS-staterna skall i detta sammanhang ägnas särskild uppmärksamhet.

3. De är också överens om betydelsen av flexibilitet i WTO-reglerna, så att hänsyn kan tas till AVS-staternas utvecklingsnivå och till de svårigheter de ställs inför när de skall fullgöra sina skyldigheter. De är vidare överens om behovet av tekniskt bistånd för att AVS-staterna skall ha möjlighet att genomföra sina åtaganden.

4. Gemenskapen förklarar sig beredd att bistå AVS-staterna i deras ansträngningar att i överensstämmelse med detta avtal bli aktiva medlemmar av dessa organisationer, genom utveckling av förmågan att förhandla, aktivt delta, övervaka och genomföra de berörda avtalen.

Artikel 40 Råvaror

1. Parterna erkänner att det är nödvändigt att sörja för bättre fungerande internationella råvarumarknader och ökad öppenhet på marknaden.

2. De bekräftar att de är villiga att i ökad utsträckning samråda i internationella forum och organisationer där råvarufrågor behandlas.

3. Ett åsiktsutbyte skall i detta syfte, på begäran av någon av parterna, äga rum

- om genomförandet av internationella avtal eller om verksamheten i särskilda mellanstatliga arbetsgrupper, med syftet att förbättra och effektivisera dessa avtal eller grupper med hänsyn till marknadstendenserna, samt

- när det finns förslag om att ett internationellt avtal skall ingås eller förnyas eller att en särskild mellanstatlig arbetsgrupp skall inrättas.

Syftet med åsiktsutbytet skall vara att respektive parts intressen skall kunna beaktas. Åsiktsutbytet kan vid behov äga rum inom ramen för Ministerkommittén för handel.

Kapitel 4 : Handel med tjänster

Artikel 41 Allmänna bestämmelser

1. Parterna understryker den ökande betydelsen av tjänster i internationell handel och tjänsters viktiga bidrag till ekonomisk och social utveckling.

2. De bekräftar på nytt sina respektive åtaganden inom ramen för allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) och understryker behovet av särskild och differentierad behandling av leverantörer av tjänster i AVS-staterna.

3. Europeiska unionen åtar sig att inom ramen för förhandlingarna om en fortlöpande liberalisering av handeln med tjänster i enlighet med artikel XIX i GATS i positiv anda överväga AVS-staternas prioriteringar när det gäller förbättringar i EG:s bindningslista och därigenom söka tillgodose deras specifika intressen.

4. Parterna är också eniga om målet att, inom ramen för avtalen om ekonomiskt partnerskap och när de fått viss erfarenhet av att tillämpa mest gynnad nationsbehandling enligt GATS, utvidga sitt partnerskap till att också omfatta liberalisering av tjänster i enlighet med bestämmelserna i GATS, särskilt bestämmelserna om utvecklingsländernas deltagande i avtal om liberalisering.

5. Gemenskapen skall stödja AVS-staternas ansträngningar att förbättra sin förmåga att tillhandahålla tjänster. Tjänster med anknytning till arbetsmarknad, affärsverksamhet, distribution, finans, turism, kultur och byggnadsverksamhet samt relaterade tekniska konsulttjänster skall ägnas särskild uppmärksamhet; strävan skall vara att konkurrenskraften hos dessa tjänster skall förbättras så att såväl volymen som värdet av AVS-staternas handel med varor och tjänster kan ökas.

Artikel 42 Sjötransport

1. Parterna erkänner betydelsen av kostnadseffektiva och ändamålsenliga sjötransporttjänster i en säker och ren marin miljö såsom det viktigaste transportmedlet för underlättande av internationell handel och därmed en av drivkrafterna för ekonomisk utveckling och utveckling av handel.

2. De förbinder sig att främja avreglering inom sjötransportsektorn och att i detta syfte på ett effektivt sätt och på icke-diskriminerande och kommersiell grundval tillämpa principen om obegränsat tillträde till marknaden för internationell sjötransport.

3. Parterna skall bland annat när det gäller tillträde till hamnar, utnyttjande av infrastruktur och andra sjöfartstjänster i hamnarna och därtill knutna avgifter samt i fråga om tullfaciliteter och tilldelning av hamnplatser och faciliteter för lastning och lossning inte behandla fartyg som drivs av medborgare eller företag hos den andra parten eller fartyg som är registrerade på den andra partens territorium mindre gynnsamt än sina egna fartyg.

4. Gemenskapen skall stödja AVS-staternas ansträngningar att utveckla och befrämja kostnadseffektiva och ändamålsenliga sjötransporttjänster i AVS-staterna, med sikte på att få till stånd ett ökat deltagande av AVS-företag inom internationella sjöfartstjänster.

Artikel 43 Informations- och kommunikationsteknik samt informationssamhället

1. Parterna erkänner den viktiga roll som informations- och kommunikationsteknik spelar och ett aktivt deltagande i informationssamhället är en nödvändig förutsättning för att AVS-staterna skall kunna integreras i världsekonomin.

2. De bekräftar därför på nytt sina respektive åtaganden inom ramen för befintliga multilaterala avtal, särskilt det protokoll om grundläggande telekommunikationstjänster som bifogats GATS, och uppmanar de AVS-stater som ännu inte gjort det att tillträda dessa avtal.

3. De är vidare eniga om att aktivt och till fullo delta i de internationella förhandlingar som kan komma att föras på detta område i framtiden.

4. Parterna kommer därför att vidta åtgärder som kan underlätta för AVS-staternas medborgare att få tillträde till informations- och kommunikationsteknik, bland annat följande:

- Utveckling av förnybara energiresurser till rimliga priser och främjande av deras användning.

- Utveckling och användning av billiga trådlösa nät med större täckningsområde.

5. Parterna är också överens om att bygga ut sitt samarbete i fråga om informations- och kommunikationsteknik och informationssamhället. Samarbetet skall framför allt inriktas på säkerställande av en högre grad av komplementaritet mellan och harmonisering av kommunikationssystemen, på nationell, regional och internationell nivå, och på anpassning av systemen till ny teknik.

Kapitel 5 : Handelsrelaterade områden

Artikel 44 Allmänna bestämmelser

1. Parterna erkänner den växande betydelsen av nya områden med anknytning till handel när det gäller underlättandet av en gradvis integrering av AVS-staterna i världsekonomin. De är därför överens om att förstärka sitt samarbete på dessa områden genom fullständigt och samordnat deltagande i relevanta internationella forum och avtal.

2. Gemenskapen skall stödja AVS-staterna i deras ansträngningar att i enlighet med detta avtal och de utvecklingsstrategier som parterna enats om stärka sin förmåga att behandla alla handelsrelaterade områden. Om det behövs skall detta också kunna innefatta förbättring och understödjande av den institutionella ramen.

Artikel 45 Konkurrenspolitik

1. Parterna är överens om att införande och genomförande av en effektiv och sund konkurrenspolitik och effektiva konkurrensregler är av avgörande betydelse när det gäller att åstadkomma och befästa ett investeringsbefrämjande klimat, en hållbar industrialiseringsprocess samt öppenhet vad gäller marknadstillträde.

2. För att säkerställa att konkurrenssnedvridande företeelser undanröjs och med vederbörlig hänsyn till de enskilda AVS-staternas olika utvecklingsnivå och olika ekonomiska behov förbinder sig parterna att genomföra nationella eller regionala regler och strategier, inbegripet kontroll och, under vissa förutsättningar, förbud mot avtal mellan företag, beslut av sammanslutningar av företag eller samordnade åtgärder mellan företag vilka har till syfte eller verkan att förhindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen. Parterna är också överens om att förbjuda ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller på AVS-staternas territorium.

3. Parterna är också överens om att öka sitt samarbete på detta område för att tillsammans med de behöriga nationella konkurrensmyndigheterna utforma och understödja en effektiv konkurrenspolitik genom vilken det stegvis kan säkerställas att konkurrensreglerna efterlevs av såväl privata som statliga företag. Samarbetet skall på detta område framför allt avse stöd till utarbetandet av en lämplig rättslig ram och av regler för dess tillämpning på myndighetsplanet, med särskild hänvisning till de minst utvecklade ländernas särskilda situation.

Artikel 46 Skydd av immateriella rättigheter

1. Utan att det påverkar deras ståndpunkter i multilaterala förhandlingssammanhang, erkänner parterna behovet av att säkerställa en tillräcklig och effektiv skyddsnivå vad gäller de immateriella rättigheter som omfattas av avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPs), inbegripet industriellt och kommersiellt rättsskydd och skydd för geografiska beteckningar, i linje med internationella normer och med sikte på att minska snedvridning av och hinder för bilateral handel.

2. De understryker vikten i detta sammanhang av att TRIPs-avtalet, som ingår som bilaga till avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen, och konventionen om biologisk mångfald tillträds.

3. De är också överens om nödvändigheten av att, beroende på vilken utvecklingsnivå de uppnått, tillträda alla relevanta internationella konventioner om immateriella rättigheter som avses i del I i TRIPs-avtalet.

4. Gemenskapen, dess medlemsstater och AVS-staterna kan överväga att ingå avtal om skydd av varumärken eller geografiska beteckningar för produkter av särskild betydelse för någon av parterna.

5. I detta avtal avses med immateriella rättigheter i synnerhet upphovsrätt, även upphovsrätten till datorprogram, och närstående rättigheter, inbegripet konstnärliga mönster, samt industriellt rättsskydd, vilket omfattar bruksmodeller, patent, inbegripet rätten till biotekniska uppfinningar och växtsorter och andra effektiva system av eget slag (sui generis), mönster, geografiska beteckningar, inbegripet ursprungsbeteckningar, varumärken för varor eller tjänster, kretsmönster för halvledarprodukter (topografier), rättsligt skydd för databaser och skydd mot illojal konkurrens enligt artikel 10a i Pariskonventionen för skydd av den industriella äganderätten samt skydd av konfidentiell information om know-how.

6. Parterna är vidare överens om att stärka sitt samarbete på detta område. Samarbetet skall, på begäran och på de villkor som parterna kommit överens om, bland annat omfatta följande områden: utarbetande av lagar och andra författningar om skydd av immateriella rättigheter och kontroll av reglernas efterlevnad, förhindrande av att rättighetshavare missbrukar eller att konkurrenter kränker sådana rättigheter, inrättande och förstärkning av nationella och regionala byråer och andra organ, vilket även kan omfatta stöd, bland annat i form av utbildning av personal, till regionala organ på det immaterialrättsliga området med uppgift att kontrollera att lagstiftningen om skydd av immateriella rättigheter efterlevs.

Artikel 47 Standardisering och certifiering

1. Parterna är överens om att samarbeta närmare med varandra i fråga om standardisering, certifiering och kvalitetssäkring i syfte att undanröja onödiga tekniska hinder och minska skiljaktigheterna sig emellan på dessa områden och på så sätt underlätta handeln.

De bekräftar i detta sammanhang på nytt sitt åtagande inom ramen för avtalet om tekniska handelshinder, som ingår som bilaga till avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen.

2. Samarbetet när det gäller standardisering och certifiering skall syfta till att främja kompatibilitet mellan parternas system och särskilt omfatta följande:

- Åtgärder enligt avtalet om tekniska handelshinder för att, med beaktande av AVS-staternas ekonomiska utvecklingsnivå, främja ökad användning av internationella tekniska föreskrifter, standarder och förfaranden för bedömning av överensstämmelse, inbegripet sektorsspecifika åtgärder.

- Samarbete i fråga om kvalitetsstyrning och kvalitetssäkring inom utvalda sektorer av betydelse för AVS-staterna.

- Understödjande av initiativ till kapacitetsuppbyggnad i AVS-staterna vad gäller bedömning av överensstämmelse, metrologi och standardisering.

- Utveckling av förbindelser mellan organ för standardisering, bedömning av överensstämmelse och certifiering i AVS-staterna och i Europa.

3. Parterna förbinder sig att i sinom tid överväga att föra förhandlingar om avtal om ömsesidig bedömning av överensstämmelse inom sektorer av ömsesidigt ekonomiskt intresse.

Artikel 48 Åtgärder på det sanitära och fytosanitära området

1. Parterna erkänner varje parts rätt att införa och genomföra åtgärder på det sanitära och fytosanitära området vilka är nödvändiga för att skydda människors, djurs eller växters liv eller hälsa, förutsatt att åtgärderna inte utgör en godtycklig diskriminering eller allmänt en förtäckt begränsning av handeln. De bekräftar i detta syfte på nytt sina åtaganden inom ramen för avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder, som ingår som bilaga till avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen, med beaktande av sina respektive utvecklingsnivåer.

2. De förbinder sig också att i överensstämmelse med avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder förstärka samordningen, samrådet och informationsgivningen när det gäller anmälan och tillämpning av föreslagna åtgärder på det sanitära och fytosanitära området, närhelst dessa åtgärder kan tänkas påverka den andra partens intressen. De är också överens om att i syfte att tillvarata sina gemensamma intressen samråda med varandra och samordna sina åtgärder inom ramen för Codex Alimentarius, den internationella byrån för smittsamma husdjurssjukdomar och den internationella växtskyddskonventionen.

3. Parterna är överens om att bygga ut sitt samarbete i syfte att stärka den offentliga och den privata sektorns kapacitet på detta område i AVS-staterna.

Artikel 49 Handel och miljö

1. Parterna bekräftar på nytt sitt åtagande att, med beaktande av sina respektive utvecklingsnivåer, främja utvecklingen av internationell handel på ett sådant sätt att en hållbar och god förvaltning av miljön i enlighet med internationella konventioner och åtaganden på området kan säkerställas. De är överens om att AVS-staternas särskilda behov och krav bör beaktas vid utformningen och genomförandet av miljöåtgärder.

2. Med beaktande av Rio-principerna och för att medverka till att handel och miljö ömsesidigt förstärker varandra i högre utsträckning än vad som nu är fallet är parterna överens om att bygga ut sitt samarbete på detta område. Samarbetet skall i synnerhet syfta till fastställandet av sammanhängande nationella, regionala och internationella strategier, förstärkning av kvalitetskontrollen av varor och tjänster i miljöhänseende samt främjande av miljövänliga produktionsmetoder inom relevanta sektorer.

Artikel 50 Handel och arbetsnormer

1. Parterna bekräftar sin uppslutning kring internationellt erkända arbetsnormer sådana de slagits fast i de relevanta ILO-konventionerna, särskilt de konventioner som rör föreningsfriheten och rätten till kollektiva förhandlingar, avskaffande av tvångsarbete, förbud mot de värsta formerna av barnarbete samt icke-diskriminering i fråga om anställning.

2. De är överens om att öka sitt samarbete på detta område, särskilt i följande avseenden:

- Informationsutbyte om den lagstiftning och de regleringar de tillämpar på arbetsområdet.

- Utarbetande av nationell arbetslagstiftning och förstärkning av befintlig lagstiftning.

- Utbildningsprogram och program för ökad opinionsbildning.

- Kontroll av att bestämmelserna i nationell lagstiftning och andra regleringar på arbetsområdet efterlevs.

3. Parterna är överens om att arbetsnormer inte bör användas i handelsprotektionistiskt syfte.

Artikel 51 Konsumentpolitik och skydd av konsumenters hälsa

1. Parterna är överens om att för att undvika att det uppstår handelshinder är, bygga ut sitt samarbete i fråga om konsumentpolitik och konsumenters hälsa, med beaktande av nationell lagstiftning.

2. Samarbetet skall framför allt syfta till följande: förbättring av den institutionella och tekniska kapaciteten på detta område; upprättande av system för snabbt informationsutbyte rörande farliga produkter; informations- och erfarenhetsutbyte om upprättande och tillämpning av produktövervakning sedan produkter släppts ut på marknaden och om produktsäkerhet; förbättring av informationen till konsumenter om priset på och egenskaper hos produkter och tjänster som bjuds ut på marknaden; främjande av utveckling av oberoende konsumentorganisationer och av kontakter mellan företrädare för konsumentintressen; åtgärder för att få till stånd ökad förenlighet mellan konsumentpolitiska strategier och system; anmälan av åtgärder som vidtas för att kontrollera att gällande bestämmelser efterlevs samt främjande av samarbete när det gäller undersökning av skadliga eller illojala affärsmetoder och genomförande av exportförbud i handeln mellan parterna för varor och tjänster som inte får saluföras i produktionslandet.

Artikel 52 Undantagsbestämmelse på skatteområdet

1. Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 32.1 i bilaga IV skall mest gynnad nationsbehandling som beviljas i enlighet med bestämmelserna i detta avtal eller i a