MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Förbättrad tillgång till vetenskaplig information Förbättrad utväxling på offentliga investeringar i forskning /* COM/2012/0401 final */





MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Förbättrad tillgång till vetenskaplig information Förbättrad utväxling på offentliga investeringar i forskning 1. Inledning Europa 2020-strategin för en smart och hållbar ekonomi för alla understryker vilken central betydelse som kunskap och innovation har för tillväxten. Forskningsresultat måste snabbt ges en bred spridning med hjälp av digitala medier, och detta gäller både publikationer och databaser. Det här snabbar på de vetenskapliga upptäckterna, möjliggör nya former av dataintensiv forskning och gör att forskningsresultaten systematiskt kan anammas av det europeiska näringslivet. För att främja vetenskapliga och tekniska framsteg bör Europeiska unionen se över sin politik och praxis för spridning av vetenskaplig information och vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förbättra tillgången till resultat från offentligfinansierad forskning. Exempel: Kartläggningen av människans genom kommer att hjälpa forskare till framsteg i kampen mot allvarliga sjukdomar som cancer, Alzheimers och hiv/aids. Man beräknar att de 3,8 miljarder dollar av offentliga medel som investerats i Human Genome Project, en USA-samordnad forskningsansträngning med viktiga europeiska bidrag, har haft ekonomiska effekter värda 796 miljarder dollar, skapat 310 000 arbetstillfällen och inlett genomrevolutionen. Det här är en utmärkt illustration av vad som kan åstadkommas genom öppen tillgång till vetenskapliga uppgifter. Det här meddelandet beskriver vilka åtgärder som kommissionen avser att vidta för att förbättra tillgången till vetenskaplig information och öka vinsterna av offentliga investeringar i forskning. Här förklaras också hur strategier för öppen tillgång kommer att genomföras inom ”Horisont 2020”, EU:s ramprogram för forskning och innovation (2014–2020). Tillsammans med meddelandet lägger kommissionen fram en rekommendation som uppmanar medlemsstaterna att förbättra sina strategier och metoder för att hantera tillgång och bevarande. Det här initiativet har sina rötter i två politiska initiativ, som ömsesidigt stärker varandra. Det ena är den digitala agendan för Europa[1], som omfattar en politik för ”öppna data” som täcker all information som produceras, samlas in eller finansieras av offentliga organ i hela Europeiska unionen[2]. Det andra är meddelandet om innovationsunionen[3], som redogör för EU:s forsknings- och utbildningspolitik och -program. De föreslagna åtgärderna bygger på tidigare arbete, i synnerhet 2007 års meddelande om vetenskaplig information i den digitala tidsåldern[4] och rådets slutsatser om samma fråga, 2009 års meddelande om IKT-infrastruktur för e-vetenskap[5] och den strategiska politik som utarbetats för det europeiska området för forskningsverksamhet. En förutsättning för förbättrad tillgång till vetenskaplig information är att medlemsstaterna, forskningsfinansierande organ, forskare, vetenskapsförlag, universitet och universitetsbibliotek, innovativa industrier och samhället i stort samarbetar. Europas system för vetenskaplig information måste anpassas till den digitala tidsåldern så att EU:s femte frihet — den fria rörligheten för kunskap[6] — kan bli verklighet. 2. Varför är tillgången till vetenskaplig information viktig för Europa? Modern forskning bygger på omfattande vetenskapliga dialoger och framsteg som sker genom förbättringar av tidigare forskning Mer omfattande tillgång till vetenskapliga publikationer och data kommer därför att bidra till – snabbare innovation (kortare tid till marknaden = snabbare tillväxt), – främjande av samverkan och motverkande av dubbelarbete (ökad effektivitet), – forskning som bygger på tidigare forskningsresultat (resultat av högre kvalitet), och – medborgarna och samhället engageras (ökad insyn i den vetenskapliga processen). Det här påverkar takten på den vetenskapliga utvecklingen och avkastningen på FoU-investeringarna, i synnerhet de offentligfinansierade investeringarna som har en enorm potential för att öka produktiviteten, konkurrenskraften och tillväxten. Det är särskilt viktigt för innovativa små och medelstora företag med bred, överkomlig och enkel tillgång till vetenskaplig information. En färsk rapport[7] visar vilka svårigheter som små och medelstora företag i Danmark har med att få tillgång till vetenskaplig information. Rapporten visar att om de inte snabbt får tillgång till aktuella forskningsresultat tar det i genomsnitt 2,2 år längre att utveckla eller lansera nya produkter. Förbättrad tillgång till vetenskaplig information handlar också om att öka öppenheten och insynen, som är nödvändiga aspekter av en ansvarsfull forskning och innovation[8]. Detta bidrar till bättre beslutsfattande inom ett stort antal områden. Förbättrad tillgång kommer att leda till mer vetenskapskunniga medborgare som klarar sig väl i dagens komplexa värld. Diskussioner om systemet för spridning av vetenskaplig information har traditionellt sett fokuserats på tillgången till vetenskapliga publikationer – tidskrifter och monografier. Det har dock blivit allt viktigare med förbättrad tillgång till sådana forskningsuppgifter (resultat från experiment och datorgenererad information) som ligger till grund för den kvantitativa analysen bakom många vetenskapliga publikationer[9]. 3. Kommissionens syn Europeiska kommissionen betonar att öppen tillgång är själva nyckeln till att föra samman människor och idéer på ett sätt som fungerar som en katalysator för vetenskap och innovation. För att säkerställa ekonomisk tillväxt och lösa dagens samhällsproblem är det viktigt att maximera spridningen och överföringen av vetenskapligt kunnande mellan den europeiska forskningens nyckelaktörer – universitet, finansieringsorgan, bibliotek, innovativa företag, förvaltningar och beslutsfattare, icke-statliga organisationer och samhället i stort. Visionen bakom kommissionens strategi för öppna data och kunskapsspridning är att information som en gång finansierats med offentliga medel inte ska kräva ytterligare betalningar varje gång man använder eller får tillgång till den, och att de europeiska företagen och medborgarna bör kunna dra full nytta av dem. Det här innebär att man bör se till att offentligfinansierad vetenskaplig information kostnadsfritt finns tillgänglig online för europeiska forskare och allmänheten via hållbara e-infrastrukturer, som också säkrar tillgången på längre sikt så att inte vetenskaplig information av unikt värde förloras[10]. Vetenskapen håller på att ändras i grunden. Datoriserade metoder och maskintillämpningar kommer att ha en central roll inom databaserad vetenskap. Kommissionen ser en framtid där datainfrastrukturen blir osynlig och informationen i sig själv är en infrastruktur från användarens perspektiv. Denna vision innebär inte alls att forskare skulle hindras från att ta patent på sina uppfinningar[11] eller att skyddet av immateriella rättigheter i EU skulle naggas i kanten. För förverkligande av den här visionen krävs en innovativ europeisk sektor av vetenskapsförlag som skapar nya mervärdesområden utöver sina traditionella områden och bygger vidare på de nya möjligheter som den digitala tidsåldern erbjuder. 4. Var står vi i dagsläget? 4.1. Tillgång till vetenskapliga publikationer Vetenskapliga publikationer har en avgörande betydelse för den vetenskapliga dialogen och forskarnas karriärer. Vetenskaplig förlagsverksamhet är också vinstgivande, särskilt i Europa. Europeiska förläggare står för omkring 50 % av de artiklar som publiceras globalt inom vetenskap, teknik och medicin. De har snabbt anpassat sig till den digitala tidsåldern och använder nya verktyg för att snabba på produktions- och spridningsprocessen, förbättra sökbarheten i innehållet och införa tillämpningar som bygger på underlaget av råtext och data. Högre tidskriftspriser – ett problem för bibliotekens budget De senaste två årtiondena har priset för prenumerationer på vetenskapliga tidskrifter (pappersbaserade och elektroniska) stadigt ökat med omkring 3,5 % över inflationen per år[12]. Denna ökning kan delvis förklaras av det ökade antal vetenskapliga artiklar som publiceras. Höjda priser innebär en påfrestning för universitetsbibliotekens budgetar och för forskningsinstitutioner, som utgör majoriteten av prenumeranterna på vetenskapliga tidskrifter. Öppen tillgång Mot bakgrund av de höjda tidskriftspriserna har det från vetenskapssamhällets sida framförts att man borde övergå till öppen tillgång, en modell som innebär gratis tillgång, användning och vidareutnyttjande för läsare på internet. Det finns två grundmodeller för detta: ”Guldmodellen” (publicering med öppen tillgång): Betalningen av publiceringskostnaderna förskjuts från läsarna (via prenumerationer) till författarna. Dessa kostnader betalas normalt av det universitet eller den forskningsinstitution som forskaren är knuten till, eller genom det finansieringsorgan som stödjer forskningen. Den ”gröna” modellen (egenarkivering): Den publicerade artikeln eller det slutliga sakkunniggranskade manuskriptet onlinearkiveras av forskaren före, efter eller samtidigt med publiceringen. Tillgången till artikeln är ofta fördröjd (”karensperiod”) på begäran av förlaget så att prenumeranterna kan behålla ett försprång[13]. Ett ökande antal forskningsfinansierande organ och universitet runtom i världen kräver att forskarna ger öppen tillgång till offentligfinansierade forskningsresultat[14]. Många förlag har reagerat på institutionella mandat genom att tillåta egenarkivering av manuskript som antagits för publicering[15]. I dagsläget finns omkring 20 % av alla vetenskapliga artiklar tillgängliga för öppen tillgång, varav 60 % är enligt den gröna modellen[16]. En del förlag erbjuder s.k. hybridtidskrifter som inte bara innehåller artiklar som upphovsmannen betalat en publiceringsavgift för (och som läsaren därför får fri tillgång till) utan även artiklar som endast finns tillgängliga för prenumeranter eller som betaltjänst. Öppen tillgång påverkar inte upphovsmännens frihet att själva välja om något ska publiceras. Den inkräktar inte heller på patent eller andra former av kommersiellt utnyttjande. Beslut om patent och kommersiellt utnyttjande av forskningsresultat fattas vanligtvis före publiceringen. Öppen tillgång till tidskriftsartiklar är endast aktuell om och när en forskare beslutat att låta något publiceras. 4.2. Tillgång till forskningsdata Hittills har vetenskapliga forskningsresultat huvudsakligen spridits genom publicering av artiklar. Det finns inte någon etablerad praxis att publicera dataunderlaget. Forskning inom projektet Parse-Insight[17] visar att endast 25 % av forskarna öppet delar med sig av sina forskningsdata, 11 % gör sina data tillgängliga för forskare inom den egna forskningsdisciplinen och 58 % gör dem tillgängliga bara inom den egna forskningsgruppen. Det här innebär att många av de offentligfinansierade forskningsresultat som existerar i form av data inte blir allmänt tillgängliga så att andra kan verifiera eller bygga vidare på dem, och därför blir forskningsinvesteringar väldigt ineffektiva. Vissa organ som finansierar forskning har därför börjat kräva att forskare deponerar forskningsdata i lämpliga datainfrastrukturer, men denna praxis har hittills inte fått något större genomslag. När man gör forskningsdata tillgängliga måste man beakta europeiska och nationella bestämmelser om skydd av uppgifter, liksom bestämmelser om affärshemligheter och nationell säkerhet. 4.3. Bevarande av vetenskaplig information Stora ekonomiska och sociala vinster kan göras genom långsiktigt bevarande av information, kunskap och kunnande för användning av kommande generationer. Storbritanniens organisation för forskningsfinansiering, JISC, gjorde en kostnads-/intäktsanalys av bevarandet av forskningsdata. Man fann att bevarandeinsatser gav fyrfaldig avkastning enbart i form av kostnadsbesparingar[18]. Medlemsstaterna håller för närvarande på att ändra sin lagstiftning om deponering av digitalt material[19]. Man måste särskilt tänka på att bevara vetenskaplig mjukvara och vetenskapliga modeller för att informationen ska förbli möjlig att vidareutnyttja och reproducera. Mjukvarulösningar med öppna standarder och format och öppen källkod kan vara en lösning. 4.4. Det internationella sammanhanget Övergången till öppen tillgång är en global trend. I dagsläget föreskriver mer än 200 akademiska institutioner och forskningsfinansieringsorganisationer öppen tillgång för publikationer i hela världen[20]. European Federation of National Academies of Sciences and Humanities antog nyligen ett uttalande om öppen vetenskap på 2000-talet (Open Science in the 21st century), där man efterlyste ”öppenhet och gemensam användning av forskningsresultat och forskningsverktyg”[21]. Tillgängligheten för forskningsdata diskuteras också i flera internationella forum som OECD och Unesco[22]. 5. Vilka är hindren för förändring? Internet skapar fantastiska möjligheter att förbättra tillgången till vetenskaplig information, men dessa möjligheter utnyttjas fortfarande inte till fullo. En central fråga för tillgången till och bevarandet av vetenskaplig information är hur stora investeringar som görs i systemet för spridning av vetenskaplig information. Den ekonomiska och samhälleliga potentialen för ökad tillgång till vetenskaplig information kommer inte att kunna frigöras om otillräckliga medel avsätts för tillgång till och bevarande av information. Ett annat problem är att de åtgärder som vidtas av olika medlemsstater är varierande och, med vissa undantag, inte samordnade. Samordnade insatser, som bygger på fastställande och utbyte av bästa praxis, skulle ge skaleffekter och effektivitetsvinster. 5.1. Hinder för en övergång till öppen tillgång till vetenskapliga publikationer Det anses att en alltför snabb övergång till öppen tillgång kan hota den vetenskapliga förlagsverksamhetens stabilitet och även det vetenskapliga informationssystemet. En övergång till öppen tillgång måste ske med beaktande av att processen för att välja ut, granska och publicera artiklar har en kostnad. Ett sätt att hantera det är att tillhandahålla medel för publicering med öppen tillgång (guldmodellen) och att säkerställa att forskare som egenarkiverar (den gröna modellen) uppfyller finansiärernas krav även när de godkänner de karensperioder då förlagen kan få intäkter genom prenumerationer. Övergången till öppen tillgång måste samordnas och präglas av öppenhet och insyn. När det gäller guldmodellen måste varje utgiftsökning åtföljas av en proportionell sänkning av prenumerationskostnaderna. Mekanismer måste utvecklas för att motverka avgifter i samband med guldmodellen på medellång och längre sikt. En del universitet[23] och forskningsfinansierande organisationer[24] håller för närvarande på att experimentera med sådana frågor. När det gäller den gröna modellen kan det hända att forskare inte överväger att följa mandat om öppen tillgång via egenarkivering eftersom de saknar den information eller infrastruktur som krävs. De kan också vara rädda för avtalstvister med förlag[25]. De strategier som föreskriver öppen tillgång genomdrivs ofta inte i tillräcklig grad[26]. 5.2. Hinder för tillgång till och användning och vidareutnyttjande av forskningsdata Bristen på organisation och tydligt definierade ansvarsområden när det gäller att förbättra tillgången till och användningen av vetenskapliga data utgör stora hinder för förändring. E-infrastrukturer och tematiska datainfrastrukturer för lagring och tillhandahållande av data växer nu snabbt fram i hela världen, men det saknas ofta finansieringsmodeller som kan säkra långsiktig tillgång. Dessutom är interoperabiliteten mellan länder och discipliner fortfarande ett problem. Många forskare och innovativa företag är motvilliga att dela med sig av det som de uppfattar som ”sina” data och oroar sig för att andra på ett oskäligt sätt ska kunna dra nytta av deras ansträngningar. Forskare vill inte heller alltid satsa den tid som krävs för allt det praktiska kring deponeringen av data[27]. Det saknas fortfarande systematiska belönings- och erkännandemekanismer, som citeringsmekanismer och mätning av dataciteringseffekter[28]. 5.3. Hinder för långsiktigt bevarande Ett stort problem är bristen på finansiella och organisatoriska modeller på detta område. Ofta har stödstrukturerna för bevarande skapats för specifika projekt, vilket begränsar finansieringen till en viss period. Finansieringen är kortlivad och fragmenterad och ger inte några långsiktiga lösningar. De tekniska problemen med att bevara stora datavolymer har fortfarande inte lösts, särskilt inte inom områden som astronomi och geovetenskap där man studerar ständigt föränderliga villkor. Medlemsstaternas bestämmelser och praxis för lagstadgad datadeponering håller nu på att ändras för att även omfatta digitalt material, men exakt vilket material som omfattas och hur varierar mellan de olika medlemsstaterna. Kommissionens rekommendation från 2011 om digitalisering av och tillgång via internet till kulturellt material och digitalt bevarande[29] anger specifika frågor som måste lösas. 6. Åtgärder på europeisk nivå 6.1. Vad har kommissionen gjort hittills? 6.1.1. Utveckling av politiken Om Europa ska kunna skörda vinsterna av en bredare tillgång till vetenskapliga forskningsresultat behövs en tydlig politik på både nationell och europeisk nivå. Rådets slutsatser från 2007 om vetenskaplig information i den digitala tidsåldern anges flera åtgärder som medlemsstaterna bör vidta och måldatumen för dem, men framstegen har varit högst varierande[30]. Ett antal aktualiserade åtgärder för att förbättra tillgången till och bevarandet av vetenskaplig information bör därför rekommenderas för medlemsstaterna. 6.1.2. Genomförandet av öppen tillgång vid gemenskapsfinansiering av forskning Kommissionen har, som en viktig finansieringsaktör, föregått med gott exempel genom att införa vissa villkor för mottagare av forskningsbidrag. Efter 2007 års meddelande om vetenskaplig information i den digitala tidsåldern har kommissionen inrättat ett pilotprojekt för öppen tillgång till publikationer som är resultatet av projekt inom sjunde ramprogrammet[31] . Det här projektet, som inleddes 2008, omfattar 20 % av sjunde ramprogrammets budget och flera tematiska områden. De som får forskningsbidrag är skyldiga att egenarkivera och göra allt de kan för att säkra öppen tillgång till artiklarna inom sex eller tolv månader från publiceringen, beroende på forskningsområdet. Detta krav avser artiklar, men inte de data som de baseras på[32]. En enkätundersökning från maj 2011[33] avseende de projekt som omfattas av pilotprojektet visade att huvuddelen av dem som svarade ansåg att egenarkivering var enkelt eller mycket enkelt i förhållande till arbetsinsats och tid. Tre fjärdedelar av dem gav sitt stöd eller sitt starka stöd till ett mandat för öppen tillgång till data inom deras forskningsområde, under förutsättning att alla relevanta aspekter (t.ex. etik, konfidentialitet och immateriella rättigheter) beaktas och löses. 6.1.3. Säkerställande av interoperabilitet inom EU På senare år har kommissionen stött utvecklingen av e-infrastrukturer för vetenskap, inklusive infrastrukturer för vetenskapliga data, åtgärder för att göra nationella infrastrukturer mer interoperabla samt förberedande arbete för skapandet av hållbara europeiska tematiska datainfrastrukturer enligt Esfri-färdplanen[34]. Sedan sjunde ramprogrammet inleddes har kommissionen avsatt över 150 miljoner euro till infrastrukturinitiativ. Ett centralt projekt är OpenAIRE[35], en e-infrastruktur för deponering av och tillgång till sakkunniggranskade artiklar och datauppsättningar som är resultatet av EU-finansierade projekt. 6.2. Vad är nästa steg? 6.2.1. Samarbete med medlemsstaterna Parallellt med detta meddelande har kommissionen antagit en rekommendation till medlemsstaterna om tillgången till och bevarandet av vetenskaplig information. Kommissionen kommer att arbeta med nationella referenspunkter, som utses av varje medlemsstat, för att utarbeta gemensamma principer och standarder. 6.2.2. Att föregå med gott exempel: Öppen tillgång inom Horisont 2020 Inom Horisont 2020 anses både den gröna modellen och guldmodellen vara acceptabla sätt att uppnå öppen tillgång. Alla projekt kommer att åläggas att omedelbart deponera en elektronisk version av sina publikationer (slutlig version eller sakkunniggranskat manuskript) i ett arkiv i maskinläsbart format. Detta kan göras genom guldmodellen (publicerad version omedelbart tillgänglig för öppen tillgång) eller genom den gröna modellen. I så fall kommer kommissionen att tillåta en karensperiod på maximalt sex månader, utom för samhällsvetenskap och humaniora där den maximala karensperioden kommer att vara tolv månader (på grund av dessa publikationers längre ”halveringstid”)[36]. Publikationskostnaderna för öppen tillgång enligt guldmodellen kommer att förbli stödberättigande inom Horisont 2020. Kommissionen kommer också att ta ställning till om och under vilka omständigheter som publikationsavgifterna för öppen tillgång kan ersättas efter att avtalet om forskningsbidrag löpt ut. Kommissionen uppmanar upphovsmän att behålla sin upphovsrätt och ge förlagen licenser, i enlighet med medlemsstaternas tillämpliga bestämmelser. Kommissionen kommer också att starta ett pilotprojekt för öppen tillgång till och vidareutnyttjande av forskningsdata som genereras av projekt inom utvalda områden av Horisont 2020. Kommissionen kommer likaså att, när så är lämpligt, uppmuntra offentliggörande av de mjukvarukoder som används för att ta fram eller behandla data. Vid utformningen och genomförandet av pilotprojektet kommer kommissionen att ta hänsyn till eventuella faktorer som kan begränsa den öppna tillgången till forskningsdata. Det kan röra personlig integritet, nationell säkerhet eller nationella data samt know-how och kunskaper som tillförts projektet utifrån. Allmänt sett kommer pilotprojektet inte att omfatta projekt där det skulle strida mot huvudsyftet att göra forskningsdata tillgängliga. Onlinetillgång till vetenskaplig information som är resultatet av EU-finansierade projekt kommer att förbättras ytterligare, genom att man bygger vidare på OpenAIRE-infrastrukturen och dess National Open Access Desks. Forskare och akademiska institutioner kommer att ges vägledning om hur de kan uppfylla kravet på öppen tillgång. Såsom anges i meddelandet om öppna data kommer kommissionen att börja driva en e-infrastruktur som gör kommissionens egna publikationer och forskningsdata, liksom de andra europeiska institutionernas och organens, enkelt åtkomliga och möjliga att använda. Samtidigt kommer metadatadefinitioner med stor potential för vidareutnyttjande att identifieras och främjas. 6.2.3. Arbete tillsammans med intressenterna Europeiska kommissionen kommer att fortsätta sin dialog med alla grupper av intressenter som berörs av frågan om öppen tillgång till publikationer och data och digitalt bevarande, och även övervaka hur de påverkas av kommissionens politik för öppen tillgång. Dessa intressenter omfattar bland annat akademiska institutioner, forskningscentrum och deras bibliotek, vetenskapsförlag, företag (även små och medelstora företag), forskare, beslutsfattare och förvaltningar, allmänhetens organisationer och icke-statliga organisationer. 6.2.4. Finansiering av infrastrukturer och relevanta projekt för ansvarsfull forskning och innovation Europeiska kommissionen kommer att fortsätta att finansiera projekt som rör öppen tillgång. Under 2012–2013 kommer kommissionen att satsa 45 miljoner euro på datainfrastrukturer[37] och forskning om digitalt bevarande. Finansieringen kommer att fortsätta under Horisont 2020-programmet[38]. Under samma period kommer kommissionen att stödja experiment med att hitta nya sätt att hantera vetenskaplig information (t.ex. nya metoder för sakkunniggranskning och sätt att mäta artiklars genomslag). 6.2.5. Samordning med länder utanför EU EU kommer att fortsätta att arbeta tillsammans med sina internationella partner och vetenskapssamfund för att främja öppen tillgång. EU-åtgärder för öppen tillgång kan inspirera tredjeländer och aktörer i tredjeländer att utveckla egna strategier. Ett särskilt område där EG-politiken kan gagna det globala vetenskapssamfundet är interoperabilitet och hållbarhet för datainfrastrukturer[39]. 7. Slutsats Bred, rättvis, hållbar och enkel tillgång till offentligfinansierad vetenskaplig information och ett hållbart bevarande av sådan information för vidareutnyttjande kan i hög grad bidra till Europas ekonomiska tillväxt och hjälpa oss att klara 2000-talets samhällsproblem. I detta meddelande beskriver kommissionen vilka åtgärder som kan vidtas för att säkerställa att resultaten av Europas offentligfinansierade forskning blir helt tillgängliga för forskare, företag och allmänheten. En del av dessa åtgärder måste vidtas av medlemsstaterna, medan andra kommer att vidtas av kommissionen. Kommissionen uppmanar Europaparlamentet och rådet att visa att de stödjer målsättningen med öppen tillgång till vetenskaplig information, genom att anta de nödvändiga politiska strategierna och stödja de planerade projekten och infrastrukturerna. Tillgång till och bevarande av vetenskaplig information: Nyckelåtgärder Policyåtgärder – Rekommendation till medlemsstaterna om öppen tillgång till och bevarande av vetenskaplig information, 2012. – Arbete med nationella referenspunkter som utses av medlemsstaterna för att utarbeta gemensamma principer och standarder, från och med 2013. – Arbete med nationella referenspunkter för att strukturera och övervaka arbetet för tillgång och spridning, från och med 2013. Öppen tillgång till resultaten från EU-finansierad forskning – Etablera öppen tillgång till vetenskapliga publikationer som allmän princip i Horisont 2020 och fastställa villkoren för ett optimalt uppfyllande av detta krav, från och med 2014. – Behålla möjligheten att ersätta publiceringsavgifterna för öppen tillgång som ett led i Horisont 2020, från och med 2014. – Tillhandahålla en ram och uppmuntra öppen tillgång till forskningsdata inom Horisont 2020, med beaktande av eventuella begränsningar som kan krävas för att skydda immateriella rättigheter eller legitima affärsintressen, från och med 2014. Finansiering av infrastruktur och projekt – Fortsätta att finansiera relevanta projekt inom Horisont 2020, från och med 2014. – Tillhandahålla 45 miljoner euro för infrastrukturer som kan användas för öppen tillgång till forskningsartiklar och data, samt för forskning om digitalt bevarande, 2012–2013. Samordning med länder utanför EU – Främja strategier för öppen tillgång och interoperabla datainfrastrukturer hos internationella partner. Mål: – Senast 2014 ska en politik för öppen tillgång till vetenskapliga artiklar och data ha fastställts i alla medlemsstater på alla relevanta nivåer. – Senast 2016 ska andelen offentligfinansierade vetenskapliga artiklar som finns tillgängliga för öppen tillgång i EU ha ökat från 20 % till 60 %. – 100 % av de vetenskapliga publikationer som Horisont 2020 resulterar i ska omfattas av öppen tillgång. [1] KOM(2010) 245 slutlig/2. [2] Se paketet om öppna uppgifter som antogs den 12 december 2011, KOM(2011) 882. [3] KOM(2010) 546 slutlig. [4] KOM(2007) 56 slutlig. [5] KOM(2009) 108 slutlig. [6] Europeiska rådets slutsatser av den 20 maj 2008, dok nr 7652/1/08. [7] http://www.fi.dk/publikationer/2011/adgang-til-forskningsresultater-og-teknisk-information-i-danmark. [8] Se Sutcliffe, A report on Responsible Research and Innovation. [9] Se Riding the Wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data’, High Level Expert Group on Scientific Data, oktober 2010. [10] Kommissionens meddelande IKT-infrastruktur för e-vetenskap, 5.3.2009, KOM(2009) 108 slutlig. [11] Patent är ett effektivt sätt att sprida kunskap med öppen tillgång (open access). [12] http://www.arl.org/bm~doc/arlstat09.pdf. [13] Den här modellen kan varieras. Karensperiodens längd och den version som kan arkiveras vid olika tillfällen kan variera, t.ex. beroende på överenskommelsen mellan förlag och upphovsmän. Onlinearkiv förvaltas antingen av akademiska institutioner eller av finansieringsorgan eller organiseras för att täcka specifika ämnen. [14] Se ROARMAP-registret: http://roarmap.eprints.org/. [15] Omkring 57 % av förslagen har nu en allmän policy som tillåter egenarkivering av antagna manuskript, se http://www.sherpa.ac.uk/romeo. [16] Björk et al., Open Access to Scientific Journal Literature: Situation 2009, tillgänglig på www.plosone.org/article/info:doi/10.1371/journal.pone.0011273. [17] Projektet Permanent access to the records of science, medfinansierat av EU inom sjunde ramprogrammet, www.parse-insight.eu. [18] http://ie-repository.jisc.ac.uk/279/2/JISC_data_sharing_finalreport.pdf. [19] Kommissionens arbetsdokument som åtföljer kommissionens meddelande om digitalisering av och tillgång via internet till kulturellt material och digitalt bevarande, SEK(2011) 1274 slutlig. [20] http://roarmap.eprints.org/. [21] http://cordis.europa.eu/fp7/ict/e-infrastructure/docs/allea_declaration.pdf. [22] http://www.oecd.org/dataoecd/9/61/38500813.pdf. http://unesdoc.unesco.org/images/0021/002158/215863e.pdf. [23] Se Cope-fonden, http://www.oacompact.org/. [24] Se Sponsoring consortium for open access publishing in particle physics, www.scoap3.org. [25] Se rapporten PEER Behavioural Research: Authors and Users vis-à-vis Journals and Repositories, final report, s. 51, tillgänglig på: www.peerproject.eu. [26] Se PEER-rapporten., s. VI. [27] Rapporten To share or not to share: Publication and Quality Assurance of Research Data Outputs, tillgänglig på: http://eprints.ecs.soton.ac.uk. [28] Det finns några nya initiativ som datacite.org. [29] Rekommendation av den 27.10.2011, C(2011) 7579 slutlig. [30] Se rapporten National Open Access and Preservation policies in Europe, 2011, http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/open-access-report-2011_en.pdf. [31] Pilotprojektet för öppen tillgång inom sjunde ramprogrammet, http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1300&lang=1. [32] Europeiska forskningsrådet anser att data som använts som underlag för sakkunniggranskade publikationer bör deponeras omedelbart efter publiceringen och i vilket fall inte senare än sex månader efter publiceringsdagen (uttalande om öppen tillgång från Europeiska forskningsrådets vetenskapliga råd). [33] Enkätundersökning om öppen tillgång i sjunde ramprogrammet, http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/survey-on-open-access-in-fp7_en.pdf. [34] Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur (http://ec.europa.eu/research/infrastructures/index_en.cfm?pg=esfri). [35] Finansierad av sjunde ramprogrammet , http://www.openaire.eu/. [36] De maximala karensperioderna kommer att fastställas i avtalsmallen för Horisont 2020. Kommissionen kommer att övervaka och utvärdera genomförandet som ett led i sin allmänna politik för öppen tillgång och se över dem om särskilda problem syns, i synnerhet när det gäller samhällsvetenskap och humaniora. [37] Dessa infrastrukturer är offentligfinansierade och tillhandahåller verksamhet av ej ekonomisk art, som ren kunskapsspridning. [38] Se EG-förslaget om särskilt program inom Horisont 2020 (KOM(2011)811 slutlig). Detta är beroende av antagandet av den rättsliga grunden för Horisont 2020 och påverkar inte tillämpningen av det slutliga beslutet om den fleråriga budgetramen 2014–2020. [39] Se även det kommande meddelandet om förbättrat och mer fokuserat internationellt samarbete för Europa inom forskning och innovation: Ett strategiskt synsätt.