A4-0142/95

Resolution om FN:s fjärde internationella kvinnokonferens i Beijing: «Jämställdhet, utveckling och fred»

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av Förenta Nationernas allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna av den 10 december 1948,

- med beaktande av Förenta Nationernas konvention om kvinnors politiska rättigheter (31 mars 1953),

- med beaktande av FN-konventionen från 1979 om avskaffande av diskriminering av kvinnor (CEDAW) av den 18 december 1979,

- med beaktande av resolutionen av den 11 juni 1986 om resultaten av FN- konferensen som hölls den 15-26 juli 1985 i Nairobi som avslutning på kvinnornas årtionde (1975-1985) ((EGT nr C 176, 14.7.1986, s. 64.)),

- med beaktande av resolutionen av den 14 maj 1992 om situationen för kvinnor och barn i utvecklingsländerna ((EGT nr 150, 15.6.1992, s. 268.)),

- med beaktande av resolutionen av den 25 juni om bedömningen av kvinnors obetalda arbete ((EGT nr C 194, 19.7.1993, s. 389.)),

- med beaktande av resolutionen av den 11 februari 1994 om kvinnor i beslutsprocessen ((EGT nr C 61, 28.2.1994, s. 248.)),

- med beaktande av resolutionen av den 24 februari 1994 om fattigdom bland kvinnor i Europa ((EGT nr C 77, 14.3.1994, s. 43.)),

- med beaktande av resolutionen av den 9 mars 1994 om kommissionens vitbok om konkurrens, tillväxt och sysselsättning ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 124.)),

- med beaktande av resolutionen av den 11 mars 1994 om den demografiska situationen och utvecklingen ((EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 340.)),

- med beaktande av resolutionen av den 6 maj 1994 om kränkningar av kvinnors grundläggande fri- och rättigheter ((EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 489.)),

- med beaktande av resolutionen av den 29 september 1994 om resultatet av världskonferensen om befolkning och utveckling i Kairo ((EGT nr C 305, 31.10.1994, s. 80.)),

- med beaktande av resolutionen av den 19 januari 1995 om kommissionens vitbok om europeisk socialpolitik 1994 ((EGT nr C 43, 20.2.1995, s. 63.)),

- med beaktande av kommissionens arbetsdokument om Europeiska unionens deltagande i fjärde internationella kvinnokonferensen: «Jämställdhet, utveckling och fred», (SEK(94)1373) och (SEK(95)0247),

- med beaktande av den åtgärdsplattform för FN:s ekonomiska kommission för Europa som antogs vid konferensen i Wien den 17-21 oktober 1994 (E/ECE/RW/HLM/18),

- med beaktande av Amnesty Internationals resolution «Jämställdhet år 2000: rekommendationer inför den fjärde internationella kvinnokonferensen» (september 1994),

- med beaktande av artikel 148 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för kvinnors rättigheter och yttrandet från utskottet för utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor (A4- 0142/95), och

A. Kvinnors bidrag till näringsliv och samhälle är oundgängliga.

B. FN:s generalförsamling påpekade 1985 att det oavlönade arbete som kvinnor utför, och som bidrar till alla aspekter av utvecklingen, bör värderas och räknas med i all nationell ekonomi samt i ekonomisk statistik, liksom i BNP (punkt 120 i Nairobistrategin för främjande av kvinnor före år 2000).

C. Kvinnor diskrimineras i arbetslivet, i politiken och i samhället.

D. Jämställdhet mellan kvinnor och män är en väsentlig förutsättning för en stark demokrati, utveckling och förbättrad livskvalitet, inte enbart i Europa.

E. Vid världstoppmötet om social utveckling, som hölls i Köpenhamn i mars 1995, förband sig alla deltagande stater att så snart som möjligt framlägga nationella planer för eliminering av alla typer av fattigdom.

F. Vid förberedelseprocessen inför den internationella kvinnokonferensen har stor vikt lagts vid att inbegripa icke-statliga organisationer.

G. Det är beklagligt att yttrandefrihet och mänskliga rättigheter inte respekteras fullständigt i Kina.

H. Parlamentet förväntar sig att den kinesiska regeringen uppfyller alla förpliktanden som ingåtts med FN-organ och ger tillträde till konferensen för vissa icke-statliga organisationer inklusive tibetanska, taiwanesiska och lokala kinesiska grupper, samt representanter för lesbiska och prostituerade, och också tillhandahåller rum, transporter, översättningsresurser och infrastrukturer så att arbetet vid forumet för icke-statliga organisationer, likaväl som vid den officiella konferensen, kan avlöpa under bästa möjliga förutsättningar.

I. Kvinnornas situation i Kina är oroande, då de utsätts för obligatorisk «medicinsk behandling» som består i obligatorisk användning av preventivmedel och sterilisering.

J. Kinesisk lag diskriminerar kvinnor i det att en man kan skilja sig från sin hustru på grund av att hon utfört en abort som hon kan ha tvingats till.

K. Familjeplaneringspolitiken i Kina är oroväckande, då den leder till att det föds fler pojkar än flickor, något som kommer att resultera i en allvarlig obalans mellan antalet män och kvinnor i samhället.

L. Det är beklagligt att Europaparlamentet, och framförallt ledamöterna i utskottet för kvinnors rättigheter, inte beretts ett större deltagande i de förberedande konferenserna och i konferensen i Beijing.

M. Europeiska unionen bör vara en förebild vad gäller ansträngningarna att inom överblickbar tid uppnå jämställdhet för kvinnor i politiken, näringslivet, familjen och samhället.

N. Åtgärdsplattformen kan endast ge ett framgångsrikt bidrag till jämställdheten mellan kvinna och man, om motsvarande åtgärder snabbt vidtas av regeringarna och alla politiskt och offentligt ansvariga organ.

O. Kommissionen har tagit fram arbetsdokument och hållit en givande europeisk förberedande konferens i Toledo.

P. Rådet förväntas i god tid före Beijingkonferensen lägga fram ett antal förslag om hur kvinnors jämställdhet kan främjas inom Europeiska unionen och medlemsstaterna.

Parlamentet

1. uppmanar Europeiska unionens medlemsstater att huvudsakligen utse kvinnor till sina delegationer, och att säkerställa att kvinnliga företrädare för icke-statliga organisationer ingår i dessa delegationer,

2. anser att det forum för icke-statliga organisationer som sammanträder parallellt med konferensen i Beijing skall stödjas och att förutsättningar, särskilt vad gäller de två konferensernas geografiska närhet och tillhandahållandet av ordnad och regelbunden transport, måste skapas så att dess kvinnliga deltagare skall få tillträde till och all kontakt som är möjlig med den officiella konferensen, inklusive deltagande som observatörer i redaktionsutskottet, och betonar återigen Europaparlamentets resolution av den 18 maj 1995 ((Se protokollet från detta datum, del II.10 e.)), då det uppmanade kommissionen och rådet att arbeta för att konferensen hålls i enlighet med de fastställda villkoren,

3. anmodar Europeiska unionen och medlemsstaternas delegationer att, med tanke på att konferensen äger rum i Beijing, klart och tydligt uttrycka sitt stöd för de mänskliga rättigheterna och demokratin, och att bekräfta att kvinnors och flickors rättigheter är en integrerad och oskiljbar del av alla människors rättigheter som de definieras i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna,

4. förväntar sig att alla deltagare från Europeiska unionen antar en gemensam ståndpunkt under konferensen för att stödja utvidgningen och skyddet av mänskliga rättigheter, och mera bestämt med hänsyn till respekten för fysisk integritet,

5. anser att kvinnors rättigheter, ett område som utgör en del av den allmänna frågan om mänskliga rättigheter, bör ges särskild behandling i alla avtalsförhandlingar med icke-medlemsstater och kräver att en direkt hänvisning till detta skall ingå i alla förhandlingsfullmakter som kommissionen får,

6. förväntar sig att kommissionen tar fram en rapport om konferensen på alla offentliga språk, vilken kan finna bred användning i medlemsstaterna,

7. avser att studera slutsatserna från Beijing tillsammans med slutdeklarationen från FN-konferensen om de mänskliga rättigheterna i Wien, handlingsplanen från befolkningskonferensen i Kairo, miljökonferensen i Rio samt slutsatserna från världstoppmötet om social utveckling i Köpenhamn, och upprätta ett åtgärdsprogram för Europeiska unionen,

8. anmodar Europeiska unionens medlemsstater att prioritera genomförandet av FN- konventionen om avskaffande av diskriminering av kvinnor, i samband med att de mänskliga rättigheterna skyddas på internationell nivå,

9. anmodar alla av FN:s medlemsstater som inte har undertecknat konventionen om avskaffande av diskriminering av kvinnor (CEDAW) att göra detta, att upphäva befintliga reservationer; anser att ett tilläggsprotokoll bör antagas för att stärka övervakningssystemet,

10. anser det av yttersta vikt att jämställdhet mellan män och kvinnor tas som grundläggande förutsättning för alla åtgärder från åtgärdsplattformen och att kvinnors rättigheter införlivas i alla nationella konstitutioner, i Fördraget om Europeiska unionen och i den primära lagstiftningen, där så inte redan är fallet,

11. betonar vikten av att kvinnor deltar i den politiska, ekonomiska och samhälleliga beslutsprocessen på lika och jämlika villkor och på alla nivåer, samt att det inom en fastställd tidsplan måste utarbetas effektiva medel, inklusive kvoter, för detta ändamål,

12. betonar att detta också gäller kommissionens, rådets och parlamentets tjänster, och betonar vidare behovet av att kvinnor deltar i och är representerade i statliga tjänster,

13. uppmanar till att samförstånd nås om att eliminera alla kvarvarande former av diskriminering av kvinnor, särskilt inom arbetslivet, arvsrätt och familjerätt, socialförsäkringar och skattesystem, och begär att unionen genomför detta i europeisk politik så snart som möjligt,

14. förespråkar åtgärder för att främja kvinnors intressen, med följande mål:

- garantera tillgång till utbildning av hög kvalitet och underlätta integreringen (eller återintegreringen) av kvinnor på arbetsmarknaden,

- garantera program för att bekämpa fattigdom och social utslagning (då kvinnor och barn är fattigdomens främsta offer),

- garantera program och åtgärder för att minska arbetslösheten bland kvinnor,

- lika behandling av män och kvinnor vad gäller lön, tillgång till arbete och befordran och socialförsäkringar,

- tillhandahållande av tillräckliga socialförsäkringar vid eventuell inkomstförlust samt vid sjukdom och ålderdom,

- upprätta en politik och åtgärder som gör det enklare att förena arbete och familjeliv,

- skydda mödraskapet via ekonomiska, sociala och sanitära åtgärder till fördel för modern och barnet före liksom efter födseln,

15. pekar eftertryckligen på, att en tillfredsställande barnomsorg måste erbjudas som en av de mest brådskande åtgärderna för att göra det möjligt att förena familj och arbete,

16. anser att all politik som syftar till att främja lika rättigheter och möjligheter för män och kvinnor måste göra det möjligt för alla att ta ansvar, under identiska förhållanden, för familjen, yrkesplikter och sociala plikter, och anser att familjeliv och förvärvsarbete endast kan förenas i praktiken om den socioekonomiska omgivningen tillåter människor att fritt fatta beslut,

17. förespråkar ett socialt system, som erkänner uppfostrings- och omvårdnadsarbete som en ur samhällssynpunkt nödvändig uppgift att utföras av både män och kvinnor, och som tar hänsyn till detta i de statliga socialförsäkringssystemen, varvid kvinnor och män skall ges egna socialförsäkringsrättigheter, som inte är beroende av partnern,

18. understryker nödvändigheten av att alla flickor och alla kvinnor får tillgång till kvalificerad skol- och yrkesutbildning och att deras likaberättigade deltagande i den framtida utvecklingen, t.ex. på det teknologiska området, säkerställs, samt begär budgetmedel till utbildningsprojekt och -program för flickor och kvinnor, som bör kunna disponeras av icke-statliga organisationer så att meriter även kan erhållas inom den informella sektorn,

19. understryker behovet av att undervisa om jämställdhet i skolan, och anmodar därför regeringarna att organisera kampanjer för att öka medvetandet om jämställdhetsfrågor,

20. kräver statliga åtgärder mot handel med kvinnor och flickor, barnarbete och utnyttjande av kvinnor till låga löner, och uppmanar till att oavlöna vård- och omsorgsarbete skall räknas med i den nationella ekonomin,

21. efterlyser informerande och förebyggande aidskampanjer som inriktas på kvinnor och unga flickor som för närvarande och potentiellt är de främsta offren för epidemins allt snabbare spridning,

22. betonar behovet av en gemensam europeisk inställning till världsomfattande genomförande av åtgärder för att bekämpa kvinnohandel, tvångsprostitution och sexturism,

23. anmodar regeringar och fackförbund, fack- och andra berörda organisationer att genomföra permanenta informationskampanjer om kvinnors rättigheter,

24. anmodar regeringar att genomföra medvetandehöjande kampanjer riktade mot media och annonsbyråer för att fastställa en uppförandekodex i syfte att åstadkomma en värdigare bild av kvinnor i reklamen,

25. efterlyser särskilda stödåtgärder för kvinnor i utvecklingsländer och i länder som genomgår demokratiska förändringar, inklusive kvinnor som begär asyl - i Europeiska unionen och på andra platser - på grund av förföljelse som hör samman med deras kön, och som inte kan lita på att bli skyddade i sitt ursprungsland; kräver att en bedömning av konsekvenserna för kvinnor respektive män blir ett villkor för alla stödåtgärder,

26. förespråkar ett erkännande av kvinnors mål för och krav på utveckling och samarbete i samband med en tvärvetenskaplig inställning och lika deltagande av kvinnor i planering, genomförande, övervakning och utvärdering,

27. anser att unionens institutioner bör utarbeta ett förslag till ett koncept för en enhetlig och koherent politik för utvecklingssamarbete som ställer främjandet av kvinnor i medelpunkten och som kräver att medlemsstaterna fram till år 2000 äntligen gradvis skall bidra med de fastställda 0,7 procenten av bruttonationalprodukten,

28. uppmanar kommissionen att framlägga en europeisk plan för «omedelbar hjälp» för att förbättra kvinnornas ställning i de fattigaste utvecklingsländerna, samt i krisområden och flyktingläger, vars viktigaste mål är att bekämpa fattigdom, samt åtgärder för säker tillgång till föda, grundläggande hälsovård och vaccineringskampanjer, tillgång till rent vatten och målinriktade hjälpprogram, som exempelvis utbildning i hantverk och små krediter till existenssäkrande eller - grundande ändamål,

29. uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att försöka påverka de internationella finansorganisationerna att avstå från strukturanpassningsåtgärder, vilka bevisligen leder till större fattigdom och försämrar försörjningsförmåga i stora delar av samhällsskikten, särksilt för kvinnor och barn, samt att verka för åtgärder för att befria de fattigaste utvecklingsländerna från skulder,

30. efterlyser informationskampanjer för att stärka kvinnors rättigheter i utvecklingsländer, till exempel beträffande rättslig, ekonomisk, politisk och social jämställdhet, erkännande av kvinnors rättigheter såsom grundläggande mänskliga rättigheter, förbud mot och bestraffning av våld mot kvinnor samt respekt för kvinnors sexuella självbestämmanderätt,

31. förespråkar stöd till lokala kvinnonätverk och lokala icke-statliga organisationer för att inlemma kvinnors verksamhet i utvecklingssamarbetet,

32. efterlyser medvetandehöjande åtgärder och utbildning för all kommissionspersonal som arbetar med externa förbindelser,

33. uppmanar till att kvinnors mål beträffande utvecklingssamarbete med icke-AVS-länder inkluderas i samarbetsavtal,

34. uppmanar AVS-EU:s gemensamma församling att ta upp erfarenheterna från den internationella kvinnokonferensen i Beijing, i synnerhet de utvecklingspolitiska konsekvenserna, som centralt tema vid sitt nästa möte,

35. anser att åtgärder och projekt som syftar till att främja kvinnors deltagande i utvecklingsprocessen måste ingå i ett tvärvetenskapligt arbetssätt, som bör ta hänsyn till aspekterna på yrkesutbildning, jordbruk, miljöskydd, familjeplanering och kvinnors villkor, samt att kvinnor måste delta vid planering, utförande och utvärdering av projekt,

36. anmodar den europeiska delegationen att arbeta för:

- ett entydigt moraliskt förkastande av att systematiska våldtäkter används som vapen i krig i Bosnien-Hercegovina, Rwanda och andra konfliktområden i världen,

- en genomgripande FN-undersökning för att identifiera förövare och säkerställa att de åtalas inför en permanent internationell domstol,

- ett erkännande att sexuellt våld är en legitim orsak för att beviljas asyl,

- en världsomfattande enighet i att fördöma sexuellt våld mot kvinnor inom och utom äktenskapet,

- ett erkännande av att sexuellt våld mot kvinnor är en kränkning av de allmänna mänskliga rättigheterna,

- åtgärder att vidta för att bekämpa sexuellt våld mot kvinnor,

37. förväntar sig att det uppnås en global samstämmighet om att fördöma våld mot kvinnor, och uppmanar Europeiska unionen att vid konferensen ta upp frågan om fredens betydelse för kvinnor,

38. bekräftar eftertryckligen att kvinnor har självbestämmanderätt över sin kropp, inklusive självbestämmanderätt vad gäller barnfödande och sexualitet: beslutet om, när och hur många barn man önskar ligger hos kvinnan ensam, varvid det måste finnas tillräcklig tillgång till rådgivning och information i frågor om gynekologisk hälsovård, inklusive födelsekontroll och sexualupplysning, och till rådgivning och information om hur man förhindrar hiv och veneriska sjukdomar, samt till säkra och ej hälsovådliga preventivmedel,

39. anser att hälsovård inte får privatiseras och omstruktureras på bekostnad av tillgång till information och rådgivning,

40. ser inte aborten som ett lämpligt preventivmedel, men uttalar sig för att de kvinnor, som med eget beslut inte ser någon annan utväg, ges möjlighet till en legal abort under bästa möjliga medicinska förhållanden,

41. förklarar otvetydigt att tvångsåtgärder för födelsekontroll, i synnerhet tvångsaborter, definitivt måste förkastas; undersökningar som enbart syftar till att bestämma fostrets kön och som i vissa länder resulterar i att ett kvinnligt foster aborteras, bör förbjudas i lag,

42. fördömer:

- bruket av tvångs- och straffåtgärder enligt kinesiska regeringens nuvarande politik om ett barn per familj, vilket leder till tvångsaborter i stor skala,

- den nya rashygieniska lag som trädde i kraft i Kina den 1 juni 1995 och som kommer att leda till tvångsabortering av foster med fysiska och mentala skador,

- vanor som har upptäckts i Kina, där framför allt kvinnliga foster aborteras, flickor säljs på grund av bestämmelserna om ett barn (pojke) per familj och handel med aborterade foster förekommer,

- den på nytt förstärkta tillämpningen av dessa medel i Tibet, vilket smygande leder till folkmord på den inhemska befolkningen,

och kräver att den europeiska delegationen vid konferensen tar upp denna fråga om kränkningar av de mänskliga rättigheterna,

43. anmodar Folkrepubliken Kinas regering att tillåta kvinnor från Taiwan och Tibet samt grupper av lesbiska och prostituerade att närvara vid forumet för icke-statliga organisationer och att finna en lösning som gör det möjligt för dessa kvinnors representanter att verka i nära anknytning till själva konferensen,

44. anmodar kommissionen och rådet att överväga stöd för en förflyttning av både den officiella konferensen och konferensen för de icke-statliga organisationerna till en föreslagen mötesplats i Australien om Kina inte rättar sig efter de önskemål som framförts,

45. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament, FN:s generalsekreterare och konferensens generalsekreterare.