C 378/308

P7_TA(2014)0190

Uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel ***I

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 11 mars 2014 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel (COM(2013)0044 – C7-0034/2013 – 2013/0024(COD))

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

(2017/C 378/44)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

(1) EUT C 166, 12.6.2013, s. 2.

(2) EUT C 271, 19.9.2013, s. 31.

P7_TC1-COD(2013)0024

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 11 mars 2014 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/2014 om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter det att utkastet till lagstiftningsakt översänts till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

(1) De Flöden av svarta pengar från olaglig verksamhet skadar som skapas genom överföring av medel kan skada den finansiella sektorns struktur, stabilitet och anseende och utgör utgöra ett hot mot den inre marknaden och den internationella utvecklingen, och urholkar direkt eller indirekt medborgarnas förtroende för rättsstaten . Finansiering av terrorism och organiserad brottslighet är fortfarande ett omfattande problem som bör angripas på unionsnivå. Terrorism och organiserad brottslighet skadar de demokratiska institutionerna och Terrorismen skakar själva grundvalarna för i vårt samhälle. Den sundhet, integritet och stabilitet som präglar systemet för överföring av medel och tilltron till det finansiella systemet i dess helhet skulle sätts allvarligt kunna sättas på spel genom brottslingars och deras medhjälpares ansträngningar att antingen dölja ursprunget till vinningar från brott eller överföra medel för brottslig verksamhet eller terroriständamål. [Ändr. 1]

(2) För att underlätta sin brottsliga verksamhet utnyttjar skulle personer som tvättar pengar och som finansierar terrorism kunna försöka utnyttja de fria kapitalrörelser som det integrerade finansiella området medger, om inte vissa samordnade åtgärder antas på unionsnivå och på internationell nivå . Internationellt samarbete inom ramen för arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF) och en global tillämpning av dess rekommendationer syftar till att förhindra regelarbitrage och snedvridning av konkurrensen. Genom sin räckvidd bör unionens åtgärder säkerställa att rekommendation nr 16 om elektroniska överföringar som arbetsgruppen för finansiella åtgärder (nedan kallad FATF) antog i februari 2012 införlivas på ett enhetligt sätt i hela unionen. I synnerhet bör de förhindra diskriminering eller diskrepans mellan betalningar i medlemsstaterna och vid gränsöverskridande betalningar mellan medlemsstaterna. Enskilda medlemsstaters icke samordnade åtgärder skulle på området gränsöverskridande överföringar väsentligt kunna inverka på betalningssystemens funktion på unionsnivå och därigenom skada den inre marknaden på området finansiella tjänster. [Ändr. 2]

(2a) Genomförandet och verkställigheten av denna förordning, inklusive FATF:s rekommendation nr 16, bör inte få leda till omotiverade eller oproportionerliga kostnader för betaltjänstleverantörer eller vanliga medborgare som använder deras tjänster. Den fria rörligheten för lagligt kapital bör också garanteras fullt ut i hela unionen. [Ändr. 3]

(3) Det har påpekats i EU:s ändrade strategi om finansiering av terrorism av den 17 juli 2008 att insatserna måste fortsätta att förebygga finansiering av terrorism och misstänkta terroristers utnyttjande av sina finansiella resurser. Det kan fastslås att FATF oavbrutet arbetar för att förbättra sina rekommendationer och för en gemensam förståelse av hur dessa ska genomföras. Det noteras i unionens ändrade strategi att det regelbundet bedöms hur dessa rekommendationer genomförs av arbetsgruppens alla medlemmar och medlemmar i regionala organ av motsvarande karaktär. Det noteras också att det ur denna synvinkel är viktigt med en gemensam genomförandestrategi i medlemsstaterna.

(4) För att förebygga finansiering av terrorism har åtgärder vidtagits för att frysa vissa personers, gruppers och enheters medel och ekonomiska resurser, däribland förordning (EG) nr 2580/2001 (4), och rådets förordning (EG) nr 881/2002 (5). Av samma skäl har åtgärder vidtagits för att skydda det finansiella systemet mot att medel och ekonomiska resurser överförs för terroriständamål. Ett antal sådana åtgärder ingår i Europaparlamentets och rådets direktiv …/…/EU (6) (*1). Dessa åtgärder kan dock inte helt hindra terrorister och andra brottslingar från att få tillgång till betalningssystem för att föra över sina medel.

(5) Ett enhetligt internationellt tillvägagångssätt bör främjas och bekämpningen när det gäller bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism bör effektiviseras , varför man vid unionens insatser bör ta hänsyn till utvecklingen på denna nivå, nämligen de internationella standarder för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och spridning som FATF antog 2012. Särskilt gäller detta rekommendation nr 16 och det ändrade tolkningsmeddelandet för dess genomförande. [Ändr. 4]

(5a) Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt unionens skyldigheter enligt artikel 208 i EUF-fördraget i syfte att hejda trenden att penningtvätt i allt större utsträckning flyttar från utvecklade länder med stränga regler mot penningtvätt till utvecklingsländer där reglerna kan vara mindre stränga. [Ändr. 5]

(6) Att fullständigt kunna spåra överföringar av medel kan vara ett särskilt viktigt och värdefullt verktyg när det gäller att förebygga, utreda och upptäcka penningtvätt eller finansiering av terrorism. För att säkerställa att uppgifterna vidarebefordras genom hela betalningskedjan är det därför lämpligt att införa en skyldighet för betaltjänstleverantörerna betalningsleverantörerna att se till att överföringarna av medel åtföljs av korrekta och aktuella uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren. I det avseendet är det av avgörande betydelse att finansinstituten rapporterar in adekvata, korrekta och aktuella uppgifter om överföringar av medel för sina kunders räkning, så att de behöriga myndigheterna får möjlighet att agera mot penningtvätt och finansiering av terrorism på ett bättre sätt. [Ändr. 6]

(7) Bestämmelserna i denna förordning ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av den nationella lagstiftning som införlivar Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (7). Exempelvis får inte personuppgifter som insamlas för de ändamål som avses i denna förordning behandlas på ett sätt som är oförenligt med direktiv 95/46/EG. Särskilt bör vidarebehandling för kommersiella ändamål vara strängt förbjuden. Bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism erkänns vara viktig för allmänintresset i samtliga medlemsstater. Vid tillämpningen av denna förordning bör därför överföring av personuppgifter till ett tredjeland tillåtas i enlighet med artikel 26 d i direktiv 95/46/EG, om landet inte säkerställer en adekvat skyddsnivå i den mening som avses i artikel 25 i direktivet. Det är viktigt att betaltjänstleverantörer som är verksamma i flera jurisdiktioner med filialer eller dotterföretag utanför unionen inte på ett orimligt sätt förhindras att utbyta information om misstänkta transaktioner inom samma organisation. Detta bör inte påverka internationella avtal mellan unionen och tredjeländer som syftar till att bekämpa penningtvätt, inbegripet lämpliga skyddsåtgärder för medborgarna som säkrar en motsvarande eller adekvat skyddsnivå. [Ändr. 7]

(8) Personer som endast omvandlar pappersdokument till elektroniska uppgifter på grundval av ett kontrakt med en betalningsleverantör omfattas inte av denna förordnings tillämpningsområde. Detta gäller även fysiska eller juridiska personer som enbart tillhandahåller betalningsleverantörer meddelanden om överföring av tillgångar eller andra former av stödsystem för överföring eller clearing- och avvecklingssystem.

(9) Överföringar av medel där risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism är liten bör lämpligen inte omfattas av denna förordning. Dessa undantag bör inkludera kredit- och betalkort, mobiltelefoner eller annan digital eller informationsteknisk utrustning, uttag från uttagsautomater, betalning av skatter, böter eller andra avgifter och överföringar av medel där både betalaren och betalningsmottagaren är betalningsleverantörer betaltjänstleverantörer som agerar för egen räkning. För att beakta de nationella betalningssystemens särskilda egenskaper får medlemsstaterna undanta elektroniska girobetalningar, på villkor att det alltid är möjligt att spåra överföringen av medel tillbaka till betalaren , liksom överföringar av medel som görs genom checkavbildningar eller växlar . Inga undantag medges dock när ett betal- eller kreditkort, en mobiltelefon eller annan digital eller förutbetald eller efterhandsbetald informationsteknisk utrustning används för att verkställa en överföring från person till person. Mot bakgrund av de snabba tekniska framstegen bör man överväga att utvidga förordningens tillämpningsområde så att det också omfattar e-pengar och andra nya betalningssätt. [Ändr. 8]

(10) Betaltjänstleverantörerna bör se till att uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren inte saknas eller är ofullständiga. För att inte inverka på betalningssystemens effektivitet bör man göra åtskillnad mellan kontrollkraven på överföringar av medel från ett konto och överföringar av medel som inte görs från ett konto. Det bör skapas en rimlig avvägning mellan risken för att transaktioner kommer att ske utanför det officiella systemet om man tillämpar alltför strikta identifieringskrav och det potentiella terroristhot som små överföringar av medel innebär. I fall där överföringarna inte görs från ett konto, bör därför skyldigheten att kontrollera att uppgifterna om betalaren är riktiga begränsas till betalarens namn för bara tillämpas på enskilda överföringar som överstiger på högst 1 000 EUR. När det gäller överföringar av medel från ett konto ska inte betaltjänstleverantören betalningsleverantören behöva kontrollera uppgifter om betalaren som åtföljer varje överföring av medel, om skyldigheterna i direktiv …/…/EU (*2) är uppfyllda. [Ändr. 9]

(11) Det är tillräckligt att föreskriva att förenklade uppgifter om betalaren ska åtfölja överföringar av medel inom EU, mot bakgrund av unionens betalningslagstiftning, dvs. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 924/2009 (8), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 (9) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG (10).

(12) Myndigheter som ansvarar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism i tredjeländer ska kunna spåra källan till de medel som används för sådana ändamål, varför överföringar av medel från unionen till tredjeländer bör åtföljas av fullständiga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren. Dessa myndigheter bör bara ges tillgång till fullständiga uppgifter om betalaren för att förebygga, utreda och upptäcka penningtvätt eller finansiering av terrorism.

(12a) De myndigheter som ansvarar för att bekämpa penningtvätt och terrorismfinansiering och de relevanta rättsliga och brottsbekämpande organen i medlemsstaterna bör intensifiera samarbetet sinsemellan och med berörda myndigheter i tredjeländer, inklusive utvecklingsländer, i syfte att ytterligare stärka insynen, utbytet av information och bästa praxis. Unionen bör ge stöd till kapacitetsuppbyggande program i utvecklingsländer för att underlätta detta samarbete. Man bör förbättra systemen för att samla in bevismaterial och göra uppgifter och information som är relevanta för brottsutredningar tillgängliga, utan att på något sätt inkräkta på subsidiaritets- eller proportionalitetsprinciperna eller de grundläggande rättigheterna i unionen. [Ändr. 10]

(12b) Betalarens, betalningsmottagarens och den förmedlande betaltjänstleverantörens betaltjänstleverantörer bör förfoga över lämpliga tekniska och organisatoriska medel för att skydda personuppgifter mot oavsiktlig förlust, ändring och obehörigt röjande eller obehörig åtkomst. [Ändr. 11]

(13) Om en enstaka betalares medel överförs till flera betalningsmottagare på ett billigt sätt med batchfiler, som innehåller enskilda överföringar från unionen till tredjeländer, bör det föreskrivas att sådana enskilda överföringar bara ska innehålla betalarens kontonummer eller en unik transaktionsidentifierare, under förutsättning att batchfilen innehåller fullständiga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren.

(14) För att kunna kontrollera om erforderliga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren åtföljer överföringarna av medel, och för att upptäcka misstänkta transaktioner, ska betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör och den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören införa effektiva metoder för att upptäcka om uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga, i synnerhet om flera betaltjänstleverantörer är involverade, för att förbättra möjligheten att spåra överföringar av medel . Lämpliga kontroller av att uppgifterna är tillgängliga och fullständiga, i synnerhet om flera betaltjänstleverantörer är involverade, kan bidra till att göra utredningsförfarandena mindre tidskrävande och mer effektiva, vilket i sin tur förbättrar möjligheten att spåra överföringar av medel. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör således säkerställa att betaltjänstleverantörerna inbegriper den nödvändiga transaktionsinformationen i den elektroniska överföringen eller i ett tillhörande meddelande i hela betalningskedjan. [Ändr. 12]

(15) Då anonyma överföringar innebär en potentiell risk för finansiering av terrorism, bör det krävas att betaltjänstleverantörer betalningsleverantörer begär uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren. I enlighet med den riskbaserade metod som FATF utvecklat bör områden med större och lägre risk fastställas för att bättre hantera riskerna för penningtvätt och finansiering av terrorism. Därför bör betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör och den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören inrätta effektiva riskbaserade förfaranden och bedöma och väga risker, så att resurserna direkt kan riktas in mot högriskområden för penningtvätt. Dessa effektiva riskbaserade förfaranden för de fall, där en överföring av medel saknar de nödvändiga uppgifterna om betalaren och betalningsmottagaren, i syfte kommer att hjälpa betaltjänstleverantörerna att bättre avgöra om de ska verkställa, avvisa eller avbryta överföringen och vilka lämpliga uppföljningsåtgärder som ska vidtas. Om betalarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör är etablerad utanför unionens territorium, bör skärpta krav på kundkännedom tillämpas i enlighet med direktiv …/…/EU (*3) när det gäller gränsöverskridande korrespondentbankförbindelser med den betaltjänstleverantören betalningsleverantören. [Ändr. 13]

(16) Betalningsmottagarens betalningsleverantör och den förmedlande betalningsleverantören bör vara särskilt vaksamma och bedöma riskerna, när dessa blir varse att uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga och ska rapportera misstänkta transaktioner till de behöriga myndigheterna i enlighet med de rapporteringsskyldigheterna enligt direktiv …/…/EU (*4) och nationella införlivandeåtgärder.

(17) I de fall uppgifter om betalaren eller betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga, ska bestämmelserna om överföringar av medel gälla, utan att påverka betaltjänstleverantörernas betalningsleverantörernas och förmedlande betaltjänstleverantörers betalningsleverantörers skyldigheter att avbryta eller avvisa överföringar av medel som bryter mot civilrättsliga, administrativa eller straffrättsliga bestämmelser. Identitetsuppgifter om betalaren eller betalningsmottagaren när det gäller enskilda individer, juridiska personer, förvaltningsbolag, stiftelser, ömsesidiga bolag, holdingbolag och liknande befintliga eller framtida juridiska konstruktioner är av avgörande betydelse för att man ska kunna spåra brottslingar som annars kan dölja sin identitet bakom olika bolagsstrukturer. [Ändr. 14]

(18) Till dess att man avlägsnat sådana tekniska begränsningar som kan hindra förmedlande betaltjänstleverantörer betalningsleverantörer från att uppfylla sin skyldighet att vidarebefordra alla uppgifter som de får om betalaren, bör dessa förmedlande betaltjänstleverantörer betalningsleverantörer spara de aktuella uppgifterna. Dessa tekniska begränsningar bör undanröjas avlägsnas så snart som betalningssystemen uppgtas bort uppgraderats . För komma till rätta med de tekniska begränsningarna skulle man kunna uppmuntra användning av Sepa-gireringssystemet vid överföringar inom banker mellan medlemsstater och tredjeländer. [Ändr. 15]

(19) I brottsutredningar är det kanske inte möjligt att klargöra vilka uppgifter som krävs eller vilka individer som är inblandade förrän efter flera månader eller år efter den ursprungliga överföringen av medel. Av detta skäl och för att få tillgång till viktig bevisning i utredningarna är det lämpligt att kräva att betaltjänstleverantörerna betalningsleverantörerna sparar uppgifterna om betalaren och betalningsmottagaren för att förebygga, utreda och upptäcka penningtvätt eller finansiering av terrorism. Denna period bör vara begränsad till fem år, varefter alla personuppgifter bör raderas, såvida inte annat föreskrivs i nationell lagstiftning . Ytterligare lagring av uppgifter bör tillåtas endast om den är nödvändig för förebyggande, upptäckt eller utredning av penningtvätt och finansiering av terrorism och bör inte överstiga tio år. Betaltjänstleverantörerna bör se till att uppgifter som lagras enligt denna förordning endast används för de ändamål som beskrivs i förordningen. [Ändr. 16]

(20) För att åtgärder för bekämpning av terrorism snabbt ska kunna vidtas bör betalningsleverantörerna skyndsamt besvara en begäran om uppgifter om betalaren som kommer från myndigheter med ansvar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism i den medlemsstat där de är etablerade.

(21) Antalet arbetsdagar i den medlemsstat där betalarens betalningsleverantör finns avgör tidsfristen för att besvara en begäran om uppgifter om betalaren.

(22) För att förbättra efterlevnaden av kraven i denna förordning och i enlighet med kommissionens meddelande av den 9 december 2010”om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn”, bör de behöriga myndigheterna få förstärkta befogenheter att vidta tillsynsåtgärder och fastställa påföljder. Administrativa påföljder bör föreskrivas och, mot bakgrund av hur viktig bekämpningen av penningtvätt och finansiering av terrorism är, bör medlemsstaterna fastställa påföljder som är effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna bör meddela detta till kommissionen och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten, nedan kallad EBA), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (11), till Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) (”Eiopa”), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 (12), respektive till Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, nedan kallad Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (13).

(23) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av kapitel V artiklarna XXX i denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (14). [Ändr. 17]

(24) Ett antal länder och territorier utanför unionens territorium har en monetär union med en medlemsstat eller tillhör en medlemsstats valutaområde. Andra har undertecknat ett monetärt avtal med Europeiska unionen företrädd av en medlemsstat, och har betalningsleverantörer som direkt eller indirekt deltar i den medlemsstatens betalnings- och avvecklingssystem. För att vid överföringar mellan berörda medlemsstater och dessa länder eller territorier undvika att denna förordnings tillämpning medför betydande negativa effekter på ekonomierna i dessa länder eller territorier, bör sådana överföringar kunna behandlas som överföringar av medel inom de berörda medlemsstaterna.

(25) Mot bakgrund av de ändringar som måste göras av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel (15), bör denna förordning för tydlighetens skull upphöra att gälla.

(26) Eftersom målen för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(27) Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till skydd för privat- och familjeliv (artikel 7), rätten till skydd av personuppgifter (artikel 8) och rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol (artikel 47) samt ne bis in idem-principen.

(28) För att säkerställa ett smidigt införande av den nya ramen för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism, bör datumet för tillämpningen av denna förordning sammanfalla med tidsfristen för införlivandet av direktiv …/…/EU (*5).

(28a) Europeiska datatillsynsmannen avgav ett yttrande 4 juli 2013 (16).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, DEFINITIONER OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Artikel 1

Syfte

För att förebygga, upptäcka och utreda penningtvätt och finansiering av terrorism i samband med överföringar av medel fastställs i denna förordning bestämmelser om de uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som ska åtfölja sådana överföringar.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

(1) finansiering av terrorism: finansiering av terrorism i enlighet med definitionen i artikel 1.4 i direktiv …/…/EU (*6).

(2) penningtvätt: penningtvätt i enlighet med artikel 1.2 eller 1.3 i direktiv …/…/EU (*6);

(3) betalare: en betalare enligt definitionen i artikel 4.7 i direktiv 2007/64/EG fysisk eller juridisk person som endera genomför en överföring av medel från sitt eget konto eller som begär en överföring av medel. [Ändr. 18]

(4) betalningsmottagare: en fysisk eller juridisk person som är den avsedda mottagaren av överförda medel. betalningsmottagare enligt definitionen i artikel 4.8 i direktiv 2007/64/EG . [Ändr. 19]

(5) betalningsleverantör : en fysisk eller juridisk person som i sin yrkesverksamhet levererar tjänster avseende överföringar av medel.

(5) betaltjänstleverantör : en betaltjänstleverantör enligt definitionen i artikel 4.9 i direktiv 2007/64/EG . [Ändr. 20]

(6) förmedlande betalningsleverantör: en betalningsleverantör som varken är betalarens eller betalningsmottagarens betalningsleverantör och som tar emot och verkställer en överföring på uppdrag av betalarens eller betalningsmottagarens betalningsleverantör eller en annan förmedlande betalningsleverantör.

(7) överföring av medel: alla transaktioner som för en betalares räkning utförs på elektronisk väg genom en betaltjänstleverantör betalningsleverantör för att göra tillgångar tillgängliga för en betalningsmottagare genom en betaltjänstleverantör , särskilt penningöverföring och autogiro i den mening som avses i direktiv 2007/64/EG, betalningsleverantör, oavsett om betalaren och betalningsmottagaren är en och samma person eller inte . [Ändr. 21]

(8) batchöverföring: ett paket av flera enskilda överföringar av medel som sammanförts för vidarebefordran.

(9) unik transaktionsidentifierare: en kombination av bokstäver eller symboler som betalningsleverantören fastställt i enlighet med protokollen för det betalnings- och avvecklingssystem eller meddelandesystem som används för överföringen av medel och som gör det möjligt att spåra transaktionen tillbaka till betalaren och betalningsmottagaren.

(10) överföring av medel från person till person: en transaktion mellan två fysiska personer som agerar i egenskap av konsumenter för andra ändamål än sin handelsverksamhet, affärsverksamhet eller sitt yrke . [Ändr. 22]

Artikel 3

Tillämpningsområde

1. Denna förordning ska tillämpas på överföringar av medel, i alla valutor, som sänds eller tas emot av en betalningsleverantör som är etablerad inom unionen.

2. Denna förordning får ska inte tillämpas på överföringar av medel som utförs med hjälp av kredit- eller betalkort, förbetalda kort eller kuponger, mobiltelefoner , e-pengar eller annan digital eller informationsteknisk utrustning enligt definitionen i direktiv 2014/…/EU [betaltjänstdirektivet] , om följande villkor är uppfyllda: [Ändr. 23]

a) Kortet eller utrustningen används för att betala varor och tjänster som tillhandahålls ett företag inom ramen för näringsverksamhet . [Ändr. 24]

b) Korts eller utrustnings nummer åtföljer alla överföringar i samband med transaktionen.

Denna förordning ska dock gälla om kredit- eller betalkort, förbetalda kort eller kuponger, mobiltelefoner, e-pengar mobiltelefon eller annan digital eller informationsteknisk utrustning används för att verkställa en överföring av medel från person till person. [Ändr. 25]

3. Denna förordning ska inte tillämpas på fysiska eller juridiska personer som enbart omvandlar pappersdokument till elektroniska uppgifter på grundval av ett avtal med en betaltjänstleverantör eller på fysiska eller juridiska personer som enbart tillhandahåller betaltjänstleverantörer meddelandetjänster om överföring av medel eller andra stödsystem för detta ändamål eller system för clearing och avveckling. [Ändr. 26]

Denna förordning får inte gälla för överföringar av medel

a) om överföringen av medel innebär att betalaren tar ut pengar från sitt eget konto,

b) om medel överförs till offentliga myndigheter som betalning av skatter, böter eller andra avgifter inom en medlemsstat,

c) om både betalaren och betalningsmottagaren är betalningsleverantörer som agerar för egen räkning.

KAPITEL II

SKYLDIGHETER FÖR BETALNINGSLEVERANTÖRER

AVSNITT 1

SKYLDIGHETER FÖR BETALARENS BETALNINGSLEVERANTÖR

Artikel 4

Uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel

1. Betalarens betalningsleverantör ska se till att överföringar av medel åtföljs av följande uppgifter om betalaren:

a) Betalarens namn.

b) Betalarens kontonummer, om ett sådant konto används för att genomföra överföringen av medel, eller en unik transaktionsidentifierare om inget sådant konto används för detta ändamål.

c) Betalarens adress, nationella identitetsnummer, eller kundnummer eller födelsedatum och födelseort. [Ändr. 27]

2. Betalarens betalningsleverantör ska se till att överföringar av medel åtföljs av följande uppgifter om betalaren:

a) Betalningsmottagarens namn, och

b) betalningsmottagarens kontonummer, om ett konto används för att genomföra en transaktion, eller en unik transaktionsidentifierare om inget sådant konto används för detta ändamål.

3. Innan betalarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör överför medlen, ska denne genomföra kundkontroller i enlighet med direktiv …/…/EU (*7) och kontrollera riktigheten i och fullständigheten för de uppgifter som avses i punkt 1 punkt 1 på grundval av handlingar, uppgifter eller upplysningar som införskaffats från en tillförlitlig och oberoende källa. [Ändr. 28]

4. Vidöverföringar av medel från betalarens konto, ska den kontroll som avses i punkt 3 anses ha ägt rum om

a) betalarens identitet har kontrollerats i samband med att kontot öppnades i enlighet med artikel 11 i direktiv …/…/EU (*8) och uppgifterna från den kontrollen har sparats i enlighet med artikel 39 i det direktivet; eller

b) betalaren omfattas av artikel 12.5 i direktiv …/…/EU (*8).

5. Vid överföringar av medel som inte görs från ett konto, ska ska betalarens betalningsleverantör betaltjänstleverantör genom undantag från punkt 3 inte åtminstonde kontrollera uppgifterna enligt punkt 1 om beloppet är åtminstone namnet på betalaren vid överföringar av medel på högst 1 000 EUR , och alla uppgifter om den betalare och den betalningsmottagare som avses i punkt 1 om transaktionen genomförs i flera omgångar som inte förefaller vara kopplad till andra överföringar av medel som tillsammans med nämnda överföring vara kopplade till varandra eller överstiger 1 000 EUR. [Ändr. 29]

Artikel 5

Överföringar av medel inom unionen

1. Om både betalarens och betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör(er) är etablerad(e) inom unionen, ska vid tidpunkten för överföringar av medel, genom undantag från artikel 4.1 och 4.2, bara betalarens och betalningsmottagarens fullständiga namn och kontonummer eller dennes den unika transaktionsidentifierare transaktionsidentifieraren uppges , utan att det påverkar de krav på uppgifter som anges i artikel 5.2 b och 5.3 b i förordning (EU) nr 260/2012 . [Ändr. 30]

2. Utan hinder av punkt 1 ska betalarens betaltjänstleverantör, i fall av en sådan konstaterad högre risk som avses i artikel 16.2 eller 16.3 eller i bilaga III till direktiv …/…/EU (*9) , kräva fullständiga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren eller, betalningsleverantör på begäran av betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör eller den förmedlande betaltjänstleverantören, betalningsleverantören inom tre arbetsdagar efter mottagandet av begäran lämna de uppgifter om betalaren eller betalningsmottagaren som avses i artikel 4. [Ändr. 31]

Artikel 6

Överföringar av medel från unionen till tredjeländer

1. När det gäller batchöverföringar från en enstaka betalare där betalningsmottagarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen, ska inte artikel 4.1 och 4.2 tillämpas på enskilda överföringar som sammanförts i en batchöverföring, under förutsättning att batchfilen innehåller de uppgifter som avses i den artikeln och att de enskilda överföringarna åtföljs av betalarens kontonummer eller dennes unika transaktionsidentifierare.

2. Om betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör är etablerad utanför unionen ska överföringar av medel på högst 1 000 euro, genom undantag från artikel 4.1 och 4.2, bara åtföljas av [Ändr. 32]

a) betalarens namn,

b) betalningsmottagarens namn,

c) kontonumret för både betalaren och betalningsmottagaren eller den unika transaktionsidentifieraren.

Dessa uppgifters riktighet behöver inte kontrolleras, om det inte finns misstankar om penningtvätt eller finansiering av terrorism.

AVSNITT 2

SKYLDIGHETER FÖR BETALNINGSMOTTAGARENS BETALNINGSLEVERANTÖR

Artikel 7

Upptäckt av saknade uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren

1. Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör ska försäkra sig om att fälten för uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren har fyllts i, med hjälp av de vedertagna tecken eller indata som gäller i det meddelandesystem eller betalnings- och avvecklingssystem som används för att verkställa överföringen av medel har fyllts i med hjälp av de vedertagna tecken eller indata som gäller i de interna riskbaserade förfaranden som inrättats för att motverka missbruk inom ramen för det meddelandesystemet eller betalnings- och avvecklingssystemet . [Ändr. 33]

2. Betalningsmottagarens betalningsleverantör ska införa effektiva metoder för att kunna upptäcka om följande uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas:

a) Vid överföringar av medel där betalarens betalningsleverantör är etablerad inom unionen: de uppgifter som anges i artikel 5.

b) Vid överföringar av medel där betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen: de uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som avses i artikel 4.1 och 4.2, i tillämpliga fall även de uppgifter som anges i artikel 14.

c) När det gäller batchöverföringar där betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen: de uppgifter som avses i artikel 4.1 och 4.2 med avseende på batchöverföringen.

3. Vid överföringar av medel som överstiger 1 000 EUR och där betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen, ska betalningsmottagarens betalningsleverantör kontrollera betalningsmottagarens identitet om hans eller hennes identitet inte redan har kontrollerats.

4. Vid överföringar av medel som högst uppgår till 1 000 EUR och där betalarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör är etablerad utanför unionen, är inte betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör skyldig att kontrollera uppgifterna om betalningsmottagaren, såvida det inte föreligger misstankar om penningtvätt eller finansiering av terrorism.

Medlemsstaterna får sänka eller ta bort detta tak om den nationella riskbedömningen visar att kontrollerna av de överföringar av medel som inte görs från ett konto bör stärkas. Medlemsstater som gör ett sådant undantag ska meddela kommissionen om detta.

4a. Om betalarens betaltjänstleverantör är etablerad i ett tredjeland med en förhöjd risknivå ska skärpta krav på kundkontroll tillämpas i enlighet med direktiv …/…/EU (*10) i fråga om gränsöverskridande korrespondentbanksrelationer med den aktuella betaltjänstleverantören. [Ändr. 35]

Artikel 8

Överföringar av medel där uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga

1. Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör ska införa effektiva riskbaserade förfaranden , på grundval av de konstaterade risker som avses i artikel 16.2 i och bilaga III till direktiv …/…/EU (*11), för att avgöra när en överföring av medel som saknar de fullständiga erforderliga uppgifter uppgifterna om betalaren och betalningsmottagaren ska verkställas, avvisas eller avbrytas och lämpliga uppföljningsåtgärder. [Ändr. 36]

Betalarens betaltjänstleverantör och betalningsmottagarens betaltjänstleverantör ska under alla omständigheter iaktta alla tillämpliga lagar eller administrativa bestämmelser om penningtvätt och finansiering av terrorism, särskilt förordning (EG) nr 2580/2001, förordning (EG) nr 881/2002 och direktiv …/…/EU (*11) . [Ändr. 37]

Om betaltjänstleverantören betalningsmottagarens betalningsleverantör vid mottagandet av överföringen av medel får kännedom om att de uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som krävs enligt artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 6 saknas eller är ofullständiga, eller om de inte har fyllts i med hjälp av de vedertagna tecken eller indata som gäller inom systemet för meddelanden eller betalnings- och avvecklingssystemet, ska denne antingen avvisa eller avbryta överföringen och eller begära kompletterande uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren innan betalningstransaktionen genomförs . [Ändr. 38]

2. Om en betalningsleverantör betaltjänstleverantör regelbundet underlåter att lämna erforderliga fullständiga uppgifter om en betalare, ska betalningsmottagarens betalningsleverantör betaltjänstleverantör vidta åtgärder som inledningsvis kan bestå i att utfärda varningar och fastställa tidsfrister, innan denne antingen avvisar alla framtida överföringar från denna betalningsleverantör betaltjänstleverantör eller fattar beslut om att begränsa eller avsluta affärsrelationen med den betalningsleverantören betaltjänstleverantören . [Ändr. 39]

Betalningsmottagarens betalningsleverantör ska meddela detta till de myndigheter som ansvarar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism.

Artikel 9

Bedömning och rapportering

Betalningsmottagarens betaltjänstleverantör betalningsleverantör ska i enlighet med sina riskbaserade förfaranden betrakta saknade eller ofullständiga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som en faktor vid sin bedömning av om överföringen eller anknutna transaktioner är misstänkta och om åsidosättandet ska rapporteras till finansunderrättelseenheten. Betaltjänstleverantören ska i sina effektiva riskbaserade förfaranden även fokusera på, och vidta lämpliga åtgärder avseende, andra riskfaktorer som anges i artikel 16.3 i och bilaga III till direktiv …/…/EU (*12) . [Ändr. 40]

AVSNITT 3

SKYLDIGHETER FÖR FÖRMEDLANDE BETALNINGSLEVERANTÖRER

Artikel 10

Uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som åtföljer överföringen

Förmedlande betalningsleverantörer ska se till att alla mottagna uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som åtföljer en överföring av medel följer med den.

Artikel 11

Upptäckt av saknade uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren

1. Den förmedlande betalningsleverantören ska försäkra sig om att fälten för uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren har fyllts i med hjälp av de vedertagna tecken eller indata som gäller i det meddelandesystem eller betalnings- och avvecklingssystem som används för att verkställa överföringen av medel.

2. Den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören ska införa effektiva metoder för att kunna upptäcka om följande uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga : [Ändr. 41]

a) Vid överföringar av medel där betalarens betalningsleverantör är etablerad inom unionen: de uppgifter som anges i artikel 5.

b) Vid överföringar av medel där betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen: de uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som avses i artikel 4.1 och 4.2, i tillämpliga fall även de uppgifter som anges i artikel 14.

c) Vid batchöverföringar där betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen: de uppgifter som avses i artikel 4.1 och 4.2 med avseende på batchöverföringen.

Artikel 12

Överföringar av medel där uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga

1. Den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören ska inrätta effektiva riskbaserade förfaranden för att avgöra om de mottagna uppgifterna en överföring av medel som saknar erforderliga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga och vidta ska verkställas, avvisas eller avbrytas och lämpliga uppföljningsåtgärder. [Ändr. 42]

Om den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören vid mottagandet av överföringen av medel får kännedom om att de uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren saknas eller är ofullständiga som krävs enligt artiklarna 4.1, 4.2, 5.1 och 6 saknas eller är ofullständiga , eller om de inte har fyllts i med hjälp av de vedertagna tecken eller indata som gäller inom systemet för meddelanden eller betalnings- och avvecklingssystemet, ska denne antingen avvisa eller avbryta överföringen och eller begära kompletterande uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren innan betalningstransaktionen genomförs . [Ändr. 43]

2. Om en betalningsleverantör regelbundet underlåter att lämna erforderliga uppgifter om betalaren, ska den förmedlande betalningsleverantören vidta åtgärder som inledningsvis kan bestå i att utfärda varningar och fastställa tidsfrister, innan denne antingen avvisar alla framtida överföringar från denna betalningsleverantör eller fattar beslut om att begränsa eller avsluta affärsrelationen med den betalningsleverantören.

Den förmedlande betalningsleverantören ska meddela detta till de myndigheter som ansvarar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism.

Artikel 13

Bedömning och rapportering

Den förmedlande betalningsleverantören ska betrakta saknade eller ofullständiga uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren som en faktor vid sin bedömning av om överföringen eller anknutna transaktioner är misstänkta och om åsidosättandet ska rapporteras till finansunderrättelseenheten.

Artikel 14

Tekniska begränsningar

1. Denna artikel ska tillämpas när betalarens betalningsleverantör är etablerad utanför unionen och den förmedlande betalningsleverantören är etablerad inom unionen.

2. Förutom i de fall där den förmedlande betalningsleverantören vid mottagandet av en överföring av medel upptäcker att de uppgifter om betalaren saknas eller är ofullständiga som krävs enligt denna förordning, kan denne, för överföringarna till betalningsmottagarens betalningsleverantör använda ett betalningssystem med tekniska begränsningar som hindrar att uppgifterna om betalaren åtföljer överföringen.

3. Om den förmedlande betalningsleverantören vid mottagandet av överföringen av medel upptäcker att de uppgifter om betalaren som krävs enligt denna förordning saknas eller är ofullständiga, ska denne använda ett betalningssystem med tekniska begränsningar endast om denne kan informera betalningsmottagarens betalningsleverantör om detta, antingen genom ett meddelande- eller betalningssystem som gör det möjligt att meddela det eller genom något annat förfarande, under förutsättning att båda betalningsleverantörerna accepterar eller kommer överens om kommunikationssättet.

4. Om den förmedlande betalningsleverantören använder ett betalningssystem med tekniska begränsningar ska denne, på begäran av betalningsmottagarens betalningsleverantör, inom tre arbetsdagar från det att begäran erhållits, förse betalningsleverantören med alla de uppgifter om betalaren som den har erhållit, oavsett om uppgifterna är fullständiga eller ej.

KAPITEL III

SAMARBETE OCH REGISTERHÅLLNING

Artikel 15

Samarbetsskyldigheter och likvärdighet [Ändr. 44]

1. I enlighet med de formella kraven i den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där de är etablerade ska betaltjänstleverantörerna och de förmedlande betaltjänstleverantörerna betalningsleverantörerna till fullo och utan dröjsmål besvara de förfrågningar om i denna förordning föreskrivna upplysningar som kommer uteslutande från myndigheter som ansvarar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism i den medlemsstaten. Särskilda skyddsåtgärder ska införas för att säkerställa att kraven på uppgiftsskydd iakttas vid sådana utbyten av upplysningar. Inga andra utomstående myndigheter eller parter ska ha tillgång till uppgifter som lagras av betaltjänstleverantörerna. [Ändr. 45]

1a. Eftersom en stor andel av de olagliga penningflödena går till skatteparadis bör unionen öka sina påtryckningar på dessa länder att samarbeta för att bekämpa sådana olagliga penningflöden och förbättra insynen. [Ändr. 46]

1b. Betaltjänstleverantörer som är etablerade i unionen ska tillämpa denna förordning på dotterbolag och filialer som är verksamma i tredjeländer som inte betraktas som likvärdiga.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 22a i syfte att få regelverk och tillsynsramar i jurisdiktioner utanför unionen förklarade som likvärdiga med kraven i denna förordning. [Ändr. 47]

Artikel 15a

Uppgiftsskydd

1. När det gäller behandling av personuppgifter inom ramen för denna förordning ska betaltjänstleverantörerna utföra sina uppgifter enligt denna förordning i enlighet med nationell lagstiftning som införlivar direktiv 95/46/EG.

2. Betaltjänstleverantörerna ska se till att uppgifter som lagras i enlighet med denna förordning används endast för de ändamål som beskrivs i förordningen och att de under inga omständigheter används för kommersiella ändamål.

3. De myndigheter som ansvarar för uppgiftsskyddet ska ha befogenhet, inbegripet befogenhet för indirekt åtkomst, att utreda, antingen på eget initiativ eller på grundval av klagomål, alla påståenden om problem i samband med behandlingen av personuppgifter. Detta bör särskilt inbegripa åtkomst till betaltjänstleverantörens och behöriga nationella myndigheters dataregister. [Ändr. 48]

Artikel 15b

Överföring av personuppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer

Överföring av personuppgifter till ett tredjeland eller en internationell organisation som inte kan garantera en adekvat skyddsnivå i den mening som avses i artikel 25 i direktiv 95/46/EG får äga rum endast om

a) lämpliga uppgiftsskyddsåtgärder har vidtagits, och

b) tillsynsmyndigheten efter en bedömning av dessa skyddsåtgärder ger förhandstillstånd till överföringen. [Ändr. 49]

Artikel 16

Registerhållning av uppgifter

Uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren ska inte sparas längre än vad som är absolut nödvändigt. Betalarens betaltjänstleverantör och betalningsmottagarens betalningsleverantör betaltjänstleverantör ska i högst fem år spara de uppgifter som avses i artiklarna 4 artiklarna 4 , 5, 6 och 7. I de fall som avses i artikel 14.2 och 14.3, ska den förmedlande betaltjänstleverantören betalningsleverantören i fem år spara alla de uppgifter som tagits emot. Vid utgången av den perioden ska personuppgifter tas bort, om annat inte föreskrivs i nationell lagstiftning, som ska avgöra under vilka omständigheter betalningsleverantörer får eller ska fortsätta att spara uppgifterna. Medlemsstaterna får tillåta eller kräva att fortsatt lagring under en längre period endast under exceptionella omständigheter, när det är berättigat och skäl har angivits, och bara om det är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller utreda penningtvätt och finansiering av terrorism. Efter överföringen av medel får uppgifter inte sparas längre än tio år , och lagringen av personuppgifter ska ske i enlighet med nationell lagstiftning som införlivar direktiv 95/46/EG . [Ändr. 50]

Betalarens, betalningsmottagarens och den förmedlande betaltjänstleverantörens betaltjänstleverantörer ska förfoga över lämpliga tekniska och organisatoriska medel för att skydda personuppgifter mot oavsiktlig eller olaglig förstöring eller oavsiktlig förlust, ändring och obehörigt röjande eller obehörig åtkomst. [Ändr. 51]

Den information som samlats in om betalaren eller betalningsmottagaren av betalarens, betalningsmottagarens och den förmedlande betaltjänstleverantörens betaltjänstleverantörer ska raderas efter utgången av den period under vilken uppgifter får sparas. [Ändr. 52]

Artikel 16a

Tillgång till information och konfidentialitet

1. Betaltjänstleverantörerna ska se till att de uppgifter som samlas in i enlighet med denna förordning är tillgängliga endast för utsedda personer eller begränsas till de personer som är absolut nödvändiga för att fullgöra den åtagna uppgiften.

2. Betaltjänstleverantörerna ska säkerställa konfidentialiteten för de uppgifter som behandlas.

3. Personer som har tillgång till och som hanterar betalarens eller betalningsmottagarens personuppgifter ska respektera konfidentialiteten för behandlingen av uppgifterna och kraven på uppgiftsskydd.

4. De behöriga myndigheterna ska se till att personer som regelbundet samlar in eller behandlar personuppgifter får särskild utbildning om uppgiftsskydd. [Ändr. 53]

KAPITEL IV

PÅFÖLJDER OCH ÖVERVAKNING

Artikel 17

Påföljder

1. Medlemsstaterna ska föreskriva om administrativa åtgärder och påföljder vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

2. Medlemsstaterna ska vid brott mot betalningsleverantörers skyldigheter se till att påföljder kan tillämpas på enskilda i deras ledning och alla andra personer som enligt nationell lag bär ansvar för överträdelsen.

3. Senast … (*13) ska medlemsstaterna anmäla de bestämmelser som avses i punkt 1 till kommissionen och till den gemensamma kommittén för EBA, Eiopa och Esma. De ska utan dröjsmål anmäla eventuella ändringar av dem till kommissionen och den gemensamma kommittén för EBA, Eiopa och Esma.

4. De berörda myndigheterna ska ges alla de undersökningsbefogenheter som de behöver för att utföra sina uppgifter. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter att fastställa påföljder, ska de i nära samarbete se till att påföljderna eller åtgärderna får önskad effekt och samordna sina åtgärder när de behandlar gränsöverskridande fall.

Artikel 18

Särskilda bestämmelser

1. Denna artikel ska tillämpas på följande överträdelser:

a) Upprepat utelämnande från en betaltjänstleverantörs sida av nödvändiga uppgifter om betalare och betalningsmottagare, i strid mot artiklarna 4, 5 och 6. [Ändr. 54]

b) Allvarligt åsidosättande från betalningsleverantörernas sida vad gäller sparande av uppgifter enligt artikel 16.

c) Underlåtelse från betalningsleverantören att inrätta de effektiva riskbaserade strategier och förfaranden som krävs enligt artiklarna 8 och 12.

ca) Allvarligt åsidosättande av artiklarna 11 och 12 från förmedlande betaltjänstleverantörers sida. [Ändr. 55]

2. I de fall som avses i punkt 1, ska de administrativa åtgärder och påföljder som kan tillämpas minst omfatta följande:

a) Ett offentligt uttalande med uppgifter om fysisk eller juridisk person och överträdelsens karaktär.

b) Ett åläggande om att den fysiska eller juridiska personen ska upphöra med sitt handlande och inte upprepa det.

c) Återkallande av betalningsleverantörens auktorisation.

d) Tillfälligt förbud mot att en enskild i betalningsleverantörens ledning eller annan ansvarig fysisk person har funktioner hos betalningsleverantören.

e) I fråga om en juridisk person: administrativa böter på upp till 10 % av den juridiska personens totala årsomsättning under det föregående räkenskapsåret. Om den juridiska personen är ett dotterbolag till ett moderföretag, ska den relevanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättning som följer av de konsoliderade räkenskaperna för det sista moderföretaget under det föregående räkenskapsåret.

f) I fråga om en fysisk person: administrativa böter på upp till 5 000 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta … (*14).

g) Administrativa böter på upp till två gånger den vinst som har erhållits eller de förluster som har undvikits genom överträdelsen, om dessa kan beräknas.

Artikel 19

Offentliggörande av påföljder

De behöriga myndigheterna ska offentliggöra administrativa påföljder och åtgärder som vidtagits i de fall som avses i artiklarna 17 och 18.1 ska offentliggöras utan dröjsmål, inklusive uppgifter om överträdelsens art och slag samt identiteten på de personer som är ansvariga för överträdelsen, om inte ett sådant offentliggörande allvarligt skulle äventyra finansmarknadernas stabilitet. i den mån det anses vara nödvändigt och proportionerligt efter en bedömning i det enskilda fallet . [Ändr. 56]

Om offentliggörandet skulle förorsaka de berörda parterna oproportionerligt stor skada, ska de behöriga myndigheterna offentliggöra påföljderna utan namns nämnande.

Om en medlemsstats behöriga myndighet vidtar eller tillämpar en administrativ påföljd eller åtgärd i enlighet med artiklarna 17 och 18 ska den underrätta EBA om denna påföljd eller åtgärd och om de omständigheter under vilka den vidtogs eller tillämpades. EBA ska införa dessa underrättelser i den centrala databas över administrativa påföljder som upprättats i enlighet med artikel 69 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/E (17) a och tillämpa samma förfaranden som för alla andra offentliggjorda påföljder. [Ändr. 57]

Artikel 20

De behöriga myndigheternas tillämpning av påföljderna

När de behöriga myndigheterna ska fastställa vilken typ av administrativa påföljder eller åtgärder som ska tillämpas, och storleken på de administrativa böterna, ska de beakta alla relevanta omständigheter, inklusive följande:

a) Överträdelsens allvar och varaktighet.

b) Den ansvariga fysiska eller juridiska personens grad av ansvar.

c) Den ansvariga fysiska eller juridiska personens ekonomiska kapacitet i form av den juridiska personens totala omsättning eller den fysiska personens årsinkomst.

d) Omfattningen av erhållna vinster eller undvikande av förluster för den ansvariga fysiska eller juridiska personen, om dessa kan beräknas.

e) Förluster för tredjeparter till följd av överträdelsen, om de kan beräknas.

f) Den ansvariga fysiska eller juridiska personens vilja att samarbeta med den behöriga myndigheten.

g) Den ansvariga fysiska eller juridiska personen tidigare överträdelser.

Artikel 21

Rapportering av överträdelser

1. Medlemsstaterna ska införa effektiva mekanismer som uppmuntrar att överträdelser av denna förordning rapporteras till de behöriga myndigheterna. Lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder ska vidtas för att skydda uppgifter mot oavsiktlig eller olaglig förstöring, oavsiktlig förlust, ändring eller obehörigt röjande. [Ändr. 58]

2. I mekanismerna enligt punkt 1 ska minst följande ingå:

a) Särskilda förfaranden för att ta emot rapporter om överträdelser och uppföljningen av dem.

b) Lämpligt skydd för uppgiftslämnare och för personer som rapporterar om potentiella eller faktiska överträdelser. [Ändr. 59]

c) Skydd av personuppgifter för både den person som rapporterar om en överträdelse och den fysiska person som antas bära ansvaret för en överträdelse, i enlighet med de principer som fastställs i direktiv 95/46/EG.

3. Betaltjänstleverantörerna Betalningsleverantörerna ska i samarbete med de behöriga myndigheterna fastställa interna lämpliga rutiner för att deras anställda internt ska kunna rapportera om överträdelser genom en säker, oberoende och anonym särskild kanal. [Ändr. 60]

Artikel 22

Övervakning

1. Medlemsstaterna ska kräva att de behöriga myndigheterna effektivt övervakar och vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att kraven i denna förordning uppfylls. EBA kan utarbeta riktlinjer, i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010, för de processer som behövs för att genomföra denna förordning, med hänsyn till bästa praxis i medlemsstaterna. [Ändr. 61]

1a. Kommissionen ska samordna och noggrant övervaka tillämpningen av denna förordning i fråga om betaltjänstleverantörer utanför unionen och ska vid behov stärka samarbetet med myndigheter i tredjeländer som är ansvariga för utredning och bestraffning av överträdelser enligt artikel 18. [Ändr. 62]

1b. Kommissionen ska senast den 1 januari 2017 lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av kapitel IV med särskild tanke på gränsöverskridande fall, betaltjänstleverantörer från tredjeländer samt deras nationella behöriga myndigheters verkställande av undersöknings- och sanktionsbefogenheter. Om det skulle finnas en risk för en överträdelse som rör lagring av uppgifter ska kommissionen vidta lämpliga och effektiva åtgärder, vilka även inbegriper ett förslag om ändring av denna förordning. [Ändr. 63]

Artikel 22a

Utövande av delegeringen

1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 15.1a ska ges till kommissionen tills vidare från … (*15).

3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 15.1a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenheten som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare datum som anges i beslutet. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4. Så snart kommissionen har antagit en delegerad akt ska den underrätta Europaparlamentet och rådet om detta samtidigt.

5. En delegerad akt som antas enligt artikel 15.1a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. [Ändr. 64]

KAPITEL V

GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER

Artikel 23

Kommittéförfarande

1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för förebyggande av penningtvätt och finansiering av terrorism (nedan kallad kommittén). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2. När det hänvisas till denna punkt, ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas , under förutsättning att genomförandebestämmelser som antas enligt det förfarande som fastställs i den förordningen inte påverkar de grundläggande bestämmelserna i den här förordningen . [Ändr. 65]

KAPITEL VI

UNDANTAG

Artikel 24

Överenskommelser med territorier eller länder som inte nämns i artikel 355 i fördraget [Ändr. 66]

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15.1a kan kommissionen , i fall där likvärdighet har styrkts, kan bemyndiga en medlemsstat att ingå överenskommelser med ett land eller territorium utanför gemenskapens territorium som avses i artikel 355 i fördraget, som innehåller undantag från denna förordning och som medför att överföringar av medel mellan detta land eller territorium och den berörda medlemsstaten behandlas som överföringar av medel inom denna medlemsstat. [Ändr. 67]

Dessa överenskommelser får bara tillåtas om samtliga följande villkor är uppfyllda:

a) Det berörda landet eller territoriet ingår i en monetär union med den berörda medlemsstaten eller utgör en del av den medlemsstatens valutaområde eller har undertecknat ett monetärt avtal med unionen företrädd av en medlemsstat.

b) Betalningsleverantörer i det berörda landet eller territoriet deltar direkt eller indirekt i den medlemsstatens betalnings- och avvecklingssystem.

c) Det berörda landet eller territoriet kräver att betalningsleverantörer som verkar inom dess jurisdiktion ska tillämpa samma bestämmelser som de som fastställs i denna förordning.

2. En medlemsstat som önskar ingå en sådan överenskommelse som avses i punkt 1 ska lämna in en ansökan till kommissionen och förse den med alla erforderliga uppgifter.

När kommissionen tagit emot en ansökan från en medlemsstat ska överföringar av medel mellan denna medlemsstat och det berörda landet eller territoriet provisoriskt behandlas som överföringar av medel inom den medlemsstaten fram till dess att ett beslut har fattats i enlighet med förfarandet i denna artikel.

Om kommissionen anser att den inte har alla erforderliga uppgifter ska den kontakta den berörda medlemsstaten inom två månader efter mottagandet av ansökan och specificera de ytterligare uppgifter som behövs.

När kommissionen väl har alla uppgifter som den anser krävs för att bedöma ansökan, ska den inom en månad underrätta den ansökande medlemsstaten om detta och vidarebefordra ansökan till övriga medlemsstater.

3. Inom tre månader efter underrättelsen enligt punkt 2 fjärde stycket ska kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 23.2, besluta om den ska bemyndiga den berörda medlemsstaten att ingå den typ av överenskommelse som anges i punkt 1 i denna artikel.

Beslut enligt första stycket ska alltid fattas senast 18 månader efter det att kommissionen tagit emot ansökan.

3a. För bemyndigade beslut avseende beroende eller associerade territorier som redan fattats ska oavbruten fortsättning garanteras, det vill säga kommissionens genomförandebeslut 2012/43/EU (18) a, kommissionens beslut 2010/259/EU (19) och kommissionens beslut 2008/982/EG (20) . [Ändr. 68]

KAPITEL VII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 25

Upphävande

Förordning (EG) nr 1781/2006 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.

Artikel 26

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med … (*16).

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i den På Europaparlamentets vägnar Ordförande På rådets vägnar Ordförande

(1) EUT C 166, 12.6.2013, s. 2.

(2) EUT C 271, 19.9.2013, s. 31.

(3) Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 mars 2014.

(4) Rådets förordning (EG) nr 2580/2001 av den 27 december 2001 om särskilda restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter i syfte att bekämpa terrorism (EUT L 344, 28.12.2001, s. 70).

(5) Rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med nätverket al-Qaida associerade personer och enheter (EGT L 139, 29.5.2002, s. 9).

(6) Europaparlamentets och rådets direktiv …/…/EU om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (EUT L, , s).

(*1) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(7) Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter ( EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

(*2) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(8) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av den 16 september 2009 om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001 (EUT L 266, 9.10.2009, s. 11).

(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av den 14 mars 2012 om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 (EUT L 94, 30.3.2012, s. 22).

(10) Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven 97/7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv 97/5/EG (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1).

(*3) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*4) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

(12) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/79/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48).

(13) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

(14) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter ( EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

(15) EUT L 345, 8.12.2006, s. 1.

(*5) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(16) EUT C 32, 4.2.2014, s. 9.

(*6) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*7) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*8) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*9) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*10) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*11) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*12) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.

(*13) Två å efter denna förordnings ikraftträdande.

(*14) Datum för denna förordnings ikraftträdande.

(17) Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

(*15) Två år efter denna förordnings ikraftträdande.

(18) Kommissionens genomförandebeslut 2012/43/EU av den 25 januari 2012 om bemyndigande för Konungariket Danmark att sluta avtal med Grönland och Färöarna om att överföringar av medel mellan Danmark och dessa båda territorier ska behandlas som överföringar inom Danmark i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 24, 27.1.2012, s. 12).

(19) Kommissionens beslut 2010/259/EU av den 4 maj 2010 om bemyndigande för Republiken Frankrike att ingå överenskommelse med Furstendömet Monaco om att överföringar av medel mellan Republiken Frankrike och Furstendömet Monaco ska behandlas som överföringar inom Republiken Frankrike, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 112, 5.5.2010, s. 23).

(20) Kommissionens beslut 2008/982/EG av den 8 december 2008 om bemyndigande för Förenade kungariket att ingå en överenskommelse med förvaltningsområdena Bailiwick of Jersey, Bailiwick of Guernsey och Isle of Man om att överföringar av medel mellan Förenade kungariket och vart och ett av dessa områden ska behandlas som överföringar inom Förenade kungariket i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 352, 31.12.2008, s. 34).

(*16) Nummer, datum och EUT-hänvisning för direktivet som antagits på grundval av COD 2013/0025.