SV

Bryssel den 18.11.2008

KOM(2008) 759 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål

(framlagt av kommissionen)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål

- med ursprung i Vitryssland, Folkrepubliken Kina och Ryssland efter ett förfarande enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 384/96,

- med ursprung i Thailand efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i samma förordning,

- med ursprung i Ukraina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i samma förordning,

- och om avslutande av förfarandena avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina samt Turkiet.

MOTIVERING

Bakgrund |

| Motiv och syfteDetta förslag rör tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, nedan kallad grundförordningen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005, beträffande import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, med ursprung i Ryssland, Thailand, Turkiet och Ukraina. |

| Allmän bakgrundDetta förslag läggs fram som ett led i genomförandet av grundförordningen och är resultatet av en undersökning som utförts i enlighet med de innehållsmässiga och procedurmässiga krav som anges i grundförordningen. |

| Gällande bestämmelserRådets förordning (EG) nr 1697/2002 av den 23 september 2002 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Thailand, Turkiet och Ukraina. |

| Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områdenEj tillämpligt. |

Samråd med berörda parter och konsekvensanalys |

| Samråd med berörda parter |

| De parter som berörs av förfarandena har under undersökningen getts möjlighet att försvara sina intressen, i överensstämmelse med bestämmelserna i grundförordningen. |

| Extern experthjälp |

| Någon extern experthjälp har inte behövts. |

| KonsekvensanalysFörslaget är en följd av genomförandet av grundförordningen.Grundförordningen innehåller inga bestämmelser om en allmän konsekvensanalys, men den innehåller en uttömmande förteckning över villkor som måste bedömas. |

Rättsliga aspekter |

| Sammanfattning av den föreslagna åtgärdena) Antidumpningsundersökning i enlighet med artikel 5 i grundförordningen beträffande import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina, Ryska federationen, Bosnien och Hercegovina samt Vitryssland.Under 2007 ingavs ett klagomål i enlighet med artikel 5 i grundförordningen av Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union, såsom företrädare för gemenskapstillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 50 %, av gemenskapens sammanlagda produktion av den berörda produkten. Efter att ha fastställt att bevisningen var tillräcklig för att inleda en antidumpningsundersökning tog kommissionen initiativ till en sådan den 26 september 2007 [1]. Av undersökningen framgick att det förelåg dumpning av den berörda produkten som hade vållat gemenskapsindustrin skada genom import från de berörda länderna, med undantag för Bosnien och Hercegovina. Undersökningen visade också att det inte fanns några tvingande aspekter avseende gemenskapens intresse mot införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder.Följaktligen föreslås att slutgiltiga antidumpningstullar införs på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Vitryssland, Kina och Ryssland samt att förfarandet avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina avslutas.b) Översyner vid giltighetstidens slut av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Turkiet, Thailand och Ukraina, samt interimsöversyn av import med ursprung i TurkietBegäran framställdes av Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union, såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 50 %, av den totala gemenskapsproduktionen av den berörda produkten. Efter att ha fastställt att tillräckliga bevis fanns för att inleda översynerna tog kommissionen initiativ till dessa den 26 september 2007 [2].Undersökningen bekräftade att det var sannolikt att dumpningen och skadan skulle fortsätta eller återkomma. Därför föreslås att antidumpningsåtgärderna bibehålls på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Thailand och Ukraina, men inte med ursprung i Turkiet.När det gäller interimsöversynen rörande Turkiet har Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union lämnat uppgifter om att åtgärderna beträffande import av den berörda produkten från Turkiet inte längre var tillräckliga för att motverka den skadliga dumpningen som föreföll ha ökat avsevärt.Vid interimsöversynen rörande Turkiet drogs slutsatsen att de tullsatser som fastställts i den tidigare förordningen bör hävas.c) Interimsöversyn av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål begränsat till dumpningen när det gäller ett ukrainskt företag, Interpipe GroupBegäran framställdes av det ukrainska företaget Interpipe Group, som gjorde gällande att en jämförelse mellan det normalvärde som fastställs på grundval av företagets egna kostnader eller priser på hemmamarknaden och priserna på dess export till en marknad i tredjeland som kan jämföras med EU skulle visa att dumpningen ligger betydligt under nivån på de gällande åtgärderna. Därför är en fortsatt tillämpning av de gällande åtgärderna på nuvarande nivå inte längre nödvändig för att motverka dumpning.Efter att ha fastställt att bevisningen var tillräcklig för att motivera en översyn inledde kommissionen denna den 24 januari 2008 [3].Undersökningen visade att de tullsatser som fastställts i den tidigare förordningen bör justeras.Samråd med medlemsstaterna ägde rum i samband med antidumpningskommitténs möte den ….. 2008. X medlemsstater stödde de föreslagna åtgärderna, X medlemsstater motsatte sig dem, X medlemsstater avstod från att ta ställning och X medlemsstater reagerade inte.Rådet föreslås anta det bifogade förslaget till förordning, som bör offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning senast den XX. |

| Rättslig grundRådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2117/2005 av den 21 december 2005. |

| SubsidiaritetsprincipenFörslaget avser ett område där gemenskapen är ensam behörig. Subsidiaritetsprincipen är därför inte tillämplig. |

| ProportionalitetsprincipenFörslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen av följande skäl: |

| Åtgärdsformen beskrivs i grundförordningen och ger inte något utrymme för nationella beslut. |

| Det är inte tillämpligt att ange i vilken mån det ekonomiska eller administrativa ansvar som åläggs gemenskapen, nationella regeringar, regionala och lokala myndigheter, ekonomiska aktörer och medborgare så långt som möjligt begränsas och står i proportion till förslagets syfte. |

| Val av regleringsform |

| Föreslagen regleringsform: förordning. |

| Övriga regleringsformer skulle vara olämpliga av följande skäl:Grundförordningen medger inte andra regleringsformer. |

Budgetkonsekvenser |

| Förslaget påverkar inte gemenskapens budget. |

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål

- med ursprung i Vitryssland, Folkrepubliken Kina och Ryssland efter ett förfarande enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 384/96,

- med ursprung i Thailand efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i samma förordning,

- med ursprung i Ukraina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i samma förordning,

– och om avslutande av förfarandena avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina samt Turkiet.

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen [4] (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9, 11.2 och 11.3,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Gällande åtgärder

(1) Genom förordning (EG) nr 1697/2002 införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i bland annat Thailand, Turkiet och Ukraina (nedan kallade gällande åtgärder) [5].

2. Den aktuella undersökningen

2.1. Klagomål

(2) Ett klagomål ingavs den 20 augusti 2007 av Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union (nedan kallad Defence Committee) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 50 %, av den totala gemenskapsproduktionen av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål.

(3) Klagomålet innehöll tillräckliga bevis för dumpning av produkten i fråga med ursprung i Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) och Ryssland, och därav följande väsentlig skada för att motivera att ett förfarande inleddes, efter samråd med den rådgivande kommittén.

2.2. Begäran om översyn

(4) En begäran om översyn i enlighet med artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen ingavs den 25 juni 2007 av Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union, klaganden, såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 50 %, av den totala gemenskapsproduktionen av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål.

(5) Begäran innehöll tillräckliga bevis för att en översyn skulle inledas vid slutet av giltighetstiden för de antidumpningsåtgärder som är tillämpliga för import av den berörda produkten från Thailand, Turkiet och Ukraina samt för att en interimsöversyn skulle inledas av dumpning och skada när det gäller import från Turkiet. Efter samråd med rådgivande kommittén inledde kommissionen översyner i enlighet med artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen.

(6) När det gäller Turkiet innehöll begäran tillräckliga bevis för att importen av den berörda produkten har legat kvar på en mycket hög nivå både i absoluta tal och uttryckt som marknadsandel. Vidare angavs att importens omfattning och priserna på den importerade berörda produkten från detta land bl.a. har inverkat negativt på gemenskapsindustrins marknadsandel och de priser gemenskapsindustrin kan ta ut, vilket i sin tur har haft en väsentlig negativ inverkan på gemenskapsindustrins sammantagna resultat och ekonomiska situation.

(7) En begäran om en partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen ingavs den 15 oktober 2007 av Interpipe Group, en exportör från Ukraina. Begäran begränsades i omfattning till att gälla undersökningen av dumpning.

2.3. Inledande av översyn

(8) Den 26 september 2007 tillkännagav kommissionen (nedan kallat tillkännagivande 1) i Europeiska unionens officiella tidning [6], att ett antidumpningsförfarande skulle inledas enligt artikel 5 i grundförordningen avseende import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Kina och Ryssland (nedan kallad antidumpningsundersökningen).

(9) Samma dag tillkännagav kommissionen (nedan kallat tillkännagivande 2) i Europeiska unionens officiella tidning [7], att, enligt artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen, en översyn vid giltighetstidens slut skulle inledas beträffande import från Thailand, Turkiet och Ukraina (översynen vid giltighetstidens slut) och en interimsöversyn av import från Turkiet skulle inledas beträffande import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål (nedan kallad interimsöversynen av Turkiet).

(10) Den 24 januari 2008 publicerade kommissionen i Europeiska unionens officiella tidning [8] ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivande 3), enligt artikel 11.3 i grundförordningen, av en interimsöversyn som omfattade dumpning från en exportör av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ukraina, Interpipe Group (nedan kallad interimsöversynen av Ukraina).

(11) Ovannämnda undersökningar har behandlats gemensamt eftersom de är tydligt förbundna med varandra, särskilt när det gäller fastställandet av skada och sannolikheten för återkomst av skada. För att underlätta administrationen har de kombinerats i en enda förordning.

3. Parter som berörs av detta förfarande

(12) Kommissionen meddelade officiellt klaganden, de gemenskapstillverkare som nämndes i klagomålet och begäran, alla övriga kända gemenskapstillverkare, importörer, handlare, de kända exporterande tillverkarna i Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Kina, Ryssland, Thailand, Turkiet och Ukraina, samt myndigheterna i de berörda länderna.

(13) De berörda parterna fick tillfälle att yttra sig skriftligt och att begära att bli hörda inom de tidsfrister som angavs i tillkännagivandena. Ett antal exporterande tillverkare och gemenskapstillverkare som företräddes av klaganden utnyttjade denna möjlighet och framförde synpunkter för beaktande under undersökningen.

3.1. Stickprovsförfarande

(14) Mot bakgrund av det stora antalet exporterande tillverkare i vissa exportländer, gemenskapstillverkare och -importörer som berördes av undersökningarna tillämpades ett stickprovsförfarande där så var lämpligt i antidumpningsförfarandet, översynen vid giltighetstidens utgång och interimsöversynen beträffande Turkiet, såsom nämns i skälen 8 och 9 ovan, i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.

(15) För att möjliggöra för kommissionen att besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall kunna göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare och företrädare för dem, gemenskapstillverkare och -importörer att ge sig till känna och att, i enlighet med tillkännagivandena om inledande, lämna uppgifter.

3.1.1. Stickprovsförfarande för gemenskapstillverkare

(16) Femton berörda parter, varav 13 klagande och två stödjande tillverkare, besvarade stickprovsformuläret. Ytterligare två företag samarbetade genom att fylla i ett minifrågeformulär. Deltagandet var omkring 95 % av gemenskapstillverkningen.

(17) Ett urval gjordes i enlighet med artikel 17 i grundförordningen, efter samråd med klaganden, på grundval av den största representativa försäljningsvolymen. Därigenom valdes ett stickprov ut bestående av nio företag. Företagen i stickprovet svarade för 67 % av den totala gemenskapstillverkningen under undersökningsperioden.

3.1.2. Stickprovsförfarande för importörer

(18) Omkring 140 importörer kontaktades på grundval av den information som kommissionen hade tillgång till. Av dessa 140 förklarade 16 att de inte importerade svetsade rör från de berörda länderna och tre företag svarade att de inte längre var verksamma på marknaden för den berörda produkten. Tretton oberoende importörer besvarade frågeformuläret, men endast två lämnade ett fullständigt svar. De oberoende importörer som samarbetade svarade för mindre än 5 % av den totala berörda importen – ett mycket lågt deltagande.

3.1.3. Stickprovsförfarande för exportörer

(19) Såsom nämndes i tillkännagivandena om inledande planerades ett stickprovsförfarande för exportörer/tillverkare i Kina, Ryssland, Turkiet, Ukraina och Thailand. Detaljerade upplysningar om stickprovsinsamlingen för varje land återfinns i analysen av varje land nedan.

4. Kontroll av den erhållna informationen

(20) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för att fastställa dumpning, vållad skada och gemenskapsintresse. Den information som överlämnades av följande företag kontrollerades på plats.

a) Gemenskapstillverkare

– Jäkl Karvina, Republiken Tjeckien (ingår i ArcelorMittal Group)

– ArcelorMittal Poland S.A., Polen (ingår i ArcelorMittal Group)

– Corus Tubes UK, Förenade kungariket

– Corus Tubes B.V., Nederländerna

– Laminaciones Arregui S.L., Spanien

– Ruukki Sverige AB, Sverige

För de tre återstående företagen i stickprovet:

– Mittal steel Iasi, Rumänien

– Arvedi Tubi Acciaio spa, Italien

– Zelezarny Veseli a.s., Republiken Tjeckien (i detta fall medförde kontrollen en detaljerad analys och dubbelkoll av svaren på grundval av den verifierande dokumentation som lämnats).

b) Icke närstående importörer

– Comercial de Tubos, Spanien

– Anastel Ltd, Förenade kungariket

c) Exporterande tillverkare och tillverkare i Kina

– Jinghua Steel Pipe Group:

– Hengshui Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

– Tangshan Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

– Laiwu Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

– Jilin Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

– Guangzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd.

– Chengdu Pengzhou Jinghua Steel Pipe Co Ltd.

– Zhejian Kingland Group:

– Zhejian Kingland Pipeline and Technologies Co. Ltd.

– Kingland Group Co. Ltd.

– Fubo Group:

– Shandong Fubo Group Co. Ltd.

– Zibo Fubo Steel Pipes Factory Co. Ltd.

– Weifang East Steel Pipe Co. Ltd,

– Huludao Group:

– Huludao City Steel Pipe Industrial Co. Ltd.

– Huludao Seven-Star Steel Pipe Group Co. Ltd.

– Jiangsu Guoqiang Zinc-plating Industrial Co. Ltd.

d) Exporterande tillverkare i Ryssland

– TMK Group (Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works [Tagmet], Taganrog)

– OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works [VMZ], Vyksa)

I varje grupp kontrollerades endast tillverkaren med den största exportvolymen till gemenskapen.

Närstående handlare i Ryssland

– CJSC Trade House TMK, Moskva, TMK Group

– Closed Joint Stock Company United Metallurgical Company (UMC), Moskva, OMK Group

– OMK Steel, LLC, Moskva, OMK Group

Närstående importör

– TMK Sinara Handel GmbH, Köln, Tyskland, TMK Group

I syfte att motverka kringgående åtgärder i framtiden har dumpningsmarginalerna beräknats för hela gruppen.

e) Exporterande tillverkare i Thailand

– Samchai Steel Industries Public Company Ltd., Samutsakorn, Thailand

f) Exporterande tillverkare i Ukraina

– OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant

– OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant

Närstående handlare/importörer i Ukraina:

– Interpipe Ukraina LLC

Närstående handlare/importörer utanför Ukraina:

– Interpipe -M LLC

– Interpipe Europe, S.A

I syfte att motverka kringgående åtgärder i framtiden har dumpningsmarginalerna beräknats för hela gruppen.

g) Exporterande tillverkare i Bosnien och Hercegovina

– Unis Fabrika cijevi a.d., Derventa

h) Aktör i Vitryssland

– Mogilev Metallurgical Works Joint Stock Company

Icke närstående importör och ägare till export:

– FB Stahlhandel GmbH

i) Exporterande tillverkare i Turkiet

– Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AȘ [9]

– Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AȘ

– Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara

– Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri

– Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul

– Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun

I syfte att motverka kringgående åtgärder i framtiden har dumpningsmarginalerna beräknats för hela gruppen.

5. Undersökningsperiod

(21) Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 juli 2006 till och med den 30 juni 2007 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av skadeindikatorernas utveckling omfattade perioden från och med den 1 januari 2004 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden). Samma undersökningsperiod användes också för interimsöversynen av Turkiet och för översynen vid giltighetstidens slut, som också omfattades av samma skadeundersökningsperiod.

(22) Undersökningsperioden för interimsöversynen av Ukraina omfattade hela kalenderåret 2007 (nedan kallad undersökningsperioden för Interpipe).

6. Meddelande om undersökningsresultat

(23) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera

– införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import från vissa länder, och

– avslutandet av förfarandet mot import från Bosnien och Hercegovina samt Turkiet.

(24) I enlighet med bestämmelserna i grundförordningen beviljades parterna en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av resultatet.

(25) Parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades och i motiverade fall ändrades de slutgiltiga undersökningsresultaten i enlighet med detta.

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

7. Berörd produkt

(26) Den berörda produkten är svetsade rör av järn eller olegerat stå, med runt tvärsnitt och en ytterdiameter som inte överstiger 168,3 mm, med undantag för linjerör som används i olje- och gasledningar, ledningar som används för olje- eller gasborrning, precisionsrör och rör med röranslutningar lämpliga för ledning av gaser eller vätskor som används i civil luftfart, med ursprung i Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Kina, Ryssland, Thailand, Turkiet och Ukraina. Den klassificeras vanligtvis enligt KN-nummer ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 och ex 7306 30 77.

(27) Svetsade rör har många olika användningsområden, bl.a. för ledning av vatten, ånga, naturgas, luft och andra vätskor och gaser i rör-, värme- och ventilationssystem, lufkonditioneringsanläggningar, automatiska sprinklersystem och andra liknande användningsområden. Tämligen ofta används de även för byggnads- och anläggningsarbeten, bärighetssyften, till rörstängsel, för skyddsändamål och byggnadsställningar.

(28) Den främsta råvaran för den berörda produkten är varmvalsade ringar eller rullar vilka formas till rör. De svetsade rören kan därefter behandlas ytterligare genom beläggning eller galvanisering. Dessa ytterligare behandlingar är avsedda att höja produktens kvalitet. De levereras vanligtvis med släta kanter men kan också ha avfasade eller gängade kanter, med eller utan kopplingar. Denna produkt tillverkas i många olika storlekar och enligt skilda nationella standarder och klassificeringar. Den är i omfattande utsträckning utbytbar beroende på dess slutanvändning och därför finns det en betydande grad av överlappning och konkurrens mellan de olika typerna av den berörda produkten. Kommissionen drar därför slutsatsen, såsom gjorts vid tidigare undersökningar som omfattade samma produkt, att alla typer av den berörda produkten bör anses utgöra en och samma produkt inom ramen för denna undersökning.

(29) Den berörda produkten i översynen vid giltighetstidens slut, interimsöversynen av Turkiet och interimsöversynen av Ukraina är densamma som omfattas av den ursprungliga och tidigare undersökningen som nämns i skäl 1.

8. Likadan produkt

(30) Den produkt som tillverkas i Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Kina, Ryssland, Thailand, Turkiet och Ukraina och exporteras till gemenskapen är i alla avseenden likadan som den produkt som säljs på dessa länders hemmamarknader, och som den produkt som framställs av tillverkare i gemenskapen och säljs på gemenskapens marknad. Samma gäller för den produkt som tillverkas och säljs på export till gemenskapen jämfört med den produkt som tillverkas och säljs i Förenta staterna, dvs. det land som användes som jämförbart tredjeland med marknadsekonomi för Kina och Vitryssland. Alla dessa produkter ansågs därför vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.

C. DUMPNING

1. ALLMÄN METOD

(31) Den allmänna metod som anges nedan har tillämpats på alla exporterande aktörer där så är lämpligt. Undersökningsresultaten rörande dumpning för de berörda länderna beskriver följaktligen endast de särskilda aspekterna för ett visst exporterande land.

2. NORMALVÄRDE

(32) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först för var och en av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna huruvida dennes inhemska försäljning av svetsade rör var representativ, dvs. om den totala volymen av denna försäljning motsvarade minst 5 % av dess sammanlagda exportförsäljning till gemenskapen.

(33) Kommissionen fastställde därefter de typer av rör som såldes på hemmamarknaden som var identiska eller direkt jämförbara med de typer som såldes på export till gemenskapen. När det gäller jämförelsen per produkttyp betraktade kommissionen såsom direkt jämförbara produkttyper sådana produkttyper som såldes både på hemmamarknaden och på export och som hade liknande ursprung, storlek (yttre diameter), väggtjocklek, beläggning och kanter.

(34) För varje typ som de exporterande tillverkarna sålde på sina hemmamarknader, och som konstaterades vara direkt jämförbar med den typ som exporterades till gemenskapen, fastställdes huruvida försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Försäljningen på hemmamarknaden av en viss typ av svetsade rör ansågs vara tillräckligt representativ om den sammanlagda försäljningsvolymen på hemmamarknaden av denna typ under undersökningsperioden motsvarade minst 5 % av den sammanlagda försäljningsvolymen av den jämförbara typen av rör som exporterades till gemenskapen.

(35) Dessutom undersöktes huruvida den inhemska försäljningen av varje typ av svetsade rör kunde anses ha ägt rum vid normal handel, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. I detta syfte fastställdes, för varje exporterande tillverkare i det berörda landet, den andel av försäljningen på hemmamarknaden till oberoende kunder av varje exporterad typ av den berörda produkten som varit lönsam under undersökningsperioden.

a) För de produkttyper där mer än 80 % av försäljningsvolymen på hemmamarknaden inte understeg kostnaden per enhet, dvs. där det genomsnittliga försäljningspriset för den berörda produkttypen motsvarade eller översteg den genomsnittliga produktionskostnaden för den berörda produkttypen, beräknades normalvärdet som det genomsnittliga priset vid all försäljning på hemmamarknaden av produkttypen, oavsett om denna försäljning varit lönsam eller inte.

b) För de produkttyper där minst 10 % och högst 80 % av försäljningsvolymen på hemmamarknaden inte understeg kostnaden per enhet, beräknades normalvärdet som det vägda genomsnittliga försäljningspriset vid de transaktioner som gjordes till eller över kostnaden per enhet för produkttypen i fråga.

c) När mindre än 10 % av försäljningen (i volym) på hemmamarknaden av en viss produkttyp inte understeg enhetskostnaden, ansågs försäljningen inte ha skett vid normal handel, varför normalvärdet konstruerades i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen

(36) För de produkttyper där det inte förekom någon försäljning på hemmamarknaden i normal handel, undersöktes huruvida normalvärdet kunde fastställas på grundval av andra tillverkares inhemska priser i enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen. Om inga tillförlitliga inhemska priser från andra tillverkare fanns att tillgå användes konstruerat normalvärde, i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.

(37) Om normalvärdet konstruerades i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen, grundades försäljnings- och administrationskostnaderna, andra allmänna kostnader samt vinsten på aktuella uppgifter som hänför sig till tillverkning och försäljning vid normal handel med den likadana produkten, av den exporterande tillverkaren i fråga, i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen.

3. EXPORTPRIS

(38) I samtliga fall där den berörda produkten exporterades till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av det exportpris som faktiskt betalats eller skulle betalas.

(39) Om exportförsäljningen ägde rum via en närstående importör, och det inte bedömdes vara tillförlitligt, konstruerades exportpriset, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen, på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna första gången såldes vidare till en oberoende köpare, efter justering för de kostnader som uppstått mellan importen och återförsäljningen samt en rimlig marginal för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Härvidlag användes den närstående importörens egna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader. Vinstmarginalen fastställdes på grundval av tillgängliga uppgifter från samarbetsvilliga, icke närstående importörer.

(40) I de fall då det inte fanns något exportpris och följaktligen ingen återförsäljning av importerade produkter, konstruerades exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på någon annan skälig grund.

4. JÄMFÖRELSE

(41) Normalvärdet och exportpriset för jämförbara produkttyper jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis tog man i form av justeringar hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Lämpliga justeringar beviljades i samtliga fall där dessa konstaterades vara skäliga, korrekta och styrkta med kontrollerad bevisning.

5. DUMPNINGSMARGINAL FÖR DE UNDERSÖKTA FÖRETAGEN

(42) I allmänhet, och i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen för varje exporterande tillverkare på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp.

(43) För grupper med flera närstående företag fastställdes en gemensam dumpningsmarginal som tillämpades för alla företag i gruppen, i enlighet med kommissionens praxis för att motverka eventuellt kringgående av åtgärderna.

6. ÖVRIG DUMPNINGSMARGINAL

(44) För icke samarbetsvilliga företag fastställdes i enlighet med artikel 18 i grundförordningen en övrig dumpningsmarginal på grundval av tillgängliga uppgifter.

(45) För att fastställa den övriga dumpningsmarginalen fastställdes först hur omfattande samarbetsviljan var. Samarbetsviljan ansågs vara hög om de samarbetande exporterande tillverkarnas exportvolym låg nära Eurostats uppgifter för det berörda landet och det inte fanns någon anledning att anta att någon exporterande tillverkare avstod från att samarbeta. För att säkra att eventuella åtgärder skulle bli verkningsfulla fastställdes i sådana fall dumpningsmarginalen för övriga företag till den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för ett samarbetsvilligt företag.

(46) I de fall där samarbetsviljan var låg fastställdes i allmänhet dumpningsmarginalen för övriga företag till den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för en representativ modell för någon annan samarbetande tillverkare. Detta tillvägagångssätt ansågs nödvändigt också för att undvika att belöna bristande samarbetsvilja.

7. BOSNIEN OCH HERCEGOVINA

7.1. Allmänna anmärkningar

(47) Importen från Bosnien och Hercegovina uppgick till 33 kiloton (kt) under undersökningsperioden och en marknadsandel på ca 2,5 %. Den största exporterande tillverkaren svarade för mer än 90 % av den totala tillverkningen i Bosnien och Hercegovina (avsedd för den inhemska marknaden och export). Denne samarbetade i samband med undersökningen och besvarade frågeformuläret.

7.2. Normalvärde

(48) Den totala volymen inhemsk försäljning av den likadana produkten var representativ, enligt definitionen i skäl 32. I enlighet med den allmänna metod som beskrivs ovan baserades normalvärdet på det pris som faktiskt betalats eller skulle ha betalats vid normal handel av oberoende kunder i Bosnien och Hercegovina, eller, där så var motiverat, konstruerades det.

7.3. Exportpris

(49) I samtliga fall såldes den berörda produkten till oberoende kunder i gemenskapen. Exportpriset baserades således på de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av kunder i gemenskapen, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

(50) Exportören ifrågasatte de transportkostnader som uppgavs av klaganden. Exportören kunde faktiskt bevisa lägre sådana kostnader vid undersökningen på plats.

7.4. Jämförelse

(51) Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes justeringar för att beakta olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte en part de påstådda justeringar som kommissionen gjort för fysiska egenskaper. Justeringarna för fysiska egenskaper var dock varken befogade eller faktiskt tillämpade när dumpningsmarginalen för den enda exporterande tillverkaren i Bosnien och Hercegovina beräknades.

7.5. Dumpningsmarginal

(52) En jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset på grundval av vägda genomsnittliga värden visade en dumpningsmarginal på 0,7 %.

(53) Eftersom dumpningsmarginalen ligger under miniminivån, dvs. under 2 %, bör, enligt artikel 9.3 i grundförordningen, förfarandet mot Bosnien och Hercegovina avslutas utan att åtgärder införs. En analys av importen från detta land, dess art och påverkan återfinns i avsnittet om undersökning av skada under ”Övriga faktorer”.

8. FOLKREPUBLIKEN KINA (KINA)

8.1. Allmänna anmärkningar

(54) Enligt Eurostats uppgifter (alla KN-nummer) har kinesisk import ökat kraftigt under de senaste åren, från 22 kt år 2004 till 111 kt år 2006 (180 kt under undersökningsperioden). Kina är således den överlägset största importören på gemenskapsmarknaden, med en marknadsandel som ökade från 1,8 % år 2004 till mer än 13,8 % under undersökningsperioden. De samarbetsvilliga tillverkarna har uppgett ännu högre exportvolymer på 233 kt. Sex företag i stickprovet uppgav 219 kt. En första konsekvens av denna bristande överensstämmelse är att genomslaget på marknaden och andelen kinesisk export till och med är mer betydande än man först trott.

(55) Denna bristande överensstämmelse när det gäller kvantiteter mellan Eurostats uppgifter och uppgifterna från de samarbetande tillverkarna skulle också kunna motsvaras av en felaktig tulldeklaration av den berörda produkten. Detta sammanfaller med uppgifter från gemenskapsindustrin, vilka tyder på att den berörda produkten deklareras felaktigt. Undersökningen i dess helhet visade att aktörerna själva kan sälja olika typer av rör (vissa hör till den berörda produkten och andra inte) på en och samma faktura. Det är därför inte uteslutet att, beroende på hur tydligt dessa skillnader finns specificerade på fakturan, detta skulle kunna användas för att deklarera den berörda produkten felaktigt, med andra nummer än de som hör till den berörda produkten.

8.2. Marknadsekonomisk status

(56) I enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen ska normalvärdet vid antidumpningsundersökningar beträffande import med ursprung i Kina fastställas i enlighet med punkterna 1–6 i denna artikel när det gäller tillverkare som konstaterats uppfylla de kriterier som anges i artikel 2.7 c i grundförordningen.

(57) Dessa kriterier är i korthet följande:

1. Företagens beslut rörande priser och kostnader fattas som svar på marknadssignaler och utan något statligt inflytande.

2. Företagens räkenskaper är föremål för en oberoende revision i enlighet med internationella redovisningsnormer och tillämpas för alla ändamål.

3. Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke marknadsekonomiska systemet.

4. Rättssäkerhet och stabila villkor garanteras genom lagstiftning om konkurser och ägandeförhållanden.

5. Valutaomräkning sker till marknadskurser.

(58) Sedan denna undersökning inletts valde man ut ett stickprov av sex kinesiska tillverkare/grupper (nedan kallade enheter), varav alla begärde marknadsekonomisk status enligt artikel 2.7 b i grundförordningen och fyllde i ansökningsblanketten för marknadsekonomisk status inom den angivna tidsfristen. I enlighet med deras ansökan kontrollerades de på plats. Kommissionens praxis är att konsekvent undersöka huruvida en grupp närstående företag i sin helhet uppfyller villkoren för marknadsekonomisk status. När ett dotterbolag eller ett annat företag som står nära sökanden tillverkar, exporterar eller handlar med den berörda produkten uppmanas företaget därför att fylla i en separat ansökningsblankett för marknadsekonomisk status.

(59) Efter kontroller på plats hos de sex företagen i stickprovet beslutades att alla deras ansökningar om marknadsekonomisk status skulle avslås, eftersom ingen av enheterna uppfyllde kriterierna 1, 2 och 3 (se analys nedan). Undersökningen visade att alla enheter uppfyllde kriterierna 4 och 5. Detta innebär att lagstiftning om konkurser och ägandeförhållande garanterar stabilitet och rättssäkerhet och att valutaomräkning sker till marknadskurser.

Kriterium 1 – Företagets beslut fattas som svar på marknadssignaler och utan något större statligt inflytande och dess kostnader återspeglar marknadsvärdena

(60) I många fall var företagens dokumentation inte tillförlitlig. Vissa företag uppvisade olika versioner av samma dokument (justerade tillstånd, två olika uppsättningar av bolagsordningen med olika aktieägare, ej undertecknade bolagsordningar). De lokala myndigheterna accepterade detta och utfärdade till och med motsvarande tillstånd och dokument utan bestyrkande. Sådana otillförlitliga dokument gjorde företagens rättsliga status osäker och tydde på att det statliga inflytandet fortfarande kvarstod.

(61) I vissa andra fall förelåg tvetydigheter i fråga om verksamhetstillstånd. I ett fall uppvisades ett tillstånd där varken startdatum eller slutdatum angavs. I ett senare skede uppvisades en version som innehöll endast ett slutdatum. Detta medför att man generellt sett tvivlar på att de dokument som visas upp är tillförlitliga.

(62) Efter tillkännagivandet av kommissionens undersökningsresultat framhöll företagen vanligtvis att de var privatägda. Tvärtemot vad som sades i deras ansökningar kunde dock statligt inflytande påvisas där statligt ägande saknades helt eller delvis. Såsom framgår ovan ledde även andra omständigheter till slutsatsen att det, på det hela taget, förelåg ett betydande statligt inflytande.

(63) De synpunkter som framfördes föranledde ingen ändring av kommissionens undersökningsresultat. Slutsatsen blev att företagen var föremål för ett betydande statligt inflytande.

Kriterium 2 – Företagen har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en självständig revision.

(64) Ett antal oegentligheter upptäcktes avseende redovisningsrutinerna hos de undersökta företagen. Det upptäcktes att bokföringen var inkonsekvent.

(65) Vissa oegentligheter konstaterades exempelvis avseende företagens ökning av aktiekapital (ökningen av kapitalet återspeglade inte någon faktiskt investering). I vissa fall fanns värdet av företagets egna kapital inte i form av kontanter eller in natura. I vissa andra fall hade osäkra fordringar inte bokförts enligt internationell redovisningsstandard. Vissa företags årsredovisningar återspeglade inte aktiekapitalet såsom det uppgavs i företagshandlingar som bolagsordning eller tillstånd. Oegentligheter upptäcktes i fråga om avskrivningar (vissa företag upphörde med avskrivningen av vissa tillgångar) eller rätt till markanvändning, som inte bokfördes ordentligt.

(66) Vissa enheter hävdade att oegentligheterna i bokföringen inte borde ha påverkat beslutet om marknadsekonomisk status i så hög utsträckning. Enligt dem var oegentligheterna i bokföringen, även om de var många, inte i sig tillräckliga för att man skulle kunna dra slutsatsen att kriterium 2 inte uppfylldes. Även om kriterium 2 skulle kunna anses vara uppfyllt om oegentligheterna i bokföringen kunde ses som mindre, enligt ovan, så var oegentligheterna i detta specifika fall ändå avsevärda.

(67) Det framhölls också i vissa fall att räkenskaperna reviderats av externa och följaktligen oberoende revisorer. Revisorerna påtalade dock inte några av de problem som upptäcktes under undersökningen och följde följaktligen inte internationell redovisningsstandard. Därmed kunde de berörda enheterna inte bevisa att de hade en enda uppsättning av grundläggande räkenskaper som var föremål en självständig revision i enlighet med internationell redovisningsstandard.

Kriterium 3 – Ingen snedvridning förekommer till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.

(68) Det fanns också oegentligheter i fråga om markanvändningsavtal. I många fall kunde inget bevis för betalning för markanvändning uppvisas vilket visar att dessa enheter är föremål för betydande statligt inflytande, eftersom marken är statligt ägd. Vissa enheter kunde inte uppvisa tillförlitliga bevis på förvärv och överföring av aktier. I vissa fall var det uppenbart att uppskrivningen av värdet på tillgångar var godtycklig. Oegentligheterna i privatiseringsprocessen gav anledning till tvivel på alla efterföljande överföringar av aktier och föreföll vara en källa till lokala myndigheters makt över vissa företags verksamhet.

(69) Följaktligen påverkar oegentligheterna i privatiseringsprocessen fortfarande företagens situation och verksamhet, eftersom produktionskostnaderna och värdet på tillgångarna är föremål för omfattande snedvridning till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.

(70) Samråd hölls med rådgivande kommittén och de direkt berörda parterna informerades därefter. Gemenskapsindustrin fick tillfälle att inkomma med synpunkter, men inga synpunkter togs emot rörande fastställandet av marknadsekonomisk status.

(71) Kommissionen mottog synpunkter från dem som ansökt om marknadsekonomisk status. Dessa synpunkter har bemötts där så är motiverat, antingen i analysen ovan eller i ett enskilt svar till den berörda exportören. Ingen av de synpunkter som mottogs föranledde emellertid någon ändring av utslaget när det gällde marknadsekonomisk status.

8.3. Individuell behandling

(72) Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska en landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterier för individuell behandling i artikel 9.5 i samma förordning.

(73) Arten av statligt inflytande som fastställts för alla företag berör hela deras verksamhet. Det kan därför inte uteslutas att ett sådant inflytande skulle påverka fastställandet av exportpriser och kvantiteter liksom fastställandet av försäljningsvillkor och andra sammanhängande aspekter som rör exportverksamheten.

(74) På samma sätt erinras om att de sex undersökta enheterna stod för nästan all export till gemenskapen. Mot bakgrund av denna koncentration, det relativt låga antalet marknadsaktörer och den betydande nivån av statligt inflytande som fastställts för alla de undersökta enheterna, kan det inte uteslutas att statligt inflytande används för att kringgå åtgärder, om individuella exportörer får olika tullsatser.

(75) Följaktligen kunde företagen inte bevisa att de uppfyllde kriterierna b och e enligt artikel 9.5 i grundförordningen.

8.4. Fastställande av normalvärde för alla de exporterande tillverkare som inte beviljats marknadsekonomisk status

8.4.1. Jämförbart land

(76) I enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen fastställdes normalvärdet för företag som inte kunde beviljas marknadsekonomisk status på grundval av priser eller konstruerat värde i ett jämförbart land.

(77) I tillkännagivande 1 framförde kommissionen sin avsikt att använda Förenta staterna som ett lämpligt jämförbart land för att fastställa normalvärdet för Kina och Vitryssland, och berörda parter ombads lämna synpunkter. En berörd part hade invändningar mot förslaget och framförde att Turkiet skulle vara ett lämpligare val med hänvisning till att ett tredjeland med marknadsekonomi som är föremål för samma undersökning ska användas där så är lämpligt, enligt artikel 2.7 i grundförordningen. Dessutom konstaterades att Turkiet användes som jämförbart land för Ukraina i den ursprungliga undersökningen.

(78) Gemenskapsinstitutionerna vidhöll dock sin uppfattning att Förenta staterna var ett lämpligare val av jämförbart land för den aktuella undersökningen, med tanke på de argument som anförs nedan.

(79) För det första höll gemenskapsinstitutionerna i princip med om att det i en översyn vore logiskt att använda samma jämförbara land som i den ursprungliga undersökningen (även om det också i en översyn kan finnas godtagbara anledningar till en förändring). När det gäller Kina och Vitryssland bygger dock denna förordning inte på en översyn, utan på en ny undersökning. Sådana överväganden är inte tillämpliga i det fallet. Som förklaras på andra ställen i den här förordningen och i enlighet med rapporten från WTO:s överprövningsorgan Beef and rice (Mexico), [10] ansågs dessutom de turkiska företag som hade en nolltullsats i den ursprungliga undersökningen inte omfattas av det aktuella förfarandet. Institutionerna har därför inte en fullständig bild av normalvärdet på den turkiska marknaden. Dessutom verkar det förekomma viss snedvridning på den turkiska marknaden. Marknadsandelen för import i Turkiet var mycket låg, 3,3 %, medan marknadspenetrationen för import till Förenta staterna låg på 39 %. En sådan låg markandsandel när det gäller import kan peka på vissa hinder för internationell konkurrens på den turkiska marknaden, trots att det finns ungefär 15 kända tillverkare i Turkiet.

(80) Förenta staterna är å andra sidan en stor marknad för svetsade rör i allmänhet och för den berörda produkten, i samma storleksordning som gemenskapen. Konkurrensen förefaller vara betydande. Det verkar finnas fler än 15 inhemska tillverkare som konkurrerar, vilket får betraktas som en omfattande inhemsk försäljning i jämförelse med Kinas export till gemenskapen.

(81) Dessutom är importen till Förenta staterna från tredjeländer omfattande, trots de befintliga antidumpningsåtgärderna under undersökningsperioden på import från flera länder (Taiwan, Mexiko, Turkiet, Thailand, Brasilien, Indien och Korea). Under undersökningsperioden beräknades importen stå för mer än en tredjedel av den amerikanska förbrukningen, och omkring tre fjärdedelar av importvolymen kom från länder vars import var varken tullbelagd eller föremål för antidumpningstullar. Undersökningsperioden sammanfaller i själva verket med en period då amerikanska myndigheter utredde kinesisk export för påstådd skadevållande dumpning vilket i januari 2008 ledde till att åtgärder vidtogs (senare ändrade i april 2008, mellan 69,2 % och 85,55 %) [11]. Dessa åtgärder har således inte märkbart påverkat den tidigare nämnda analysen, utan framhäver snarare prisnivåerna i Förenta staterna under undersökningsperioden som återhållna eller konstlat låga beroende på den prisdumpade importen från Kina.

(82) Dessutom är tillverkningsprocessen och tillgången till råvaror jämförbar i Förenta staterna och Kina, och Kina förefaller inte ha några märkbara naturliga fördelar i tillverkningen och försäljningen av den berörda produkten.

(83) När man jämfört Turkiet och Förenta staterna mot bakgrund av detta, har man kommit fram till att Förenta staterna är ett lämpligt jämförbart land för Kina och Vitryssland.

(84) Frågeformulär skickades till alla kända tillverkare i Förenta staterna. Kommissionen fick svar från en betydande tillverkare. Dennes tillverkning och inhemska försäljning var båda representativa för fastställande av normalvärdet.

8.4.2. Fastställande av normalvärde i det jämförbara landet

(85) Sedan Förenta staterna valts ut som jämförbart land fastställdes normalvärdet, i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen, på grundval av uppgifter från den samarbetsvilliga tillverkaren i det jämförbara landet, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas, i enlighet med den metod som anges i skälen 32–37 ovan.

(86) Tillverkarens inhemska försäljning av den likadana produkten befanns vara representativ jämfört med den berörda produkten som exporterades till gemenskapen av de exporterande tillverkarna i Kina. Vidare ansågs landets inhemska försäljning äga rum vid normal handel.

8.5. Exportpris

(87) I de fall exportförsäljning till gemenskapen skedde direkt till oberoende kunder fastställdes exportpriserna på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

(88) I de fall exportförsäljning till gemenskapen skedde genom icke närstående handelsföretag fastställdes exportpriserna på grundval av priserna för produkten när denna såldes på export till handelsföretagen, dvs. till en icke närstående köpare, av de berörda tillverkarna i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

8.6. Jämförelse

(89) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvist tog man i form av justeringar hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Lämpliga justeringar rörande transporter och försäkringar, krediter, provisions- och bankavgifter beviljades där det ansågs befogat. Justeringar gjordes även för fysiska olikheter där så var nödvändigt.

8.7. Fastställande av dumpning

(90) För att beräkna den landsomfattande dumpningsmarginalen för alla exportörer i Kina fastställde kommissionen först hur omfattande samarbetsviljan var. En jämförelse gjordes mellan den totala importen av den berörda produkten med ursprung i Kina beräknad på grundval av Eurostats uppgifter och den exportvolym som uppgavs i de besvarade frågeformulären från de kinesiska exportörerna. Som nämns i skäl 54 förelåg en bristande överensstämmelse mellan Eurostats uppgifter om exporterad kvantitet och den kvantitet de exporterande tillverkarna uppgav i sina svar (180 kt respektive 216 kt). På denna grund fastslogs att graden av samarbetsvilja var mycket hög.

(91) Dumpningsmarginalen beräknades därefter på följande sätt. Exportpriset beräknades på grundval av de detaljerade upplysningar som de samarbetande exportörerna gav i de besvarade frågeformulären, med undantag för en enhet vars svar inte var fullständigt vilket omöjliggjorde en jämförelse av produkternas fysiska egenskaper. Exportpriset jämfördes med det normalvärde som fastställts för det jämförbara landet.

(92) Den landsomfattande dumpningsmarginalen fastställdes till 130,8 % av priset cif vid gemenskapens gräns.

9. VITRYSSLAND

9.1. Allmänna anmärkningar

(93) Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen anses Vitryssland inte vara ett land med marknadsekonomi. Därför fastställdes normalvärdet för vitrysk export till gemenskapen på grundval av uppgifter som erhållits från en tillverkare i ett tredjeland med marknadsekonomi.

(94) Under undersökningsperioden uppgick importen från Vitryssland till totalt omkring 29 kt, således en marknadsandel på omkring 2,3 %. Den enda kända vitryska tillverkaren samarbetade och sände in ett besvarat frågeformulär. Denne arbetar inom ramen för ett förädlingsavtal med två importörer i Tyskland och Schweiz. Endast den EU-baserade importören samarbetade i undersökningen.

(95) Enligt förädlingsavtalet förser den tyska importören, som är oberoende av den vitryska tillverkaren, denne med råvaror och står för alla utgifter för importen av råvaror till Vitryssland (transport-, hanterings- och försäkringskostnader). Därefter betalar den tyska importören en avgift och står för utgifterna för transport, hantering och försäkringar från Vitryssland till EU. Under hela tillverkningsprocessen är den tyska importören ägare till den berörda produkten som exporteras från Vitryssland. Eftersom det inte finns något faktiskt exportpris enligt avgiftsavtalet måste ett sådant konstrueras.

(96) En jämförelse gjordes mellan den totala importen av den berörda produkten med ursprung i Vitryssland beräknad på grundval av Eurostats uppgifter (med KN-nummer ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 och ex 7306 30 77) och den exportvolym som uppgavs i det besvarade frågeformuläret från den samarbetande tillverkaren och den förut nämnda tyska aktören. På denna grundval fastställdes att samarbetsviljan var låg – 30 % av Vitrysslands totala export till gemenskapen.

(97) Ingen begäran om individuell behandling enligt artikel 9.5 i grundförordningen framställdes.

9.2. Normalvärde

(98) Normalvärdet fastställdes på grundval av priserna eller konstruerade värden i ett jämförbart land, i enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen.

9.2.1. Jämförbart land

(99) Som nämndes ovan i avsnittet om Kina angavs i tillkännagivande 1 Förenta staterna som ett lämpligt jämförbart land för att fastställa normalvärdet för både Vitryssland och Kina. De huvudsakliga motiven för att välja Förenta staterna, som nämns ovan i analysen rörande Kina, gäller även för Vitryssland. Två parter motsatte sig valet av Förenta staterna som jämförbart land och föreslog i stället Turkiet. De huvudsakliga motiven för kommissionens val av Förenta staterna framför Turkiet har utvecklats i skälen 76–84 ovan.

(100) Den metod som framgår av skälen 32–37 har följaktligen tillämpats för att fastställa normalvärdet.

9.3. Exportpris

(101) Uppgifterna från den tyska importören gällde bara en del av de produkter från Vitryssland som exporterades till gemenskapen. Inga uppgifter lämnades för den övriga, mycket omfattande delen av denna import. Därför blev man tvungen att, för den övriga delen, använda de bästa tillgängliga uppgifterna enligt artikel 18 i grundförordningen.

(102) Två huvudkällor för information analyserades. Eurostats uppgifter ansågs inte vara tillräckliga. För det första innehöll de transaktioner med den tyska aktören där det saknades exportpris. För det andra innehöll de också transaktioner med det schweiziska företag som inte samarbetade. Det bör också betonas att det ukrainska företag som är föremål för interimsöversynen av Ukraina, enligt vad vissa parter hävdar och enligt webbplatsen för Interpipe-gruppen, står nära både det schweiziska företaget och det vitryska företaget. Eftersom det schweiziska företaget inte samarbetade, kunde inga exportpriser fastställas för de transaktioner som företaget gjort.

(103) Å andra sidan fanns detaljerade uppgifter tillgängliga för varje produkttyp och transaktioner som berörde den tidigare nämnda tyska aktören, inklusive dennes omkostnader. Därmed kunde den undersökande myndigheten fastställa exportpriset produkttyp för produkttyp, som redovisas nedan. Detta ansågs därför vara den bästa information som kommissionen hade tillgång till.

(104) Exportpriset konstruerades på grundval av priset på den berörda produkten som såldes till den samarbetande tyska importörens första oberoende kund. I detta specifika fall var man, på grund av förädlingsavtalet, tvungen att göra vissa justeringar för att fastställa ett tillförlitligt exportpris, vid gemenskapens gräns. Justeringar gjordes följaktligen för alla kostnader som uppstod mellan gemenskapsgränsen och den tyska importörens första oberoende kund. Däri ingick försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst för den tyska importören liksom transporter, försäkringar och tullavgifter inom gemenskapen.

9.4. Jämförelse

(105) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis tog man i form av justeringar hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Lämpliga justeringar rörande fysiska egenskaper, transporter, försäkringskostnader och tullavgifter beviljades där de konstaterades vara motiverade, korrekta och styrkta med kontrollerad bevisning.

9.5. Fastställande av dumpning

(106) På denna grundval fastställdes dumpningsmarginalen för hela landet till 92,4 % av priset cif vid gemenskapens gräns.

10. RYSSLAND

10.1. Allmänna anmärkningar

(107) Den ryska importvolymen uppgick till omkring 36 kt, vilket motsvarade en marknadsandel på 3,3 % under undersökningsperioden.

(108) På grund av det synbart stora antalet exporterande tillverkare gjordes till att börja med ett urval. Fyra grupper informerades om att de skulle besvara kommissionens frågeformulär, men endast två svar inkom, och det var därför inte längre nödvändigt att göra något urval.

10.2. Normalvärde

(109) Den inhemska försäljningen av den berörda produkten för båda de exporterande tillverkarna var representativ enligt skäl 32. I enlighet med den metod som beskrivs i skäl 33 och följande grundades normalvärdet på det pris som faktiskt betalats eller skulle betalas i normal handel med oberoende kunder i Ryssland.

(110) När det gäller tillverkningskostnader, särskilt energikostnader, undersöktes för gas om de gaspriser som de exporterande tillverkarna betalade på ett rimligt sätt återspeglade de kostnader som var förenade med tillverkningen och distribueringen av gas.

(111) Man fann att det inhemska gaspris som de exporterande tillverkarna betalade var närmare en fjärdedel av exportpriset för naturgas från Ryssland. I detta avseende tyder alla tillgängliga uppgifter på att det inhemska gaspriset i Ryssland är reglerat, långt under de marknadspriser som betalas på den oreglerade marknaden för naturgas. Eftersom gaskostnaderna inte på ett rimligt sätt återspeglades i de exporterande tillverkarnas bokföring enligt artikel 2.5 i grundförordningen var det nödvändigt att justera dem i enlighet med detta. I brist på tillräckligt representativa, icke snedvridna gaspriser på den ryska hemmamarknaden ansågs det vara lämpligt att basera justeringen, i enlighet med artikel 2.5, på uppgifter från andra representativa marknader. Det justerade priset baserades på det genomsnittliga priset på rysk gas som säljs på export vid den tysk-tjeckiska gränsen (Waidhaus), med justeringar för lokala distributionskostnader. Waidhaus är den viktigaste leveranspunkten för rysk försäljning av gas till EU, som både är den största marknaden för rysk gas och har priser som på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna. Därför kan denna marknad anses vara en representativ marknad i den mening som avses i artikel 2.5 i grundförordningen.

(112) För de produkttyper vars värde var konstruerat enligt beskrivningen ovan gjordes konstruktionen på grundval av tillverkningskostnaderna för de exporterade produkttyperna efter justeringen för gaskostnaden.

10.3. Exportpris

(113) I de fall där exporten till gemenskapen skedde via en närstående importör i gemenskapen fastställdes ett konstruerat exportpris i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen. I de fall där export skedde till oberoende kunder i gemenskapen via en närstående handlare i Ryssland, baserades exportpriset på de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av oberoende kunder i gemenskapen.

10.4. Jämförelse

(114) Lämpliga justeringar rörande kredit, transportkostnader och övriga avgifter gjordes där de konstaterades vara befogade och styrkta med kontrollerad bevisning.

10.5. Dumpningsmarginal

(115) Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset visade att det förekom dumpning. Efter meddelandet av uppgifter lämnade de båda ryska exporterande tillverkarna in synpunkter. I det första fallet rörde det sig om väl underbyggda synpunkter som särskilt berörde justeringar av det konstruerade normalvärdet, vilket gav upphov till en mindre ändring av dumpningsmarginalen som inte kommer att få några konsekvenser för antidumpningstullen, eftersom den reviderade dumpningsmarginalen fortfarande är högre än skademarginalen. I det andra fallet påpekade den berörda parten ett skrivfel som hade lett till att försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader hade räknats två gånger. Detta räknefel har rättats till. Mot bakgrund av detta fastställdes följande dumpningsmarginal (per grupp exporterande tillverkande) uttryckt i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns, före tull:

– TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company och Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works) – 22,7 %

– OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works och Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant) – 10,1 %

10.6. Slutsatser om dumpning avseende Ryssland

(116) Eftersom samarbetsviljan var hög (över 90 % av exporten av den berörda produkten från Ryssland till gemenskapen, enligt Eurostats uppgifter), fastställdes dumpningsmarginalen för alla övriga exportörer i Ryssland till samma nivå som för den samarbetande exporterande tillverkaren TMK Group, dvs. 22,7 %.

D: SANNOLIKHET FÖR FORTSATT OCH/ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING ENLIGT ARTIKEL 11.2 I GRUNDFÖRORDNINGEN, TILLRÄCKLIGA ÅTGÄRDER MOT DUMPNING ENLIGT ARTIKEL 11.3 I GRUNDFÖRORDNINGEN

1. ALLMÄNT

(117) I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersöktes huruvida det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna mot Thailand, Turkiet och Ukraina skulle upphöra att gälla.

(118) Vidare undersöktes, i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen, om omständigheterna för Turkiet och det enda ukrainska företaget hade förändrats på ett bestående sätt sedan den ursprungliga undersökningen rörande dumpning.

2. THAILAND

2.1. Inledande anmärkningar

(119) Till skillnad från vid den ursprungliga undersökningen förekom ingen export av den berörda produkten från Thailand under undersökningsperioden enligt Eurostats uppgifter. Den enda samarbetande tillverkaren deklarerade ingen exportförsäljning till gemenskapen, och inga andra exporterande aktörer samarbetade. Thailändsk exportstatistik antydde att det fanns viss thailändsk export registrerad under undersökningsperioden som delvis kunde gälla den berörda produkten, men att denna i vilket fall som helst var försumbar till sin volym och således inte skulle ha varit representativ.

(120) Samarbetsviljan i den aktuella undersökningen var mycket låg, med endast en thailändsk tillverkare som gav sig till känna under förfarandet. Enligt klagomålet fanns dock minst ytterligare tolv tillverkare av den berörda produkten i Thailand under undersökningsperioden, vilket också bekräftades av offentliga uppgifter. Ingen av dessa deltog i undersökningen, och följaktligen motsvarade graden av samarbetsvilja mindre än 10 % av den totala uppskattade thailändska tillverkningen av den berörda produkten. Dumpning av import under undersökningsperioden

(121) Den enda samarbetande thailändska tillverkaren hade ingen export till gemenskapen under undersökningsperioden. Med tanke på att det inte fanns någon export av den berörda produkten till gemenskapen från Thailand kunde ingen fortsatt dumpning äga rum. Därmed måste analysen i detta fall baseras på sannolikheten för att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra.

2.3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla

2.3.1. Inledande anmärkningar

(122) Såsom anges i skäl 120 har undersökningen visat att det fanns åtminstone 13 tillverkare av den berörda produkten i Thailand under undersökningsperioden och endast en samarbetade i undersökningen.

(123) Det utreddes i vilken utsträckning uppgifterna från den enda samarbetande thailändska tillverkaren skulle kunna användas för att analysera den allmänna situationen rörande en sannolik utveckling av exporten från Thailand och även, mera specifikt, tjäna som riktmärke för inhemska priser och exportpriser, kostnader, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande.

(124) I detta avseende konstaterades ett antal brister i uppgifterna från det samarbetsvilliga företaget. För det första kunde företaget inte få inhemska priser och exportpriser att stämma med de aktuella transaktionerna och med sina reviderade konton under undersökningsperioden. Dessutom kunde företaget inte tillhandahålla någon uppdelning av kostnaden produkt för produkt genom ett produktkodnummer, enligt de frågeformulär som sänts ut till berörda parter. Tillverkaren kunde bara tillhandahålla produktionskostnaden som en genomsnittlig produktionskostnad uppdelad på svarta och galvaniserade av alla de produktkodnummer som tillverkades. Kostnadsstrukturen för olika produktkodnummer från olika tillverkare i andra länder som berördes av undersökningen, inklusive gemenskapen, visade att det faktiskt förelåg stora variationer i tillverkningskostnaden per produktkodnummer. Detta gäller också för särskilda produkttyper som tillverkas och säljs av det thailändska företaget i fråga. Under dessa omständigheter kan en kostnadsuppdelning som inte möjliggör jämförelser per produktkodnummer inte anses vara tillräcklig för att fastställa normalvärdet på hemmamarknaden.

(125) Även om det hade gått att få sådana uppgifter, bör man ha i åtanke att den samarbetande tillverkaren svarade för mindre än 10 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i Thailand, vilket innebar att uppgifterna i vilket fall som helst skulle ha behövt kompletteras av annat statistiskt material för att bli representativa för en landsomfattande bedömning.

(126) Företaget informerades om kommissionens avsikt att tillämpa artikel 18 i grundförordningen och motiven för att detta ansågs nödvändigt inom en rimlig tidsperiod, med vederbörlig hänsyn till tidsfristerna för undersökningen. Synpunkter inkom och de analyserades noggrant och besvarades i detalj. Ingen av de förklaringar som företaget gav ansågs vara tillräcklig för att kommissionen skulle undvika att tillämpa de bästa tillgängliga uppgifterna på ovanstående områden.

(127) Följaktligen har uppgifterna om inhemska priser och exportpriser för thailändska exportörer grundats på de bästa tillgängliga uppgifterna inklusive klagomålet och offentlig information.

(128) Däremot kunde uppgifter avseende lager, produktionsnivå och produktionskapacitet från företaget kontrolleras. Dessa uppgifter tillsammans med uppgifter från klagomålet kunde därför användas för att fastställa produktionsvolymen och produktionskapaciteten för alla exporterande tillverkare i Thailand.

(129) Mot bakgrund av ovanstående beaktades följande vid bedömningen av den sannolika effekten av om åtgärderna skulle upphöra att gälla:

2.3.2. Tillverkning, outnyttjad kapacitet och sannolikhet för att denna kapacitet skulle riktas mot gemenskapen

(130) Klagomålet visar på en outnyttjad kapacitet i Thailand på över 370 kt, vilket är nästan 30 % av den totala kapaciteten. Denna outnyttjade produktionskapacitet motsvarar mer än 25 % av den totala förbrukningen i gemenskapen (se skäl 231) och skulle kunna riktas direkt mot gemenskapsmarknaden.

(131) Den outnyttjade kapaciteten var ännu större hos den samarbetande tillverkaren, som svarade för mindre än 10 % av Thailands totala tillverkning under undersökningsperioden. För denna tillverkare upptäcktes outnyttjad produktionskapacitet på över 50 % under undersökningsperioden.

(132) Tillsammans pekar dessa förhållanden mot att det finns en avsevärd outnyttjad produktionskapacitet i Thailand. I brist på bevis för att denna kapacitet skulle kunna sugas upp av en ökad inhemsk försäljning, försäljning till andra tredjeländer eller tillverkning av andra produkter än den berörda, drogs slutsatsen att sådan outnyttjad produktionskapacitet, om åtgärderna skulle upphöra, med största sannolikhet skulle riktas mot gemenskapen, inte minst på grund av att gemenskapen är en attraktiv exportmarknad.

(133) Eftersom gemenskapsmarknaden är en av de största i världen är den attraktiv genom sin blotta storlek för alla thailändska exportörer av den berörda produkten. Den potentiella betydelsen av gemenskapsmarknaden förstärks av det faktum att det i Förenta staterna, som är en annan viktig marknad, finns gällande åtgärder mot import från Thailand.

(134) Allt sammantaget, med den relativt attraktiva prisnivån i gemenskapen där det också finns välutvecklade distributionskanaler, anses att det, om åtgärder saknades, skulle finnas tydliga ekonomiska incitament för att flytta exporten från stora marknader i tredjeländer, såsom Förenta staterna, till gemenskapen.

(135) Rent allmänt anses det att alla ökningar av det nuvarande kapacitetsutnyttjandet under dessa omständigheter sannolikt skulle inriktas på export, särskilt till gemenskapsmarknaden.

2.3.3. De prisnivåer som kan uppnås

(136) Ett antal faktorer pekar på att det är sannolikt att thailändska exportpriser till gemenskapen skulle dumpas.

(137) Till att börja med förefaller exporten till större marknader i tredjeländer ha skett till dumpade priser. Detta bekräftades av att det finns amerikanska antidumpningsåtgärder på omkring 15 % för den thailändska exporten av svetsade rör. Detta tyder på ett mer allmänt beteendemönster som grundas på dumpning på stora marknader i tredjeländer. Det faktum att den thailändska exporten till gemenskapen upphörde efter det att åtgärder vidtagits förefaller förstärka intrycket att thailändska exporterande tillverkare skulle vara oförmögna eller ovilliga att sälja till icke-dumpade priser.

(138) Dessutom skulle potentiella thailändska säljare av den avsedda produkten, som i allmänhet är ganska homogen, sannolikt vara benägna att tillhandahålla produkter till de priser som råder för annan import till gemenskapen. Importpriserna från andra exporterande länder är, som sägs ovan, i allmänhet låga. Med tanke på att de thailändska exporterande tillverkarnas potentiella exportpriser sannolikt kommer att behöva återspegla dessa låga priser och på kostnadsstrukturen för den berörda produkten, som i stor utsträckning grundas på priserna på stålrullar och zink som har ökat kraftigt i hela världen, är det sannolikt att exportpriserna skulle dumpas.

2.4. Slutsats

(139) En avsevärd mängd av den thailändska exporten skulle därför sannolikt säljas i gemenskapen till dumpade priser om åtgärderna skulle upphöra.

3. TURKIET (i): ALLMÄN DUMPNING OCH ASPEKTER RÖRANDE ARTIKEL 11.2

3.1. Allmänna frågor

(140) Klaganden hävdade att den dumpade importen från Turkiet sannolikt skulle leda till mycket allvarlig skada för gemenskapsindustrin om åtgärderna tillåts upphöra. Under interimsöversynen (se nedan) hävdade klaganden att åtgärderna borde justeras uppåt på grund av den påstådda ökningen av dumpningen och skadan.

(141) Statistiska uppgifter visade att importen från Turkiet uppgick till 110 kt, vilket motsvarar nästan 9 % av gemenskapens förbrukning (se skäl 231). Det fanns en bristande överensstämmelse mellan Eurostats uppgifter och uppgifterna från företagen (138 kt). Här hänvisas till synpunkterna i skäl 55.

(142) Den allmänna metoden för att beräkna dumpning (som anges i skälen 31–46) har tillämpats för alla exporterande tillverkare i Turkiet. Den skiljer sig från den metod som användes i den ursprungliga undersökningen för vissa exportörer under exceptionella omständigheter på grund av betydande valutakurssvängningar under den ursprungliga undersökningsperioden. På grund av dessa svängningar ansåg man under den ursprungliga undersökningsperioden att det var lämpligare att jämföra det månadsvis vägda genomsnittliga normalvärdet med det månadsvis vägda genomsnittliga exportpriset. Dessa exceptionella omständigheter förelåg dock inte i den aktuella undersökningen och i stället tillämpades den standardmetod som beskrivs i skälen 31–46. I den aktuella undersökningen fastställdes dumpningsmarginalen för de exporterande tillverkarna i Turkiet på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris.

(143) Följande företag, vars individuella dumpningsmarginal var noll i den ursprungliga undersökningen, undersöktes ursprungligen i översynen och togs med i urvalet: Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AS, Istanbul och Noksel Çelik Boru Sanayi AŞ, Ankara. Även om det föreskrivs i artikel 9.3 i grundförordningen att företag med en dumpningsmarginal på noll eller under miniminivån i den ursprungliga undersökningen kan omfattas av en översyn, finns inget som tvingar gemenskapsinstitutionerna att ta med sådana företag. Dessutom har WTO:s tvistelösningsorgan, efter antagandet av grundförordningen, i fallet Mexico-Beef and Rice tolkat den tillämpliga bestämmelsen i antidumpningsavtalet som ett förbud mot översyn av sådana företag. Gemenskapsinstitutionerna drog därför slutsatsen att det är lämpligt att inte använda uppgifter som samlats in under översynen när det gäller dessa tre företag. Dessa företag uteslöts därför från urvalet. Vidare antas i denna förordning att inget av dessa företag för närvarande sysslar med dumpning.

3.2. Stickprovsförfarande (exportörer) och samarbete

(144) Frågeformulär för stickprovsförfarandet sändes ut till 15 potentiella tillverkare och exportörer i Turkiet, och åtta av dem svarade. Tre företag eller grupper som svarar för 41 % av den totala importen till gemenskapen från Turkiet valdes ut för stickprovsförfarandet.

3.3. Normalvärde

(145) Som nämndes ovan var normalvärdet antingen konstruerat eller fastställt på grundval av det pris som faktiskt betalats eller skulle betalas i normal handel av oberoende kunder i Turkiet. Vissa av de justeringar som de exporterande tillverkarna krävde har avslagits eller ändrats.

3.3.1. Kreditkostnader

(146) Efter meddelandet av kommissionens slutsatser hävdade vissa av exportörerna att faktiska kreditkostnader borde fastställas på basis av de verkliga betalningsvillkor som tillverkarna och deras kunder enats om. Dessa krav godtogs.

3.3.2. Tullrestitution

(147) Vissa företag begärde en justering av tullrestitutioner baserat på att importavgifter togs ut på den råvara som användes för den likadana produkten när denna var avsedd för förbrukning i Turkiet, medan avgifterna återbetalades då produkten exporterades till gemenskapen.

(148) I ett fall konstaterades att det belopp som begärdes var högre än den tull som tagits ut för råvara som fysiskt ingår i den likadana produkten som såldes på den inhemska marknaden. Det fastställdes att tullbördan var mindre, eftersom företaget/företagsgruppen i sin inhemska tillverkning inte bara använde tullbelagda importerade rullar utan även rullar som importerats med en tullsats på 0 % och lokalt inköpta rullar. Följaktligen gjordes justeringar i enlighet med detta.

(149) Ett annat företag för vilket justeringen ursprungligen inte godtogs hävdade att den borde ha godtagits eftersom deras produkter som sålts på hemmamarknaden varit tullbelagda. Påståendet godtogs delvis.

(150) I detta sammanhang hävdade gemenskapsindustrin att detta skulle vara en utjämningsbar subvention. Det bör dock framhållas att det nuvarande förfarandet är en antidumpningsundersökning. Därför har detta påstående inte analyserats.

3.3.3. Försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader

(151) En av de turkiska exportörerna hävdade att denne hade negativa försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader, för den del av försäljningen där man tvingats konstruera normalvärdet. Detta berodde på omfattande valutaväxlingsvinster som var högre än de totala försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna. I detta fall bortsåg man från de ekonomiska fördelarna. Endast finansiella kostnader som sammanhänger med företagets lån beaktades. Försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna justerades i enlighet med detta.

3.4. Exportpris

(152) I samtliga fall såldes den berörda produkten till oberoende kunder i gemenskapen. För samtliga exportörer grundades således exportpriset på de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av icke närstående kunder i gemenskapen, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

3.5. Jämförelse

(153) Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes justeringar för att beakta olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Därför gjordes justeringar för avdrag, rabatter, transporter, hantering, avgifter, bankavgifter samt försäkrings- och kreditkostnader, där så var lämpligt och styrkt med kontrollerad bevisning.

3.6. Dumpning under undersökningsperioden

(154) Dumpningsmarginalen för exporterande tillverkare i Turkiet fastställdes på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.

(155) Jämförelsen mellan de vägda genomsnittliga exportpriserna och ett vägt genomsnittligt normalvärde visade följande dumpningsmarginaler:

– Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri (Erbosan) 0,5 %,

– Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul (Borusan) - 1,4 %,

– Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun (Toscelik) 0,9 %.

(156) Två företag förklarade att de hade för avsikt att samarbeta, men de ingick inte i urvalet. Med tanke på att de dumpningsmarginaler som fastställdes för alla företag i stickprovet understeg miniminivån och samarbetsnivån i undersökningen var mycket hög, ansågs även den landsomfattande dumpningsmarginalen understiga miniminivån.

(157) Därför dras slutsatsen att dumpningen inte kunde ha fortsatt för Turkiets vidkommande. Den ytterligare analysen inom ramen för artikel 11.3 i grundförordningen kommer därför enbart att koncentreras till sannolikheten för återkommande dumpning.

3.7. Sannolikhetsanalys

3.7.1. Allmänna anmärkningar

(158) Det är obestridligt att EU är en mycket attraktiv marknad för de turkiska tillverkarna. Det beror på ett antal faktorer, först och främst storleken. Storleken sammanhänger inte endast med en stor förbrukning, utan också med att den största delen av den turkiska exporten till marknader i tredjeländer är splittrad – små mängder skickas till många olika slutmål. I den bemärkelsen är gemenskapen attraktivare som ett enda slutmål med stor absorptionsförmåga.

(159) Geografisk närhet är en annan viktig faktor, eftersom en inte obetydlig transportkostnad är förknippad med dessa produkter.

(160) Gemenskapen är också en traditionell marknad för turkiska exportörer, som har väl etablerade distributionskanaler och en omfattande kundkrets.

3.7.2. Del av exporten som går till EU och prissättning

(161) Trots gällande åtgärder fortsatte exporten från Turkiet under hela undersökningsperioden. Ingen dumpning konstaterades dock för de företag som ingick i urvalet. Det bör noteras att de företag som ingick i urvalet och de företag som inte ingick i urvalet men som samarbetade i de aktuella översynerna samt de vars dumpningsmarginal var noll eller under miniminivån i den ursprungliga undersökningen står för cirka 90 % av den totala exporten från Turkiet till gemenskapen. Marknaden för denna turkiska export verkar vara stabil och det finns inget som tyder på att företagen skulle ändra sina prissättningsstrategier. De tre företag som ingick i urvalet samt de tre företag vars dumpningsmarginal var noll eller under miniminivån i den ursprungliga undersökningen, är de i särklass största aktörerna på marknaden och prisledande. Det är därför sannolikt att andra företag skulle följa deras prissättning. Det verkar därför osannolikt att dumpningen skulle återkomma för Turkiets vidkommande. För fullständighetens skull undersöktes dock även nedanstående faktorer.

3.7.3. Outnyttjad produktionskapacitet i Turkiet

(162) I undersökningen fastställdes en total outnyttjad kapacitet på ungefär 143 000 ton under undersökningsperioden för de samarbetsvilliga tillverkarna, inbegripet både företag som ingick och som inte ingick i urvalet. Detta skulle motsvara omkring 10 % av den totala gemenskapsförbrukningen av svetsade rör (se skäl 231).

3.7.4. Möjlig absorptionsförmåga på marknader i tredjeländer

(163) Den största marknaden i ett tredjeland för den berörda produkten (Förenta staterna) har gällande antidumpningsåtgärder för turkisk export på upp till 14,7 %. Detta skulle kunna antyda att, allt annat lika, Förenta staterna sannolikt inte skulle absorbera ytterligare export från Turkiet. Det faktum att exporten till tredjeland är fragmenterad med sändningar till många olika destinationer tyder på att de turkiska exportörerna utforskar nya marknader och det är därför inte sannolikt att tredjelandsmarknaderna skulle kunna absorbera en del av kapaciteten. Med hänsyn till den verkliga andelen av Turkiets export till gemenskapen och till tredjeland (70/30), kan dessutom samma andel rimligen förväntas om hittills outnyttjad kapacitet säljs. Detta skulle då uppgå till ytterligare import till gemenskapen på ungefär 100 000 ton, vilket skulle motsvara en ytterligare marknadsandel på 7 %, baserat på uppgifter om förbrukningen under undersökningsperioden. Det bör dock noteras att detta skulle innebära maximal teoretisk ökning av försäljningen baserat på antagandet att outnyttjad kapacitet används till 100 %, vilket är ovanligt i denna bransch.

3.7.5. Prisfaktorer

(164) Prisskillnaderna mellan den turkiska exporten till gemenskapen och till tredjeländer har inte varit särskilt stor och varierar beroende på vilket företag som berörs. Efter ytterligare analyser efter meddelandet av uppgifter fastställdes att Turkiets exportpriser till tredjeländer var något högre än priset för turkisk export till gemenskapen. Med tanke på att det fastställts att ingen dumpning förelåg för Turkiets vidkommande när det gäller deras export till gemenskapen, kan det antas att export till tredjeländer i allmänhet inte gjordes till dumpade priser. Det finns inget som tyder på att turkiska exportörer skulle ändra sin prisstrategi. Inga omständigheter som rör marknaden eller exportörernas situation visade att de skulle vara benägna att ändra sitt uppträdande på marknaden som helhet.

(165) Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det inte är sannolikt att dumpning återkommer för import med ursprung i Turkiet.

4. TURKIET (ii): ASPEKTER RÖRANDE ARTIKEL 11.3

(166) Klaganden hävdade att de gällande åtgärderna inte hindrade fortsatt dumpning av import och att nivån på åtgärderna inte längre var tillräcklig för att motverka den skadevållande dumpningen av import av den berörda produkten från Turkiet.

4.1. De förändrade omständigheternas varaktiga karaktär

(167) Som konstaterades ovan fortsatte inte importen från Turkiet att ske till dumpade priser. Alla dumpningsnivåer som fastställdes i den nuvarande undersökningen ligger under miniminivåerna. Detta gäller särskilt för tre företag, som ursprungligen befanns dumpa sina priser.

(168) Gemenskapsmarknaden kommer att förbli en attraktiv marknad för de turkiska exportörerna, både när det gäller priset och väletablerade och varaktiga affärsförbindelser. Samtidigt säljer turkiska tillverkare omfattande volymer på hemmamarknaden. Dessa kvantiteter säljs till konkurrenskraftiga och relativt låga priser i jämförelse med andra viktiga marknader, inklusive EU och Förenta staterna. De inhemska priserna och normalvärdena låg på sådana nivåer att dumpning av exporten till gemenskapen helt försvunnit.

(169) Undersökningen har inte visat att det föreligger några andra omständigheter som skulle kunna tyda på att priserna och dumpningen skulle kunna ändras om åtgärderna tillåts upphöra. För de företag som har haft en nolltullsats sedan den ursprungliga undersökningen, kommer de överväganden som baseras på rapporten Mexico Beef and Rice att fortsätta att gälla (se skäl 143). När det gäller andra företag, visade den nuvarande undersökningen mycket riktigt att omständigheterna ändrats, eftersom det konstaterats att det inte längre är fråga om dumpning. Dessutom finns det inga tvingande skäl som antyder att de ändrade omständigheterna inte skulle vara bestående. Alla de undersökta företagens export till tredjeländer under 2006 och undersökningsperioden skedde dessutom till priser som var högre än exportpriserna till gemenskapen. Under samma period skedde exporten till gemenskapen till priser som var högre än försäljningspriserna på hemmamarknaden. Detta visar tydligt att de förändrade omständigheterna (exporten dumpas inte längre) är av varaktig karaktär.

4.2. Slutsats

(170) Man kan därför dra slutsatsen att om åtgärderna tillåts upphöra är det sannolikt att dumpningen av export till gemenskapen inte kommer att fortsätta. De förändrade omständigheterna när det gäller avsaknaden av dumpning jämfört med den ursprungliga undersökningen kan rimligen anses vara av varaktig karaktär.

(171) Mot bakgrund av ovanstående bör förfarandet beträffande import med ursprung i Turkiet avslutas.

5. UKRAINA (i): ASPEKTER RÖRANDE ARTIKEL 11.3

5.1. Allmänna anmärkningar

(172) Företaget Interpipe Group gjorde gällande att en jämförelse mellan det normalvärde som fastställs på grundval av företagets egna kostnader eller priser på hemmamarknaden och priserna på dess export till en marknad i tredjeland som kan jämföras med EU skulle visa att dumpningen ligger betydligt under nivån på de gällande åtgärderna. Därför hävdade man att en fortsatt tillämpning av de gällande åtgärderna på nuvarande nivå inte längre är nödvändig för att motverka dumpning.

(173) Under undersökningen informerades företaget om kommissionens avsikt att tillämpa artikel 18 i grundförordningen. Det berodde på att företaget inte tillhandahöll några uppgifter om produktionskostnad i det begärda produkttypsformatet (produktkodnummer). Företaget lämnade endast uppgifter om produktionskostnad som ett genomsnitt för alla tillverkade produkttyper i en särskild fabrik.

(174) När man undersökte uppgifterna visade det sig att uppgifterna om produktionskostnad inte kunde godtas av kommissionen, eftersom de inte möjliggjorde någon verklig jämförelse mellan försäljningspriset på hemmamarknaden per produkttyp.

(175) Företaget informerades om varför detta var nödvändigt inom en skälig tidsfrist, enligt kraven i artikel 18.4 i grundförordningen. Synpunkter inkom, och de analyserades och besvarades i detalj. Ingen av de förklaringar som företaget gav ansågs vara tillräcklig för att kommissionen skulle undvika att tillämpa de bästa tillgängliga uppgifterna på de områden som lyftes fram ovan.

(176) Efter meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att ärendet borde avslutas, eftersom den enda ukrainska tillverkaren samarbetade i så liten utsträckning att kommissionen var tvungen att tillämpa artikel 18 i grundförordningen för att justera tillverkningskostnaden. Det bör dock noteras att artikel 18 tillämpades för att göra det möjligt för kommissionen att komplettera den information som den enda ukrainska samarbetsvilliga tillverkaren lämnat in genom att använda de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga. Påståendet avvisades därför.

5.2. Normalvärde

(177) Kommissionen undersökte huruvida den inhemska försäljningen kunde anses ha ägt rum vid normal handel, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. I detta syfte undersöktes tillverkningskostnaden för den produkt som tillverkades och såldes av de samarbetande exporterande tillverkarna på hemmamarknaden.

(178) OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP), som tillverkar den berörda produkten, kunde inte lämna uppgifter om fördelningen av produktionskostnaden per produktkodnummer. Denne exporterande tillverkare lämnade endast uppgift om den genomsnittliga produktionskostnaden per produktkodnummer för alla produktkodnummer som tillverkades i var och en av dennes två fabriker. Kostnadsstrukturen för olika produktkodnummer från olika tillverkare i andra länder som berördes av undersökningen, inklusive gemenskapen, visade att det faktiskt förelåg stora variationer i tillverkningskostnaden per produktkodnummer.

(179) OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk (NTRP) Tube Rolling Plant, som står NMPP nära, lämnade uppgifter om fördelningen av tillverkningskostnaden per produktkodnummer.

(180) Som utvecklas i skäl 173 tillämpade kommissionen artikel 18 i grundförordningen gentemot NMPP för att erhålla tillverkningskostnaden per produktkodnummer. Man övervägde alternativet att använda tillgängliga uppgifter från den ursprungliga undersökningen, men eftersom Ukraina sedan dess har beviljats marknadsekonomisk status ansågs de uppgifterna inte vara de bästa tillgängliga. Kommissionen ansåg dessutom att kvaliteten på uppgifterna från gemenskapsindustrin skulle kunna möjliggöra slutsatser om tillverkningskostnaden per produktkodnummer. Därför ansågs uppgifterna från den samarbetande gemenskapsindustrin vara mest tillförlitliga och den bästa tillgängliga informationen för att komma fram till tillverkningskostnaden per produktkodnummer. Resultaten från utredningen visade, i detta avseende, att skillnaderna mellan det billigaste produktkontrollnumret från gemenskapen och alla övriga produktkodnummer kunde beräknas. Denna skillnad tillämpades sedan på den genomsnittliga tillverkningskostnad som NMPP uppgav. I de fall där det produktkodnummer som tillverkades i gemenskapsindustrin stämde överens med det som tillverkades av NTRP användes kostnadsuppgiften från NTRP.

(181) Samma part ifrågasatte det faktum att kommissionen använde uppgifter från undersökningsperioden för att konstruera normalvärdet och exportpriserna under skadeundersökningsperioden. Vissa av påståendena med anknytning till detta godtogs. Kommissionen övervägde det vägda genomsnittet av exportpriserna cif till gemenskapen under de sex månader då de båda förfarandena överlappar varandra. För att möjliggöra en rättvis prisjämförelse inom samma tidsram mellan de vägda genomsnittliga normalvärdena för varje typ av berörd produkt som exporterats till gemenskapen och det vägda genomsnittliga exportpriset för varje motsvarade typ av berörd produkt, justerades tillverkningskostnaden för de samarbetsvilliga tillverkarna. Justeringen gjordes för att återspegla tillverkningskostnaderna för samma sex månader som för beräknandet av exportpriserna cif till gemenskapen. Den enda ukrainska samarbetsvilliga exportören hävdade att kommissionen borde använda tillverkningskostnaden från det relaterade företaget, OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk (NTRP) tube rolling plant, när produktkodnumren är nästan identiska jämfört med dem som tillverkas av OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP). Som anges i skäl 175 har dock kommissionen bevis för att det förekommer stora variationer i tillverkningskostnaden per produktnummer. Påståendet avvisades därför.

5.3. Exportpris

(182) Gruppens export av den berörda produkten till gemenskapen var försumbar under undersökningsperioden för Interpipe. Dessa transaktioner sett isolerade kunde inte anses representativa för att fastställa om någon förändring i uppträdandet av varaktig karaktär hade skett.

(183) Interpipe Group föreslog att export till tredjeländer skulle användas för att fastställa prisnivån för export till gemenskapen. Exportören framhöll särskilt att man borde använda exporten till Ryssland i detta avseende. Företaget tillhandahöll bevis för sin export till marknader i tredjeland, och till den ryska marknaden.

(184) Först fattades beslut om huruvida exportvolymerna av den berörda produkten till tredjeländer, som Interpipe Group föreslog, var tillräckligt omfattande när det gäller sammanlagd försäljning. Härvidlag kom man fram till att försäljningen till Ryssland stod för mer än häften av gruppens totala export och i princip var tillräcklig för att dra slutsatser om huruvida den ryska marknaden är tillräckligt lik gemenskapen.

(185) På grundval av uppgifter som kommissionen hade tillgång till undersöktes om den ryska marknadens villkor och struktur liknade gemenskapens, för att bedöma huruvida exporten till Ryssland verkligen motsvarar sannolika priser för export till gemenskapen, för att fastställa en ny nivå på åtgärden.

(186) Å ena sidan förefaller storleken på den ryska marknaden för den berörda produkten vara betydande, liksom gemenskapen, och de produkttyper som säljs inom båda områdena är vanligtvis liknande.

(187) Å andra sidan upptäcktes framträdande skillnader mellan de båda marknaderna. Till att börja med finns omfattande importtullar i Ryssland, till skillnad från i gemenskapen där sådana saknas [12]. Detta återspeglas i importandelarna, som är betydligt lägre än i gemenskapen. Dessutom förefaller produktionen i Ryssland vara mycket mer koncentrerad, med en handfull stora tillverkare som står för huvuddelen av verksamheten, medan det i gemenskapen finns en stor spridning på ett större antal tillverkare. Distributionskanalerna förefaller också bestå av färre återförsäljare än i gemenskapen. Det sker en omfattande dumpning från Ryssland till gemenskapen, och det tyder på skillnader i prisbildningen och på en snedvridning på den ryska hemmamarknaden, vilket krävs för att detta ska kunna fortgå.

(188) Att det förekommer dumpning tyder på att prisnivån på hemmamarknaden i Ryssland ligger högre än de priser till vilka exportörer skulle vilja sälja till gemenskapen. Det beror på att de rådande priserna för importörer som finns i stor omfattning i gemenskapen sannolikt kommer att ligga på samma nivå som de ryska exportpriserna och också på den berörda produktens homogena karaktär, vilket tyder på att exportörer som vill göra inbrytningar i gemenskapen med all sannolikhet skulle behöva anpassa sig till den lägsta erbjudna prisnivån.

(189) Det ovanstående tyder på olikheter som skulle påverka prisbildningen och prisnivåerna och att ryska priser därmed inte skulle kunna användas för att fastställa en ny nivå på åtgärder.

(190) Kommissionen har vidare undersökt om exportpriserna till andra tredjeländer än Ryssland skulle kunna användas för detta ändamål. Först undersöktes om den näst största exportmarknaden kunde användas som referensland. Detta alternativ förkastades dock, eftersom Vitryssland inte är någon marknadsekonomi. Försäljningen till andra länder analyserades också, men deras exportvolymer var för små för att anses vara representativa.

(191) Under dessa omständigheter kan användandet av priser på export från Ukraina till Ryssland (och till andra tredjeländer dit sökanden exporterade under undersökningsperioden för Interpipe) inte anses vara representativt för det sannolika priset för export till gemenskapen och förkastades därför. Mot bakgrund av ovanstående ansågs det nödvändigt att tillämpa artikel 2.9 i grundförordningen för Interpipe Group. Härvidlag beaktades huruvida det vägda genomsnittet av exportpriserna cif till gemenskapen under undersökningsperioden från alla samarbetande exporterande tillverkare i alla länder som berördes av undersökningen skulle kunna läggas ihop för varje produktkodnummer och användas som referens för att fastställa ett exportpris för den ukrainska exporterande tillverkaren.

(192) Denna metod befanns vara lämplig, eftersom det är rimligt att anta att potentiell ukrainsk export till gemenskapsmarknaden inte i någon större utsträckning skulle avvika från prismönstret hos de direkta konkurrenterna, dvs. övriga som exporterar till gemenskapen.

(193) Såsom framgår av skäl 181 använde kommissionen endast uppgifter från de sex månader då undersökningsperioden och skadeundersökningsperioden överlappar varandra när den fastställde exportpriset.

(194) Dessa exportörers motsvarande exportpriser per enhet för produktkontrollnumren användes således för att fastställa exportpriset för Interpipe group.

(195) Efter meddelandet om uppgifter hävdade den enda ukrainska exporterande tillverkaren att när exportpriset fastställdes borde inget avdrag göras för det närstående företagets försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst, eftersom artikel 2.9 i grundförordningen inte är tillämplig i det aktuella fallet. Det framhölls att artikel 2.9 i grundförordningen endast gäller närstående importföretag baserade i EU eftersom tydlig åtskillnad görs mellan ”import” och ”återförsäljning”. Vidare hävdade man att det närstående företaget fungerar som en exportavdelning.

(196) Det bör noteras att den enda ukrainska exporterande tillverkaren vid försäljning av den berörda produkten till gemenskapen skickade den direkt till gemenskapen, fakturerade sitt närstående företag i Schweiz för varje sändning och erhöll betalning därifrån. Den exporterande tillverkaren skötte alltså alla uppgifter som ett exportföretag har. Det närstående företaget i Schweiz förhandlade om säljavtal och fakturerade den första oberoende köparen i gemenskapen. Det närstående företaget ombesörjde också leveransen av de sålda produkterna.

(197) När det gäller de synpunkter på meddelandet av uppgifter från det ukrainska företaget, fastställs det att exportpriserna kan vara konstruerade enligt artikel 2.9 i grundförordningen om det inte finns något exportpris (första möjligheten enligt artikel 2.9). Enligt artikel 2.9 kan exportpriser också konstrueras på någon annan skälig grund. En sådan skälig grund kommer också att tillgodose ett avdrag för det närstående företagets försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Även om man ansåg att dessa element avspeglas bättre som ”provisioner”/”prispålägg” i enlighet med artikel 2.10 i i grundförordningen, vilket inte ifrågasätts, skulle den beräknade dumpningsmarginalen ha blivit den samma. Eftersom det närstående företagets vinst påverkades av det faktum att inköpen skedde enligt de villkor som gällde inköp inom företaget, fastställdes därför en skälig vinstmarginal mot bakgrund av de uppgifter som samlats in från oberoende importörer/handlare som samarbetade i undersökningen.

(198) Efter meddelandet av uppgifter hävdade gemenskapsindustrin att grundförordningen och WTO:s bestämmelser inte tillåter att dumpningsmarginaler beräknas när ingen export görs till gemenskapen. Av de anledningar som uppgavs i förra skälet upprepas att artikel 2.9 i grundförordningen uttryckligen nämner att när det inte finns något exportpris, får ett sådant pris konstrueras på någon annan skälig grund. Begäran avvisades därför.

5.4. Dumpningsmarginal

(199) Jämförelsen mellan normalvärdet beräknat enligt ovanstående beskrivning och exportpriset, också det beräknat enligt ovanstående, visade att dumpning förekommer. Följande dumpningsmarginal för den ukrainska gruppen, uttryckt i procent av importpriset cif vid gemenskapens gräns, före tull, fastställdes:

Interpipe Group (OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant och OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk tube rolling plant): 10.7 %.

5.5. Slutsatser om dumpning avseende Ukraina

(200) Sammanfattningsvis konstaterades att Interpipe Group tillämpade dumpning på den nivå som beskrivs i skäl 199. Dumpningsmarginalen för övriga exporterande tillverkare i Ukraina kommer inte att förändras.

6. UKRAINA (ii): ASPEKTER RÖRANDE ARTIKEL 11.2

6.1. Inledande anmärkningar

(201) De exporterade volymerna från det berörda landet till EU har kontinuerligt fortsatt minska från 29 kt år 2002 till 17,2 kt år 2005, och till nära noll under undersökningsperioden.

(202) Endast de två ukrainska tillverkarna inom samma grupp (Interpipe Group) gav sig till känna och sände in ett besvarat frågeformulär, OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant och OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant.

(203) Det fastställdes att det fanns minst ytterligare sju tillverkare som var aktiva i Ukraina. På grundval av den information som kommissionen hade tillgång till står Interpipe Group för omkring 26 % av Ukrainas produktion. Under dessa omständigheter ansågs det att samarbetsviljan var mycket låg.

6.2. Dumpning av import under undersökningsperioden

(204) Exporten till gemenskapen från den enda samarbetsvilliga företagsgruppen från Ukraina med tillverkning under undersökningsperioden var försumbar. Den mycket låga nivån på Ukrainas export av den berörda produkten till gemenskapen var inte