ØBättre balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter. EU-flottans kapacitet fortsätter att minska. Den är nu nästan 20 % under kapacitetstaket för dräktighet och mer än 13 % under kapacitetstaket för maskinstyrka.

På EU-nivå är en av kommissionens prioriteringar att ytterligare anpassa de nationella förvaltningsplaner som antagits i enlighet med Medelhavsförordningen till den gemensamma fiskeripolitiken. Under 2017 reviderades fem nationella förvaltningsplaner och uppdaterades då i enlighet med utlåtanden från STECF. Bland dessa finns planer för fiske med fartygsvad/not eller landvad/not, gangui-trålar och små snörpvadar i Kroatien, Frankrike, Grekland och Spanien. Denna process kommer att gå snabbare under 2018.

Vad gäller den sociala hållbarheten har den totala sysselsättningen i EU:s fiskeflotta mätt i heltidsekvivalenter minskat med i genomsnitt 1,3 % per år sedan 2008, delvis på grund av EU-flottans minskade kapacitet. Samtidigt har den genomsnittliga lönen per heltidsekvivalent ökat med i genomsnitt 2,7 % per år och uppgår nu till 24 800 euro i genomsnittlig årslön.

Genom regionalisering har också de rådgivande nämnderna (de viktigaste organisationer för intressenter som inrättats genom den gemensamma fiskeripolitiken) fått en starkare ställning. Medlemsstaterna måste rådfråga de rådgivande nämnderna under arbetet med att utforma gemensamma rekommendationer. Som en följd av detta ökade de rådgivande nämndernas rekommendationer återigen från 56 under 2016 till 64 under 2017.

Kommissionen kommer att förklara och diskutera förslagen med medlemsstaterna under förberedelsearbetet och vid respektive möte i rådet. Under diskussionerna kommer kommissionen att utifrån gedigna ekonomiska analyser från medlemsstaterna bedöma huruvida ett uppnående av ett nyttjande i enlighet med Fmsy under 2019 skulle innebära en allvarlig risk för de berörda fiskeflottornas ekonomiska och sociala hållbarhet. För att kunna organisera dessa diskussioner på bästa sätt uppmanar kommissionen medlemsstaterna att förbereda sina sociala och ekonomiska överväganden i god tid utifrån Ices utlåtanden och att samråda med sina intressenter. För att de sociala och ekonomiska övervägandena ska kunna bedömas på ett meningsfullt sätt bör medlemsstaterna skicka in dem till kommissionen senast två månader före respektive sammanträde i rådet.

Eftersom TAC-förslagen kommer att antas före Förenade kungarikets utträde planeras ingen förändring i beslutsprocessen under 2018. I de nuvarande bestämmelserna i utkastet till utträdesavtal som godkändes av förhandlarna den 19 mars 2018 fastställs en övergångsperiod under vilken rådets beslut om fiskemöjligheter för 2019 bör gälla för Förenade kungariket fullt ut under hela 2019. Dessa bestämmelser är emellertid beroende av utträdesavtalet, och så länge detta inte formellt har antagits i sin helhet av både unionen och Förenade kungariket råder ingen rättslig säkerhet om deras genomförande.

3.3 Fastställande av fiskemöjligheter för olika typer av bestånd

Fiskemöjligheterna för bestånd i Östersjön och Nordsjön kommer att fastställas i samband med de relevanta fleråriga planerna där det definieras Fmsy-intervall för dödlighet med ett visst mått av flexibilitet. Kommissionen vill vara bättre på att förutse behovet av att utnyttja denna flexibilitet och arbetar för närvarande tillsammans med Ices för att få information om blandfisken samt beroendeförhållanden inom och mellan arter som en del av Ices årliga utlåtande. Om detta utlåtande blir tillgängligt i tid kommer kommissionen att använda hela intervallet av Fmsy-värden för att föreslå TAC:er när detta är motiverat på grund av beroendeförhållanden mellan eller inom arter eller blandfisken såsom anges i de fleråriga planerna.

När förslagen utarbetas är det också viktigt att ta hänsyn till att förslagen om fiskemöjligheter från och med 2019 kommer att läggas fram inom ramen för en fullständigt genomförd landningsskyldighet. Tidigare år har kommissionen föreslagit påfyllning efter sitt första förslag, men från och med detta år avser kommissionen att, för Östersjön och Nordsjön, föreslå Ices landningsutlåtandet för Fmsy-intervall, och dra av de minimis-tilldelningar i tillämpliga fall. Detsamma kommer att gälla för Atlanten. För att underlätta ett fullständigt genomförande av landningsskyldigheten under 2019 är det viktigt att alla tillgängliga begränsningsverktyg används, inklusive förekommande Ices-utlåtanden om blandfiske när så är lämpligt.

Vad beträffar vetenskapliga utlåtanden bör det också påpekas att Ices fastställer riktvärden för bestånden vart femte år. När sådana riktvärden innebär att det blir stora skillnader mellan utlåtandena för 2019 jämfört med 2018 har kommissionen för avsikt att, från fall till fall, sätta ett tak för stora variationer i syfte att införa utlåtandet gradvis och dämpa dess inverkan på TAC-nivåerna, samtidigt som gällande rättsliga ramar respekteras.

En del fleråriga planer som antogs före 2013 års förordning om den gemensamma fiskeripolitiken är inte längre förenliga med de nya målen, exempelvis för att deras målsättning inte ligger tillräckligt högt. Detta gäller sydkummel och havskräfta. I sådana fall avser kommissionen att föreslå TAC:er genom vilka Fmsy uppnås 2019 men samtidigt beakta eventuella Ices-utlåtanden om blandfiske.

För Fmsy-bedömda bestånd som är föremål för samråd med partnerländer utanför EU, inom ramen för samråd mellan EU och Norge respektive kuststaterna, fortsätter kommissionen att försöka nå en överenskommelse med dem och samtidigt arbeta för att uppnå Fmsy-målet.

Förutom Fmsy-bedömda bestånd kommer kommissionens förslag också att omfatta några bestånd där Ices kommer att använda modeller för utvecklingsprognoser och leverera kvantitativa fångstutlåtanden utifrån ett representativt Fmsy. För dessa bestånd avser kommissionen att arbeta på samma sätt som när det gäller MSY-bedömda bestånd.

När det, slutligen, gäller bestånd som enbart utnyttjas som bifångster, exempelvis de bestånd som berörs av ett gemensamt uttalande från rådet och kommissionen, mottar kommissionen försiktighetsbaserade utlåtanden från Ices. Detta gäller för bifångster som ingår i planen för Östersjön och Nordsjön men också för bifångster i Atlanten. Ibland utnyttjas dessa TAC:er för bifångster i liten utsträckning. Deras ekonomiska betydelse är liten och det finns begränsad information om deras status. Kommissionen kommer att bedöma vilket som är det bästa sättet att ta sig an dessa frågor i framtiden med beaktande av Ices utlåtande, det faktum att de endast utgör 5 % av landningarna inom ramen för TAC och behovet av att undvika situationer där en art blir begränsande för ekonomiskt viktigt fiske efter målarter.

Vad beträffar ål, ett bestånd för vilket läget bedöms vara kritiskt, avser kommissionen att införa lämpliga åtgärder för alla havsområden i sitt förslag om fiskemöjligheter i Atlanten och Nordsjön utifrån senaste vetenskapliga utlåtanden. Kommissionen kommer att bedöma situationen på nytt nästa år med beaktande av resultaten av utvärderingen av ålförordningen, innehållet i medlemsstaternas rapporter om genomförandet av deras ålförvaltningsplaner samt resultatet av genomförandet av den tillfälliga stängningen av ålfisket.