[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 16.2.2005

SEK(2005) 233 slutlig

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram för 2004–2007

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Genom rådets förordning (EG) nr 1466/97, om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser[1], fastställs att icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte infört den gemensamma valutan, skall lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen. Rådet skall enligt artikel 9 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). På grundval av kommissionens rekommendation och efter yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén skall rådet lägga fram ett yttrande sedan programmet granskats. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade konvergensprogram, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.

De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 deltar inte i den gemensamma valutan. De åtog sig att lägga fram sina konvergensprogram till den 15 maj 2004 och en första uppdatering i slutet av 2004.

Sloveniens första konvergensprogram omfattade perioden 2004–2007, lades fram den 14 maj 2004 och bedömdes av rådet den 5 juli 2004. Slovenien lade fram en uppdatering av sitt konvergensprogram den 10 januari 2005. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering, med beaktande av sina höstprognoser för 2004 och uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell produktion, rekommendationerna i de allmänna ekonomiska riktlinjerna för 2003–2005 samt principerna i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002, om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:

- Den 10 januari 2005 lade Slovenien fram den första uppdateringen av sitt konvergensprogram som omfattar perioden 2004–2007. En senareläggning med sex veckor begärdes med anledning av regeringsskiftet efter parlamentsvalet i oktober 2004. Programmet uppfyller endast delvis uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Till bristerna hör särskilt att den offentliga sektorns redovisning fortfarande inte helt följer standarden i ENS 95, vilket framgår av den stora andelen ”andra” intäkter och utgifter i förhållande till procent av BNP. Slovenien anmodas därför se till att uppgiftskraven följs.

- Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för det uppdaterade konvergensprogrammet har justerats uppåt sedan konvergensprogrammet från maj 2004, med anledning av den gynnsamma utvecklingen på det nationella och internationella planet. Det nya scenariot framstår som rimligt och överensstämmer relativt väl med kommissionens höstprognoser för åren 2004–2006. Med en real BNP-tillväxt på knappt 4 % under hela programperioden kan ekonomin förväntas vara fortsatt motståndskraftig. Den förväntade tillväxten överensstämmer i stort sett med den potentiella tillväxt enligt programmet som kommissionen beräknat med den allmänt vedertagna metoden. Enligt prognosen skall inflationstakten efter 2005 hamna på under 3,0 % (mätt med konsumentprisindex), vilket avspeglar en relativt optimistisk syn på den framtida prisutvecklingen. Kommissionen har en mer försiktig syn på den sjunkande inflationen, vilket beror på strukturproblemen särskilt inom den tredje sektorn som gör att inflationen fortsätter att ligga något över genomsnittet i EU.

- Inflationen slutade sjunka i maj 2004 då HIKP-inflationens årliga tillväxttakt åter ökade till knappt 4 %, efter att från januari till mars ha sjunkit till 3,5 %. Enligt myndigheterna berodde denna markanta stegring främst på högre oljepriser och högre punktskatter på tobak. Inflationen på årsbasis återgick i oktober till 3,4 %, men i november ökade den igen till 3,8 % på grund av högre priser på livsmedel och bränsle. På grund av den lägre inflationstakten sjönk de korta räntorna från 6 till 4 %, medan de långa räntorna sjönk från drygt 5 % till knappt 4 %. Den 28 juni 2004 anslöt Slovenien sig till ERM II, med ett normalt fluktuationsband på cirka ±15 % kring den centrala paritetskursen på 239,64 SIT/EUR. Därmed slutade en lång period med successiv försvagning i förhållande till euron (med cirka 3–5 % per år) och valutan tolar har sedan dess varit stabil. Den nya regering som tillträdde den 3 december 2004 har bekräftat att ett centralt mål är att införa euron i början av 2007.

- Det uppdaterade konvergensprogrammet syftar till offentliga finanser nära balans, dock inte under programperioden. Underskottet skall halveras under de följande fyra åren, där minskningen är störst i slutet av perioden. Ingen minskning förväntas 2005, varför underskottet i de offentliga finanserna ligger kvar på samma nivå som 2004 (2,1 % av BNP). Däremot skall underskottet minska till 1,8 % av BNP 2006 och minska ytterligare till 1,1 % år 2007. Jämfört med det föregående programmet skrivs målen för underskottet upp med ¼ % av BNP varje år, beroende på att två fonder som tidigare låg utanför budgeten förts över till den offentliga sektorn. Det primära saldot väntas bli positivt 2007. Budgetsaneringen skall till 2006 främst åstadkommas genom en minskning av utgiftskvoten. Den betydande minskning av underskottet som väntas 2007 beror däremot enbart på en ansenlig ökning av inkomstkvoten, vilket utgår från antagandet att Slovenien blir nettomottagare i förhållande till EU:s budget. Det senare skulle handla om 0,8 % av BNP, en uppgång från beräknade 0,4 % av BNP för 2005–2006. Generellt framstår inte konsolideringsplanen som särskilt ambitiös när det gäller att fastställa budgetmålen, eftersom den aktuella uppdateringen huvudsakligen bekräftar det föregående programmets planerade korrigeringar med ett något gynnsammare makroekonomiskt scenario.

- De risker som omgärdar programmets budgetprognoser verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan understöds underskottsmålen av ett rimligt makroekonomiskt scenario. Vidare ankommer det på regeringen att avvisa krav på ytterligare utgifter om underskottsmålet hotas av ogynnsamma omständigheter, vilket också skedde 2004. Dessutom kan den årliga förlusten av momsintäkter på 0,3 % av BNP vara för högt beräknad, till följd av överdrivet försiktiga skattningar av skatteintäkterna. Å andra sidan inger vissa av de finanspolitiska prognosernas grundantaganden farhågor om de offentliga finanserna på medellång sikt. Särskilt gäller detta att utfallet 2007 delvis beror på EU:s nya budgetplan för 2007–2013 och förutsätter att budgetens nettointäkter från EU-budgeten ökar betydligt, till 0,8 % av BNP, vilket är en uppgång från 0,4 % under föregående år. Det finns dessutom en risk för att utgiftsmålen överskrids, vilket särskilt kan gälla pensionsutgifterna om översynen år 2006 av nuvarande pensionsindex leder till mindre strikta parametrar.

- Mot bakgrund av denna riskbedömning är det inte uppenbart att programmets finanspolitiska inriktning ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att under hela programperioden hålla underskottet inom fördragets referensvärde på 3 % av BNP, vid normala konjunktursvängningar. Den räcker heller inte till för att under programperioden uppnå stabilitets- och tillväxtpaktens medelfristiga mål på offentliga finanser nära balans.

- Offentliga sektorns bruttoskuld är relativt låg och väntas inte förändras under programperioden. Skuldkvoten beräknas 2004 ha uppgått till 30,2 % av BNP. Främst stock-/flödesjusteringen gör att regeringen räknar med att skuldkvoten ökar ytterligare under de följande två åren och når en topp på 30,9 % av BNP 2006. Till 2007 beräknas skulden sjunka under 30 % av BNP och uppgå till 29,7 %, till följd av en väntat gynnsam stock-/flödesjustering. Myndigheterna anser att det inte föreligger några eventualförpliktelser som omedelbart kan hota en hållbar skuldnivå. Dessutom bedöms skuldportföljen ha en lämplig förfalloprofil och valutasammansättning, eftersom den långsiktiga återbetalningsprofilen är jämnt fördelad över tiden och eftersom en växande andel av skulden är denominerad i tolar och utlandsskulden främst är denominerad i euro.

- I programmet granskas regeringens planerade strukturreformer, som är inriktade på att stärka ekonomins konkurrenskraft genom att stimulera företagandet och öka FoU-utgifterna i budgeten. De offentliga anslagen för ändamålet uppgår för närvarande till 1,5 % av BNP, vilket är högre än i någon annan av de tio nya medlemsstaterna. Andelen offentliga medel skall närmas genomsnittet i EU, varvid programinsatser särskilt inriktas på tillämpade forskningsprojekt och överföring av know-how till den privata sektorn. I uppdateringen aviseras också åtgärder för att stötta den ekonomiska tillväxten, exempelvis förbättrad utbildning, främjande av sysselsättningsskapande investeringar och undanröjande av strukturella problem på arbetsmarknaden. Dessutom har ett antal åtgärder utformats för att begränsa den höga andelen obligatoriska utgifter, vilket fortfarande är en nyckel till att öka de offentliga finansernas flexibilitet. I uppdateringen av konvergensprogrammet har myndigheterna försökt kvantifiera hur de planerade reformerna påverkar prognoserna för de största budgetposterna. Totalt beräknas de offentliga utgifternas minskning och omstrukturering ge besparingar som ökar från 0,4 % av BNP till 1,3 % av BNP 2007.

- De offentliga finansernas hållbarhet verkar på lång sikt omgärdas av vissa risker, där en viktig aspekt är den förväntade budgetkostnaden för en åldrande befolkning. Den pågående pensionsreformen har påverkat budgeten positivt, men pensionsutgifternas beräknade ökning efter 2020 är fortfarande mycket stor. Trots vissa rationaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvårdssystemet 2004 skulle även en mer genomgripande reform av hälso- och sjukvårdssystemet bidra till att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

***

Mot bakgrund av denna bedömning bör Slovenien

(i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och

(ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

Med utgångspunkt från denna bedömning har kommissionen antagit bifogade rekommendation till rådets yttrande om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram och vidarebefordrar denna till rådet.

Rekommendation till

RÅDETS YTTRANDE

i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram för 2004–2007

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

1. Den [8 mars 2005] granskade rådet Sloveniens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller delvis uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Särskilt gäller detta att den offentliga sektorns redovisning fortfarande inte helt följer i ENS 95, vilket framgår av den stora andelen ”andra” intäkter och utgifter i förhållande till procent av BNP. Slovenien anmodas därför se till att uppgiftskraven följs.

2. Enligt tillgängliga uppgifter verkar programmets bakomliggande makroekonomiska scenario bygga på från rimliga tillväxtantaganden. År 2004 beräknas den reala BNP-tillväxten bli 4,0 % och förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå under resten av programperioden. Inflationsprognosen verkar å andra sidan ligga i den lägre delen av det aktuella prognosintervallet.

3. Programmets bakomliggande budgetstrategi syftar till sunda offentliga finanser i form av ett saldo nära balans, dock inte under programperioden. I programmet planeras en gradvis minskning av det offentliga underskottet under perioden, i form av en konsekvent sänkning av utgifternas procentuella andel av BNP. Inkomstkvoten skall successivt sjunka till och med 2006 men åter stiga mot slutet av programperioden, till följd av EU-medlemskapets positiva nettoeffekter på budgeten. Enligt anpassningsbanan skall underskottet halveras under de fyra följande åren och uppgå till drygt 1 % år 2007. Den aktuella uppdateringen bekräftar huvudsakligen det föregående programmets planerade korrigeringar med ett något gynnsammare makroekonomiskt scenario.

4. De risker som omgärdar programmets budgetprognoser verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan understöds underskottsmålen av ett rimligt makroekonomiskt scenario. Vidare ankommer det på regeringen att avvisa krav på ytterligare utgifter om underskottsmålet hotas av ogynnsamma omständigheter, vilket också skedde 2004. Dessutom kan den årliga förlusten av momsintäkter på 0,3 % av BNP vara för högt beräknad, till följd av överdrivet försiktiga skattningar av skatteintäkterna. Å andra sidan beror utfallet 2007 delvis på EU:s nya budgetplan för 2007–2013 och förutsätter en betydande ökning av budgetens nettointäkter från EU-budgeten Det finns dessutom en risk för att utgiftsmålen överskrids, vilket särskilt kan gälla pensionsutgifterna om översynen år 2006 av nuvarande pensionsindex leder till mindre strikta parametrar.

5. Mot bakgrund av denna riskbedömning är det inte uppenbart att programmets finanspolitiska inriktning ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom fördragets referensvärde på 3 % av BNP, vid normala konjunktursvängningar under programperioden. Den räcker heller inte till för att till 2007 uppnå stabilitets- och tillväxtpaktens medelfristiga mål på offentliga finanser nära balans.

6. Offentliga sektorns bruttoskuld är relativt låg: skuldkvoten beräknas ha uppgått till 30,2 % av BNP 2004, betydligt lägre än fördragets referensvärde på 60 %, och beräknas uppgå till 29,7 % år 2007.

7. De offentliga finansernas hållbarhet verkar på lång sikt omgärdas av vissa risker, där en viktig aspekt är den förväntade budgetkostnaden för en åldrande befolkning. Den pågående pensionsreformen har påverkat budgeten positivt, men pensionsutgifternas beräknade ökning efter 2020 är fortfarande mycket stor. Trots vissa rationaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvårdssystemet 2004 skulle även en mer genomgripande reform av hälso- och sjukvårdssystemet bidra till att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

* * *

Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Slovenien bör

(i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och

(ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.

Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska prognoser och budgetprognoser

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Real BNP-tillväxt (i %) | KP januari 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 |

KOM oktober 2004 | 4,0 | 3,6 | 3,8 | - |

KP maj 2004 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | 3,9 |

HIKP-inflation (i %) | KP januari 20051 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |

KOM oktober 2004 | 3,9 | 3,4 | 3,0 | - |

KP maj 20041 | 3,3 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |

Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP januari 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 |

KOM oktober 2004 | -2,3 | -2,2 | -1,9 | - |

KP maj 2004 | -1,9 | -1,8 | -1,5 | -0,9 |

Primärt saldo (i % av BNP) | KP januari 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |

KOM oktober 2004 | -0,3 | -0,2 | -0,1 | - |

KP maj 2004 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |

Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP januari 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 |

KOM oktober 2004 | 30,9 | 30,8 | 30,6 | - |

KP maj 2004 | 29,1 | 29,5 | 29,4 | 28,4 |

Anmärkning: 1 Konvergensprogrammets KPI-inflation. Källor: Konvergensprogram (KP) och kommissionens höstprognos för 2004 (KOM). |

[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.