Förslag till rådets direktiv om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten (95/C 131/03) KOM(94) 612 slutlig - 95/0010(SYN)

(Framlagt av kommissionen den 28 april 1995)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

i samarbete med Europaparlamentet,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

Det är nödvändigt att anpassa rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som drickvatten (1) senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (2) till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Erfarenheten från genomförandet av nämmda direktiv visar att det är nödvändigt att skapa en lämplig flexibel och genomblickbar rättslig ram som medlemsstaterna kan tillgripa i de fall då normerna inte uppfylls. Vidare är det nödvändigt att granska direktivet mot bakgrund av Fördraget om den Europeiska unionen och särskilt subsidiaritetsprincipen.

I överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 3b i fördraget om att gemenskapen skall handla inom ramen för de befogenheter som den har tilldelats och de mål som har ställts upp för den genom fördraget, är det nödvändigt att se över bestämmelserna i direktiv 80/778/EEG så att tonvikten läggs på uppfyllelsen av viktiga kvalitets- och hälsoparametrar, varvid medlemsstaterna ges utrymme att vid behov lägga till andra parametrar.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen kräver skillnaderna i de naturliga och socioekonomiska förhållandena mellan unionens olika regioner, att de flesta besluten om kontroll och analys, och om åtgärder som skall vidtas för att avhjälpa försummelser, fattas på lokal, regional eller nationell nivå.

Gemenskapsnormer för viktiga hälsorelaterade kvalitetsparametrar för dricksvatten är nödvändiga för att fastställa de minimimål med avseende på miljökvalitet som skall uppnås i samband med andra gemenskapsåtgärder för att garantera den varaktiga användningen av dricksvatten.

Med hänsyn till dricksvattnets betydelse för människors hälsa, är det nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa de grundläggande kvalitetsnormer som allt vatten avsett att användas för detta ändamål måste uppfylla.

Det är nödvändigt att inbegripa vatten som används inom livsmedelsindustrin, om det inte kan fastställas att användningen av sådant vatten inte påverkar slutproduktens hälsomässiga egenskaper.

Det är nödvändigt att från detta direktivs tillämpningsområde undanta naturliga mineralvatten och vatten för medicinskt bruk, eftersom särskilda bestämmelser har fastställts för dessa typer av vatten.

Det krävs åtgärder för att uppfylla närmare angivna värden för alla direkt hälsorelaterade parametrar och för andra parametrar om en kvalitetsförsämring har inträffat. Sådana åtgärder skall vidare inte påverka genomförandet av direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden (3), senast ändrat genom kommissionens direktiv 94/79/EG (4).

Det är viktigt att förhindra att en potentiell risk för människors hälsa uppstår till följd av förorenat vatten. Distribution av sådant vatten bör förbjudas eller dess användning begränsas.

Det är nödvändigt att fastställa särskilda gränsvärden för ämnen som har betydelse inom hela gemenskapen till en tillräckligt sträng nivå så att syftet med direktivet kan uppnås.

Gränsvärdena baseras på tillgänglig vetenskaplig kunskap och på försiktighetsprincipen, och de har valts ut för att säkerställa att dricksvatten kan konsumeras utan risk på livstidsbasis och motsvarar därför en hög hälsoskyddsnivå.

Det är nödvändigt att medlemsstaterna fastställer värden för andra parametrar när detta är nödvändigt för att skydda människors hälsa inom deras territorium.

Gränsvärdena skall uppfyllas vid den punkt där dricksvattnet når konsumenten.

Dricksvattenkvaliteten kan påverkas av utformningen av och material som används i installationer i hushållen. Det konstateras vidare att medlemsstaten inte har ansvar för utformningen av och material som används i hushållsinstallationer.

Kontrollprogram bör upprättas av medlemsstaterna för kontroll av om dricksvattnet uppfyller kraven i direktivet. Sådana kontrollprogram bör anpassas till lokala behov och uppfylla de minimikrav på kontroll som fastställs i direktivet.

Det metoder som används vid analys av dricksvattnets kvalitet bör vara sådana att de erhållna resultaten är tillförlitliga och jämförbara.

Medlemsstaterna bör om direktivets normer inte uppfylls, utreda orsaken och vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att vattenkvaliteten återställs.

Om en parameter som har indikatorfunktion inte uppfylls, kommer återställande åtgärder endast att krävas för att säkerställa skyddet av människors hälsa.

Om sådana åtgärder skulle krävas för att återställa dricksvattenkvaliteten, i enlighet med artikel 130r.2 i fördraget, skall företräde ges åt åtgärder som avhjälper problemet vid källan.

Utan att det påverkar skyddet av människors hälsa och för en fortsatt tillgång till dricksvatten, bör medlemsstaterna bemyndigas att, under vissa förhållanden, tillåta avvikelser från detta direktiv. Det är vidare nödvändigt att fastställa lämpliga ramar för sådana avvikelser för att säkerställa att vattenkvaliteten uppfyller normerna i detta direktiv.

Eftersom beredningen av dricksvatten kan innebära användning av vissa ämnen, krävs det bestämmelser som styr denna användning för att undvika möjliga negativa effekter på människors hälsa till följd av överdrivna mängder av sådana ämnen eller föroreningar i sådana ämnen.

För att säkerställa den inre marknadens funktion, är det nödvändigt att dricksvatten fritt kan omsättas fritt i unionen förutsatt att dess saluförande inte utgör ett potentiellt hot mot människors hälsa.

Tekniska framsteg kan göra en snabb anpassning nödvändig av de tekniska krav som fastställs i bilagorna II och III. Vidare, för att underlätta tillämpningen av de bestämmelser som krävs för detta, bör det föreskrivas ett förfarande enligt viket kommissionen kan anta sådana anpassningar i samarbete med en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna.

Konsumenterna bör i tillräcklig utsträckning och på lämpligt sätt informeras om dricksvattenkvaliteten, om eventuella avvikelser som medlemsstaterna beslutar och eventuella återställande åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar. Vidare bör hänsyn tas till kommissionens såväl tekniska som statistika behov och individens rätt att få tillräcklig information om dricksvattenkvalitet.

I undantagsfall och under särskilda omständigheter, kan det visa sig nödvändigt att ge medlemsstaterna en längre frist för att uppfylla vissa bestämmelser i direktivet.

Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas åligganden vad avser tidsfristerna för inlemmande i nationell lagstiftning och tillämpning enligt bilaga IV.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Detta direktiv rör dricksvattenkvalitet.

2. Syftet med detta direktiv är att skydda människors hälsa från skadlig påverkan till följd av förorening av dricksvatten, genom att säkerställa att det är hälsosamt.

Artikel 2

1. I detta direktiv avses med dricksvatten

a) allt vatten, antingen i sitt ursprungliga tillstånd eller efter beredning, avsett att drickas eller för andra hushållsändamål, oavsett ursprung och oberoende av om det finns att tillgå ur tappkran, i flaskor eller i förpackningar,

b) allt vatten som används i ett livsmedelsproducerande företag för tillverkning, bearbetning, konservering eller saluförande av produkter eller ämnen som är avsedda som människoföda, om inte den behöriga nationella myndigheten fastställer att användningen av vatten inte påverkar det färdiga livsmedlets hälsomässiga egenskaper.

2. I detta direktiv avses med "ledningsnät i hushållet" alla rörledningar och rörkopplingar som ansluter en tappkran hos konsumenten till distributionsnätet och som enligt tillämplig nationell lagstiftning inte är vattenleverantörens ansvarsområde.

Artikel 3

Detta direktiv gäller inte för

a) naturligt mineralvatten som av behöriga nationella myndigheter är erkänt som sådant, i enlighet med rådets direktiv 80/777/EEG (5),

b) vatten för medicinskt bruk enligt rådets direktiv 65/65/EEG (6),

c) vatten uteslutande avsett för hushållsändamål som varken direkt eller indirekt påverkar de berörda konsumenternas hälsa,

d) utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.1, dricksvatten från en enskild täkt som försörjer 15 hushåll eller färre, om inte vattnet utbjuds till försäljning.

Artikel 4

1. Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter enligt andra gemenskapsbestämmelser, skall de vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att dricksvattnet

a) uppfyller de minimikrav som anges i bilaga I del A och B, och

b) inte innehåller patogena mikroorganismer och parasiter i antal som utgör en potentiell risk för människors hälsa.

2. Medlemsstaterna skall vidta alla andra nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dricksvatten uppfyller det mål som anges i artikel 1.

Artikel 5

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att leverans av dricksvatten som utgör en potentiell risk för människors hälsa förbjuds eller att dess användning begränsas. I sådana fall skall konsumenterna omedelbart få information om detta och nödvändiga rekommendationer.

2. De behöriga myndigheterna skall besluta från fall till fall vilka åtgärder som enligt punkt 1 bör vidtas, med hänsyn tagen till de risker för människors hälsa som skulle följa av att avbrott i distributionen eller en begränsning av användningen av dricksvatten.

3. Medlemsstaterna får utarbeta riktlinjer som hjälp för de behöriga myndigheterna att fullgöra sina åligganden enligt punkt 2.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall för de parametrar som framgår av bilaga I fastställa vilka värden som skall gälla för dricksvatten.

2. De värden som fastställs enligt punkt 1 skall inte vara mindre stränga än de värden som anges i bilaga I. Vad avser de parametrar som anges i bilaga I del C, behöver dessa värden endast fastställas i kontrollsyfte och för fullgörande av de åligganden som anges i artikel 9.

3. Medlemsstaterna skall fastställa värden för parametrar utöver dem som förtecknas i bilaga I, om detta är nödvändigt för skyddet av människors hälsa inom deras nationella territorium eller delar därav.

4. Om en medlemsstat bedömer det som nödvändigt att anta normer som är strängare än dem som anges i bilaga I del B, eller normer för parametrar utöver dem som förtecknas i bilaga I men som är nödvändiga för att skydda människors hälsa, skall den meddela kommissionen detta i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i direktiv 83/189/EEG (7),

5. Utan att det påverkar de förfaranden som föreskrivs i direktiv 83/189/EEG, särskilt artikel 9 i detta, får medlemsstaterna vidta de förordade åtgärderna först tre månader efter ett sådant meddelande och förutsatt att de inte står i strid med kommissionens yttrande.

6. I det sistnämnda fallet, före utgången av den period som anges i punkt 5, skall kommissionen inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 15 för att avgöra om de förordade åtgärderna får genomföras, vid behov efter lämpliga ändringar.

Artikel 7

1. De gränsvärden som fastställs enligt artikel 6.1, 6.2 och 6.3 skall uppfyllas vid det stadium då dricksvattnet blir tillgängligt för konsumenten eller för användning vid ett livsmedelsproducerande företag eller, när det gäller vatten som fylls på flaskor eller förpackningar avsedda för försäljning, vid det stadium då vattnet fylls på flaskor eller förpackningar.

2. För dricksvatten som tillhandahålls från ett distributionsnät skall gränsvärdena uppfyllas när det tappas ur minst en tappkran hos konsumenten.

3. Medlemsstaterna skall anses ha uppfyllt sina åligganden enligt denna artikel och artiklarna 4 och 9.2 om det kan fastställas att överskridandet av de gränsvärden som fastställs enligt artikel 6.1-6.3 orsakas av ledningsnätet i hushållet.

Artikel 8

1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att regelbundna och representativa kontroller av dricksvatten genomförs för att undersöka om det vatten som konsumenterna har tillgång till uppfyller kraven i detta direktiv. Vidare skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att i de fall desinfektion utgör en del av dricksvattenberedningen, skall den använda desinfektionsmetodens verkningsgrad kontrolleras.

2. För att uppfylla de åligganden som anges i punkt 1 skall de behöriga myndigheterna upprätta lämpliga kontrollprogram för dricksvatten. Dessa kontrollprogram skall minst uppfylla de krav som fastställs i bilaga I.

3. Provtagningsplatserna skall fastställas av de behöriga myndigheterna.

4. Gemenskapens riktlinjer för den kontroll som avses i denna artikel får utarbetas enligt det förfarande som fastställs i artikel 15.

5. a) Medlemsstaterna skall använda de referensanalysmetoder som anges i bilaga III.

b) Alternativa metoder får användas under förutsättning att det går att påvisa att likvärdiga resultat erhålls. Medlemsstater som använder sig av en alternativ metod skall förse kommissionen med alla relevanta upplysningar om metoden och dess överensstämmelse.

c) Om ingen referensanalysmetod finns angiven, får en annan analysmetod användas förutsatt att den uppfyller de krav som anges i bilaga III.

6. Kommissionen skall regelbundet se över de referensanalysmetoder som anges i bilaga III.

Artikel 9

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att samtliga fall då kraven i bilaga I inte uppfylls omedelbart utreds för att fastställa orsaken.

2. Om dricksvattnet, trots de åtgärder som vidtagits för att upfylla de åligganden som föreskrivs i artikel 4.1, inte uppfyller kraven i bilaga I, skall medlemsstaterna säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas snarast möjligt för att återställa kvaliteten.

3. Vid överskridande av de gränsvärden eller specifikationer som anges i bilaga I del C, behöver återställande åtgärder endast vidtas om det är nödvändigt för att skydda människors hälsa.

Artikel 10

1. Medlemsstaterna får besluta om avvikelser från de gränsvärden som anges i bilaga I del B under en begränsad tid och upp till ett högsta värde som de själva bestämmer, under förutsättning att avvikelsen inte utgör en potentiell risk för människors hälsa och under förutsättning att dricksvattenförsörjningen i det berörda området inte kan upprätthållas på annat lämpligt sätt.

2. Vid en avvikelse enligt punkt 1 skall följande anges:

a) anledningen till avvikelsen

b) den berörda parametern och det högsta tillåtna värdet enligt avvikelsen

c) det geografiska området och det berörda antalet personer samt den dagliga vattendistributionen

d) ett lämpligt kontrollprogram, vid behov med ökad kontrollfrekvens

e) avvikelsens erforderliga varaktighet

f) en plan för de nödvändiga återställande åtgärderna, inbegripet en tidsplan för arbetet och en uppskattning av kostnaden

g) huruvida någon berörd livsmedelsindustri påverkas.

3. Om de behöriga myndigheterna anser att överskridandet av gränsvärdet är ringa och återställande åtgärder vidtagna i enlighet med artikel 9.2 kan avhjälpa problemet inom som längst tio dagar, behöver de särskilda krav som anges i punkt 2 inte tillämpas.

I sådana fall behöver den behöriga myndigheten endast fastställa det högsta tillåtna värdet för den berörda parametern och den tid som tillåts för att åtgärda problemet.

4. Anlitande av punkt 3 är inte längre möjligt om samma gränsvärde för en viss vattentäkt har överskridits under fler än 30 dagar sammanlagt under de föregående tolv månaderna.

5. Medlemsstater som gör bruk av de avvikelser som avses i denna artikel skall säkerställa att den befolkning som berörs av avvikelsen omedelbart informeras om avvikelsen och därmed förknippade villkor på ett lämpligt sätt. Medlemsstaterna skall vidare säkerställa att det vid behov ges vägledning till särskilda befolkningsgrupper för vilka avvikelsen kan utgöra en särskild risk.

Dessa åligganden gäller inte i det fall som avses i punkt 3, om inte de behöriga myndigheterna beslutar annat.

6. Med undantag av de avvikelser som beslutas i enlighet med punkt 3, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen inom 15 dagar om avvikelser som beslutas som rör ett dagligt vattenuttag om minst 1 000 m³ och lämna de upplysningar som anges i punkt 2.

7. Bestämmelserna i denna artikel gäller inte för dricksvatten som utbjuds till försäljning i flaskor eller förpackningar.

Artikel 11

Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att eventuella ämnen som används vid beredningen av dricksvattnet och eventuella föroreningar knutna till sådana ämnen, inte kvarstår i vattnet i högre halter än vad som är nödvändigt för deras användning, och varken direkt eller indirekt sänker det skydd för människors hälsa som ges inom ramen för detta direktiv.

Artikel 12

Medlemsstaterna skall säkerställa att alla åtgärder som vidtas för tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv inte i något fall, direkt eller indirekt, leder varken till en försämring av nuvarande dricksvattenkvalitet i den mån som detta är av betydelse för skyddet av människors hälsa eller en ökning av föroreningarna i vatten som används för framställning av dricksvatten.

Artikel 13

1. Medlemsstaterna skall inte förbjuda eller begränsa fri omsättning av dricksvatten med hänvisning till dess kvalitet, om det berörda vattnets kvalitet uppfyller de minimikrav som närmare anges i bilaga I del A och del B.

2. Medlemsstaterna skall inte förbjuda eller begränsa saluförandet av livsmedel med hänvisning till kvaliteten på det vatten som omfattas av artikel 2.1 b, om det berörda vattnets kvalitet uppfyler de minimikrav som närmare anges i bilaga I del A och del B i detta direktiv.

Artikel 14

1. Minst vart tionde år skall kommissionen se över bilaga I mot bakgrund av vetenskapliga och tekniska framsteg och lämna förslag till ändringar, vid behov, enligt det förfarande som fastställs i artikel 189c i fördraget.

2. Sådana ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna II och III till vetenskapliga och tekniska framsteg, skall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 15.

Artikel 15

Kommissionen skall biträdas av en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall yttra sig med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas företrädares röster i kommittén skall vägas på det sätt som föreskrivs i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta tillämpningen av de beslutade åtgärderna under en tid på högst en månad från dagen då rådet underrättats.

Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke.

Artikel 16

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tillräcklig och aktuell information om dricksvattnets kvalitet finns att tillgå för konsumenterna.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation (8), skall medlemsstaterna årligen ge ut en rapport om dricksvattenkvalitet. Denna rapport skall omfatta ett kalenderår och skall offentliggöras före utgången av påföljande kalenderår.

3. Medlemsstaterna skall sända in sina rapporter till kommissionen inom tre månader från offentliggörandet.

4. Utformningen av de rapporter som avses i punkt 3 och den information som de minst skall innehålla skall fastställas särskilt vad avser de åtgärder som avses i artiklarna 3 d, 5, 6.3 och 9, och vid behov, ändras enligt det förfarande som fastställs i artikel 15.

5. Kommissionen skall undersöka medlemsstaternas rapporter och vart tredje år ge ut en sammanfattande rapport om dricksvattenkvalitet i gemenskapen. Dessa rapporter skall offentliggöras inom två år från utgången av varje löpande rapporteringsperiod om tre år.

Artikel 17

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dricksvattenkvaliteten uppfyller kraven i detta direktiv inom fem år från dess ikraftträdande, utan att det påverkar tillämpningen av bilaga I del B anmärkning 3.

Artikel 18

1. Medlemsstaterna får i undantagsfall för geografiskt avgränsade befolkningsgrupper till kommissionen överlämna en särskild ansökan om en längre frist än vad som föreskrivs i detta direktiv, för uppfyllandet av enskilda gränsvärden som anges i bilaga I del B. Denna bestämmelse gäller inte för dricksvatten avsett att utbjudas till försäljning i flaskor eller förpackningar.

2. I denna ansökan, som skall vara behörigt motiverad, skall de erfarna svårigheterna anges. Där skall även anges ett förslag till handlingsprogram med en lämplig tidsplan för den nödvändiga förbättringen av dricksvattenkvaliteten, inbegripet ett kontrollprogram och uppgifter om kostnaderna för att genomföra programmet. I ansökan skall även anges om någon berörd livsmedelsindustri skulle påverkas.

3. Kommissionen skall granska ansökan och, vid behov, vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 15.

Artikel 19

Direktiv 80/778/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med fem år efter detta direktivs ikraftträdande, utan att det påverkar medlemsstaternas åligganden vad avser tidsfristerna för inlemmande i nationell lagstiftning och tillämpning enligt bilaga IV.

Hänvisningar till det upphävda direktivet skall betraktas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligt den korrelerande tabellen i bilaga V.

Artikel 20

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år från dess ikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall bestämmelserna innehålla en hänvisning till detta direktiv och åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall antas av medlemsstaterna.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 21

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 22

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

(1) EGT nr L 229, 30.8.1980, s. 11.

(2) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.

(3) EGT nr L 230, 19.8.1991, s. 1.

(4) EGT nr L 354, 31.12.1994, s. 16.

(5) EGT nr L 229, 30.8.1980, s. 1.

(6) EGT nr 22, 9.2.1965, s. 369/65.

(7) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8.

(8) EGT nr L 158, 23.6.1990, s. 56.

BILAGA I

PARAMETRAR OCH GRÄNSVÄRDEN

>Plats för tabell>

För vatten som utbjuds til försäljning i flaskor eller förpackningar gäller följande:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Anmärkning 1: Värdena för och klassificeringen av dessa parametrar får ändras mot bakgrund av nya vetenskapliga rön som förväntas bli tillgängliga inom kort.

Anmärkning 2: Proverna för dessa parametrar skall tas efter eventuell klorkontakttid och i utgående vatten från vattenverket. Vid behov får gränsvärdet för bromdiklormetan höjas till 25 ìg/l under förutsättning att gränsvärdet för kloroform sänks till 30 ìg/l.

Anmärkning 3: Värdet gäller för ett representativt vattenprov från tappställe och det skall uppfyllas inom 15 kalenderår från ikraftträdandet av detta direktiv. Vid genomförandet av åtgärderna för att uppnå detta värde skall medlemsstaterna prioritera de områden där blykoncentrationer i dricksvatten är höga.

Medlemsstaterna skall säkerställa att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att sänka blyhalten i dricksvatten så långt som möjligt under den period som krävs för att uppfylla gränsvärdena. Gränsvärdet för bly från och med 5 år efter ikraftträdandet av detta direktiv till 15 år efter det att det har trätt i kraft är 25 ìg/l.

Anmärkning 4: Om kloraminering används får dessa gränsvärden ersättas med 0,5 för nitrit och villkoret att [nitrat]/50 + [nitrit]/3 ≤ 1, där hakparenteserna avser halterna i mg/l.

Anmärkning 5: a) Med pesticider avses:

- organiska insekticider,

- organiska herbicider,

- organiska fungicider,

- organiska nematocider,

- organiska acaricider,

- organiska algicider,

och liknande produkter (tillväxtreglerande preparat).

b) Gränsvärdet gäller för varje enskild pesticid.

c) Endast de pesticider som kan förmodas förekomma i vatten från en viss vattentäkt behöver kontrolleras.

d) Kommissionen skall undersöka om ett specifikt värde kan åsättas ett visst ämne, efter utvärdering av tillgänglig vetenskaplig information.

Anmärkning 6: De specificerade föreningarna är följande:

- bens(a)pyren,

- fluoranten,

- benso(b)fluoranten,

- benso(k)fluoranten,

- bens(ghi)perylen,

- inden(1,2,3-cd)pyren.

>Plats för tabell>

Anmärkning 1: Denna parameter behöver inte analyseras om parametern TOC analyseras.

Anmärkning 2: För vatten som utbjuds till försäljning i flaskor eller förpackningar är enheten antal/250 ml.

Anmärkning 3: Denna parameter behöver inte mätas för mindre vattenuttag än 10 000 m³/dag.

BILAGA II

KONTROLL TABELL A Parametrar som skall analyseras

1. Egenkontroll

Aluminium (1)

Ammonium

Färg (2)

Konduktivitet

E. coli

Vätejonkoncentration

Järn (3)

Nitrat (4)

Nitrit (5)

Lukt (6)

Pseudomonas aeruginosa (7)

Smak (8)

Turbiditet

2. Offentlig kontroll

Samtliga andra parametrar i bilaga I skall mätas, om inte de behöriga myndigheterna, för en tid som de fastställer, finner att ett ämne sannolikt inte förekommer i ett vatten från en viss täkt i halter som skulle kunna innebära en risk för att gränsvärdet i fråga inte uppfylls.

TABELL B

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Anmärkning 1: Den relativa fördelningen mellan prover tagna vid tappställen hos konsumenterna och inom distributionsnätet är beroende av distributionsområdets storlek. För vattenuttag om 20 000 m³ per dag kan ca 50 % av proverna tas inom vattenverket och distributionsanläggningen.

Anmärkning 2: Ett distributionsområde är ett geografiskt avgränsat område inom vilket dricksvatten kommer från en eller flera täkter och inom vilket vattenkvaliteten kan anses vara i stort sett enhetlig.

Anmärkning 3: Frekvensen skall beslutas av den behöriga medlemsstaten, men vatten som är avsett att användas i livsmedelsindustrin skall kontrolleras minst en gång per år.

Anmärkning 4: I de fall då den distribuerade vattenvolymen överstiger 300 000 m³ per dag beräknas den lägsta provtagningsfrekvensen i förhållande till de frekvenser som gäller då den distribuerade volymen överstiger 100 000 m³ per dag.

Anmärkning 5: I de fall då den producerade volymen för utbjudande till försäljning i flaskor eller förpackningar överstiger 3 000 m³ per dag beräknas den lägsta provtagningsfrekvensen i förhållande till de frekvenser som gäller då den distribuerade volymen överstiger 1 000 m³ per dag.

Anmärkning 6: Frekvensen skall beslutas av den berörda medlemsstaten.

(1) När det används som flockningsmedel.

(2) Kvalitativ undersökning.

(3) När kloaraminering används som desinfektionsmetod. I övriga fall anges parametrarna i listan för offentlig kontroll.

(4) Endast för vatten som utbjuds till försäljning i flaskor eller förpackningar.

BILAGA III

REFERENSANALYSMETODER

1. Parametrar för vilka ingen referensanalysmetod finns närmare angiven

Färg

Lukt

Smak

Turbiditet

2. Parametrar för vilka analysegenskaper finns specificerade

2.1. För följande parametrar är de specificerade analysegenskaperna att den angivna analysmetoden skall kunna mäta halter som är lika med gränsvärdet med en angiven noggrannhet, precision och detektionsgräns.

>Plats för tabell>

2.2. För vätejonkoncentration gäller analysegenskaperna att den använda analysmetoden skall kunna mäta koncentrationer som är lika med gränsvärdet med en noggrannhet på 0,2 pH-enheter och en precision på 0,2 pH-enheter.

Anmärkning 1: Denna term har den innebörd som anges i ISO-standard * * *.

Anmärkning 2: Denna term har den innebörd som anges i ISO-standard * * *.

Anmärkning 3: Denna term har den innebörd som anges i ISO-standard * * *.

Anmärkning 4: Denna metod bör bestämma totalcyanid i samtliga former.

Anmärkning 5: Oxidation bör genomföras under tio minuter vid 100 °C under sura förhållanden med användande av permanganat.

Anmärkning 6: Analysegenskaperna gäller för enskilda pesticider.

Anmärkning 7: De enskilda ämnena anges i bilaga I.

3. Analysmetoder anges för följande parametrar:

Totala koliformer

Membranfiltrering följd av inkubering på Membranlaurylsulfatbuljong (anmärkning 1) under 4 timmar vid 30 °C och därefter 14 timmar vid 37 °C. Räkna alla gula kolonier, oberoende av storlek.

E. coli

Membranfiltrering följd av inkubering på Membranlaurylsulfatbuljong (anmärkning 1) under 4 timmar vid 30 °C och därefter 14 timmar vid 44 °C. Räkna alla gula kolonier, oberoende av storlek.

Fekala streptokocker

Membranfiltrering följd av inkubering på Membranenterococcus agar (anmärkning 2) under 48 timmar vid 37 °C. Räkna alla ljusröda, röda eller rödbruna kolonier som är jämna och konvexa.

Sulfitreducerande klostridier

Låt provet stå i 75 °C under tio minuter före membranfiltrering. Inkubera på tryptos-sulfitcykloserin agar vid 37 °C (anmärkning 3) under anaeroba förhållanden. Räkna alla svarta kolonier efter 24 och 48 timmars inkubering.

Pseudomonas aeruginosa

Membranfiltrering följd av inkubering i en sluten behållare vid 37 °C på modifierad Kings A buljong (anmärkning 4) under 48 timmar. Räkna alla kolonier som innehåller grönt, blått eller rödbrunt färgämne och de kolonier som fluorescerar.

Totalantal bakterier

Inkubering på jästestraktagar (anmärkning 5) under 72 timmar vid 22 °C eller under 24 timmar vid 37 °C. Räkna alla kolonier.

>Plats för tabell>

BILAGA IV

ANMÄLAN

>Plats för tabell>

BILAGA V

JÄMFÖRELSETABELL

>Plats för tabell>