Bryssel den 20.10.2004

KOM(2004) 699 slutlig

2004/0242 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpning av Allmänna preferenssystemet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Bakgrund

Rådets förordning (EG) nr 2501/2001 av den 10 december 2001[1] om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner upphör att gälla den 31 december 2005. I juli 2004 antog kommissionen riktlinjer för den roll som dess Allmänna preferenssystem skall ha under den kommande tioårsperioden 2006–2015[2]. I denna motivering förklaras sammanhanget och bestämmelserna i detta utkast till tillämpningsförordning.

År 1994 infördes genom de tidigare riktlinjerna[3] för tioårsperioden 1994–2005 och genomförandeförordningarna för dessa ett antal viktiga ändringar som t.ex. anpassningar av tullarna beroende på produkternas känslighet, gradering och särskilda stimulansordningar. År 2001 infördes en särskild ordning för de minst utvecklade länderna som gäller tillsvidare. Erfarenheten visar att en del av dessa åtgärder fungerar väl i praktiken och bör bibehållas, under det att vissa andra åtgärder behöver anpassas mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts.

Gemenskapen har beviljat utvecklingsländer handelsförmåner inom ramen för sitt Allmänna preferenssystem sedan 1971. Handelspolitiken är av avgörande betydelse för EU:s förbindelser med omvärlden. Allmänna preferenssystemet är en del av denna politik och måste överensstämma med och befästa utvecklingspolitikens mål. Detta system måste därför vara förenligt med utvecklingsagendan från Doha. Det är av stor betydelse att utvecklingsländerna får hjälp att tillgodogöra sig globaliseringens positiva effekter, vilket framförallt uppnås genom att handeln och en hållbar utveckling knyts samman.

2. Samråd med berörda parter

Ett stort antal intressegrupper har lämnat synpunkter och rekommendationer och kommit med påpekanden när det gäller Allmänna preferenssystemets framtid. Rådet har lagt fram sina slutsatser om meddelandet rörande riktlinjerna för den kommande tioårsperioden, vilka även kommenterats av Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. I juli 2004 fördes en dialog med det civila samhället. Fackföreningar och olika yrkesförbund har lämnat synpunkter. Länder som omfattas av Allmänna preferenssystemet har aktivt framfört sina synpunkter. Konsekvensbedömningar har genomförts internt, eftersom de bygger på särskild statistik.

3. Budgetkonsekvenser

Denna förordning medför inga kostnader för EG:s budget. Dess tillämpning leder dock till uteblivna inkomster. De årliga uteblivna tullinkomsterna på grund av den föreslagna förordningen beräknas uppgå till 2,2 miljarder euro. Den föreslagna förordningen innebär vissa förändringar i förhållande till den nuvarande förordningen. Dessa avser graderingsmekanismen, en ny särskild ordning för hållbar utveckling (sammanslagning av tre tidigare ordningar) och ändringar av produkttäckningen. Dessa ändringar förväntas inte medföra några betydande förändringar när det gäller utebliva inkomster i förhållande till nuläget.

4. Förklaring av bestämmelserna

En förenkling har åstadkommits genom att antalet ordningar minskat från fem till tre och framförallt genom att en enda stimulansordning i stället för de tre särskilda ordningarna för skydd av arbetstagares rättigheter, skydd för miljön och för att bekämpa tillverkning av och handel med narkotika har införts. Det föreslagna systemet består således av en allmän ordning, en särskild stimulansordning för hållbar utveckling och gott styre och en särskild ordning för de minst utvecklade länderna (”allt-utom-vapen”).

Ytterligare förenkling kommer att uppnås genom att man med tiden avför de länder som har förmånstillträde till gemenskapsmarknaden genom ett avtal, vanligen ett frihandelsavtal, från förteckningen över förmånsländer. Gemenskapen kommer att se till att inget land förlorar på denna förändring, eftersom de förmåner som en viss produkt tidigare omfattades av enligt Allmänna preferenssystemet kommer att befästas i berört frihandelsavtal.

Precis som är fallet i det nuvarande Allmänna preferenssystemet skall förmånerna variera i enlighet med produkternas känslighet. I förordningen bibehålls den nuvarande schablonnedsättningen på 3,5 % för känsliga produkter och 100 % för icke känsliga produkter. Däremot utvidgas Allmänna preferenssystemets räckvidd eftersom nya produkter tas med i den allmänna ordningen och en generös särskild stimulansordning införs. Ordningen ”allt-utom-vapen” kommer att fortsätta omfatta allt utom vapen, under det att de två andra ordningarna kommer att omfatta nya produkter, främst jordbruks- och fiskeriprodukter.

Den nuvarande förordningen om Allmänna preferenssystemet innehåller två särskilda stimulansordningar för skydd av arbetstagares rättigheter respektive skydd för miljön. Dessa ordningar bör inarbetas i ett mer omfattande system eftersom hållbar utveckling är av central betydelse.

Det är allmänt erkänt att hållbar utveckling inrymmer en rad aspekter, t.ex. respekten för de mänskliga rättigheterna, skydd av arbetstagares rättigheter, gott styre och skydd för miljön. Sambandet mellan dessa faktorer har uttryckts bland annat i många internationella konventioner och instrument, t.ex. FN:s förklaring om rätt till utveckling från 1986, Riodeklarationen om miljö och utveckling från 1992, Wiendeklarationen och handlingsplanen från 1993, FN:s utvecklingsagenda från 1997, Internationella arbetsorganisationens (ILO) deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998, FN:s milleniedeklaration från 2000 och Johannesburgdeklarationen om hållbar utveckling från 2002. Alla länder har dessutom ett ansvar när det gäller kampen mot narkotika.

Ett av medlen för att främja en hållbar utveckling är att förbättra den ekonomiska situationen i utvecklingsländerna, särskilt i de länder som inte är så integrerade i det internationella handelssystemet och vars ekonomier inte är diversifierade. Det är följaktligen de mest sårbara utvecklingsländerna och de som på grund av ratificering och tillämpning i praktiken av de grundläggande konventionerna om mänskliga rättigheter, arbetstagares rättigheter, skydd för miljön och gott styre har särskilda skyldigheter och ett särskilt ansvar som bör få ytterligare tullförmåner enligt Allmänna preferenssystemet. Höginkomstländer och länder med en relativt hög grad av diversifiering och handelsintegration befinner sig däremot i ett annat läge och anses ha tillräckliga resurser för att driva en politik för hållbar utveckling utan ytterligare stöd. Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre är således inriktad på de utvecklingsländer som bäst behöver den.

De ytterligare tullförmånerna beviljas omedelbart de utvecklingsländer som har ratificerat och faktiskt tillämpar de 16 grundläggande konventionerna om mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter och 7 av konventionerna rörande gott styre och skydd för miljön. Samtidigt förpliktigar sig förmånsländerna att ratificera och faktiskt tillämpa de internationella konventioner de ännu inte ratificerat.

De 16 konventionerna om mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter har valts eftersom de bygger på universella normer och återspeglar internationella sedvanerättsregler och de utgör stommen i begreppet hållbar utveckling. De återstående konventionerna återspeglar grundläggande globala normer som skall säkerställa att politik inriktad på en hållbar utveckling genomförs i praktiken.

Dessa konventioner innehåller även mekanismer som gör det möjligt för relevanta internationella organisationer att regelbundet utvärdera hur väl konventionerna har genomförts. Kommissionen kommer att ta hänsyn till dessa utvärderingar när den fattar beslut om vilka av ansökarländerna som skall få omfattas av stimulansordningen. På grundval av utvecklingsländernas ansökningar kommer kommissionen senare att komma med en förteckning över de länder som omfattas av ordningen.

Förutom att Allmänna preferenssystemet inriktas på vissa länder med hjälp av den graderingsmekanism som beskrivs nedan har åtgärder antagits för att dämpa chocken när Förenta nationerna avför ett land från förteckningen över de minst utvecklade länderna. Dessa åtgärder har formen av en övergångsperiod med en gradvis avveckling av ett land från den särskilda ”allt-utom-vapen”-ordningen. Under nuvarande förhållanden förlorar landet i fråga samtliga de förmåner enligt Allmänna preferenssystemet som det åtnjutit som ett minst utvecklat land. Den nya mekanismen gör det möjligt att gradvis avveckla ett land från ”allt-utom-vapen”-ordningen.

Graderingen skall tillämpas på varugrupper från länder som är konkurrenskraftiga på gemenskapsmarknaden och inte längre är i behov av Allmänna preferenssystemet för att främja sin export. Gradering är inte ett straff utan ett tecken på att Allmänna preferenssystemet har fyllt sin funktion, åtminstone för länderna och varugrupperna i fråga. Detta innebär att gradering är nära förbundet med förmånsländernas ekonomiska konkurrenskraft. Allmänna preferenssystemet är således inriktat på de länder som bäst behöver det och hjälper dem att spela en större roll i den internationella handeln. För övriga förmånsländer betyder graderingen att de får större del av de förmåner som Allmänna preferenssystemet ger.

Graderingsmekanismen har förenklats betydligt. De nuvarande kriterierna (andel av förmånsimporten, utvecklingsindex och exportspecialiseringsindex) har ersatts med ett enda enkelt kriterium, nämligen andel av gemenskapsmarknaden uttryckt som andel av förmånsimporten. Varugrupper definieras genom hänvisning till avdelningarna i Kombinerade nomenklaturen. Eftersom endast de länder graderas som är konkurrenskraftiga för alla varor i en avdelning, har små förmånsländer inte graderats enbart på grundval av ett fåtal konkurrenskraftiga varor i en avdelning.

Gradering har även en viktig roll att spela när det gäller att reglera handelsströmmarna för textil- och beklädnadsprodukter efter avskaffandet den 31 december 2004 av tullkvoterna enligt multifiberavtalet.

Eftersom det nya Allmänna preferenssystemet har en graderingsmekanism inriktad på de konkurrenskraftigaste länderna kommer de flesta förmånsländerna att beviljas förmåner utan andra begränsningar än kravet på att de iakttar de relevanta reglerna i Allmänna preferenssystemet. Bestämmelserna i Allmänna preferenssystemet om tillfälligt återkallande liksom skyddsklausulen kommer att ta hänsyn till denna nya situation. Även om dessa bestämmelser endast kommer att tillämpas undantagsvis kommer de att göras trovärdigare och mer flexibla, särskilt vid illojala handelsmetoder.

Så snart förordningen är tillämplig kommer kommissionen att göra en bedömning av dess inverkan på EU:s yttersta områden.

2004/0242 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om tillämpning av Allmänna preferenssystemet

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt 133 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[4],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[5],

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[6], och

av följande skäl:

(1) Gemenskapen har beviljat utvecklingsländer handelsförmåner inom ramen för sitt Allmänna preferenssystem (tidigare kallat ordningen med allmänna tullförmåner) sedan 1971.

(2) Gemenskapens gemensamma handelspolitik måste vara förenlig med och befästa utvecklingspolitikens mål, särskilt fattigdomsbekämpning och främjande av en hållbar utveckling och gott styre i utvecklingsländerna. Den måste överensstämma med Världshandelsorganisationens (WTO) krav, särskilt klausulen om särbehandling i GATT från 1979[7].

(3) I ett meddelande[8] från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 7 juli 2004 anges riktlinjerna för tillämpningen av Allmänna preferenssystemet under perioden 2006–2015.

(4) Den första förordningen om tillämpning av dessa riktlinjer bör avse perioden 1 juli 2005–31 december 2008.

(5) Allmänna preferenssystemet bör bestå av en allmän ordning som omfattar alla förmånsländer och territorier och två särskilda ordningar som beaktar de olika utvecklingsbehoven hos de utvecklingsländer som befinner sig i en liknande situation.

(6) Den allmänna ordningen bör omfatta alla förmånsländer, försåvida de inte klassificerats som höginkomstland av Världsbanken och under förutsättning att deras export inte är tillräckligt diversifierad.

(7) Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre bygger på den centrala betydelsen av hållbar utveckling såsom även erkänns i internationella konventioner och instrument som t.ex. FN:s förklaring om rätt till utveckling från 1986, Riodeklarationen om miljö och utveckling från 1992, Internationella arbetsorganisationens (ILO) deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998, FN:s milleniedeklaration från 2000 och Johannesburgdeklarationen om hållbar utveckling från 2002. Det är följaktligen de utvecklingsländer som är sårbara på grund av brist på diversifiering och otillräcklig integration i det internationella handelssystemet och som i samband med ratificeringen och den faktiska tillämpningen av de grundläggande konventionerna om mänskliga rättigheter, arbetstagares rättigheter, skydd för miljön och gott styre har särskilt ansvar och påtar sig särskilda skyldigheter som bör få ytterligare tullförmåner enligt Allmänna preferenssystemet. Dessa tullförmåner är avsedda att främja ytterligare ekonomisk tillväxt och därmed bidra positivt till en hållbar utveckling. Denna ordning innebär således att förmånsländerna befrias från tullar.

(8) Kommissionen kommer att övervaka att de internationella konventionerna tillämpas i praktiken i enlighet med mekanismerna i respektive konvention. Den kommer dessutom att göra en bedömning av vilket samband som råder mellan ytterligare tullförmåner och främjandet av en hållbar utveckling.

(9) Den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna bör fortsätta att användas för att bevilja tullfritt tillträde för produkter med ursprung i de länder som Förenta nationerna erkänner och klassificerar som ett minst utvecklat land. För ett land som inte längre klassificeras som ett minst utvecklat land av Förenta nationerna bör det fastställas en övergångsperiod för att mildra eventuella negativa verkningar orsakade av avskaffandet av de tullförmåner som beviljats inom ramen för denna ordning.

(10) Tullförmånerna bör fortsätta att variera beroende på produkternas känslighet och åtskillnad göras mellan känsliga och icke känsliga produkter i syfte att beakta situationen för de sektorer i gemenskapen som tillverkar samma produkter.

(11) Icke känsliga produkter bör fortsätta att vara befriade från tull, under det att känsliga produkter bör omfattas av nedsatt tull i syfte att säkerställa en tillfredsställande utnyttjandegrad samtidigt som situationen för respektive gemenskapsindustri beaktas.

(12) Dessa tullnedsättningar bör vara så attraktiva att de uppmuntrar handlarna till att utnyttja de möjligheter som systemet erbjuder. När det gäller värdetullar bör en schablonnedsättning på 3,5 % av tullsatsen för mest gynnad nation tillämpas. Specifika tullar bör sättas ned med 30 %. Om en minimitull fastställts bör den inte tillämpas.

(13) Om förmånstullar, beräknade i enlighet med förordning (EG) nr 2501/2001 av den 10 december 2001 om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 januari 2002-31 december 2004[9] innebär en större tullnedsättning bör dessa fortsätta att tillämpas så att förmånsländer inte fråntas förmåner som de beviljats enligt ett tidigare system.

(14) Total tullbefrielse bör tillämpas om förmånsbehandlingen leder till en värdetull på högst 1 % eller en specifik tull på högst 2 euro, eftersom kostnaderna för att ta ut dessa tullar överstiger de inkomster de ger.

(15) För att få sammanhang i gemenskapens handelspolitik bör ett förmånsland inte omfattas både av Allmänna preferenssystemet och av ett frihandelsavtal, om detta avtal täcker minst alla de förmåner som ingår i det nuvarande systemet för landet.

(16) Gradering bör bygga på kriterier med anknytning till avdelningarna i Gemensamma tulltaxan. Graderingen av en avdelning för ett förmånsland bör ske när avdelningen uppfyller kriterierna för gradering under tre år i följd, i syfte att göra graderingen mer förutsägbar och mer rättvis genom att inverkan i importstatistiken av stora och exceptionella variationer undanröjs.

(17) Ursprungsreglerna om definitionen av begreppet ursprungsprodukter och de därmed sammanhängande förfarandena och metoderna för administrativt samarbete som fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93[10] gäller för de tullförmåner som föreskrivs i den här förordningen i syfte att säkerställa att förmånerna enligt detta system endast omfattar dem som den är avsedd för.

(18) Allvarliga och systematiska överträdelser av alla principer som anges i de konventioner som förtecknas i bilaga III bör utgöra grund för ett tillfälligt upphävande så att målen i dessa konventioner främjas och det säkerställs att inget förmånsland får en orättvis fördel genom systematiska överträdelser av dessa konventioner.

(19) På grund av den politiska situationen i Myanmar bör det tillfälliga upphävandet av alla tullförmåner vid import av produkter med ursprung i Myanmar fortsätta att gälla.

(20) De åtgärder som krävs för genomförandet av denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[11].

(21) Denna förordning bör undantagsvis tillämpas före sitt ikraftträdande för att det skall vara möjligt att i god tid identifiera vilka länder som kan omfattas av den allmänna ordningen och den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

1. Gemenskapens Allmänna preferenssystem (nedan kallad ”systemet”) skall tillämpas under perioden från och med den 1 juli 2005 till och med den 31 december 2008 i enlighet med denna förordning.

2. I denna förordning finns bestämmelser om följande:

a) En allmän ordning.

b) En särskild stimulansordning för hållbar utveckling och gott styre.

c) En särskild ordning för de minst utvecklade länderna.

Artikel 2

Förmånsländerna för de ordningar som nämns i artikel 1.2 a och c anges i förteckningen i bilaga I.

Artikel 3

1. Ett förmånsland skall avföras från systemet när det klassificeras som ett höginkomstland av Världsbanken tre år i följd och när de fem största avdelningarna av dess import enligt Allmänna preferenssystemet till gemenskapen svarar för mindre än 75 % av dess totala import enligt Allmänna preferenssystemet till gemenskapen.

2. Kommissionen skall fastställa vilka förmånsländer som uppfyller de kriterier som anges i punkt 1 på grundval av tillgängliga uppgifter per den 1 september 2004 då denna förordning antogs. Ett land skall avföras från systemet skall ske i och med att denna förordning träder i kraft.

3. Kommissionen skall i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en förteckning över de förmånsländer som uppfyller de villkor som anges i punkt 1.

4. Kommissionen skall underrätta ett förmånsland om att det avförs från förteckningen över förmånsländer i bilaga I.

5. Om ett förmånsland har ingått ett handelsavtal med gemenskapen som täcker minst alla de förmåner som ingår i det nuvarande systemet för det landet skall det inte tas med i förteckningen över förmånsländer i bilaga I.

Artikel 4

De produkter som omfattas av de ordningar som anges i artikel 1.2 a och b anges i förteckningen i bilaga II.

Artikel 5

1. Tullförmånerna enligt denna förordning skall tillämpas på import av produkter som omfattas av en ordning som gäller för det förmånsland där produkterna har sitt ursprung.

2. Vid tillämpningen av de ordningar som nämns i artikel 1.2 i denna förordning skall ursprungsreglerna om definitionen av begreppet ursprungsprodukter och de därmed sammanhängande förfarandena och metoderna för administrativt samarbete som fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 gälla.

3. Regional kumulation enligt i förordning (EEG) nr 2454/93 skall även tillämpas när en produkt som utsätts för fortsatt bearbetning i ett land som tillhör en regional grupp har ursprung i ett annat land som tillhör gruppen, men som inte omfattas av den ordning som är tillämplig på slutprodukten, förutsatt att båda länderna omfattas av regional kumulation för denna grupp.

Artikel 6

Vid tillämpningen av den här förordningen avses med

a) tullar enligt Gemensamma tulltaxan : de tullar som anges i del 2 av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87[12], med undantag av tullar som gäller inom ramen för tullkvoter,

b) avdelning : en avdelning i Gemensamma tulltaxan som antagits genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87,

c) kommitté : den kommitté som avses i artikel 26.

AVDELNING II

ORDNINGAR OCH TULLFÖRMÅNER

AVSNITT 1

ALLMÄN ORDNING

Artikel 7

1. De produkter som i bilaga II anges som icke känsliga produkter skall vara helt befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan, utom när det gäller jordbrukskomponenter.

2. Värdetullar enligt Gemensamma tulltaxan skall sättas ned med 3,5 procentenheter för de produkter som i bilaga II anges som känsliga produkter. För de produkter som avses i avdelning XI skall nedsättningen vara 20 %.

3. I de fall då förmånstullsatser som beräknats i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 2501/2001 om värdetullar enligt Gemensamma tulltaxan som är tillämpliga per den 31 december 2005 ger en tullnedsättning på mer än 3,5 procentenheter för de produkter som avses i punkt 2, skall dessa förmånstullsatser tillämpas.

4. Andra specifika tullar enligt Gemensamma tulltaxan än minimi- eller maximitullar för de produkter som i bilaga II anges som känsliga produkter skall sättas ned med 30 %. För produkter enligt KN-nummer 2207 skall nedsättningen vara 15 %.

5. Om tullarna enligt Gemensamma tulltaxan på de produkter som i bilaga II anges som känsliga produkter omfattar både en värdetull och en specifik tull, skall den specifika tullen inte sättas ned.

6. Om det anges en maximitull för de tullar som sätts ned i enlighet med punkterna 2 och 4, skall denna inte sättas ned. Om det anges en minimitull för sådana tullar, skall denna inte tillämpas.

7. Tullförmånerna enligt punkterna 1–4 skall inte tillämpas på produkter inom avdelningar för vilka dessa tullförmåner avskaffats för det berörda ursprungslandet enligt artikel 13 och kolumn C i bilaga I.

AVSNITT 2

SÄRSKILD STIMULANSORDNING FÖR HÅLLBAR UTVECKLING OCH GOTT STYRE

Artikel 8

1. Alla produkter som anges i bilaga II och som har sitt ursprung i ett land som omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre skall vara befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan.

2. De produkter som avses i punkt 1 skall vara helt befriade från specifika tullar enligt Gemensamma tulltaxan, med undantag för produkter som även omfattas av en värdetull enligt Gemensamma tulltaxan. Produkter enligt KN-nummer 1704 10 91 och 1704 10 99 skall den specifika tullen uppgå till högst 16 % av tullvärdet.

3. Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre får inte omfatta produkter från avdelningar som för det berörda förmånslandet är upptagna i kolumn C i bilaga I.

Artikel 9

1. Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre kan beviljas länder som

- har ratificerat och i praktiken tillämpar de konventioner som anges i del A i bilaga III,

- har ratificerat och i praktiken tillämpar minst sju av de konventioner som anges i del B i bilaga III,

- förbinder sig att ratificera och i praktiken tillämpa de konventioner som anges i del B i bilaga III som ännu inte ratificerats,

- åtar sig att fullfölja ratificeringen av konventionerna, att iaktta genomförandelagstiftningen och genomförandeåtgärderna och som godtar regelbunden övervakning och översyn av genomförandet av ordningen i enlighet med genomförandebestämmelserna i de konventioner landet ratificerat, och

- anses vara ett känsligt land i enlighet med punkt 2.

De 27 konventionerna måste dock ratificeras av förmånsländerna senast den 31 december 2008.

2. Ett land anses vara ett sårbart land om det

a) klassificerats som ett höginkomstland av Världsbanken under tre år i följd och när de fem största avdelningarna av dess import enligt Allmänna preferenssystemet till gemenskapen svarar för mindre än 75 % av dess totala import enligt av Allmänna preferenssystemet till gemenskapen, eller

b) dess import till gemenskapen enligt Allmänna preferenssystemet svarar för mindre än 1 % av dess totala import enligt Allmänna preferenssystemet till gemenskapen.

De uppgifter som fanns tillgängliga per den 1 september 2004 har använts som ett genomsnitt för tre på varandra följande år.

3. Kommissionen skall följa ratificeringen och tillämpningen i praktiken av konventionerna i bilaga III. Innan denna förordning upphör att vara tillämplig skall kommissionen lägga fram en rapport om hur ratificeringen av dessa konventioner framskrider, inbegripet rekommendationer om huruvida det skall fordras att ett land har ratificerat och i praktiken tillämpar konventionerna för att det i framtiden skall kunna omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

Artikel 10

1. Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre skall beviljas under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

a) Den sökande är ett land eller territorium som anges i bilaga I och som lämnar sin ansökan inom tre månader efter det att denna förordning har offentliggjorts.

b) Prövningen av ansökan utvisar att den sökande uppfyller villkoren i artikel 9.1 och 9.2.

2. Den sökande skall inge en skriftlig ansökan till kommissionen och lämna uttömmande uppgifter om ratificeringen av de konventioner som anges i bilaga III och om lagstiftningen och om de åtgärder som vidtagits för att i praktiken tillämpa dessa konventioner och åtagandet att godta och till fullo efterleva de övervaknings- och översynsmekanismer som föreskrivs i de berörda konventionerna och de därtill hörande instrumenten.

Artikel 11

1. Om kommissionen mottar en ansökan som innehåller de uppgifter som anges i artikel 10.2 skall den pröva denna ansökan. Vid prövningen skall de undersökningsresultat som relevanta internationella organisationer och organ kommit fram till beaktas. Kommissionen får ställa alla frågor till den sökande som den anser vara relevanta och får kontrollera de uppgifter som lämnats med den sökande eller varje annan fysisk eller juridisk person. Den skall underrätta den sökande om sin bedömning och ge denne tillfälle att lämna synpunkter.

2. Kommissionen skall i enlighet med den prövning som anges i punkt 1 och det förfarande som anges i artikel 27 fatta beslut om huruvida den sökande skall omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

3. Kommissionen skall underrätta den sökanden om sådana beslut som fattats i enlighet med punkt 2. När kommissionen fattat beslut om att ett land skall omfattas av den särskilda stimulansordningen skall den underrätta landet i fråga om den dag då beslutet träder i kraft. Kommissionen skall i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en förteckning över de förmånsländer som kan komma i fråga för den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

4. Om kommissionen beslutar att en sökande inte skall omfattas av den särskilda stimulansordningen skall den på det berörda landets begäran ange skälen för sitt beslut.

5. Kommissionens samtliga kontakter med den sökande rörande ansökan skall ske i nära samordning med den kommitté som avses i artikel 26.

AVSNITT 3

SÄRSKILD ORDNING FÖR DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA

Artikel 12

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2–4 skall samtliga produkter i kapitlen 1– 97 i Harmoniserade systemet, med undantag av kapitel 93, med ursprung i ett land som enligt bilaga I omfattas av den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna vara helt befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan.

2. Tullarna enligt Gemensamma tulltaxan på produkter enligt HS-nummer 1006 skall sättas ned med 20 % den 1 september 2006, med 50 % den 1 september 2007 och med 80 % den 1 september 2008. Produkterna skall från och med den 1 september 2009 vara helt befriade från tull.

3. Tullarna enligt Gemensamma tulltaxan på produkter enligt HS-nummer 1701 skall sättas ned med 20 % den 1 juli 2006, med 50 % den 1 juli 2007 och med 80 % den 1 juli 2008. Produkterna skall från och med den 1 juli 2009 vara helt befriade från tull.

4. För produkter enligt HS-nummer 1006 respektive undernummer 1701 11 10 med ursprung i länder som omfattas av denna särskilda ordning skall det, till dess att produkterna i enlighet med punkterna 2 och 3 är helt befriade från tullarna enligt Gemensamma tulltaxan, för varje regleringsår öppnas en övergripande tullkvot med nolltullsats. De inledande tullkvoterna för regleringsåret 2001/2002 skall för produkter enligt HS-nummer 1006 uppgå till 2 517 ton rårisekvivalent och för produkter enligt undernummer 1701 11 10 till 74 185 ton vitsockerekvivalent. För vart och ett av de påföljande regleringsåren skall kvoterna höjas med 15 % i förhållande till kvoterna för det närmast föregående regleringsåret.

5. Kommissionen skall anta närmare bestämmelser om öppnande och förvaltning av de kvoter som nämns i punkt 4 i enlighet med förfarandet i artikel 28. Vid öppnande och förvaltning av dessa kvoter skall kommissionen biträdas av förvaltningskommittén för den relevanta gemensamma organisationen av marknaden.

6. När Förenta nationerna avför ett land från förteckningen över de minst utvecklade länderna avförs landet även från förteckningen över förmånsländer i samband med denna ordning. Kommissionen skall fatta beslut om huruvida ett land skall upphöra att omfattas av ordningen och fastställa en övergångsperiod i enlighet med det förfarande som anges i artikel 27.

AVSNITT 4

GEMENSAMMA BESTÄMMELSER

Artikel 13

1. De tullförmåner som avses i artiklarna 7 och 8 skall inte tillämpas för produkter med ursprung i ett förmånsland när gemenskapens genomsnittliga import från det berörda landet av produkter från den berörda avdelningen vilka omfattas av den ordning som gäller för det landet under tre år i följd enligt aktuella uppgifter per den 1 september 2004 överskrider 15 % av gemenskapens import av samma produkt från alla de länder och territorier som anges i bilaga I. För avdelning XI är tröskelvärdet 12,5 %.

2. De avdelningar som avförts i enlighet med punkt 1 anges i bilaga I, kolumn C.

3. Avdelningar skall kunna avföras från detta system från och med denna förordnings ikraftträdande till och med den 31 december 2008.

4. Kommissionen skall underrätta förmånslandet om att en avdelning avförts.

5. Punkt 1 skall inte tillämpas något förmånslands avdelning som utgör mer än 50 % av all import enligt Allmänna preferenssystemet till gemenskapen med ursprung i det berörda landet.

6. Statistik från COMTEXT har använts i samband med denna artikel.

Artikel 14

1. Om satsen för en värdetull som nedsatts i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning är högst 1 %, skall fullständig tullbefrielse tillämpas

2. Om en specifik tull som nedsatts i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning uppgår till högst 2 euro för varje belopp som beräknas i euro, skall fullständig tullbefrielse tillämpas.

3. Om inte annat följer av punkterna 1 och 2 skall den slutgiltiga förmånstullsatsen, beräknad i enlighet med denna förordning, avrundas nedåt till en decimal.

AVDELNING III

TILLFÄLLIGT UPPHÄVANDE OCH SKYDDSBESTÄMMELSER

Artikel 15

1. Tillämpningen av förmånsordningarna enligt denna förordning får tillfälligt upphävas för samtliga eller vissa produkter med ursprung i ett förmånsland på följande grunder:

a) Vid allvarlig och systematisk kränkning av principerna i de konventioner som anges i bilaga III.

b) Vid export av varor som tillverkats av fångar.

c) Vid allvarliga brister i tullkontrollen vid export eller transitering av narkotika (olagliga ämnen eller prekursorer) eller vid underlåtenhet att efterleva internationella konventioner om penningtvätt.

d) Vid bedrägeri, oegentligheter eller systematisk underlåtenhet att efterleva, eller sörja för efterlevnaden av, reglerna om produkters ursprung och de därmed sammanhängande förfarandena eller vid systematisk underlåtenhet att tillhandahålla det administrativa samarbete som krävs för genomförande och kontroll av efterlevnaden av de ordningar som anges i artikel 1.2.

e) Vid allvarliga och systematiska fall av illojala handelsmetoder som inverkar negativt på gemenskapsindustrins situation, inbegripet sådana metoder som är förbjudna eller kan bli föremål för åtgärder enligt WTO-avtalen, förutsatt att det föreligger ett fastställande om detta från det berörda WTO-organets sida och att den illojala handelsmetoden inte har åtgärdats.

e)a Vid allvarliga och systematiska fall av illojala handelsmetoder som inte omfattas av punkt e, men som inverkar negativt på gemenskapsindustrins situation och inte kan åtgärdas vare sig enligt punkt e eller artikel 20.

f) Vid allvarlig och systematisk överträdelse av de mål för bevarande och förvaltning av fiskeresurser som de regionala fiskeriorganisationer eller ordningar som gemenskapen är medlem i har.

2. Inom ramen för det administrativa samarbete som avses i punkt 1 d skall ett förmånsland bland annat

a) till kommissionen lämna och uppdatera de uppgifter som krävs för tillämpning av ursprungsreglerna och för kontroll av deras efterlevnad,

b) biträda gemenskapen genom att på begäran av en medlemsstats tullmyndigheter utföra efterkontroll av ursprung samt meddela resultaten i tid,

c) biträda gemenskapen genom att medge att kommissionen, i samordning och nära samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter, genomföra gemenskapsuppdrag i landet som innefattar administrativt samarbete och undersökningssamarbete och som syftar till att kontrollera handlingars äkthet eller riktigheten hos uppgifter som är av betydelse för beviljandet av rätten att omfattas av de ordningar som anges i artikel 1.2,

d) företa eller låta företa lämpliga undersökningar i syfte att fastställa eller förhindra kringgående av ursprungsreglerna,

e) efterleva eller sörja för efterlevnaden av ursprungsreglerna när det gäller regional kumulation enligt definitionen i förordning (EEG) nr 2454/93, om landet omfattas av dessa regler.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 får tillämpningen av den särskilda stimulansordning som avses i avdelning II tillfälligt upphävas för samtliga eller vissa av de produkter som omfattas av den ordningen och som har sitt ursprung i ett förmånsland, bl.a. om den nationella lagstiftningen inte längre innefattar de ratificerade konventioner som avses i bilaga III eller om denna lagstiftning inte tillämpas i praktiken.

4. Tillämpningen av förmånsordningarna enligt denna förordning får inte upphävas enligt punkt 1 e för produkter som omfattas av antidumpningsåtgärder eller utjämningsåtgärder enligt förordning (EG) nr 384/96 respektive rådets förordning (EG) nr 2026/97, på de grunder som motiverat dessa åtgärder.

Artikel 16

1. Om kommissionen eller en medlemsstat mottar upplysningar som kan motivera ett tillfälligt upphävande och om kommissionen anser att det finns tillräckliga skäl för att inleda en undersökning skall kommissionen underrätta kommittén om detta.

2. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 28 besluta att en undersökning skall inledas.

Artikel 17

1. Om kommissionen beslutar att en undersökning skall inledas skall den offentliggöra ett tillkännagivande om inledande av en undersökning i Europeiska unionens officiella tidning och underrätta det berörda förmånslandet. Tillkännagivandet skall innehålla en sammanfattning av den information som mottagits samt uppgift om att eventuella upplysningar som är av betydelse i ärendet kan lämnas till kommissionen. Den tid inom vilken berörda parter kan lämna skriftliga synpunkter skall också anges.

2. Kommissionen skall se till att det berörda förmånslandet ges alla möjligheter att samarbeta i undersökningen.

3. Kommissionen skall inhämta alla uppgifter som den anser nödvändiga och får vända sig till ekonomiska aktörer och till det berörda förmånslandet för att kontrollera inkomna uppgifter. De tillgängliga bedömningarna, synpunkterna, besluten, rekommendationerna och slutsatserna från FN:s, ILO:s och andra behöriga internationella organisationers olika tillsynsmyndigheter skall tjäna som utgångspunkt för en undersökning beträffande huruvida ett tillfälligt upphävande är motiverat på de grunder som anges i artikel 15.1 a.

4. Kommissionen får biträdas av tjänstemän från den medlemsstat på vars territorium kontroller kan komma att utföras, om medlemsstaten uttryckt önskemål om det.

5. Om de uppgifter som kommissionen begär inte tillhandahålls inom rimlig tid eller om undersökningen väsentligen försvåras, får slutsatser dras på grundval av tillgängliga uppgifter.

6. Undersökningen bör slutföras inom ett år. Kommissionen får förlänga undersökningsperioden enligt förfarandet i artikel 28.

Artikel 18

1. Kommissionen skall lägga fram en rapport om resultaten av sin undersökning för kommittén.

2. Om kommissionen anser att undersökningsresultaten inte motiverar ett tillfälligt upphävande skall den avsluta undersökningen i enlighet med förfarandet i artikel 28. Kommissionen skall i så fall offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning om att undersökningen har avslutats, med redovisning av de viktigaste slutsatserna.

3. Om kommissionen anser att undersökningsresultaten motiverar ett tillfälligt upphävande på de grunder som anges i artikel 15.1 a, skall den i enlighet med förfarandet i artikel 28 fatta beslut om att övervaka och bedöma situationen i det berörda förmånslandet under en period av sex månader. Kommissionen skall meddela det berörda förmånslandet detta beslut och offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning , i vilket det anges att kommissionen avser att lägga fram ett förslag för rådet om tillfälligt upphävande, om inte det berörda förmånslandet före periodens utgång åtagit sig att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att inom en rimlig tidsperiod följa principerna i de konventioner som anges i bilaga III.

4. Om kommissionen anser att ett tillfälligt upphävande är nödvändigt skall den överlämna ett förslag om detta till rådet, som skall fatta beslut med kvalificerad majoritet inom trettio dagar.

5. Om kommissionen, vid utgången av den period som avses i punkt 3, finner att det berörda förmånslandet inte har uppfyllt det åtagande som krävs och om den anser att ett tillfälligt upphävande är nödvändigt, skall den lägga fram ett lämpligt förslag för rådet, som skall fatta beslut med kvalificerad majoritet inom 30 dagar. Om rådet fattar beslut om tillfälligt upphävande skall detta träda i kraft sex månader efter det att beslutet fattats, såvida det inte innan dess beslutas att grunderna för det inte längre föreligger.

Artikel 19

1. Kommissionen får, sedan den underrättat kommittén, avbryta tillämpningen av förmånsordningarna enligt denna förordning för alla eller vissa produkter med ursprung i ett förmånsland

a) om den anser att det finns tillräcklig bevisning för att ett tillfälligt upphävande är motiverat på de grunder som avses i artikel 15.1 d, eller

b) om importen inom ramen för dessa ordningar kraftigt överstiger landets normala produktions- och exportkapacitet.

2. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen alla relevanta uppgifter som kan motivera att tillämpningen av förmånsordningarna avbryts.

3. Om kommissionen anser att det finns tillräcklig bevisning för att villkoren för avbrytande är uppfyllda, skall den snarast möjligt vidta alla lämpliga åtgärder.

4. Perioden för avbrytande skall vara begränsad till tre månader och får förnyas en gång. Kommissionen får förlänga denna period i enlighet med förfarandet i artikel 28.

Artikel 20

1. Om en produkt med ursprung i ett förmånsland importeras på villkor som orsakar eller riskerar att orsaka allvarliga svårigheter för en producent i gemenskapen av en likadan eller en direkt konkurrerande produkt, kan tullarna enligt Gemensamma tulltaxan när som helst återinföras för den produkten på begäran av en medlemsstat eller på kommissionens initiativ.

2. Om kommissionen beslutar att inleda en undersökning skall den offentliggöra ett tillkännagivande om inledande av en undersökning i Europeiska unionens officiella tidning . I tillkännagivandet skall det anges att eventuella upplysningar som är av betydelse i ärendet bör lämnas till kommissionen. Den tid inom vilken berörda parter får lämna skriftliga synpunkter skall också anges.

3. Vid undersökningen av om det föreligger allvarliga svårigheter skall kommissionen, i den mån uppgifter är tillgängliga, bland annat beakta följande faktorer avseende gemenskapsproducenterna:

- Marknadsandel.

- Produktion.

- Lager.

- Produktionskapacitet.

- Konkurser.

- Lönsamhet.

- Kapacitetsutnyttjande.

- Sysselsättning.

- Import.

- Priser.

4. Kommissionen skall fatta beslut inom trettio arbetsdagar efter samråd med kommittén.

5. Om åtgärder måste vidtas omedelbart på grund av exceptionella omständigheter som omöjliggör en undersökning, får kommissionen, efter att ha underrättat kommittén, vidta alla förebyggande åtgärder som är absolut nödvändiga.

Artikel 21

Om importen av produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget orsakar eller riskerar att orsaka allvarliga störningar på gemenskapens marknader eller av regleringsmekanismerna för dessa marknader, får kommissionen, sedan den underrättat förvaltningskommittén för den berörda gemensamma organisationen av marknaden, avbryta tillämpningen av förmånsordningarna för de berörda produkternas del.

Artikel 22

1. Kommissionen skall underrätta det berörda förmånslandet om varje beslut som fattats i enlighet med artiklarna 19–21 innan beslutet träder i kraft. Kommissionen skall även underrätta rådet och medlemsstaterna om detta.

2. Varje medlemsstat får inom tio dagar hänskjuta ett beslut som fattats i enlighet med artiklarna 19–21 till rådet. Rådet får inom trettio dagar fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet.

Artikel 23

Inget i denna avdelning skall påverka tillämpningen av de skyddsklausuler som antagits som en del av den gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med artikel 37 i fördraget eller som en del av den gemensamma handelspolitiken i enlighet med artikel 133 i fördraget, eller av andra skyddsklausuler som eventuellt kan tillämpas.

AVDELNING IV

FÖRFARANDEBESTÄMMELSER

Artikel 24

Kommissionen skall anta de ändringar av bilagorna till denna förordning som blir nödvändiga på grund av

a) ändringar i Kombinerade nomenklaturen,

b) ändringar i länders eller territoriers internationella status eller klassificering i enlighet med förfarandet i artikel 28,

c) ett handelsavtal med ett förmånsland som innebär minst samma förmånstillträde till

gemenskapens marknad som den ordning som anges i avdelning II avsnitt 1.

Artikel 25

1. Medlemsstaterna skall inom sex veckor efter varje kvartalsslut till Europeiska gemenskapernas statistikkontor lämna sin statistik över de produkter som under kvartalet i fråga övergått till fri omsättning med åtnjutande av tullförmåner enligt denna förordning. Uppgifterna skall lämnas genom hänvisning till nummer i Kombinerade nomenklaturen (KN-nummer) och i förekommande fall nummer i Europeiska gemenskapernas integrerade tulltaxa (TARIC-nummer) och skall per ursprungsland ange värde, kvantitet och de ytterligare enheter som krävs enligt definitionerna i rådets förordning (EG) nr 1172/95[13] och kommissionens förordning (EG) nr 1917/2000[14].

2. Medlemsstaterna skall i enlighet med artikel 308d i förordning (EEG) nr 2454/93 på kommissionens begäran om denna så begär lämna detaljerade uppgifter om de produktkvantiteter som under de närmast föregående månaderna övergått till fri omsättning med åtnjutande av tullförmåner enligt denna förordning.

3. Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaten övervaka importen av produkter med KN-nummer 0803 00 19, HS-nummer 0603, 1006 och 1701 samt KN-nummer 1604 14 11, 1604 14 18, 1604 14 90, 1604 19 39 och 1604 20 70 för att avgöra om villkoren i artiklarna 20 och 21 är uppfyllda.

Artikel 26

1. Kommissionen skall vid tillämpningen av denna förordning biträdas av en kommitté för allmänna tullförmåner, som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Kommittén får behandla varje fråga rörande tillämpningen av denna förordning som tas upp av kommissionen eller på en medlemsstats begäran.

3. Kommittén skall på grundval av en rapport från kommissionen som omfattar perioden 1 juli 2005–31 december 2008 undersöka verkningarna av gemenskapens Allmänna preferenssystem. Rapporten skall omfatta alla de i artikel 1.2 nämnda förmånsordningarna.

4. Kommittén skall anta sin egen arbetsordning.

Artikel 27

1. När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

2. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 28

När det hänvisas till denna artikel skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

AVDELNING V

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 29

Rådets förordning (EG) nr 552/97 av den 24 mars 1997 om tillfälligt upphävande av allmänna tullförmåner för Unionen Myanmar[15], i vilken det hänvisas till rådets förordningar (EG) nr 3281/94[16] och (EG) nr 1256/96[17], skall anses hänvisa till motsvarande bestämmelser i den här förordningen.

Artikel 30

1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2005. Rådets förordning (EG) nr 2501/2001 skall upphöra att gälla den 30 juni 2005.

2. Artikel 3.2 och artiklarna 8–11 skall tillämpas från och med den dag som denna förordning offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning .

3. Denna förordning skall tillämpas till och med den 31 december 2008. Den tidpunkten skall inte gälla för den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna eller för andra bestämmelser i denna förordning i den mån de tillämpas i förbindelse med den ordningen.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den …

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

FÖRMÅNSLÄNDER OCH TERRITORIER[18] SOM OMFATTAS AV GEMENSKAPENS ALLMÄNNA PREFERENSSYSTEM

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

BILAGA II

FÖRTECKNING ÖVER PRODUKTER VILKA INGÅR I DE ORDNINGAR SOM AVSES I ARTIKEL 1.2 A OCH 1.2 B

Trots bestämmelserna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen skall beskrivningen av produkter anses vara vägledande, eftersom tullförmånerna bestäms av KN-numren. I de fall ex KN-nummer anges, skall tullförmånerna bestämmas genom en sammantagen tillämpning av KN-numret och beskrivningen. För produkter markerade med asterisk gäller villkoren i relevanta gemenskapsbestämmelser.

Produkter som omfattas av den allmänna ordningen (artikel 7) och den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre (artikel 8). Dessa produkter är antingen uppförda som icke känsliga i den mening som avses i artikel 7.1, eller som känsliga i den mening som avses i artikel 7.2. För enkelhetens skull är produkterna uppförda i grupper. I dessa grupper kan det ingå produkter som är befriade eller tills vidare befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan.

+++++ TABLE +++++

BILAGA III

KONVENTIONER SOM DET HÄNVISAS TILL I ARTIKEL 9

DEL A

FN- och ILO-konventioner om grundläggande mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter

+++++ TABLE +++++

DEL B

Konventioner med anknytning till miljön och principerna för goda styrelseformer

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

[1] EGT L 346, 31.12.2001, s. 1.

[2] KOM(2004) 461 slutlig.

[3] KOM(1994) 212 slutlig.

[4] EUT C […], […], s. […].

[5] EUT C […], […], s. […]

[6] EUT C […], […], s. […].

[7] Differentierad och mer gynnsam behandling, reciprocitet och större medverkan av u-länder. GATT-beslut av den 28 november 1979 (L/4903).

[8] KOM(2004) 461 slutlig.

[9] EGT L 346, 31.12.2001, s. 1.

[10] EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.

[11] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[12] EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2031/2001 (EGT L 279, 23.10.2001, s. 1).

[13] EGT L 118, 25.5.1995, s. 10. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

[14] EGT L 229, 9.9.2000, s. 14. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1669/2001 (EGT L 224, 21.8.2001, s. 3).

[15] EGT L 85, 27.3.1997, s. 8.

[16] EGT L 348, 31.12.1994, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2820/98 (EGT L 357, 30.12.1998, s. 1).

[17] EGT L 160, 29.6.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2448/96 (EGT L 333, 21.12.1996, s. 12).

[18] Denna förteckning kan innehålla länder för vilka EU:s Allmänna preferenssystem kan tillfälligt upphävas eller som inte har uppfyllt de krav för administrativt samarbete som är en förutsättning för att varor skall kunna beviljas tullförmåner. Kontakta kommissionen eller behöriga myndigheter om ni är tveksamma.

[19] För produkter enligt KN-nummer 0306 13 är tullen 3,6 % enligt den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

[20] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på denna produkt.

[21] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på produkter enligt KN-nummer 0710 80 85.

[22] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på produkter enligt KN-nummer 0811 10 90.

[23] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på dessa produkter.

[24] För produkter enligt KN-nummer 1704 10 91 och 1704 10 99 skall den specifika tullen begränsas till 16 % av tullvärdet enligt den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.

[25] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på dessa produkter.

[26] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på dessa produkter.

[27] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på dessa produkter.

[28] Den ordning som avses i avsnitt 1 är inte tillämplig på dessa produkter.