EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 3.5.2019 COM(2019) 215 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET FMT:Font=Calibri,Boldom genomförandet av arbetet inom ramen för stödprogrammet för kärnkraftsavveckling i Bulgarien, Litauen och Slovakien under 2018 och tidigare år





















1Inledning I juni 2018 upprättade kommissionen rapporten om halvtidsutvärderingen av Europeiska unionens stödprogram för kärnkraftsavveckling i Bulgarien, Litauen och Slovakien. Enligt rapporten har dessa medlemsstater gjort ändamålsenliga och effektiva framsteg i avvecklingen av sina respektive kärnkraftverk (reaktorerna 1–4 i kärnkraftverket Kozloduj i Bulgarien, kärnkraftverket Ignalina i Litauen och kärnkraftverket Bohunice V1 i Slovakien). Efter en översyn av de detaljerade avvecklingsplanerna bekräftades i rapporten om halvtidsutvärderingen att ingen ytterligare finansiering krävs under den nuvarande fleråriga budgetramen (2014–2020) och att programmen bör fortsätta efter 2020. Samtidigt antog kommissionen två förslag, om fortsatt stöd till avvecklingsverksamhet i Bulgarien, Litauen och Slovakien under nästa fleråriga budgetram 2021–2027. Framför allt kommer den föreslagna medfinansieringen efter 2021 att göra det möjligt för Bulgarien och Slovakien att slutföra avvecklingen av de berörda reaktorerna. Den kommer också att ge stöd åt Litauens fortsatta arbete med en säker och stadig avveckling av kärnkraftverket i Ignalina, en unik process av aldrig tidigare skådad omfattning där en stor mängd radioaktiv grafit måste tas om hand. Föreliggande rapport innehåller en uppföljning av utvärderingen och en översyn av de ytterligare framsteg som gjordes under 2018. Rapporten uppfyller rapporteringskraven i tillämpliga rådsförordningar, , och ligger till grund för antagandet av stödprogrammens årliga arbetsprogram för 2019. Kommissionen har rapporterat om denna fråga vid fyra tillfällen under den nu gällande fleråriga budgetramen (2014–2020), bland annat i samband med halvtidsutvärderingen av programmen1, , , . 1.1Stödprogrammen för kärnkraftsavveckling Vid anslutningen till EU åtog sig Bulgarien, Litauen och Slovakien att stänga åtta kärnkraftsreaktorer före slutet av deras planerade livstid: ·kärnkraftverket Kozloduj i Bulgarien (reaktorerna 1–4), ·kärnkraftverket Bohunice V1 i Slovakien (två reaktorer) och ·kärnkraftverket Ignalina i Litauen (två reaktorer). EU åtog sig å sin sida att tillhandahålla finansiellt stöd för säker avveckling av dessa reaktorer. Rådet antog två förordningars4, 5 den 13 december 2013 för att stödja dessa avvecklingsprogram under den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020. Därmed förlängde rådet det stöd som tillhandahållits under tidigare perioder. Det övergripande syftet var att hjälpa respektive medlemsstat att på ett säkert sätt uppnå sluttillståndet i avvecklingen samtidigt som högsta säkerhetsstandarder upprätthålls. Det är viktigt att notera att programmens omfattning begränsas till avvecklingsverksamhet i de nuvarande förordningarna. De begränsningsåtgärder inom energisektorn som stöddes under tidigare perioder omfattas inte. Programmen har fått en tydlig utformning i fråga om tillämpningsområde, budget och planering med slutdatum som förlagts till efter den nuvarande finansieringsperioden. Slutförvaringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall i ett djupt geologiskt slutförvaringslager omfattas inte av programmen och måste lösas av varje enskild medlemsstat i dess nationella program för hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall, i enlighet med vad som krävs i det tillämpliga direktivet, . I förordningarna fastställs även de specifika målen: Samtliga tre program ·Nedmontering i turbinhallarna och i tillhörande byggnader. ·Säker hantering av avvecklingsavfallet i enlighet med detaljerade avfallshanteringsplaner. Kozloduj- och Bohuniceprogrammen ·Nedmontering av stora komponenter och utrustningar i reaktorbyggnaderna.

Ignalinaprogrammet ·Överföring av bränslet från reaktorhärden i reaktor 2 och reaktorernas bränslebassänger i reaktorerna 1 och 2 till den torra lagringsanläggningen för utbränt bränsle. ·Säker hantering av reaktorerna. 2Programförvaltning 2.1Genomförandemetod I enlighet med artikel 62.1 c i budgetförordningen delegerar kommissionen genomförandet av programmens budget till följande organ: ·För samtliga program och sedan 2001, Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, en internationell organisation, genom riktade fonder med flera givare som styrs av sina respektive fondregler. ·För Ignalinaprogrammet sedan 2003, den centrala projektförvaltningsbyrån (Central Project Management Agency, CPMA), ett offentligrättsligt organ i Litauen. ·För Bohuniceprogrammet sedan 2016, den slovakiska innovations- och energibyrån, ett offentligrättsligt organ i Slovakien. Halvtidsutvärderingen omfattade en granskning av stödprogrammens styrelseformer och det konstaterades att de säkerställde ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av programmen. De centrala framgångsfaktorerna inbegriper tydliga definitioner av roller och ansvarsområden samt en stärkt övervakningsram. När det gäller att ytterligare effektivisera programgenomförandet kommer antagandet av uppdaterade genomföranderutiner 2019 att få stor betydelse, eftersom de leder till en uppdatering av den kontrollstrategi som tillämpas för närvarande. De nya rutinerna omfattar en beskrivning av kontrollbehoven, kontrollverksamhetens mål och de verktyg, arbetsmetoder och förfaranden som krävs för att nå övervakningsmålen och vidta ändamålsenliga begränsningsåtgärder när avvikelser eller risker upptäcks. Övervakningen av de organ som av kommissionen fått i uppdrag att genomföra programmens budget följer reglerna som fastställts i respektive delegeringsavtal. Övervakningen bygger på regelbundna utvärderingar av att organen uppfyller kraven för indirekt förvaltning enligt artikel 154 i budgetförordningen. Den kompletteras av riskbaserade kontroller som ingår i den regelbundna övervakningsprocessen eller som delegerats till ett oberoende organ. 2.2Årlig programplanering och övervakning I enlighet med gällande förfaranden har varje berörd medlemsstat utsett en programsamordnare med ansvar för planering, samordning och övervakning av avvecklingsprogrammet på nationell nivå. Programsamordnarna har lämnat in de årliga arbetsprogrammen och kommissionen har antagit dem tillsammans med finansieringsbesluten i enlighet med det granskningsförfarande som fastställs i artikel 5 i förordningen om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter. I dessa arbetsprogram beskrivs de verksamheter som planeras för de kommande två kalenderåren, finansierade genom såväl unionsbudgeten som nationella och andra källor. Varje medlemsstat har kommittéer som svarar för övervakning och rapportering. En företrädare för kommissionen samt programsamordnarna är medordförande i dessa kommittéer. De organ som fått i uppdrag att genomföra budgeten övervakar projektgenomförandet från dag till dag. Kommissionen följer dessutom projektgenomförandet via skrivbordsgranskning och kontroller på plats två gånger per år. Som ett ytterligare stöd åt detta förfarande har resultatvärdemetoden införts för att på ett objektivt sätt mäta projektens prestanda och programmens framsteg. 2.3Revisioner och utvärdering Som redan nämnts har kommissionen slutfört halvtidsutvärderingen av programmen1, inklusive ett offentligt samråd och en bedömning av programmens resultat och inverkan, resursanvändningens effektivitet och mervärdet för unionen. Enligt uppdraget omfattade utvärderingen behovet av att förändra de detaljerade genomförandeförfarandena12 vilket ledde till att kommissionen identifierade behovet av att uppdatera förfarandena för att kunna dra lärdom av gjorda erfarenheter. Kommissionen har också inlett en studie av effektivitet, ändamålsenlighet och mervärde för EU av de energirelaterade projekt som finansierades av programmen under perioden 2007–2013. Resultat från studien väntas komma under 2019. Kommissionen har dessutom genomfört en tematisk kontroll av upphandlingsförfaranden som tillämpas av de organ som ansvarar för att genomföra programmens budget. En genomgång av 20 upphandlingsärenden visade att dessa organ fullt ut stödde mottagarnas arbete för att uppnå god ekonomi, effektivitet, insyn och ansvarstagande i samtliga förfaranden samt när det gällde att respektera grundläggande principer om god upphandlingspraxis. 3Budgetgenomförande och medfinansiering I början av den nuvarande fleråriga budgetramen upprättade de tre medlemsstaterna detaljerade avvecklingsplaner för att uppfylla förhandsvillkoren4,5. Dessa planer låg till grund för de allmänna kostnadsberäkningarna samt programmens syfte och tidsplaner. Programmen bör vara genomförda 2025 i Slovakien, 2030 i Bulgarien och 2038 i Litauen. Hur länge programmen varar beror på ett antal faktorer och randvillkor, såsom teknisk komplexitet, anläggningarnas storlek och beredskapsnivån när det gäller avfallshantering i början av respektive program. Kommissionen utvärderade de planerna och drog slutsatsen att de var kompletta, relevanta och heltäckande samt att de allmänna kostnadsberäkningarna på det hela taget var korrekta – enligt resultaten från en oberoende granskning. De medel som för närvarande har tilldelats garanterar ett ändamålsenligt och effektivt förverkligande av programmets mål i enlighet med den fleråriga budgetramen för 2014–2020.

Som framgår av halvtidsutvärderingen har de totala kostnaderna för programmen (beräknat per slutdatum) varit oförändrade sedan 2014 i Litauen och Slovakien, medan de har skrivits upp (+23 %) i Bulgarien på grundval av en vederbörlig regelbunden utvärdering av avvecklingsplanen. Bulgarien har följaktligen ökat sina nationella bidrag. På grundval av de detaljerade avvecklingsplanerna har kommissionen fastställt behoven för nästa fleråriga budgetram (2021–2027) och föreslagit att det erbjuds ytterligare EU-stöd 3,3 i syfte att slutföra avvecklingen (i Bulgarien och Slovakien) och öka takten i avvecklingen (i Litauen) genom att täcka behoven för nästa finansieringsperiod och ytterligare bidra till de övergripande programbehoven. Sedan 2014 har kommissionen antagit fem årliga arbetsprogram med tillhörande finansieringsbeslut där den tilldelade budgeten fördelas genom delegeringsavtal med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) (205,1 miljoner euro för Kozlodujprogrammet, 9,0 miljoner euro för Ignalinaprogrammet och 30,3 miljoner euro för Bohuniceprogrammet), den centrala projektförvaltningsbyrån i Litauen (CPMA) (306,6 miljoner euro) och den slovakiska innovations- och energibyrån (SIEA) (127,5 miljoner euro). Kommissionens utbetalningar baserades på prognoser för avtalsrelaterade behov och framsteg i projektgenomförandet. För närvarande fastställs inte en lämplig nivå för nationella bidrag i den rättsliga grunden för EU:s finansiella stöd. År 2017 meddelade den litauiska regeringen sitt politiska åtagande att upprätthålla en miniminivå för nationella bidrag på 14 % under programmets hela löptid. Under den nuvarande budgetramen har de nationella bidragen ökat till de belopp som rapporteras i tabellerna 1 och 2. Tabellerna visar utbetalningar och fastställda medel sammantaget sedan inledningen av stödprogrammet för avveckling. I sina förslag till rådets förordningar om fortsatt stöd till avvecklingsverksamhet i Bulgarien, Litauen och Slovakien under nästa fleråriga budgetram för perioden 2021–2027 har kommissionen infört lägsta förväntade nivåer för de nationella bidragen. Tabell 1 – Utbetalningar (betalningar till slutmottagare), 30.6.2018 (miljoner euro) Medlemsstat EU* Kozloduj 275 (41 %) 394 (59 %) Bohunice 192 (42 %) 263 (58 %) Ignalina 162 (14 %) 961 (86 %) *Inbegriper bidrag från andra givare.

Källa: övervakningsrapporter, EBRD, CPMA. Tabell 2 – Fastställda medel (utbetalningar plus tilldelningar), 30.6.2018 (miljoner euro) Medlemsstat EU* Kozloduj 458 800 Bohunice 476 671 Ignalina 478 1568 *Inbegriper bidrag från andra givare.

Källa: övervakningsrapporter, årliga arbetsprogram, EBRD, CPMA. 4Framsteg och resultat Kommissionen mäter framsteg och resultat för dessa program mot de mål som anges i respektive rådsförordningar4, 5. Fram till 2018 har de dessutom övervakats genom de detaljerade mål och system som tillhandahålls i genomförandeförfarandena12 och genom resultatvärdemetoden. Hittills har framstegen mot målen varit i stort sett tillfredsställande, även om förseningarna i det allmänna genomförandet ökar sedan 2014, något som framgår av en jämförelse mellan resultatvärdet och baslinjen (se figurerna 2, 4 och 6). Programmens kritiska linje påverkas emellertid inte i nuläget och slutdatum ligger fast i samtliga tre medlemsstater. Efter halvtidsutvärderingen har verksamheternas tidsprofil reviderats för att omkalibrera spårandet av framsteg och resultat genom resultatvärdemetoden (se figurerna 2, 4 och 6). 4.1Bulgarien - Kozlodujprogrammet Reaktorerna 1–4 i kärnkraftverket Kozloduj är av typen VVER 440/230. Reaktorerna 1 och 2 stängdes under 2002 och reaktorerna 3 och 4 under 2006. Avvecklingen kontrolleras sedan 2013 av det bulgariska statliga företaget för radioaktivt avfall (SERAW), som är en särskild avvecklingsorganisation med ansvar för säker hantering av radioaktivt avfall på Bulgariens territorium. SERAW, som står under tillsyn av energiministeriet, är den koncessionshavare/operatör som ansvarar för avvecklingen av kärnkraftverket Kozloduj, reaktorerna 1–4, och för den nationella slutförvaringsanläggningen. Kozlodujprogrammet gjorde betydande framsteg med nedmontering av utrustningen i turbinhallen och i det kontrollerade området. Viktig infrastruktur för avfallshantering – avgörande för att kunna fortsätta med avvecklingen – togs i bruk under 2018: en verkstad för storleksminskning och dekontaminering av utrustning som monterats ned (sedan mars 2018) och en anläggning för högeffektiv volymminskning av radioaktivt avfall (plasmasmältugnen), som togs i drift första gången i november 2018 (se figur 1). Parallellt med detta pågår uppförandet av den nationella slutförvaringsanläggningen, dvs. ytlagret för låg- och medelaktivt avfall som kommer att ta emot stora mängder avvecklat material. Av halvtidsutvärderingsrapporten framgår att de bulgariska myndigheterna på grundval av den regelbundna översynen av avvecklingsplanen drog slutsatsen att totalkostnaden för Kozlodujprogrammet (beräknat till slutförandet) måste skrivas upp (+23 %). Bulgarien har i enlighet därmed ökat sina nationella bidrag. Slutdatum för programmet (2030) bekräftades.

Resultatvärdet jämfört med baslinjen visar mängden arbete som utförts i förhållande till planen. Detta framgår också av prestandaindexet (SPI). Av lönsamhetsindexet (CPI) framgår att kostnaden för det utförda arbetet var som planerat. Den streckade linjen visar den uppdaterade baslinjen efter halvtidsutvärderingen och kommer att användas för framtida spårning och övervakning. De angivna värdena inkluderar oförutsedda utgifter. Den beräknade totalkostnaden (inklusive oförutsedda utgifter) var 1 358 miljoner euro 2018, medan den var 1 107 miljoner euro 2014. 4.2Slovakien – Bohuniceprogrammet Kärnkraftverket Bohunice V1 består av två VVER 440/230-reaktorer: Reaktorerna 1 och 2 stängdes för gott under 2006 respektive 2008. Det slovakiska företaget Jadrová a vyraďovacia spoločnosť (JAVYS) är en särskild avvecklingsorganisation med ansvar för en säker avveckling av kärntekniska anläggningar och hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall på Slovakiens territorium. Företaget står under finansministeriets kontroll. JAVYS är den koncessionshavare/operatör som ansvarar för avvecklingen av kärnkraftverket Bohunice V1 och för anläggningar för hantering av använt kärnbränsle och avfall. Stora framsteg gjordes inom ramen för Bohuniceprogrammet under 2018. Arbetet med dekontaminering och nedmontering i turbinhallar och tillhörande byggnader slutfördes under 2018 i och med att de fyra kyltornen till kärnkraftverket V1 revs (se figur 3). Därmed uppnåddes det första särskilda målet i artikel 2.2. b i) i den relevanta förordningen4 på ett ändamålsenligt och effektivt sätt. Viktigt dekontaminerings- och nedmonteringsarbete har dessutom utförts i reaktorbyggnaden: under 2018 slutfördes dekontaminering av bassängerna för använt kärnbränsle och andra tankar i det kontrollerade området, medan arbetet med att montera ned stora komponenter i reaktorns kylsystem påbörjades. Infrastrukturen för hantering av avfall lämpar sig för nuvarande behov av nedmonterings- och dekontamineringsarbete, och ytterligare anläggningar håller på att färdigställas inför framtiden. Kapaciteten hos slutförvaringsmetoden för lågaktivt avfall (> 90 % av den totala volymen av radioaktivt avfall) håller på att utökas vid det befintliga slutförvaret i Mochovce. Det arbetet planeras vara slutfört i början av 2019. Även det nya mellanlagret för medelaktivt avfall som inte kan tas om hand i Mochovce är färdigbyggt. Minst 56 projekt av 73 har slutförts. Bohuniceprogrammet är det mest avancerade och kommer sannolikt att utgöra den första totala avvecklingen av reaktorer av typen VVER. På grundval av den reviderade avvecklingsplanen konstaterades i halvtidsutvärderingsrapporten att totalkostnaden för avvecklingsprogrammet (beräknat vid slutförandet) ökar något och att slutdatum 2025 ligger fast. Denna beräkning stöds av en avancerad plan för risker och oförutsedda utgifter som ger de beräkningar som gjorts god tillförlitlighet. 4.3Litauen – Ignalinaprogrammet Kärnkraftverket Ignalina består av två RBKM 1500-reaktorer: reaktorerna 1 och 2 stängdes under 2004 respektive 2009. Det statsägda litauiska kärnkraftverket Ignalina är den koncessionshavare/operatör som ansvarar för anläggningarna under avveckling och för avfallshanteringsanläggningarna. Företaget står under energiministeriets kontroll. Under det senaste året har Ignalina ytterligare anpassat sin struktur till en ändamålsenlig avvecklingsorganisation med en starkare projektförvaltning. Ignalinaprogrammet innebär en unik utmaning på grund av reaktorn av Tjernobyl-typ som utmärks av stora grafitstavar. Den totala kostnaden för programmet (beräknat vid slutförandet) har förblivit oförändrad sedan 2014 och slutdatum, som beräknas till slutet av 2038, ligger fast. Avlägsnandet av använda bränsleelement från båda reaktorbyggnaderna (reaktorerna 1 och 2) inleddes i september 2016. Den andra reaktorn tömdes helt på bränsle i februari 2018, dvs. nio månader tidigare än planerat. Båda reaktorerna har tömts på bränsle och arbetet med att överföra utbränt bränsle från dammarna till den tillfälliga lagringsanläggningen för utbränt kärnbränsle fortsätter i jämn takt. Per den 31 december 2018 hade över 50 % av de använda bränsleelementen på ett säkert sätt lagts i tunnor och placerats i lagret. Enligt planen kommer allt utbränt bränsle att ha avlägsnats i juli 2022 (se figur 5).