Yttrande från Regionkommittén om "Förslag till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik år 2000"

(2000/C 57/04)

BAKGRUND

Kommissionens "Förslag till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik år 2000" [KOM(1999) 441 slutlig].

Rådets beslut av den 6 oktober 1999 att rådfråga Regionkommittén i detta ärende i enlighet med artikel 265 första stycket i EG-fördraget.

Presidiets beslut av den 2 juni 1999 att avge ett yttrande i detta ärende och att ge utskott 6 - sysselsättning, ekonomisk politik, inre marknaden, industri, småföretag - i uppdrag att bereda ärendet.

Ordförandens beslut av den 14 oktober 1999 att i enlighet med artikel 39 i Regionkommitténs arbetsordning utse Kenneth Bodfish (UK-PSE) och Helene Lund (DK-PSE) till huvudföredragande för yttrandet i detta ärende.

Det utkast till yttrande (CdR 360/99 rév. 1) som utarbetats av huvudföredragandena Kenneth Bodfish (UK-PSE) och Helene Lund (DK-PSE).

Regionkommittén har vid upprepade tillfällen understrukit betydelsen av de lokala och regionala aspekterna inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin, som i resolutionen om den europeiska sysselsättningspakten (CdR 156/99 fin)(1), föredragande: Henning Jensen (DK-PSE) yttrandet om riktlinjerna för sysselsättningspolitiken (CdR 279/98 fin)(2), föredragande: Kenneth Bodfish (UK-PSE) samt yttrandet om de territoriella sysselsättningspakterna (CdR 91/99 fin)(3), föredragande: Dimitrios Efstathiadis, (GR-PSE) och Jorma Virtanen (FIN-PSE).

Mot bakgrund av ovanstående antog Regionkommittén vid sin 31:a plenarsession den 17-18 november 1999 (sammanträdet den 18 november) följande yttrande.

1. Bakgrund och inledning

1.1. Sedan man antagit Amsterdamfördraget, som införde en ny avdelning om sysselsättning, kom man vid toppmötet om sysselsättning i Luxemburg i november 1997 överens om att den europeiska sysselsättningsstrategin bör bygga på de fyra grundpelarna anställbarhet, företagaranda, anpassningsförmåga och jämställdhet. Varje år antas en uppsättning riktlinjer för var och en av pelarna, och dessa riktlinjer fastställer ett antal specifika mål som medlemsstaterna skall uppnå via sin sysselsättningspolitik. Medlemsstaterna införlivar varje år dessa riktlinjer i nationella handlingsplaner.

1.2. Den 8 september 1999 antog kommissionen sitt "sysselsättningsprogram" i vilket riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och den strukturella reformen av arbetsmarknaden fastställs. Programmet omfattar följande:

- Utkast till gemensam rapport om sysselsättningen 1999(4).

- Förslag till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik år 2000(5).

- Förslag till rådets rekommendation om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik(6).

1.3. Europeiska rådet kommer att diskutera och avsluta sina överläggningar om riktlinjerna för sysselsättningen vid toppmötet i Helsingfors den 11-12 december 1999.

1.4. Avsikten med detta yttrande är att framföra Regionkommitténs bestämda åsikt om betydelsen av de lokala och regionala myndigheternas roll för sysselsättningen, att peka på hur riktlinjerna kan användas för att genomföra detta, att föreslå att lokala och regionala myndigheter får möjlighet att delta i utformningen av varje medlemsstats handlingsplan samt att till toppmötet i Helsingfors den 11-12 december 1999 vidarebefordra uppmaningen att man i högre grad bör erkänna de lokala och regionala myndigheternas roll.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Den europeiska sysselsättningsstrategin

2.1.1. ReK har aktivt deltagit i processen att utforma den europeiska sysselsättningsstrategin. I sina senaste yttranden har ReK framhållit de lokala och regionala aspekternas betydelse i detta sammanhang. ReK anser att genomförandet av sysselsättningsriktlinjerna kräver att de lokala och regionala myndigheterna spelar en aktiv roll. Dessutom är det viktigt att komma ihåg att erfarenheterna på lokal och regional nivå kan vara en inspirationskälla på nationell och europeisk nivå.

2.1.2. Följaktligen har ReK i samarbete med Europeiska kommuners och regioners råd (CEMR) föreslagit en kampanj kallad "Lokala åtgärder för sysselsättningen", som skall lanseras på europeisk nivå för att främja de lokala och regionala myndigheternas ansträngningar att omvandla riktlinjerna till åtgärder i sin egen politik. ReK välkomnar att kommissionen har gett sitt stöd till detta initiativ och att även Europaparlamentet i egenskap av budgetmyndighet har anammat kampanjen.

2.1.3. ReK anser dock att det fortfarande finns utrymme för att i större utsträckning erkänna de lokala och regionala myndigheternas roll i samband med sysselsättningsriktlinjerna och när medlemsstaterna genomför dessa riktlinjer. I detta yttrande vill ReK fokusera på de föreslagna sysselsättningsriktlinjerna för år 2000. Sedan vill kommittén fortsätta diskussionerna med medlemsstaterna beträffande genomförandet av riktlinjerna.

2.2. Utkastet till gemensam rapport om sysselsättningen 1999

2.2.1. Den gemensamma rapporten om sysselsättningen bygger på en analys av de rapporter som medlemsstaterna har lagt fram om genomförandet av 1998 års nationella handlingsplaner för sysselsättningen och de åtgärder som vidtagits på nationell nivå för att genomföra sysselsättningsriktlinjerna för år 1999. Generellt sett verkar det som om medlemsstaterna har valt ett mer förebyggande angreppssätt i kampen mot arbetslösheten genom att anta nya initiativ. I rapporten framhålls att "man bör angripa politiska nyckelområden med större beslutsamhet genom att ställa upp nationella målsättningar".

2.3. Lokala och regionala myndigheters roll i utformningen och genomförandet av de nationella handlingsplanerna

2.3.1. Lokala och regionala myndigheter kan spela en viktig roll i genomförandet av de nationella handlingsplanerna i medlemsstaterna. I tidigare yttranden har ReK i detalj redogjort för hur de lokala och regionala myndigheterna genom sitt deltagande kan främja skapandet av arbetstillfällen på lokal nivå.

2.3.2. De lokala och regionala myndigheterna spelar ofta en unik dubbelroll, dels som tillhandahållare av tjänster, dels som arbetsgivare åt ett stort antal arbetstagare. Därför spelar de en avgörande roll i skapandet av sysselsättning. Genom att arbeta i partnerskap med lokala parter och expertgrupper bidrar de lokala och regionala myndigheterna till att skapa en miljö som främjar skapande av arbetstillfällen, och genom lokala ekonomiska strategier främjar de aktivt utvecklingen av företag.

2.3.3. Dessutom har de lokala och regionala instanserna, såsom demokratiskt valda organ på en nivå nära medborgarna, påtagit sig en extra uppgift som inte är lagstadgad, nämligen att öka alla sina medborgares livskvalitet. Lokala myndigheter främjar därför aktivt en politik som skapar lika möjligheter för äldre medborgare och eftersatta grupper.

2.3.4. Den gemensamma rapporten för 1999 visar att endast ett fåtal länder har decentraliserat sin aktiva arbetsmarknadspolitik till regional eller lokal nivå. Där decentralisering har skett tyder de positiva resultaten på att man bör överväga denna metod i alla medlemsstater. I en alltmer differentierad och global ekonomi är skräddarsydda initiativ som baseras på en omfattande kunskap om regionala och lokala företagarvillkor avgörande för framgång. Därför bör medlemsstaterna i större utsträckning beakta den "lokala delen av det globala sammanhanget" när de utformar och genomför de nationella handlingsplanerna. Som exemplen i bilaga A visar spelar de lokala och regionala myndigheterna en avgörande roll för alla fyra pelarna.

2.3.5. Många lärdomar kan dras av de erfarenheter som gjorts inom de europeiska industridistrikten, såsom Italiens "Emilia Romagna", Tysklands Baden-Württemberg eller mer småskaliga områden som Portugals Vale Do Ave eller Danmarks Herning/Ikast. I alla dessa regioner har regionala och lokala myndigheter förenat sina krafter och sin kompetens med företag, lokala organisationer och fackföreningar och arbetat mot ett gemensamt mål, dvs. att utveckla regionala eller lokala tillväxt- och sysselsättningscentrum genom att utnyttja de möjligheter och öppningar som alla regioner har i den globala ekonomin.

2.3.6. Särskild betydelse har dessutom de sysselsättningsinitiativ som i dag är igångsatta i de 15 medlemsstaterna tack vare de lokala och regionala sysselsättningspakter som kommissionen har främjat. I detta sammanhang har kommissionen förlitat sig på de lokala myndigheternas roll som bro och medlare mellan de ekonomiska aktörerna, arbetsmarknadens parter och medborgarna. Sådana initiativ har de senaste månaderna haft en positiv effekt på ekonomin och sysselsättningen.

2.3.7. En självklar startpunkt för processen att stödja lokala initiativ är att integrera den regionala och lokala dimensionen i de relevanta sysselsättningsriktlinjerna för att få de nationella handlingsplanerna och därmed politikerna att beakta de lokala och regionala myndigheterna. Av detta skäl vill Regionkommittén uppmana medlemsstaterna att låta representanter för de regionala och lokala myndigheterna ingå i de nationella kommittéer som har till uppgift att förbereda och genomföra de nationella handlingsplanerna för sysselsättningen.

2.4. Rekommendationer om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik

2.4.1. För första gången har kommissionen föreslagit ministerrådet rekommendationer som rådet kan framföra till enskilda medlemsstater beträffande sysselsättningspolitiken. Dessa rekommendationer har utarbetats mot bakgrund av jämförande analyser av medlemsstaternas insatser, de stora bristerna i genomförandet av riktlinjerna för 1998 och genomförandet av riktlinjerna för 1999.

2.4.2. ReK accepterar principen att rådet framför rekommendationer till enskilda medlemsstater om deras insatser. Medlemsstaterna bör dock garanteras flexibilitet så att de kan visa kreativitet i utformningen av sysselsättningspolitiken och inte tvingas att följa en viss linje som rådet föreskrivit. Kommittén anser därför att regionala stödåtgärder bör garanteras tillräckligt spelrum, så att man på regional och lokal nivå kan skapa en meningsfull sysselsättning för alla marginaliserade grupper.

2.5. Sysselsättningsriktlinjerna för år 2000

2.5.1. Kommissionen har föreslagit ett antal smärre ändringar i texten om riktlinjerna på områden där man anser att medlemsstaterna bör vidta strängare åtgärder.

2.5.2. ReK välkomnar dessa smärre ändringar eftersom de syftar till att främja integrering av potentiellt eftersatta grupper och främja utbildning och vidareutbildning inom informationsteknik. Som nämndes ovan ger de lokala och regionala myndigheternas roll som tillhandahållare av tjänster och arbetsgivare dem en enastående möjlighet att genomföra dessa riktlinjer.

2.5.3. Sådana insatser kan påvisas med avseende på riktlinje 4, eftersom lokala myndigheter aktivt uppmuntrar äldre medborgare att särskilt delta i livslångt lärande. ReK har tydligt i ett tidigare yttrande(7) framhållit vilken roll lokala myndigheter kan spela och fortsätta att spela som stöd för äldre medborgare.

2.5.4. Ämnet utbildning och vidareutbildning, som diskuteras inom riktlinjerna 7 och 8, ligger inom de lagstiftade ansvarsområdena för många lokala och regionala myndigheter inom EU. Många myndigheter tar aktivt itu med problemet med elever som hoppar av skolan och har även vidtagit åtgärder för att ta del av informationssamhällets möjligheter.

2.5.5. ReK stöder ändringarna av riktlinje 8 för det kommande året, men har några synpunkter att framföra. För att målet skall kunna uppnås kommer kostnaderna i början att öka till följd av fortbildning av lärare och anskaffning av utrustning. Sedan kommer det att medföra extra arbetsuppgifter för lärarna som måste se till att eleverna inte surfar till olämpliga webbplatser på Internet. Även om detta mål välkomnas varmt kan det finnas hinder för att uppnå det.

3. Särskilda kommentarer: Ändringsförslag till sysselsättningsriktlinjerna för år 2000

3.1. Värdesätta de lokala och regionala myndigheternas roll för att stödja små och medelstora företag - riktlinje 11

3.1.1. Lokala och regionala myndigheter stöder små och medelstora företag på ett flertal sätt inom ramen för sitt arbete för att skapa sysselsättning. I stödåtgärderna ingår bland annat att ge råd och vägledning, ställa lokaler till förfogande (inklusive redan inredda lokaler till nystartade företag), ge bidrag och samordna företagspolitiken med mera övergripande strategier för ekonomisk utveckling och social integration.

3.1.2. För att denna roll skall framgå av riktlinjerna föreslår kommittén att följande mening skall läggas till i slutet av riktlinje 11:

"Med tanke på ovannämnda utbildning och stöd och undanröjandet av alla möjliga hinder inom ramen för deras verksamhetsområde, måste de lokala och regionala myndigheternas samt arbetsmarknadens parters roll och ansvar erkännas och stödjas till fullo."

3.2. De lokala och regionala parternas roll för att skapa arbetstillfällen - riktlinje 12

3.2.1. Riktlinje 12 har ändrats avsevärt. Kommittén anser att den unika roll som de lokala och regionala myndigheterna spelar inte framhävs tillräckligt i den nuvarande texten.

3.2.2. Den föreslagna riktlinjen lyder som följer:

"främja åtgärder för att fullständigt utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att sysselsättning skapas på lokal nivå och i den sociala ekonomin, särskilt inom de nya verksamheter som är kopplade till de behov som marknaden ännu inte har tillfredsställt, genom att - i syfte att minska dem - undersöka eventuella hinder för dessa möjligheter. I detta sammanhang bör den roll och det ansvar som parterna på regional och lokal nivå samt arbetsmarknadens parter har erkännas och understödjas mer allmänt. Dessutom bör de offentliga arbetsförmedlingarnas nya roll att finna lokala sysselsättningsmöjligheter och förbättra den lokala arbetsmarknadens funktion utnyttjas till fullo.(8)"

3.2.3. I riktlinje 12 i riktlinjerna för 1999 betonas att särskild hänsyn bör tas till den roll lokala myndigheter och arbetsmarknadens parter spelar. ReK anser det nödvändigt att uttryckligen framhäva de lokala och regionala myndigheternas nyckelroll, som skiljer sig avsevärt från andra lokala och regionala parters på grund av deras särskilda uppgifter och allmänna politiska ansvar. Därför föreslår ReK att texten ändras enligt följande:

"främja åtgärder för att fullständigt utnyttja de möjligheter som erbjuds genom att sysselsättning skapas på lokal nivå och i den sociala ekonomin, särskilt inom de nya verksamheter som är kopplade till de behov som marknaden ännu inte har tillfredsställt, genom att - i syfte att minska dem - undersöka eventuella hinder för dessa möjligheter. I detta sammanhang bör den roll och det ansvar som tilldelats de lokala och regionala myndigheterna och deras olika partner på regional och lokal nivå samt arbetsmarknadens parter har erkännas och stödjas mer allmänt. Dessutom bör de offentliga arbetsförmedlingarnas nya roll att i partnerskap med lokala och regionala myndigheter finna lokala sysselsättningsmöjligheter och förbättra den lokala arbetsmarknadens funktion utnyttjas till fullo.(9)"

3.2.4. Partnerskap mellan lokala och regionala myndigheter och offentliga arbetsförmedlingar är minst lika nödvändigt när det gäller att förbereda aktiva politiska åtgärder för att öka sysselsättningen, och när det gäller att utforma och genomföra planer för integration på arbetsmarknaden och yrkesvägledning eller planer för att komplettera och stödja lokala utvecklingsinitiativ som prioriterar en positiv effekt på sysselsättningen.

3.3. Lokala och regionala myndigheter som arbetsgivare - riktlinje 20

3.3.1. Som arbetsgivare, och ibland stora sådana, måste de lokala och regionala myndigheterna vinnlägga sig om att skapa lika möjligheter i fråga om sysselsättning och ta hänsyn till medborgarnas behov. Lokala och regionala myndigheter är i egenskap av stora arbetsgivare vana att tillämpa denna jämställdhetsprincip. Kommittén skulle därför vilja föreslå följande precisering till riktlinje 20:

3.3.2. Lägg till följande i slutet av riktlinje 20:

"Medlemsstaterna skall komma överens med de lokala och regionala myndigheterna om att de, på grund av sina erfarenheter som stora arbetsgivare, skall följa och genomföra denna riktlinje."

3.4. Göra de lokala och regionala myndigheterna direkt delaktiga i utformandet av de nationella handlingsplanerna - ny riktlinje

3.4.1. I enlighet med vad som betonats i samband med ovannämnda riktlinjer måste medlemsstaterna erkänna och stödja de lokala och regionala myndigheternas samt arbetsmarknadens parters särskilda roll och ansvar för att genomföra ett flertal av dessa målsättningar. I detta syfte skulle kommittén vilja föreslå följande nya riktlinje:

"23. Medlemsstaterna bör ge de lokala och regionala myndigheterna samt arbetsmarknadens parter möjlighet att utforma eller ha direkt inflytande över förberedelserna och genomförandet av de nationella handlingsplanerna för sysselsättning."

4. Rekommendationer till toppmötet i Helsingfors

4.1. ReK framhåller att de lokala och regionala myndigheterna har genomfört, och fortsätter att aktivt genomföra den europeiska sysselsättningsstrategin på lokal nivå.

4.2. De lokala och regionala myndigheterna spelar en unik roll som folkvalda instanser nära medborgarna, som arbetsgivare samt som tillhandahållare av tjänster, och kan därmed främja och skapa arbetstillfällen för äldre personer och verka för jämställdhet mellan män och kvinnor och lika möjligheter för missgynnade grupper, som på så vis värdesätts mer och vinner i trovärdighet.

4.3. ReK uppmanar ännu en gång de nationella myndigheterna att formellt erkänna de lokala och regionala myndigheternas roll och inbegripa den utvecklingen och genomförandet av de nationella handlingsplanerna. Vi uppmanar toppmötet i Helsingfors och rådet att lägga till denna aspekt i riktlinjerna för sysselsättning. Vi uppmanar även Europaparlamentets ledamöter att ansluta sig till denna begäran.

4.4. ReK skulle vilja diskutera bakgrunden och motiveringen till rekommendationerna till ministerrådet med kommissionen.

5. Slutsatser

5.1. ReK fortsätter att uppmana de lokala och regionala myndigheterna att delta aktivt i utformningen och genomförandet av de nationella handlingsplanerna. Det är viktigt att de lokala och regionala myndigheterna aktivt deltar i utformningen och genomförandet av de nationella handlingsplanerna för sysselsättning med tanke på att de i väsentlig grad deltar i samfinansieringen.

5.2. ReK har lagt fram ett antal ändringsförslag till riktlinjerna som framhäver de lokala och regionala myndigheternas roll bland annat när det gäller att föra en sysselsättningsfrämjande politik. Det är viktigt att även de åtgärder som de regionala och lokala myndigheterna vidtar inom detta område beaktas i de nationella handlingsplanerna för sysselsättning, och inte endast de nationella regeringarnas prioriteringar.

5.3. ReK vill anordna en kampanj "Lokala åtgärder för sysselsättningen", som på europeisk nivå kommer att stödja de lokala och regionala myndigheterna i deras arbete med att genomföra de nationella handlingsplanerna.

5.4. ReK ställer sig bakom principen om att framföra rekommendationer till medlemsstaterna om sysselsättningspolitiken.

5.5. ReK uppmanar toppmötet i Helsingfors och rådet att beakta de lokala och regionala myndigheternas roll och engagemang i de nationella handlingsplanerna.

Bryssel den 18 november 1999.

Regionkommitténs

ordförande

Manfred DAMMEYER

(1) EGT C 293, 13.10.1999, s. 70.

(2) EGT C 51, 22.2.1999, s. 59.

(3) EGT C 293, 13.10.1999, s. 1.

(4) SEK(1999) 1386 slutlig.

(5) KOM(1999) 441 slutlig.

(6) KOM(1999) 445 slutlig.

(7) CdR 442/98 fin - EGT C 374, 23.12.1999, s. 36.

(8) Den fetstilta texten hänvisar till nya delar i kommissionens förslag till riktlinjer.

(9) Den fetstilta texten hänvisar till ReK:s ändringsförslag till kommissionens förslag.

BILAGA A

till Regionkommitténs yttrande

Anställbarhet

Den danska regeringen har beslutat (genom lagstiftning) att samtliga 275 lokala myndigheter skall upprätta kommittéer för att bekämpa arbetslösheten och förhindra social utslagning. I kommittéerna ingår de lokala myndigheterna, arbetsmarknadens parter och andra relevanta aktörer på arbetsmarknaden. Detta är ett försök att göra alla berörda parter delaktiga i denna svåra uppgift.

Företagande

Företagsverksamheten stöter på många olika administrativa hinder. Lokala myndigheter i Italien har vidtagit åtgärder för att undanröja vissa av dessa hinder genom "Single Counter-programmet", som lanserades av kommunen Catania och som därefter införts i alla kommuner genom en nationell lag. Den italienska regeringen har beslutat att avreglera och effektivisera 122 förfaranden i 400 administrativa bestämmelser. Genom projektet Investi a Catania har 252 projekt lagts fram som lett till att 1700 nya arbetstillfällen skapats.

Anpassningsförmåga

I Storbritannien kan lokala myndigheter inte delta direkt i program som syftar till att skapa arbetstillfällen för arbetslösa. Sandwell Metropolitan Authority West Midlands har tillsammans med arbetsmarknadsmyndigheter utvecklat ett program som syftar till att identifiera arbetstillfällen som arbetslösa kan ha goda chanser att få på grundval av meriter. Dessa arbeten sträcker sig över en sexmånadersperiod. En samordnare ger stöd åt den nyanlände och den övriga personalen. Med stöd av Europeiska socialfonden planerar den lokala myndigheten att skapa ytterligare 20 arbetstillfällen under de kommande tre åren.

Lika möjligheter

På grundval av EG-fördragets föreskrifter om jämställdhet har nationella myndigheter tagit initiativ till ett flertal åtgärder på området för barnomsorg som genomförts av de lokala myndigheterna. Lokala myndigheter i Finland spenderar 1,3 miljarder om året för att ge samtliga barn under sju års ålder rätt till en heltidsplats inom den kommunala barnomsorgen och skolbarn ett gratis varmt mål mat om dagen. Dessa åtgärder har gjort det möjligt för båda föräldrarna att yrkesarbeta.