EUROPEISKA KOMMISSIONEN Bryssel den 31.7.2015 COM(2015) 386 final RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen — Årsrapport om bedrägeribekämpning 2014 {SWD(2015) 151 final}

{SWD(2015) 152 final}

{SWD(2015) 153 final}

{SWD(2015) 154 final}

{SWD(2015) 155 final}

{SWD(2015) 156 final}



INNEHÅLLSFÖRTECKNING RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Årsrapport om bedrägeribekämpning 2014 SAMMANFATTNING 1.INLEDNING7 2.BEDRÄGERIBEKÄMPNING PÅ EU-NIVÅ7 2.1.Kommissionens politiska åtgärder för bedrägeribekämpning 20147 2.1.1.Förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen7 2.1.2.Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten8 2.1.3.Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget8 2.1.4.Insatser mot korruption i EU8 2.1.5.Anmälan av oriktigheter – bestämmelser i den fleråriga budgetramen, utgiftsområde 2014–20208 2.1.6.Bedrägeribekämpning inom tullen9 2.1.7.Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror10 2.1.8.Insatser mot momsbedrägeri11 2.1.9.Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal11 2.1.10.Bestämmelser om offentlig upphandling11 2.1.11.Direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning12 2.1.12.Kommissionens strategi mot bedrägerier12

2.1.13.Programmen Herkules och Perikles12 2.2.Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpning (Cocolaf)13 2.3.Uppföljning av Europaparlamentets resolution om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapporter för 2012 och 201314 2.3.1.Europaparlamentets resolution av den 3 juli 2014 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 201214 2.3.2.Europaparlamentets resolution av den 11 mars 2015 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 201314 3.ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS AV MEDLEMSSTATERNA FÖR ATT BEKÄMPA BEDRÄGERIER OCH ANNAN OLAGLIG VERKSAMHET SOM PÅVERKAR EU:S EKONOMISKA INTRESSEN15 3.1.Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen15 3.2.Medlemsstaterna tillämpar definitionerna i bestämmelserna om anmälan av oriktigheter16 3.3.Genomförande av 2013 års rekommendationer17 4.BEDRÄGERI OCH ANDRA ORIKTIGHETER18 4.1.Anmälda oriktigheter samt allmän utveckling 2010–201418 4.2.Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri19 4.2.1.Inkomster21 4.2.2.Utgifter22 4.2.3.Naturtillgångar (jordbruk, landsbygdsutveckling och fiske)24 4.2.4.Sammanhållningspolitik (programperioden 2007–2013 respektive 2000–2006)24 4.2.5.Föranslutningspolitik (föranslutningsstöd och instrumentet för stöd inför anslutningen)25 4.2.6.Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen25 4.3.Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri25 4.3.1.Inkomster26

4.3.2.Utgifter26 4.4.Resultat från verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)27 5.ÅTERKRAV OCH ANDRA FÖREBYGGANDE ELLER KORRIGERANDE ÅTGÄRDER27 5.1.Utgifter: Förebyggande mekanismer28 5.1.1.Avbrutna utbetalningar 201428 5.1.2.Betalningar som ställts in28 5.2.Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav år 201429 5.3.Återkrav avseende egna medel29 6.SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER30 6.1.Förbättrad samordning och samarbete: Ny satsning på bedrägeribekämpning30 6.1.1.Förstärkta rättsliga och administrativa strukturer för ett fördjupat samarbete30 6.1.2.Insatser mot bedrägerier och korruption i samband med offentlig upphandling30 6.1.3.Sektorsåtgärder: utgifter31 6.1.4.Sektorsåtgärder: inkomster31 6.1.5.Det fortsatta arbetet31 6.2.Att öka upptäckterna: resultat och olösta frågor31 6.2.1.Utgifter31 6.2.2.Inkomster: Uppdatering av kontrollstrategier32 SAMMANFATTNING Årsrapporten om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen läggs fram av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallad EUF-förordningen). Den behandlar kommissionens och medlemsstaternas insatser mot bedrägerier och insatsernas resultat. Detta är den första rapport som läggs fram av den nuvarande kommissionen, som tillträdde den 1 november 2014. I linje med de politiska prioriteringar som fastställts av kommissionens ordförande Jean-Claude Juncker följer den nya kommissionen en mer fokuserad dagordning, som fäster särskild vikt vid principerna om sund ekonomisk förvaltning. Slutsatserna och rekommendationerna i rapporten bygger på analys av den information som finns tillgänglig för de senaste fem åren samt de problem och risker som har kartlagts under denna period.

Åtgärder som vidtagits på EU-nivå för att skydda EU:s ekonomiska intressen 2014 Under 2014 har kommissionen avslutat de prioriterade åtgärderna i sin fleråriga strategi mot bedrägerier, som antogs i juni 2011. Detta har lett till att alla kommissionens enheter och organ nu har en strategi för bedrägeribekämpning, vilket är en stor bedrift. Kommissionen fortsätter att stödja medlemsstaterna i deras insatser för att förebygga bedrägerier. Eftersom medlemsstaterna förvaltar omkring 80 procent av EU:s budget, är det av yttersta vikt att kommissionen fortsätter att hjälpa dem att utveckla deras egna nationella strategier för bedrägeribekämpning. De sambandscentraler för bedrägeribekämpning som finns i varje medlemsstat skulle kunna spela en viktig roll i detta avseende. Under 2014 fortsatte man att i Europaparlamentet och rådet diskutera två förslag för att förstärka och öka effektiviteten i straffrättslig lagstiftning avseende skyddet av EU:s ekonomiska intressen: I juli 2012 föreslogs ett utkast till direktiv om bedrägeribekämpning genom straffrättsliga bestämmelser för att undanröja kryphål i medlemsstaternas lagstiftning om bedrägerier som gör det svårt att väcka åtal i bedrägeriärenden, och i juli 2013 föreslogs ett utkast till förordning om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet (Eppo). Att på kommissionens förslag inrätta Europeiska åklagarmyndigheten vore ett betydande steg framåt i strävan efter att skydda EU:s ekonomiska intressen. Dessutom ökar antagandet under 2014 av det reviderade direktivet om offentlig upphandling, försörjningsdirektivet och ett nytt koncessionsdirektiv kraftigt insynen och stärker de bedrägeri- och korruptionsbekämpande bestämmelserna genom att definiera intressekonflikter, göra e-upphandling obligatorisk och genom att införa övervaknings- och anmälningsskyldigheter för att begränsa bedrägerier och andra allvarliga oriktigheter i samband med upphandling. Den 18 juni 2014 antog kommissionen ett förslag om att delvis ändra budgetförordningen för att anpassa den till det reviderade direktivet om offentlig upphandling. Detta innebär att man stärker reglerna för uteslutning av ekonomiska aktörer och inrättar en ny databas för tidig upptäckt och uteslutning. Under 2014 diskuterades och godkändes formerna för anmälan av oriktigheter i fonder med delad förvaltning på utgiftssidan i EU:s budget för den nya programperioden 2014–2020 tillsammans med medlemsstaterna. De planeras antas under 2015. På budgetens inkomstsida gjordes under 2014 betydande framsteg för att öka skyddet av EU:s ekonomiska intressen: Genom den ändrade förordningen (EG) nr 515/97 om ömsesidigt administrativt bistånd på tullområdet (som bör träda i kraft 2015) inrättas en EU-databas om varor som införs till, transiteras genom eller förs ut ur EU. Dessutom framgick det under 2014 att meddelanden om ömsesidigt bistånd som utfärdats efter gemensamma tullaktioner som utförts av Olaf är en viktig informationskälla för upptäckt av oriktigheter vid transaktioner som inbegriper vissa typer av varor. Insatser mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksvaror är fortfarande en viktig prioritering för EU och dess medlemsstater. Kommissionen fortsatte att under 2014 aktivt och i nära samarbete med medlemsstaterna genomföra den handlingsplan som anges i meddelandet om upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksvaror. Herkules III-programmet, som antogs 2014, kommer att bidra till att stärka den operativa och administrativa kapaciteten hos medlemsstaternas tull- och polismyndigheter. Genom dessa åtgärder bidrar kommissionen till att omforma EU:s insatser mot bedrägerier. Upptäckt och anmälan av oriktigheter med och utan misstanke om bedrägeri som påverkar EU:s budget Under 2014 anmälde medlemsstaterna 1 649 oriktigheter som bedrägeri (vilket omfattar både misstanke om bedrägeri och konstaterade bedrägerier). Anmälningarna rörde 538 miljoner euro av EU:s medel. På inkomstsidan har antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri ökat. På utgiftssidan minskade antalet något under 2014 jämfört med 2013, medan de därtill relaterade beloppens storlek har ökat. Det förekommer fortfarande skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller upptäckt och anmälan, även om de är mindre än under tidigare år. Vissa tendenser har förstärkts under de två senaste åren. Förvaltningsorganens medverkan vad gäller att upptäcka oriktigheter med misstanke om bedrägeri fortsätter, men de vanligast förekommande arbetssätten är användning av förfalskade handlingar. Allt fler oriktigheter anmäls utan misstanke om bedrägeri, och både beloppens storlek och antal har ökat. Detta återspeglar i stor utsträckning det gradvisa genomförandet av de olika utgiftsprogrammen och det faktum att kontrollsystemen i EU-institutionerna och de nationella revisionsorganen har stärkts. Förebyggande och korrigerande åtgärder

Under 2014 vidtog kommissionen åtgärder för att säkerställa att EU-medlen används enligt principen om sund ekonomisk förvaltning och att EU:s ekonomiska intressen skyddas på vederbörligt sätt. Kommissionen fattade 193 beslut om att ställa in betalningar (på över 7,7 miljarder euro) inom ramen för sammanhållningspolitiken och landsbygdsutvecklingsområden. I slutet av 2014 var 145 av dessa beslut (betalningar på omkring 4,8 miljarder euro ställdes in) fortfarande i kraft. Kommissionen lade också fram sexton nya beslut om att ställa in betalningar. Kommissionen gjorde finansiella korrigeringar på över 2,2 miljarder euro och utfärdade betalningskrav på 736 miljoner euro. De korrigerande åtgärder som vidtogs under 2014 visar att unionens ekonomiska intressen är väl skyddade. Det är dock medlemsstaternas nationella budgetar som riskerar att belastas, om belopp som redan felaktigt betalats ut till stödmottagarna blir föremål för finansiella korrigeringar. Åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna Vid utgången av 2014 hade alla medlemsstater utsett sina sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Strukturerad samordning mellan bedrägeribekämpande organ och andra nationella myndigheter har visat sig vara bästa praxis. Under loppet av 2014 vidtog medlemsstaterna även ett stort antal andra bedrägeribekämpningsåtgärder i samband med offentlig upphandling, ekobrott, intressekonflikter, korruption och fastställde en definition av bedrägerier och visselblåsare. Medlemsstaternas tillämpning av definitionerna i bestämmelserna om anmälan av oriktigheter I årets rapport går man närmare in på medlemsstaternas tillämpning av definitioner när det gäller anmälan av oriktigheter (med eller utan misstanke om bedrägeri) samt tidpunkten för anmälan. Trots att man försökt rationalisera tillämpningen av bestämmelserna om anmälan av oriktigheter mellan medlemsstaterna har skillnader kunnat urskiljas. På grundval av bestämmelserna om anmälan av oriktigheter för den nya programperioden, som för närvarande håller på att antas, och den information som samlats in och analyserats inom ramen för denna rapport kommer kommissionen vägleda medlemsstaterna mot ett harmoniserat tillvägagångssätt vid tolkningen av sådana definitioner för att underlätta jämförbarheten mellan de uppgifter som medlemsstaterna lämnat.

1.INLEDNING I enlighet med artikel 325.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallad EUF-fördraget) ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som vidtagits mot bedrägeri och all annan olaglig verksamhet som skadar Europeiska unionens ekonomiska intressen. EU och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Nationella myndigheter hanterar omkring 80 procent av EU:s utgifter och uppbär traditionella egna medel. Kommissionen utövar tillsyn på båda dessa områden, fastställer standarder och kontrollerar efterlevnaden. Det är mycket viktigt att kommissionen och medlemsstaterna arbetar nära tillsammans för att säkerställa skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Ett av de främsta syftena med denna rapport är att bedöma hur effektivt detta samarbete genomförts under 2014 och hur det skulle kunna förbättras. I rapporten beskrivs vilka åtgärder som vidtagits på EU-nivå under 2014 och i den sammanfattas och utvärderas medlemsstaternas insatser mot bedrägerier. I rapporten analyseras också viktiga framsteg som medlemsstaternas och EU:s organ gjort i fråga om upptäckt och anmälan av bedrägerier och oriktigheter relaterade till EU:s utgifter och inkomster. I rapporten belyses i synnerhet hur bestämmelserna om anmälan av oriktigheter har tillämpats i varje medlemsstat, eftersom den analytiska delen av denna rapport bygger på den information som tas emot genom denna rapporteringsplikt. Rapporten åtföljs av sex arbetsdokument från kommissionens avdelningar. Dessa inbegriper bland annat följande: ”Medlemsstaternas genomförande av artikel 325 år 2014”, ”"rekommendationer för att följa upp kommissionens årsrapport 2013 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen och kampen mot bedrägerier"” samt ”"statistisk utvärdering av anmälda oriktigheter"”, som innehåller tabeller som sammanfattar resultaten av varje medlemsstats bedrägeribekämpningsåtgärder. 2.BEDRÄGERIBEKÄMPNING PÅ EU-NIVÅ 2.1.Kommissionens politiska åtgärder för bedrägeribekämpning 2014 2.1.1.Förslag till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen I juli 2012 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om skydd av EU:s ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser. Syftet med förslaget är att stärka den befintliga rättsliga ramen genom att införa gemensamma minimiregler för definitionen av brott som skadar unionens ekonomiska intressen, samt påföljder och preskriptionstider för dessa fall. Förhandlingar mellan rådet och Europaparlamentet inleddes under andra hälften av 2014, efter rådets antagande av en allmän riktlinje den 6 juni 2013 och en första behandling i Europaparlamentet den 16 april 2014. 2.1.2.Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten

Den 17 juli 2013 antog kommissionen ett förslag till förordning om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet, som ett viktigt initiativ inom kommissionens övergripande strategi för att förbättra skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Det huvudsakliga syftet med förslaget är att inrätta ett sammanhängande och effektivt europeiskt system för utredning och lagföring av brott som skadar EU:s ekonomiska intressen, som definieras i det föreslagna direktivet om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier (punkt 2.1.1). I slutet av 2014 pågick fortfarande förhandlingar i rådet. Europaparlamentet antog en första interimsrapport i mars 2014 och en andra rapport i april 2015, i vilka det uttryckte sitt stöd för de viktigaste delarna av den europeiska åklagarmyndigheten. 2.1.3.Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget Den 18 juni 2014 antog kommissionen ett förslag om att delvis ändra budgetförordningen för att anpassa den till det reviderade direktivet om offentlig upphandling. Huvudsyftet med förslaget är att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen genom inrättande av ett system, som ska förvaltas av kommissionen, för att göra det lättare att tidigt upptäcka hot mot unionens ekonomiska intressen och utesluta ekonomiska aktörer så att de inte längre kan erhålla EU-medel och/eller ålägga sådana ekonomiska aktörer ekonomiska påföljder. Den lagstiftande myndigheten godkände detta förslag i juni 2015 och de nya bestämmelserna kommer att gälla från och med januari 2016. 2.1.4.Insatser mot korruption i EU År 2014 offentliggjorde kommissionen sin första rapport om insatserna mot korruptionen i EU, som innehåller ett kapitel om korruption i samband med offentlig upphandling. I rapporten bedöms hur varje medlemsstat hanterar korruption, undersöks hur lagstiftning och politik fungerar i praktiken och föreslås hur varje land kan förbättra sitt korruptionsbekämpande arbete. Efter rapporten inrättade kommissionen ett nätverk bestående av medlemsstaternas nationella kontaktpunkter och införlivade dessutom mål för insatser mot korruption i den europeiska planeringsterminen för ekonomisk styrning. Under 2014 mottog tolv medlemsstater rekommendationer relaterade till korruption inom ramen för den europeiska planeringsterminen, vilka diskuterades vid senare besök i länderna. Kommissionen gjorde även förberedelser för att kunna inleda ett ”program för erfarenhetsutbyte” under våren 2015. 2.1.5.Anmälan av oriktigheter – bestämmelser i den fleråriga budgetramen, utgiftsområde 2014–2020 Inom ramen för den nya programperioden 2014–2020 måste metoderna för rapportering av oriktigheter definieras i delegerade akter och genomförandeakter för alla områden med delad förvaltning. Under 2014 förhandlade kommissionen fram fyra delegerade akter och fyra genomförandeförordningar, som diskuterades och godkändes på expertnivå i medlemsstaterna. De planeras antas under 2015. I syfte att uppnå största möjliga tydlighet, samtidigt som medlemsstaterna åläggs minimal administrativ börda, harmoniseras bestämmelserna så mycket som möjligt inom alla EU:s utgiftsområden. Den information som lämnats av medlemsstaterna redovisas i kommissionens årliga rapport i enlighet med artikel 325 i EUF-fördraget. 2.1.6.Bedrägeribekämpning inom tullen 2.1.6.1.Ömsesidigt administrativt bistånd (förslag till ändring av förordning (EG) nr 515/97). Kommissionen antog ett förslag till ändring av förordning (EG) nr 515/97 under 2013. Under loppet av 2014 har förhandlingar pågått med Europaparlamentet och rådet. Detta resulterade i en politisk överenskommelse den 18 december 2014. Institutionerna välkomnade överenskommelsen, vilken täppte till vissa kryphål i de nuvarande bestämmelserna om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna och kommissionen. Förslaget syftar till att inrätta en EU-databas över varor som förs in till, transiteras genom och förs ut ur EU. Dessutom föreslås ett övervakningssystem för containrar, vilket kommer att göra det möjligt för Europeiska bedrägeribekämpningsbyrån (Olaf) att analysera containerrörelser i syfte att identifiera eventuella bedrägerier. Förordningen väntas träda i kraft i mitten av 2015, och relevant sekundärrätt kommer att antas i början av 2016. 2.1.6.2.Gemensamma tullaktioner Gemensamma tullaktioner är samordnade och målinriktade operativa åtgärder som genomförs av tullmyndigheterna i medlemsstaterna och tredjeländer under en begränsad tidsperiod för att bekämpa olaglig gränsöverskridande handel med varor. Under 2014 har Olaf arbetat tillsammans med medlemsstaterna i sju gemensamma tullaktioner genom att tillhandahålla underrättelser, tekniskt och/eller ekonomiskt stöd, garantera en säker tillgång till och utbyte av information via plattformen AFIS och ställa sina permanenta operativa samordningsverktyg till förfogande för att underlätta arbetet för de gemensamma tullaktioner som omfattar ett stort antal deltagare: – Gemensamma tullaktionen Replica: Denna insats inriktades på import av varor som gör intrång i immateriella rättigheter, med betoning på farligt gods som utgör en fara för miljön eller för människors hälsa eller säkerhet. Till följd av insatsen beslagtogs 1,2 miljoner förfalskade varor, bl.a. parfymer, reservdelar till bilar och cyklar, leksaker, modeaccessoarer och elektroniska apparater samt 130 miljoner cigaretter. Enbart beslagen av cigarretterna förhindrade förluster på 25 miljoner euro i tullar och skatter. — Gemensamma tullaktionen Snake: Denna gemensamma tullaktion inriktades på undervärderingen av importerade textilier och skodon från Kina. Insatsen ledde till upptäckten av mer än 1 500 containrar, vars tullvärde var kraftigt underdeklarerat och hindrade förluster på uppskattningsvis över 80 miljoner euro i tullavgifter.

— Gemensamma tullaktionen Ermis: Syftet med denna insats var att upptäcka förfalskade varor som kommer in i EU i små postpaket från tredjeländer. Över 70 000 varor av olika slag, såsom mobiltelefoner, solglasögon och små reservdelar till fordon, läkemedel och farmaceutiska varor beslagtogs. — Gemensamma tullaktionen Athena IV: Denna gemensamma tullaktion inriktades på upptäckt av odeklarerade kontanta medel, liksom förebyggande av penningtvätt inom Europeiska unionens territorium. Till följd av insatsen beslagtogs över 1 200 000 euro i kontanter. Gemensamma tullaktionen Warehouse II: Denna gemensamma tullaktion syftade till att bekämpa smuggling och bedrägerier rörande punktskatter på tobak och alkohol. De slutliga resultaten av insatsen håller fortfarande på att utvärderas. — Regionala gemensamma tullaktionen Ire: Detta var en maritim övervakningsinsats som samordnades av franska tullen och inriktades på upptäckt av olaglig handel med känsliga varor som transporteras sjövägen i Atlantområdet. — Regionala gemensamma tullaktionen ISIS 2014: En maritim operativ insats samordnad av den spanska tullen för att bekämpa olaglig handel med känsliga varor i Medelhavet. Insatsen resulterade i beslag på 39,3 kg cannabis. 2.1.6.3.Informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis) Informationssystemet för bedrägeribekämpning är en uppsättning bedrägeribekämpningsprogram som drivs av Olaf, för att få till stånd ett snabbt och säkert utbyte av information med koppling till bedrägerier mellan medlemsstaternas förvaltningar, samt lagring och analys av relevanta uppgifter. Det omfattar två viktiga områden: Ömsesidigt bistånd i tullfrågor och hantering av oriktigheter. Under 2014 registrerades sammanlagt 6 560 ärenden i Afis-systemets databaser och program för ömsesidigt bistånd. Till databasen för transiteringsinformation (Atis) inkom information om sju miljoner nya transiteringsförsändelser, motsvarande sammanlagt 31,5 miljoner varuförflyttningar. Irregularity Management System (IMS) tog emot 23 735 meddelanden. Sju gemensamma tullaktioner utfördes 2014 och kommunikationen skedde via Virtual Operations Cooperation Unit i Afis-systemet. Programmets budget för 2014 uppgick till 6,4 miljoner euro. 2.1.7.Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror 2013 års ”"meddelande om upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksvaror"” åtföljdes av en omfattande handlingsplan. Sedan dess har kommissionen aktivt genomfört handlingsplanen i nära samarbete med medlemsstaterna. Tre möten med medlemsstaternas experter ägnades åt detta ämne under 2014. 2.1.8.Insatser mot momsbedrägeri I december 2014 gav rådet kommissionen mandat att inleda förhandlingar med Norge om ett EU-avtal om administrativt samarbete och indrivning av fordringar i fråga om mervärdesskatt. Förhandlingarna ska ha inletts i juni 2015. Beneluxländernas pilotprojekt för att införa gränsöverskridande nätverksanalys av bedrägerier inom ramen för nätverket Eurofisc lades fram för medlemsstaterna i juni 2014. Det ledde till att en stor majoritet inom Eurofisc-gruppen begärde att detta pilotprojekt skulle utvidgas till att omfatta alla medlemsstater. Eurofisc-nätverket fortsätter att utbyta operativ information om gränsöverskridande bedrägerier och söker nya källor till information, såsom uppgifter om fordonsregistrering. Dessutom har en projektgrupp inom Fiscalis, som syftar till att förbättra samarbetet mellan skatte- och tullmyndigheter, gjort betydande framsteg. Till följd av nya hot från e-handel inrättades en projektgrupp för att samla in bästa praxis från de nationella skatteförvaltningarna på detta område. 2.1.9.Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal Många av EU:s internationella avtal innehåller bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor och, i fallet med preferensavtal, också åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. Under 2014 var 48 avtal med bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd för 71 tredjeländer i kraft, och förhandlingar drevs med 49 länder, inklusive viktiga handelspartner, som Förenta staterna och Japan. Förhandlingarna med Kanada och Vietnam slutfördes. Frihandelsavtal med Georgien och Moldavien blev operativa. Ikraftträdandet av det djupgående och omfattande frihandelsområdet (DCFTA) med Ukraina är planerat till den 1 januari 2016. Alla dessa avtal innehåller bestämmelser om ömsesidigt administrativt samarbete och åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. Kommissionen avser att införa bestämmelser om bedrägeribekämpning i andra internationella avtal som EU ingår, till exempel associerings- och partnerskapsavtal. Under 2014 lyckades Olaf förhandla fram bestämmelser om bedrägeribekämpning i partnerskaps- och samarbetsavtalet med Kazakstan. Förhandlingarna om liknande bestämmelser i partnerskaps- och samarbetsavtalet med Malaysia fortsätter. 2.1.10.Bestämmelser om offentlig upphandling I april 2014 trädde det reviderade direktivet om offentlig upphandling och försörjningsdirektivet samt det nya direktivet om koncessioner i kraft. Genom de nya direktiven ökas transparensen och stärks bedrägeri- och korruptionsbekämpande bestämmelser genom att man i dem definierar intressekonflikter, gör e-upphandling obligatorisk och inför övervaknings- och rapporteringsskyldigheter för att begränsa bedrägerier och andra allvarliga oriktigheter i samband med upphandling. Införlivandet av de nya direktiven ger varje medlemsstat möjlighet att öka effektiviteten, täppa till kryphål, göra sina upphandlingsförfaranden effektivare och helt lagliga, samt stärka nödvändiga kontroll- och påföljdsmekanismer, utan att hindra effektiviteten i processen. Kommissionen bistår medlemsstaterna i genomförandet av paketet om offentlig upphandling och samarbetar nära med några medlemsstater om länderspecifika strategier.

2.1.11.Direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning Direktiv 2014/62/EU om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning antogs i maj 2014. Direktivet bygger vidare på och ersätter rådets rambeslut 2000/383/RIF om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder, som antogs när euron infördes. Genom direktivet införs bestämmelser om följande: Effektiva utredningsverktyg finns tillgängliga i fall av penningförfalskning. Gemensamma maximala påföljder för de allvarligaste förfalskningsbrotten. Överlämnande av beslagtagna falska eurosedlar och mynt till nationella analyscentrum och nationella centrum för myntanalys vid pågående rättsliga förfaranden för analys och identifikation för att göra det möjligt att spåra andra falska eurosedlar och mynt i omlopp. En skyldighet att vartannat år informera kommissionen om hur många fall av penningförfalskning som lagförts och hur många fällande domar som meddelats. 2.1.12.Kommissionens strategi mot bedrägerier 2014 är det andra året som kommissionens redogör för genomförandet av sin strategi mot bedrägerier. I 2013 års rapport låg tyngdpunkten på de tre prioriterade åtgärderna i kommissionens strategi: 1. Införande av bedrägeribekämpningsklausuler i lagstiftningsförslagen om den fleråriga budgetramen för 2014–2020. 2. Utarbetande av strategier mot bedrägerier på kommissionsnivå. 3. Revision av direktiven om offentlig upphandling. Under 2014 utsträcktes strategierna mot bedrägerier på kommissionsnivå till EU:s organ. Dessutom utarbetades två vägledande dokument inom ramen för expertgruppen i den rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpning. Ett av de vägledande dokumenten syftar till att bistå medlemsstaterna med att inrätta nationella strategier mot bedrägerier. Hittills har fem medlemsstater utarbetat sådana strategier. Det andra vägledande dokumentet beskriver revisorernas roll när det gäller att förebygga och upptäcka bedrägerier. Båda dokumenten har utarbetats i nära samarbete med medlemsstaternas experter. Under 2014 organiserade kommissionen en serie konferenser och bidrog till seminarier som organiserats av medlemsstaterna eller organen för att öka medvetenheten om bedrägerier som en del av deras sektorsspecifika strategier för insatser mot bedrägerier. 2.1.13.Programmen Herkules och Perikles 2.1.13.1. Genomförande av programmet Herkules Programmet Herkules III (2014–2020) främjar insatser för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar Europeiska unionens ekonomiska intressen. Under 2014 fanns det budgetmedel på 13,7 miljoner euro för att finansiera insatser för att stärka den operativa och administrativa kapaciteten hos tull- och polismyndigheter i medlemsstaterna, för utbildning, konferenser och it-stöd. Under det första genomförandeåret gavs finansiering genom Herkules III för 21 tekniska biståndsåtgärder som genomfördes av brottsbekämpande organ i medlemsstaterna (8,7 miljoner euro). Åtgärderna bestod av t.ex. inköp av röntgenskannrar för kontroll av containrar vid EU:s yttre gränser, lastbilar och andra fordon. Skannrarna har bidragit till att upptäcka betydande mängder av smugglade och varumärkesförfalskade cigaretter och tobak och har också påvisat förekomsten av alkohol, narkotika och vapen. Med medel från Herkules III finansierades också 34 bidrag och kontrakt för anordnandet av 55 konferenser och utbildningsseminarier under 2014 som gör det möjligt för personalen vid brottsbekämpande organ från olika medlemsstater och tredjeländer att träffas och utbyta information om bästa praxis i insatserna mot oriktigheter, korruption och bedrägerier.

Herkules II-programmet, som avslutades 2013, utvärderades under 2014 av en oberoende utvärderare. Genom utvärderingen bekräftades att programmet hade avsedd verkan till en rimlig kostnad, togs emot väl av berörda parter, och har lyckats tillhandahålla mervärde. På grundval av denna bedömning antog kommissionen sin rapport om uppfyllelsen av målen i enlighet med artikel 7 i Herkules II-programmet den 27 maj 2015. 2.1.13.2. Genomförande av programmet Perikles I mars 2014 antogs förordning (EU) nr 331/2014, om inrättande av Periklesprogrammet 2020. Ett program för utbyte, stöd och utbildning för att skydda euron mot förfalskning. Under 2015 förväntas man anta förslaget till rådets förordning om utvidgning av tillämpningsområdet för förordning (EU) nr 331/2014 till att gälla också medlemsstater som inte deltar. Via Periklesprogrammet för skydd av eurosedlar och mynt mot bedrägerier och penningförfalskning åtog sig kommissionen tio åtgärder, däribland konferenser, seminarier och personalutbyten som organiserats av kommissionen och/eller medlemsstaterna. Dessa evenemang inriktades särskilt åt att öka nätverkssamarbetet och det regionala samarbetet på känsliga områden, samt åt att stärka samarbetet mellan olika yrkeskategorier som arbetar med att skydda euron mot penningförfalskning. I slutet av 2014 hade åtaganden på 94,5 procent av Periklesprogrammets budget på 924 200 euro ingåtts. 2.2.Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpning (Cocolaf) Det 2014:e mötet i rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpning (Cocolaf) med medlemsstaternas experter gav möjlighet att diskutera bland annat den viktigaste utvecklingen när det gäller insatsen mot olaglig handel med tobaksvaror, samt anmälan av oriktigheter i samband med användningen av EU-medel för den nya fleråriga budgetramen 2014–2020. Fyra undergrupper i Cocolaf sammanträdde under 2014, vilket gav möjlighet till förhandlingar om anmälan av oriktigheter, samt att utarbeta de riktlinjer som nämns i punkt 2.1.11. De nyligen utsedda sambandscentralerna för bedrägeribekämpning utbytte också erfarenheter och bästa praxis om bedrägeribekämpning. 2.3.Uppföljning av Europaparlamentets resolution om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapporter för 2012 och 2013 2.3.1.Europaparlamentets resolution av den 3 juli 2014 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 2012 Som svar på parlamentets begäran om en åtskillnad mellan bedrägerier, fel och oriktigheter har kommissionen betonat skillnaden mellan anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri (som inbegriper misstankar om bedrägeri och konstaterade bedrägerier) och oriktigheter som inte anmälts som bedrägerier. Definitionen av ”oriktighet” innefattar avsiktliga (för fall av misstänkt och konstaterat bedrägeri) och oavsiktliga överträdelser av EU:s regler, med ekonomiska konsekvenser för EU:s budget. Begreppet ”fel” är inte definierat i EU:s lagstiftning, men härrör från redovisningspraxis och utgör inte en del av rapporteringsskyldigheterna i enlighet med artikel 325 i EUF-fördraget. Från och med 2012 ska information lämnas om hur stor andel oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts i de fall där medlemsstater har angett att bedrägerier faktiskt har konstaterats. Kommissionen har medgett att det föreligger skillnader i det sätt på vilket medlemsstaterna tar sig an upptäckt och lagföring av bedrägerier. Den har dock under senare år satsat mycket tid och resurser på att öka alla inblandade parters medvetenhet om bedrägerier, när det gäller att upptäcka och förebygga bedrägerier som påverkar EU:s budget. Förvaltningsmyndigheternas skyldighet att införa effektiva och proportionella bedrägeribekämpningsåtgärder, grundade på bedömningar av bedrägeririsken, infördes i den rättsliga ramen för EU-medel som utbetalats vid delad förvaltning under perioden 2014–2020. De nationella revisionsmyndigheterna är dessutom skyldiga att kontrollera förvaltningsmyndigheternas efterlevnad av dessa skyldigheter, dvs. införandet av effektiva och proportionella bedrägeribekämpningsåtgärder med beaktande av konstaterade risker. När det gäller korruption har kommissionen sedan 2012 i sina rapporter om skydd av ekonomiska intressen inkluderat en hänvisning till antalet anmälda fall av korruption som skadar EU:s ekonomiska intressen. Dessutom kommer kommissionen att offentliggöra en EU-rapport om insatserna mot korruption vartannat år och att samarbeta nära med medlemsstaterna för att förbättra genomförandet av strategierna mot korruption. Det klargjordes också att Olafs årsrapport kommer att innehålla en analys av inkommande information av utredningsintresse som överlämnats till Olaf, samt en uppdelning mellan offentliga och privata källor och en fördelning per medlemsstat. Parlamentet har sedan 2012 tagit emot en omfattande årlig översikt om genomförandet av Herkules II-programmet. Kommissionen kommer att också fortsättningsvis att förse parlamentet med en sådan översikt. Förordningen om Herkules III utgör en solid rättslig grund för kommissionens begäran om information från medlemsstaterna om resultaten av genomförandet av programmet. 2.3.2.Europaparlamentets resolution av den 11 mars 2015 om skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning – Årsrapport 2013 Vad gäller upptäckta oriktigheters livslängd angav kommissionen att den skulle beakta Europaparlamentets förslag i förhållande till den minsta, högsta och genomsnittliga varaktigheten inom varje politikområde med delad förvaltning. Kommissionen samtyckte till att genomföra en halvtidsutvärdering under 2018 av om den nya rättsliga strukturen för sammanhållningspolitiken förhindrar och minskar risken för oriktigheter. Som svar på parlamentets begäran om finansiellt stöd för gränsöverskridande undersökande journalistik påpekade kommissionen att den ger stöd till oberoende organisationer som är engagerade i kampen mot korruption, som t.ex. ”European Corruption Observatory”, som är avsett att uppmuntra alleuropeisk spårning av nyheter relaterade till korruption och öka medvetenheten om korruption. Kommissionen medgav behovet av ett ökat samarbete med medlemsstaterna. Den påpekade emellertid att en omfattande databas över oriktigheter redan finns, nämligen, det så kallade Irregularity Management System (IMS). Medlemsstaterna anmäler upptäckta oriktigheter, däribland misstänkta bedrägerier, via databasen IMS. En rationalisering av databasen har gjorts sedan oktober 2014 och en ny version kommer att finnas tillgänglig för de nationella myndigheterna i slutet av 2015. Detta kommer att möjliggöra ytterligare rationalisering av anmälan och analytiska metoder.

När det gäller mervärdesskatt sponsrar kommissionen studier för att kvantifiera ”mervärdesskattegapet” i medlemsstaterna. Detta kommer att bidra till att förbättra efterlevnaden och verkställigheten av mervärdesskattereglerna, och sifferuppgifterna kan tjäna som ett riktmärke mot vilka framstegen på detta område kan mätas. 3.ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS AV MEDLEMSSTATERNA FÖR ATT BEKÄMPA BEDRÄGERIER OCH ANNAN OLAGLIG VERKSAMHET SOM PÅVERKAR EU:S EKONOMISKA INTRESSEN 3.1.Åtgärder för att bekämpa bedrägerier och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen Medlemsstaterna rapporterade att de vidtagit ett stort antal åtgärder under 2014 om skyddet av EU:s finansiella intressen och insatser mot bedrägerier, vilket återspeglar antagandet av merparten av unionslagstiftningen för den nya programperioden 2014–2020. Medlemsstaternas åtgärder omfattade hela bedrägericykeln, främst på området offentlig upphandling, följt av åtgärder avseende intressekonflikter, ekobrottslighet, korruption, samordningstjänsten för bedrägeribekämpning, samt åtgärder när det gäller definitionen på bedrägerier och visselblåsare. I slutet av 2014 hade alla medlemsstater utsett en sambandscentral för bedrägeribekämpning. Under 2014 hade hälften av medlemsstaterna antagit bedrägeriförebyggande åtgärder eller förfaranden när det gäller förvaltningen av EU-medel. Dessutom har sju medlemsstater antagit åtgärder om anmälan av oriktigheter och sju medlemsstater har genomfört utbildningar för att öka medvetenheten om bedrägerier. Fem medlemsstater har antagit en nationell strategi för bedrägeribekämpning (Nafs) för programperioden 2014–2020. Nio medlemsstater har redogjort för sina nationella bedrägeribekämpningsåtgärder med beaktande av sammanhållningsfonderna, medan sex medlemsstater antagit nationella åtgärder om bedrägeribekämpning som gäller jordbruksfonder. En nationell strategi för att förebygga bedrägerier i samband med offentlig upphandling antogs i en medlemsstat och ett nationellt program för bekämpning av korruption antogs i två andra. Tretton medlemsstater anmälde upptäckt av bedrägerier och sex medlemsstater redogjorde för utredningsåtgärder. Nio medlemsstater införde straffrättsliga sanktioner och påföljder i samband med bedrägerier. 3.2.Medlemsstaterna tillämpar definitionerna i bestämmelserna om anmälan av oriktigheter Detta år lades särskild tonvikt vid att undersöka medlemsstaternas tillämpning av definitionerna om anmälan av oriktigheter (med eller utan misstanke om bedrägeri) samt tidpunkten för anmälan. De insamlade uppgifterna analyseras av Olaf i syfte att vägleda medlemsstaterna i riktning mot ett harmoniserat tillvägagångssätt vid tolkningen av sådana definitioner och förbättra jämförbarheten mellan de uppgifter som medlemsstaterna lämnar. Nästan alla medlemsstater hänvisade till sina uppförandekoder för offentliganställda tjänstemän eller strafflagen om rättsliga skyldigheter för offentliganställda tjänstemän att till en brottsbekämpande myndighet eller en rättslig myndighet anmäla alla brott som en tjänsteman får kännedom om vid utförandet av sina uppgifter. Fyra medlemsstater har inte några sådana bestämmelser i sina nationella lagstiftningar. Alla medlemsstater redogjorde för förekomsten och användningen av riktlinjer vid anmälan av oriktigheter. Tjugo medlemsstater lämnade uppgifter om vilka definitioner som särskilt ingår i deras interna riktlinjer. Sju medlemsstater redogjorde för sina tillämpningar av definitionen av ekonomisk aktör i linje med relevanta sektorsförordningar och riktlinjer, som också är förenliga med rådets förordning om skydd av EU:s ekonomiska intressen, med undantag för en medlemsstat som utövar sina befogenheter som offentlig myndighet. Analysen belyste att det finns vissa skillnader i medlemsstaternas tillämpning av det ”första administrativa eller rättsliga konstaterandet” beroende på sektor och oriktigheter. När det gäller anmälan av ”misstänkt bedrägeri”, påpekade alla utom två medlemsstater att de inte begär tillstånd från en domstol innan misstanke om bedrägeri kan anmälas. Åtta medlemsstater använder definitionen ”misstänkt bedrägeri”, som fastställs i EU-lagstiftningen, i sina nationella riktlinjer. Sexton medlemsstater hänvisar uttryckligen i sin nationella lagstiftning till bedrägerier mot EU:s budget, medan tolv medlemsstater uppger att deras nationella lagstiftning innehåller allmänna definitioner av beteendet, utan någon särskild hänvisning till ”offret”. Hälften av medlemsstaterna använder ett internt system för signalering av misstänkta oriktigheter utanför Irregularity Management System (IMS), som används för medlemsstaternas anmälan av oriktigheter till kommissionen. Tio medlemsstater förlitar sig bara på IMS och bara fyra medlemsstater använder inte alls interna it-system för att signalera misstänkta oriktigheter. Det finns skillnader när det gäller anmälan av fall som är föremål för straffrättsliga förfaranden: Åtta medlemsstater följde upp anmälan till kommissionen efter åtalsbeslut, sju medlemsstater gjorde en uppföljning av anmälan efter dom i första instans, femton medlemsstater säger att de gör en anmälan efter slutlig dom (slutligt domstolsbeslut) och sjutton medlemsstater specificerar en annan praxis för uppföljande anmälan. 3.3.Genomförande av 2013 års rekommendationer I 2013 års rapport om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen lämnade kommissionen en rad rekommendationer till medlemsstaterna, i synnerhet avseende följande: Nödvändigheten att utse nationella sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Införlivande av direktiven om offentlig upphandling med nationell lagstiftning. Genomförandet av åtgärder mot bedrägerier. Antagande av lagstiftningsförslag om direktivet om bekämpning av bedrägerier, om EPPO, och om ändring av förordning (EG) nr 515/97. Åtgärder för att stärka tullkontrollen. Att i tid anmäla och uppdatera ärenden som avser oriktigheter eller bedrägerier. Förbättra den låga anmälningsfrekvensen. Tillämpningen av dessa rekommendationer, som lades fram under rapporteringsomgången 2014, har i allmänhet varit tillfredsställande även om vissa problem inte var helt lösta. De fyra medlemsstater som särskilt ombads att inrätta sambandscentraler för bedrägeribekämpning under rapporteringsomgången 2013 gjorde detta under 2014. Samtliga gavs samordningsbefogenheter och en sambandscentral fick både samordnings- och utredningsbefogenheter. Vid utgången av 2014 hade alla medlemsstater en sambandscentral.

Majoriteten av medlemsstaterna började förbereda införlivandet av paketet med direktiv om offentlig upphandling med nationell lagstiftning. Förberedelserna inbegriper utarbetande av nödvändig nationell lagstiftning, inledande av samråd och inrättande av arbetsgrupper. Men vissa medlemsstater har ännu inte vidtagit åtgärder på denna punkt. Medan merparten av medlemsstaterna genomförde åtgärder mot bedrägerier under 2014 lade bara fem medlemsstater fram en nationell strategi för bedrägeribekämpning (Nafs) till kommissionen, medan tre andra inledde processen med att utveckla en strategi. Förhandlingar om två (EPPO och direktivet om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier) av de tre lagstiftningsförslagen (och ömsesidigt administrativt bistånd på tullområdet) pågår fortfarande. Flera medlemsstater lämnade detaljerad information om de åtgärder som de vidtagit i fråga om dessa förslag under 2014. För att öka antalet upptäckter av bedrägliga importtransaktioner har tio medlemsstater förbättrat, eller är i färd med att uppdatera, de informationssystem som används på tullområdet, medan sex medlemsstater har satsat på att utveckla en strategisk kontrollplan inom detta område. Flera medlemsstater har inte rapporterat några förändringar. Sex medlemsstater har infört eller håller på att införa nya särskilda riktlinjer, instruktioner eller utbildning om rapporteringen i Ownres och åtta medlemsstater har utvecklat eller håller på att utveckla förbättrade interna regler och förfaranden som kan säkerställa att uppgifterna i systemet är korrekta, tillförlitliga och aktuella. Dessutom anser flera medlemsstater att deras kvalitet och punktlighet vad gäller rapporteringen i Ownres för närvarande är tillräcklig och att inga nya åtgärder är nödvändiga. Flera medlemsstater beskriver samarbetsinsatser mellan relevanta förvaltande myndigheter, revisionsmyndigheter och bedrägeribekämpningsorgan. Åtta medlemsstater redogör för det samarbete som sker mellan berörda förvaltningsmyndigheter och sambandscentraler för bedrägeribekämpning. När det gäller de it-verktyg som för närvarande används, hänvisar sju medlemsstater till verktyg som håller på att utvecklas, och vissa medlemsstater påpekade, mer specifikt, att de undersöker möjligheten att införa riskhanteringsverktyget Arachne. Vad gäller den låga anmälningsnivån av oriktigheter framhöll vissa medlemsstater som namnges i rekommendationen att detta återspeglar dessa länders låga bedrägerinivåer och de åtgärder som har vidtagits för att förhindra bedrägerier. Både Frankrike och Ungern redogjorde för sina insatser på samarbetsområdet för att förbättra den låga anmälningsnivån, medan Litauen, Portugal och Finland beskrev sina insatser på jordbruksområdet. 4.BEDRÄGERI OCH ANDRA ORIKTIGHETER 4.1.Anmälda oriktigheter samt allmän utveckling 2010–2014 Under 2014 anmäldes 16 473 oriktigheter (med eller utan misstanke om bedrägeri) till kommissionen, motsvarande ett totalt belopp på omkring 3,24 miljarder euro, varav omkring 2,27 miljarder euro rör EU-budgetens utgiftsområden. De upptäckta oriktigheterna motsvarar 1,8 procent av utbetalningarna från EU:s budget och 4,46 procent av de traditionella egna medel (brutto) som uppburits. Jämfört med 2013 ökade antalet upptäckta oriktigheter med 48 procent och motsvarande belopp ökade med 36 procent. Mellan 2010 och 2014 anmäldes 9 procent fler oriktigheter, samtidigt som de därtill relaterade beloppen ökade med 80 procent. Flera faktorer ligger bakom denna ökning: För det första beror ökningen på att de resurser som stod till förfogande i EU:s budget år 2014 var mer än 10 procent större än år 2010. För det andra beror den på konjunkturförhållanden, som att avslutandet av programperioden 2007–2013 närmar sig. För det tredje förbättras ständigt kontrollen över förvaltningen av EU-medel genom berörda institutioner (Europeiska kommissionen och revisionsrätten) och medlemsstaternas instanser, vilket framgår av uppgifterna om korrigerande och förebyggande åtgärder. 4.2.Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri Antalet oriktigheter som anmälts som bedrägerier (som omfattar fall av misstänkt och konstaterat bedrägeri) samt därtill relaterade belopp har inte direkt samband med bedrägerier som riktar sig mot EU:s budget. De tenderar att ange nivån på upptäckta fall av potentiella bedrägerier som uppnåtts av medlemsstaterna och EU:s organ. Det slutliga avgörandet av om bedrägeri faktiskt förekommit i ett givet ärende åligger den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter. Under 2014 anmäldes 1 649 oriktigheter som bedrägerier (538,2 miljoner euro), som omfattar både utgifter och inkomster. Olika sektorer uppvisar stora inbördes skillnader, vilket framgår av tabell 1. Jämfört med 2013 ökade antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmäldes 2014 med 2 procent, medan de ekonomiska konsekvenserna ökade med 68 procent. Diagram 1 visar den allmänna utvecklingen under de senaste fem åren, och uppvisar en minskning av antalet anmälningar och belopp. Det bör dock noteras att det, efter den betydande minskningen mellan 2010 och 2011, under efterföljande år har uppstått en stigande trend när det gäller antalet bedrägerier som upptäcks och anmäls, medan därtill relaterade belopp har varierat kraftigt. Det bör noteras att variationerna i antalet fall är mer informativa än variationerna mellan de belopp som ingår, beloppen varierar stort från år till år, eftersom de kan påverkas av enskilda fall som omfattar stora belopp. Diagram 1: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och därtill relaterade belopp 2010–2014

Det finns också skillnader mellan inkomsttrenden (som visar en liten ökning av antalet, men en betydande ökning av beloppet under 2014) och utgiftsutvecklingen (där fluktuationer tycks bero på utvecklingen av den fleråriga programplaneringen och där det har skett en liten minskning av antalet fall efter två års ökning). Tabell 1: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2014 * Beräkningarna inbegriper uppskattade belopp som anmälts Fördelningen per medlemsstat och budgetområde av alla anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri under 2014 visas i bilaga 1. 4.2.1.Inkomster Antalet oriktigheter anmälda med misstanke om bedrägeri under 2014 är 2 procent lägre än det genomsnittliga antalet anmälningar under perioden 2010–2014 (726). Det totala fastställda beloppet för traditionella egna medel som anmälts under 2014 (157 miljoner euro) är 54 procent högre än genomsnittet för perioden 2010–2014 (102 miljoner euro). Under 2014 upptäcktes de flesta bedrägerier (40 procent) i samband med tullkontroller som utfördes i samband med klarering av varor, medan 36 procent upptäcktes vid inspektioner av bedrägeribekämpningsorgan. När det gäller belopp som ingår fastställdes 43 procent av beloppen för alla traditionella egna medel under kontroller i efterhand, 27 procent under kontroller som utfördes av bedrägeribekämpningsorgan och 15 procent vid skatterevisioner. Diagram 2 och 3: Metod för upptäckt – av antalet fall och fastställda belopp Analysen visar en nedåtgående trend i antalet bedrägerifall under perioden 2010–2013 och en ökning med 12 procent under 2014 jämfört med det föregående året. Ökningen bland de fastställda beloppen beror delvis på ett av Italien upptäckt specifikt fall med ett belopp som uppgår till 44 miljoner euro. 4.2.2.Utgifter För EU:s utgifter innebar 2014 en smärre minskning med 4 procent av antalet anmälningar av oriktigheter jämfört med 2013. Minskningen förekommer inom alla budgetens utgiftsområden, med undantag för direkta utgifter. Vissa betydande skillnader mellan utgiftsområden bör dock noteras. Naturresurser, marknadsstöd, direktstöd och fiske visar alla en betydande nedgång, medan landsbygdsutveckling ökat med 82 procent (se punkt 2.2.2.1). Minskningar förekom även i fråga om sammanhållningspolitiken (-5 procent) och föranslutningspolitiken (-26 procent). Som redan förklarats är de berörda beloppens fluktuationer vanligtvis mindre informativa. De berörda beloppen har dock ökat jämfört med 2013, med undantag av jordbruket (-10 procent) och föranslutningsstöd (-7 procent). Diagram 4 och 5 visar anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och berörda belopp, fördelade per utgiftsområde. För andra året i rad upptäcktes den största andelen oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts (55 procent) inom jordbrukssektorn. I likhet med tidigare år kom den största andelen därtill relaterade belopp (64 procent) från sammanhållningspolitiken. Diagram 4 och 5: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri per budgetområde (utgifter) – antal och belopp Den vanligaste typen av bedrägerier var användning av falska eller förfalskade handlingar eller deklarationer. Sex av de oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts var kopplade till korruption på sammanhållningspolitikens område. Cirka 28 procent av de oriktigheter som anmäldes med misstanke om bedrägeri under 2014 upptäcktes av bedrägeribekämpningsorgan i samband med brottsutredningar eller vid andra externa kontroller. Denna procentsats ökar till 47 procent om upptäckterna till följd av Olafs utredningar tas med. Av dessa upptäcktes 46 procent tack vare de system för administrativa kontroller som föreskrivs i sektorsspecifika förordningar. Detta framhåller vikten av externa kontroller i insatser mot bedrägerier och behovet av god samordning med förvaltnings- och revisionsmyndigheter. Vid utredningar av bedrägerier eller brott upptäcks fall av potentiella bedrägerier som rör stora belopp, vilket speglar effektivitet i utredningarna och god utredningskapacitet hos de berörda myndigheterna.

Graden av upptäckt fortsätter variera mellan medlemsstaterna, men skillnaderna har minskat. Under 2014 var det bara två medlemsstater, Österrike och Luxemburg, som inte kategoriserade någon av oriktigheterna som misstänkt fall av bedrägeri. Mycket få oriktigheter med misstanke om bedrägeri (färre än tre för alla utgiftsområden) anmäldes av Kroatien, Malta och Finland, medan nio medlemsstater anmälde väldigt få fall under 2013. De medlemsstater som upptäckte och anmälde flest antal oriktigheter med misstanke om bedrägeri var Italien, Polen, Rumänien, Tyskland och Ungern (mellan 65 och 208). De berörda beloppen var störst i de fall som anmäldes av Polen, Tjeckien, Rumänien, Grekland och Ungern (mellan 8,5 och 210 miljoner euro). Skillnaderna beror på många olika faktorer och återspeglar olika tillvägagångssätt bland medlemsstaterna och bland olika grenar av förvaltningen inom samma medlemsstat. Under perioden 2010–2014 fastställdes 8 procent av de oriktigheter som anmälts med misstanke om bedrägeri som bedrägeri. Bulgarien och Tyskland anmälde det största antalet förfaranden som slutfördes på området i fråga. 4.2.3.Naturtillgångar (jordbruk, landsbygdsutveckling och fiske) Sektorn för landsbygdsutveckling stod för det största antalet anmälda oriktigheter under 2014, vilket är den största ökningen jämfört med 2013. Andra sektorer visar en betydande minskning. Liksom år 2013 utgör de oriktigheter som anmälts av fyra medlemsstater (Ungern, Polen, Rumänien och Italien) omkring 71 procent av det totala antalet oriktigheter som anmälts med misstanke om bedrägeri. Vad gäller Ungern anmäldes fallen i samband med en utredning av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). Polen, Irland, Lettland, Litauen, Portugal och Förenade kungariket anmälde ett ökat antal bedrägerier. Ökningen av antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri avser Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, medan antalet anmälda oriktigheter som avser Europeiska garantifonden för jordbruket har minskat betydligt. Av de ärenden som anmäldes under 2014 avser bara 1 procent båda fonderna. Motsvarande procentandel under de senaste fem åren uppgick till 12 procent. De vanligaste typerna av oriktigheter med misstanke om bedrägeri är användningen av oriktiga dokument och aktörer som inte förfogar över den kapacitet som krävs samt genomförande av transaktioner som är förbjudna under den berörda åtgärden (nästan 28 procent av alla oriktigheter med misstanke om bedrägeri). Dessa överträdelser utgör ett återkommande tillvägagångssätt som Olaf upptäckte under utredningen i Ungern som nämns ovan. Det näst mest upptäckta tillvägagångssättet innefattar användning av falska eller förfalskade handlingar eller deklarationer. Under 2014 var kontrollverksamheterna som utfördes av EU:s organ (och i synnerhet Olaf) den näst mest framgångsrika typen av kontroller efter administrativa kontroller varigenom man upptäckte 39 procent av det totala antalet oriktigheter som anmälts med misstanke om bedrägeri. Av de oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts under de senaste fem åren har 8 procent konstaterats vara bedrägerier. Under samma period har 4 procent av fallen avskrivits. Bulgarien och Tyskland anmälde det största antalet konstaterade bedrägerier som slutförts. 4.2.4.Sammanhållningspolitik (programperioden 2007–2013 respektive 2000–2006) För andra året i rad var det inte sammanhållningspolitiken som stod för det största antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri. De därtill relaterade beloppen stod däremot för den största andelen av de totala utgifterna. I linje med utvecklingen under senare år stod Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) för den största andelen anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri under 2014. I fråga om relaterade belopp stod Sammanhållningsfonden för den största procentandelen (59 procent). De flesta oriktigheter med misstanke om bedrägeri (64 procent) upptäcktes genom det kontrollsystem som fastställs i EU-lagstiftningen. Detta fortsatte den utveckling som belystes redan år 2012, men uppvisar slående skillnader jämfört med den tidigare programperioden (2000–2006), då oriktigheter med misstanke om bedrägeri nästan uteslutande upptäcktes i samband med bedrägeri- och brottsutredningar. När det gäller beloppen uppnås dock de mest betydande resultaten i samband med bedrägeri- och brottsutredningar (66 procent). Bedrägerier anmäls i genomsnitt inom tolv månader från det att de upptäcks. Oriktigheter upptäcks i genomsnitt sex och ett halvt år efter det att de inleddes. Under perioden 2010–2014 fastställdes 10 procent av de anmälda oriktigheterna med misstanke om bedrägeri som konstaterade bedrägerier (denna procentandel uppgick till 11 procent under 2013). 1 procent av fallen avskrevs. När det gäller konstaterade bedrägerier anmälde Tyskland, Polen och Slovenien det högsta antalet förfaranden som slutförts. 4.2.5.Föranslutningspolitik (föranslutningsstöd och instrumentet för stöd inför anslutningen) Antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts i samband med föranslutningsstöd och därtill relaterade belopp minskade under 2014 jämfört med det föregående året. Rumänien och Bulgarien anmälde oriktigheter med misstanke om bedrägeri i samband med föranslutningsstöd, huvudsakligen avseende landsbygdsutveckling.

Antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri i samband med föranslutningsinstrumentet förblev stabilt, medan de berörda beloppen minskade jämfört med 2013. De flesta oriktigheter med misstanke om bedrägeri anmäldes av Turkiet. De största bedrägeribeloppen registrerades i samband med gränsöverskridande samarbete och landsbygdsutveckling. 4.2.6.Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen analyseras utifrån uppgifter om de återbetalningskrav som utfärdats av kommissionen. Under 2014 fanns det, enligt kommissionens periodiserade redovisningssystem (ABAC), 83 återkrav klassificerade som oriktigheter med misstanke om bedrägeri (dvs. fall som anmälts till Olaf). Dessa uppgick till 4,67 miljoner euro – vilket är nästan fyra gånger mer än under det föregående året. Det beror på det stora antalet utredningar som Olaf avslutat. 4.3.Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri Under 2014 anmäldes till kommissionen 14 824 oriktigheter utan misstanke om bedrägeri (ca 5 procent mer än under 2013). Siffrorna ökade för alla viktiga sektorer, medan de minskade för föranslutningsstöd och direkta utgifter. De ekonomiska konsekvenserna ökade också till omkring 2,71 miljarder euro (47 procent mer än år 2013 – se punkt 2.3.2), såsom framgår av tabell 2. Tabell 2: Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2014 * Beräkningarna inbegriper uppskattade belopp som anmälts Bilaga 2 visar fördelningen av alla anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri år 2014 per medlemsstat och budgetområde. 4.3.1.Inkomster Under 2014 anmäldes 10 procent fler oriktigheter utan misstanke om bedrägeri (4 475 fall) än genomsnittet anmälningar under perioden 2010–2014 (4 073 ärenden). De sammanlagt fastställda belopp som ingår avseende traditionella egna medel (802 miljoner euro) var 101 procent högre än genomsnittet för det fastställda beloppet för åren 2010–2014 (398 miljoner euro). I synnerhet upptäckte man överträdelser med ett särskilt mönster med omfattande budgetkonsekvenser i Förenade kungariket. Detta påverkade det totala fastställda beloppet för samtliga medlemsstater och kan betraktas som en följd av kommissionens arbete inom området tullvärdering. Under 2014 var kontroller efter klarering den viktigaste metoden för upptäckt av anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri, sett till både antalet upptäckta fall (54 procent av oriktigheterna) och fastställda belopp avseende traditionella egna medel (81 procent). 4.3.2.Utgifter Anmälningarna av oriktigheter utan misstanke om bedrägeri ökade främst på de största utgiftsområdena i EU:s budget (jordbruk och sammanhållningspolitik). Oriktigheter i samband med föranslutningsstöd och direkta utgifter har minskat. Denna ökning återspeglas av en betydande ökning av de därtill relaterade beloppen. Den kontrollverksamhet som utförs av EU:s institutioner (revisionsrätten och kommissionen) spelar en viktig roll, vilket framgår av resultaten av de förebyggande och korrigerande åtgärder som beskrivs i punkt 5. Alla upptäckta oriktigheter följs upp med korrigerande åtgärder från de nationella myndigheterna för att skydda EU:s ekonomiska intressen. 4.4.Resultat från verksamheten vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) Under 2014 inledde OLAF 234 utredningar och 54 samordningsärenden. Under samma period avslutades 307 utredningar och samordningsärenden och 397 rekommendationer utfärdades. Olaf lämnade 101 rekommendationer om rättsliga åtgärder till de nationella myndigheterna och rekommenderade att omkring 901,0 miljoner euro skulle återkrävas, varav 133,7 miljoner euro avsåg inkomster medan 767,3 miljoner euro avsåg utgifter (se tabell 3).

Tabell 3: Belopp för vilka återkrav rekommenderades under 2014 till följd av Olafs utredningar 5.ÅTERKRAV OCH ANDRA FÖREBYGGANDE ELLER KORRIGERANDE ÅTGÄRDER Ett viktigt inslag i skyddet av EU:s ekonomiska intressen är förebyggande och korrigerande insatser mot bedrägerier och oriktigheter för att säkerställa att budgeten genomförs i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning. Inom ramen för den delade förvaltningen får kommissionen vidta följande åtgärder: Förebyggande åtgärder: Avbrutna utbetalningar (senareläggning av betalningsfristen med högst sex månader). Betalningar av hela eller delar av de mellanliggande betalningarna som ställts in till en medlemsstat. Korrigerande åtgärder: Om en medlemsstat inte vidtar lämpliga åtgärder kan kommissionen besluta att tillämpa finansiella korrigeringar. För utgifter som inte uppfyller gällande bestämmelser utfärdas antingen ett återbetalningskrav eller avdrag från en efterföljande ansökan om utbetalning eller, när det gäller sammanhållningspolitiken, kan man ersätta oriktiga utgifter med nya utgifter. Uppgifterna om medlemsstaternas återkrav direkt från mottagare är bara delvis tillgängliga och finns i det arbetsdokument från kommissionen som behandlar statistisk utvärdering av oriktigheter. Uppgifterna om andra typer av förvaltning än delad förvaltning (i synnerhet när det gäller direkta utgifter) avser främst återbetalningskrav som utfärdats av kommissionen eller avdrag som gjorts på betalningsansökningar. 5.1.Utgifter: Förebyggande mekanismer 5.1.1.Avbrutna utbetalningar 2014 Under 2014 fattade kommissionen 193 beslut om att avbryta utbetalningar inom ramen för sammanhållningspolitiken, med över 7,7 miljarder euro, och avslutade 181 fall till ett totalt belopp på nästan 4,9 miljarder euro. Det fanns fortfarande 145 oavslutade fall vid utgången av 2014 (över 4,8 miljarder euro). Tabell 4 visar fall av avbrutna utbetalningar som behandlades år 2014 och de väsentliga förebyggande insatser som vidtagits, i synnerhet avseende Eruf/Sammanhållningsfonden, som står för över 68 procent av de oavslutade fallen och för omkring 80 procent av de sammanlagda berörda beloppen. Tabell 4: Fall av avbrutna utbetalningar som handlagts av kommissionen 2014 5.1.2.Betalningar som ställts in Fem beslut om att ställa in betalningar som rör Eruf gällde fortfarande i slutet av år 2013. Två hävdes under 2014, medan de andra tre fortsatte att gälla. Fyra nya beslut om att ställa in betalningar antogs 2014 och två var fortfarande i kraft vid årets utgång. Ett beslut från 2011 om att ställa in betalningar gällde fortfarande i slutet av år 2014. Av de elva besluten från 2013 om att ställa in betalningar gällde fortfarande sju av dem i slutet av år 2014. Under 2014 har 11 nya beslut om att ställa in betalningar antagits och dessa var fortfarande i kraft vid årets slut. Ett beslut om att ställa in betalningarna fattades 2014 för EFF efter det att en brist upptäckts i förvaltnings- och kontrollsystemet i en medlemsstat knuten till EU:s åtgärder för att minska överkapaciteten av fisket. År 2014 fattades inte några beslut om att ställa in betalningar som avsåg Ejflu.

5.2.Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav år 2014 År 2014 fattade kommissionen (38 procent) fler beslut om korrigerande åtgärder avseende medlemsstaterna och stödmottagarna än tidigare år, men (11 procent) färre åtgärder genomfördes. Minskningen avsåg huvudsakligen sammanhållningspolitiken (med 25 procent), i synnerhet ESF (där minskningen var 67 procent, se tabell 5). Tabell 5: Finansiella korrigeringar och återkrav per budgetområde 2014–2013 5.3.Återkrav avseende egna medel Huvuddelen av de sammanlagda traditionella egna medlen som fastställdes 2014 samlades in utan några särskilda problem. Medlemsstaterna är skyldiga att uppbära resterande utestående traditionella egna medel och registrera beloppen i databasen Ownres. Under 2014 skulle ett belopp på 958 miljoner euro återkrävas med anledning av oriktigheter, dvs. anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och utan misstanke om bedrägeri till ett belopp på över 10 000 euro i samband med uppbörden av traditionella egna medel. Av detta har 229 miljoner euro redan återkrävts av medlemsstaterna i samband med ärenden som upptäcktes år 2014, vilket ger en återvinningsgrad på 24 procent för 2014. Detta är utgångspunkten för återkravsförfarandet. Analysen visar att det ofta krävs långdragna återkravsförfaranden i komplicerade ärenden, ärenden med misstanke om bedrägeri eller ärenden med omfattande ekonomiska konsekvenser, särskilt när det gäller de pågående administrativa och rättsliga förfarandena. Dessutom fortsatte medlemsstaterna att återkräva belopp i ärenden som upptäcktes och anmäldes under det föregående året. År 2014 återkrävde medlemsstaterna sammanlagt omkring 204 miljoner euro med anledning av de oriktigheter som upptäcktes mellan 1989 och 2013. Den tidigare sammanlagda återkravstakten (år 1989–2011) uppgick till 80 procent när man i beräkningen enbart har utgått från avslutade ärenden där medlemsstaterna fullbordat återkravsinsatserna. Medlemsstaternas uppbörd av traditionella egna medel övervakas med hjälp av inspektioner. 6.SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER Under 2014 infördes den nya rättsliga ramen för utgiftsprogrammen 2014–2020 med särskild tonvikt på bedrägeribekämpning. Detta sammanföll med att den nya kommissionen tillträdde, vilket ledde till en förnyad satsning på bedrägeribekämpning. 6.1.Förbättrad samordning och samarbete: Ny satsning på bedrägeribekämpning 6.1.1.Förstärkta rättsliga och administrativa strukturer för ett fördjupat samarbete Viktiga steg togs under 2014 för att förstärka kommissionens och medlemsstaternas skydd av EU:s ekonomiska intressen. Under 2014 avslutade kommissionen de prioriterade åtgärderna i sin fleråriga strategi mot bedrägerier. Medan syftet med den fleråriga strategin mot bedrägerier främst är att utveckla strategier mot bedrägerier vid kommissionens avdelningar och organ, inriktar sig kommissionen numera alltmer på att stödja medlemsstaterna när de utarbetar egna strategier för bedrägeribekämpning. I förordning (EU) nr 883/2013 föreskrivs bland annat ett ökat samarbete med medlemsstaterna genom utseende av sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Vid utgången av 2014 hade alla medlemsstaterna utsett sina sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Ansvarsområdena för varje nationell samordningscentral för bedrägeribekämpning varierar beroende på vilken medlemsstat som avses. Alla medlemsstater har gett sina samordningscentraler ansvarsuppgifter som omfattar samordning, men i olika utsträckning. Bara ett fåtal medlemsstater har gett sina samordningscentraler behörighet att göra utredningar. En strukturerad samordning mellan bedrägeribekämpande organ och andra nationella myndigheter har visat sig fungera väl och bör tillämpas i alla medlemsstaterna. Rekommendation 1: Medlemsstaterna uppmuntras att använda sina sambandscentraler för bedrägeribekämpning i dess fulla potential.

Kommissionen föreslår att samarbetet mellan berörda nationella parter utvecklas inom ramen för nationella strategier för bedrägeribekämpning. 6.1.2.Insatser mot bedrägerier och korruption i samband med offentlig upphandling I februari 2014 antogs EU:s första rapport om insatserna mot korruption och det reviderade paketet med direktiv om offentlig upphandling och det nya direktivet om koncessioner trädde i kraft. Införlivandet av dessa direktiv ger medlemsstaterna tillfälle att förbättra insynen och stärka sina insatser mot bedrägerier genom att definiera intressekonflikter, göra e-upphandling obligatorisk och införa övervaknings- och rapporteringsskyldigheter för att begränsa bedrägerier och andra allvarliga oriktigheter i samband med upphandling. Medlemsstaterna vidtog dessutom ett stort antal rättsliga och administrativa åtgärder för att stärka insatserna på området. Rekommendation 2: Under den offentliga upphandlingsprocessen kan intressekonflikter orsaka allvarlig skada för den offentliga budgeten, liksom för EU:s anseende och de berörda medlemsstaterna. Medlemsstaterna uppmanas att inte bara införliva definitionen av ”intressekonflikt” som ingår i direktivet om offentlig upphandling i nationell lagstiftning utan också vidta effektiva åtgärder för att hantera intressekonflikter. 6.1.3.Sektorsåtgärder: utgifter År 2014 antogs de viktigaste bestämmelserna om utgiftsprogrammen för 2014–2020. För fösta gången innehåller de särskilda krav på att de nationella myndigheterna ska vidta effektiva och proportionerliga åtgärder mot bedrägerier med hänsyn till identifierade risker. Dessa åtgärder mot bedrägerier bör ingå i de nationella strategierna för bedrägeribekämpning. Under 2014 förbereddes i samverkan med de nationella myndigheterna riktlinjer om bedömning av riskerna för bedrägerier samt om effektiva och proportionerliga insatser mot bedrägerier. Ett av de vägledande dokumenten syftar till att bistå medlemsstaterna med att inrätta nationella strategier mot bedrägerier. 6.1.4.Sektorsåtgärder: inkomster Den ändrade förordningen (EG) nr 515/97 om ömsesidigt administrativt bistånd på tullområdet banar väg för inrättandet av en EU-databas om varor som införs till, transiteras genom eller förs ut ur EU. Dessutom kommer införandet av ett övervakningssystem för containrar att möjliggöra analys av containerrörelser i syfte att identifiera potentiella bedrägerier. 6.1.5.Det fortsatta arbetet Två viktiga lagförslag har lagts fram för medlagstiftarna under de föregående åren och väntar fortfarande på att antas, nämligen följande: (1)Ett direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser. (2)En förordning om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet. Antagandet av dessa förslag skulle komplettera och stärka den rättsliga ramen och avsevärt stärka insatserna mot bedrägerier, särskilt genom inrättandet av ett europeiskt organ utrustat med fullständig utredningsbehörighet. 6.2.Att öka upptäckterna: resultat och olösta frågor 6.2.1.Utgifter

På utgiftssidan är det svårt att tolka variationen i antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri under de senaste fem åren. Bortsett från åren 2011 och 2012 har de berörda beloppen legat på en relativt stabil nivå. Detta kan återspegla det faktum att de flesta utgiftsprogrammen är fleråriga och att upptäcktsnivån följer deras konjunkturmässiga karaktär. I enlighet med det nya regelverket för perioden 2014–2020 har förvaltningsmyndigheternas och de utbetalande myndigheternas uppgift när det gäller att upptäcka bedrägerier ökat sedan 2012 och den bör därför fortsätta att förstärkas under de kommande åren. Under 2014 var Italien och Rumänien de mest effektiva länderna i att upptäcka potentiella bedrägerier inom jordbrukssektorn. Tyskland, Polen och Tjeckien var de mest effektiva länderna på sammanhållningspolitikens område. Överlag var Tyskland den mest effektiva medlemsstaten i att upptäcka bedrägerier. Rekommendation 3 Eftersom vissa medlemsstater fortsätter att anmäla ett mycket litet antal oriktigheter med misstanke om bedrägeri rekommenderar kommissionen att dessa stärker sina insatser för att spåra och/eller anmäla bedrägerier, särskilt eftersom de inte har anmält några under de senaste fem åren: - inom jordbrukssektorn särskilt i Slovakien och Finland. - inom sammanhållningspolitiken särskilt i Danmark och Luxemburg. Kommissionen noterar de framsteg som gjorts vad gäller anmälningar från vissa medlemsstater, såsom Frankrike och Spanien inom sammanhållningspolitiken, men anser att det fortfarande finns stort utrymme för förbättringar. Även om kvaliteten på de anmälda oriktigheterna är tillfredsställande skulle den kunna förbättras ytterligare, i synnerhet när det gäller klassificering av oriktigheter med misstanke om bedrägeri samt tidpunkten för anmälan, vilket belyses i analysen av medlemsstaternas svar på frågeformuläret. Med tanke på de nya bestämmelserna om anmälan av oriktigheter som håller på att antas, och de återstående områden som enligt kommissionen kan förbättras efter en analys av uppgifter från medlemsstaterna, kommer kommissionen att i nära samarbete med medlemsstaterna utarbeta ett arbetsdokument om de praktiska aspekterna i samband med anmälan av oriktigheter. 6.2.2.Inkomster: Uppdatering av kontrollstrategier Under 2014 ökade antalet upptäckta oriktigheter på inkomstsidan och, i synnerhet ökade nivån på de fastställda beloppen avsevärt jämfört med tidigare år. Med tanke på riskerna med gränsöverskridande bedrägerier anser kommissionen att man för tullkontrolländamål bör bedriva ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och informationsutbyte utöver gränserna. Utbyte av information om tulltransaktioner, ekonomiska aktörer eller skulder bör säkerställa att alla tulltransaktioner och ekonomiska aktörer ingår i populationen för kontroller i efterhand, oberoende av platsen för den fysiska införseln av varor eller den plats där den ekonomiska aktören är etablerad. Upplysningar från andra medlemsstater bör utgöra en integrerad del av riskhanteringen och komplettera de nationella populationer som används för riskhanteringsändamål. Avsaknaden av ett sådant samarbete kan leda till betalningsansvar på området traditionella egna medel. På grundval av sifferunderlaget från 2014 kan man dra slutsatsen att fall av bedrägerier och oriktigheter upptäcks mycket oftare efter klareringen av varor. Man bör komma ihåg att det krävs en kombination av olika kontrollstrategier. Kontroller i efterhand är den mest effektiva metoden för upptäckt, både när det gäller antalet upptäckta fall och i fråga om fastställda belopp. Kontroller i samband med klarering av varor och inspektioner av bedrägeribekämpningsorgan är avgörande för att upptäcka vissa typer av befintliga bedrägerier och nya typer av bedrägerier. Meddelanden om ömsesidigt bistånd som utfärdas efter gemensamma tullaktioner som utförs av Olaf är en viktig informationskälla för upptäckt av oriktigheter vid transaktioner med vissa typer av varor. Rekommendation 4 För att bekämpa tullbedrägerier uppmanas medlemsstaterna att informera kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att stärka samarbetet i syfte att säkerställa att alla ekonomiska aktörer och alla transaktioner ingår i populationen för kontroller i efterhand, oberoende av om importören är etablerad i den medlemsstat där den fysiska importen gjordes. Med tanke på det minskade antalet tullkontroller vid tidpunkten för klarering, uppmanas medlemsstaterna att utbyta erfarenheter om tullmyndigheterna har varit särskilt framgångsrika i att upptäcka bedrägerier eller oriktigheter vid tidpunkten för klareringen. BILAGA 1 – Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri