INGRESS

Detta är kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om uppföljningen av besluten om ansvarsfrihet för budgetåret 2009[1], som har utarbetats i enlighet med artikel 319.3 i fördraget om Europeiska unionens funtionssätt, artikel 147 i budgetförordningen och artikel 119.5 i budgetförordningen för Europeiska utvecklingsfonderna.

I rapporten sammanfattas kommissionens svar på de viktigaste framställningarna från Europaparlamentet och rådet och dessa åtföljs av två av kommissionens arbetsdokument som innehåller kommissionens svar på var och en av parlamentets och rådets specifika framställningar (sammanlagt 298). I kommissionens arbetsdokument görs för varje framställan en korshänvisning till de punkter som är relevanta i endera Europaparlamentets eller rådets dokument.

I Europaparlamentets resolution om beviljande av ansvarsfrihet har kommissionen identifierat sammanlagt 213 framställningar som Europaparlamentet[2] riktat till den. Kommissionen samtycker till att vidta de åtgärder som Europaparlamentet begärt i 89 av dessa framställningar. Kommissionen anser att 112 av framställningarna redan har åtgärdats eller håller på att åtgärdas, men i några av fallen kommer resultaten av åtgärderna att kräva en vidare bedömning. Slutligen gör befintlig lagstiftning eller institutionella befogenheter det inte möjligt för kommissionen att godta 12 av dessa framställningar[3].

Kommissionen har också identifierat 85 framställningar som rådet riktat till den i sin rekommendation till parlamentet[4]. Kommissionen samtycker med rådet om att vidta de åtgärder som rådet begärt i 43 av dessa. Kommissionen anser att 42 av framställningarna redan har åtgärdats eller håller på att åtgärdas, men i några av fallen kommer resultaten av åtgärderna att kräva en vidare bedömning. Det finns ingen befintlig lagstiftning eller institutionella befogenheter som hindrar kommissionen från att godta samtliga dessa framställningar.

SAMMANFATTNING AV KOMMISSIONENS SVAR PÅ EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FRAMSTÄLLNINGAR INOM RAMEN FÖR BEVILJANDET AV ANSVARSFRIHET 2009

PRIORITERADE ÅTGÄRDER

Europaparlamentet belyste i sin resolution särskilt sju prioriterade åtgärder av institutionellt och organisatoriskt slag. Dessa framställningar diskuterades grundligt under förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet och kommissionen gavs möjlighet att lägga fram sina åsikter efter diverse åsiktsutbyten med ledamöterna i budgetkontrollutskottet och särskilt med föredraganden för betänkandet om ansvarsfrihet för 2009. Under dessa diskussioner framkom kommissionens starka engagemang för att åtgärda dessa betänkligheter.

Reform av nuvarande förfarande för beviljande av ansvarsfrihet

De bestämmelser som är tillämpliga vid förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, särskilt tidsfristerna, anges i budgetförordningen. I diskussionen om den pågående översynen av budgetförordningen ingår en förkortning av hela förfarandet.

Kommissionen har redan inbjudit att inrätta en arbetsgrupp tillsammans med den ansvarsfrihetsbeviljande myndigheten, rådet och Europeiska revisionsrätten för att utarbeta en omfattande reform av förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet. Reformen syftar till att förkorta tidsschemat, men lämna tillräckligt med tid för de berörda institutionerna att förbereda och lägga fram sina respektive bidrag. En konferens kan komma att organiseras för att diskutera arbetsgruppens slutsatser.

Nationella förvaltningsförklaringar

För att ytterligare stärka medlemsstaternas redovisningsskyldighet enligt artikel 317 i EUF-fördraget, införde kommissionen i sitt förslag till treårsöversyn av budgetförordningen (artikel 56) en skyldighet för att de ansvariga organ som ackrediterats i medlemsstaterna ska tillhandahålla årliga förvaltningsdeklarationer som omfattar samtliga medel som ingår i den gemensamma förvaltningen[5], en strategi som liknar den som med framgång tillämpades inom jordbrukssektorn.

Dessa förvaltningsdeklarationer skulle förse kommissionen med betydande kompletterande garantier när det gäller hur EU-medlen används i medlemsstaterna. Kommissionen anser att förvaltningsförklaringar, som granskas av en opartisk revisor, är mer lämpade för att erhålla försäkran från medlemsstaterna än nuvarande nationella förklaringar, och skulle stärka samarbetet med medlemsstaterna vid genomförandet av budgeten.

Efter en rimlig genomförandeperiod ska kommissionen bedöma dessa förvaltningsförklaringars mervärde och kan komma att föreslå ett politiskt godkännande av förfarandet för rapporterings- och redovisningsansvaret, som inbegriper en revisionsförklaring.

Komplettering av kommissionens styrningsstruktur

Kollegiet delegerar budgetgenomförandet till generaldirektörerna och förvaltningscheferna, som ansvarar för att resurserna förvaltas på ett sunt och ändamålsenligt sätt och för att lämpliga och effektiva kontrollsystem används inom deras generaldirektorat. Generaldirektörerna och förvaltningscheferna rapporterar om hur de har utfört sina uppgifter i de årliga verksamhetsrapporterna, som innehåller en undertecknad revisionsförklaring med försäkran om att de ekonomiska transaktionerna är lagliga och korrekta. Försäkran erhålls genom objektiv granskning av bevis som ger en grundlig bedömning av hur effektiva riskhanteringen, kontrollerna och styrmetoderna är. Denna granskning utförs på ledningsnivå, där en kontinuerlig övervakning sker av hur de interna kontrollsystemen fungerar, men kontroller utförs också av interna och externa revisorer. De årliga verksamhetsrapporterna är generaldirektörernas främsta redskap för att redovisa sin ansvarighet inför kollegiet.

Kommissionen anser att generaldirektörernas förvaltningsansvar inte bör minskas genom att man lägger till underskrifter från kommissionsledamöter eller kommissionens ordförande.

De gällande instruktionerna för utarbetandet av de årliga verksamhetsrapporterna har uppdaterats så att generaldirektören klart och tydligt intygar att hans eller hennes kommissionsledamot har informerats om de viktigaste inslagen i hans eller hennes rapport och revisionsförklaring, inklusive planerade reservationer. Under 2011 följde samtliga generaldirektörer instruktionerna för 2010 års verksamhetsrapporter.

Vidare uppmärksammades kommisionsledamöterna under det möte som hölls i kollegiet den 23 februari 2011 på vikten av den dialog som förs mellan generaldirektoraten och kommissionsledamöterna avseende utkasten till de årliga verksamhetsrapporterna och reservationerna, i enlighet med gällande instruktioner och med arbetsformerna för förbindelserna mellan kabinetten och generaldirektoraten.

Systematisk aktivering av avbrott av betalningsfrister och inställelser av utbetalningar

Under perioden 2007–2013 verkar sammanhållningsfonderna inom den ram som anges i förordning (EG) nr 1083/2006[6], som innehåller en rättslig grund (artikel 91) för tillämpning av avbrott av betalningsfrister på operativ nivå i upp till 6 månader, på beslut av generaldirektören, och som ett första steg för att ställa in utbetalningar som kommissionen fattar beslut om (artikel 92). Avbrott av betalningsfrister är ett mer flexibelt instrument för att få medlemsstaterna att rätta till brister, eftersom de är direkta och inte kräver ett formellt beslut av kollegiet. Kommissionen har vidtagit åtgärder för att se till att detta instrument används på ett mer systematiskt sätt, t.ex. gemensamma riktlinjer som används av generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering, generaldirektoratet för regionalpolitik och många nationella revisionsmyndigheter, som också inbegriper viktiga krav för att bedöma hur effektivt förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar i medlemsstaterna. Generaldirektoraten har redovisat alla beslut om avbrott av betalningsfrister eller inställelser av utbetalningar i sina årliga verksamhetsrapporter.

Den systematiska användningen av avbrott av betalningsfrister och inställelser av utbetalningar har illustrerats i de exempel som lämnats till budgetkontrollutskottet[7], vilket tydligt visar att ordningen i de förfarandemässiga och rättsliga åtgärder som utlöser avbrott och inställelser följs systematiskt och utan störningar från kommissionens sida.

När det gäller överföring av kopior av skrivelser om återkrav och skrivelser om finansiella korrigeringar till de nationella parlamenten och de berörda medlemsstaternas högre nationella revisionsorgan anser kommissionen att det åligger dessa organ att själva skaffa sig information från sina nationella förvaltnings- och kontrollmyndigheter.

Förbättring av korrigerande mekanismer

Redan under ett flertal år har finansiella korrigeringar ålagts när det har varit nödvändigt. Samtidigt har kvaliteten på medlemsstaternas uppgifter om finansiella korrigeringar och återkrav förbättrats och kommissionen gjort insatser för att främja användningen av bästa praxis för att säkerställa en förbättrad återkravsmekanism på medlemsstats- och EU-nivå.

De av kommissionens generaldirektorat som bedriver delad förvaltning rapporterar om finansiella korrigeringar i sina respektive verksamhetsrapporter sedan 2007 och gör i rapporterna en tydlig uppdelning per medlemsstat, programperiod och fond. Not 6 till räkenskaperna kompletterades också med detaljerade uppgifter om genomförandet av de finansiella korrigeringarna.

Kommissionen betonar att på området sammanhållning kommer alla belopp som medlemsstaterna har samtyckt till som finansiella korrigeringar att genomföras. Om kommissionen inte har tillräcklig försäkran om att samtliga korrigeringar har genomförts på ett ändamålsenligt sätt, skjuter den upp avslutsprocessen och begär att medlemsstaten vidtar lämpliga åtgärder.

Kommissionens generaldirektorat gör en särskild revisionsundersökning av medlemsstaternas återkravssystem[8] för att försäkra sig om kvaliteten på de uppgifter som lämnas i de årliga rapporterna om återkrav och tillbakadraganden. De första resultaten av denna revision förväntas redovisas i de årliga verksamhetsrapporterna för 2011.

Kommissionen har till parlamentsutskottet sänt detaljerade uppgifter om alla beslut om avbrott av betalningsfrister, inställelser av utbetalningar och finansiella korrigeringar, och den har besvarat alla förfrågningar om information[9].

När man vid förenlighetskontrollerna, särskilt på jordbruksområdet, uppdagar felaktiga utbetalningar uppmanas medlemsstaterna att följa upp ärendena genom återkrav från de slutliga stödmottagarna. Även om detta inte är möjligt på grund av att de finansiella korrigeringarna bara avser brister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem, är de finansiella korrigeringarna ett viktigt hjälpmedel för att förbättra dessa system och korrigeringarna kan därför användas för att förhindra eller upptäcka och återkräva felaktiga utbetalningar från slutmottagarna. Förenlighetskontrollen bidrar därmed till transaktionernas laglighet och korrekthet på slutmottagarnivå. I det nuvarande regelverket betraktas finansiella korrigeringar som åtgärder för att återställa utgifternas formella korrekthet och skydda EU:s budget. Möjligheten att avbryta betalningsfristerna och ålägga finansiella korrigeringar fungerar också som ett incitament för medlemsstaten att förbättra förvaltnings- och kontrollsystemen och att själv genomföra de nödvändiga finansiella korrigeringarna. Förslagen inför nästa generation av program[10] innehåller förslag som syftar till att förpliktiga medlemsstaterna att återkräva finansiella korrigeringar från de slutliga stödmottagarna varje gång detta är möjligt. Dessutom ges kommissionen i regelverket en ny möjlighet att dra in hela eller delar av EU:s budgetbidrag till ett program och att återkräva stödet från medlemsstaterna. Syftet är att göra det möjligt för kommissionen att från EU-finansieringen utesluta alla utgifter som är i strid med tillämplig unionslagstiftning och nationell lagstiftning, bland annat i samband med de brister i förvaltnings- och kontrollsystemen i medlemsstaterna som har upptäckts antingen av kommissionen eller av Europeiska revisionsrätten.

Resultatutvärderare

Innan utgången av 2011 ska kommissionen lägga fram den första utvärderingsrapport som avses i artikel 318 i EUF-fördraget. Kommissionen kommer att använda sina etablerade arbetsmetoder för att offentliggöra och översända rapporten till Europaparlamentet och noterar att kommissionens tjänst för internrevision utövar egna oberoende befogenheter vid planeringen av sitt revisionsarbete.

Ett nytt tankesätt när det gäller utgifter

Som beskrivs i En budget för Europa 2020 [11] ska kommissionen arbeta med den lagstiftande myndigheten för att säkerställa att principerna om förenkling, sund ekonomisk förvaltning och ansvarighet fullständigt integreras i den framtida planeringsverksamheten. Kommissionen har redan föreslagit förenklingsåtgärder i den föreslagna revisionen av budgetförordningen. Kommissionen kommer att utfärda ett meddelande om förenkling i slutet av 2011 så snart alla dess sektorsspecifika förslag har lagts fram.

Kommissionen anser att en samlad revisionsförklaring för varje flerårig budgetram inte skulle ge mervärde åt den befintliga årliga styrningsstrukturen enligt vilken en fullständig och överenskommen redovisningsskyldighet redan finns på plats.

Efterhandskontroller syftar till att upptäcka och korrigera fel som inte har kunnat konstateras vid tidpunkten för utbetalningen. När det gäller fleråriga program övervakar kommissionen den kvarstående felnivån efter korrigeringar, dvs. i slutet av kontrollcykeln. Ett antal generaldirektorat har fastställt sitt interna kontrollmål på flerårig basis och uttryckt i kvarstående felnivå, särskilt på forskningsområdet. Även inom sammanhållningspolitiken har kommissionen planer på att utföra en analys av den kvarstående felnivån i ERUF:s programplaneringsperiod 2000–2006 som bygger på revisioner som ska genomföras under 2012 och att därefter rapportera resultaten.

ÖVERGRIPANDE IAKTTAGELSER

Räkenskaper

Kommissionen har infört ett gediget redovisningssystem som under de tre senaste åren har resulterat i yttranden utan reservation om räkenskapernas tillförlitlighet. Kommissionen fortsätter att förbättra sina metoder genom insatser som t.ex. projektet för redovisningskvalitet för att anpassa sig till revisionsrättens iakttagelser och därmed minska risken för ytterligare felaktiga påståenden.

Förekomsten av negativa nettotillgångar följer av tillämpningen av principen om periodiserad redovisning på en institution som finansieras genom en årlig budget. Skulder (t.ex. pensioner och fordringar inom EGFJ) bokförs i räkenskaperna, medan de garantier som lämnas av medlemsstaterna för att betala dessa skulder med anslag i de årliga budgetarna inte uppfyller definitionen på en tillgång enligt EU:s redovisningsregler, och därför inte bokförs i räkenskaperna i sig, utan i stället redovisas i en not. EU:s redovisningsstandarder följer internationella standarder. En avvikelse från dessa standarder skulle medföra att revisionsrätten utfärdar en reservation avseende räkenskaperna.

En grundlig analys gjordes under 2004 avseende möjligheten att skapa en pensionsfond och nuvarande lösning valdes slutligen och infördes i tjänsteföreskrifterna.

Laglighet och korrekthet

Kommissionen anser att medlemsstaternas ansvarighet och den försäkran de ger till kommissionen har stärkts genom nuvarande lagstiftning, genom inrättandet av ett förfarande för förhandsgodkännande av förvaltnings- och kontrollsystemen och inrättandet av programrevisionsmyndigheter. De nuvarande strukturfondsförordningarna ger kommissionen alla redskap som behövs för att utöva sin tillsynsfunktion i de fall medlemsstaterna inte uppfyller sina skyldigheter.

Kommissionens förslag till treårsöversyn av budgetförordningen innehåller ett krav på årliga förvaltningsförklaringar, åtföljda av ett yttrande av ett oberoende revisionsorgan. Revisionsorganet kommer att tillämpa internationella standarder och en metod som godkänts av kommissionen, omfattas av kontroller från kommissionen, samt därefter granskas av Europeiska revisionsrätten.

Medlemsstaternas ansvar samt öppenhet

Kommissionens generaldirektorat lägger i sina årliga verksamhetsrapporter fram sin bedömning av medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem och beaktar den information som medlemsstaterna lämnat (bl.a. i de årliga kontrollrapporterna och de årliga sammanfattningarna) när de utfärdar sina förvaltningsförklaringar. Inom ramen för den befintliga lagstiftningen om tillgång till handlingar åligger beslutet att offentliggöra årliga sammanfattningar de berörda medlemsstaterna, eftersom de utformat dessa handlingar.

I de årliga verksamhetsrapporterna för 2010 lämnas omfattande uppgifter per medlemsstat, politikområde och programplaneringsperiod. Kommissionen upprättar i den sammanfattande rapporten de åtgärder den anser vara nödvändiga för att lösa de betydande brister som har kunnat konstateras.

Samarbetet mellan Europeiska byrån för bedrägeribekämpning och de generaldirektorat som ansvarar för strukturfonderna har förstärkts[12] och det därmed sammanhängande strategidokumentet bedöms två gånger om året. Målet är att förstärka bedömningen av risken för bedrägerier, ge mer vägledning till medlemsstaterna om förebyggande insatser för att förhindra och upptäcka bedrägerier och att öka medvetandenivån om bedrägerier i generaldirektoraten och i medlemsstaterna.

Acceptabel risk för fel

Inom ramen för förberedelserna av den nya sektorslagstiftningen för perioden 2014–2020, överväger kommissionen att i finansieringsöversikterna ge en beskrivning av det kontrollsystem som införts, en beräkning av kostnaden och nyttan av kontrollerna och den förväntade risken för att tillämpliga regler inte följs.

Begreppet acceptabel risk för fel är tänkt att fungera som ett verktyg för att mäta kontrollernas effektivitet. Kommissionen eftersträvar dock nolltolerans när det gäller alla förekomster av dålig förvaltning och bedrägeri.

Kommissionens tjänst för internrevision

Tjänsten för internrevision har som en del av sitt revisionsprogram för 2011 utvecklat en praxis att utföra ett visst antal resultatbaserade revisioner, fokuserade på hur ändamålsenligt, effektivt och väl EU:s medel nyttjas. Kommissionen samtycker till att uppmana tjänsten för internrevision att vidareutveckla dessa aspekter i sina framtida revisionsprogram.

Samordnad revision

Kommissionens ramar uppfyller revisionsrättens krav på att det ska finnas ”en kedja av kontrollförfaranden där varje nivå har specifika fastställda mål som tar hänsyn till det arbete som utförs av andra”. De befintliga strukturerna syftar till att undvika onödigt dubbelarbete och ifrågasätter inte revisionsrättens roll som extern revisor, eller andra organs oberoende utanför ramen för internkontroll såsom de högre revisionsorganens rapportering till de nationella parlamenten.

Öppenhet

Kommissionen anser att den uppfyller kraven på öppenhet i enlighet med definitionen i artikel 29 i budgetförordningen och revisionsrätten ifrågasatte inte budgetförordningens gilitighet. Kommissionen kommer dock att analysera därmed sammanhängande domar[13] i EU-domstolen och föreslå den lagstiftande myndigheten vilka bestämmelser som anses vara nödvändiga för att bibehålla den begärda nivån av öppenhet.

Kommissionen anser att den sammanfattande rapporten inte är rätt instrument för att rapportera om övervakning av uppföljningen av medlemsstaternas skyldigheter att offentliggöra uppgifter om stödmottagarna i tid. Det vore bättre att bifoga en sådan uppföljning till generaldirektoratens årliga verksamhetsrapporter.

Tjänsteföreskrifterna

Under 2011 noterade kommissionen att ett utkast till förslag om ändring av tjänsteföreskrifterna lagts fram där en avvägning görs mellan den nödvändiga strävan efter effektivitet och institutionernas förmåga att sköta sitt uppdrag. Detta förslag kompletterar 2004 års reform av den offentliga förvaltningen.

Dessa utkast till förslag kommer att fungera som underlag för diskussioner med företrädare för personalen. Ett formellt förslag från kommissionen beräknas läggas fram till Europaparlamentet och rådet före utgången av 2011.

SÄRSKILDA IAKTTAGELSER

Jordbruk och naturresurser

Kommissionen anser att minskningen av felnivån inom jordbruksområdet redan kan betraktas som en trend. Därmed är den felnivå som under de senaste åren legat nära 2 % en bekräftelse på tidigare års övergripande positiva bedömning. Kommissionen kommer givetvis att fortsätta sina insatser för att minska felnivån för jordbruksutgifterna under väsentlighetströskeln, särskilt genom att koncentrera insatserna på utgiftsområden med högre förekomst av fel, såsom vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder.

Kommissionen arbetar fortlöpande tillsammans med medlemsstaterna för att ytterligare förbättra funktionen i det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS) och tillförlitligheten hos det däri ingående systemet för identifiering av skiften (LPIS). Från och med ansökningsåret 2010 är medlemsstaterna skyldiga att göra en årlig kvalitetsbedömning av LPIS-systemet och att redovisa resultaten. Även om 2010 var det första år som bedömningen gjordes har detta arbete visat sig vara värdefullt för medlemsstaterna när det gäller att identifiera områden som behöver uppmärksammas. Eventuella återstående brister följs upp genom förfarandet för förenlighetskontroll för att skydda EU:s ekonomiska intressen.

Inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 kommer kommissionen att fortsätta sina insatser för att ytterligare minska den administrativa bördan och förenkla politiken[14]. Frågan om definitionen av en aktiv jordbrukare kommer också att undersökas.

Inför 2011 års revisionsförklaring kommer kommissionen att föreslå trepartsmöten med Europeiska revisionsrätten och de nationella myndigheterna också på området jordbruk och naturresurser, i de fall då sådana möten antas underlätta hanteringen av enskilda revisionsförklaringar.

Sammanhållning

Fleråriga program inom området sammanhållning omfattas av olika kontrollskikt, som får verkan under en period på flera år. En årlig uppskattning av fel kan därför, även om den bygger på betalningar relaterade till ett visst budgetår, uppvisa högre siffror, eftersom alla kontrollskikt ännu inte genomförts. Kommissionen kommer att fortsätta att till fullo utöva sin tillsynsfunktion genom att säkerställa att medlemsstaterna åtgärdar de brister som upptäckts i deras förvaltnings- och kontrollsystem och också genom att tillämpa avbrott av betalningsfrister och inställande av utbetalningar samt finansiella korrigeringar varje gång det visar sig nödvändigt. Kommissionen kommer att bygga vidare på de årliga revisionsutlåtanden som utfärdats av revisionsmyndigheterna och sitt eget revisionsarbete. Kommissionens revisioner inriktas främst på högriskprogram.

De årliga verksamhetsrapporter och uppgifter som lämnas till Europaparlamentet visar att merparten av bristerna är koncentrerade till ett fåtal medlemsstater. Efter rekommendation och efter godkännande av kommissionen har medlemsstaterna infört nationella åtgärdsplaner som syftar till att förbättra effektiviteten hos systemen och avhjälpa orsakerna till programmens och de berörda medlemsstaternas dåliga resultat.

Regionalpolitiken har särskilt varit utsatt för oriktigheter kopplade till felaktigt genomförande av reglerna om offentlig upphandling. Kommissionen vidtar åtgärder för att åtgärda de påvisade svårigheterna . I enlighet med inremarknadsakten har kommissionen åtagit sig att lägga fram förslag till översyn av direktiven senast 2012 och en förenkling kommer att vara en av de främsta drivkrafterna. Berörda parter ska ges tillfälle att bidra till denna förenkling.

För perioden 2007–2013 har kommissionen gjort betydande initiala insatser i form av riktlinjer, förebyggande utbildning och stöd till medlemsstaterna. Den kommer att fortsätta sina insatser i detta avseende, och bästa praxis håller på att uväxlas. Medel för tekniskt bistånd tillhandahålls också till medlemsstaterna för att dessa ska utveckla sin administrativa förmåga.

Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att redan nu visa sin vilja att förbättra sitt ansvarstagande genom att vid behov stärka kontrollåtgärderna, särskilt vad gäller förvaltningskontrollerna innan de attesterar utgifterna för kommissionen och genom att följa dess riktlinjer avseende de årliga sammanfattningarna så att de görs till en värdefull kompletterande försäkran. Även om det i den rättsliga grunden för de årliga sammanfattningarna inte krävs en samlad revisionsförklaring uppmanar kommissionen alla medlemsstater att följa i samma spår som de elva medlemsstater som under 2010 inkluderade revisionsförklaringar.

Kommissionen har också detaljerat de åtgärder som vidtagits under 2010–2011 på de högriskområden och program som upptäckts och som planeras införas i kommande rättsliga ram, som svar på de fel som upptäckts av både revisionsrätten och genom kommissionens egna revisioner[15].

Forskning, energi och transport, ekonomiska och finansiella frågor samt utbildning och medborgarskap

Bestämmelserna om vilka kostnader som berättigar till bidrag är komplicerade och revisionerna visade att det var skillnaderna i tolkningen av dessa bestämmelser som orsakade merparten av de felaktigheter som upptäcktes.

De föreslagna förenklingsalternativen kommer framför allt att få genomslag i nästa ramprogram. Innan dessa förslag har börjat genomföras, har kommissionen inför det sjunde ramprogrammet tagit itu med de problem som förorsakas av de komplicerade bestämmelserna för stödberättigande genom att den 24 januari 2011[16] anta ett beslut om tre åtgärder för förenkling av genomförandet av ramprogrammet, som också avser forskningsfinansiering för små och medelstora företag. Stödmottagarnas användning av genomsnittliga personalkostnader har underlättats inom den befintliga rättsliga ramen. De förenklingsåtgärder som har införts förväntas minska felnivån ytterligare.

Erfarenheterna av förhandsattestering av kostnader kommer att beaktas vid utarbetandet av bestämmelserna inför nästa finansieringsprogram.

Kommissionen har utarbetat en kontrollstrategi som syftar till att säkerställa utgifternas laglighet och korrekthet på flerårsbasis för att upptäcka eventuella felaktigheter som inte kunnat konstateras innan utbetalning. Detta uppnås genom granskning i efterhand och återkrav av eventuella överskjutande belopp som utbetalats till de granskade stödmottagarna, även för ogranskade kontrakt när extrapolering är relevant och tillämplig. Meddelandet om förenkling av återkrav inom ramen för genomförandet av revisionsstrategin som antogs den 15 december 2009 kommer att bidra till en bättre förvaltning av utestående belopp som kan återkrävas och att klargöra kriterierna för de skatter eller pålagor för personalkostnader som har gett upphov till fel. Kommissionen har även utvärderat hur ansvarstagandet ser ut och hur organisationen är uppbyggd i de gemenskapsorgan som i december 2010 inrättades för att genomföra det sjunde ramprogrammet.

När det gäller utbildning, kommer det nya utbildningsprogrammet Europa också att leda till en betydande förenkling genom avskaffande av delprogrammen, en minskning av det samlade antalet verksamheter och ökad användning av klumpsummor.

Bistånd till tredjeland, utvecklingssamarbete och utvidgning, inklusive de europeiska utvecklingsfonderna

När det gäller utvidgningen har kommissionen tagit hänsyn till revisionsrättens huvudsakliga iakttagelser om förhandskontroller och samarbetar med (möjliga) kandidatländer i syfte att förbättra förvaltnings- och kontrollsystemen och för att säkerställa att deras förfaranden överensstämmer med EU:s standarder. Kommissionen har sammanställt en sammanhängande uppsättning instruktioner som ger riktlinjer för delegeringen av förvaltningsbefogenheterna.

Kommissionens insatser för att bistå med institutionell kunskap pågår. Stadiga framsteg görs för att ta itu med korruptionen, intressekonflikter och annan skadlig praxis, men dessa måste fortfarande anses utgöra ett problem. Den rättsliga ramen har successivt införts och de förnyade institutionerna och systemen börjar fungera. En kultur av politiskt ansvarsutkrävande växer fram genom nya rättsliga initiativ som tagits i mottagarländerna.

Vad gäller humanitärt bistånd ökar kommissionen övervakningen av användningen av centren för upphandling för humanitärt bistånd och startade i februari 2011 en arbetsgrupp för att bedöma förslagen om humanitärt bistånd. Den harmoniserar och förenklar dokumentationen av bedömningen och slutsatserna kommer att valideras och genomföras från och med den 1 januari 2012.

Metoden med efterhandskontroller har slutförts av tjänsten för utrikespolitiska instrument (FPI) (efterföljaren till GD Yttre förbindelser) för driftskostnaderna och den kommer att förbättras ytterligare under 2011 på grundval av de erfarenheter som vunnits.

Slutligen kommer frågan om miljöintegrering att ges hög prioritet.

När det gäller Europeiska utvecklingsfonden kommer kommissionen att fortsätta att lämna omfattande rapporter om de resultat som har uppnåtts och de problem som uppstått vid genomförandet av dess budgetstödinsatser.

Omfattande översyn av de offentliga utgifterna

I samband med utarbetandet av 2012 års budget inledde kommissionen en uttömmande granskning av utgiftsprogrammen för att kartlägga de områden där en omfördelning av anslag kan göras. Kommissionen föreslog därför betydande marginaler inom de olika utgiftstaken mot bakgrund av de nya politiska prioriteringarna.

Framställningar till kommissionen rörande organen

Diskussionerna inom den interinstitutionella arbetsgruppen för decentraliserade organ syftar till att förbättra organens övergripande effektivitet och ändamålsenlighet och förenkla de allmänna ledningsstrukturna inom organen och deras förbindelser med EU-institutionerna. Dess arbete förväntas vara avslutat vid utgången av 2011. Kommissionen kommer under 2012 att redovisa resultaten av sin konsekvensbedömning av en eventuell sammanslagning av Europeiska polisakademin (Cepol) med Europol under loppet av 2012 i enlighet med de principer som fastställdes i arbetsgruppen vad gäller konsekvenserna av en sammanslagning.

* * *

[1] Beviljande av ansvarsfrihet för den allmänna budgeten 2009, Europeiska revisionsrättens särskilda rapporter i samband med beviljandet av ansvarsfrihet för kommissionen, beviljandet av ansvarsfrihet för EUF och beviljandet av ansvarsfrihet för organen.

[2] Dokumenthänvisningar P7_TA (2011) 0194 och P7_TA (2011) 0195

offentliggjorda på

http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0194+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN#BKMD-87.

[3] Se framställningarna nr 1, 18, 25, 71, 82, 86, 117, 156, 175, 179, 192 och 206.

[4] Dokumenthänvisningarna 5891/11 ADD 1 och 2, 5892/11 ADD 1, 5893/11 ADD 1, 5469/11 och 5894/11 ADD 1, offentliggjorda på http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/editoDisplay.do?language=EN&id=2&body=CONT

[5] I februari 2011 sändes ett arbetsdokument med en analys av kvalitetssäkringen vid delad förvaltning, en utvärdering av de nationella förvaltningsförklaringarna från fyra medlemsstater och riktlinjer för hur man tillför mervärde till arbetet med tillförlitlighetsnivån till budgetkontrollkommittén.

[6] Rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999.

[7] Se den promemoria som sändes 2 maj 2011 ”GD Regionalpolitiks memorandum om finansiella korrigeringar och återkrav, avbrott och inställelser” och den promemoria som sändes den 18 mars 2011, bilaga 3 (förteckning över avbrott/inställelser i Eruf/Sammanhållningsfonden och ESF.

[8] Kontrollbesök inleddes i september 2011.

[9] Se fotnot 7.

[10] Förslag till en förordning från Europaparlamentet och rådet om gemensamma bestämmelser för samtliga strukturfonder (KOM (2011) 615).

[11] KOM(2011) 500.

[12] Med en uppdaterad ”gemensam bedrägeriförebyggande strategi” som antogs i juli 2010.

[13] Målen C-92/09 och C-93/09.

[14] Se detaljerat svar nr 15 i kommissionens bifogade arbetsdokument om rådets rekommendationer.

[15] SEK(2011) 1179 slutlig, 6.10.2011.

[16] K (2011) 174 slutlig, 24.1.2011.