Förslag till Rådets förordning (Euratom, EG) om bistånd för ekonomiska reformer och återuppbyggnad i de oberoende staterna och Mongoliet (95/C 134/09) KOM(95) 12 slutlig - 95/0056(CNS)

(Framlagt av Kommissionen den 18 april 1995)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 203 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

I enlighet med Europeiska rådets möten i Dublin och i Rom 1990 har Europeiska gemenskapen infört ett program för tekniskt bistånd avsett att främja ekonomiska reformer och återuppbyggnad i det forna Sovjetunionen.

I rådets förordning (Euratom, EEG) nr 2053/93 av den 19 juli 1993 om tekniskt bistånd för ekonomiska reformer och ekonomisk återuppbyggnad till de oberoende staterna i det tidigare Sovjetunionen och Mongoliet (1) fastställs villkoren för det tekniska biståndet och planeras sådan verksamhet för tiden från och med den 1 januari 1993 till och med den 31 december 1995.

Ett sådant bistånd är helt effektivt endast i samband med en utveckling mot ett fritt och öppet demokratiskt system som respekterar de mänskliga rättigheterna, samt mot ett marknadsorienterat ekonomiskt system.

Eftersom biståndet redan har haft avsevärd effekt på reformarbetet i de nya oberoende staterna och Mongoliet och ytterligare bistånd fortfarande är nödvändigt för att garantera att reformen blir bärkraftig, är det nödvändigt att fortsätta med dessa satsningar.

Genomförandet av ett sådant bistånd bör göra det möjligt att upprätta villkor som är gynnsamma för privata investeringar.

Det är lämpligt att fastställa vilka prioriteringar som skall gälla för biståndet.

Gemenskapens bistånd kommer att vara desto effektivare om det kan genomföras på en decentraliserad grund inom varje mottagarland.

Utvecklingen av de ekonomiska kontakterna och handelsflödena mellan staterna kommer att bidra till ekonomiska reformer och omstrukturering.

För att de mest akuta behoven i de oberoende staterna och Mongoliet på deras nuvarande nivå av ekonomisk omvandling skall kunna uppfyllas väl, är det nödvändigt att tillåta att en begränsad andel av det finansiella biståndet används för projekt i liten skala för att skapa infrastruktur vid anläggningar för gränsövergång.

Utvecklingen av små och medelstora företag prioriteras i alla de oberoende staterna och i Mongoliet och det är därför lämpligt att föreskriva att kapital ställs till förfogande för sådana företag.

Om miljöaspekterna införlivades med programmet skulle de ekonomiska reformerna garanteras långsiktig bärkraft.

Under mötet i Rom underströk Europeiska rådet också betydelsen av att kommissionen effektivt samordnar de ansträngningar som gemenskapen och dess enskilda medlemsstater gör i det forna Sovejtunionen.

Vid genomförandet av gemenskapsbiståndet är det lämpligt att kommissionen biträds av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna.

Den ekonomiska reform och omstrukturering som genomförs för närvarande samt en effektiv förvaltning av programmet kräver en flerårig verksamhet.

Bistånd till ekonomiska reformer och återuppbyggnad kan kräva viss typ av sakkunskap som finns tillgänglig särskilt i de länder som mottar Phare-bistånd och i vissa andra stater.

Fortsatt tillhandahållande av bistånd kommer att bidra till att gemenskapens målsättningar uppnås, särskilt när det gäller avtalen om samarbete och mottagande av bistånd.

Fördragen ger för antagandet av denna förordning endast de befogenheter som föreskrivs i artikel 235 i Romfördraget och i artikel 203 i Euratomfördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Ett program för att stödja ekonomisk reform och återuppbyggnad i de mottagarstater som anges i bilaga 1, nedan kallade "mottagarstaterna", skall genomföras av gemenskapen från och med den 1 januari 1996 i enlighet med de kriterier som fastställs i denna förordning.

2. Biståndet skall koncentreras till sektorer och om det är lämpligt till geografiska områden inom vilka mottagarstaterna redan har vidtagit konkreta åtgärder för att främja reformer eller för vilka de kan lägga fram en tidsplan. Biståndets form skall beslutas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 6.2 och 6.3.

Artikel 2

1. Det program som avses i artikel 1 skall huvudsakligen genomföras i form av tekniskt bistånd för att stödja den pågående ekonomiska reformen i mottagarstaterna och till åtgärder som inriktas på att få till stånd en övergång till marknadsekonomi och förstärka demokratin. Det skall också från fall till fall och i enlighet med det förfarande som anges i artikel 6.2 och 6.3 täcka skäliga kostnader för inköp som krävs för att stödja genomförandet av det tekniska biståndet. I särskilda fall, så som när det gäller kärnsäkerhetsprogram, får inköpens andel av kostnaderna vara ansenliga.

Projektkostnaderna i lokal valuta skall täckas av gemenskapen endast i den mån det är absolut nödvändigt.

2. Från fall till fall och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 6.2 får biståndet täcka kostnader som orsakas av projekt i liten skala för att skapa infrastruktur vid anläggningar för gränsövergång som avses i artikel 2.9.

3. Programmet skall stödja upprättandet av samarbetsprojekt genom att finansiera investering av egna medel i små och medelstora företag.

4. Biståndet skall också täcka kosnader i samband med förberedelser, genomförande, övervakning och utvärdering av verksamheten såväl som informationskostnader.

5. Biståndet skall särskilt koncentreras till de vägledande områden som avses i bilaga 2 med beaktande av hur mottagarnas behov utvecklas. Dessutom skall särskild hänsyn tas till miljöaspekter, särskilt genom att integrera alla relevanta miljöaspekter i projekten och genom att hjäpa mottagarländerna att stärka institutioner, lagstiftning och utbildning på miljöområdet. Särskild vikt bör läggas vid frågor som rör kärnsäkerhet.

6. När programmen utformas och genomförs skall tillbörlig hänsyn tas till främjandet av kvinnors möjligheter.

7. Verksamhet som finansieras enligt denna förordning skall väljas ut med beaktande av bland annat mottagarens preferenser och på grundval av en bedömning av hur effektiv verksamheten är när det gäller att uppnå målen för gemenskapens bistånd.

8. I den utsträckning det är möjligt skall biståndet genomföras decentraliserat. Mottagarna av gemenskapens bistånd skall därför i hög grad vara delaktiga i förberedelserna för och utförandet av projekten, och omedelbart när medlemsstaternas nationella myndigheter har kommit överens om sektorpolitik och strategier samt till vilka geografiska områden biståndet skall koncentreras, skall identifieringen av och förberedelserna för de åtgärder som skall stödjas utföras direkt på regional nivå om detta är möjligt.

Regelbunden samordning skall upprättas mellan kommissionen och medlemsstaterna, inbegripet samordning på platsen vid kontakt med mottagarstaterna, både på programmets definitions- och genomförandestadium.

9. Bistånd kan ges för att stödja åtgärder som är inriktade på att främja samarbete mellan staterna. Särskild vikt skall laggas vid anläggningar för gränsövergång mellan de oberoende staterna och unionen samt mellan de oberoende staterna och Mellaneuropa.

10. När en viktig förutsättning för fortsatt samarbete saknas, får rådet på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet besluta om åtgärder rörande biståndet till en mottagarstat.

Artikel 3

1. Gemenskapens bistånd skall ges i form av bidrag som skall utbetalas i omgångar allt eftersom projekten genomförs.

2. Finansieringsbeslut och kontrakt som ingås till följd av dessa skall uttryckligen föreskriva tillsyn av kommissionen och revisionsrätten som kan utföras på plats, om detta är nödvändigt.

Artikel 4

1. Riktprogram som omfattar perioder på tre år skall upprättas för varje mottagarstat i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 6. Programmen skall ange de huvudsakliga målen och riktlinjerna för gemenskapens bistånd i de vägledande områden som avses i artikel 2. De kan ändras i enlighet med samma förfarande under sin tillämpningsperiod. Innan riktprogram upprättas skall kommissionen underrätta den kommitté som avses i artikel 6 om de prioriteringar som har gjorts med mottagarstaterna.

2. Åtgärdsprogram som grundar sig på dessa riktprogram skall antas varje år i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 6.2 och 6.3 Åtgärdsprogrammen skall innehålla en förteckning över de viktigaste projekt som skall finansieras inom de vägledande områden som avses i artikel 2. Programmens innehåll skall bestämmas i detalj så att medlemsstaterna förses med de upplysningar som behövs för att den kommitté som avses i artikel 6 skall kunna yttra sig.

Artikel 5

1. Kommissionen skall genomföra verksamheten i enlighet med de åtgärdsprogram som avses i artikel 4.2.

2. Leverans- och arbetskontrakt skall tilldelas genom öppen anbudsinfordan med undantag för de fall som anges i artikel 116 i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Kontrakt om tjänster skall i regel tilldelas genom selektiv anbudsinfordran och genom enskilda avtal för verksamhet motsvarande upp till 300 000 ecu.

Deltagandet i anbudsinfordran och kontrakt skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och i mottagarstaterna.

Kommissionen kan från fall till fall tillåta att fysiska och juridiska personer från de länder som mottar Phare-bistånd och i särskilda fall från Medelhavsländer med traditionella ekonomiska och geografiska band samt handelsförbindelser deltar, om de berörda programmen eller projekten kräver särskilda former av bistånd som är särskilt tillgängliga i dessa länder.

3. Skatter, tullar och inköp av fast egendom skall inte finansieras av gemenskapen.

4. I fråga om samfinansiering kan kommissionen från fall till fall tillåta att berörda tredje länder deltar i anbudsinfordran och kontrakt. I sådana fall skall deltagande av företag från tredje land godtas endast om ömsesidighet medges.

Artikel 6

1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté, nedan kallad "kommittén", bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall avges med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från företrädarna för medlemsstaterna i kommittén skall vägas på det sätt som anges i den artikeln. Ordföranden får inte rösta.

3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall skall kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid på sex veckor.

Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke.

4. Kommittén får granska alla övriga frågor avseende genomförandet av denna förordning, som ordföranden framlägger, eventuellt på begäran av en företrädare för en medlemsstat, och särskilt alla frågor som avser det allmänna genomförandet, förvaltningen av programmet, samfinansiering och den samordning som avses i artikel 7.

5. Kommittén skall fastställa sin arbetsordning med kvalificerad majoritet.

6. Kommissionen skall regelbundet underrätta kommittén om särskilda detaljerade uppgifter om de kontrakt som har tilldelats för genomförandet av projekten och programmen. För projekt som förväntas tilldelas genom selektiv anbudsinfordran i enlighet med artikel 5.2 skall kommissionen dessutom i god tid innan den upprättar begränsade listor tillhandahålla förhandsinformation som skall omfatta kriterier för urval och utvärdering för att underlätta marknadsaktörernas deltagande.

7. Europaparlamentet skall också informeras regelbundet om genomförandet av Tacisprogrammen.

Artikel 7

Kommissionen skall på grundval av uppgifter från medlemsstaterna tillsammans med medlemsstaterna säkerställa en effektiv samordning av den biståndsverksamhet som gemenskapen och enskilda medlemsstater bedriver i mottagarstaterna.

Dessutom skall samordning och samarbete med internationella finansinstitut och andra givare främjas.

Inom ramen för det bistånd som tillhandahålls enligt denna förordning skall kommissionen främja samfinansiering med offentliga eller privata organ i medlemsstaterna.

Artikel 8

Varje år skall kommissionen avge en rapport om biståndsprogrammets genomförande. Rapporten skall också, i den mån det är möjligt, omfatta en utvärdering av det bistånd som redan har tillhandahållits. Rapporten skall sändas till medlemsstaterna, Europaparlamentet, rådet samt Ekonomiska och sociala kommittén.

Artikel 9

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT nr L 187, 29.7.1993, s. 1.

BILAGA 1

Mottagarstater som avses i artikel 1

Armenien

Azerbajdzjan

Georgien

Kazakstan

Kirgisistan

Moldavien

Ryska federationen

Tadzjikistan

Turkmenistan

Ukraina

Uzbekistan

Vitryssland

Mongoliet

BILAGA 2

De vägledande områden som avses i artikel 2.5

Bistånd skall prioriteras för följande områden:

1. Utveckling av mänskliga resurser:

- Utbildning, inbegripet utbildning av arbetskraft.

- Omstrukturering av den offentliga förvaltningen.

- Arbetsförmedling och rådgivning inom socialförsäkringen.

- Stärkande av det medborgerliga samhället.

- Politisk och makroekonomisk rådgivning.

- Juridiskt bistånd, inbegripet tillnärmning av lagstiftning.

2. Omstrukturering och utveckling av företag:

- Stöd till utvecklingen av små och medelstora företag.

- Omvandling av industrier med anknytning till försvaret.

- Omstrukturering och privatisering.

- Finansiella tjänster.

3. Infrastruktur:

- Transporter.

- Telekommunikation.

4. Energi, inbegripet kärnsäkerhet.

5. Produktion, bearbetning och distribution av livsmedel.