Avslutande rekommendationer
27. påminner om att det under budgetförfarandet för 2000 genomförde en väsentlig anpassning av
budgetkontoplanen och att denna numera återspeglar bestämmelserna i Amsterdamfördraget när det gällerprocessen för att införliva asyl- och invandringspolitiken i gemenskapen,
28. betonar att mindre än hälften av de planerade åtgärderna med ekonomiska konsekvenser grundar
sig på tillgängliga anslag under redan fastställda budgetposter,
29. påpekar att budgetmyndigheten har ökat anslagen till förmån för flyktingar men att dessa kvarhålls i
reserven i väntan på att den lagstiftande myndigheten skall anta en lämplig rättslig grund,
30. är bekymrat över att man inte uttryckligen fastställt något passande budgetanslag för EU:s sam-
arbete med de berörda länderna när det gäller rättsliga och inrikes frågor, och detta trots att man redan
borde ha börjat genomföra handlingsplanerna; beklagar att den fastställda tidsplanen inte kommer attkunna följas,
31. önskar att parlamentet blir starkt delaktigt i skapandet av EU:s asyl- och migrationspolitik; upp-
manar rådet och kommissionen att ingå tydliga överenskommelser med parlamentet om detta; anser attden kommande regeringskonferensen måste leda till att frågor som rör asyl, migration och kampen motmänniskohandel och illegal invandring helt och hållet blir en del av gemenskapspolitiken, bland annatgenom användning av medbeslutandeförfarandet tillsammans med majoritetsbeslut i rådet,
32. föreslår att man inrättar en ny budgetpost i budgeten för 2001, som skall ha följande mål: ”sam-
arbete med tredje land avseende rättsliga och inrikes frågor, och i synnerhet frågor som rör invandring”.
33. insisterar på vikten av att kandidatländerna medverkar då man utarbetar och tillämpar bestämmelser
som behövs för att man skall kunna genomföra planerna, även framtida planer, och menar att detta måsteses som en del av en enhetlig föranslutningsstrategi,
*
**
34. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, regeringarna och
parlamenten i medlemsstaterna och kandidatländerna samt Europarådet.
6. Åtgärder för att motverka barnsexturism
A5-0052/2000
Europaparlamentets resolution om meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet,
Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om genomförandet av åtgärderna för
att motverka barnsexturism (KOM(1999) 262 7dash C5-0096/1999 7dash 1999/2097(COS))
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
Odash med beaktande av meddelandet från kommissionen (KOM(1999) 262 Odash C5-0096/1999),
Odash med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, där det i artikel 29 bland annat
stadgas om förebyggande och bekämpande av brott mot barn i syfte att uppnå målet att ge medborg-
arna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa,
Odash med beaktande av Förenta nationernas konvention av den 20 november 1989 om barnets rättigheter
och parlamentets resolution av den 18november 1999 om tioårsdagen för FN-konventionen om
barns rättigheter(1),
Odash med beaktande av Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention av den 17 juni 1999 om de
värsta formerna av barnarbete,
(1) ”Texter antagna under detta sammanträde”, punkt 14.C 378/80 SV 29.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
Odash med beaktande av Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundlägg-
ande friheterna och artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen, vilken föreskriver respekt för derättigheter som garanteras i Europakonventionen,
Odash med beaktande av rådets slutsatser av den 21 december 1999 om att genomföra åtgärder för att mot-
verka barnsexturism(
1),
Odash med beaktande av rekommendation R(9)11 av den 9 september 1991 om sexuellt utnyttjande av barn,
barnpornografi och barnprostitution samt människohandel med barn och ungdomar, antagen av Euro-
parådets ministerkommitté,
Odash med beaktande av Förenta nationernas resolution 94/210 av den 23 december 1994 om nödvändig-
heten av att på internationell nivå vidta effektiva åtgärder för att bekämpa handel med barn, barn-prostitution och barnpornografi samt för att avskaffa dessa företeelser,
Odash med beaktande av Världsturismorganisationens resolution om förhindrande av den organiserade sex-
turismen, antagen i Kairo i oktober 1995,
Odash med beaktande av förklaringen och handlingsprogrammet från den internationella kongressen mot
sexuell exploatering av barn i kommersiellt syfte som hölls i Stockholm den 27-31 augusti 1996,
Odash med beaktande av meddelandet från kommissionen om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt
(KOM(1996) 547),
Odash med beaktande av meddelandet från kommissionen om de mänskliga rättigheterna i Europeiska unio-
nens yttre förbindelser Odash från Rom till Maastricht och vidare (KOM(1995) 567),
Odash med beaktande av meddelandet från kommissionen om olagligt eller skadligt material på Internet
(KOM(1996) 487),
Odash med beaktande av meddelandet från kommissionen om kvinnohandel som syftar till sexuellt utnytt-
jande (KOM(1996) 567),
Odash med beaktande av rådets gemensamma åtgärd av den 29 november 1996 om upprättande av ett pro-
gram för stöd och utbyte för personer ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuellt utnytt-jande av barn(
2),
Odash med beaktande av den gemensamma åtgärden av den 16 december 1996 om utvidgning av det upp-
drag Europols narkotikaenhet erhöll(3) och rådets beslut av den 3 december 1998om komplettering
av definitionen av brottslighetsformen människohandel i bilagan till Europolkonventionen(4),
Odash med beaktande av rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människo-
handel och sexuellt utnyttjande av barn(5),
Odash med beaktande av Republiken Österrikes initiativ inför antagandet av rådets beslut om att bekämpa
barnpornografi på Internet(6) och parlamentets yttrande av den 13 april 1999 över det tidigare ut-
kastet till gemensam åtgärd med samma titel(7),
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 13 december 1991 om barns problem i Europeiska
gemenskapen(8),
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 8juli 1992 om en europeisk stadga för barns rättig-
heter(9),
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 18januari 1996 om människohandel(10),
(1) EGT C 379, 31.12.1999, s. 1.
(2) EGT L 322, 12.12.1996, s. 7.
(3) EGT L 342, 31.12.1996, s. 4.
(4) EGT C 26, 30.1.1999, s. 21.
(5) EGT L 63, 4.3.1997, s. 2.
(6) EGT C 362, 16.12.1999, s. 8.
(7) EGT C 219, 30.7.1999, s. 68.
(8) EGT C 13, 20.1.1992, s. 534.
(9) EGT C 241, 21.9.1992, s. 67.
(10) EGT C 32, 5.2.1996, s. 88.29.12.2000 SV C 378/81 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 12 december 1996 om åtgärder till skydd för
minderåriga inom Europeiska unionen(1),
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 8april 1997 om respekten för de mänskliga rättig-
heterna i Europeiska unionen 1995, särskilt punkterna 145-160(2),
Odash med beaktande av parlamentets resolution av den 6 november 1997 beträffande meddelandet från
kommissionen om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt och beträffande memorandum omEuropeiska unionens bidrag till förstärkning av kampen mot sexuellt missbruk och utnyttjande avbarn(
3),
Odash med beaktande av artikel 47.1 i arbetsordningen,Odash med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter och inrikesfrågor
samt yttrandena från utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden, utskottet för kultur, ung-domsfrågor, utbildning, medier och idrott och utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhets-frågor (A5-0052/2000), och av följande skäl:
A. Turism där barn utnyttjas sexuellt har under det senaste årtiondet blivit ett allt större problem, efter-
som semestrar i främmande länder blivit överkomliga för var och en på grund av fallande priser inomtransportsektorn och benägenheten att resa därför ökat. Personer som befinner sig i främmande landoch i regioner som de inte är förtrogna med kan handla helt anonymt, och de kan dessutom i främ-mande land lättare få för sig att sexuellt utnyttjande av barn är mindre förkastligt på grund av olik-artade sociala och kulturella förhållanden, och att moralbegreppen från hemlandet inte är giltiga påsamma sätt.
B. Inte alla länder har samma möjligheter och vilja att målinriktat angripa dessa företeelser för att i
lämplig utsträckning skydda sina barn.
C. Samtliga medlemsstater har undertecknat och ratificerat såväl Förenta nationernas konvention om
barnets rättigheter av den 20 november 1989 som människorättskonventionen. De har dessutomundertecknat, om än ännu inte ratificerat, Internationella arbetsorganisationens konvention om devärsta formerna av barnarbete. Dessutom har Europeiska unionen i artikel 6.2 i EU-fördraget åtagitsig att respektera de rättigheter som garanteras i människorättskonventionen.
D. I fördragen finns för närvarande ännu ingen egen gemenskapspolitik för barn, och kommissionen
bedriver inte heller någon sådan politik. På grund av denna brist på samstämdhet har genomförandeav och stöd till enskilda, punktvisa projekt hittills utgjort den förmodligen enda möjligheten för unio-nen att angripa problemet och delta i kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt.
E. Turism där barn utnyttjas sexuellt sammanhänger ofta med resor från Europa till tredje land. Därmed
finns, i varje fall vad gäller efterfrågan, en stark anknytning till Europeiska unionen, som således ocksåi viss utsräckning får bära ansvaret i frågan. Detta gäller särskilt som detta speciella sätt att utnyttjabarn har nära samband med turismbranschen, som drar fördel av det och därför inte nödvändigtvis är
intresserad av att bekämpa det.
F. Det är unionens skyldighet att ta itu med de sociala kostnader som uppstår genom den ekonomiska
verksamhet som står i centrum för unionens intresse. Unionen har också gjort detta, i alla fall när det
gäller arbetstagare, konsumenter eller vissa andra missgynnade grupper. Barnens sak har emellertid
hittills inte ägnats tillräckligt intresse.
G. Även i de länder som tidigare varit en del av Sovjetunionen blir turism där barn utnyttjas sexuellt Odash
på liknande sätt som människohandel Odash ett allt större problem, eftersom det där å ena sidan råder
svåra sociala förhållanden och levnadsvillkor och dessa länder å andra sidan erbjuder potentiella kun-der den fördelen att de gränsar direkt till länderna i unionen. Unionen bär ett moraliskt ansvar förföreteelser av detta slag, särskilt när det gäller länder som ansökt om medlemskap i EU. Dettaproblemområde får därför inte försummas vid anslutningsförhandlingarna.
(1) EGT C 20, 20.1.1997, s. 170.
(2) EGT C 132, 28.4.1997, s. 31.
(3) EGT C 358, 24.11.1997, s. 37.C 378/82 SV 29.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
H. Turism där barn utnyttjas sexuellt förekommer redan nu också inom Europeiska unionen. Betydelsen
av denna ”europeiska” andel av sexturismen kommer att öka avsevärt i det ögonblick då kandidat-länderna blir medlemsstater i Europeiska unionen. Europeiska unionen har ett särskilt ansvar förbarnen i EU, inte minst därför att dessa är unionens yngsta medborgare och därmed dess framtid.
I. De rättsliga förfarandena inom EU och i kandidatländerna mot den mest extrema formen av pedofili,
där barn bragts om livet, går extremt långsamt framåt. Dessutom förekommer det att förfarandenstannar av på ett oroväckande sätt, oförklarliga omflyttningar av domare och polispersonal, förtal avvittnen, trakasserier och villospår, tystnad och spridning av partisk information i media.
J. Denna situation förhindrar att fenomenets utbreddhet och de inblandade personernas identitet och
ansvar klargörs, och den hindrar även att de personer som redan anklagats för att ha utnyttjat ochmördat flera barn ställs inför rätta.
K. Turister som utnyttjar barn sexuellt är bara en delaspekt av gränsöverskridande brott mot barn. Denna
aspekt måste ses i nära samband med problemet med handeln med unga kvinnor och barnpornogra-
fin, som är former för organiserad brottslighet, och dessa företeelser måste bekämpas gemensamt ochpå ett samordnat sätt.
L. Dessa brott gynnas av Internet, på grund av svårigheterna till övervakning, i så måtto att barnporno-
grafiskt material kan spridas gratis med hjälp av Internet, och att information om utbudet på sexturist-
orter kan göras tillgänglig för alla. På Internet presenteras dessutom perversa handlingar på ett okon-
trollerat och hämningslöst sätt, vilket inte bara leder till att brott mot barn bagatelliseras, utan även tillatt tabun upphävs och att potentiella kunder därmed rentav uppmuntras till pedofila handlingar.
M. Brott mot barn är särskilt förkastliga eftersom de dessutom riktas mot de svagaste i vårt samhälle som
inte kan försvara sig, och inte bara sker i form av fysiskt våld på utan även medför stort psykiskt
lidande hos dem som drabbas, och därmed i många fall leder till psykiska störningar som för all fram-
tid gör det omöjligt för dem att leva ett normalt liv.
N. En effektiv bekämpning av dessa brott måste ske på ett likartat sätt, såväl på utbuds- som på efter-
frågesidan. Varje ensidigt agerande är på längre sikt dömt att misslyckas.
O. Europeiska unionens åtgärder i fråga om utbudet behöver inte nödvändigtvis begränsas till medlems-
staternas territorium. Unionen har möjlighet att utöva politiska påtryckningar och politiskt inflytande,vad gäller kandidatländerna inom ramen för anslutningsförhandlingarna, i fråga om övriga tredje län-der i samband med biståndsprogram.
P. En minskning av efterfrågan kan faktiskt ske genom att höja medvetenheten om problemet, genom att
öka lyhördheten och genom att samhället uttalat fördömer företeelserna. Inte alla sexturister är näm-ligen pedofiler, utan ofta förgriper de sig på barn på grund av en mental distans till hemlandets mora-liska normer som möjliggörs av det geografiska avståndet och den annorlunda kulturen. Om samhälletutövar tillräckligt stora påtryckningar kan de visserligen inte utan vidare avskräckas från sexturism isig, men mycket väl från att utnyttja barn sexuellt.
Q. Att öka lyhördheten för problemet är en inlärningsprocess som inte kan avslutas från en dag till den
andra. Snarare kan endast en upprepad konfrontering med problematiken få den enskilde att bli med-veten om att handlingen är olaglig och förkastlig, även i det kritiska ögonblick då beslutet fattas. Eneffektiv bekämpning av problemet med turism där barn utnyttjas sexuellt måste således alltid ske lång-siktigt.
R. Hittills har åtgärder endast vidtagits inom ramen för ett treårsprogram. Som en logisk följd av detta
har endast åtgärder på kort sikt kunnat beslutas, som dessutom når en mycket begränsad målgrupp.Det finns ännu ingen rättslig grund för en motsvarande budgetpost.29.12.2000 SV C 378/83 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
S. I detta sammanhang planerades och beslutades i allt väsentligt varje projekt för sig, varför projekten
inte kunde anpassas till varandra, och man därför inte heller kunde uppnå några synergieffekter.
T. I meddelandet från kommissionen saknas upplysningar om huruvida man i efterhand undersökt om
de åtgärder i samband med turismmässor som inriktats mot att göra resebyråer och fackfolk inomturismbranschen lyhörda, respektive de projekt som direkt syftat till att göra turister lyhörda, verk-ligen varit framgångsrika och i vilken utsträckning de kunnat öka medvetenheten om problemet och
lyhördheten.
U. Förutom kampanjer för ökad lyhördhet och åtgärder som visar på solidaritet med de barn som
utnyttjas måste samhällets fördömande hållning även ta sig uttryck i straffrättsliga påföljder. Straff-rätten tjänar ju inte enbart till vedergällning utan även har förebyggande funktion, såväl i detenskilda fallet som allmänt.
V. Straffrätt och straffrättsliga påföljder faller fortfarande i stor utsträckning inom medlemsstaternas
behörighetsområde. Inom ramen för det straffrättsliga samarbetet nämns emellertid i artikel 31 e i
EU-fördraget beslut om åtgärder som fastställer minimiregler avseende brottsrekvisit och påföljderpå områdena för organiserad brottslighet.
W. Rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt
utnyttjande av barn är otillräcklig i det avseendet att den enbart utgör en avsiktsförklaring vad gällerterritorialitetsfrågan och överlåter åt medlemsstaterna att avgöra om de även i fortsättningen villbibehålla kravet på att handlingen skall vara straffbar i det land där den begås. Barn måste emellertidskyddas oberoende av medborgarskap och vistelseort. I Europeiska unionens ögon är barn intemindre värda att skyddas bara för att den stat där de är medborgare misslyckas med att ge demdet skydd de behöver.
X. Vid utfrågningen den 3 september 1999 gav kommissionsledamot Vitorino uttryckligen prioritet åt
harmoniseringen av straffrättsliga påföljder för handel med kvinnor, exploatering av kvinnor ochbrott mot barn.
Y. Till följd av rådets beslut av den 3 december 1998definierades begreppet människohandel i bilagan
till Europolkonventionen på så sätt att det omfattar även turism där barn utnyttjas sexuellt ochbarnpornografi. Att Europols mandats utvidgats till att omfatta människohandel bör därför välkom-nas även ur denna synvinkel. För närvarande finns dock inte den operativa kompetens som krävs,
och den planerade dimensioneringen kommer knappast att räcka till för att man skall kunna börja
agera på ett effektivt sätt.
Z. Åtgärderna för kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt måste emellertid förutom EU:s med-
lemsstater och kandidatländerna även omfatta ”traditionella” sexturismområden som Asien, Syd-amerika och Afrika. Just där behövs specialkunskaper om länderna, deras kultur och deras språk.Därför är frivilligorganisationer ofta mer lämpade än andra organisationer att samarbeta med lokalamyndigheter och befolkningen i området. Ett sådant samarbete är absolut nödvändigt för en effektivbekämpning av de existerande problemen.
AA. Barnprostitutionen är framför allt utbredd i de länder som särskilt tyngs av fattigdom.
1. Parlamentet slår fast att barnsexturism och all slags handel med människor är oförenliga med
människans värde och värdighet och att de är brottsliga handlingar som utgör en allvarlig kränkning av
de mänskliga rättigheterna,
2. uppmanar medlemsstaterna och kandidatländerna att kontrollera att deras lagar överensstämmer med
konventionen om barnets rättigheter och att beakta denna aspekt när nya lagar stiftas samt att ratificeraInternationella arbetsorganisationens konvention om de värsta formerna av barnarbete,C 378/84 SV 29.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
3. uppmanar medlemsstaterna och de företrädare för parlamentet som berörs av detta att införa barnets
rättigheter, som garanteras i Förenta nationernas konvention av den 20 november 1989 om barnets rättig-heter, i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som håller på att utarbetas,
4. uppmanar medlemsstaterna och kandidatländerna att de skall vädja till övriga länder att verka för att
FN:s generalförsamling antar det fakultativa protokollet till konventionen om barnets rättigheter, gällande
handel med barn, barnprostitution och barnpornografi, och att omedelbart ratificera protokollet så att detkan träda i kraft,
5. välkomnar kommissionens meddelande om genomförandet av åtgärderna för att motverka barnsex-
turism,
6. betonar att Europeiska unionen och dess medlemsstater måste öka sina insatser i kampen mot
exploatering av barn och barnsexturism,
7. anser att medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att uppmana till, eller rentav göra det obligatoriskt,
att lämna information om sådan verksamhet till polismyndigheterna och de rättsliga myndigheterna,
8. påpekar att man med avseende på barnsexturismen och enligt kapitel 1, artikel 1.1 i Europarådets
traktat nr 160 ”Europeiska konventionen om barnets rättigheter” betraktas som barn till dess att man fyllt18år,
9. anser att barnens särskilda behov av skydd gör att kampen mot denna typ av sexturism inte bara
måste föras med inriktning på brottslingarna, utan även med inriktning på offren ur barnskyddets perspek-tiv, något som troligen sker bäst inom ramen för en sammanhängande långsiktig barnpolitik,
10. anmodar därför medlemsstaterna att inom ramen för nästa översyn av EG-fördraget skapa en ny,
heltäckande rättslig grund för en gemenskapspolitik för barn, så att de punktinsatser för att skydda barnensom redan gjorts kan ersättas med en sammanhängande politik,
11. förordar att kommissionen år 2000 föreslår att skapa en rättslig grund för en budgetpost för
bekämpning av turism där barn utnyttjas sexuellt, eftersom det i annat fall inte kommer att finnas någramedel längre för detta ändamål från 2001,
12. välkomnar framför allt de åtgärder som vidtagits för att ytterligare ringa in och bekämpa fenome-
nets art och omfattning,
13. anser att kommissionens insatser för att öka allmänhetens medvetenhet är berömvärda, så länge
man ser till att kampanjerna inte banaliserar fenomenets existens och omfattning eller framkallar en känslaav likgiltighet eller överseende hos allmänheten, och så länge man ständigt påminner om att barnsexturism
är något brottsligt,
14. stöder kommissionens avsikt att fortsätta med informationskampanjer och stöd till konkreta projekt,
under förutsättning att kommissionen i sitt nästa meddelande om vidtagna åtgärder tar med övervägandenom kostnader och nytta, redogör för alternativa möjligheter att använda de begränsade medlen och förurvalskriterier samt ger upplysningar om huruvida de enskilda åtgärderna är effektiva och rationella,
15. uppmanar kommissionen att närmare undersöka barnsexturismens omfattning i Europa, både inom
EU och i kandidatländerna, inklusive hur barnsexturismen fungerar och hur ”konsumentflödet” ser ut närdet gäller barnsexturism,
16. uppmanar kommissionen att göra en utförlig analys av kopplingen mellan barnpornografi på Inter-
net och det faktum att barnsexturismen ökar, trots att allmänheten är medveten om och fördömer den,
17. välkomnar det nya Daphne-initiativet och kräver att det utvidgas till att omfatta skydd för och stöd
till barn som utnyttjats sexuellt,29.12.2000 SV C 378/85 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
18. välkomnar det samarbete som kommissionen inlett med turistnäringen i syfte att få fram etiska
regler och anser det vara riktigt att kommissionen även i fortsättningen främjar utarbetandet och utökandetav befintliga etiska regler och övervakar befintliga mekanismer för självreglering,
19. uppmanar kommissionen att från och med nästa år och därefter vartannat år ta fram en rapport om
tillämpningen av dessa etiska regler, så att det inte uppstår en klyfta mellan de skrivna reglerna och denfaktiska tillämpningen av dessa regler, samt att översända denna rapport till parlamentet,
20. beklagar att rådets ståndpunkt i fråga om extraterritorialitet knappast har utvecklats alls, och särskilt
det faktum att det endast är medlemsstaternas medborgare eller personer som har sitt huvudsakliga hem-vist inom unionen som kan lagföras för sexuella brott mot barn,
21. hävdar på nytt att medlemsstaterna måste anta allmänna bestämmelser om extraterritorialitet som
gör det möjligt att utreda, lagföra och bestraffa individer som utomlands har begått brott som kan hänförastill sexuellt utnyttjande av barn,
22. uppmanar kommissionen att göra en inventering av den nationella strafflagstiftningen i EU vad
gäller turism där barn utnyttjas sexuellt, barnpornografi och människohandel och att vid behov lägga
fram hithörande förslag till brottsrekvisit enligt vad som avses i artikel 31 e i EU-fördraget samt att därvidbevara extraterritorialitetsprincipen och bortse från kravet på ömsesidig straffbarhet,
23. uppmanar rådet att kontrollera i vilken utsträckning medlemsstaterna fullgjort sina åtaganden enligt
rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnytt-jande av barn samt att informera parlamentet om detta,
24. välkomnar rådets beslut i oktober 1999 i Tammerfors om ett närmare samarbete mellan de euro-
peiska myndigheterna för brottsbekämpning; hänvisar emellertid också till att det är nödvändigt att påområdena för människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, som ofta hänger samman, snarast möjligtutvidga detta samarbete till att omfatta kandidatländerna,
25. kommer inom kort att yttra sig över Österrikes initiativ som har som mål att rådet skall anta ett
beslut om bekämpning av barnpornografin på Internet, eftersom ett ordagrant likalydande utkast tillgemensam åtgärd Odash som parlamentet redan yttrat sig positivt om Odash därmed åter tas upp,
26. anser att det är absolut nödvändigt att anta en gemensam lagstiftning som uttryckligen förbjuder
användning av Internet i syfte att sprida meddelanden av sådant slag,
27. uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla särskild vård och tillflyktsorter för unga offer för sexu-
ellt utnyttjande, särskilt för unga asylsökande utan medföljare och lagliga eller olagliga unga invandrare,och att därvid fullt ut ta hänsyn till deras olika kulturella och religiösa bakgrund,
28. uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra resebyråer, researrangörer, hotell, transportföretag och
reklammedier att branschvis upprätta mekanismer för självreglering, så att turism där barn utnyttjas sexu-ellt motverkas, och att bekämpa exploatering i form av prostitution i alla dess skepnader,
29. förordar att kommissionen inrättar en egen avdelning som handlägger samtliga aspekter som rör
barn och de följder som nya lagstiftningsprojekt får för barnens situation,
30. beklagar att kommissionen ännu inte följt paparlamentets uppmaning att stödja inrättandet av ett
europeiskt centrum för försvunna barn, vilken återfinns i punkt 11 i resolutionen av den 6 november1997; uppmanar därför med kraft kommissionen att skapa förutsättningar för en utbyggnad av ett euro-peiskt nätverk för saknade och utnyttjade barn, som skall ha till uppgift att samordna den verksamhet sombedrivs av organisationer i medlemsstaterna, exempelvis Child Focus i Belgien,
31. uppmanar medlemsstaterna att se till att preskriptionstiden för brott som inbegriper sexuellt utnytt-
jande av barn inte börjar löpa förrän offren blivit myndiga,C 378/86 SV 29.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000
32. uppmanar medlemsstaterna att se över sina processrättsliga bestämmelser på sådant sätt att offer
kan avge vittnesmål via videoinspelning, vilket skulle förebygga risken för ytterligare traumatiska följdverk-ningar,
33. förordar att personer som befunnits skyldiga till pedofila handlingar förbjuds att utöva verksamhet
där kontakt med minderåriga förekommer på sådant sätt att brotten kan upprepas i närmiljön kringarbetet,
34. beslutar att inrätta en undersökningsgrupp för att övervaka hur rättsprocesserna i fråga om brott
som har samband med aktiv och våldsam pedofili fortskrider,
35. vädjar till medlemsstaterna och kommissionen att kontrollera om pedofilbrotten i EU och i
kandidatländerna och det sätt på vilket rättsväsendet följer upp dem inte utgör en allvarlig och beståendekränkning av de grundläggande rättigheterna sådana de definieras i artiklarna 6 och 7 i fördraget och, omså är fallet, sätta i gång de förfaranden som avses i dessa artiklar,
36. insisterar i fråga om utformningen av EU:s yttre förbindelser på att de mänskliga rättigheterna skall
respekteras, särskilt när det gäller barn och ungdomar, och anser det vara riktigt att gemenskapen skallutnyttja människorättsklausuler Odash som omfattar kränkning av barnens rättigheter och den mänskliga värd-igheten Odash när den ingår internationella avtal,
37. ber medlemsstaterna att inom utvecklingshjälpen och övriga stödprogram ägna särskild uppmärk-
samhet på barnens situation och deras behov och att vidta åtgärder för att skydda och återintegrera offrenför prostitution,
38. uppmanar rådet att i anslutningsförhandlingarna med kandidatländerna ta hänsyn till frågan om
garantier för barnens skydd och uppmanar kandidatländerna att ägna större uppmärksamhet åt och beslut-samt ta itu med sexturism, barnpornografi och människohandel,
39. välkomnar rådets beslut från 1998att utvidga Europols mandat till att även omfatta kampen mot
sexuellt utnyttjande av, och sexuella övergrepp mot, minderåriga; anser emellertid att Europols mandatockså bör omfatta sexualbrott som begås mot minderåriga när det gäller sexturism vid EU:s gränser,
40. anser att frivilligorganisationernas arbete på detta område inte går att ersätta och ber därför frivillig-
organisationerna att fortlöpande informera kommissionen och parlamentet, så att deras erfarenheter ochkunskapsnivå kan komma till användning även i EU-projekt,
41. uppmanar de medlemsstater som inte redan gjort det att främja och ekonomiskt stödja inrättandet
av en telefonjour dit man kan ringa gratis (liknande Italiens ”telefono azzurro” eller ”Kindertelefoon” i
Nederländerna) så att barn i hela unionen kan få omedelbar hjälp och information; dessutom bör medlems-staterna stödja den reklam som behövs för att sprida telefonnumret, och uppmuntra de länder utanför EUdär barnsexturismen härjar att vidta liknande åtgärder,
42. påpekar att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt situationen för gatubarnen i tredje världen och
inom EU och rekommenderar ett nära samarbete med de lokala myndigheter som ansvarar för det sociala
arbetet och med de icke-statliga organisationerna; påpekar att flickor är särskilt utsatta för risker till följd
av deras traditionella familjemässiga och sociala beroendeställning,
43. kräver att man inom ramen för förbindelserna med utvecklingsländerna, i fråga om problemet med
gatubarn, utarbetar och genomför en övergripande strategi för förbättring av dessa barns hela sociala miljö,
44. uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, regeringarna och
parlamenten i medlemsstaterna och kandidatländerna och Europarådet.29.12.2000 SV C 378/87 Europeiska gemenskapernas officiella tidning
Torsdag 30 mars 2000