Bryssel den 10.03.2005

KOM(2005) 80 slutlig

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ytterligare ändring av förordning (EG) nr 1601/2001 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstull som införts på import av vissa linor eller kablar, av järn eller stål, med ursprung i Ryska federationen, Konungariket Thailand, Tjeckiska republiken och Republiken Turkiet

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

Den 17 mars 2004 inledde kommissionen en partiell interimsöversyn av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa linor och kablar, av järn eller stål, med ursprung i Turkiet.

Översynen inleddes till följd av en begäran från en turkisk exportör angående behovet av att fortsätta, upphäva eller ändra den gällande antidumpningstullen på 17,8 %, särskilt med tanke på de ändrade omständigheterna vad dumpningsmarginalen beträffar.

Undersökningen bekräftade att ingen dumpning hade ägt rum under undersökningsperioden för denna översyn. Den förändrade situationen kan ha sin förklaring i de strukturförändringar som gjorts inom detta företag, särskilt de betydande investeringarna i nya maskiner, vilket lett till minskade kostnader, bättre kvalitet och ökade exportpriser. De nya maskinerna är en långsiktig investering, och slutsatsen kan därför dras att den förändrade situationen är av bestående natur.

Det föreslås därför att de gällande åtgärderna ändras genom att tullen upphävs för detta företag. När det gäller alla övriga exportörer i Turkiet bör de gällande åtgärderna upprätthållas.

Samråd har ägt rum med medlemsstaterna, som enhälligt stött detta förslag.

Rådet föreslås därför anta det bifogade förslaget till förordning, som bör offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning så snart som möjligt.

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ytterligare ändring av förordning (EG) nr 1601/2001 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstull som införts på import av vissa linor eller kablar, av järn eller stål, med ursprung i Ryska federationen, Konungariket Thailand, Tjeckiska republiken och Republiken Turkiet

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen[1] (nedan kallad ”grundförordningen”), särskilt artikel 11.3 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. TIDIGARE FÖRFARANDE

Den 5 maj 2000 inledde kommissionen ett antidumpningsförfarande[2] beträffande import av vissa linor och kablar, av järn eller stål, med ursprung i bl.a. Turkiet.

Detta förfarande ledde slutligen till att en slutgiltig antidumpningstull infördes genom rådets förordning (EG) nr 1601/2001[3], senast ändrad genom förordning (EG) nr 1268/2003[4], i syfte att undanröja de skadevållande verkningarna av dumpningen.

B. BEGÄRAN OM INTERIMSÖVERSYN

En begäran om en partiell interimsöversyn av förordning (EG) nr 1601/2001 ingavs av Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (nedan kallad ”Has Çelik” eller ”den sökande”), en turkisk exporterande tillverkare av vissa linor och kablar, av järn eller stål, som är föremål för de gällande antidumpningsåtgärderna.

I denna begäran enligt artikel 11.3 i grundförordningen hävdades att de omständigheter när det gäller dumpning som låg till grund för fastställandet av de gällande åtgärderna hade förändrats och att dessa förändringar var av bestående natur.

Enligt begäran har den sökande genomfört strukturförändringar vilka har haft en betydande inverkan på normalvärdet. Dessutom hävdades att en jämförelse mellan normalvärdet fastställt på grundval av den sökandes egna kostnader eller priser på den inhemska marknaden och exportpriserna till gemenskapen skulle leda till att dumpningsmarginalen fastställdes på en nivå som var betydligt lägre än nivån för de gällande åtgärder som tillämpas på importen från den sökande, dvs. 17,8 %. Fortsatt tillämpning av de gällande åtgärderna på den nuvarande nivån, vilken fastställdes på grundval av den tidigare fastställda dumpningen, är därför inte längre nödvändig för att motverka dumpningen.

Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var tillräcklig för att motivera att en partiell interimsöversyn inleddes. Den offentliggjorde därför ett tillkännagivande om inledande[5] och inledde en undersökning som begränsades till dumpning med avseende på den sökande.

C. FÖRFARANDE

Kommissionen underrättade officiellt exportlandets företrädare och den sökande om inledandet av den partiella interimsöversynen och gav alla parter som var direkt berörda tillfälle att skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. En inlaga mottogs från EWRIS, sambandskommittén för stållineindustrin i Europeiska unionen ( Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries ), som var den klagande i det ursprungliga fallet.

Kommissionen skickade även ett frågeformulär till den sökande, som besvarade detta inom den tidsfrist som fastställts i tillkännagivandet om inledande.

Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för fastställandet av dumpning och genomförde ett kontrollbesök på plats hos den sökande.

Undersökningen av dumpning omfattade perioden från och med den 1 juli 2003 till och med den 29 februari 2004 (nedan kallad ”undersökningsperioden”).

D. PRODUKT

Berörd produkt

Den produkt som berörs är samma produkt som i den undersökning som ledde till införandet av de gällande åtgärderna (nedan kallad ”den tidigare undersökningen”), dvs. linor och kablar, inbegripet slutet tågvirke, av järn eller stål, dock ej av rostfritt stål, med ett största tvärmått av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar (i branschen kallade ”stållinor”), med ursprung i Turkiet, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7312 10 82, 7312 10 84, 7312 10 86, 7312 10 88 och 7312 10 99. Dessa KN-nummer nämns endast upplysningsvis.

Likadan produkt

Denna undersökning visade liksom den tidigare undersökningen att de stållinor som tillverkas i Turkiet av den sökande och som säljs på den turkiska marknaden eller exporteras till gemenskapen har samma grundläggande fysiska egenskaper och samma användningsområden och därför bör betraktas som likadan produkt i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.

E. DUMPNING

Normalvärde

För fastställande av normalvärdet fastslogs det först huruvida den sökandes sammanlagda inhemska försäljning av den likadana produkten var representativ i förhållande till företagets sammanlagda exportförsäljning till gemenskapen. I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen konstaterades detta vara fallet, eftersom den sökandes inhemska försäljning utgjorde minst 5 % av företagets sammanlagda exportvolym till gemenskapen.

För varje produkttyp som den sökande sålde på den inhemska marknaden och som konstaterades vara direkt jämförbar med de typer som exporterades till gemenskapen undersöktes det huruvida den inhemska försäljningen var tillräckligt representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Detta ansågs vara fallet när den sammanlagda inhemska försäljningsvolymen av en viss produkttyp under undersökningsperioden utgjorde minst 5 % av den sammanlagda försäljningsvolymen av samma produkttyp som såldes på export till gemenskapen. När det gäller de flesta av de typer som exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden konstaterades att en jämförbar typ såldes på den inhemska marknaden.

För de produkttyper som uppfyllde kriteriet 5 % undersöktes därefter huruvida den inhemska försäljningen av varje jämförbar produkttyp kunde anses ha ägt rum vid normal handel, genom fastställande av den andel av försäljningen till oberoende kunder av produkttypen i fråga som inte skett med förlust. I samtliga fall utgjorde den icke-förlustbringande försäljningen av en typ mer än 80 % av den sammanlagda inhemska försäljningsvolymen av den typen, och normalvärdet baserades därför på ett vägt genomsnittspris för all den försäljning som gjorts på den inhemsla marknaden under undersökningsperioden.

När det gäller de produkttyper som exporterades till gemenskapen och för vilka det konstaterades att det inte skett någon försäljning av jämförbara typer på den inhemska marknaden konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen på grundval av den sökandes tillverkningskostnader för de exporterade produkttyperna i fråga jämte ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst. Försäljnings- och administrationskostnaderna samt de allmänna kostnaderna baserades på den sökandes inhemska försäljning av den likadana produkten. Vinstmarginalen baserades på den sökandes inhemska försäljning av den likadana produkten vid normal handel.

Exportpris

Eftersom all exportförsäljning av den berörda produkten gjordes direkt till oberoende kunder i gemenskapen, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

Jämförelse

Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes fritt fabrik och i samma handelsled. I syfte att sörja för en rättvis jämförelse togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn till olikheter i faktorer som påstods och konstaterades påverka priserna och prisernas jämförbarhet, dvs. kostnader för transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, kredit och provisioner.

Dumpningsmarginal

Jämförelsen gjordes i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen mellan det vägda genomsnittliga justerade normalvärdet per produkttyp och det vägda genomsnittliga nettoexportpriset fritt fabrik för den jämförbara produkttypen.

Av jämförelsen framgick att det inte förekom dumpning.

F. DE FÖRÄNDRADE OMSTÄNDIGHETERNAS VARAKTIGHET

I enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen undersökte kommissionen även huruvida de förändrade omständigheterna rimligen kunde sägas vara av bestående natur.

När det gäller detta visade undersökningen att den sökande har genomfört strukturförändringar, vilka har haft en betydande inverkan på produktionsstruktur och organisation, lett till en väsenligt ökad produktionseffektivitet som medfört sänkta produktionskostnader och därmed ett lägre normalvärde än vad som var fallet under den undersökningsperiod som användes vid den föregående undersökningen (1 april 1999–31 mars 2000). Under samma period har exportpriserna ökat, och det konstaterades inte finnas några skäl att tro att denna ökning skulle vara tillfällig.

Följaktligen dras slutsatsen att de förändrade omständigheterna, särskilt de ökade exportpriserna till gemenskapen i kombination med betydligt minskade produktionskostnader, är av bestående natur.

G. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

Eftersom det inte förekommer någon dumpning anses det lämpligt att upphäva åtgärderna såvitt gäller den sökande.

De berörda parterna underrättades om de omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att rekommendera en ytterligare ändring av rådets förordning (EG) nr 1601/2001, och gavs tillfälle att yttra sig.

EWRIS ingav därefter några allmänna synpunkter som i huvudsak rörde de stigande priserna på råmaterial efter undersökningsperioden. EWRIS ifrågasatte inte de ovannämnda undersökningsresultaten när det gäller dumpning, men uttryckte oro över risken för att den sökande återupptar dumpning i framtiden.

Det kan noteras att priserna på råmaterial visserligen kan ha ökat efter undersökningsperioden, men detta kunde inte ha beaktats vid beräkningen av dumpningen för den sökandes del. I det aktuella fallet är det viktigaste råmaterialet valstråd, en basprodukt av stål, som är en råvara med priser som normalt fluktuerar snabbt. Eventuella prisökningar när det gäller detta råmaterial kan därför inte anses vara av bestående natur som skulle kunna ge upphov till tvivel i fråga om de ovannämnda undersökningsresultaten.

Slutligen bör det noteras att eftersom upphävandet av åtgärderna endast rör den sökande, inte Turkiet som helhet, omfattas den sökande fortfarande av förfarandet och kan bli föremål för en förnyad undersökning vid senare översyn enligt artikel 11.6 i grundförordningen beträffande Turkiet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I tabellen i artikel 1.3 i rådets förordning (EG) nr 1601/2001 skall tullsatsen (i procent) för det turkiska företaget Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S., Hacilar Yolu 8 Km Kayseri Turkiye (Taric-tilläggsnummer A220) vara 0.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den […].

På rådets vägnar

Ordförande

[1] EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 461/2004 (EUT L 77, 13.3.2004, s. 12).

[2] EGT C 127, 5.5.2000, s. 12.

[3] EGT L 211, 4.8.2001, s. 1.

[4] EUT L 180, 18.7.2003, s. 23.

[5] EUT C 67, 17.3.2004, s. 5.