[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 24.7.2006

KOM(2006) 411 slutlig

2006/0134 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av en flerårig plan för torskbestånden i Östersjön och det fiske som utnyttjar de bestånden

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND |

110 | Motiv och syfte Enligt nya vetenskapliga rön från Internationella rådet för havsforskning (ICES) är utnyttjandenivåerna för de båda torskbestånden i Östersjön ohållbara. På grund av fisket har fiskdödligheten i det östra torskbeståndet i ICES-områdena 25–32 legat på nivåer som har gjort att beståndet nu minskat så kraftigt att det riskerar att inte kunna återhämta sig av egen kraft genom fortplantning och följaktligen hotas av kollaps. Även om det västra torskbeståndet i ICES-områdena 22–24 är i något bättre skick, är också det utsatt för ett mycket kraftigt fiske som på lång sikt kommer att resultera i fångster långt under potentiell nivå. Syftet är därför att utarbeta en flerårig plan för den långsiktiga förvaltningen av torskfisket i Östersjön som garanterar att utnyttjandet av Östersjöns torskbestånd ligger i linje med den gemensamma fiskeripolitikens övergripande mål att åstadkomma hållbara ekonomiska, miljömässiga och sociala förhållanden. |

120 | Allmän bakgrund Internationella fiskerikommissionen för Östersjön (IBSFC) antog 2003 en förvaltningsplan för torskfisket i Östersjön. I förvaltningsplanen angavs förvaltningsmålen och den innehöll förfaranden för att fastställa totala tillåtna fångstmängder (TAC) för de båda bestånden, tekniska åtgärder för att begränsa fiskeansträngningen och för att förbättra torskfiskets selektivitet samt ett åtagande om fortsatt samarbete i fråga om kontroll av efterlevnaden. I sina rön pekar ICES på ett antal svagheter i förvaltningsplanen och visar att det för närvarande är mycket svårt att genomföra planen. De viktigaste bristerna rör behovet av vetenskapliga rön om fångstnivåer för nästa år och behovet av kontroll av efterlevnaden av överenskomna TAC och kvoter. På grund av osäkerheten när det gäller att beräkna beståndens storlek kan ICES inte leverera fångstprognoser med den grad av noggrannhet som krävs för att genomföra planen. Framgången med IBSFC:s förvaltningsplan är beroende av att TAC och kvoter tillämpas och efterlevs. Det står emellertid klart att de överenskomna kvoterna inte respekteras och att betydande mängder torsk, framför allt från det östra beståndet, landas utan att rapporteras. ICES uppskattar att 35–45 procent av den torsk som landats från de östra bestånden inte rapporterats under senare år. Ett antal tekniska åtgärder som påverkar torskfisket gäller för Östersjön. Åtgärderna omfattar stängda områden eller säsonger för att begränsa fiskeansträngningen och riktade, specifika åtgärder för att öka fiskets selektivitet. Framför allt har införandet av släpredskap med Bacoma-fönster (ett släpredskap med ett fyrkantigt maskförsett fönster i fångständan) visat sig få positiv effekt och det har reducerat fångsterna av för små torskar. De tekniska åtgärderna har emellertid inte varit tillräckliga för att lösa problemet med ohållbara fiskenivåer. Den allmänna slutsatsen är att den nuvarande förvaltningsplanen från IBSFC inte kan genomföras eller genomdrivas. Förvaltningsplanen måste därför revideras. |

130 | Befintliga åtgärder inom förslagets område I rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken anges en allmän ram för ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna och i vilka situationer rådet skall anta förvaltningsplaner. I rådets förordning (EG) nr 2187/2005 av den 21 december 2005 beskrivs samtliga permanenta tekniska åtgärder för att bevara fiskeresurserna i Östersjön, Bälten och Öresund. Förslaget innehåller emellertid ytterligare tekniska åtgärder för en långsiktig förvaltning av torskbestånden. Bland åtgärderna återfinns förslag på områden och säsonger som skall stängas för torskfiske. I rådets förordning (EG) nr 52/2006 av den 22 december 2005 om fastställande för år 2006 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön ingår ett antal tillfälliga bestämmelser för förvaltning av torskfisket i Östersjön. I den utsträckning som dessa bestämmelser är relevanta för förvaltningen av torskbestånden har de tagits med i förslaget. |

140 | Överensstämmelse med unionens övriga politiska program och mål Förslaget har en hållbar utveckling som mål, vilket överensstämmer med gemenskapens miljöpolitik, framför allt de inslag i miljöpolitiken som handlar om att skydda livsmiljöer och bevara naturresurser. |

SAMRÖN MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNING |

Samrön med berörda parter |

211 | Samrådsmetoder, huvudsakliga målsektorer och respondenternas allmänna profil Förslaget bygger på ett antal samrön med medlemsstaterna och med företrädare för olika intressenter. Kommissionen utfärdade i september 2004 ett inofficiellt dokument, ett s.k. non-paper, till medlemsstaterna och övriga intressenter med en genomgång av problemen i samband med förvaltningen av torskfisket och eventuella element som kunde ingå i en förvaltningsplan. Detta dokument diskuterades med medlemsstaterna vid ett informellt sammanträde den 5 oktober 2004. De allmänna reaktionerna var positiva. Samtliga medlemsstater stödde utarbetandet av en ny förvaltningsplan för torskbestånden som kunde omfatta ett system för begränsning av fiskeansträngningen. Stödet bekräftades vid rådets (fiske) möte i december, där rådet och kommissionen gjorde ett gemensamt uttalande om att under 2005 utarbeta en långsiktig förvaltningsplan för torsken i Östersjön, inklusive en återhämtningsplan för det östra beståndet. Efter det gemensamma uttalandet med rådet offentliggjorde kommissionen ett reviderat ”non-paper” i april 2005. Det dokumentet diskuterades med berörda parter under en regional workshop i Bryssel den 3 maj och med medlemsstaterna den 6 juni. Såväl de berörda parterna som medlemsstaterna stödde den allmänna utformningen av förvaltningsplanen, så som den framgick av det inofficiella dokumentet. Till de viktiga frågor som togs upp hörde behovet av att gradvis sänka utnyttjandet mot hållbara nivåer och betydelsen av att införa ett system för förvaltning av fiskeansträngningen som kunde accepteras av fiskeindustrin. I samband med det kunde varken medlemsstaterna eller de berörda parterna acceptera ett system liknande det system med ”dagar ute ur hamn” som för närvarande tillämpas i Nordsjön och väster om Skottland. På grundval av reaktionerna från medlemsstaterna och de berörda parterna och med hänsyn till de vetenskapliga råden från ICES utarbetade kommissionen ett utkast till förslag till rådets förordning. De berörda parterna tillfrågades om utkastet till förslag den 23 augusti och ett samrön med medlemsstaterna genomfördes i anslutning till IBSFC:s årliga sammanträde den 5–9 september. |

212 | Sammanfattning av svaren och hur de har beaktats |

Insamlande och utnyttjande av expertsynpunkter |

221 | Berörda områden för experternas synpunkter ICES och STECF uppmanades avge vetenskapligt grundade rön om den långsiktiga förvaltningen av torskfisket i Östersjön och framför allt om lämpliga fångstregler som skulle tillämpas under återhämtningsperioden och när bestånden hade återhämtat sig. Förslaget bygger på de rön som mottagits. |

2249 | Sammanfattning av de rön som mottagits och utnyttjats Inga potentiellt allvarliga risker med irreversibla konsekvenser i samband med genomförandet av planen har nämnts. |

225 | De allmänna råden från ICES och STECF är att man bör sänka fiskdödligheten kraftigt för att kunna garantera en hög avkastning och en låg risk för bestånden. I råden sägs dessutom att en gradvis strategi där fiskeansträngningen sänks till de nivåer som rekommenderas, med stor sannolikhet skulle leda till hållbara fiskenivåer om den tillämpades och genomdrevs fullt ut. |

226 | Åtgärder för att göra experternas rön allmänt tillgängliga Råden från ICES och STECF är allmänt tillgänga på deras respektive webbsidor. |

230 | Konsekvensbedömning De föreslagna åtgärderna skulle, om de genomförs, resultera i följande: a) För torskbestånden: Att Östersjöns torskbestånd åter byggs upp till hållbara nivåer och att de nivåerna därefter kan bevaras. En förändring av ålderssammansättningen i riktning mot äldre och större fiskar. b) För övriga bestånd: Fiskdödligheten för bestånd (i första hand plattfisk) som fångas tillsammans med torsken i samband med bottenfiske skulle minska. Inga analyser finns för dessa övriga bestånd och effekterna av en minskad fiskdödlighet på beståndens utveckling och fångster kan därför inte bedömas. c) För fiskeansträngningen: En allmän minskning av fiskeansträngningen i de segment av fiskeflottan som bedriver bottenfiske i Östersjön. d) För fiskets miljöeffekter: Minskade miljöeffekter från bottenfisket. e) För fångstsektorn: Stabila fångster av torsk under återhämtningsperioden och ökade fångster därefter. Ökad fångst per enhet fiskeansträngning. Förvaltningsplanens ekonomiska konsekvenser för fiskesektorn beror på hur planen genomförs av medlemsstaterna. Den nuvarande fiskdödligheten i de båda bestånden ligger mellan två och tre gånger över den föreslagna målnivån och för att nå målnivåerna måste fiskeansträngningen minskas i proportion till det. Planen kommer därför, om den genomförs, att resultera i en gradvis minskning av fiskeansträngningen på mellan 50 och 75 procent. Med oförändrad flottkapacitet skulle detta innebära en motsvarande minskning av de tidsperioder när bottenfiske tillåts. Om i stället torskfiskeflottans kapacitet minskas, till exempel genom uppläggningsprogram, skulle det krävas en mindre reduktion av perioderna när bottenfiske är tillåtet. |

FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER |

310 | Rättslig grund Den rättsliga grunden för förslaget är artikel 37 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. När den gemensamma fiskeripolitiken reformerades 2002 och artikel 5 om återhämtningsplaner och artikel 6 om förvaltningsplaner infördes genom rådets förordning (EG) nr 2371/2002 låg fokus på förvaltningen av enskilda bestånd som var i stort behov av återhämtningsåtgärder. Sådana bestånd krävde en annan strategi än de som redan låg klart inom säkra biologiska gränser. Vissa fisken har emellertid tydliga kopplingar till varandra och kräver en gemensam förvaltningsstrategi om man skall kunna definiera långsiktiga mål och utveckla ett effektivt ramverk för förvaltningen. Eftersom båda de torskbestånd som berörs av förslaget utnyttjas av samma fiskefartyg, är det en förutsättning att en flerårig plan för långsiktig förvaltning tillämpas på båda bestånden samtidigt, även om bestånden har olika bevarandestatus. Statusen för ett visst fiskbestånd kan ligga så nära inom eller utom säkra biologiska gränser att beståndets storlek varierar runt gränsvärdet från år till år. Eftersom en sådan situation kan uppkomma under det att planen genomförs, krävs det en inbyggd flexibilitet för att hantera den, samtidigt som man siktar på hållbara nivåer för bestånden. Därför kan detta förslag inte antas i enlighet med artiklarna 5 och 6 i förordning (EG) nr 2371/2002, även om förslaget bygger på samma filosofi med fleråriga planer som låg till grund för de artiklarna. |

329 | Subsidiaritetsprincipen Förslaget omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet. Subsidiaritetsprincipen gäller därför inte. |

Proportionalitetsprincipen Förslaget uppfyller proportionalitetsprincipen av följande skäl. |

331 | Torskbestånden i Östersjön är spridda över större delen av Östersjön och finns i samtliga Östersjöstaters territorialvatten. Åtgärder som vidtas av enskilda medlemsstater kommer därför inte att vara tillräckliga för att garantera ett utnyttjande av torskresurserna i enlighet med målen för den gemensamma fiskeripolitiken och följaktligen krävs det åtgärder på gemenskapsnivå. Torskfisket har hittills förvaltats genom tillåtna totalfångster, med stöd av tekniska åtgärder. Dessa åtgärder har visat sig vara otillräckliga för att begränsa utnyttjandet till hållbara nivåer och ytterligare åtgärder krävs därför på gemenskapsnivå. De föreslagna åtgärderna innebär en gradvis minskning av fiskeansträngningen utöver den årliga justeringen av tillåtna totalfångster. Dessa åtgärder åtföljs av kontroll-, inspektions- och övervakningsåtgärder. |

BUDGETMÄSSIGA KONSEKVENSER |

409 | Förslaget kommer inte att få konsekvenser för gemenskapens budget. |

YTTERLIGARE INFORMATION |

Klausuler om översyn, revidering och tidsfrister |

531 | Förslaget innehåller en klausul om översyn. |

532 | Förslaget innehåller en klausul om revidering. |

570 | Detaljerad genomgång av förslaget Förslaget gäller upprättandet av en plan för att bygga upp och förvalta torskbestånden i Östersjön enligt målen i den gemensamma fiskeripolitiken. För att kunna uppnå målen måste utnyttjandet av torskbestånden sänkas till nivåer som med största sannolikhet kommer att garantera att bestånden byggs upp igen till acceptabla nivåer av biomassa som kan ge god stabilitet för tillåtna totalfångster och hög avkastning. Därför bestäms gränsvärden för fiskdödlighet som är tillräckligt låga för att bestånden skall kunna återhämtas till hållbara nivåer och tillräckligt höga för att garantera en god avkastning. De föreslagna minimigränserna för fiskdödligheten baseras på vetenskapliga rön från ICES och återspeglar den nuvarande biologiska situationen i Östersjön. En revideringsklausul ingår i förslaget för att garantera att minimigränserna för fiskdödlighet kan ändras vid behov mot bakgrund av ny vetenskaplig information. Mekanismen för att nå målen är tudelad. En årlig tioprocentig minskning av fiskeansträngningen och fiskdödligheten krävs till dess målen har uppnåtts. Särskilda regler beskriver hur fiskeansträngningarna anpassas och hur den vetenskapliga informationen skall tillämpas för att bestämma tillåtna totalfångster som motsvarar gränserna för fiskeansträngningen. Planen innehåller bestämmelser om en översyn vart tredje år för att verifiera förvaltningsarrangemangens funktion och lämplighet. |

1. 2006/0134 (CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om upprättande av en flerårig plan för torskbestånden i Östersjön och det fiske som utnyttjar de bestånden

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[1],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[2], och

av följande skäl:

(1) Nya vetenskapliga rön från Internationella rådet för havsforskning (ICES) pekar på att torskbeståndet i ICES-områdena 25–32 i Östersjön har sjunkit till nivåer där de drabbats av minskad reproduktionsförmåga och att beståndet skördas på ett sätt som inte är hållbart.

(2) Nya vetenskapliga rön från ICES anger att torskbeståndet i ICES-områdena 22, 23 och 24 i Östersjön är överfiskade och har nått nivåer där det råder risk för minskad reproduktionsförmåga.

(3) Åtgärder måste vidtas för att upprätta en flerårig plan för förvaltning av torskbestånden i Östersjön.

(4) Målet för planen är att tillse att Östersjöns torskbestånd kan utnyttjas under hållbara ekonomiska, miljömässiga och sociala förhållanden.

(5) Förordning (EG) nr 2371/2002 innehåller bland annat krav på att gemenskapen skall tillämpa försiktighetsprincipen när den vidtar åtgärder för att skydda och bevara beståndet, möjliggöra ett hållbart utnyttjande och minska fiskets effekter på de marina ekosystemen till ett minimum. Gemenskapen bör sikta på att gradvis genomföra en ekosystembaserad strategi för fiskeförvaltning och bidra till effektiva fiskeaktiviteter inom ramen för en ekonomiskt sund och konkurrenskraftig fiskeindustri som ger dem som är beroende av att fiska torsk i Östersjön en rimlig levnadsstandard och som tar hänsyn till konsumenternas intressen.

(6) För att nå målet måste det östra beståndet byggas upp till biologiskt säkra värden och för båda bestånden måste nivåer garanteras där deras reproduktionskapacitet bibehålls och den högsta långsiktiga avkastningen kan uppnås.

(7) Detta kan uppnås genom att fastställa en lämplig metod för att gradvis minska fiskeansträngningen inom torskfisket till nivåer som ligger i linje med målet och genom att fastställa tillåtna totalfångster (TAC) för torskbestånden som ligger på nivåer som är förenliga med fiskeansträngningen.

(8) Eftersom fångsterna av torsk i sill- och skarpsillfisket och i samband med stågarns- och snärjnätsfiske efter lax är mycket små, kommer dessa typer av fiske inte att omfattas av den gradvisa minskningen av fiskeansträngningen.

(9) Det är lämpligt att begränsa variationen från år till år i tillåtna totalfångster för att kunna garantera stabila fiskemöjligheter.

(10) En lämplig form för reglering av fiskeansträngningen är att reglera längden på de perioder när torskfiske är tillåtet.

(11) Kontrollåtgärder krävs förutom eller som undantag från de åtgärder som ingår i rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd[3], rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken[4] och kommissionens förordning (EEG) nr 2807/83 av den 22 september 1983 om närmare bestämmelser för registrering av uppgifter om medlemsstaternas fångster av fisk[5] för att garantera efterlevnaden av de åtgärder som beskrivs i denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning upprättas en flerårig plan för följande torskbestånd (i fortsättningen ”berörda torskbestånd”) och det fiske som utnyttjar de bestånden:

a) Torsk som lever i områdena 22, 23 och 24.

b) Torsk som lever i områdena 25–32.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Denna förordning skall gälla för alla gemenskapens fiskefartyg (”gemenskapsfartyg”) som bedriver fiske i Östersjön och de medlemsstater som gränsar till Östersjön (i fortsättningen ”berörda medlemsstater”).

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner, utöver de definitioner som anges i artikel 3 i förordning (EG) nr 2371/2002 och artikel 2 i förordning (EG) nr 2187/05:

a) De områden som tillämpas av Internationella rådet för havsforskning (ICES) definieras i förordning (EEG) nr 3880/1991.

b) Östersjön : ICES-områdena III b, III c och III d.

c) tillåten totalfångst (TAC) : den mängd som kan tas från varje bestånd varje år.

d) VMS : ett övervakningssystem för fartyg enligt kommissionens förordning (EG) nr 2244/2003 av den 18 december 2003 om närmare föreskrifter för det satellitbaserade övervakningssystemet för fartyg[6].

KAPITEL IISYFTE OCH MÅL

Artikel 4

Syfte och mål

Syftet med planen är att garantera ett hållbart utnyttjande av de berörda torskbestånden genom att gradvis minska och sedan bevara fiskdödligheten på nivåer som inte är lägre än

1) 0,6 för åldrarna 3–6 år för torskbeståndet i områdena 22, 23 och 24,

2) 0,3 för åldrarna 4–7 år för torskbeståndet i områdena 25–32.

KAPITEL I II TILLÅTNA TOTALFÅNGSTER

Artikel 5

Fastställande av TAC

1. Varje år skall rådet med kvalificerad majoritet och på grundval av ett förslag från kommissionen bestämma TAC för kommande år för de berörda torskbestånden.

2. TAC för de berörda torskbestånden skall bestämmas i enlighet med artiklarna 6 och 7.

Artikel 6

Förfarande för fastställande av TAC för de berörda torskbestånden

1. Rådet skall fatta beslut om TAC för de berörda torskbestånden som enligt vetenskapliga rön från Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerifrågor (STECF) motsvarar det som är högst av

a) en TAC som skulle ge en tioprocentig minskning av fiskdödligheten under det år den tillämpas jämfört med beräknad fiskdödlighet för föregående år,

b) en TAC som skulle ge den fiskdödlighet som definieras i artikel 4.

2. Om tillämpningen av punkt 1 ovan skulle resultera i en TAC som överstiger den för föregående år med mer än 15 procent, skall rådet besluta om en TAC som är 15 procent större än TAC för det året.

3. Om tillämpningen av punkt 1 ovan skulle resultera i en TAC som ligger mer än 15 procent under TAC för föregående år, skall rådet besluta om en TAC som är 15 procent mindre än TAC för det året.

4. Punkt 3 skall inte gälla om en vetenskaplig utvärdering som utförts av STECF visar att fiskdödligheten under det år som TAC tillämpas kommer att överstiga värdet 1 per år från åldrarna 3–6 år för torskbeståndet i områdena 22, 23 och 24 eller värdet 0,6 per år för åldrarna 4–7 år för torskbeståndet i områdena 25–32.

Artikel 7

Undantag från artikel 6

Som ett undantag från det som anges i artikel 6 kan rådet, om det bedöms som lämpligt, anta en TAC som är lägre än den som följer av en tillämpning av artikel 6.

KAPITEL I V BEGRÄNSNING AV FISKEANSTRÄNGNINGEN

Artikel 8

Förfarande för att bestämma perioder när fiske med en maskstorlek som är 90 mm eller större eller med bottenlinor tillåts

1. Det skall vara förbjudet att fiska med bottennät, dansk snurrevad eller liknande med en nätstorlek som är 90 mm eller större, med stågarn, snärjnät eller grimgarn med en nätstorlek som är minst 90 mm, eller med bottenlinor:

a) från den 15 mars till den 14 maj i områdena 22, 23 och 24,

b) från den 15 juni till den 14 september i områdena 25–27.

2. Rådet skall varje år fatta beslut med kvalificerad majoritet om ytterligare perioder under kommande år när fiske med den utrustning som anges i punkt 1 är förbjudet i enlighet med de regler som anges i punkterna 3 och 4.

3. Om fiskdödligheten för ett av de berörda torskbestånden enligt STECF:s beräkningar är minst 10 procent högre än den lägsta fiskdödlighet som anges i punkt 4, skall det totala antalet dagar när fiske med sådana redskap som anges i punkt 1 är tillåtet minskas med 10 procent jämfört med det totala antalet dagar som tillåts under innevarande år.

4. Om fiskdödligheten för något av de berörda torskbestånden enligt STECF:s beräkningar blir lägre än 10 procent över den lägsta fiskdödlighet som anges i artikel 4, skall det totala antalet dagar när fiske med sådana redskap som anges i punkt 1 är tillåtet motsvara det totala antalet dagar som tillåts under innevarande år, multiplicerat med den lägsta fiskdödlighet som anges i artikel 4 delat med den fiskdödlighet som beräknas av STECF.

5. På begäran av kommissionen skall medlemsstaterna lämna en beskrivning av vilket system som tillämpas för att garantera efterlevnaden av punkterna 2, 3 och 4.

6. Som ett undantag från punkterna 1–4 skall gemenskapsfartyg med en totallängd understigande tolv meter tillåtas behålla ombord och landa upp till 10 procent torsk levande vikt när de fiskar med stågarn, snärjnät och/eller grimgarn med en maskstorlek som är minst 110 mm.

Artikel 9

Förfarande för omfördelning av fiskedagar

1. Kommissionen kan omfördela fiskedagar när torskfiske skall vara tillåtet inom de områden som anges i artikel 8.1 till medlemsstaterna på grund av

a) ett permanent upphörande av fiskeaktiviteterna som har ägt rum sedan den 1 januari 2005 i det berörda området i enlighet med artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999,

b) ett permanent tillbakadragande från det aktuella området.

2. Det ytterligare antal dagar som kan tilldelas ett fartyg i en viss utrustningskategori kommer att vara direkt proportionellt mot den kapacitet som utvecklats under 2005, mätt i kilowattdagar för de upplagda fartyg som använder utrustningen i fråga jämfört med jämförbar fiskeansträngningsnivå som utvecklas av samtliga fartyg som använde den utrustningen under 2005. Alla delar av dagar som uppkommer som resultat av beräkningen avrundas till närmaste hela dag.

3. Medlemsstater som önskar utnyttja de omfördelningar som beskrivs i punkterna 1 och 2 skall skicka in en begäran till kommissionen med uppgifter om permanent upphörande av de berörda fiskeaktiviteterna. På grundval av en sådan begäran kan kommissionen ändra fiskeperioderna för medlemsstaten i enlighet med det förfarande som anges i artikel 30 i förordning (EG) nr 2371/2002.

Artikel 10

Områdesbegränsningar för fiske

1. Det skall vara förbjudet att bedriva några som helst fiskeaktiviteter från den 1 maj till den 31 oktober inom de områden som uppkommer genom att sekventiellt förena följande positioner, som skall mätas i enlighet med koordinatsystemet WGS84, med räta linjer (loxodromer):

a) Område 1:

- 55°45’N, 15°30’E

- 55°45’N, 16°30’E

- 55°00’N, 16°30’E

- 55°00’N, 16°00’E

- 55°15’N, 16°00’E

- 55°15’N, 15°30’E

- 55°45’N, 15°30’E

b) Område 2:

- 55°00’N, 19°14’E

- 54°48’N, 19°20’E

- 54°45’N, 19°19’E

- 54°45’N, 18°55’E

- 55°00’N, 19°14’E

c) Område 3:

- 56°13’N, 18°27’E

- 56°13’N, 19°31’E

- 55°59’N, 19°13’E

- 56°03’N, 19°06’E

- 56°00’N, 18°51’E

- 55°47’N, 18°57’E

- 55°30’N, 18°34’E

- 56°13’N, 18°27’E.

2. Som ett undantag från punkt 1 skall fiske med stågarn, snärjnät och grimgarn med en maskstorlek som är minst 157 mm tillåtas. När fiske sker med linor skall ingen torsk få behållas ombord.

KAPITEL IVÖVERVAKNING, KONTROLL OCH INSPEKTION

Artikel 11

Specialtillstånd för torskfiske i Östersjön

1. Som ett undantag från artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni 1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd[7], skall alla gemenskapsfartyg med en totallängd som motsvarar eller överstiger åtta meter och som ombord har utrustning för torskfiske inom Östersjön i enlighet med artikel 3 i förordning (EG) nr 2187/2005 inneha ett specialtillstånd för torskfiske i Östersjön.

2. Medlemsstaterna skall utfärda specialtillståndet för torsk som anges i punkt 1 enbart för gemenskapsfartyg som 2005 innehade ett specialtillstånd för torskfiske i Östersjön i enlighet med punkt 6.2.1 i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 27/2005 av den 22 december 2004 om fastställande för år 2005 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs[8]. En medlemsstat kan emellertid utfärda ett specialtillstånd för torskfiske för ett gemenskapsfartyg som för den medlemsstatens flagg, som inte hade specialtillstånd under 2005 om den garanterar att minst motsvarande kapacitet mätt i kilowatt (kW) förhindras från att fiska i Östersjön med någon av de utrustningar som anges i punkt 1.

3. Varje berörd medlemsstat skall upprätta och underhålla en förteckning över fartyg som innehar specialtillstånd för torskfiske i Östersjön och offentliggöra den på sin officiella webbplats.

4. Kaptenen, eller hans/hennes behöriga företrädare, på ett fiskefartyg till vilket en viss medlemsstat har utfärdat ett specialtillstånd för torskfiske i Östersjön skall medföra en kopia av tillståndet ombord på fiskefartyget.

Artikel 12

Loggböcker

1. Som ett undantag från artikel 6.4 i förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken[9], skall kaptenerna på alla gemenskapsfartyg med en totallängd på åtta meter eller mer föra loggbok om sina operationer i enlighet med artikel 6 i den förordningen.

2. För fartyg utrustade med VMS skall medlemsstaterna kontrollera att informationen som kommer från FMC motsvarar de aktiviteter som registrerats i loggboken med hjälp av VMS-data. Sådana kontroller skall förvaras i digital form under en period på tre år.

3. Varje medlemsstat skall registrera och offentliggöra kontaktuppgifter för insändande av loggböcker, landningsdeklarationer och förhandsmeddelanden i enlighet med artikel 18 i förordningen på sin officiella webbplats.

Artikel 13

Digital registrering och överföring av fångstdata

1. Som ett undantag från artikel 1 i kommissionens förordning (EEG) nr 2807/83 av den 22 september 1983 om närmare bestämmelser för registrering av uppgifter om medlemsstaternas fångster av fisk[10], kan fartyg som är utrustade med VMS ha installerat fungerande datorsystem som godkänts av de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten ombord för elektronisk registrering och rapportering av information som avser fiskeaktiviteter som skall registreras i en loggbok.

2. De fartyg som avses i punkt 1 skall överföra all information som registrerats och som avser fiskeaktiviteter som måste registreras i loggbok till flaggstatens centrum för fiskeövervakning (FMC). Flaggmedlemsstaternas centrum för fiskeövervakning skall tillse att sådana uppgifter registreras i digital form och sparas under tre år.

3. Medlemsstaterna skall tillse att deras FMC tar emot den information som anges i punkt 2 minst dagligen eller, om FMC kräver det, med kortare intervall.

4. Flaggmedlemsstaterna skall överföra informationen de mottagit i enlighet med artikel 2 till kuststatens FMC dagligen under den tid som deras fiskefartyg befinner sig i kuststatens vatten. Kuststatens FMC kan besluta att begära in informationen med kortare tidsintervall.

Artikel 14

Registrering av uppgifter om fiskeansträngningen

1. Fiskefartyg skall skicka den information som anges i artikel 19 b i förordning (EEG) nr 2847/93 till flaggmedlemsstatens FMC och inkludera den i sin datoriserade databas i enlighet med artikel 13 i kommissionens förordning (EG) nr 2244/2003.

2. Artikel 19 b i förordning (EEG) nr 2847/93 skall inte gälla för fartyg som utrustats med VMS.

Artikel 15

Övervakning och kontroll av fiskeansträngningen

1. Flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter skall övervaka och kontrollera efterlevnaden av

a) begränsningarna för fiskeansträngningen som anges i artikel 8.1 och 8.2,

b) fiskebegränsningarna som anges i artikel 10.

2. Varje medlemsstat skall upprätta och underhålla en förteckning över fartyg som omfattas av bestämmelserna i artikel 8.1 och 8.2 i denna förordning senast den 31 januari varje år, och offentliggöra den på sin officiella webbplats. Förteckningen skall innehålla uppgifter om antalet kalenderdagar som förbrukas av varje fartyg inom de områden som anges i artikel 8.1 i denna förordning.

3. Företeckningen som anges i punkt 2 skall uppdateras dagligen för att återspegla antalet dagar som förbrukas av varje fartyg.

Artikel 16

Toleransmarginal i loggboken

Som ett undantag från artikel 5.2 i förordning (EEG) nr 2807/83 skall den tillåtna felmarginalen för uppskattad kvantitet i kilo för fisk som omfattas av TAC som förvaras ombord i fartyget vara 8 procent av siffran i loggboken.

För fångster som landas osorterade skall den tillåtna toleransnivån för uppskattade kvantiteter vara 8 procent av den totala kvantitet som förvaras ombord.

Artikel 17

Anlöpa eller lämna specifika områden

1. Ett fiskefartyg kan påbörja sin fiskeaktivitet i gemenskapsvatten i antingen delområdena 22–24 (område A) eller delområdena 25–27 (område B) med mindre än 100 kg torsk ombord.

2 När ett fiskefartyg lämnar antingen område A eller B eller delområde 28–32 (område C) med över 100 kg torsk ombord gäller följande:

a) Fartyget skall gå direkt till hamn inom området där det har fiskat och landa fisken, eller

b) gå direkt till en hamn utanför området där det har fiskat och landa fisken.

c) När fartyget lämnar området där det har fiskat skall näten stuvas undan i enlighet med följande villkor, så att de inte enkelt kan användas:

i) Nät, vikter och liknande utrustning skall tas loss från sina trålbord och från bogser- och lyftvajrar och rep.

ii) Nät som befinner sig på eller ovan däck skall surras säkert vid någon del av överbyggnaden.

Artikel 18

Förhandsmeddelande

1. Kaptenen på ett gemenskapsfiskefartyg som lämnar område A, B eller C med mer än 300 kg torsk ombord skall informera de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten två timmar innan området lämnas om

a) tidpunkt och position när området lämnas,

b) kvantiteterna av olika arter i levande vikt för samtliga fångster som förvaras ombord.

Fartyg som omfattas av artikel 13 i denna förordning skall vara undantagna från denna skyldighet.

2. Informationen som anges i punkt 1 kan även lämnas av en företrädare för gemenskapsfartygets kapten.

3. Som ett undantag från artikel 7.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 kan kaptenen eller dennes behöriga företrädare på ett av gemenskapens fiskefartyg som för med sig över 300 kg torsk, levande vikt, informera de behöriga myndigheterna i medlemsstaten där landningen äger rum minst en timma innan fartyget angör en landningsplats om

a) namn för landningsplatsen,

b) beräknad tid för ankomst till landningsplatsen,

c) kvantiteter av olika arter i levande vikt för samtliga fångster som förvaras ombord.

Artikel 19

Utvalda hamnar

1. När ett fartyg för med sig över 750 kilo torsk ombord i levande vikt får torsken enbart landas i utvalda hamnar.

2. Varje medlemsstat kan välja ut hamnar där alla kvantiteter av Östersjötorsk överstigande 750 kilo skall landas.

3. Inom 15 dagar efter det att denna förordning träder i kraft skall varje medlemsstat ha upprättat en förteckning över utvalda hamnar och skall offentliggöra en förteckning över utvalda hamnar på sin officiella webbplats.

Artikel 20

Vägning av landad torsk

1. Fiskefartyg med över 100 kg torsk ombord får inte påbörja lossningen innan den behöriga myndigheten på lossningsplatsen gett sitt godkännande.

2. De behöriga myndigheterna i en viss medlemsstat kan kräva att en viss kvantitet torsk som fångats i Östersjön och som landas i den medlemsstaten vägs i närvaro av kontrollanter innan den transporteras vidare från landningshamnen.

Artikel 21

Inspektionskriterier

Varje medlemsstat runt Östersjön skall bestämma särskilda inspektionskriterier. Sådana kriterier skall revideras regelbundet sedan en analys har gjorts av de uppnådda resultaten. Inspektionskriterierna skall utvecklas gradvis till dess de målkriterier som anges i bilaga I har uppnåtts.

Artikel 22

Förbud mot transitering och omlastning

1. Transitering inom områden som är stängda för torskfiske är förbjuden om inte fiskeredskapen har surrats och stuvats ombord i enlighet med artikel 17.2 c.

2. Omlastning av torsk får endast äga rum i en hamn som avsetts för omlastning av de behöriga myndigheterna.

3. Varje medlemsstat skall upprätta och underhålla en förteckning över hamnar som avsatts för omlastning på sin officiella webbplats.

Artikel 23

Transport av Östersjötorsk

Som ett undantag från artikel 8.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 skall kaptenen på ett fiskefartyg med en totallängd på åtta meter eller mer, fylla i en landningsdeklaration när fisk transporteras till en annan plats än landnings- eller importplatsen.

Landningsdeklarationen skall åtfölja de dokument som anges i artikel 13 i förordning (EEG) nr 2847/93.

Artikel 24

Gemensam övervakning och utbyte av inspektörer

1. De berörda medlemsstaterna skall genomföra gemensamma inspektions- och övervakningsaktiviteter och utarbeta gemensamma operativa förfaranden i det syftet.

2. Medlemsstater som deltar i gemensamma inspektions- och övervakningsaktiviteter skall tillse att inspektörer från var och en av de deltagande medlemsstaterna inbjuds att åtminstone delta i dessa aktiviteter.

3. Kommissionens inspektörer kan delta i dessa gemensamma inspektions- och övervakningsaktiviteter.

4. Ett möte med behöriga nationella inspektionsmyndigheter skall sammankallas av gemenskapens fiskerikontrollbyrå (AFCA) senast den 15 november varje år för att samordna det gemensamma inspektions- och övervakningsprogrammet för följande år.

Artikel 25

Nationella program för kontrollåtgärder

1. Medlemsstaterna runt Östersjön skall utarbeta nationella kontrollåtgärdsprogram för Östersjön i enlighet med bilaga II.

2. Östersjömedlemsstaterna skall bestämma särskilda inspektionskriterier i enlighet med bilaga I. Sådana kriterier skall revideras regelbundet efter det att en analys har gjorts av de uppnådda resultaten. Inspektionskriterierna skall utvecklas gradvis till dess de målkriterier som anges i bilaga I har uppnåtts.

3. Före den 31 januari varje år skall Östersjömedlemsstaterna offentliggöra sina nationella kontrollåtgärdsprogram enligt punkt 1 tillsammans med en genomförandeplan på sina officiella webbplatser, för att de skall bli tillgängliga för kommissionen och övriga medlemsstater som har gränser mot Östersjön .

4. Kommissionen skall minst en gång per år sammankalla ett möte med utskottet för fiske och fiskodling för att utvärdera efterlevnaden av och resultaten från de nationella handlingsprogrammen för torskbestånd i Östersjön.

Artikel 26

Specifika övervakningsprogram

Som ett undantag från artikel 34c.1 i förordning (EEG) nr 2847/93 kan det särskilda kontroll- och övervakningsprogrammet för torskbestånden vara i kraft under längre tid än tre år.

KAPITEL V I UPPFÖLJNING

Artikel 2 7

Utvärdering av planen

1. Kommissionen skall, på grundval av rön från STECF och Östersjörådet, utvärdera effekterna av förvaltningsåtgärderna för de berörda bestånden och för fisket som utnyttjar dessa bestånd under tredje året efter det att denna förordning trätt i kraft och under vart och ett av de därpå följande åren.

2. Kommissionen skall begära vetenskapliga rön från STECF om takten i utvecklingen mot målen som anges i artikel 4 under tredje året som denna förordning tillämpas och vart tredje år därefter. Om råden pekar på att målen knappast kommer att uppnås skall rådet besluta med kvalificerad majoritet efter förslag från kommissionen om vilka ytterligare och/eller alternativa åtgärder som krävs för att garantera att målen uppnås.

Artikel 2 8

Revidering av gränser för lägsta fiskdödlighet

Om kommissionen, på grundval av rön från STECF finner att den lägsta fiskdödlighet som anges i artikel 4 inte stämmer överens med förvaltningsplanen, skall rådet på förslag från kommissionen besluta med kvalificerad majoritet om en ändring av gränsen för lägsta fiskdödlighet som överensstämmer med målet.

KAPITEL V II SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 2 9

Upphävande

1. Rådets förordning (EG) nr 779/97[11] av den 24 april 1997 om upprättande av ett förvaltningssystem för fiskeansträngningar i Östersjön upphävs härmed.

2. Artikel 19a.1a i förordning (EEG) nr 2847/93 upphävs härmed.

Artikel 30

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens tidning .

Förordningen skall gälla från den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel, den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

SÄRSKILDA INSPEKTIONSKRITERIER

Mål

1. Varje medlemsstat skall utarbeta särskilda inspektionskriterier enligt denna bilaga.

Strategi

2. Inspektion och övervakning av fiskeaktiviteter skall koncentreras till fartyg som kan tänkas fånga torsk. Slumpmässiga inspektioner av transport och marknadsföring av torsk skall användas som en kompletterande kontrollmekanism för att kontrollera effektiviteten för inspektioner och övervakning.

Prioriteringar

3. Olika typer av redskap skall omfattas av olika prioriteringar, beroende på i vilken utsträckning flottorna påverkas av begränsningar av fiskemöjligheterna. Av den anledningen skall varje medlemsstat ställa upp särskilda prioriteringar.

Målkriterier

4. Senast en månad efter det att denna förordning trätt i kraft skall medlemsstaterna genomföra sina inspektionsplaner avseende de mål som anges nedan.

Medlemsstaterna skall ange och beskriva vilken provtagningsstrategi som kommer att tillämpas.

Kommissionen kan på begäran få tillgång till den provtagningsplan som tillämpas av medlemsstaten.

a. Nivå på hamninspektioner

Som allmän regel gäller att den noggrannhet som skall uppnås minst bör motsvara vad som skulle uppnås av en enkel stickprovsmetod, där inspektionerna skall omfatta 20 viktprocent av den torsk som landas och omfatta samtliga landningsplatser.

b. Nivå på försäljningsinspektioner

Inspektion av 5 procent av den torsk som erbjuds till försäljning vid auktioner.

c. Nivå på inspektionerna till sjöss

Flexibelt kriterium: skall fastställas efter en detaljerad analys av fiskeaktiviteten i varje område. Kontroller till sjöss skall avse antalet patrulldagar till sjöss inom torskförvaltningsområden, eventuellt med ett särskilt kriterium för dagar när man patrullerar speciella områden.

d. Nivå på flygövervakning

Flexibelt kriterium: skall bestämmas efter en detaljerad analys av fiskeaktiviteten som bedrivs i varje område och som tar hänsyn till de tillgängliga resurser som står till medlemsstatens förfogande.

BILAGA II

Innehåll i nationella kontrollåtgärdsprogram

Nationella kontrollåtgärdsprogram skall bland annat syfta till att ange följande.

1. KONTROLLRESURSER

Mänskliga resurser

1.1. Antalet landbaserade och sjöbaserade inspektörer och perioder eller zoner där de skall sättas in.

Tekniska resurser

1.2. Antalet patrullerande fartyg och flygplan samt perioder och zoner där de skall sättas in.

Ekonomiska resurser

1.3. Budgetavsättningar för mänskliga resurser samt patrullfartyg och flygplan.

2. ELEKTRONISK REGISTRERING OCH RAPPORTERING AV INFORMATION SOM AVSER FISKEAKTIVITETER

Beskrivning av system som tillämpas för att garantera efterlevnaden av artiklarna 13, 14, 15 och 18.

3. VAL AV HAMNAR

I förekommande fall, en förteckning av hamnar som valts för landning av torsk enligt artikel 19.

4. ANLÖPA ELLER LÄMNA SPECIFIKA OMRÅDEN

Beskrivning av systemen som tillämpas för att garantera efterlevnaden av artikel 17.

5. KONTROLL AV LANDNINGAR

Beskrivning av anläggningar och/eller system som används för att garantera efterlevnaden av bestämmelserna i artiklarna 12, 16, 20, 22 och 23 i denna förordning.

6. INSPEKTIONSFÖRFARANDEN

De nationella kontrollåtgärdsprogrammen skall innehålla uppgifter om vilka förfaranden som skall tillämpas

a) när inspektioner utförs till sjöss och på land,

b) för att kommunicera med de behöriga myndigheter som utsetts av övriga medlemsstater som ansvariga för det nationella kontrollåtgärdsprogrammet för torsk,

c) för gemensam övervakning och utbyte av inspektörer, inklusive en beskrivning av befogenheter och behörigheter för de inspektörer som är verksamma inom övriga medlemsstaters vatten.

[1] EUT C , , s. .

[2] EUT C , , s. .

[3] EGT L 171, 6.7.1994, s. 7.

[4] EGT L 261, 20.10.1993, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

[5] EGT L 276, 10.10.1983, s. 1.

[6] EUT L 333, 20.12.2003, s. 17.

[7] EGT L 171, 6.7.1994, s. 7.

[8] EUT L 12, 14.1.2005, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 1936/2005 (EUT L 311, 26.11.2005, s. 1).

[9] EGT L 261, 20.10.1993, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 768/2005 (EUT L 128, 21.5.2005, s. 1).

[10] EGT L 276, 10.10.1983, s. 1. Senast ändrad genom förordning (EG) nr 1804/2005 (EUT L 290, 4.11.2005, s. 10).

[11] EGT L 113, 30.4.1997.