[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 30.7.2008

KOM(2008) 497 slutlig

2008/0164 (ACC)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2112/78 om slutande av tullkonvention om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975, Genève

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

BAKGRUND

Motiv och syfte

Tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975 godkändes på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2112/78. Konventionen trädde i kraft i gemenskapen den 20 juni 1983.

Efter antagandet har ändringar av TIR-konventionen varit nödvändiga för att modernisera och stärka TIR-förfarandet, tydligare fastställa rättigheter och skyldigheter för de parter som berörs av TIR-systemet och upprätta ett elektroniskt system som snabbt informerar den internationella organisationen om uppvisandet av TIR-carnet på bestämmelsetullkontoret.

Syftet med denna förordning är att rådet ska kunna godkänna samtliga ändringar av TIR-konventionen som de fördragsslutande parterna, bland annat Europeiska gemenskapen, har gjort men som inte formellt införts i gemenskapens regelverk.

Allmän bakgrund

Genom TIR-konventionen, som förvaltas av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (UNECE), med säte i Genève, inrättades ett tulltransiteringsförfarande för internationella godstransporter på väg. Det finns för närvarande 68 fördragsslutande parter till konventionen, bland annat Europeiska gemenskapens medlemsstater och Europeiska gemenskapen.

Genom konventionen kan varor, som är tillfälligt befriade från tullar och andra avgifter, befordras över internationella gränser med ett minimum av insatser från tullmyndigheternas sida. Genom att lätta på de traditionella hindren för internationella godstransporter, främjar TIR-systemet utvecklingen av internationell handel. Betydande besparingar kan göras i fråga om transportkostnader genom att transiteringstiderna förkortas. Den viktigaste fördelen med systemet är att TIR-konventionen, genom sin internationella garantikedja, ger relativt enkelt tillträde till de nödvändiga garantierna.

TIR-konventionen har ändrats flera gånger sedan 1975. Vissa ändringar är tekniska och avser fordon eller containrar som kan anses säkra för transport av gods upptaget i TIR-carnet.

TIR-carnetens layout har också ändrats flera gånger sedan införandet i syfte att göra carneten lättare att använda och att den ska omfatta alla nödvändiga uppgifter för TIR-transport.

Liksom andra tulltransiteringsförfaranden har TIR-förfarandet varit föremål för bedrägerier. Dessa problem har orsakat betydande förluster för de fördragsslutande parternas budget och utgör ett hot mot europeisk affärsverksamhet och handel. Man har därför varit tvungen att ändra TIR-konventionen för att effektivisera förfarandena och formaliteterna när det gäller bedrägeribekämpning. Ett antal ändringar har gjorts i konventionen från 1975 och de flesta ändringarna har avsett höggradigt tekniska frågor med anknytning till fordonens konstruktion. På senare år och mot bakgrund av de problem som bedrägerier utgör har revisionsprocessen i högre grad riktats mot de berörda parternas rättigheter och skyldigheter.

Efter det att den administrativa kommittén för TIR-konventionen antagit samtliga ändringar är det nu lämpligt att införa dem i gemenskapens regelverk genom en ändring av rådets förordning (EEG) nr 2112/78.

Gällande bestämmelser

Rådets förordning (EEG) nr 2112/78 av den 25 juli 1978 om slutande av tullkonvention om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975 i Genève.

Förenlighet med Europeiska unionens politik och mål på andra områden

Förslaget till förordning är förenligt med den gemensamma politiken för handel och transport. TIR-systemet som underlättar vägtransporter ger möjlighet att befordra varor över 68 fördragsslutande parters territorium med minsta möjliga inblandning av tullmyndigheterna och ger genom en internationell garantikedja relativt enkelt tillträde till de garantier som behövs. De förenklingar som uppnåtts genom TIR-konventionen är förenliga med den reviderade Lissabonstrategin. Det formella antagandet av ändringsförslaget är i linje med politiken för bättre lagstiftning.

Samråd med berörd A PARTER OCH KONSEKVENSANALYS

SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER

Samrådsmetoder, viktigaste målsektorer och respondenternas allmänna profil:

Samråden genomfördes med Internationella vägtransportunionen (IRU), samtliga garanterande sammanslutningar, inom verkställande TIR-utskottet samt tullmyndigheterna från de förslagsslutande parterna till TIR-konventionen. Samråden ägde också rum vid tullkodskommitténs möten, under sammanträdesperioden för arbetsgruppen för tullfrågor som påverkar transport samt hos den administrativa kommittén för TIR-konventionen.

Sammanfattning av svaren och hur de har beaktats:

Samtliga parter som deltog i samrådet ansåg att gemenskapen måste införa ändringarna av TIR-konventionen i sitt regelverk. I tullkodskommittén angav medlemsstaterna att de hellre föredrog att rådets antog en konsoliderad version av TIR-konventionen än att separat anta nära 28 ändringar, med tanke på att en del av dem har blivit ogiltiga på grund av senare ändringar och därför inte längre är relevanta.

Extern experthjälp

Någon extern experthjälp har inte behövts.

Konsekvensanalys

Samtliga ändringar av TIR-konventionen som hittills antagits av den administrativa kommittén och som fortfarande gäller måste formellt antas av Europeiska gemenskapen.

En del av dessa ändringar avser tekniska frågor, som avståndet mellan ringar och snörhål på de tältdukar som används för TIR-fordon, möjligheten att använda packlistor som bilagor till TIR-carneten även om det finns tillräckligt med plats i manifestet för att föra in uppgifter om allt gods som transporteras, nya säkerhetskrav för golv i lastutrymmen för TIR-fordon, metod för att säkra öppningar för ventilation i TIR-fordon eller konstruktion av vissa typer av vägfordon.

Andra ändringar är av icke-teknisk art, som krav på att företag som utfärdar och använder TIR-carneter måste godkännas av tullmyndigheterna. Vidare upprättades verkställande TIR-utskottet som är ett verkställande organ av TIR-experter vars uppdrag är att övervaka tillämpningen av konventionen. Dessutom har roller och ansvarsområden för de viktigaste aktörerna i TIR-systemet slutligen fastställts på ett tydligare sätt.

För att effektivare kontrollera och skydda TIR-systemets aktuella funktionssätt har man infört ett elektroniskt system som informerar den internationella organisation som har ansvar för garantikedjans organisation och funktion om uppvisande av TIR-carneter vid bestämmelsetullkontoren. Genom den nya bilaga 10 genomförs formellt SafeTIR-systemet som till fördel för alla inblandade parter övervakar TIR-transporternas slutförande/partiella slutförande.

Genom antagandet av denna förordning kommer gemenskapen att införa den ändrade TIR-konventionen i sitt regelverk till förmån för tullmyndigheter och transportföretag.

RÄTTSLIGA ASPEKTER

SAMMANFATTNING AV DEN FÖRESLAGNA ÅTGÄRDEN

Genom den föreslagna förordningen införs formellt samtliga ändringar av TIR-konventionen som fortfarande är gällande och ändras rådets förordning (EEG) nr 2112/78 av den 25 juli 1978 om slutande av tullkonvention om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975, Genève.

Rättslig grund

Artikel 133 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Subsidiaritetsprincipen

Europeiska gemenskapen är fördragsslutande part i TIR-konventionen och är därför tvungen att tillämpa ändringar av TIR-konventionen. Förslaget omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet. Subsidiaritetsprincipen gäller därför inte.

Proportionalitetsprincipen

Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen. Genom förslaget genomförs ändringar av ett internationellt avtal som i sin tur respekterar proportionalitetsprincipen. Samtliga ändringar har redan antagits av den administrativa kommittén för TIR-konventionen och tillämpas redan i samtliga medlemsstater.

Val av regleringsform

Föreslagen regleringsform: Förordning.

Genom den föreslagna förordningen ändras rådets förordning (EEG) nr 2112/78 genom vilken TIR-konventionen infördes i gemenskapens regelverk.

BUDGETKONSEKVENSER

FÖRSLAGET PÅVERKAR INTE GEMENSKAPENS BUDGET.

ÖVRIGA UPPLYSNINGAR

Förenkling ar

Förslaget tillgodoser en förenkling av lagstiftningen.

Genom den föreslagna förordningen införs samtliga ändringar av TIR-konventionen, som fortfarande är gällande, i gemenskapens regelverk.

Ändring av gällande lagstiftning

Förslaget kommer efter antagandet att ersätta bilagan till rådets förordning (EEG) nr 2112/78 av den 25 juli 1978 om slutande av tullkonvention om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975, Genève.

2008/0164 (ACC)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2112/78 om slutande av tullkonvention om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975, Genève

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,

med beaktande av kommissionens förslag[1], och

av följande skäl:

1. Tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 november 1975[2] godkändes på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar genom rådets förordning (EEG) nr 2112/78[3]. Konventionen trädde i kraft i gemenskapen den 20 juni 1983[4].

2. TIR-systemet möjliggör att varor befordras genom ett internationellt transiteringsförfarande med minsta möjliga inblandning av mellanliggande tullkontor och tillgodoser genom sin internationella garantikedja relativt enkelt tillträde till de garantier som krävs.

3. Flera ändringar av TIR-konventionen har antagits i olika faser sedan 1975 i enlighet med det förfarande som avses i artiklarna 59 och 60 i den konventionen. Syftet med de ändringar som gjordes i olika faser var att göra TIR-förfarandet säkrare och att anpassa det till den föränderliga transport- och tullmiljön.

4. Den ändring som gjordes i den första fasen trädde i kraft i februari 1999 och därigenom lades bilaga 9 till konventionen. I bilagan fastställdes minimikrav och minimivillkor för tillträde till TIR-förfarandet. Genom dessa ändringar ges endast godkända transportföretag och godkända nationella garanterande sammanslutningar tillträde till TIR-systemet. Detta ger de nationella förvaltningarna ett redskap för att till fullo kontrollera och övervaka de viktigaste användarna av TIR-systemet.

5. Samtidigt inrättades verkställande TIR-utskottet. Detta organ som består av TIR-experter är ansvarigt för uppgiften att övervaka tillämpningen av konventionen och, om nödvändigt, underlätta biläggandet av tvister mellan fördragsslutande parter, sammanslutningar, försäkringsbolag och internationella organisationer som är berörda av TIR-systemet.

6. Ändringarna i den andra fasen trädde i kraft i maj 2002 och stärkte TIR-förfarandet genom att tydligare definiera roller och ansvarsområden för den internationella organisation som är ansvarig för TIR-systemets funktion och organisation. Relationerna mellan organisationen, dess medlemssammanslutningar samt även den administrativa kommittén för TIR-konventionen fastställdes.

7. Nya bestämmelser om konstruktion av vissa typer av vägfordon infördes dessutom i den andra fasen. Dessa ändringar hade begärts av transportföretagen och ger möjlighet att använda fordon eller containrar med skjutbara tältdukar för TIR-transporter.

8. För att ha effektivare kontroll över TIR-systemet och se till att det fortfarande fungerar väl infördes bestämmelser rörande ett elektroniskt system som informerar den internationella organisation som har ansvar för garantikedjans organisation och funktion om när TIR-carnet uppvisas vid bestämmelsetullkontoren. SafeTIR-systemet infördes som bilaga 10 till TIR-konventionen och trädde i kraft i augusti 2006.

9. När behov påvisades infördes andra ändringar av TIR-konventionen. För att förenkla användningen av TIR-carneten och se till att alla uppgifter som krävs för TIR-transport kommer med anpassades TIR-carnetens layout. Under vissa omständigheter kan också packlistor användas som bilagor till TIR-carneten även om det skulle finnas tillräckligt med plats i manifestet för att föra in upplysningar om alla varor som befordras. Ett förfarande för fall där en del av TIR-transporten inte kan ske på väg eller där den delen inte omfattas av TIR-systemet infördes också.

10. Förordning (EEG) nr 2112/78 bör därför ändras i enlighet med detta.

11. Mot bakgrund av det antal ändringar som måste göras krävs det för tydlighetens skull att bilagan till förordning (EEG) nr 2112/78 ersätts helt och hållet.

12. Samtliga ändringar som antagits i enlighet med det förfarande som avses i artiklarna 59 och 60 i konventionen till och med slutet av 2008 är inbegripna i bilagan till denna förordning. Förordningen bör därför träda i kraft den 1 januari 2009.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagan till rådets förordning (EEG) nr 2112/78 ska ersättas av den text som anges i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

TULLKONVENTION OM INTERNATIONELL TRANSPORT AV GODS UPPTAGET I TIR-CARNET (TIR-KONVENTION, 1975)

DE FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,

SOM ÖNSKAR underlätta internationell transport av gods med vägfordon,

SOM ANSER att transportvillkorens förbättring utgör en väsentlig faktor för utvecklingen av samarbetet mellan dem,

SOM FÖRORDAR en förenkling och harmonisering av de administrativa formaliteterna på det internationella transportområdet, i synnerhet vid gränserna,

HAR ENATS OM FÖLJANDE BESTÄMMELSER.

Kapitel I

Allmänna bestämmelser

a) Definitioner

Artikel 1

I denna konvention gäller följande definitioner:

a) TIR-transport : godstransport från ett avgångstullkontor till ett bestämmelsetullkontor enligt det förfarande, kallat TIR-förfarandet, som fastställs i denna konvention.

b) TIR-transitering : del av TIR-transport som genomförs från ett avgångstullkontor eller infartstullkontor (mellanliggande tullkontor) till ett bestämmelsetullkontor eller utfartstullkontor (mellanliggande tullkontor) inom en fördragsslutande parts område.

c) TIR-transiterings början: att vägfordonet, fordonskombinationen eller containern har visats upp för att kontrolleras av avgångstullkontoret eller infartstullkontoret (mellanliggande tullkontor) tillsammans med lasten och den TIR-carnet i vilken lasten upptas samt att TIR-carneten har godtagits av tullkontoret.

d) TIR-transiterings slutförande : att vägfordonet, fordonskombinationen eller containern har visats upp för att kontrolleras av bestämmelsetullkontoret eller utfartstullkontoret (mellanliggande tullkontor) tillsammans med lasten och den TIR-carnet i vilken lasten upptas.

e) TIR-transiterings avslutande: att tullmyndigheterna fastställer att TIR-transiteringen slutförts på ett korrekt sätt inom en fördragsslutande parts område. Detta fastställs av tullmyndigheterna på grundval av en jämförelse mellan de uppgifter eller den information som bestämmelsetullkontoret eller utfartstullkontoret (mellanliggande tullkontor) och avgångstullkontoret eller infartstullkontoret (mellanliggande tullkontor) har tillgång till.

f) tullar och andra avgifter vid import eller export : tullar och alla andra skatter, avgifter eller andra pålagor som uppbärs vid eller i samband med import eller export av varor; uttrycket omfattar emellertid inte avgifter och pålagor som begränsas till de ungefärliga kostnaderna för utförda tjänster.

g) vägfordon : inte endast varje motordrivet vägfordon, utan också varje släpvagn eller annan påhängsvagn avsedd att kopplas till ett sådant vägfordon.

h) fordonskombination: sammankopplade fordon som framförs på vägen såsom en enhet.

j) container : transportanordning (flyttcontainer, flyttbar tank eller annan anordning av liknande konstruktion) som

i) är helt eller delvis tillsluten för att bilda ett godsutrymme,

ii) är av varaktigt slag och följaktligen tillräckligt hållbar för att lämpa sig för upprepad användning,

iii) är särskilt konstruerad för att underlätta godstransport med ett eller flera transportsätt utan omlastning under vägen,

iv) är konstruerad för att kunna hanteras bekvämt, i synnerhet vid byte av transportsätt,

v) är konstruerad så att den är lätt att fylla och tömma, och

vi) har en inre volym av minst en kubikmeter; ”utbytbara karosserier” ska behandlas som containrar.

k) avgångstullkontor : varje tullkontor inom en fördragsslutande parts område vid vilket en TIR-transport av last eller del av last börjar.

l) bestämmelsetullkontor: varje tullkontor inom en fördragsslutande parts område vid vilket en TIR-transport av last eller del av last slutar.

m) mellanliggande tullkontor: varje tullkontor inom en fördragsslutande parts område vid vilket ett vägfordon, en fordonskombination eller en container under TIR-transport införs till eller utförs från den fördragsslutande partens område.

n) person : såväl fysisk som juridisk person.

o) innehavare av en TIR-carnet : person till vilken en TIR-carnet har utfärdats enligt tillämpliga bestämmelser i konventionen och på vilkens vägnar en tulldeklaration har lämnats i form av en TIR-carnet i vilken det anges en önskan om att hänföra gods till TIR-förfarandet vid ett avgångstullkontor. Innehavaren är ansvarig för att fordonet, fordonskombinationen eller containern tillsammans med lasten och den TIR-carnet i vilken lasten upptas visas upp för avgångstullkontoret, mellanliggande tullkontor och bestämmelsetullkontoret och för att övriga tillämpliga bestämmelser i konventionen därvid iakttas.

p) tungt eller skrymmande gods : varje tungt eller skrymmande föremål som på grund av sin vikt, storlek eller beskaffenhet normalt inte befordras i ett tillslutet vägfordon eller i en tillsluten container.

q) garanterande sammanslutning : sammanslutning som av en fördragsslutande parts tullmyndigheter godkänts att uppträda såsom garant för personer som använder TIR-förfarandet.

b) Tillämpningsområde

Artikel 2

Denna konvention ska tillämpas på godstransport utan omlastning under vägen över en eller flera gränser från ett avgångstullkontor inom en fördragsslutande parts område till ett bestämmelsetullkontor inom en annan eller samma fördragsslutande parts område, i vägfordon, fordonskombinationer eller containrar, förutsatt att någon del av färden mellan början och slutet av TIR-transporten företas på väg.

Artikel 3

För att bestämmelserna i denna konvention ska bli tillämpliga gäller följande:

a) Transporten ska utföras

i) med vägfordon, fordonskombinationer eller containrar som i förväg godkänts enligt de villkor som anges i kapitel III a,

ii) med andra vägfordon, andra fordonskombinationer eller andra containrar enligt de villkor som anges i kapitel III c, eller

iii) med vägfordon eller särskilda fordon såsom bussar, kranar, sopmaskiner, asfaltmaskiner o. dyl. som exporteras och således själva ska anses som gods som transporteras på egna hjul från ett avgångstullkontor till ett bestämmelsetullkontor enligt de villkor som anges i kapitel III c. Om sådana fordon transporterar annat gods ska de villkor som anges i led i eller ii tillämpas på motsvarande sätt.

b) En garanti ska ställas för transporten av sammanslutningar som godkänts enligt bestämmelserna i artikel 6, och för transporten ska användas en TIR-carnet som ska överensstämma med förlagan i bilaga 1 till denna konvention.

c) Principer

Artikel 4

För gods som befordras enligt TIR-förfarandet ska erläggande eller deposition av tullar och andra avgifter vid import eller export inte krävas vid mellanliggande tullkontor.

Artikel 5

1. Gods som befordras enligt TIR-förfarandet i förseglade vägfordon, fordonskombinationer eller containrar ska som regel inte bli föremål för undersökning vid mellanliggande tullkontor.

2. För att förhindra missbruk får tullmyndigheterna likväl i undantagsfall och särskilt när oegentligheter befaras undersöka godset vid sådana kontor.

Kapitel II

Utfärdande av TIR-carneter

Garanterande sammanslutningars ansvarighet

Artikel 6

1. Varje fördragsslutande part får, förutsatt att de minimivillkor och minimikrav som anges i del I i bilaga 9 är uppfyllda, ge sammanslutningar tillstånd att antingen själva eller genom motsvarande sammanslutningar utfärda TIR-carneter och att uppträda såsom garanter. Tillståndet ska återkallas om de minimivillkor och minimikrav som anges i del I i bilaga 9 inte längre är uppfyllda.

2. En sammanslutning ska godtas i ett land endast om dess garanti täcker också det betalningsansvar som kan uppstå inom landet i fråga i samband med transporter för vilka det används TIR-carneter vilka utfärdats av utländska sammanslutningar som är anslutna till samma internationella organisation som den själv är ansluten till.

2a. En sådan internationell organisation som avses i punkt 2 ska av den administrativa kommittén medges rätt att ansvara för att ett internationellt garantisystem organiseras och förvaltas ändamålsenligt, förutsatt att organisationen åtar sig detta ansvar.

3. En sammanslutning ska utfärda TIR-carneter endast till personer vars tillgång till TIR-förfarandet inte har avvisats av de behöriga myndigheterna i en fördragsslutande part där personen har etablerat verksamhet eller är bosatt.

4. Tillstånd för tillgång till TIR-förfarandet ska utfärdas endast till personer som uppfyller de minimivillkor och minimikrav som fastställs i del II i bilaga 9 till denna konvention. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 38 ska detta tillstånd återkallas om det inte längre kan säkerställas att dessa minimivillkor och minimikrav är uppfyllda.

5. Tillstånd för tillgång till TIR-förfarandet ska utfärdas i enlighet med det förfarande som fastställs i del II i bilaga 9 till denna konvention.

Artikel 7

Blanketter till TIR-carneter som sänds till garanterande sammanslutningar från motsvarande utländska sammanslutningar eller från internationella organisationer ska inte beläggas med tullar och andra avgifter vid import eller export och ska vara fria från förbud och begränsningar vid import och export.

Artikel 8

1. Den garanterande sammanslutningen ska förbinda sig att erlägga de tullar och andra avgifter vid import eller export, jämte eventuell dröjsmålsränta, som ska betalas enligt lagar och andra författningar på tullområdet i det land där en oegentlighet uppmärksammats i samband med en TIR-transitering. Sammanslutningen ska solidariskt med de personer som ska betala ovannämnda belopp ansvara för erläggandet av dessa.

2. Om en fördragsslutande parts lagar och andra författningar inte föreskriver att tullar och andra avgifter vid import eller export ska erläggas enligt punkt 1, ska den garanterande sammanslutningen förbinda sig att på samma villkor erlägga ett belopp som motsvarar summan av tullarna och de andra avgifterna vid import eller export samt den eventuella dröjsmålsräntan.

3. Varje fördragsslutande part ska fastställa det högsta belopp per TIR-carnet som får krävas från den garanterande sammanslutningen på grundval av bestämmelserna i punkterna 1 och 2.

4. Den garanterande sammanslutningens ansvarighet gentemot myndigheterna i det land där avgångstullkontoret är beläget ska börja att gälla från den tidpunkt då TIR-carneten godtas av tullkontoret. I de länder som passeras senare och genom vilka gods transporteras enligt TIR-förfarandet ska denna ansvarighet börja att gälla vid den tidpunkt då godset förs in i dessa länder eller, om TIR-transporten avbrutits enligt artikel 26.1 och 26.2, vid den tidpunkt då TIR-carneten godtas av det tullkontor där TIR-transporten återupptas.

5. Den garanterande sammanslutningens ansvarighet ska gälla inte endast sådant gods som är upptaget i TIR-carneten, utan också sådant gods som finns i den förseglade delen av vägfordonet eller i den förseglade containern utan att vara upptaget i carneten. Ansvarigheten ska inte omfatta annat gods.

6. Vid beräkning av de tullar och andra avgifter som nämns i punkterna 1 och 2 ska de uppgifter om godset som anges i TIR-carneten anses riktiga om inte annat bevisas.

7. När sådana belopp som nämns i punkterna 1 och 2 ska betalas, ska de behöriga myndigheterna i så stor utsträckning som möjligt kräva betalning från den person eller de personer som är direkt ansvariga innan de kräver betalning från den garanterande sammanslutningen.

Artikel 9

1. Den garanterande sammanslutningen ska fastställa TIR-carnetens giltighetstid genom att ange sista giltighetsdag efter vilken carneten inte kan visas upp och godtas vid avgångstullkontoret.

2. Förutsatt att carneten godtagits av avgångstullkontoret senast sista giltighetsdagen i enlighet med punkt 1 ska carneten förbli giltig till dess att TIR-transiteringen slutförts vid bestämmelsetullkontoret.

Artikel 10

1. En TIR-transitering ska avslutas utan dröjsmål.

2. När tullmyndigheterna i ett land avslutat en TIR-transitering kan de inte längre kräva att den garanterande sammanslutningen betalar de belopp som nämns i artikel 8.1 och 8.2, såvida inte intyg om TIR-transiteringens slutförande erhållits på ett oegentligt eller bedrägligt sätt eller slutförande inte har skett.

Artikel 11

1. När en TIR-transitering inte avslutats får de behöriga myndigheterna inte kräva att den garanterande sammanslutningen betalar de belopp som nämns i artikel 8.1 och 8.2, om de inte inom ett år från den dag då de godtagit TIR-carneten skriftligen underrättar sammanslutningen om att TIR-transiteringen inte har avslutats. Denna bestämmelse ska också gälla när intyget om TIR-transiteringens slutförande erhållits på ett oegentligt eller bedrägligt sätt, med den skillnaden att tidsfristen då ska vara två år.

2. Betalning av sådana belopp som avses i artikel 8.1 och 8.2 ska krävas från den garanterande sammanslutningen tidigast tre månader efter den dag då sammanslutningen underrättades om att TIR-transiteringen inte avslutats eller att intyget om TIR-transiteringens slutförande erhållits på ett oegentligt eller bedrägligt sätt och senast två år efter denna dag. I de fall som under den ovan nämnda tidsfristen av två år blir föremål för laga åtgärder ska emellertid betalning krävas inom ett år från den dag då domstolsutslaget vunnit laga kraft.

3. Den garanterande sammanslutningen ska för att erlägga de krävda beloppen ha en tidsfrist av tre månader från den dag då den krävdes på betalning. Om det, på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt, inom två år efter den dag då betalning krävdes styrks att någon oegentlighet inte ägt rum i samband med transporten i fråga, ska de erlagda beloppen återbetalas till sammanslutningen.

Kapitel III

Transport av gods upptaget i TIR-carnet

a) Godkännande av fordon och containrar

Artikel 12

För att omfattas av bestämmelserna i avsnitten a och b i detta kapitel måste varje vägfordon uppfylla de krav beträffande konstruktion och utrustning som anges i bilaga 2 till denna konvention och ha godkänts enligt det förfarande som anges i bilaga 3 till denna konvention. Godkännandebeviset ska stämma överens med förlagan i bilaga 4.

Artikel 13

1. För att omfattas av bestämmelserna i avsnitten a och b i detta kapitel måste containrar vara konstruerade i överensstämmelse med de krav som anges i del I i bilaga 7 och ha godkänts enligt det förfarande som anges i del II i samma bilaga.

2. Containrar som är godkända för transport av gods under tullförsegling enligt 1956 års tullkonvention om godsbehållare, enligt på grundval av denna tillkomna överenskommelser som slutits under Förenta Nationernas beskydd, enligt 1972 års tullkonvention om containrar eller enligt andra internationella instrument som kan komma att ersätta eller ändra den senare konventionen ska anses uppfylla bestämmelserna i punkt 1 och måste godtas för transport enligt TIR-förfarandet utan ytterligare godkännande.

Artikel 14

1. Varje fördragsslutande part förbehåller sig rätten att vägra erkänna giltigheten av ett godkännande av sådana vägfordon eller containrar som inte uppfyller villkoren i artiklarna 12 och 13. De fördragsslutande parterna ska emellertid undvika att fördröja transporten om de konstaterade bristerna är av mindre betydelse och inte innebär någon smugglingsrisk.

2. Vägfordon eller containrar som inte längre uppfyller de villkor som berättigade deras godkännande ska antingen återställas i sitt ursprungliga skick eller visas upp för förnyat godkännande innan de åter används för transport av gods under tullförsegling.

b) Förfarande för transport av gods upptaget i TIR-carnet

Artikel 15

1. Det ska inte krävas något särskilt tulldokument för temporär införsel av ett vägfordon, en fordonskombination eller en container som befordrar gods enligt TIR-förfarandet. Det ska inte krävas någon garanti för vägfordonet, fordonskombinationen eller containern.

2. Bestämmelserna i punkt 1 ska inte hindra en fördragsslutande part från att vid bestämmelsetullkontoret kräva fullgörande av de formaliteter som föreskrivs i dess nationella författningar för att försäkra sig om att vägfordonet, fordonskombinationen eller containern kommer att återutföras när TIR-transiteringen avslutats.

Artikel 16

När ett vägfordon eller en fordonskombination används för en TIR-transport ska en rektangulär skylt med beteckningen ”TIR”, utformad i överensstämmelse med anvisningarna i bilaga 5 till denna konvention, vara fäst framtill och en annan baktill på fordonet eller fordonskombinationen. Dessa skyltar ska vara placerade på ett sådant sätt att de är klart synliga. De ska vara löstagbara eller uppsatta eller utförda på ett sådant sätt att de kan vändas, täckas över, fällas ihop eller på annat sätt utvisa att en TIR-transport inte äger rum.

Artikel 17

1. En TIR-carnet ska utfärdas för varje vägfordon eller container. En gemensam TIR-carnet får emellertid utfärdas för en fordonskombination eller för flera containrar som lastats på samma vägfordon eller på samma fordonskombination. Innehållet i varje fordon i fordonskombinationen eller i varje container ska i så fall anges separat i TIR-manifestet för det gods som omfattas av TIR-carneten.

2. TIR-carneten ska gälla för endast en färd. Den ska innehålla minst det antal frånskiljbara kuponger som erfordras för TIR-transporten i fråga.

Artikel 18

En TIR-transport kan omfatta flera avgångs- och bestämmelsetullkontor, dock ska det sammanlagda antalet avgångs- och bestämmelsetullkontor inte överstiga fyra. TIR-carneten får visas upp vid bestämmelsetullkontoren endast om samtliga avgångstullkontor har godtagit TIR-carneten.

Artikel 19

Godset samt vägfordonet, fordonskombinationen eller containern ska tillsammans med TIR-carneten visas upp vid avgångstullkontoret. Tullmyndigheterna i avgångslandet ska vidta sådana åtgärder som erfordras för att de ska kunna förvissa sig om godsmanifestets riktighet och för att antingen sätta på tullförseglingar eller kontrollera tullförseglingar som på dessa tullmyndigheters ansvar satts på av vederbörligen godkända personer.

Artikel 20

För färd inom ett land kan landets tullmyndigheter fastställa en tidsfrist och kräva att vägfordonet, fordonskombinationen eller containern ska följa en bestämd färdväg.

Artikel 21

Vid varje mellanliggande tullkontor och vid bestämmelsetullkontoren ska vägfordonet, fordonskombinationen eller containern visas upp för att kontrolleras av tullmyndigheterna tillsammans med lasten och den TIR-carnet i vilken lasten upptas.

Artikel 22

1. Varje fördragsslutande parts tullmyndigheter vid mellanliggande tullkontor ska som regel, utom då de undersöker godset enligt artikel 5.2, godta andra fördragsslutande parters tullförseglingar förutsatt att dessa är i orubbat skick. Tullmyndigheterna får emellertid dessutom sätta på egna förseglingar om kraven på kontroll gör detta nödvändigt.

2. De tullförseglingar som sålunda godtagits av en fördragsslutande part ska inom denna parts område åtnjuta samma lagliga skydd som nationella tullförseglingar.

Artikel 23

Tullmyndigheterna ska inte, utom i särskilda fall,

- kräva att vägfordon, fordonskombinationer eller containrar åtföljs av bevakning på fraktförares bekostnad inom det egna landet,

- kräva undersökning av vägfordon, fordonskombinationer eller containrar och deras last under färd.

Artikel 24

Om tullmyndigheterna undersöker lasten på ett vägfordon, en fordonskombination eller en container under färd eller vid ett mellanliggande tullkontor, ska de lämna uppgifter om de nya förseglingarna och om de företagna undersökningarna på de kuponger i TIR-carneten som är avsedda för det egna landet, på motsvarande talonger och på de kuponger som finns kvar i TIR-carneten.

Artikel 25

Om en tullförsegling bryts under färd i andra fall än de som anges i artiklarna 24 och 35, eller om gods förstörs eller skadas utan att en tullförsegling bryts, ska – utan det påverkar eventuell tillämpning av nationell lagstiftning – det förfarande om användningen av TIR-carneten som föreskrivs i bilaga 1 till denna konvention följas och den bestyrkta rapporten i TIR-carneten fyllas i.

Artikel 26

1. När en transport av gods upptaget i TIR-carnet delvis äger rum inom en stat som inte är fördragsslutande part i denna konvention, ska TIR-transporten avbrytas under den delen av färden. I sådant fall ska tullmyndigheterna inom den fördragsslutande parts område där färden fortsätter godta TIR-carneten för återupptagande av TIR-transporten förutsatt att tullförseglingarna eller identifieringsmärkena förblivit i orubbat skick. När tullförseglingarna inte förblivit i orubbat skick kan tullmyndigheterna godta TIR-carneten för återupptagande av TIR-transporten enligt bestämmelserna i artikel 25.

2. Detsamma ska gälla när innehavaren av TIR-carneten inte använder carneten för en viss del av färden inom en fördragsslutande parts område på grund av att det finns enklare transiteringsförfaranden eller när det inte är nödvändigt att använda sig av ett transiteringsförfarande.

3. I sådana fall ska de tullkontor där TIR-transporten avbryts eller återupptas anses vara mellanliggande utfarts- respektive infartstullkontor.

Artikel 27

Under förutsättning att bestämmelserna i denna konvention och i synnerhet i artikel 18 är uppfyllda kan ett annat bestämmelsetullkontor ersätta det som ursprungligen angetts.

Artikel 28

1. Slutförande av en TIR-transitering ska intygas utan dröjsmål av tullmyndigheterna. Slutförande av en TIR-transitering får intygas med eller utan förbehåll: har slutförande intygats med förbehåll ska detta ha gjorts med anledning av omständigheter som har samband med själva TIR-transiteringen. Dessa omständigheter ska klart anges i TIR-carneten.

2. I fall där gods hänförs till ett annat tullförfarande eller ett annat tullkontrollsystem ska innehavaren av TIR-carneten eller den person som agerar för dennes räkning inte tillskrivas oegentligheter som begås under det andra tullförfarandet eller tullkontrollsystemet.

c) Bestämmelser om transport av tungt eller skrymmande gods

Artikel 29

1. Bestämmelserna i detta avsnitt gäller endast transport av tungt eller skrymmande gods enligt definitionen i artikel 1 p i denna konvention.

2. Om bestämmelserna i detta avsnitt tillämpas får tungt eller skrymmande gods befordras med oförseglade fordon eller containrar om myndigheterna vid avgångstullkontoret så bestämmer.

3. Bestämmelserna i detta avsnitt ska tillämpas endast om det befordrade tunga eller skrymmande godset jämte eventuellt tillbehör enligt avgångstullkontorets uppfattning lätt kan identifieras genom den beskrivning som lämnats eller kan förses med tullförseglingar eller identifieringsmärken för att förhindra att godset byts ut eller förs bort utan att detta lätt kan upptäckas.

Artikel 30

Samtliga bestämmelser i denna konvention utom sådana som undantas genom de särskilda bestämmelserna i detta avsnitt ska gälla transport av tungt eller skrymmande gods enligt TIR-förfarandet.

Artikel 31

Den garanterande sammanslutningens ansvarighet ska gälla inte endast det gods som upptagits i TIR-carneten, utan också gods som utan att vara upptaget i carneten finns på lastflaket eller bland det gods som upptagits i TIR-carneten.

Artikel 32

Carnetomslaget och samtliga kuponger i TIR-carneten ska vara försedda med påskriften ”tungt eller skrymmande gods” i kraftiga bokstäver på engelska eller franska.

Artikel 33

Myndigheterna vid avgångstullkontoret får kräva att sådana packlistor, fotografier, ritningar etc. som erfordras för identifiering av det befordrade godset ska bifogas TIR-carneten. Myndigheterna ska i så fall förse dessa handlingar med en påteckning; dessutom ska ett exemplar av dessa handlingar fästas vid carnetomslagets andra sida, och samtliga manifest i TIR-carneten ska innehålla en hänvisning till handlingarna i fråga.

Artikel 34

Varje fördragsslutande parts tullmyndigheter vid mellanliggande tullkontor ska godta de tullförseglingar och identifieringsmärken som satts på av andra fördragsslutande parters behöriga myndigheter. Tullmyndigheterna får emellertid sätta på ytterligare förseglingar eller identifieringsmärken, samt ska lämna uppgifter om de nya förseglingarna eller identifieringsmärkena på de kuponger i TIR-carneten som är avsedda för det egna landet, på motsvarande talonger och på de kuponger som finns kvar i TIR-carneten.

Artikel 35

Om de tullmyndigheter som undersöker lasten vid ett mellanliggande tullkontor eller under färd är tvungna att bryta förseglingar eller ta bort identifieringsmärken, ska de lämna uppgifter om de nya förseglingarna eller identifieringsmärkena på de kuponger i TIR-carneten som är avsedda för det egna landet, på motsvarande talonger och på de kuponger som finns kvar i TIR-carneten.

Kapitel IV

Oegentligheter

Artikel 36

Varje överträdelse av bestämmelserna i denna konvention ska i det land där förseelsen ägt rum medföra de straffpåföljder för den skyldige som detta lands lag föreskriver.

Artikel 37

När det inte är möjligt att fastställa inom vilken fördragsslutande parts område en oegentlighet begåtts, ska den anses ha ägt rum inom den fördragsslutande parts område där den upptäcktes.

Artikel 38

1. Varje fördragsslutande part ska ha rätt att från förmåner enligt denna konvention tillfälligt eller för all framtid utesluta varje person som gjort sig skyldig till allvarlig överträdelse av de lagar och andra författningar på tullområdet som gäller internationell godstransport.

2. Sådan uteslutning ska inom en vecka anmälas till de behöriga myndigheterna i den fördragsslutande part inom vilkens område personen i fråga har etablerat verksamhet eller är bosatt, till sammanslutningen (sammanslutningarna) i det land eller det tullområde där överträdelsen ägt rum samt till verkställande TIR-utskottet.

Artikel 39

När TIR-transiteringar anses i övrigt fullgjorda på riktigt sätt

1. ska de fördragsslutande parterna bortse från mindre avvikelser från föreskrivna tidsfrister och färdvägar,

2. ska inte heller avvikelser mellan uppgifterna i TIR-carnetens godsmanifest och det verkliga innehållet i ett vägfordon, en fordonskombination eller en container betraktas som om innehavaren av TIR-carneten brutit mot konventionen, om det för de behöriga myndigheterna uppvisas för dem tillfredsställande bevisning för att dessa avvikelser inte beror på fel som begåtts medvetet eller av vårdslöshet vid lastning eller avsändning av godset eller när manifestet fylldes i.

Artikel 40

Tullmyndigheterna i avgångs- och bestämmelseländerna ska inte betrakta innehavaren av TIR-carneten såsom ansvarig för skiljaktigheter som eventuellt upptäcks i dessa länder om skiljaktigheterna i själva verket har samband med tullförfaranden som föregått eller följt på en TIR-transport och i vilka innehavaren inte varit inblandad.

Artikel 41

När det på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt styrks att gods upptaget i en TIR-carnets manifest har förstörts eller oåterkalleligt förlorats till följd av olyckshändelse eller force majeure eller att kvantiteten minskat på grund av godsets beskaffenhet, ska det medges befrielse från de tullar och andra avgifter som normalt ska betalas.

Artikel 42

De behöriga myndigheterna i de fördragsslutande parter som berörs av en TIR-transport ska, när en fördragsslutande part så begär och anger skälen därtill, lämna denna part alla tillgängliga upplysningar som erfordras för tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 39, 40 och 41.

Artikel 42a

De behöriga myndigheterna ska, i nära samarbete med sammanslutningarna, vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att TIR-carneterna används på ett korrekt sätt. De får i det syftet vidta lämpliga nationella och internationella kontrollåtgärder. Nationella kontrollåtgärder som vidtas av de behöriga myndigheterna i detta sammanhang ska omedelbart delges verkställande TIR-utskottet, som undersöker deras förenlighet med konventionens bestämmelser. Internationella kontrollåtgärder ska beslutas av den administrativa kommittén.

Artikel 42b

De fördragsslutande parternas behöriga myndigheter ska, vid behov, lämna de uppgifter som de godkända sammanslutningarna begär, för att de ska kunna fullgöra det åtagande som avses i del I artikel 1 f iii i bilaga 9.

I bilaga 10 anges vilka uppgifter som ska lämnas i särskilda fall.

Kapitel V

Förklarande anmärkningar

Artikel 43

I de förklarande anmärkningarna i bilaga 6 och i del III i bilaga 7 tolkas vissa bestämmelser i denna konvention och i dess bilagor. De innehåller också vissa rekommendationer.

Kapitel VI

Särskilda bestämmelser

Artikel 44

Varje fördragsslutande part ska för berörda garanterande sammanslutningar underlätta

a) överföring av erforderlig valuta för belopp som krävs av fördragsslutande parters myndigheter med stöd av artikel 8 i denna konvention, och

b) överföring av valuta för betalning av TIR-carnetblanketter som sänts till garanterande sammanslutningar från motsvarande utländska sammanslutningar eller från internationella organisationer.

Artikel 45

Varje fördragsslutande part ska låta offentliggöra en förteckning över de avgångstullkontor, mellanliggande tullkontor och bestämmelsetullkontor som parten godkänt för handläggning av TIR-transiteringar. Fördragsslutande parter i angränsande länder ska rådgöra med varandra för att komma överens om godkännande av mot varandra svarande kontor vid gränsen och om deras tider för öppethållande.

Artikel 46

1. Ingen tullförrättningsavgift ska tas ut för de åtgärder från tullens sida som nämns i denna konvention, utom när förrättningen äger rum på andra dagar, tider eller platser än normalt.

2. När det gäller lättfördärvliga varor ska fördragsslutande parter i största möjliga utsträckning underlätta de åtgärder från tullens sida som vidtas vid tullkontor.

Artikel 47

1. Bestämmelserna i denna konvention ska inte utesluta tillämpning av begränsningar eller kontrollåtgärder som föreskrivs i nationella bestämmelser av hänsyn till allmän moral, allmän säkerhet, hygien eller folkhälsa eller av hänsyn till djur- eller växtsjukdomar, och inte heller upptagande av avgifter som kan debiteras med stöd av sådana bestämmelser.

2. Bestämmelserna i denna konvention ska inte utesluta tillämpning av andra nationella eller internationella bestämmelser om transport.

Artikel 48

Denna konvention ska inte hindra fördragsslutande parter som bildar en tullunion eller ekonomisk union från att fastställa särskilda regler för transporter som börjar eller slutar inom eller passerar genom deras områden under förutsättning att dessa regler inte minskar de lättnader som föreskrivs i konventionen.

Artikel 49

Denna konvention ska inte utgöra något hinder för tillämpning av de större lättnader som fördragsslutande parter medger eller kan vilja medge antingen på grund av unilaterala bestämmelser eller i kraft av bilaterala eller multilaterala överenskommelser, förutsatt att dessa lättnader inte hindrar tillämpningen av bestämmelserna i denna konvention och i synnerhet TIR-transiteringar.

Artikel 50

De fördragsslutande parterna ska på begäran ge varandra de upplysningar som erfordras för att tillämpa bestämmelserna i denna konvention, särskilt uppgifter om godkännande av vägfordon eller containrar och om tekniska kännetecken i deras konstruktion.

Artikel 51

Bilagorna till denna konvention utgör en integrerad del av konventionen.

Kapitel VII

Slutbestämmelser

Artikel 52

Undertecknande, ratifikation, godtagande, godkännande och anslutning

1. Alla stater som är medlemmar av Förenta Nationerna eller medlemmar av något av dess fackorgan eller Internationella atomenergiorganet eller anslutna till Internationella domstolens stadga, och varje annan stat som inbjuds av Förenta Nationernas generalförsamling, kan tillträda denna konvention

a) genom att underteckna den utan förbehåll för ratifikation, godtagande eller godkännande,

b) genom att deponera ett ratifikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument efter att ha undertecknat den med förbehåll för ratifikation, godtagande eller godkännande, eller

c) genom att deponera ett anslutningsinstrument.

2. Denna konvention ska stå öppen från och med den 1 januari 1976 till och med den 31 december 1976 för undertecknande vid Förenta Nationernas kontor i Genève av de stater som avses i punkt 1. Den ska därefter stå öppen för deras anslutning.

3. Tullunioner och ekonomiska unioner kan, tillsammans med alla sina medlemsstater eller vid vilken tidpunkt som helst efter det att alla sådana stater tillträtt denna konvention, också tillträda denna konvention enligt bestämmelserna i punkterna 1 och 2. Sådana unioner ska emellertid inte ha rösträtt.

4. Ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrumenten ska deponeras hos Förenta Nationernas generalsekreterare.

Artikel 53

Ikraftträdande

1. Denna konvention ska träda i kraft sex månader efter den dag då fem av de stater som avses i artikel 52.1 undertecknat den utan förbehåll för ratifikation, godtagande eller godkännande eller deponerat sina ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument.

2. Efter det att fem av de stater som avses i artikel 52.1 undertecknat denna konvention utan förbehåll för ratifikation, godtagande eller godkännande eller deponerat sina ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument, ska konventionen träda i kraft för nya fördragsslutande parter sex månader efter den dag då de deponerade sina ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument.

3. Varje ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument som deponerats sedan en ändring i denna konvention trätt i kraft ska anses gälla den ändrade konventionen.

4. Varje sådant instrument som deponerats sedan en ändring antagits men innan den trätt i kraft ska anses gälla den ändrade konventionen från den dag då ändringen träder i kraft.

Artikel 54

Uppsägning

1. Varje fördragsslutande part kan säga upp denna konvention genom notifikation till Förenta Nationernas generalsekreterare.

2. Uppsägningen träder i kraft femton månader efter den dag då generalsekreteraren mottagit notifikationen.

3. Giltigheten av TIR-carneter som godtagits av avgångstullkontoret före den dag då uppsägningen blir gällande ska inte påverkas av uppsägningen, och den garanterande sammanslutningens garanti ska förbli giltig enligt bestämmelserna i denna konvention.

Artikel 55

Upphörande

Om det antal stater som är fördragsslutande parter understiger fem under en sammanhängande tid av tolv månader efter det att denna konvention trätt i kraft, ska konventionen upphöra att gälla vid utgången av dessa tolv månader.

Artikel 56

Upphävande av 1959 års TIR-konvention

1. När denna konvention träder i kraft ska den i förhållandet mellan de till denna konvention anslutna staterna upphäva och ersätta 1959 års TIR-konvention.

2. Godkännandebevis som utfärdats för vägfordon och containrar enligt villkoren i 1959 års TIR-konvention ska under bevisens giltighetstid eller under en eventuellt förlängd giltighetstid godtas för godsbefordran under tullförsegling av de stater som är anslutna till föreliggande konvention, förutsatt att dessa fordon och containrar fortfarande uppfyller de villkor enligt vilka de ursprungligen godkändes.

Artikel 57

Biläggande av tvister

1. Varje tvist mellan två eller flera fördragsslutande parter om tolkningen eller tillämpningen av denna konvention ska i möjligaste mån lösas genom förhandlingar mellan dem eller på annat sätt.

2. Varje tvist mellan två eller flera fördragsslutande parter om tolkningen eller tillämpningen av denna konvention som inte kan biläggas i enlighet med punkt 1, ska på begäran av en av parterna hänskjutas till en skiljedomstol med följande sammansättning: Varje tvistande part ska utse en skiljeman och dessa skiljemän ska utse en annan skiljeman som ska vara ordförande. Om inte en av parterna inom tre månader efter det att begäran mottogs utsett en skiljeman eller om skiljemännen inte valt ordförande, kan någon av parterna begära att Förenta Nationernas generalsekreterare ska utse en skiljeman eller skiljedomstolens ordförande.

3. En dom av en skiljedomstol som utsetts enligt bestämmelserna i punkt 2 ska vara bindande för de tvistande parterna.

4. Skiljedomstolen ska själv fastställa sina procedurregler.

5. Skiljedomstolens beslut ska fattas genom majoritetsbeslut.

6. Varje oenighet som kan uppkomma mellan de tvistande parterna avseende tolkningen och verkställandet av domen kan av någon av parterna för bedömning underställas den skiljedomstol som fällde domen.

Artikel 58

Förbehåll

1. Varje stat kan vid undertecknande, ratifikation eller anslutning till denna konvention förklara att den inte anser sig bunden av artikel 57.2–57.6 i denna konvention. Övriga fördragsslutande parter ska inte vara bundna av dessa punkter gentemot en fördragsslutande part som anmält ett sådant förbehåll.

2. Varje fördragsslutande part som anmält förbehåll enligt punkt 1 kan när som helst återkalla detta genom notifikation till Förenta Nationernas generalsekreterare.

3. Frånsett förbehåll enligt punkt 1 ska inget förbehåll till denna konvention vara tillåtet.

Artikel 58a

Administrativ kommitté

En administrativ kommitté bestående av alla fördragsslutande parter ska inrättas. Kommitténs sammansättning, funktion och arbetsordning anges i bilaga 8.

Artikel 58b

Verkställande TIR-utskott

Den administrativa kommittén ska inrätta ett verkställande TIR-utskott såsom biträdande organ, vilket på dess vägnar ska fullgöra de uppgifter som det åläggs i konventionen och av kommittén. Utskottets sammansättning, funktion och arbetsordning anges i bilaga 8.

Artikel 59

Förfarande för ändring av denna konvention

1. Denna konvention och dess bilagor kan på förslag av en fördragsslutande part ändras genom det förfarande som anges i denna artikel.

2. Varje förslag till ändring av denna konvention ska behandlas av den administrativa kommittén, bestående av av alla fördragsslutande parter i enlighet med arbetsordningen i bilaga 8. Varje ändring som behandlats eller utarbetats vid ett möte med den administrativa kommittén och som antagits av den med två tredjedelars majoritet av de medlemmar som är närvarande och deltar i omröstningen, ska av Förenta Nationernas generalsekreterare översändas till de fördragsslutande parterna för godkännande.

3. Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 60 ska varje ändringsförslag som meddelats i enlighet med föregående punkt träda i kraft för alla fördragsslutande parter tre månader efter utgången av en frist på tolv månader räknat från den dag då ändringsförslaget översändes, om ingen stat som är fördragsslutande part under denna frist delgivit Förenta Nationernas generalsekreterare någon invändning mot ändringsförslaget.

4. Om det framförts invändningar mot ändringsförslaget i enlighet med punkt 3 ska ändringen inte anses godkänd och vara utan verkan.

Artikel 60

Särskilt förfarande för ändring av bilagorna 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 och 10

1. Varje förslag till ändring av bilagorna 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 och 10 som behandlats i enlighet med artikel 59.1 och 59.2 ska träda i kraft den dag som vid förslagets antagande fastställs av den administrativa kommittén, såvida inte en femtedel eller fem av de stater som är fördragsslutande parter, vilketdera antal som är minst, senast vid en tidigare tidpunkt, vilken även den fastställs av den administrativa kommittén vid förslagets antagande, framför en invändning mot ändringen genom notifikation till Förenta Nationernas generalsekreterare. Den administrativa kommitténs beslut om de dagar som avses i denna punkt ska fattas med två tredjedelars majoritet av dem som är närvarande och deltar i omröstningen.

2. Varje ändring som antagits i enlighet med förfarandena i punkt 1 ska, när den träder i kraft, för alla fördragsslutande parter ersätta och upphäva varje tidigare bestämmelse som berörs av ändringen.

Artikel 61

Begäran, delgivning och invändning

Förenta Nationernas generalsekreterare ska underrätta alla fördragsslutande parter och alla stater som avses i artikel 52.1 i denna konvention om varje begäran, delgivning eller invändning enligt artiklarna 59 och 60 och om den dag då ändringen träder i kraft.

Artikel 62

Revisionskonferens

1. Varje stat som är fördragsslutande part kan genom notifikation till Förenta Nationernas generalsekreterare begära att en konferens sammankallas för att revidera konventionen.

2. En revisionskonferens, till vilken alla fördragsslutande parter och alla stater som avses i 52.1 ska inbjudas, ska sammankallas av Förenta Nationernas generalsekreterare om minst en fjärdedel av de stater som är fördragsslutande parter inom sex månader räknat från dagen för generalsekreterarens delgivning samtycker till denna begäran.

3. En revisionskonferens, till vilken alla fördragsslutande parter och alla stater som avses i artikel 52.1 ska inbjudas, ska också sammankallas av Förenta Nationernas generalsekreterare efter notifikation av en begäran av den administrativa kommittén. Denna kommitté ska framställa en begäran om en majoritet av dem som är närvarande och deltar i omröstningen i kommittén är överens om detta.

4. Om en konferens sammankallas enligt punkt 1 eller punkt 3 ska Förenta Nationernas generalsekreterare underrätta alla fördragsslutande parter om detta och ge dem tillfälle att inom tre månader lägga fram de förslag som de önskar att konferensen ska behandla. Förenta Nationernas generalsekreterare ska minst tre månader före dagen för konferensens öppnande delge alla fördragsslutande parter förslaget till dagordning för konferensen tillsammans med texterna till dessa förslag.

Artikel 63

Notifikationer

Förutom de notifikationer och delgivningar som avses i artiklarna 61 och 62 ska Förenta Nationernas generalsekreterare underrätta alla stater som avses i artikel 52 om följande:

a) undertecknanden, ratifikationer, godtaganden, godkännanden och anslutningar enligt artikel 52,

b) dagen för denna konventions ikraftträdande enligt artikel 53,

c) uppsägningar enligt artikel 54,

d) denna konventions upphörande enligt artikel 55,

e) förbehåll enligt artikel 58.

Artikel 64

Autentisk text

Efter den 31 december 1976 ska originalet av denna konvention deponeras hos Förenta Nationernas generalsekreterare, som ska översända bestyrkta avskrifter till de fördragsslutande parterna och till de stater som avses i artikel 52.1 som inte är fördragsslutande parter.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat denna konvention.

UTFÄRDAD i Genève den fjortonde november nittonhundrasjuttiofem i ett enda exemplar på engelska, franska och ryska språken, vilka tre texter är lika giltiga.

2.2 BILAGOR TILL TIR-konvention 1975 (inbegripet förklarande anmärkningar och kommentarer till dessa)

Bilaga 1

FÖRLAGA FÖR TIR-CARNET

Version 1

1. TIR-carneten är tryckt på franska med undantag för sidan 1 av omslaget, där rubrikerna är tryckta även på engelska. De ”regler för användning av TIR-carneten” som finns på franska på sidan 2 av omslaget är tryckta på engelska på sidan 3 av omslaget. Den ”bestyrkta rapporten” får på baksidan även återges på annat lämpligt språk än franska.

2. Carneter som används för TIR-transporter inom en regional garantikedja kan vara tryckta på vilket som helst av Förenta Nationernas officiella språk, utom sidan 1 av carnetens omslag, där rubrikerna är tryckta även på engelska eller franska. De ”regler för användning av TIR-carneten” som finns på sidan 2 av omslaget är tryckta på det av Förenta nationernas officiella språk som används och finns också på engelska eller franska på sidan 3 av omslaget.

Version 2

3. För transport av tobak och alkohol, där en utökad garanti kan krävas av den garanterande sammanslutningen enligt de förklarande anmärkningarna till artikel 8.3 (bilaga 6), ska tullmyndigheterna kräva att TIR-carnetens omslag och samtliga blad är tydligt försedda med påskrifterna ”TOBACCO/ALCOHOL” och ”TABAC/ALCOOL”. Dessa carneter måste dessutom på ett separat blad, insatt i carneten efter sidan 2 av omslaget, innehålla utförliga uppgifter – åtminstone på engelska och franska – om de tobaks- och alkoholvaror som garanteras.

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 1

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Förlaga för TIR-carnet, version 2

[pic]

Bilaga 2

REGLER OM DE TEKNISKA VILLKOR SOM VÄGFORDON SKA UPPFYLLA FÖR ATT KUNNA GODKÄNNAS FÖR INTERNATIONELL TRANSPORT UNDER TULLFÖRSEGLING

Artikel 1

Grundprinciper

För internationell godstransport under tullförsegling får godkännas endast fordon vars lastutrymmen konstruerats och utrustats på sådant sätt att

a) gods inte kan tas ut ur eller föras in i den förseglade delen av fordonet utan att tydliga spår av manipulation uppkommer eller tullförseglingen bryts,

b) tullförsegling kan anbringas på dem lätt och effektivt,

c) de inte innehåller några dolda utrymmen där gods kan gömmas undan,

d) alla utrymmen som kan innehålla gods är lätt åtkomliga för tullundersökning.

Artikel 2

Lastutrymmens konstruktion

1. För tillämpningen av villkoren i artikel 1 i dessa regler gäller följande:

a) De väsentliga delarna av ett lastutrymme (väggar, golv, dörrar, tak, stolpar, ramar, tvärstycken etc.) ska vara sammanfogade antingen med anordningar som inte kan tas bort och sättas tillbaka från utsidan utan att tydliga spår uppkommer eller på sådant sätt att det åstadkoms en konstruktion som inte kan ändras utan att tydliga spår uppkommer. Om väggar, golv, dörrar och tak har tillverkats av olika delar ska dessa uppfylla samma villkor och ha tillräcklig motståndskraft.

b) Dörrar och alla andra tillslutningsanordningar (inklusive kranar, manhålsluckor, flänsar etc.) ska vara försedda med en anordning på vilken en tullförsegling kan anbringas. Denna anordning måste vara sådan att den inte kan tas bort och sättas tillbaka från utsidan utan att tydliga spår uppkommer, eller att dörren eller tillslutningen kan öppnas utan att tullförseglingen bryts. Tullförseglingen ska vara skyddad på lämpligt sätt. Öppningsbara tak ska vara tillåtna.

c) Öppningar för luftning eller avrinning ska vara försedda med en anordning som hindrar tillträde till lastutrymmets inre. Denna anordning måste vara sådan att den inte kan tas bort och sättas tillbaka från utsidan utan att tydliga spår uppkommer.

2. Utan hinder av föreskrifterna i artikel 1 c i dessa regler är sådana väsentliga delar av lastutrymmet tillåtna vilka av praktiska skäl måste innehålla tomrum (t.ex. mellan väggarna i en dubbel vägg). För att hindra att dessa utrymmen används för att gömma gods

i) ska, om lastutrymmets invändiga beklädnad täcker hela väggen från golv till tak eller om i andra fall utrymmet mellan beklädnaden och den yttre väggen är helt tillslutet, beklädnaden vara fäst så att den inte kan tas bort och sättas tillbaka utan att tydliga spår uppkommer, och

ii) ska, om en beklädnad inte täcker hela väggen och utrymmena mellan beklädnaden och den yttre väggen inte är helt tillslutna, och i alla andra fall där sådana utrymmen förekommer i konstruktionen av ett lastutrymme, dessa utrymmen vara så få som möjligt och vara lätt åtkomliga för tullundersökning.

3. Fönster ska vara tillåtna under förutsättning att de är tillverkade av material som har tillräcklig motståndskraft och att de inte kan tas bort och sättas tillbaka från utsidan utan att tydliga spår uppkommer. Glas ska trots detta tillåtas, men om annat glas än säkerhetsglas används ska fönstret vara försett med ett fastsatt metallgaller som inte kan tas bort från utsidan. Gallrets hål ska inte vara större än 10 mm.

4. Öppningar i golvet för tekniska ändamål såsom smörjning, underhåll och fyllande av sandlåda ska vara tillåtna endast på villkor att de är försedda med ett lock som kan slutas till så att lastutrymmet är oåtkomligt utifrån.

Artikel 3

Fordon med tälttak

1. Fordon med tälttak ska i tillämpliga delar uppfylla föreskrifterna i artiklarna 1 och 2 i dessa regler. Dessa fordon ska dessutom uppfylla bestämmelserna i denna artikel.

2. Tältduken ska utgöras antingen av kraftig segelduk eller av plastöverdragen eller gummerad väv som är otöjbar och tillräckligt hållfast. Den ska vara i gott skick och så anordnad att det, när stängningsanordningen säkrats, inte är möjligt att komma in i lastutrymmet utan att tydliga spår uppkommer.

3. Om tältduken är tillverkad av flera stycken ska styckenas kanter vikas in i varandra och sys ihop med två sömmar på minst 15 mm inbördes avstånd. Sömmarna ska utföras enligt skiss nr 1, bifogad dessa regler; om det emellertid för vissa delar av tältduken (exempelvis flikar och förstärkta hörn) inte är möjligt att sammanfoga styckena på detta sätt, räcker det att vika kanten av den övre delen och sy enligt skiss nr 2 eller 2 a, bifogade dessa regler. En av sömmarna ska vara synlig endast från insidan, och färgen på den tråd som används för denna söm ska tydligt avvika från färgen på själva duken och från färgen på den tråd som används för den andra sömmen. Alla sömmar ska vara maskinsydda.

4. Om tältduken utgörs av plastöverdragen väv och är tillverkad av flera stycken kan styckena i stället vara sammanfogade genom svetsning enligt skiss nr 3, bifogad dessa regler. Styckenas kanter ska täcka varandra till minst 15 mm bredd. Styckena ska vara sammansvetsade över hela den bredd där de täcker varandra. Kanten på den yttre tältduken ska vara täckt med ett plastband som är minst 7 mm brett och som anbringats genom samma svetsningsförfarande. Plastbandet och ett minst 3 mm brett område av tältduken på varje sida om bandet ska vara präglat med ett tydligt markerat likformigt mönster i relief. Styckena ska vara svetsade på ett sådant sätt att de inte kan skiljas åt och fogas samman igen utan att tydliga spår uppkommer.

5. Reparationer ska göras enligt den metod som beskrivs i skiss nr 4, bifogad dessa regler; kanterna ska vikas in i varandra och sys ihop med två synliga sömmar på minst 15 mm inbördes avstånd; färgen på den tråd som är synlig från insidan ska avvika från färgen på den tråd som är synlig från utsidan och från själva tältdukens färg; alla sömmar ska vara maskinsydda. Om en tältduk som skadats nära kanten repareras genom att den skadade delen ersätts med en lapp, kan sömmen också utföras enligt föreskrifterna i punkt 3 och enligt skiss nr 1, bifogad dessa regler. Tältduk av plastöverdragen väv kan i stället repareras enligt den metod som beskrivs i punkt 4, men i så fall måste plastbandet anbringas på tältdukens båda sidor och lappen på tältdukens insida.

6. Tältduken ska vara fästad vid fordonet i noga överensstämmelse med villkoren i artikel 1 a och 1 b i dessa regler. Följande system kan användas:

a) Tältduken kan sättas fast med

i) metallringar fästade vid fordonen,

ii) snörhål i kanten på duken,

iii) en lina som går genom ringarna utanpå duken och som syns från utsidan i hela sin längd.

Tältduken ska täcka fordonets fasta delar med minst 250 mm, mätt från fästringarnas mittpunkt, såvida inte fordonets egen konstruktion hindrar allt tillträde till lastutrymmet.

b) När tältdukens kant ska sättas fast permanent på ett fordon, ska sammanfogningen vara oavbruten och utförd med stabila anordningar.

c) När ett system för låsning av tältduk används ska det i låst läge hålla tältduken tätt intill lastutrymmets utsida (som exempel se skiss nr 6).

7. Tältduken ska bäras upp av lämplig överbyggnad (stolpar, väggar, bågar, tvärslåar etc.).

8. Avståndet mellan ringar och avståndet mellan snörhål får inte överstiga 200 mm. Om konstruktionen av fordonet och tälttaket är sådan att den hindrar allt tillträde till lastutrymmet får avståndet emellertid vara större, men får inte överstiga 300 mm mellan ringar och snörhål på vardera sidan om en stolpe. Snörhålen ska vara förstärkta.

9. Såsom linor ska användas

a) stållinor med minst 3 mm diameter, eller

b) hamp- eller sisallinor med minst 8 mm diameter, inneslutna i ett genomskinligt otöjbart plasthölje, eller

c) linor som utgörs av partier av fiberoptik inuti spirallindade stålhus inneslutna i ett genomskinligt otöjbart plasthölje, eller

d) linor bestående av ett textilband omslutet av minst fyra lager bestående enbart av ståltråd som helt täcker kärnan, på villkor att linan (utan det genomskinliga höljet, om ett sådant finns) är minst 3 mm i diameter.

Linor enligt punkt 9 a eller d i denna artikel kan ha ett genomskinligt otöjbart plasthölje.

När tältduken ska sättas fast i en ramkonstruktion som i övrigt överensstämmer med bestämmelserna i punkt 6 a kan en rem användas som fästanordning (ett exempel på en sådan konstruktion finns i skiss nr 7, bifogad dessa regler). Remmen måste överensstämma med villkoren i punkt 11 a iii med avseende på material, dimensioner och utformning.

10. Varje lina ska vara i ett stycke och ha ett ändstycke av hård metall i varje ände. Varje ändstycke i metall ska tillåta införandet av tråden eller bandet från tullförseglingen. Fästanordningen för varje ändstycke av metall ska, enligt bestämmelserna i punkt 9 a, b och d i denna artikel, vara försedd med en hålnit som går genom linan så att garnet eller bandet till tullförseglingen kan träs igenom. Linan ska kunna ses på vardera sidan av hålniten så att det är möjligt att försäkra sig om att linan är i ett stycke (se skiss nr 5, bifogad dessa regler).

11. Vid de öppningar i tältduken som används vid lastning och lossning ska de båda ytorna fogas samman. Följande system kan användas:

a) Tältdukens båda kanter ska på ett tillfredsställande sätt täcka varandra. För tillslutning ska de även vara försedda med följande:

i) En flik sydd eller svetsad enligt punkterna 3 och 4.

ii) Ringar och snörhål som uppfyller villkoren i punkt 8; ringarna ska vara tillverkade av metall.

iii) En rem av lämpligt material, i ett stycke och otöjbar, minst 20 mm bred och 3 mm tjock, som passerar genom ringarna och håller ihop tältdukens båda kanter och fliken; remmen ska säkras på tältdukens insida och vara försedd med antingen

- ett snörhål för att kunna säkras med den lina som nämns i punkt 9 i denna artikel, eller

- ett snörhål som kan träs över den metallring som nämns i punkt 6 och säkras med den lina som nämns i punkt 9.

Det erfordras ingen flik om det finns en särskild anordning, t.ex. en avskärmningsplåt, som hindrar att lastutrymmet kan kommas åt utan att tydliga spår av åverkan uppkommer. Det ska heller inte erfordras någon flik för fordon med skjutbara tältdukar.

b) Ett särskilt låsningssystem som håller tältdukens kanter hårt fastlåsta när lastutrymmet är stängt och förseglat. Systemet ska vara försett med en öppning genom vilken den metallring som nämns i punkt 6 kan passera och säkras med den lina som nämns i punkt 9. Ett sådant system är beskrivet i skiss nr 8, bifogad denna bilaga.

Artikel 4

Fordon med skjutbara tältdukar

1. Fordon med skjutbara tältdukar ska i tillämpliga delar uppfylla bestämmelserna i artiklarna 1, 2 och 3 i dessa regler. Dessutom ska dessa fordon uppfylla bestämmelserna i denna artikel.

2. Skjutbara tältdukar, golv, dörrar och alla andra fasta delar av lastutrymmet ska uppfylla antingen villkoren i artikel 3.6, 3.8, 3.9 och 3.11 i dessa regler eller villkoren i leden i–vi nedan.

i) Skjutbara tältdukar, golv, dörrar och alla andra fasta delar av lastutrymmet ska vara sammanfogade på ett sådant sätt att de inte kan öppnas eller stängas utan att tydliga spår uppkommer.

ii) Tältduken ska täcka de fasta delarna av fordonets övre del med minst ¼ av det faktiska avståndet mellan spännbanden. Tältduken ska täcka de fasta delarna av fordonets nedre del med minst 50 mm. Den horisontella öppningen mellan tältduken och lastutrymmets fasta delar får inte på något ställe överstiga 10 mm, i rät vinkel mätt mot fordonets längsgående axel, när lastutrymmet är säkrat och förseglat för tulländamål.

iii) Den skjutbara tältdukens gejdrar och andra rörliga delar ska vara sammanfogade på sådant sätt att stängda och tullförseglade dörrar och andra rörliga delar inte kan öppnas eller stängas från utsidan utan att tydliga spår uppkommer. Den skjutbara tältdukens gejdrar och andra rörliga delar ska vara sammanfogade på sådant sätt att det inte är möjligt att komma in i lastutrymmet utan att tydliga spår uppkommer. Detta system är beskrivet i skiss nr 9, bifogad dessa regler.

iv) Det horisontella avståndet mellan ringarna, som används för tulländamål, på fordonets fasta delar får inte överstiga 200 mm. Om konstruktionen av fordonet och tältdukarna är sådan att den hindrar allt tillträde till lastutrymmet får avståndet emellertid vara större, men får inte överstiga 300 mm mellan ringarna på vardera sidan om en stolpe. I varje fall ska villkoren i led ii ovan följas.

v) Avståndet mellan spännbanden får inte överstiga 600 mm.

vi) De fästanordningar som används för att säkra tältdukarna med fordonets fasta delar ska överensstämma med villkoren i artikel 3.9 i dessa regler.

Skiss nr 1

TÄLTDUK TILLVERKAD AV FLERA STYCKEN HOPFOGADE MED SÖMMAR

[pic]

Skiss nr 2

TÄLTDUK TILLVERKAD AV FLERA STYCKEN HOPFOGADE MED SÖMMAR

[pic]

*Denna skiss visar den vikta övre delen av tältduken i enlighet med artikel 3.3 i bilaga 2 .

Skiss nr 2 a

TÄLTDUK TILLVERKAD AV FLERA STYCKEN HOPFOGADE MED SÖMMAR

[pic]

*Denna skiss visar den vikta övre delen av tältduken i enlighet med artikel 3.3 i bilaga 2.

Skiss nr 3

TÄLTDUK TILLVERKAD AV FLERA STYCKEN HOPFOGADE GENOM SVETSNING

[pic]

Skiss nr 4

REPARATION AV TÄLTDUK

[pic]

Skiss nr 5

EXEMPEL PÅ ÄNDSTYCKE

[pic]

Skiss nr 6

EXEMPEL PÅ SYSTEM FÖR LÅSNING AV TÄLTDUK

[pic]

Beskrivning

Detta system för låsning av tältduk är godtagbart under förutsättning att det är försett med minst en metallring vid varje lämända. Öppningarna genom vilka ringen går är ovala och så små att ringen nätt och jämnt går genom. Den synliga delen av metallringen sticker inte ut mer än vad som motsvarar den dubbla maximala tjockleken på fästlinan när systemet är låst.

Skiss nr 7

EXEMPEL PÅ TÄLTDUK FASTSATT I SPECIELLT UTFORMADE RAMPROFILER

[pic]

Skiss nr 8

LÅSNINGSSYSTEM FÖR ÖPPNINGAR I TÄLTDUKEN SOM ANVÄNDS VID LASTNING OCH LOSSNING

[pic]

Beskrivning

I detta låsningssystem är tältdukens båda kanter, vid öppningarna för lastning och lossning, förenade med en låsstång av aluminium. Tältdukskanterna är i hela sin längd försedda med en skoning som innesluter ett rep (se skiss nr 8.1). Detta gör det omöjligt att dra ut tältduken ur låsstångens profiler. Skoningen ska vara på utsidan och vara svetsad i överensstämmelse med artikel 3.4 i bilaga 2 till konventionen.

Kanterna ska föras in i de öppna profilerna på låsstången och föras igenom de två parallella kanalerna, som ska vara stängda i sin undre del. När låsstången är i sitt övre läge är kanterna på tältduken förenade.

Vid öppningens övre del stoppas låsstången av ett genomskinligt plastlock som är nitat till tältduken (se skiss nr 8.2). Låsstången består av två delar, som är förbundna genom ett nitat gångjärn för att tillåta vikning för enkel montering och demontering. Gångjärnet måste vara konstruerat så att gångjärnstappen inte går att ta bort när systemet är låst (se skiss nr 8.3).

I den nedre delen av låsstången finns en öppning genom vilken ringen passerar. Öppningen är oval och nätt och jämt tillräckligt stor för att ringen ska kunna passera igenom (se skiss nr 8.4). TIR-förseglingslinan dras genom denna ring för att säkra låsstången.

Skiss nr 9

EXEMPEL PÅ EN KONSTRUKTION AV ETT FORDON MED SKJUTBARA SIDOR

[pic]

Bilaga 3

FÖRFARANDE VID GODKÄNNANDE AV VÄGFORDON SOM UPPFYLLER DE TEKNISKA VILLKOREN I REGLERNA I BILAGA 2

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

1. Vägfordon kan godkännas enligt ett av följande förfaranden:

a) Individuellt

b) Genom typgodkännande (serier av vägfordon)

2. Godkännandebevis enligt förlagan i bilaga 4 ska utfärdas för godkända fordon. Beviset ska tryckas på det utfärdande landets språk samt på franska eller engelska. Om den godkännande myndigheten anser det nödvändigt ska fotografier eller ritningar som bestyrkts av denna myndighet fästas vid beviset. Den godkännande myndigheten ska ange dessa handlingars antal vid rubrik 6 i godkännandebeviset.

3. Godkännandebeviset ska förvaras i fordonet.

4. Vägfordon ska vartannat år visas upp för besiktning och för eventuell förnyelse av godkännande hos de behöriga myndigheterna i det land där fordonet är registrerat eller, om det rör sig om oregistrerade fordon, i det land där den som äger eller använder fordonet är bosatt.

5. Om ett vägfordon inte längre uppfyller de tekniska villkor som föreskrivits för dess godkännande, ska fordonet innan det åter får användas för transport av gods på TIR-carnet återställas i det skick som berättigade det till godkännande, så att det åter uppfyller de föreskrivna tekniska villkoren.

6. Om ett vägfordons väsentliga kännetecken ändras ska fordonet inte längre omfattas av godkännandet och måste åter godkännas av den behöriga myndigheten innan det får användas för transport av gods på TIR-carnet.

7. De behöriga myndigheterna i fordonets registreringsland eller, när det gäller fordon för vilka registrering inte erfordras, de behöriga myndigheterna i det land där den som äger eller använder fordonet har etablerat verksamhet, kan alltefter omständigheterna antingen återkalla eller förnya godkännandebeviset eller utfärda ett nytt godkännandebevis under de omständigheter som anges i artikel 14 i denna konvention och i punkterna 4–6 i denna bilaga.

FÖRFARANDE VID INDIVIDUELLT GODKÄNNANDE

8. Ägaren, operatören eller enderas ombud ska anhålla om individuellt godkännande hos den behöriga myndigheten. Denna myndighet ska besiktiga sådana vägfordon som visas upp i enlighet med de allmänna reglerna i punkterna 1–7, förvissa sig om att fordonet uppfyller de tekniska villkoren i bilaga 2 och efter godkännande utfärda ett bevis som överensstämmer med förlagan i bilaga 4.

FÖRFARANDE VID TYPGODKÄNNANDE (SERIER AV VÄGFORDON)

9. När vägfordon tillverkas i typserie kan tillverkaren anhålla om typgodkännande hos den behöriga myndigheten i tillverkningslandet.

10. Tillverkaren ska i sin ansökan ange de identifieringsnummer eller identifieringsbokstäver som han ger den typ av vägfordon som avses i hans ansökan om godkännande.

11. Ansökan ska åtföljas av ritningar och en detaljerad konstruktionsbeskrivning av den typ av vägfordon som ska godkännas.

12. Tillverkaren ska skriftligen förbinda sig att

a) för den behöriga myndigheten visa upp de fordon av den berörda typen som myndigheten vill undersöka,

b) tillåta den behöriga myndigheten att undersöka ytterligare enheter när som helst under tillverkningen av den berörda typserien,

c) underrätta den behöriga myndigheten om varje ändring av ritningarna eller beskrivningen, oavsett dess omfattning, innan han verkställer ändringen,

d) på ett synligt ställe märka vägfordonen med typens identifieringsnummer eller identifieringsbokstäver och fordonets nummer i typserien (tillverkningsnumret),

e) föra ett register över de fordon som tillverkats enligt den godkända typen.

13. Den behöriga myndigheten ska ange vilka ändringar som i förekommande fall måste göras på den föreslagna typen för att denna ska kunna godkännas.

14. Typgodkännande ska inte medges utan att den behöriga myndigheten genom undersökning av ett eller flera färdiga fordon av den berörda typen förvissat sig om att fordon av denna typ uppfyller de tekniska villkoren i bilaga 2.

15. Den behöriga myndigheten ska skriftligen underrätta tillverkaren om sitt beslut att medge typgodkännande. Detta beslut ska dateras och numreras. Den beslutande myndigheten ska klart anges.

16. Den behöriga myndigheten ska vidta de nödvändiga åtgärderna för att lämna ut ett godkännandebevis, vederbörligen undertecknat av myndigheten, för varje fordon som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen.

17. Innehavaren av godkännandebeviset ska, innan fordonet används för befordran av gods på TIR-carnet, alltefter behov på godkännandebeviset fylla i

- fordonets registreringsnummer (rubrik 1), eller

- om ett fordon inte ska registreras, sitt namn och sin affärsadress (rubrik 8).

18. När ett typgodkänt fordon exporteras till ett annat land som är fördragsslutande part till denna konvention ska importen inte föranleda ytterligare förfaranden för godkännande i detta land.

FÖRFARANDE VID PÅTECKNING PÅ GODKÄNNANDEBEVISET

19. När ett godkänt fordon som befordrar gods på TIR-carnet uppvisar allvarliga brister kan fördragsslutande parters behöriga myndigheter antingen vägra att låta fordonet fortsätta sin färd på TIR-carnet eller låta fordonet fortsätta sin färd på TIR-carnet inom landet med vidtagande av nödvändiga säkerhetsåtgärder. Det godkända fordonet måste återställas i ett tillfredsställande skick så snart som möjligt och i varje fall innan det åter används för transport av gods på TIR-carnet.

20. I vart och ett av dessa fall ska tullmyndigheterna göra en påteckning i fält 10 i fordonets godkännandebevis. När fordonet återställts i ett skick som berättigar det till godkännande ska det visas upp för en fördragsslutande parts behöriga myndigheter, som ska bekräfta att beviset åter är giltigt genom att i fält 11 göra en påteckning genom vilken den tidigare påteckningen återtas. Ett fordon i vars godkännandebevis det har gjorts en påteckning i fält 10 enligt bestämmelserna i föregående punkt kan inte användas för transport av gods på TIR-carnet förrän fordonet återställts i ett tillfredsställande skick och påteckningen i fält 10 har återtagits enligt ovan.

21. Varje påteckning på beviset ska dateras och bestyrkas av de behöriga myndigheterna.

22. När ett fordon uppvisar brister som tullmyndigheterna anser vara av mindre betydelse och som inte innebär någon smugglingsrisk kan den fortsatta användningen av fordonet för transport av gods på TIR-carnet medges. Innehavaren av godkännandebeviset ska underrättas om bristerna och ska återställa sitt fordon i ett tillfredsställande skick inom skälig tid.

Bilaga 4

FÖRLAGA FÖR BEVIS OM GODKÄNNANDE AV VÄGFORDON

Förlaga för bevis om godkännande av vägfordon

[pic]

[pic]

Förlaga för bevis om godkännande av vägfordon

[pic]

Förlaga för bevis om godkännande av vägfordon

[pic]

Bilaga 5

TIR-SKYLTAR

1. Skyltarna ska ha följande mått: 250 mm x 400 mm.

2. Bokstäverna TIR, med latinska versaler, ska vara 200 mm höga och deras staplar minst 20 mm breda. Bokstäverna ska vara vita på blå botten.

Bilaga 6

FÖRKLARANDE ANMÄRKNINGAR

Inledning

i) I enlighet med bestämmelserna i artikel 43 i denna konvention tolkas i de förklarande anmärkningarna vissa bestämmelser i denna konvention och i dess bilagor. De förklarande anmärkningarna innehåller också vissa rekommendationer.

ii) De förklarande anmärkningarna ändrar inte bestämmelserna i denna konvention eller i dess bilagor utan preciserar endast deras innehåll, mening och omfattning.

iii) När det gäller bestämmelserna i artikel 12 och i bilaga 2 till denna konvention, i vilka de tekniska villkoren för godkännande av vägfordon för transport under tullförsegling fastställs, anges i de förklarande anmärkningarna, där så är lämpligt, vilka konstruktionsmetoder som av de fördragsslutande parterna ska anses uppfylla dessa bestämmelser. I de förklarande anmärkningarna anges också, där så är lämpligt, vilka konstruktionsmetoder som inte uppfyller dessa bestämmelser.

iv) De förklarande anmärkningarna gör det möjligt att tillämpa bestämmelserna i denna konvention och dess bilagor med hänsyn till utvecklingen på det tekniska och ekonomiska området.

0 KONVENTIONENS HUVUDPARTI

0.1 Artikel 1

0.1 b Artikel 1 b innebär att när flera avgångs- eller bestämmelsetullkontor finns i ett eller flera länder, kan det förekomma fler än en TIR-transport i en fördragsslutande part. Under dessa omständigheter kan den nationella etappen av en TIR-transport som utförs mellan två på varandra följande tullkontor, oavsett om de är avgångstullkontor, mellanliggande tullkontor eller bestämmelsetullkontor, betecknas som en TIR-transport.

0.1 f De avgifter och pålagor som är undantagna i artikel 1 f avser alla belopp, utom tullar och andra import- eller exportavgifter, som uppbärs av fördragsslutande parter vid eller i samband med import eller export. Dessa belopp ska begränsas till de ungefärliga kostnaderna för utförda tjänster och ska inte utgöra ett indirekt skydd för inhemska produkter eller en import- eller exportavgift för skatteändamål. Sådana avgifter och pålagor omfattar bl.a. betalning för

- ursprungsbevis om de erfordras för transitering,

- kontrollanalyser som ombesörjs av tullverkens laboratorier,

- tullundersökningar och andra klareringsoperationer som vidtas på annan tid än under tullkontorets öppethållande eller på annan plats än vid tullkontoret,

- undersökningar med hänsyn till hälsovård eller djur- eller växtsjukdomar.

0.1 j Uttrycket ”utbytbart karosseri” avser ett lastutrymme som inte är försett med någon egen anordning för förflyttning och som främst är konstruerat för att befordras på ett vägfordon vars chassi jämte det utbytbara karosseriets underdel är särskilt utformat för detta ändamål. Det omfattar även ett ”växelflak”, som är ett lastutrymme särskilt konstruerat för kombinerad väg- och järnvägstransport.

0.1 j i Uttrycket ”delvis tillsluten”, som tillämpas på en transportanordning enligt artikel 1 j i, avser en transportanordning vilken vanligen består av ett golv och en överbyggnad som avgränsar ett lastutrymme motsvarande utrymmet i en sluten container. Överbyggnaden består vanligen av element av metall som bildar stommen till en container. En container av denna typ kan också ha en eller flera väggar på sidorna eller gavlarna. I vissa fall utgörs containern endast av ett tak som förbinds med golvet genom stolpar. Denna typ av container används särskilt för transport av skrymmande gods (t.ex. bilar).

0.2 Artikel 2

0.2-l Artikel 2 föreskriver att en transport på TIR-carnet kan börja och sluta i samma land på villkor att färden delvis äger rum i annat land. I sådana fall är det ingenting som hindrar att tullmyndigheterna i avgångslandet kräver ett nationellt dokument utöver TIR-carneten för att säkerställa den tullfria återinförseln av godset. Tullmyndigheterna rekommenderas trots detta att inte kräva ett sådant dokument, utan i stället godta en särskild påteckning på TIR-carneten.

0.2-2 Enligt bestämmelserna i denna artikel får gods befordras på TIR-carnet även när färden endast delvis företas på väg. De anger inte vilken del av färden som måste företas på väg och det är tillräckligt att detta sker vid något tillfälle mellan början och slutet av TIR-transporten. Det kan emellertid av oförutsedda skäl av kommersiell natur eller på grund av olyckliga tillfälligheter hända att ingen del av färden kan företas på väg trots avsändarens avsikt när färden påbörjades. De fördragsslutande parterna ska i dessa undantagsfall ändå godta TIR-carneten och den garanterande sammanslutningens ansvarighet ska gälla.

0.5 Artikel 5

Denna artikel utesluter inte rätten att kontrollera godset stickprovsvis, men betonar att dessa kontrollers antal bör vara mycket begränsat. Det internationella TIR-förfarandet innebär i själva verket större säkerhet än många nationella förfaranden. Först och främst måste uppgifterna i TIR-carneten för godset stämma överens med uppgifterna i de tulldokument som eventuellt erfordras i avgångslandet. Dessutom skyddas transit- och bestämmelseländerna genom de undersökningar som företas vid avgången och som bestyrks av tullmyndigheterna vid avgångstullkontoret. (Se anmärkningen till artikel 19 nedan.)

0.6 Artikel 6

0.6.2 Punkt 2

Enligt bestämmelserna i denna punkt kan tullmyndigheterna i ett land godta mer än en sammanslutning; varje sådan sammanslutning kan ådra sig betalningsansvar i samband med transiteringar som företagits med användning av carneter som utfärdats av den själv eller dess motsvarande sammanslutningar.

0.6.2 a-1

Förhållandet mellan en internationell organisation och dess medlemssammanslutningar ska regleras i skriftliga avtal om det internationella garantisystemets sätt att fungera.

0.6.2 a-2

Det tillstånd som beviljats i enlighet med artikel 6.2a ska speglas i ett skriftligt avtal mellan Ekonomiska kommissionen för Europa och den internationella organisationen. I avtalet ska det fastställas att den internationella organisationen ska uppfylla gällande bestämmelser i konventionen, respektera kompetensen hos de fördragsslutande parterna till konventionen och följa administrativa kommitténs beslut och kraven från det verkställande TIR-utskottet. Genom att underteckna avtalet accepterar den internationella organisationen de åtaganden som stadgas i tillståndet. Avtalet gäller även den internationella organisationens åtaganden enligt artikel 10 b i bilaga 8, om den centrala tryckningen och distributionen av TIR-carneter utförs av ovan nämnda internationella organisation. Avtalet ska antas av administrativa kommittén.

0.8 Artikel 8

0.8.2 Punkt 2

Bestämmelserna i denna punkt ska vara tillämpliga när i fall av oegentligheter av det slag som avses i artikel 8.1 en fördragsslutande parts lagar och bestämmelser föreskriver att andra belopp än tullar och andra avgifter vid import eller export ska erläggas, t.ex. administrativa böter eller andra sanktionsavgifter. Det belopp som ska betalas ska emellertid inte överstiga summan av de tullar och andra avgifter vid import eller export samt den eventuella dröjsmålsränta som skulle ha erlagts om varorna hade importerats eller exporterats i enlighet med tillämpliga tullbestämmelser.

0.8.3 Punkt 3

Tullmyndigheterna rekommenderas att begränsa det högsta belopp som kan krävas från den garanterande sammanslutningen till en summa som motsvarar 50 000 US-dollar per TIR-carnet. När det gäller transport av alkohol och tobak enligt förteckningen nedan vilken överskrider de tröskelvärden som föreskrivs längre ned rekommenderas tullmyndigheterna att begränsa det högsta belopp som kan krävas av den garanterande sammanslutningen till en summa som motsvarar 200 000 US-dollar.

1) Odenaturerad etylalkohol med en alkoholhalt av minst 80 volymprocent (HS-nummer 22.07.10)

2. Odenaturerad etylalkohol med en alkoholhalt av mindre än 80 volymprocent; sprit, likör och andra spritdrycker; sammansatta alkoholhaltiga beredningar av sådana slag som används för framställning av drycker (HS-nummer 22.08)

3. Cigarrer och cigariller innehållande tobak (HS-nummer 24.02.10)

4. Cigaretter innehållande tobak (HS-nummer 24.02.20)

5. Röktobak, även innehållande tobaksersättning (oavsett mängden) (HS-nummer 24.03.10)

Det högsta belopp som kan krävas från garanterande sammanslutningar bör begränsas till en summa som motsvarar 50 000 US-dollar om nedanstående kvantiteter inte överskrids beträffande ovannämnda varuslag:

1) 300 liter

2) 500 liter

3) 40 000 stycken

4) 70 000 stycken

5) 100 kilo

De exakta kvantiterna (liter, stycketal, kilo) av ovannämnda varuslag ska vara införda i TIR-carnetens godsmanifest.

0.8.5 Punkt 5

Om garantin ifrågasätts för varor som inte är upptagna i TIR-carneten, ska den berörda myndigheten ange de omständigheter på vilka den grundar sin uppfattning att varorna fanns i den förseglade delen av vägfordonet eller i den förseglade containern.

0.8.6 Punkt 6

1. När det i TIR-carneten inte finns uppgifter som är tillräckligt utförliga för att avgifter på godset ska kunna fastställas, kan de berörda parterna förete bevis om godsets exakta beskaffenhet.

2. Om bevis inte företes kommer tullar och andra avgifter inte att debiteras schablonmässigt oberoende av godsets beskaffenhet, utan efter den högsta avgiftssats som är tillämplig för det varuslag som angetts i TIR-carneten.

0.8.7 Punkt 7

De åtgärder som de behöriga myndigheterna ska vidta för att kräva betalning från den person eller de personer som är direkt ansvariga ska åtminstone omfatta ett meddelande om att TIR-transiteringen inte har avslutats eller översändande av ett betalningskrav till innehavaren av TIR-carneten.

0.10 Artikel 10

Intyg om TIR-transiteringens slutförande ska anses ha erhållits på ett oegentligt eller bedrägligt sätt när man för TIR-transiteringen använt lastutrymmen eller containrar som i bedrägligt syfte ändrats, när sådana bedrägliga förfaranden som användandet av falska eller oriktiga handlingar, utbyte av gods, manipulation med tullförseglingar etc. upptäckts eller när intyget erhållits på annat olagligt sätt.

0.11 Artikel 11

0.11-1 Punkt 1

Förutom att meddela den garanterande sammanslutningen bör tullmyndigheten även underrätta innehavaren av TIR-carneten så snart som möjligt när en TIR-transitering inte har avslutats. Detta kan ske samtidigt som den garanterande sammanslutningen underrättas.

0.11-2 Punkt 2

När tullmyndigheterna beslutar huruvida godset eller fordonet ska friges bör de inte påverkas av det faktum att den garanterande sammanslutningen är ansvarig för betalningen av tullar, andra avgifter och dröjsmålsränta som ska betalas av carnetinnehavaren, om myndigheterna enligt sin lagstiftning har andra möjligheter att skydda de intressen för vilka de är ansvariga.

0.11-3 Punkt 3

Om en garanterande sammanslutning anmodas att enligt förfarandet i artikel 11 betala de belopp som avses i artikel 8.1 och 8.2 och underlåter att göra det inom den tidsfrist av tre månader som föreskrivs i konventionen, kan de behöriga myndigheterna tillämpa nationella bestämmelser när de kräver betalning av beloppen i fråga, eftersom det i sådana fall är fråga om underlåtelse att fullgöra en borgensförbindelse som avgetts av den garanterande sammanslutningen i enlighet med nationell lag.

0.15 Artikel 15

Befrielsen från tulldokument för temporär införsel kan medföra vissa svårigheter i fråga om fordon för vilka registrering inte erfordras, vilket i vissa länder är fallet när det gäller påhängsvagnar och andra släpvagnar. Bestämmelserna i artikel 15 kan i dessa fall ändå iakttas, eftersom de ger tillräcklig säkerhet för tullmyndigheterna genom att uppgifter om dessa fordon (varumärke och nummer) antecknas på kupongerna 1 och 2 i den TIR-carnet som används av berörda länder och på motsvarande talonger.

0.17 Artikel 17

0.17-1 Punkt 1

Bestämmelserna om att innehållet i varje fordon i fordonskombinationen eller i varje container ska anges separat i godsmanifestet är endast avsedda att förenkla tullundersökning av innehållet i varje fordon eller container. Denna bestämmelse ska därför inte tolkas så strängt att varje skillnad mellan ett fordons eller en containers verkliga innehåll och det innehåll som detta fordon eller denna container har enligt manifestet bedöms som ett brott mot bestämmelserna i konventionen.

Om fraktföraren på ett tillfredsställande sätt kan styrka för de behöriga myndigheterna att allt det gods som tagits upp i manifestet trots skillnaden stämmer överens med den sammanlagda kvantitet gods som lastats in i fordonskombinationen eller i alla containrarna på TIR-carneten, ska denna skillnad normalt inte bedömas som ett brott mot tullbestämmelserna.

0.17-2 Punkt 2

Om det är fråga om flyttsaker kan förfarandet i punkt 10 c i reglerna för användning av TIR-carneten tillämpas, varvid förteckningen över föremålen kan förenklas på rimligt sätt.

0.18 Artikel 18

0.18-1 För att TIR-förfarandet ska fungera utan svårigheter är det viktigt att tullmyndigheterna i ett land vägrar medge att ett utfartstullkontor anges som bestämmelsetullkontor för en transport som därefter ska fortsätta till ett angränsande land om också detta land är fördragsslutande part till denna konvention, såvida inte särskilda omständigheter berättigar en begäran om detta.

0.18-2 1. Gods bör lastas så att det varuparti som ska lossas vid första lossningsorten kan tas ut ur fordonet eller containern utan att det blir nödvändigt att lossa ett annat varuparti eller andra varupartier som är avsedda att lossas på andra lossningsorter.

2. Om en transport innebär lossning vid mer än ett tullkontor är det nödvändigt att, när del av lasten lossats, ange detta i fält 12 på alla kvarvarande godsmanifest i TIR-carneten. Det bör samtidigt också på kvarvarande kuponger och motsvarande talonger anges att nya förseglingar anbragts.

0.19 Artikel 19

Kravet att avgångstullkontoret ska kontrollera godsmanifestets riktighet innebär att det åtminstone måste kontrolleras att uppgifterna i godsmanifestet stämmer överens med uppgifterna i exporthandlingarna och i transportdokument eller andra kommersiella dokument som avser godset; avgångstullkontoret kan också vara tvunget att undersöka godset. Detta tullkontor måste också, innan förseglingar anbringas, kontrollera vägfordonets eller containerns skick och, om det är fråga om fordon eller containrar med tälttak, tältdukens och fästanordningarnas skick, eftersom godkännandebeviset inte gäller denna utrustning.

0.20 Artikel 20

När tullmyndigheterna fastställer tidsfrister för godstransport inom sitt lands område, måste de också ta hänsyn till bland annat varje särskild bestämmelse som gäller fraktförare, i synnerhet bestämmelser om arbetstid och obligatoriska raster för förare av vägfordon. Dessa myndigheter rekommenderas utöva sin rätt att bestämma färdväg endast när de bedömer att det är väsentligt.

0.21 Artikel 21

0.21-1 Bestämmelserna i denna artikel begränsar inte tullmyndigheternas rätt att utöver det förseglade lastutrymmet undersöka alla delar av ett vägfordon.

0.21-2 Infartstullkontoret kan sända tillbaka fraktföraren till utfartstullkontoret i det angränsande landet om infartstullkontoret finner att klarering inte verkställts av utfartstullkontoret eller att klarering inte verkställts i vederbörlig ordning. Infartstullkontoret ska i så fall i TIR-carneten göra en anmärkning riktad till det berörda utfartstullkontoret.

0.21-3 Om tullmyndigheterna under en undersökning tar prover på godset måste de på TIR-carnetens godsmanifest lämna utförliga uppgifter om det gods som tagits.

0.28 Artikel 28

Användningen av TIR-carneten måste begränsas till den funktion som den är avsedd för, nämligen transitering. TIR-carneten får exempelvis inte användas som säkerhet vid förvaring av gods under tullkontroll på bestämmelseorten.

0.29 Artikel 29

För vägfordon eller containrar som transporterar tungt eller skrymmande gods erfordras inget godkännandebevis. Det är emellertid avgångstullkontorets skyldighet att förvissa sig om att artikelns övriga villkor för denna typ av transport uppfylls. Andra fördragsslutande parters tullkontor ska godta avgångstullkontorets beslut om det inte enligt deras uppfattning uppenbarligen strider mot bestämmelserna i artikel 29.

0.39 Artikel 39

Uttrycket ”fel som begåtts av vårdslöshet” ska anses avse handlingar som utan att ha begåtts avsiktligt och med full vetskap om förhållandena beror på underlåtenhet att vidta lämpliga och nödvändiga åtgärder för att förvissa sig om riktigheten av förhållandena i ett visst fall.

0.45 Artikel 45

De fördragsslutande parterna rekommenderas att ge så många tullkontor som möjligt, både inlands- och gränstullkontor, rätt att handlägga TIR-transiteringar.

1 BILAGA 1

1.10 c Regler för användning av TIR-carneten

Godslistor som bilaga till godsmanifestet

Regel 10 c för användning av TIR-carneten tillåter att godslistor ges som bilaga till TIR-carneten även om utrymmet i manifestet skulle ha varit tillräckligt för att ange allt medfört gods. Detta är emellertid tillåtet endast om godslistorna innehåller alla uppgifter som erfordras i godsmanifestet i läsbar och igenkännlig form och om alla andra bestämmelser i regel 10 c är uppfyllda.

2 BILAGA 2

2.2 Artikel 2

2.2.1 a Punkt 1 a – Sammanfogning av väsentliga delar

a) Om sammanhållande anordningar (nitar, skruvar, bultar och muttrar etc.) används ska ett tillräckligt antal av dem anbringas utifrån, passera genom de sammanfogade väsentliga delarna, skjuta fram på insidan och där säkras på ett betryggande sätt (t.ex. genom att nitas, svetsas, förses med bussningar eller med bultar som nitas eller svetsas över muttern). Vanliga nitar (dvs. nitar vars anbringande kräver åtgärder på ömse sidor av de sammanfogade delarna) får också anbringas från insidan.

Utan hinder av ovanstående kan golv till lastutrymmen säkras med självgängande skruvar, med självborrande nitar, med nitar som skjuts in med explosiv laddning eller med stift som skjuts in på pneumatisk väg, om de anbringas från insidan och går i rät vinkel genom golvet och underliggande metallbalkar och, såvida det inte är fråga om självgängande skruvar, om några av deras ändytor antingen ligger i plan med balkens utsida eller svetsats fast vid den.

b) Den behöriga myndigheten ska bestämma vilka och hur många sammanhållande anordningar som måste uppfylla kraven i kommentar a i denna anmärkning; myndigheten ska därvid förvissa sig om att de så sammanfogade väsentliga delarna inte kan tas bort och sättas tillbaka utan att tydliga spår uppkommer. Valet och anbringandet av övriga sammanhållande anordningar är inte underkastade någon inskränkning.

c) Sammanhållande anordningar som kan tas bort och sättas tillbaka från en sida utan att tydliga spår uppkommer, dvs. utan att det krävs åtgärder från ömse sidor av de väsentliga delar som ska fogas samman, ska inte tillåtas enligt kommentar a i denna anmärkning. Exempel på sådana anordningar är expandernitar och liknande.

d) De ovan beskrivna sammanfogningsmetoderna ska tillämpas för fordon för särskilda ändamål, t.ex. värmeisolerade fordon, kyl- och tankfordon i den mån metoderna inte är oförenliga med de tekniska krav som dylika fordon måste uppfylla med hänsyn till sin användning. När det av tekniska skäl inte är möjligt att fästa delar på det sätt som beskrivs i kommentar a i denna anmärkning får de väsentliga delarna fogas samman med de anordningar som nämns i kommentar c i denna anmärkning, på villkor att de sammanhållande anordningarna som används på väggens insida inte kan kommas åt från utsidan.

2.2.1 b Punkt 1 b – Dörrar och andra tillslutningsanordningar

a) Den anordning på vilken en tullförsegling kan anbringas måste

i) vara fäst genom svetsning eller med minst två sammanhållande anordningar i