Förslag till rådets förordning (EG) om den gemensamma organisationen av marknaden för ris (96/C 21/05) KOM(95) 331 slutlig utgåva - 95/0203(CNS)

(Framlagt av kommissionen den 24 augusti 1995)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT FÖLJANDE FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén, och

med beaktande av följande:

Den gemensamma jordbrukspolitikens nya inriktning bör leda till en bättre jämvikt på marknaderna samt till en bättre konkurrenskraft för gemenskapens jordbruk.

Den gemensamma organisationen av marknaderna inom rissektorn bör omfatta ett gemensamt prissystem för gemenskapen. Detta system kan upprättas genom att det fastställs ett interventionspris för paddyris som gäller för hela gemenskapen och till vilket de behöriga organen måste köpa upp det ris som erbjuds dem.

Inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan (nedan kallade "GATT-avtalet") har gemenskapen förbundit sig att progressivt sänka de tullar som härrör från tarifferingen enligt det gamla prissättningssystemet. En sänkning av tullavgifterna bör åtföljas av sänkta priser inom gemenskapen för att gemenskapens produkter skall kunna bibehålla sin konkurrenskraft. För att undvika inkomstbortfall för producenterna till följd av den ovannämnda sänkningen av de institutionella priserna är det lämpligt att införa ett system med kompensationsbetalning för produktionen som beviljas per hektar och syftar till att upprätthålla odlingarnas nuvarande avkastningsnivå och vars belopp fastställs på grundval av den planerade prissänkningen samt den konstaterade jordbruksavkastningen i de olika medlemsstaterna under en period som betraktas som representativ.

Införandet av det ovannämnda systemet med kompensationsbetalningar per hektar gör det lämpligt att fastställa en maximiareal som motsvarar den areal som odlats med ris under en representativ period under de senaste åren och som gör det möjligt att upprätthålla produktionsmål som är förenliga med marknadens behov och att beakta åtagandena inom ramen för GATT när det gäller kommersiell export. Iakttagandet av maximiarealen kan lätt säkras genom att stödet minskas om arealen överskrids och detta i en sådan grad att det har en avskräckande inverkan på producenterna.

En ändring av interventionssystemet som gör det möjligt att finna nya avsättningsmöjligheter utan att produkten behöver tas in i interventionsorganets lager skulle troligen förbättra varuflödet på marknaden och åstadkomma en sundare reaktion på marknaden inför problem som skapas genom avgiftstarifferingen och de större konjunkturmässiga prisvariationer som denna skulle leda till. En sådan ändring skulle dessutom göra det möjligt att bevara interventionens ursprungliga funktion och att undvika att den blir ett medel för avyttring i sig.

Det är därför lämpligt att underordna uppköp vid intervention den ovannämnda tillämpningen med ett preventivt interventionssystem enligt vilket producenten lagrar produkten och mottar ett förskott på betalningen av interventionspriset samtidigt som han fortfarande bestämmer över försäljningen av produkten så länge som interventionsorganet inte bjuder ut denna till försäljning.

Det är lämpligt att interventionspriset fortsättningsvis är föremål för ett visst antal månatliga höjningar för att kunna ta hänsyn till bland annat lager- och räntekostnader vid lagring av ris inom gemenskapen samt behovet av att säkerställa att avyttringen av lager sker i överensstämmelse med marknadens behov.

Det är lämpligt med ett bidrag för produktion av risstärkelse och härledda produkter i likhet med det som föreskrivs för de produkter som anges i artikel 7 i förordning (EEG) nr 1766/92 (1) och med vilka de konkurrerar.

Förverkligandet av en inre marknad för gemenskapen inom rissektorn medför att ett enhetligt system bör upprättas för handeln vid gemenskapens yttre gränser. Ett handelssystem i samband med interventionssystemet som skulle omfatta ett system för importavgifter och exportbidrag är till sin natur i princip sådant att det stabiliserar gemenskapsmarknaden. Detta handelssystem vilar på åtagandena inom ramen för GATT-avtalet. De olika rissorterna på olika bearbetningsstadier bör betecknas noggrant med KN-nummer, särskilt ris av sorterna indica och japonica.

För att ständigt kunna kontrollera handelsrörelserna är det lämpligt att föreskriva att import- och exportlicenser utfärdas i samband med att en säkerhet ställs som garanterar genomförandet av de transaktioner som licensansökningarna avser.

För att undvika eller dämpa de skadliga effekter på gemenskapens marknad som import av vissa produkter kan orsaka, kan importavgifterna för en eller flera av dessa produkter på vissa villkor höjas med ett tilläggsbelopp. Det är därför lämpligt att införa motsvarande bestämmelser.

Det är lämpligt att ge kommissionen behörighet att öppna och förvalta de tullkvoter som härrör från internationella avtal.

Möjligheten att vid export till tredje land och inom de gränser som fastställs i GATT-avtalet bevilja ett bidrag som är lika med skillnaden mellan priserna inom gemenskapen och på världsmarknaden är till sin natur sådan att den värnar om gemenskapens deltagande i den internationella handeln med ris. Denna möjlighet är underställd begränsningar i form av kvantiteter och värde.

Vid fastställandet av bidraget och genom övervakning av betalningarna inom ramen för bestämmelserna om Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket kan det säkerställas att begränsningarna i form av värde iakttas. Kontrollen kan underlättas genom en obligatorisk förutfastställelse av bidragen, utan att för den skull på förhand avgöra huruvida det finns möjlighet att, när det gäller differentierade bidrag, ändra den förutfastställda bestämmelseorten inom den geografiska zon som den enhetliga bidragsnivån avser. Om bestämmelseorten ändras är det lämpligt att betala det bidrag som tillämpas för den faktiska bestämmelseorten, samtidigt som det utjämnas mot nivån för det belopp som tillämpas för den förutfastställda bestämmelseorten.

Övervakningen av de volymmässiga begränsningarna kräver att det införs ett pålitligt och effektivt system för övervakning. För varje beviljat bidrag bör därför en exportlicens uppvisas. Beviljandet av bidrag inom de tillgängliga gränserna bör ske enligt den särskilda situationen för var och en av de berörda produkterna. Undantag till denna regel kan inte tillåtas utom för de bearbetade produkter som inte anges i bilaga II till fördraget, för vilka de värdemässiga begränsningarna inte är tillämpliga och för verksamhet i form av livsmedelsstöd, eftersom denna är undantagen från alla begränsningar. För produkter avseende vilka exporten med bidrag troligen inte kommer att överstiga de volymmässiga begränsningarna är det lämpligt att fastställa möjligheter att avvika från de strikta förvaltningsreglerna. Övervakningen av de kvantiteter som exporteras med hjälp av bidrag under de regleringsår som avses i avtalet kommer att säkras genom användningen av exportlicenser som utfärdas för varje regleringsår.

Som ett komplement till det ovan beskrivna systemet bör det, i den mån det är nödvändigt för att systemet skall fungera tillfredsställande, föreskrivas en möjlighet att, om situationen på marknaden så kräver, reglera eller förbjuda användningen av systemen med aktiv och passiv förädling.

Systemet med tullavgifter gör det möjligt att avskaffa alla övriga skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser. Systemet med priser och tullavgifter kan dock i vissa fall visa sig vara otillräckligt. För att gemenskapens marknad i sådana fall inte skall lämnas utan skydd mot de störningar som riskerar att uppstå när de tidigare importhindren har avskaffats, bör gemenskapen ha möjlighet att vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder bör vara förenliga med de förpliktelser som härrör från GATT-avtalet.

Det bör föreskrivas en möjlighet att vidta åtgärder när gemenskapens marknad på grund av import eller export störs eller hotas av störningar som kan förhindra att målen i artikel 39 i fördraget förverkligas.

Sänkningen av de gemensamma priserna efter ikraftträdandet av denna förordning riskerar att medföra en störning på den inre marknaden. Det är därför lämpligt att föreskriva en möjlighet för kommissionen att vidta alla nödvändiga åtgärder för att undvika sådana störningar.

Utvecklingen av den gemensamma marknaden inom rissektorn kräver att medlemsstaterna meddelar varandra de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av denna förordning. Detta är särskilt nödvändigt när det gäller internationella åtaganden.

Förverkligandet av en enhetlig marknad som grundar sig på ett gemensamt prissystem skulle äventyras om vissa stöd beviljades. De bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att bedöma de stöd som medlemsstaterna beviljar och att förbjuda de stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden bör därför göras tillämpliga för rissektorn.

För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande fastställas genom vilket ett nära samarbete upprättas mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Förvaltningskommittén för spannmål.

Den gemensamma organisationen av marknaden för ris måste samtidigt ta lämplig hänsyn till de mål som fastställs i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

Den organisation av marknaderna inom rissektorn som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 21 juni 1976 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris (2), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1530/95 (3), har ändrats flera gånger. Dessa texter är på grund av sitt antal, sin komplicerade karaktär och sin spridning i flera olika nummer av Europeiska gemenskapernas officiella tidning svåra att använda och de saknar därigenom den tydlighet som bör prägla all lagstiftning. Under dessa förhållanden bör de sammanställas inom ramen för en ny förordning och den ovannämnda förordningen (EEG) nr 1418/76 bör upphävas. Det är lämpligt att upphäva ett stort antal av rådets förordningar som har härletts ur grundförordningen och som numera saknar juridisk grund.

Systemet med kompensationsbetalning kräver övervakning. För att en effektiv kontroll skall kunna garanteras bör det helt klart föreskrivas att detta stödsystem införs i det integrerade förvaltnings- och kontrollsystem som föreskrivs i förordning (EEG) nr 3508/92 (4).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall utgöras av ett pris- och handelssystem och omfattar följande produkter:

>Plats för tabell>

2. I denna förordning avses med paddyris, råris, delvis slipat ris, helt slipat ris, rundkornigt ris, mellankornigt ris och brutet ris de produkter som anges i bilaga A.

AVDELNING I Prissystem

Artikel 2

Regleringsåret för samtliga produkter som anges i artikel 1 skall börja den 1 september och sluta den 31 augusti påföljande år.

Artikel 3

1. För paddyris skall interventionspriset fastställas till följande:

- 351,00 ecu/ton för regleringsåret 1996-97

- 333,45 ecu/ton för regleringsåret 1997-98

- 315,90 ecu/ton för regleringsåret 1998-99

- 298,35 ecu/ton för regleringsåret 1999-2000 och påföljande regleringsår.

Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen fastställa interventionspriset för en definierad standardkvalitet.

2. Interventionspriset skall vara föremål för månatliga höningar under en del av regleringsåret. Beloppen och antalet månatliga höjningar skall fastställas enligt det förfarande som föreksrivs i artikel 43.2 i fördraget.

3. Interventionspriset skall fastställas för grossistledet för varor levererade fritt lager, inte lossade. Det skall gälla för alla interventionsorter som anges för tillämpningen av artikel 9.

Artikel 4

1. Under perioden från och med den 1 juli till och med den 30 april kan paddyriset underställas ett preventivt interventionssystem under en tid på fyra månader.

Under denna period

a) skall producenten

- säkerställa lagringen av produkten,

- åtnjuta ett förskott motsvarande 60 % av det interventionspris som gäller för standardkvaliteten, på villkor som skall bestämmas,

b) kan paddyris som underställts det preventiva interventionssystemet, i enlighet med bestämmelser som skall fastställas, säljas antingen

- av producenten, eller

- av interventionsorganet för export eller för försörjningen av den inre marknaden.

2. Producentens försäljning skall ske med interventionsorganets medgivande och förutsatt att det eventuella förskott som erhållits betalas tillbaka före försäljningen.

När interventionsorganet bjuder ut produkten till försäljning skall det omedelbart underrätta producenten om detta. Om organet säljer produkten skall återstoden av det interventionspris som gäller när produkten utlagras ur producentens lager betalas ut, justerat i förhållande till den kvalitet som konstateras vid den tidpunkten i enlighet med de bestämmelser som fastställs för tillämpningen av artikel 9.

Artikel 5

1. Under perioden från och med den 1 maj till och med den 31 augusti skall interventions-organen köpa upp de kvantiteter paddyris som de erbjuds, förutsatt att produkten omfattas av det system som föreskrivs i artikel 4 och det erbjudna riset uppfyller villkor som skall fastställas, särskilt i fråga om kvantitet och kvalitet.

2. Om kvaliteten på det paddyris som bjuds ut till försäljning avviker från den standardkvalitet för vilken interventionspriset har fastställts, skall interventionspriset justeras med hjälp av tillägg eller avdrag. I syfte att säkerställa produktion av olika sorter kan tillägg eller avdrag som skall tillämpas på interventionspriset fastställas.

3. På villkor som fastställas skall interventionsorganen bjuda ut det paddyris som köpts upp i enlighet med punkt 1 för export till tredje land eller försörjning av den inre marknaden.

Artikel 6

Särskilda bestämmelser kan fastställas för att

- undvika alltför omfattande tillämpning av artiklarna 5 och 6 i vissa regioner inom gemenskapen,

- uppväga bristen på paddyris till följd av naturkatastrofer.

Artikel 7

1. Gemenskapens risproducenter kan göra anspråk på kompensationsbetalning på de villkor som fastställs i denna artikel och enligt bestämmelser som skall fastställas.

2. Kompensationsbetalningen skall fastställas decentraliserat per hektar besådd areal ris.

3. De belopp som gäller för kompensationsbetalningen och som skall bestämmas på grundval av den genomsnittliga jordbruksavkastning som har konstaterats i medlemsstaterna avseende skördarna 1990, 1991 och 1992 fastställs nedan.

>Plats för tabell>

För att åstadkomma en bättre inriktning av produktionen kan de belopp som avser kompensationsbetalningen differentieras genom tillämpning av tillägg eller avdrag enligt sort.

4. Det skall införas en garanterad maximiareal för gemenskapen som fördelas mellan medlemsstaterna (nationell garanterad maximiareal).

Denna skall fastställas enligt det genomsnittliga antal hektar som har använts för odling av ris under 1990, 1991 och 1992 på följande sätt:

>Plats för tabell>

Om de ytor som används för ris under ett år överstiger den garanterade maximiarealen för gemenskapen skall under samma produktionsår följande bestämmelser til lämpas:

- För de första fem procentenheterna som överskrids skall en nedsättning av beloppet för kompensationsbetalning som är lika med 6 gånger den nivå med vilken arealen överskridits tillämpas för alla producenter.

- Om de första fem procentenheterna överskrids, skall en ytterligare nedsättning tillämpas för producenterna i de medlemsstater som överskrider sin nationella garanterade maximiareal med mer än fem procentenheter. Denna nedsättning skall vara lika med 6 gånger den nivå med vilken den nationella garanterade maximiarealen överskridits utöver de fem procentenheterna. Sistnämnda procentsats kan emellertid korrigeras, och då särskilt för att ta hänsyn till möjligheten att den nationella garanterade maximiarealen inklusive höjningen på 5 % inte utnyttjats fullständigt i en eller flera medlemsstater. Den ytterligare nedsättning, som fastställs i denna artikel, kan i så fall på ett proportionellt sätt anpassas med hänsyn till den nationella garanterade maximiarealen för de medlemsstater som berörs av den extra nedsättningen. Denna anpassning måste emellertid säkerställa att den vägda genomsnittliga nedsättningen för gemenskapen som helhet är lika med det procentuella överskridandet av den garanterade maximiarealen för gemenskapen.

Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23 i denna förordning, fastställa storleken på och fördelningen av de nedsättningar som skall tillämpas.

Medlemsstaterna bör för varje produktionsregion tillhandahålla kommissionen detaljerade uppgifter för varje sort avseende arealer, avkastning, produktion samt risodlarnas och riskvarnarnas lager. Uppgifterna bör grunda sig på ett av medlemsstaterna infört, skött och kontrollerat system med obligatoriska deklarationer som lämnas av risodlarna och riskvarnarna.

Artikel 8

1. På villkor som skall fastställas kan ett produktionsbidrag beviljas för stärkelse och vissa härledda produkter som erhålls ur ris och brutet ris och som används vid tillverkningen av vissa varor.

2. Det bidrag som avses i punkt 1 skall fastställas regelbundet.

Artikel 9

I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23 skall tillämpningsföreskrifter fastställas för denna avdelning, särskilt följande:

a) Den förteckning över interventionsorter som föreskrivs i artikel 3 andra stycket. Denna förteckning skall antas efter samråd med de berörda medlemsstaterna och skall särskilt omfatta interventionsorter i zoner med produktionsöverskott där tillräckliga lokaler och tillräcklig teknisk utrustning kan tillhandahållas och som ligger på ett lämpligt ställe ur transportsynpunkt.

b) Tillämpningsföreskrifterna för artiklarna 4 och 5. Dessa omfattar särskilt

- den minimikvalitet och den minimikvantitet som skall krävas vid intervention,

- de tillägg och avdrag som är tillämpliga vid intervention,

- förfaranden och villkor för interventionsorganens övertagande samt övriga bestämmelser om intervention,

- förfaranden och villkor för interventionsorganes utbjudande till försäljning, och,

- i förevarande fall, ställandet av en säkerhet som täcker den förskottsutbetalning som föreskrivs i artikel 4.1 a.

c) Naturen och tillämpningen av de åtgärder som föreskrivs i artikel 6.

d) Tillämpningsföreskrifterna för artikel 7 och de tillägg och avdrag som är tillämpliga på kompensationsbetalningen.

e) Tillämpningsföreskrifterna för artikel 8 samt fastställandet av bidragen och av förteckningen över de produkter som föreskrivs i den artikeln.

AVDELNING II System för handel med tredje land

Artikel 10

1. All import till gemenskapen eller export från gemenskapen av de produkter som anges i artikel 1 skall ske under förutsättning att en import- eller exportlicens uppvisas.

Licensen skall utfärdas av medlemsstaterna till den som ansöker om detta, oavsett hans etableringsort i gemenskapen och utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som fastställts avseende tillämpningen av artiklarna 14 och 15.

Import- och exportlicenserna skall gälla inom hela gemenskapen. Utfärdandet av dessa licenser skall ske på villkor att det ställs en säkerhet som garanterar att importen eller exporten sker under licensens giltighetstid och som, utom i fall av force majeure, förverkas helt eller delvis om transaktionen inte genomförs eller endast delvis genomförs inom denna period.

2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Artikel 11

1. För leveranser från medlemsstaterna till det franska utomeuropeiska departementet Réunion av produkter som omfattas av produkter som omfattas av KN-nummer 1006 (med undantag av nr 1006 10 10), som är avsedda att konsumeras där och som befinner sig i en av de situationer som avses i artikel 9.2 i fördraget får subventioner fastställas.

Subventionsbeloppet skall fastställas med beaktande av försörjningsbehovet på departementets marknad och på grundval av den befintliga skillnaden mellan noteringarna eller priserna för de berörda produkterna på världsmarknaden och noteringarna eller priserna för dessa produkter på gemenskapsmarknaden samt om nödvändigt priserna för dessa produkter fritt ön Réunion.

Subventionen skall beviljas på begäran av en berörd part. Den kan i förevarande fall fastställas genom anbudsinfordran. Anbudsinfordran skall avse subventionsbeloppet.

Subventionen skall fastställas regelbundet enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Om nödvändigt kan kommissionen emellertid ändra subventionen under en mellanliggande period på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

2. De reglerande bestämmelserna om finansieringen av gemenskapens jordbrukspolitik skall tillämpas på den subvention som föreskrivs i punkt 1.

3. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Artikel 12

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som anges i artikel 1.

2. Som undantag till punkt 1 skall importavgiften

a) för råris enligt KN-nummer 1006 20 vara lika med det inköpspris vid intervention som gäller vid importtillfället, förhöjt med

- 80 % når det gäller råris enligt KN-numren 1006 20 17 och 1006 20 98,

- 88 % när det gäller råris enligt andra KN-nummer än 1006 20 17 och 1006 20 98,

och minskat med importpriset,

b) för slipat ris enligt KN-nummer 1006 30 vara lika med det interventionspris som gäller vid importtillfället, förhöjt med en beräknad procentenhet och minskat med importpriset.

Avgiften kan emellertid inte vara högre än tullsatserna i Gemensamma tulltaxan.

Den procentenhet som avses under b) skall beräknas genom att respektive procentenheter som avses under a) justeras med hänsyn till omräkningskurserna, bearbetningskostnaderna och värdet av biprodukterna varvid det således erhållna beloppet höjs med ett belopp som är avsett som skydd för industrin.

3. Som undantag till punkt 1

a) skall ingen avgift tas ut vid import till det franska utomeuropeiska departementet Réunion av produkter enligt KN-numren 1006 10, 1006 20 och 1006 40 00 som är avsedda att konsumeras där,

b) skall koefficienten 0,30 tillämpas på den avgift som tas ut vid import till det franska utomeuropeiska departementet Réunion av produkter enligt KN-nummer 1006 30 som är avsedda att konsumeras där.

4. Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Föreskrifterna omfattar särskilt

- fastställandet av omräkningskurserna för ris på olika bearbetningsstadier, bearbetningskostnaderna och värdet på de biprodukter som avses i punkt 2,

- fastställandet av det belopp som är avsett att skydda industrin och de nödvändiga bestämmelserna för att bestämma och beräkna importpriserna och kontrollera deras riktighet.

Artikel 13

1. För att undvika eller dämpa de skadliga effekter som import av vissa av de i artikel 1 angivna produkterna kan ha på gemenskapsmarknaden, skall import av en eller flera av dessa produkter till den i artikel 12 föreskrivna tullsatsen, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12.2, underställas en höjning av importavgiften med ett tilläggsbelopp, om de villkor som härrör från artikel 5 i det jordbruksavtal som ingåtts i överensstämmelse med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan är uppfyllda, utom när importen inte riskerar att orsaka störningar på gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det uppställda målet.

2. De utlösande priserna för när en importavgift kan höjas med ett tillsäggsbelopp skall vara de som gemenskapen har meddelat Världshandelsorganisationen.

De utlösande volymer som skall överskridas för att importavgiften skall höjas med ett tilläggsbelopp skall fastställas särskilt på grundval av importen till gemenskapen under de tre är som föregick det år när de skadliga effekter som avses i punkt 1 uppträder eller hotar att uppträda.

3. De importpriser som skall beaktas vid en höjning av importavgiften med ett tilläggsbelopp skall bestämmas på grundval av importpriserna cif för leveransen i fråga.

För detta ändamål skall importpriserna cif kontrolleras på grundval av representativa priser för produkten i fråga på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för produkten.

4. Kommissionen skall fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Föreskrifterna skall särskilt avse

a) produkter för vilka en höjning av importavgifterna med ett tilläggsbelopp skall tillämpas i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet samt de särskilda bestämmelser som skall tillämpas för de produkter som avses i artikel 12.2, särskilt bestämmelserna om fastställandet av de importpriser som skall beaktas vid tillämpning av tilläggsbelopp på importavgifterna,

b) fastställandet av representativa priser och andra nödvändiga kriterier för att säkra tillämpningen av punkt 1 i överensstämmelse med artikel 5 i det nämnda avtalet.

Artikel 14

1. I den mån det är nödvändigt för att möjliggöra export av de produkter som anges i artikel 1, i obearbetad form eller i form av de varor som anges i bilaga B, på grundval av noteringar eller priser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som anges i de avtal som slutits i överensstämmelse med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen täckas av ett exportbidrag.

Exportbidraget för de produkter som anges i artikel 1 i form av de varor som förtecknas i bilaga B får inte vara högre än det som tillämpas för dessa produkter när de exporteras i obearbetad form.

2. I fråga om tilldelningen av de kvantiteter som får exporteras med bidrag skall den metod användas som

a) är bäst anpassad till produktens natur och till marknadssituationen i fråga och som möjliggör den mest effektiva användning av de tillgängliga resurserna som är möjlig med hänsyn till effektiviteten och strukturen hos gemenskapens export, utan att för den skull göra skillnad mellan små och stora aktörer,

b) ur administrativ synpunkt är minst betungande för aktörerna med tanke på förvaltningskraven,

c) gör det möjligt att undvika all åtskillnad mellan de berörda aktörerna.

3. Bidraget skall vara enhetligt för hela gemenskapen. Det får differentieras beroende på bestämmelseort om situationen på världsmarknaden eller särskilda krav på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Bidragen skall fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Fastställandet får särskilt ske

a) regelbundet,

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka förfarandet har föreskrivits tidigare.

Under den mellanliggande perioden kan kommissionen, om nödvändigt, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ ändra de bidrag som fastställs regelbundet.

De regelbundet fastställda bidragen för de produkter som anges i artikel 1.1 a och 1.1 b skall fastställas minst en gång per månad.

4. Bidragen skall fastställas med beaktande av följande faktorer:

a) Situation och utvecklingsperspektiv

- avseende priserna för och tillgången på ris och brutet ris på gemenskapsmarknaden,

- avseende priserna för ris och brutet ris på världsmarknaden.

b) Målen för den gemensamma organisationen av marknaden för ris, vilka är att säkra en balanserad situation på marknaden och en naturlig utveckling av priserna och handeln.

c) Begränsningar som härrör från de avtal som slutits i överensstämmelse med artikel 228 i fördraget.

d) Fördelen med att undvika störningar på gemenskapsmarknaden.

e) Ekonomiska aspekter av planerad export.

När bidraget fastställs skall särskild hänsyn tas till behovet av att skapa balans mellan användningen av gemenskapens basprodukter när det gäller export av bearbetade varor till tredje land och användningen av produkter från tredje land som tillåts inom ramen för systemen med aktiv eller passiv förädling.

5. För de produkter som anges i artikel 1.1 a och 1.1 b skall bidragen fastställas i enlighet med följande särskilda kriterier:

a) De priser som tillämpas för dessa produkter på olika representativa exportmarknader inom gemenskapen.

b) De mest gynnsamma noteringer som konstateras på de olika marknaderna i de importerande tredje länderna.

c) De mest gynnsamma kostnaderna för saluföring och transport från gemenskapens marknader som avses under a fram till hamnar eller andra exportorter i gemenskapen som har kommunikationer med dessa marknader samt kostnader för tillträde till världsmarknaden.

6. Om bidraget fastställs genom anbudsinfordran skall infordran avse bidragsbeloppet.

7. För de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i obearbetad form skall bidrag beviljas endast på begäran och mot framvisande av exportlicensen för produkterna.

8. Det bidragsbelopp som tillämpas för export av de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i obearbetad form skall vara det som gäller den dag då licensansökan lämnas in och när det gäller ett differentierat bidrag, det bidrag som tillämpas samma dag

a) för den bestämmelseort som anges på licensen, eller

b) för den faktiska bestämmelseorten, om denna inte är den samma som den bestämmelseort som anges på licensen; i detta fall får det tillämpliga beloppet inte överstiga det belopp som tillämpas för den bestämmelseort som anges på licensen.

För att undvika otillbörligt utnyttjande av den flexibilitet som förskrivs i denna punkt får lämpliga åtgärder vidtas.

9. Bestämmelserna i punkterna 7 och 8 får utsträckas till att omfatta de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 (5).

10. Undantag kan göras från punkterna 7 och 8 för de produkter som anges i artikel 1 och som åtnjuter bidrag inom ramen för åtgärder i samband med livsmedelsstöd, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

11. Förutom undantag som fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 23 avseende de produkter som anges i artikel 1.1a och 1.1b, skall det bidrag som tillämpas i överensstämmelse med punkt 4 justeras med den tillämpliga omräkningskursen i förhållande till nivån på de månatliga höjningar som tillämpas på interventionspriset och, i förevarande fall, i förhållande till variationer för detta pris beroende på bearbetningsstadium.

Ett korrektionsbelopp får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Vid behov får kommissionen emellertid ändra korrektionsbeloppen.

Bestämmelserna i de föregående styckena får helt eller delvis tillämpas på var och en av de produkter som anges i artikel 1.1c samt på de produkter som anges i artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B. I detta fall skall den justering som avses i första stycket korrigeras med en koefficient som uttrycker förhållandet mellan basproduktens kvalitet och den mängd basprodukt som ingår i den bearbetade produkt som exporteras eller som använts i den exporterade varan.

12. Bidraget för de produkter som avses i artikel 1a och 1b skall betalas när bevis framläggs på att produkterna

- har sitt ursprung i gemenskapen, så vida det rör sig om paddyris eller råris, utom vid tillämpning av punkt 14,

- har exporterats utanför gemenskapen, och

- i fråga om ett differentierat bidrag har nått den bestämmelseort som anges på licensen eller en annan bestämmelseort för vilken ett bidrag har fastställts, utan att det påverkar punkt 8b. Undantag får emellertid föreskrivas till denna regel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23, förutsatt att sådana villkor som erbjuder likvärdiga garantier och som skall bestämmas är uppfyllda.

Ytterligare bestämmelser får fastställas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

13. Inget bidrag skall beviljas vid export av paddyris och råris som importerats från tredje land och återexporterats till tredje land, utom om exportören lämnar bevis på

- identiteten för den produkt som skall exporteras och den tidigare importerade produkten,

- uppbörd av alla importavgifter vid importen av denna produkt.

I detta fall skall bidraget för var och en av produkterna vara lika med de avgifter som togs ut vid importen om dessa är lägre än det tillämpliga bidraget. Om de avgifter som togs ut vid importen är höge än det tillämpliga bidraget skall bidraget vara lika med det tillämpliga bidraget.

14. Iakttagandet av de volymbegränsningar som härrör från avtal slutna i överensstämmelse med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av exportlicenser som utfärdats för de referensperioder som föreskrivs i dem och som är tillämpliga för ifrågavarande produkter. När det gäller iakttagandet av de förpliktelser som härrör från avtal slutna inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall licensernas giltighetstid inte påverkas av att en referensperiod tar slut.

15. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser rörande omfördelningen av exporterade kvantiteter som inte har tilldelats eller inte har använts, särskilt de som rör den justering som avses i punkt 11, skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Ändringen av bilaga B skall göras enligt samma förfarande. Bestämmelserna om tillämpningen av punkt 7 för de produkter som anges i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilagan skall emellertid fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Artikel 15

1. I den mån det är nödvändigt för att den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall fungera på ett tillfredsställande sätt, får rådet på förslag från kommissionen och i enlighet med det röstningsförfarande som avses i artikel 43.2 i fördraget i särskilda fall helt eller delvis förbjuda användningen av systemen med aktiv eller passiv förädling för de produkter som avses i artikel 1.

2. Som undantag till punkt 1, skall kommissionen, om den situation som avses i punkt 1 är mycket alarmerande och om gemenskapsmarknaden störs eller hotas av störningar på gund av systemet med aktiv eller passiv förädling, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder. Åtgärderna, vars giltighetstid inte får överstiga sex månader, skall meddelas rådet och medlemsstaterna och skall vara tillämpliga omedelbart. Om kommissionen får en begäran från en medlemsstat, skall den besluta i frågan inom en vecka från det att begäran mottogs.

3. Varje medlemsstat får inom en vecka från meddelandedagen hänskjuta de av kommissionen beslutade åtgärderna till rådet. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har fattat ett beslut inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 16

1. De allmänna bestämmelserna för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen och de särskilda bestämmelserna för dess tillämpning gäller vid klassificeringen av de produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som tillämpningen av denna förordning leder till, inbegripet de definitioner som förtecknas i bilaga A, skall infogas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller fastställs i kraft av en av dess bestämmelser skall det vara förbjudet att

- ta ut avgifter med samma verkan som en tullavgift,

- tillämpa kvantitativa restriktioner vid import eller vidta åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 17

1. När noteringarna eller priserna på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1.1a eller 1.1b når gemenskapens prisnivå och när denna situation kan förväntas bestå och förvärras och därigenom störa eller hota att störa gemenskapens marknad, får lämpliga åtgärder vidtas.

2. Noteringarna eller priserna på världsmarknaden når gemenskapens prisnivå när de närmar sig eller överskrider interventionspriset, höjda med

- 80 % i fråga om råris enligt KN-numren 1006 20 17 eller 1006 20 98 och,

- 88 % i fråga om råris enligt andra KN-nummer än 1006 20 17 eller 1006 20 98.

3. Den situation som avses i punkt 1 kan förväntas bestå eller förvärras om obalans konstateras mellan utbud och efterfrågan och om denna obalans hotar att bli långvarig, med hänsyn till den överskådliga utvecklingen av produktionen och marknadspriserna.

4. Gemenskapens marknad är störd eller hotas av störningar på grund av den situation som avses i de föregående punkterna, om den höga prisnivån i den internationella handeln hindrar import av de produkter som anges i artikel 1 till gemenskapen, eller om den framkallar ett utflöde av dessa produkter ur gemenskapen så att marknadens stabilitet eller en säkrad försörjning hotas.

5. När villkoren i denna artikel är uppfyllda får följande åtgärder vidtas:

- Tillämpning av en exportavgift. En särskild exportavgift får dessutom vara föremål för anbudsinfordran avseende en bestämd kvantitet.

- Fastställande av en tidsfrist för utfärdandet av exportlicenser.

- Helt eller delvis uppskjutande av utfärdandet av exportlicenserna.

- Helt eller delvis avvisande av begäran om utfärdande av de exportlicenser som befinner sig under behandling.

Det skall bestämmas om upphävande av dessa åtgärder senast när det konstateras att det villkor som avses i punkt 2 inte har uppfyllts under de tre senaste veckorna.

6. Vid fastställande av exportavgiften för de produkter som anges i artikel 1.1a eller 1.1b skall följande faktorer beaktas:

a) Situationen och utvecklingsperspektiven

- avseende rispriserna och tillgängligheten på gemenskapsmarknaden,

- avseende priserna på ris och bearbetade produkter av ris på världsmarknaden.

b) Målen för den gemensamma organisationen av marknaden för ris, vilka är att säkra en balanserad situation på marknaden avseende försörjning och handel.

c) Fördelen med att undvika störningar på gemenskapsmarknaden.

d) De ekonomiska aspekterna av exporten.

7. Vid fastställandet av exportavgiften för de produkter som anges i artikel 1.1c skall faktorerna i punkt 6 tillämpas. Häsyn bör dessutom tas till följande faktorer:

a) De priser som tillämpas för brutet ris på gemenskapens olika marknader.

b) De kvantiteter brutet ris som behövs för att tillverka produkterna i fråga och i förevarande fall biprodukternas värde.

c) Försäljningsmöjligheter och -villkor för produkterna i fråga på världsmarknaden.

8. Om situationen på världsmarknaden eller särskilda krav på vissa marknader nödvändiggör det, kan exportavgiften differentieras.

9. Den exportavgift som skall tas ut är den som är til lämplig på exportdagen. Den avgift som är tillämplig den dag då licensansökan lämnas in skall emellertid tillämpas, om den sökande lämnar in ansökan om detta samtidigt med licensansökan, för export som genomförs under licensens giltighetstid.

10. För export som sker inom ramen för livsmedelsstöd vid tillämpningen av artikel 14.10 skall ingen avgift tillämpas.

11. Tillämpningsföreskrifterna till denna artikel skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Enligt samma förfarande och för var och en av produkterna

- skall det bestämmas om fastställande av de åtgärder som avses i punkt 5 och om upphävande av de åtgärder som avses i andra och tredje strecksatsen i den punkten,

- skall exportavgiften fastställas regelbundet.

Kommissionen får vid behov fastställa eller ändra exportavgiften.

12. Kommissionen får i nödfall vidta de åtgärder som avses i punkt 5 tredje och fjärde strecksatserna. Den skall meddela medlemsstaterna sitt beslut och offentliggöra det genom anslag i kommissionens säte. Beslutet medför att de vidtagna åtgärderna skall tillämpas för produkterna i fråga från och med den dag som anges för det ändamålet om dagen infaller efter ammälan. Beslut som fattas avseende åtgärderna i punkt 5 tredje strecksatsen är tillämpliga under högst sju dagar.

Artikel 18

1. Om gemenskapens marknad för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 på grund av import eller export utsätts för eller hots av allvarliga störningar som kan äventyra de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land tills en sådan störning eller ett sådant störningshot har upphört.

Rådet skall på förslag från kommissionen i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter för denna punkt och närmare ange de fall då och inom vilka gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som nämns i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ besluta om nödvändiga åtgärder. Åtgärderna skall meddelas medlemsstaterna och skall vara til lämpliga omedelbart. Om kommissionen får en begäran från en medlemsstat, skall den besluta inom tre arbetsdagar från det att begäran mottogs.

3. Varje medlemsstat får inom tre arbetsdagar från meddelandedagen hänskjuta de av kommissionen beslutade åtgärderna till rådet. Rådet skall utan dröjsmål sammanträda. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva åtgärderna i fråga.

4. Bestämmelserna i denna artikel skall tillämpas med hänsyn till de förpliktelser som härrör från avtal slutna i överensstämmelse med artikel 228.2 i fördraget.

AVDELNING III Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 19

De varor som anges i artikel 1 som framställs eller erhålls ur produkter som inte omfattas av artiklarna 9.2 och 10.1 i fördraget skall inte få omsättas fritt inom gemenskapen.

Artikel 20

Om inte annat föreskrivs i denna förordning skall artiklarna 92-94 i fördraget gälla för produktion av och handel med de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 21

Artikel 40.4 i fördraget och de bestämmelser som antagits för genomförandet av artikel 40 skall, så vida det gäller garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, tillämpas på de franska utomeuropeiska departementen för de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 22

Medlemsstaterna och kommissionen skall till varandra lämna de upplysningar som är nödvändiga för genomförandet av denna förordning. Närmare bestämmelser för överlämnande och spridning av sådana upplysningar skall antas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Artikel 23

När det förfarande som fastställs i denna artikel skall följas skall ordföranden hänskjuta ärendet till förvaltningskommittén för spannmål, nedan "kommittén" , som inrättades genom artikel 23 i rådets förordning (EEG) nr 1766/92, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.

Alla bestämmelser i artikel 23 i ovannämnda förordning rörande kommittén är tillämpliga.

Artikel 24

Kommittén får behandla alla andra frågor som hänskjuta till den av ordföranden antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

Artikel 25

Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att lämplig hänsyn samtidigt tas till de mål som föreskrivs i artiklarna 39 och 110 i fördraget.

Artikel 26

1. Förordning (EEG) nr 1418/76 upphör att gälla från och med regleringsåret 1996/97.

2. Hänvisningar till den förordning som enligt punkt 1 upphör att gälla skall betraktas som hänvisningar till denna förordning.

Hänvisningar till artiklarna i nämnda förordning skall läsas enligt den jämförelsetabell som anges i bilaga C.

3. Följande förordningar upphör att gälla från och med regleringsåret 1996/97:

Förordning (EEG) nr 1422/76 (6),

Förordning (EEG) nr 1424/76 (7),

Förordning (EEG) nr 1425/76 (8),

Förordning (EEG) nr 1426/76 (9),

Förordning (EEG) nr 3878/87 (10).

4. För att underlätta övergången från det nuvarande systemet för den gemensamma organisationen av marknaden för ris till det system som härrör från denna förordning och för att underlätta övergången från ett regle- ringsår till påföljande regleringsår under regleringsåren 1996/97 och 1997/98 får kommissionen, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23, vidta alla övergångsåtgärder som den anser vara nödvändiga.

5. I artikel 1.1a i förordning (EEG) nr 3508/92 skall följande strecksats läggas till:

"- till systemet för stöd till risproducenterna, upprättat genom artikel . . . i förordning (EG) nr . . .."

Artikel 27

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med regleringsåret 1996/97 med undantag av bestämmelserna i artikel 26.4 som skall tillämpas från och med den 1 september 1995.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

(1) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21.

(2) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.

(3) EGT nr L 148, 30.6.1995, s. 5.

(4) EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 1.

(5) EGT nr L 318, 20.12.1993, s. 18.

(6) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 18.

(7) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 20.

(8) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 26.

(9) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 28.

(10) EGT nr L 363, 24.12.1987, s. 3.

BILAGA A

Definitioner

1. a) Paddyris: ris som efter tröskning har skalet kvar.

b) Råris: paddyris från vilket endast skalet har avlägsnats. Exempel på ris som omfattas av denna definition är ris med handelsbeteckningarna "brown rice", "cargo rice", "loonzain" och "riso sbramato".

c) Delvis slipat ris: paddyris från vilket skalet, en del av grodden och hela eller delar av de yttre skikten av fruktväggen, men inte de inre skikten, har avlägsnats.

d) Helt slipat ris: paddyris från vilket skalet, hela de yttre och inre skikten av fruktväggen, hela grodden vad avser mellan- och långkornigt ris, och vad avser rundkornigt ris åtminstone en del av grodden, har avlägsnats, men där högst 10 % av kornen får ha kvar vita längsgående strimmor (1*)

2. a) Rundkornigt ris: ris vars korn som längst är 5,2 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 2.

b) Mellankornigt ris: ris vars korn är längre än 5,2 mm men som längst 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är mindre än 3.

c) Långkornigt ris:

a) ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än 2 men mindre än 3;

b) ris vars korn är längre än 6,0 mm och där förhållandet mellan kornets längd och bredd är större än eller lika med 3.

d) Mätning av kornen: kornens mått bestäms för helt slipat ris enligt följande metod:

i) Ett representativt prov tas från varupartiet.

ii) Provet siktas så att endast hela korn återstår.

iii) Två mätningar genomförs om vardera 100 korn och genomsnittet beräknas.

iv) Resultatet uttrycks i mm och avrundas till en decimal(*).

3. Brutet ris: korndelar vars längd inte överstiger tre fjärdedelar av de hela kornens genomsnittliga längd.

(1*) Förordning (EEG) nr 3877/87.

BILAGA B

>Plats för tabell>

BILAGA C

Jämförelsetabell

>Plats för tabell>