P6_TA(2005)0237

Reform av FN

Europaparlamentets resolution om en reform av Förenta Nationerna

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sin resolution av den 29 januari 2004 om förbindelserna mellan EU och FN, [1]

- med beaktande av rapporten "A more secure world: our shared responsibility" ("En säkrare värld: vårt delade ansvar") från FN:s högnivåpanel om hot, utmaningar och förändringar, offentliggjord den 1 december 2004.

- med beaktanden av rapporten "Investing in development: a practical plan to achieve the goals" ("Investera i utveckling: en plan för att uppnå millennieutvecklingsmålen i praktiken") från FN:s millennieprojekt, offentliggjord den 17 januari 2005,

- med beaktande av rapporten "In larger freedom: towards development, security and human rights for all" ("I större frihet: på väg mot utveckling, säkerhet och mänskliga rättigheter för alla") från FN:s generalsekreterare, offentliggjord den 21 mars 2005,

- med beaktande av artikel 103.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:

A. Högnivåpanelens rapport innehåller mer än hundra rekommendationer om ändringar och behovet att reformera FN för att kunna möta olika utmaningar och hot, från fattigdom, infektionssjukdomar, miljöskador och civilt våld till terrorism, massförstörelsevapen och ickespridning av kärnvapen. Generalsekreterarens rapport understryker och stöder de flesta av dessa rekommendationer.

B. Högnivåpanelen presenterar i sin rapport en ny syn på kollektiv säkerhet, och behandlar alla de allvarliga hot mot internationell fred och säkerhet som aktualiserats runt om i världen.

C. Såsom han redovisar i sin uppföljning till högnivåpanelens rapport anser generalsekreteraren att det viktigt att en översyn görs av FN:s handlingsprogram och institutioner. Detta för att organisationen skall kunna anta utmaningen att möta nya hot och förhindra att den urholkas av ökande motsättningar mellan olika länder och unilateralt agerande från vissa länder sida.

D. I högnivåpanelens rapport anges klart och tydligt att våld, i den mån det är nödvändigt, endast får tillgripas som sista utväg, och att FN:s säkerhetsråd bör slå fast detta i en resolution om principerna för användning av våld, och den ger tveklöst stöd åt den "framväxande norm" enligt vilken det finns ett kollektivt internationellt ansvar att erbjuda skydd i händelse av folkmord och andra former av storskaligt dödande, etniska rensningar eller allvarliga kränkningar av internationell humanitär rätt som enskilda regeringar har visat sig maktlösa mot eller ovilliga att förhindra.

E. Att införa verklig multilateralism är det lämpligaste sättet att lösa de problem och hot som det internationella samfundet står inför, under förutsättning att det bygger på välanpassade institutioner och effektiva förfaranden för att fatta beslut och se till att de genomförs.

F. Generalsekreteraren understryker i sin rapport nödvändigheten att vidta åtgärder och omgående genomföra en reform, och presenterar en rad konkreta och genomförbara åtgärder för stats- och regeringscheferna att fatta beslut om i september 2005.

G. EU:s medlemsstater måste gå i spetsen när det gäller ansträngningar att få till stånd allomfattande anslutning till multilaterala konventioner.

Kollektiv säkerhet i det tjugoförsta århundradet: förebyggande, medvetandegörande och delat ansvar

1. Europaparlamentet välkomnar varmt generalsekreterarens rapport som följde på högnivåpanelens rapport om hot, utmaningar och förändringar, och den beslutsamhet som ligger till grund för denna om att genomföra en konsekvent och genomgående reform av FN för att anpassa organisationen till de nya förhållanden som råder runt om i världen samt se till att den tillhandahåller kollektiv säkerhet i det tjugoförsta århundradet på ett sätt som är effektivt, rättvist och långsiktigt samt garanterar den demokratiska insynen. Parlamentet välkomnar särskilt den realistiska hållning som genomsyrar bägge rapporterna vilka, till skillnad från tidigare reformförslag, på ett adekvat sätt kombinerar en vision med konkreta och praktiska förslag till åtgärd och handling.

2. Europaparlamentet uppmanar rådet att fullt ut stödja Kofi Annans rapport om reformen, och uppmanar det luxemburgska ordförandeskapet att försöka få rådet att anta ett beslut om en gemensam hållning från EU:s sida avseende konkreta FN-reformer.

3. Europaparlamentet uttrycker sitt stöd för åsikten att framstegen när det gäller utveckling, säkerhet och mänskliga rättigheter måste gå hand i hand, och att FN-reformen inte bör ses som ett mål sig utan snarare som en ofrånkomlig följd av en fördjupad analys av de politiska och säkerhetsmässiga parametrar och faktorer som står på spel i det nya och osäkra läge som råder i världen. Parlamentet lovordar därför ansatsen att stärka FN-systemet och dess institutioner eftersom de utgör de lämpligaste och enda globala institutioner som har potential att utveckla och garantera kollektiv säkerhet på ett sätt som är både legitimt och effektivt.

4. Europaparlamentet ställer sig bakom högnivåpanelens snäva definition av självförsvar och bruk av våld samt ansvar att skydda civilbefolkingar i enlighet med andan och ordalydelsen i FN-stadgan, och håller med om att en sådan definition inte bör utgöra hinder för säkerhetsrådet att agera i förebyggande syfte – även på ett mera framåtsyftande sätt än tidigare – eftersom det är det enda legitima organ som kan besluta om sådana åtgärder. Parlamentet påminner om att man endast kan tala om effektiva krisförebyggande åtgärder om FN har medel att ständigt övervaka och observera etniska, språkliga eller religiösa spänningar som kan urarta i kriser.

5. Europaparlamentet upprepar sin ståndpunkt att säkerhetsrådet alltid bör beakta de fem kriterierna för legitimt bruk av våld när det överväger sådana åtgärder: hotets allvar, tydligt syfte, sista utväg, proportionell insats och konsekvensbedömning. Parlamentet håller med om att säkerhetsrådet genom en resolution bör godkänna principerna för användning av våld och för bemyndigande av detta. Parlamentet föreslår att säkerhetsrådet från fall till fall, under begränsad tid och i exakt definierade situationer ges möjlighet att delegera sina befogenheter enligt kapitel VII i FN-stadgan till en erkänd regional organisation.

6. Europaparlamentet stöder högnivåpanelens uppmaning, vilken bekräftades i generalsekreterarens rapport, att ge Internationella atomenergiorganet (IAEA) en ökad roll och mer resurser för att stärka dess kontrollbefogenheter i kampen mot kärnvapenspridning och i arbetet med att förhindra användning av kärnvapen, biologiska och kemiska vapen (ABC-vapen). Europaparlamentet stöder helhjärtat uppmaningen till staterna att till fullo rätta sig efter alla artiklarna i fördraget om icke-spridning av kärnvapen, konventionen om bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen och konventionen om kemiska vapen för att ytterligare stärka det multilaterala systemet för icke-spridning och nedrustning, liksom de särskilda förslagen på detta område.

7. Europaparlamentet stöder garantier för leveranser av det bränsle som krävs för att utveckla fredliga användningsområden, exempelvis en lösning där IAEA skulle garantera leveranser till marknadspriser av klyvbart material till civila kärnenergianvändare för de stater som frivilligt avstår från att utveckla nationella anläggningar för anrikning av uran och separering av plutonium.

8. Europaparlamentet stöder tanken att FN utvecklar en strategi för att bekämpa terrorism som kännetecknas av respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen, som inbegriper det civila samhället och som bygger på de fem pelarna att avskräcka potentiella terrorister från att begå eller stödja terroristhandlingar, blockera terroristers tillgång till finansiering och materiella resurser, avskräcka stater från att stödja terrorism, utveckla staters förmåga att bekämpa terrorism samt skydda de mänskliga rättigheterna.

9. I detta sammanhang betonar Europaparlamentet att man måste fortsätta att bygga på det arbete som hittills utförts av kommittén för bekämpning av terrorism (CTC) och stödja den verkställande ledningen för kommittén för bekämpning av terrorism (CTED) i dess uppgift att se till att åtagandena i FN:s säkerhetsråds resolution 1373 (2001) följs.

10. Europaparlamentet ser fram emot att FN:s generalförsamling avslutar arbetet med en heltäckande konvention om terrorism som utgår från en tydlig och accepterad definition som beaktar de mänskliga rättigheterna och demokratiska friheterna, och som bland annat innehåller hänvisningar till begreppsdefinitionerna i den internationella konventionen från 1999 om bekämpning av finansiering av terrorism och i FN:s säkerhetsråds resolution 1566 (2004), och i vilken det på nytt fastslås att sådana handlingar som omfattas av de tolv tidigare konventionerna om bekämpning av terrorism utgör terrorism samt förklaras att sådana handlingar även utgör för brott mot folkrätten. Parlamentet uppmuntrar även till mer effektivt samarbete på andra prioriterade områden såsom att bekämpa organiserad brottslighet och den olagliga handeln med lätta vapen och handeldvapen samt arbeta för att helt avskaffa landminor.

11. Parlamentet delar till fullo åsikten att de utvecklade länderna måste delta mer aktivt i fredsbevarande operationer runt om i världen, och uppmanar därför EU:s medlemsstater att anstränga sig ytterligare för att omvandla arméförband till enheter lämpade för fredsbevarande insatser och att ställa trupper i reserv för insatser i FN:s regi. Parlamentet åtar sig att aktivt främja förstärkningen av såväl konfliktförebyggande insatser som det fredsbyggande arbete som tar vid efter en konflikt genom att se till att fredsbevarande styrkor ges det mandat, de resurser och den utbildning som krävs för att de skall kunna fullgöra sitt uppdrag och för att förebygga civila och humanitära kriser. Parlamentet stöder förslaget att fredsbevarande operationer som utförs av regionala organisationer bör ha säkerhetsrådets bemyndigande.

En värld utan nöd: en gemensam och väl avvägd syn på en ny utvecklingspolitik för FN

12. Europaparlamentet tar tillfället i akt att uppmana alla berörda parter att göra sitt yttersta för att uppnå millennieutvecklingsmålen och betonar att de utvecklingsreformer och -målsättningar som ingår i millennieutvecklingsmålen måste stå i samklang med reformsträvandena på områdena kollektiv säkerhet och institutionella reformer. Parlamentet är övertygat om att en genomgripande och välavvägd reform av FN:s system i stort är det enda sättet att åstadkomma ett bättre förhållande mellan Nord och Syd inom FN, vilket i sin tur kommer att öka acceptansen för FN och organisationens legitimitet från dess medlemmars synpunkt.

13. Europaparlamentet erinrar om att givarländernas tidigare utfästelser om att finansiera utvecklingen bör verkställas, framför allt för att möjliggöra framsteg i kampen mot HIV/aids, malaria och tuberkulos. Parlamentet noterar i detta sammanhang att FN:s landsgrupper bör stärkas och att personalen bör få ordentlig utbildning och ekonomisk ersättning och bedriva ett nära samarbete med de internationella finansiella institutionerna för att uppnå millennieutvecklingsmålen.

14. Europaparlamentet framhåller behovet av att ytterligare främja vetenskaplig forskning och utveckling för att garantera en hållbar miljö, bekämpa klimatförändringarna och tillgodose utvecklingsländernas särskilda behov när det gäller jordbruk, naturresurser och miljöförvaltning.

15. Europaparlamentet erinrar om att ett framgångsrikt partnerskap måste bygger på en tvåvägsprocess där utvecklingsländerna måste stärka sin förvaltning, bekämpa korruptionen och maximera de inhemska resurserna för att finansiera nationella utvecklingsstrategier, samtidigt som industriländerna måste understödja dessa ansträngningar genom att bli effektivare i sin tilldelning av utvecklingsstöd, underlätta tillgången till sina marknader och bevilja skuldlättnader.

16. Europaparlamentet stödjer ståndpunkten att ekonomisk och social utveckling samt säkerhet och respekt för de mänskliga rättigheterna, på ett invecklat sätt är ömsesidigt beroende av varandra, och understryker att riskförebyggande genom utveckling i hög grad kan minska politiska, militära eller terrorismrelaterade hot som har sitt ursprung i faktisk eller inbillad social ojämlikhet, ekonomisk orättvisa och miljöförstöring. Parlamentet välkomnar högnivåpanelens slutsats att hoten inte kan rangordnas i hierarkier och att olika typer av hot inte kan ses isolerade från varandra. Parlamentet upprepar därför sin ståndpunkt att frågor om säkerhet är intimt kopplade till strävandena att uppfylla och konsolidera millennieutvecklingsmålen

17. Parlamentet stöder fullt ut generalsekreterarens särskilda uppmaningar inom detta område, inklusive att fastställa en tydlig tidsplan för när de utvecklade länderna skall uppnå målet att avsätta 0,7 procent av BNI till offentligt utvecklingsbistånd, att erkänna Afrikas särskilda behov, att inleda en rad snabba initiativ och lätt gneomförbara för att göra större omedelbara framsteg mot millennieutvecklingsmålen, inbegripet avskaffande av avgifter för grundläggande hälsovård och utbildning.

18. Europaparlamentet ställer sig bakom generalsekreterarens rekommendationer att öka bidragen till FN:s mål från aktörer som inte är stater, samt inrätta nya mekanismer för att garantera redovisningsskyldighet för civilsamhället, den privata sektorn och internationella institutioner.

19. Europaparlamentet välkomnar generalsekreterarens rekommendationer om en överenskommelse om internationella ramar för att ta itu med klimatförändringarna efter 2012, med utökat deltagande av alla viktiga aktörer som släpper ut växthusgaser, och att stödja tidssatta miljömål för alla EU:s medlemsstater.

20. Parlamentet bekräftar att FN:s beslutsfattande organ bör ha behörigheten – och ansvaret – att såväl definiera gemensamma nyttigheter som införa normer för att garantera och anta bestämmelser för bevarande och skydd av dessa gemensamma nyttigheter, och att bl.a. fastställa internationella bestämmelser som syftar till att klargöra förhållandet mellan handel och miljö i syfte att skydda de multilaterala miljöavtalen från handelsbestämmelserna.

Reform av institutionerna för större representativitet och effektivitet

21. Europaparlamentet insisterar på att den nödvändiga reformen av FN som helhet inte får begränsas till eller överskuggas av säkerhetsrådets reform och andra institutionella frågor, även om det av hänsyn till större representativitet och trovärdighet är mycket viktigt med nytänkande kring strukturer och arbetsmetoder. Parlamentet uppmanar FN:s medlemsstater att göra allt för att undvika en situation där eventuella svårigheter att nå en överenskommelse om en ny sammansättning av säkerhetsrådet äventyrar reformenen i stort.

22. Europaparlamentet är övertygat om att de styrande principerna för reformen av säkerhetsrådet måste vara att stärka dess auktoritet, alla geografiska områdens verkligt representativa natur, säkerhetsrådets legitimitet och effektivitet samt dess primära roll att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Parlamentet är övertygat om att det behövs en ändring av säkerhetsrådets sammansättning, som beaktar förändringarna i det internationella systemet och dagens geopolitiska verklighet, genom att utöka antalet utvecklingsländer i säkerhetsrådet, se till att dess medlemmar har viljan och förmågan att agera när detta behövs samt använda effektivare och öppnare arbetsmetoder. Parlamentet anser att högnivåpanelens två förslag (modell A och B) på ett lämpligt sätt tar hänsyn till en sådan förbättrad representation, även om andra reformförslag också är tänkbara, och betonar att EU:s mål alltjämt är att ta plats i FN:s säkerhetsråd så snart de politiska, konstitutionella och rättsliga villkoren för detta har uppfyllts.

23. Europaparlamentet noterar förslaget att utvidga FN:s säkerhetsråd genom att lägga till nya platser för varje regional grupp, däribland "Europa". Parlamentet anser i detta sammanhang att den lämpligaste lösningen, som också är förenlig med EU:s konstitutionsfördrag genom vilket EU får rättskapacitet och en utrikesminister, är att ge en extra ständig plats till EU. Parlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att noga överväga detta förslag som skulle ge Europa ökad möjlighet att utöva ett inflytande i världen genom en gemensam, sammanhängande och effektiv gemensam utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP).

24. Europaparlamentet anser dock att oberoende av vilken reformmodell som väljs skall i varje fall några av de extra "europeiska" platserna ges till själva EU. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang rådet att införa en lämplig mekanism för att utse de EU-medlemsstater som skall utöva sitt mandat som EU:s företrädare i nära samordning med övriga EU-medlemsstater, den höga representanten för GUSP eller framtida utrikesministern, Europeiska kommissionen och Europaparlamentet tills villkoren för en EU-plats har uppfyllts.

25. Europaparlamentet stöder till fullo högnivåpanelens förslag att införa en mekanism för vägledande omröstning i säkerhetsrådet, genom vilken medlemmarna kunde uppmana till offentlig tillkännagivande av ståndpunkterna rörande en föreslagen insats, och där nej-röster inte har vetoeffekt och den slutliga omröstningen inte är juridiskt bindande. I detta fall skulle i stället ansvaret i förhållande till vetomöjligheten öka.

26. Europaparlamentet stöder bestämt förslaget att stärka FN-systemets roll när det gäller att skydda och värna om de mänskliga rättigheterna, något som hittills tyvärr inte alltid lett till önskvärda resultat, och efterlyser större ekonomiska anslag från alla medlemsstater till FN:s högkommissariat för de mänskliga rättigheterna, liksom ett mer aktivt deltagande från högkommissariens sida i säkerhetsrådets arbete och överläggningar. Europaparlamentet stöder i detta sammanhang förslaget om en årsrapport från FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna, vilken medför ett mervärde i form av större synlighet för de FN-rekommendationer som utfärdats och samtidigt gör det möjligt att utvärdera i vilken mån en viss stat samarbetar med FN-mekanismerna.

27. Parlamentet stöder tanken på att ersätta FN:s kommission för mänskliga rättigheter (UNCHR) med ett mindre, permanent råd för de mänskliga rättigheterna som väljs direkt av generalförsamlingen – som när den utser medlemmarna bör välja de länder som i störst utsträckning respekterar de mänskliga rättigheterna – med kvalificerad majoritet, något som kommer att ge större demokratisk legitimitet och politisk auktoritet. Parlamentet stöder införlivandet av en mekanism för inbördes bedömning ("peer review") i FN:s människorättskommissions arbetsmetoder, vilket skulle göra det möjligt att regelbundet underkasta varje land en utvärdering avseende mänskliga rättigheter. Parlamentet stöder tanken på att koppla samman tillträdet till rådet för de mänskliga rättigheterna med en medlemsstats förpliktelse att utfärda en stående inbjudan för att tillåta användning av FN:s mekanismer och förfaranden. Parlamentet anser att det är synnerligen viktigt att stärka oberoende icke-statliga organisationers roll inom rådet för de mänskliga rättigheterna och att deras deltagande kräver en reform av kommittén för icke-statliga organisationer.

28. Parlamentet upprepar sitt fulla stöd för internationella brottmålsdomstolens arbete, och uppmanar FN:s samtliga medlemsstater att samarbeta med denna. Parlamentet välkomnar att det utsetts en särskild rapportör för frågan om terroristbekämpningsåtgärders förenlighet med internationell lagstiftning om mänskliga rättigheter. Europaparlamentet erkänner Internationella domstolens viktiga roll och är positiv till att man överväger olika sätt för att stärka denna domstols arbete.

29. Europaparlamentet stöder till fullo högnivåpanelens uppfattning om att generalsekreterarens roll, handlingsutrymme och ansvar bör utökas inom områdena för fred och säkerhet. Parlamentet betonar i detta hänseende nödvändigheten av att ge generalsekreteraren lämplig handlingsfrihet, bestämmanderätt och resurser för att organisera arbetets strukturer och metoder för att FN:s förvaltning skall överensstämma med reformens prioriteringar.

30. Europaparlamentet ser med oro på anklagelserna om att fredsbevarande FN-styrkor brukat sexuellt och fysiskt våld i bland annat Demokratiska republiken Kongo, Bosnien och Kosovo. Europaparlamentet fördömer det faktum att de som gjort sig skyldiga till sexuellt våld och våldtäkt under pågående konflikt i många fall varken åtalats eller straffats och uppmanar FN att ta itu med dessa problem för att säkerställa organisationens fortsatta roll som världens främsta väktare av de mänskliga rättigheterna.

31. Europaparlamentet välkomnar förslaget att skapa såväl en kommission som ett stödkontor för fredsbyggande arbete inom FN:s sekretariat, med deltagande av internationella finansiella institutioner i syfte att stärka organisationens resurser att vidmakthålla det fredsbyggande arbete som tar vid efter en konflikt samt att återupprätta ordningen i och återuppbygga ödelagda nationer vars statliga inrättningar inte längre existerar. Parlamentet anser att man bör upprätta en civil fredskår ("vita baskrar") som kan ta sig an icke-militära funktioner. Europaparlamentet betonar starkt nödvändigheten att garantera ökat skydd för humanitära hjälparbetare och ge dem säker och obehindrad tillgång till utsatta befolkningar. Europaparlamentet betonar nödvändigheten att bevilja ytterligare resurser för generalsekreterarens roll som medlare ("good offices") och stöder inrättandet av en enhet för främjande av rättsstatsprincipen och en demokratifond för att stödja nationella ansträngningar att återupprätta rättsstatsprincipen och demokrati.

32. Europaparlamentet insisterar på nödvändigheten att ge ny livskraft åt generalförsamlingen genom att genomföra en bättre utformning och en förkortning av dess dagordning för att snabbt och effektivt kunna behandla stora viktiga frågor som berör världen idag, genom att skära ned antalet medlemmar i utskotten och genom att fokusera utskottens aktiviteter i syfte att förbättra organets resolutioner och generalförsamlingens trovärdighet i sin helhet. Parlamentet efterlyser inrättandet av mekanismer i generalförsamlingen, vilka möjliggör en regelbunden dialog med civilsamhället.

33. Europaparlamentet kräver en uppgradering av FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC), en drastisk nedskärning av antalet medlemmar i detsamma och en utökning av dess beslutsfattande befogenheter för att omvandla detta organ till en motsvarighet till säkerhetsrådet när det gäller ekonomiska frågor, finanser, utveckling, bioteknik, kommunikationssystem, etiska frågor samt hot mot klimat och biotoper. Parlamentet efterlyser inrättandet av en mekeanism för nära och permanent samråd mellan ett reformerat ECOSOC och Bretton Woods-institutionerna samt Världshandelsorganisationen (WTO), vilket skulle göra det möjligt för ECOSOC att effektivt utvärdera framstegen på FN:s utvecklingsagenda och fungera som ett högnivåforum för utvecklingssamarbete. Parlamentet efterlyser också bättre samordningsmekanismer mellan olika FN-organ som verkar inom ECOSOC och stöder förslagen om ett högnivåforum för utvecklingssamarbete som skulle mötas vartannat år och att inrätta en verkställande kommitté inom ECOSOC.

34. Parlamentet anser dock att generalsekreterarens reformförslag på det socio-ekonomiska området i det stora hela ligger långt under de faktiska behoven för ett organ som samlar de viktigaste industri- och utvecklingsländerna för att behandla kritiska inbördes sammanhang mellan handel, finanser, miljö samt ekonomisk och social utveckling. Parlamentet stöder till fullo, som ett första steg, högnivåpanelens förslag om att omvandla G20-gruppen, i vilken Europeiska unionen är en institutionell medlem och Internationella valutafonden och Världsbanken är ex-officio-medlemmar, till en ledningsgrupp i vilken WTO, FN:s generalsekreterare, ordföranden för ECOSOC och FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna bör delta.

35. Europaparlamentet föreslår att det existerande, men slumrande och föråldrade, förvaltarskapsrådet omvandlas till ett råd för stater i upplösning, vilket på FN:s vägnar skulle ansvara för samordning av internationellt samarbete när det gäller stater i upplösning, och mera allmänt för förebyggande av konflikter i sådana stater. Parlamentet föreslår att detta råd för stater i upplösning får mandat av säkerhetsrådet att på tillfällig basis förvalta befolkningar och territorier när de officiella statsstrukturerna har brutit samman eller håller på att upphöra att existera.

36. Parlamentet uppmanar till en förstärkning av den internationella miljöförvaltningen genom att uppgradera FN:s miljöprogram (UNEP) till ett specialiserat FN-organ för miljön, utrustat med tillräckliga ekonomiska, materiella och personella resurser, med universellt medlemskap för att garantera regeringars, internationella ekonomiska institutioners och transnationella koncerners efterlevnad av rättsligt bindande multilaterala miljööverenskommelser (MEA), och som kan tjäna som referensorgan för vetenskaplig, teknisk och rättslig miljöexpertis. Parlamentet uppmanar till samordnade nya aktioner för en hållbar miljö, inklusive åtgärder i samband med klimatförändringen samt ökenutbredning, biologisk mångfald och miljöbetingade flyktingströmmar. Parlamentet efterlyser ett klargörande av gränserna för jurisdiktionen, inklusive tvistlösningsmekanismerna, mellan WTO och MEA inom FN-systemet.

37. Europaparlamentet fäster uppmärksamheten på att UNEP och FN:s utvecklingsprogram (UNDP) i november 2004 undertecknade ett samförståndsavtal enligt vilket UNDP kan bistå länder, på deras begäran, med att utveckla resurser för att leva upp till miljöåtaganden, som en av hörnstenarna för hållbar tillväxt. Parlamentet stöder denna lösning och understryker hur viktigt det är att se till att tillräckliga resurser tas fram så att båda programmen kan samarbeta effektivt.

38. Europaparlamentet betonar att Förenta nationernas organisation för utbildning, vetenskap och kultur (UNESCO) är ett av de viktigaste organen i FN-systemet, med globalt ansvar för utbildning, forskning (inklusive vatten) och kultur (inklusive kommunikationer och medier). Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att ge UNESCO större budgetmedel så att organisationen kan fullgöra sina viktiga uppgifter. Parlamentet uppmanar FN:s generalsekreterare att systematiskt utnyttja UNESCO bidrag, särskilt inom politiken för fattigdomsminskning och utbildning, liksom bevarandet av den kulturella mångfalden.

39. Europaparlamentet anser att en parlamentarisk församling (UNPA) bör upprättas inom FN-systemet. En sådan skulle stärka organisationens demokratiska profil och dess interna demokratiska processer, och ge det civila världssamfundet möjlighet att delta direkt i beslutsprocessen. Parlamentet anser att en sådan församling bör ha såväl ovedersäglig rätt till information, delaktighet och kontroll som befogenhet att anta rekommendationer till FN:s generalförsamling.

40. Europaparlamentet föreslår som ett första steg att ett interparlamentariskt möte anordnas före stats- och regeringschefernas toppmöte i september 2005, som ett komplement till den andra världskonferensen för parlamentstalmän som skall hålla i New York den 7- 9 september 2005. Parlamentet förklarar sig berett att skicka en delegation till dessa parlamentariska evenemang, och stöder till fullo instiftandet av den demokratifond för att främja, förankra och stärka demokrati runt om i världen, såsom generalsekreteraren föreslår i sin rapport.

41. Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att stödja och stärka FN:s "demokratiska rådslag" ("UN Democracy Caucus") som främjar demokratin i FN:s medlemsstater och stödjer utvecklingen av demokratiska strukturer inom FN-systemet genom att vara en modell för demokratier i sin linda, och samtidigt hindra att FN-organ har sina säten i icke-demokratiska, auktoritära stater, vilket kan skada FN:s trovärdighet.

42. Europaparlamentet välkomnar generalsekreterarens initiativ att organisera ett evenemang för att främja deltagandet i internationella fördrag: "Treaty Event, an invitation to universal participation Focus 2005: responding to global challenges". Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att stödja detta initiativ genom att skriva under, ratificera eller ansluta sig till de fördrag som lyfts fram i Focus 2005 och som de inte redan har anslutit sig till. Parlamentet uppmanar också rådet och kommissionen att i sina kontakter med tredje land främja detta initiativ och att bistå dessa länder i deras ansträngningar att underteckna, ratificera eller ansluta sig till dessa fördrag senast i september 2005.

43. Europaparlamentet påminner om det framgångsrika samarbetet mellan FN och EU när det gäller räddningsoperationer och katastrofhjälp i efterdyningarna av Tsunamikatastrofen. Parlamentet välkomnar generalsekreterarens rekommendation att be FN bygga på regionala organisationers framgångar, särskilt när det gäller att utveckla starka normer för att garantera politisk stabilitet och att skydda minoriteters, ursprungsbefolkningars och interna flyktingars rättigheter. Parlamentet välkomnar rekommendationen att ge ökat stöd åt Afrika och Afrikanska unionen. Parlamentet förespråkar ett utbyggt partnerskap mellan FN och EU, med tanke på att den senare är mer lämpad att tillsammans med andra länder och regionala organ samordna ett effektivt genomförande av den globala politiken, inbegripande som avser Internationella brottsdomstolen, Kyotoprotokollet och det internationella förbudet mot landminor.

44. Europaparlamentet upprepar sin uppfattning att det med tanke på EU:s konstitution är av allra största vikt att samordna EU:s diplomatiska representation i FN för att förbättra deras inbördes relationer och EU:s inflytande på den globala arenan. Därför uppmuntrar parlamentet rådet och kommissionen att aktivt arbeta för att slå samman sina sambandskontor och delegationer till en gemensam extern EU-delegation i vart och ett av följande FN-högkvarter: New York, Genève, Wien och Nairobi.

45. Europaparlamentet uppmanar enträget EU:s medlemsstater att utan dröjsmål stödja reformförslaget i generalsekreterarens rapport som följer på rapporten från högnivåpanelen, och göra allt man kan för att genomföra dessa reformer i lämpliga områden och att i samarbete med EU:s institutioner se till att få fram nödvändiga resurser för detta syfte.

46. Europaparlamentet uppmanar presidiet att ge en grupp experter i uppdrag att utarbeta en skiss över hur den totala reformen av FN-systemet skulle inverka dels på FN-stadgan, dels på EU:s institutioner.

47. Europaparlamentet beslutar att en genomföra en serie informationskampanjer riktade till allmänheten såväl inom som utom Europa för att informera om FN-reformens historiska betydelse om och de konsekvenser denna kommer att få för det institutionella systemet i Europa.

*

* *

48. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, EU:s medlemsstaternas regeringar och parlament, FN:s generalsekreterare, ordföranden för FN:s säkerhetsråd, ordföranden för FN:s generalförsamling, ordföranden för FN:s ekonomiska och sociala råd och medlemmarna i högnivåpanel för en reform av FN samt EU-medlemsstaternas parlament, Förenta staternas kongress, interparlamentariska unionen och Europarådets parlamentariska församling.

[1] EUT C 96 E, 21.4.2004, s. 79.

--------------------------------------------------