Som en del av den europeiska gröna given betonar kommissionen i sin från jord till bord-strategi behovet av att övergå till ett rättvisare, hälsosammare och miljövänligare livsmedelssystem. Från jord till bord-strategin understryker också vikten av att förbättra jordbrukarnas ställning (vilka är centrala aktörer i denna omställning) i värdekedjan. Där föreslås två särskilda mål för att minska användningen av – och riskerna med – kemiska bekämpningsmedel och farligare bekämpningsmedel fram till 2030. EU-regleringen på detta område är av avgörande betydelse för att man ska kunna uppnå målen i jord till bord-strategin och bör därför stärkas.

Synpunkter under det offentliga samrådet om kommissionens färdplan och inledande konsekvensbedömning pekade på allvarliga brister när det gäller genomförandet av direktivet i vissa medlemsstater. Dessa synpunkter gav kommissionen anledning att införa strängare bestämmelser, t.ex. i form av en EU-förordning för att öka samstämmigheten och införa ändamålsenligare strategier i enskilda medlemsstater. En harmonisering av nationella strategier för användning av bekämpningsmedel skulle kunna bidra till att förbättra den inre marknadens funktionssätt och minska snedvridningen av handeln mellan medlemsstaterna.

Förslaget är förenligt med målet i den europeiska gröna given att all EU-politik bör bidra till att bevara och återställa Europas naturkapital. Det är också förenligt med målen att

ii)skapa bättre samstämmighet med målen i den europeiska gröna given och i jord till bord-strategin.

Förslaget är också förenligt med Europeiska kommissionens mål att minst 25 % av EU:s jordbruksmark ska bestå av ekologisk odling och att det ekologiska vattenbruket ska öka betydligt fram till 2030. Förslaget kompletterar även andra pågående initiativ. Genom förordning xxx/xxx om statistik över insatsvaror och produktion i jordbruket [hänvisning till den antagna akten förs in] kommer kommissionen exempelvis att kunna offentliggöra mer data om försäljning och användning av bekämpningsmedel, uppdelade på enskilda verksamma ämnen. Som en del av handlingsplanen i jord till bord-strategin har kommissionen utarbetat fyra utkast till förordningar avseende uppgiftskrav, kriterier för godkännande och principer för utvärdering av verksamma ämnen som är mikroorganismer och växtskyddsmedel som innehåller sådana ämnen för att underlätta för alternativa produkter till kemiska bekämpningsmedel att komma in på marknaden. Förordningarna kommer att antas och börja tillämpas under hösten 2022. Syftet är att ge jordbrukarna möjlighet att ersätta kemiska växtskyddsmedel. Genom att underlätta utsläppande på marknaden av sådana biologiska växtskyddsmedel kommer jordbrukarna – även jordbrukare som producerar ekologiska grödor – att få fler alternativ för ett hållbart växtskydd.

Förslaget är också av betydelse för EU:s yttersta randområden, enligt förteckningen i artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), i Atlanten, Karibien och Indiska oceanen. Eftersom dessa områden har permanenta begränsningar, t.ex. långt avstånd till EU-kontinenten, ökaraktär och beroende av ett fåtal produkter samt hög utsatthet för klimatförändringar, har de rätt att omfattas av specifika åtgärder som ska stödja deras socioekonomiska utveckling. I enlighet dem EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 bör även särskild tonvikt läggas vid att skydda och återställa ekosystemen i de yttersta randområdena med tanke på deras exceptionellt höga värde för den biologiska mångfalden.

•Förenlighet med unionens politik inom andra områden

Den gemensamma jordbrukspolitiken

Inom ramen för den nya gemensamma jordbrukspolitiken (som ska genomföras från och med den 1 januari 2023) kommer medlemsstaterna att få hjälp med att i) finansiera åtgärder i överensstämmelse med målen för minskad användning av bekämpningsmedel i jord till bord-strategin, och att ii) främja hållbara jordbruksmetoder. Relevanta delar av det nuvarande direktivet om hållbar användning av bekämpningsmedel ingår redan i systemet med grundvillkor inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Den nya gemensamma jordbrukspolitiken innehåller också olika instrument för att främja precisionsjordbruk. Medlemsstaterna kan utnyttja miljösystem, miljöåtaganden, klimatåtaganden och andra åtaganden för att stödja införandet av metoder för precisionsjordbruk. Den gemensamma jordbrukspolitiken ger också möjlighet att finansiera investeringar, t.ex. i maskiner, riskhanteringsverktyg och stöd till uppbyggnad av teknisk kunskap, t.ex. utbildning, rådgivning, samarbete och kunskapsutbyte. Genom den gemensamma jordbrukspolitikens rådgivningstjänst ska medlemsstaterna dessutom erbjuda jordbrukarna rådgivning om hållbar användning av bekämpningsmedel, innovation, digital teknik, minskad exponering för bekämpningsmedel samt hållbar hantering av näringsämnen. Kapacitetsuppbyggnad för införande och faktisk utbyggnad av digital teknik hos jordbrukare kan också främjas genom stöd och samarbete och genom det europeiska innovationspartnerskapet för produktivitet och hållbarhet inom jordbruket. Medlemsstaterna ska dessutom i sina strategiska planer inom den gemensamma jordbrukspolitiken förklara hur de kommer att använda de jordbrukspolitiska instrumenten för att tillgodose behoven och uppnå målen.

Miljö- och kemikaliepolitik

Detta förslag samverkar med en rad strategier och rättsakter på miljöområdet, t.ex. följande:

i)Planerade mål för återställande av natur.

ii)Initiativet för pollinatörer för att hantera minskningen av pollinatörer i EU och bidra till globala bevarandeinsatser.

iii)Förteckningarna över förorenande ämnen och regelstandarder i direktivet om miljökvalitetsnormer, grundvattendirektivet och dricksvattendirektivet.

Det är viktigt att uppnå de mål som fastställs i EU:s vattenlagstiftning, inklusive ramdirektivet för vatten. Det har också kopplingar till naturskyddkraven i habitat- och fågeldirektiven.

EU:s arbetsmiljöpolitik

Förslaget kompletterar bestämmelserna i EU:s relevanta regelverk om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, särskilt ramdirektiv 89/391/EEG, direktiv 98/24/EG, direktiv 2004/37/EG, direktiv 2009/104/EG och direktiv 89/656/EEG. Det är förenligt med EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2021–2027, där särskild uppmärksamhet ägnas behovet av att stärka utbildningen för att öka jordbrukarnas kunskaper och medvetenhet om arbetsmiljöregler på jordbruksanläggningar, inbegripet säker användning av kemiska ämnen, särskilt växtskyddsmedel.

Initiativ för ett hållbart livsmedelssystem i unionen

Detta förslag kompletterar det planerade lagstiftningsinitiativet om en ram för ett hållbart livsmedelssystem, som ska främja politisk samstämmighet på EU-nivå och nationell nivå, inbegripa hållbarhet i all livsmedelsrelaterad politik och stärka motståndskraften i unionens livsmedelssystem. Det planerade initiativet bygger på ett övergripande tillvägagångssätt där det kommer att införas hållbarhetsrelaterade mål, gemensamma definitioner, allmänna principer samt krav på ett hållbart livsmedelssystem i unionen. Det tar också upp alla aktörers ansvar i livsmedelssystemet. I kombination med märkning av livsmedlens hållbarhetsprestanda och riktade incitament kommer ramen att göra det möjligt för aktörerna att dra nytta av hållbarhetsmetoder och säkerställa att livsmedel på EU-marknaden och livsmedelsrelaterad verksamhet i högre grad blir hållbara. Bestämmelserna i denna förordning kommer att fungera som en s.k. lex specialis i förhållande till kraven i det planerade initiativet i den mån som bestämmelserna i denna förordning inbegriper närmare bestämmelser med samma syfte, karaktär och verkan i jämförelse med de bestämmelser som kommer att fastställas i det planerade initiativet.

2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

•Rättslig grund

Den rättsliga grunden för åtgärder på detta område är artikel 192.1 i EUF-fördraget, som ger Europeiska unionen befogenhet att vidta åtgärder i syfte att bevara, skydda och förbättra miljön och skydda människors hälsa. EU-åtgärder på detta område motiveras av de miljö- och folkhälsofrågor som står på spel.

•Subsidiaritetsprincipen

Genom direktivet om hållbar användning av bekämpningsmedel inrättades en ram för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel. Fortsatta åtgärder i bristfällig samstämmighet i medlemsstaterna i kombination med ett varierat/ofullständigt genomförande av direktivet (enligt beskrivningen i den utvärdering som åtföljer förslaget) skulle leda till olika skyddsnivåer för hälsan och för miljön. Detta skulle också leda till olika villkor för de viktigaste användarna av bekämpningsmedel, i strid med målen i fördragen. Det hot mot den biologiska mångfalden och de ekosystemen som är kopplade till användning av bekämpningsmedel är gränsöverskridande, vilket kräver kraftfulla åtgärder på EU-nivå. De nuvarande skillnaderna när det gäller de åtgärder som vidtas i olika medlemsstater motverkar konkurrens på lika villkor på den inre marknaden.