[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 5.1.2006

KOM(2005)698 slutlig

2005/0275(CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om skydd av geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. Sedan den 24 juli 1993 har det genom rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar funnits ett frivilligt system för skydd av ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar inom gemenskapen. Detta frivilliga system gör det möjligt för berörda producenter att skydda vissa beteckningar genom att registrera dessa. Det skydd som det här systemet tillhandahåller består i att producenterna genom en registrering förbehålls rätten att bruka vissa ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för jordbruksprodukter eller livsmedel som har framställts eller bearbetats inom regioner eller på orter som anges av dessa beteckningar under särskilda produktions-, förädlings- eller beredningsförhållanden.

2. Aktörernas önskan att skydda jordbruksprodukter eller livsmedel som identifieras genom sitt geografiska ursprung hade lett till att vissa medlemsstater införde ”skyddade ursprungsbeteckningar”. Syftet var att harmonisera de olika tillvägagångssätten i medlemsstaterna för andra livsmedel än vin- och spritdrycker, som regleras av annan gemenskapslagstiftning, och därigenom göra det möjligt för aktörerna att konkurrera på lika villkor, att kraftfullt och effektivt skydda de berörda beteckningarna från imitationer och obehörigt bruk samt slutligen en större trovärdighet för de produkter som har en skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning.

3. Mer än 700 beteckningar har registrerats inom den här ramen sedan 1993 med uppgifter om mer 150 ostar, 160 köttprodukter, 150 färska eller förädlade frukt- och grönsaksprodukter och 80 olivoljesorter. Kommissionen har dessutom fått ta emot över 300 kompletterande ansökningar om registrering av beteckningar eller ändringar av produktspecifikationer från medlemsstaterna eller från tredjeländer. Dessa uppgifter visar att det här frivilliga systemet har rönt viss uppmärksamhet inom gemenskapen. Den särskilda gemenskapssymbolen har på samma sätt bidragit till ett erkännande från konsumenternas sida av det här systemet med skyddade beteckningar.

4. Förfarandena vid registrering av nya ursprungsbeteckningar i gemenskapen sker i två steg, där det första äger rum på nationell nivå och leds av myndigheterna i de länder där det berörda geografiska området är beläget. Det andra äger rum på gemenskapsnivå och leds av kommissionen. Då granskas ansökningarna för att avgöra om de uppfyller kraven i förordningen, och ett förfarande för att göra invändningar genomförs. I detta förfarande för invändningar får, sedan de viktigaste uppgifterna i ansökningarna har offentliggjorts, alla aktörer tillfälle att göra invändningar mot registreringen på grundval av vissa kriterier. Erfarenheterna från det förfarandet visar att medlemsstaterna och kommissionen drabbas av en del dubbelarbete. Dessutom kan dessa två steg ge upphov till mycket omfattande granskningar av digra akter där struktur och innehåll varierar kraftigt från ansökning till ansökning. Det är under dessa omständigheter viktigt att förenkla förfarandena och klargöra vilket ansvar de olika engagerade myndigheterna har att delta i granskningen av ansökningarna, med syftet att öka öppenheten vid ansökan och likabehandlingen av de sökande.

5. Efter klagomålen WT/DS174 och WT/DS290 från Förenta staterna respektive Australien till Världshandelsorganisationen WTO, antog tvistlösningsorganet vid WTO den 20 april 2005 rapporterna från de särskilda grupperna för Europeiska gemenskapen: Registrerade varumärken och skyddade geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel. I dessa rapporter dras slutsatsen att förordning (EEG) nr 2081/92 inte är förenlig med artikel 3.1 i Tripsavtalet och inte heller med artikel III.4 i GATT-avtalet från 1947. Tvistlösningsorganet har grundat denna slutsats om villkoren för ömsesidighet och likvärdighet enligt artikel 12 och följande artiklar i förordning (EEG) nr 2081/92 på att de förfaranden för att ansöka om registrering och göra invändningar som skall tillämpas på tredjeländer kräver ingripande från tredjeländernas regeringar och på att det finns föreskrifter om att regeringarna i tredjeländer skall medverka när det gäller kontroller. Det är därför nödvändigt att se till att denna förordning kommer i samklang med Tripsavtalet och GATT-avtalet från 1994 inom den tidsfrist som har överenskommits med de övriga parterna.

6. En första grupp av ändringar består i att precisera de nyckeluppgifter som skall ingå vid offentliggörandet före registreringen för att å ena sidan göra det möjligt för alla aktörer att göra bruk av sin rätt att göra invändningar och å den andra göra det möjligt för de myndigheter i medlemsstaterna som har kontrollansvar att på tjänstens vägnar säkerställa att de registrerade beteckningarna skyddas. Dessa uppgifter, sammanförda i ett sammanfattande dokument, skall inbegripa beteckningens lydelse, en beskrivning av produkten för kontrolländamål, uppgift om märkningen och hur denna presenteras (inklusive de eventuella restriktioner som gäller i fråga om förpackning utanför ursprungsområdet och motiveringarna för sådana restriktioner) samt uppgifter som styrker sambandet mellan produkten och dess geografiska ursprungsområde. En standardiserad sammanfattning av dessa uppgifter kommer att göra det möjligt att säkra ökad homogenitet och likhet i hanteringen av ansökningarna och samtidigt säkerställa att alla de uppgifter finns med som krävs för att de berörda aktörerna utanför det aktuella geografiska området skall ha full insyn.

7. En andra grupp av ändringar består i att precisera ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna och kommissionen på det här området. Medlemsstaten är skyldig att förvissa sig om att alla ansökningar som motsvarar ett avgränsat geografiskt område görs i enlighet med villkoren i förordningen. Förekomsten av en slutlig prövning av kommissionen bör inte göra det möjligt för medlemsstaten att underlåta att fullgöra sina skyldigheter i det här avseendet. Det skall enligt förslaget förtydligas att detta ansvar inbegriper en skyldighet för varje medlemsstat att offentliggöra alla planer på att till kommissionen översända en ansökning som bedöms uppfylla villkoren i förordningen så att alla aktörer som är verksamma i medlemsstaten får möjlighet att göra de invändningar som de enligt domstolens beslut (domstolens beslut av den 26 oktober 2000 i mål C-447/98 P: Molkerei Großbraunshain GmbH, och Bene Nahrungsmittel GmbH mot Europeiska gemenskapernas kommission), inte får göra på gemenskapsnivå.

8. Kommissionens ansvar består i att på lämpligt sätt kontrollera att villkoren i den här förordningen är uppfyllda innan den offentliggör de uppgifter som nämns ovan och att, när invändningsförfarandet är avslutat, besluta om att godkänna registrering eller avslå ansökningen. Om de uppgifter som översänds till kommissionen i det sammanfattande dokumentet visar sig vara otillräckliga, kan kommissionen begära att medlemsstaten skall översända kompletterande information, inbegripet kopior av produktspecifikationerna.

9. De beteckningar som svarar mot geografiska områden i tredjeländer kan också bli skyddade geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel i gemenskapssystemet. Men enligt reglerna i artikel 24.9 i Tripsavtalet står den möjligheten öppen bara för de tredjelandsbeteckningar som är skyddade geografiska beteckningar i ursprungslandet. För att gemenskapens regelverk skall bringas i samklang med WTO:s måste de nuvarande bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2081/92 om ömsesidighet och likvärdighet och om ingripande av tredjeländers regeringar upphävas. Vissa aktörer med verksamhet i tredjeland och vissa stater kan dock ha önskemålet att ansökningar och invändningar på frivillig väg skall överlämnas genom förmedling av tredjelandets behöriga myndigheter. Denna möjlighet bör hållas öppen för de tredjeländer som frivilligt önskar ha tillgång till detta.

10. Förfarandena bör förenklas och rationaliseras, särskilt när det gäller ändringar av produktspecifikationerna när invändningsförfarandet utlyses eller efter registreringen, och när det gäller upphävanden och andra åtgärder som kan komma i fråga när produktspecifikationerna inte följs. När det blir fråga om registrering, ändring och avslag för särskilda beteckningar bör förenkling kunna ske genom beaktande av bestämmelserna i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter. När det rör sig om åtgärder utan generell verkan i tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken är det motiverat med åtgärder enligt förvaltningsförfarandet.

11. Dessutom är det önskvärt att systemets trovärdighet stärks. Å ena sidan finns möjligheten att stärka det skydd som officiellt ges enligt artikel 13 i förordning (EEG) nr 2081/92 genom att skärpa bestämmelserna om kontroller och tydligt ange dessa inom den allmänna ram som ges av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. Även aktörernas efterlevnad av produktspecifikationerna är underkastad kontroller, och en av ändringarna syftar till obligatorisk ackreditering av eventuella privata kontrollorgan. Ett sådant ackrediteringskrav gör det möjligt att undvika krav på statligt ingripande när kontrollorgan utses och ingen skillnad i behandling uppstår mellan aktörer i medlemsstaterna och aktörer i tredjeländer.

12. Skyldigheten att för gemenskapsbeteckningar, i märkningen av produkter som saluförs under en registrerad beteckning, ange både gemenskapsbeteckningen (”skyddad ursprungsbeteckning”/”SUB” eller ”skyddad geografisk beteckning”/”SGB”) och den gemenskapssymbol som förknippas med den, medverkar också till att systemets trovärdighet stärks.

13. Den definition av ”geografisk beteckning” som ges i artikel 22 av Tripsavtalet kan i vissa avseenden förefalla vara vidare än den definition som ges i artikel 2.2 b i förordning (EG) nr 2081/92, och därför innebär det här förslaget en anpassning av den nya definitionen.

14. Huvuddragen i dessa ändringar har varit föremål för ett brett samråd. Detta spörsmål diskuterades särskilt i juni 2005 i samrådsgruppen för kvalitetsprodukter från jordbruket som består av företrädare för producenter, handlare och konsument- och miljöorganisationer med intressen i kvaliteten hos jordbruksprodukter.

15. De åtgärder som föreslås har ingen ekonomisk inverkan på Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

2005/0275(CNS)

Förslag till

RÅDETS FÖRORDNING

om skydd av geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) Produktion, förädling och distribution av jordbruksprodukter och livsmedel spelar en viktig roll i gemenskapens näringsliv.

(2) Jordbruksproduktionen bör diversifieras för att åstadkomma en bättre balans mellan utbud och efterfrågan på marknaden. Stimulerad efterfrågan på produkter med särskilda egenskaper kan vara till stort gagn för landsbygdens ekonomi, särskilt i mindre gynnade eller avlägset belägna trakter, både genom att jordbrukarnas inkomster förbättras och genom att avfolkning förebyggs i dessa trakter.

(3) När det gäller livsmedel föredrar stora grupper konsumenter att lägga tonvikten på kvalitet hellre än kvantitet. Intresset för särskilda produkter skapar efterfrågan på jordbruksprodukter och livsmedel med visst geografiskt ursprung.

(4) Med den mångfald produkter som erbjuds på marknaden och det överflöd av information som lämnas om dem måste konsumenterna för att kunna träffa bättre val förses med klar och koncis information om produkternas ursprung.

(5) Märkningen av jordbruksprodukter och livsmedel är underkastad de allmänna regler som anges i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel[1]. Med hänsyn till den särskilda beskaffenheten bör speciella kompletterande regler införas om jordbruksprodukter och livsmedel från ett särskilt geografiskt område. Det bör bli obligatoriskt att använda de tillämpliga beteckningarna och symbolerna för gemenskapens geografiska beteckningar, för att skapa bättre kännedom hos konsumenterna om dessa produkter och för att göra det lättare att identifiera dem på marknaden och därigenom underlätta kontrollen. Det bör dock fastställas bestämmelser om en viss tidsfrist för att aktörerna skall kunna anpassa sig till detta obligatorium.

(6) Det behövs ett enhetligt förhållningssätt inom gemenskapen till geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar, och bestämmelser bör fastställas för detta. Ett gemensamt regelverk för skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar gör det möjligt att utveckla dessa, och genom enhetliga förfaranden säkerställer ett sådant skydd konkurrens på lika villkor mellan produkter med sådana beteckningar och höjer konsumenternas tilltro till produkterna.

(7) Reglerna bör gälla utan att påverka den befintliga gemenskapslagstiftningen om vin och spritdrycker.

(8) Denna förordnings tillämpningsområde bör begränsas till vissa jordbruksprodukter och livsmedel där det finns ett samband mellan egenskaperna hos produkten eller livsmedlet och det geografiska ursprunget. Tillämpningsområdet kan sedermera utvidgas så att också andra produkter eller livsmedel omfattas.

(9) Nuvarande bruk gör det lämpligt att definiera två slags geografiska uppgifter: skyddade geografiska beteckningar och skyddade ursprungsbeteckningar.

(10) En jordbruksprodukt eller ett livsmedel som har en sådan beteckning måste uppfylla vissa villkor som anges i en produktspecifikation.

(11) För att en geografisk beteckning eller en ursprungsbeteckning skall åtnjuta skydd i alla medlemsstater måste den registreras på gemenskapsnivå. Registreringen innebär också att konsumenterna och de som bedriver handel får tillgång till information om produkten eller livsmedlet. För att säkerställa att de registrerade gemenskapsbeteckningarna uppfyller de villkor som fastställs i denna förordning bör de nationella myndigheterna i de berörda medlemsstaterna granska varje ansökning om registrering med iakttagande av gemenskapens minimiregler; det bör finnas en möjlighet att göra invändningar på nationell nivå, och kommissionen bör kunna följa upp en granskning för att säkerställa att den uppfyller bestämmelserna i förordningen och garantera en enhetlig tillämpning i medlemsstaterna.

(12) Avtalet om handelsrelaterade immateriella rättigheter (Tripsavtalet, 1994, som ingår i bilaga 1 C till Avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen) innehåller närmare bestämmelser om vad immateriella rättigheter innebär, deras förvärv, omfattning och bevarande samt om hur de skall efterlevas.

(13) Skydd genom registrering kan genom denna förordning beviljas också för tredjeländers geografiska beteckningar om dessa är skyddade i ursprungslandet.

(14) Registreringsförfarandet bör ge varje juridisk eller fysisk person som direkt berörs i en medlemsstat möjlighet att tillvarata sina rättigheter genom att göra invändningar.

(15) Med hänsyn till den tekniska utvecklingen bör det finnas förfaranden som gör det möjligt att ändra produktspecifikationen efter det att registrering skett eller att upphäva eller avregistrera den geografiska beteckningen eller ursprungsbeteckningen för en jordbruksprodukt eller ett livsmedel, om produkten eller livsmedlet inte längre överensstämmer med den produktspecifikation som låg till grund när skyddet beviljades för beteckningen.

(16) Det bör finnas en trovärdig kontroll av de geografiska beteckningar eller ursprungsbeteckningar som åtnjuter skydd inom gemenskapen, grundad på Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd[2] och på ett kontrollsystem som säkerställer att producenterna i det avgränsade geografiska området uppfyller kraven i produktspecifikationen innan jordbruksprodukterna och livsmedlen saluförs.

(17) Medlemsstaterna bör få rätt att ta ut en administrativ avgift för att täcka de administrativa kostnader som uppstår.

(18) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter[3].

(19) De beteckningar som redan finns registrerade enligt förordning (EEG) nr 2081/92 den dag då den här förordningen träder i kraft bör få fortsatt skydd enligt den här förordningen och automatiskt föras in registret. Det bör antas övergångsbestämmelser för de ansökningar om registrering som har inkommit till kommissionen innan den här förordningen har trätt i kraft.

(20) Av tydlighets- och öppenhetsskäl bör rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar[4] upphävas och ersättas med en ny förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Tillämpningsområde

1. Genom denna förordning fastställs regler för skydd av ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för jordbruksprodukter avsedda som livsmedel för människor enligt bilaga I till fördraget, för livsmedel som anges i bilaga I till den här förordningen och för jordbruksprodukter som anges i bilaga II till den här förordningen.

Denna förordning skall dock inte tillämpas på spritdrycker och vinprodukter, med undantag av vinvinäger. Den här punkten skall inte påverka tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin[5].

Bilagorna I och II till den här förordningen får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.

2. Denna förordning skall tillämpas utan att påverka andra särskilda gemenskapsregler.

3. Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG[6] skall inte tillämpas på de ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar för vilka denna förordning gäller.

Artikel 2 Ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar

1. I denna förordning avses med

a) ursprungsbeteckning : namn på en region, en ort eller i undantagsfall ett land, använt för att beskriva en jordbruksprodukt eller ett livsmedel

- som härstammar från ifrågavarande region, ort eller land,

- vars kvalitet eller egenskaper helt eller väsentligen beror på en viss geografisk omgivning med de naturliga och mänskliga faktorer som förknippas med den

- och vars produktion, förädling och beredning äger rum i det ifrågavarande geografiska området.

b) geografisk beteckning : en beteckning som används för att beskriva en jordbruksprodukt eller ett livsmedel

- som härstammar från ifrågavarande region, ort eller land,

- som besitter viss kvalitet, har visst anseende eller äger viss annan egenskap som väsentligen kan hänföras till detta geografiska ursprung

- och vars produktion, förädling eller beredning äger rum i det ifrågavarande geografiska området.

2. Vissa traditionella geografiska eller icke-geografiska namn på en jordbruksprodukt eller ett livsmedel som har sitt ursprung i en viss region eller en viss ort och som uppfyller de villkor som anges i punkt 1 a andra och tredje strecksatserna, skall också anses vara ursprungsbeteckningar.

3. Genom undantag från punkt 1 a skall vissa geografiska beteckningar likställas med ursprungsbeteckningar enligt närmare bestämmelser i artikel 16 a, om råvarorna till produkterna kommer från ett vidare geografiskt område än det område där produkterna bearbetas eller från ett annat område, om följande villkor är uppfyllda:

a) det område där råvarorna framställs är begränsat,

b) särskilda villkor gäller för framställningen av råvarorna,

c) och det finns kontroll av att de villkor som avses i led b uppfylls.

De aktuella beteckningarna skall ha varit godkända som ursprungsbeteckningar i ursprungslandet före den 1 maj 2004.

Artikel 3 Generisk karaktär, konflikt med namnet på en växtsort eller en djurras, homonyma beteckningar och registrerade varumärken

1. Beteckningar som har blivit generiska får inte registreras.

I denna förordning avses med en beteckning som har blivit generisk en beteckning på en jordbruksprodukt eller ett livsmedel som visserligen har samband med den ort eller den region där produkten eller livsmedlet från början har framställts eller saluförts, men som har blivit den allmänna benämningen på produkten eller livsmedlet i fråga i EU.

När det skall avgöras om en beteckning har blivit generisk, skall hänsyn tas till alla faktorer och särskilt till

a) det förhållande som råder i medlemsstaterna och de områden där produkten konsumeras,

b) berörd nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning.

2. En beteckning får inte registreras som ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning om det kommer i konflikt med namnet på en växtsort eller en djurras och därmed riskerar att vilseleda allmänheten om produktens verkliga ursprung.

3. Vid registrering av en helt eller delvis homonym beteckning som redan har registrerats enligt denna förordning skall vederbörlig hänsyn tas till lokalt och traditionellt bruk samt till de faktiska riskerna för förväxling. Följande skall särskilt gälla:

a) En homonym beteckning som felaktigt får allmänheten att tro att produkterna kommer från ett annat område får inte registreras, även om beteckningen bokstavligen är korrekt i fråga om det land, den region eller den ort där jordbruksprodukterna eller livsmedlen har sitt ursprung.

b) Användning av en registrerad homonym beteckning får endast tillåtas om det i praktiken kan säkerställas att den senare registrerade homonyma beteckningen tillräckligt tydligt kan särskiljas från den beteckning som redan registrerats med hänsyn till nödvändigheten av att berörda producenter behandlas lika och att konsumenterna inte vilseleds.

4. En ursprungsbeteckning eller en geografisk beteckning får inte registreras om detta med hänsyn till ett varumärkes anseende och renommé och den tid som det har använts är ägnat att vilseleda konsumenten om produktens rätta identitet.

Artikel 4 Produktspecifikation

1. För att en jordbruksprodukt eller ett livsmedel skall kunna få en skyddad ursprungsbeteckning (SUB) eller skyddad geografisk beteckning (SGB) måste produkten eller livsmedlet överensstämma med en produktspecifikation.

2. Produktspecifikationen skall omfatta åtminstone följande uppgifter:

a) Produktens eller livsmedlets benämning, inkl. ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning.

b) En beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet, med uppgift i förekommande fall, om råvarorna och de viktigaste fysiska, kemiska, mikrobiologiska eller organoleptiska egenskaperna hos produkten eller livsmedlet.

c) En avgränsning av det geografiska området och i förekommande fall uppgifter som visar att kraven i artikel 2.3 är uppfyllda.

d) Uppgifter som styrker att produkten eller livsmedlet har sitt ursprung i det geografiska området, i den mening som avses i artikel 2.1 a respektive 2.1 b.

e) En beskrivning av vilken metod som använts för framställning av jordbruksprodukten eller livsmedlet och i förekommande fall uppgift om den ursprungliga hävdvunna metoden i trakten samt uppgifter om förpackningen när den ansökande gruppen enligt artikel 5.1 beslutar och motiverar att emballeringen skall ske i ett avgränsat geografiskt område för att garantera kvaliteten och säkerställa ursprung och kontroll.

f) Faktorer som styrker

i) sambandet mellan kvaliteten och eller egenskaperna hos jordbruksprodukten eller livsmedlet och den geografiska omgivning som avses i artikel 2.1 a eller, i förekommande fall,

ii) sambandet mellan en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap och det geografiska ursprunget enligt artikel 2.1 b.

g) Namn och kontaktuppgifter på de organ som genomför de kontroller som avses i artikel 11.

h) De särskilda regler för märkning som gäller för jordbruksprodukten eller livsmedlet i fråga.

i) De övriga uppgifter som föreskrivs av gemenskapen eller enligt nationella författningar.

Artikel 5 Ansökning om registrering

1. Bara en grupp har rätt att ansöka om registrering.

I denna förordning avses med ” grupp ” en sammanslutning, oberoende av juridisk form och sammansättning, av producenter eller förädlare som arbetar med samma jordbruksprodukt eller livsmedel. Andra intressenter får ingå i gruppen. En fysisk eller juridisk person får betraktas som en grupp enligt de närmare bestämmelser som anges i artikel 16 c.

I de fall då en beteckning anger ett geografiskt område som skär över nationella gränser eller då en traditionell beteckning är förknippad med ett geografiskt område som skär över nationella gränser, får flera grupper gemensamt lämna in en ansökan enligt de närmare bestämmelser som anges i artikel 16 d.

2. En grupp får lämna in en ansökan om registrering endast för jordbruksprodukter eller livsmedel som den själv producerar.

3. En ansökan om registrering skall innehålla följande:

a) Namn på den ansökande gruppen.

b) Den produktspecifikation som avses i artikel 4.

c) Ett sammanfattande dokument som innehåller följande uppgifter:

i) De viktigaste uppgifterna i produktspecifikationen: Beteckningens lydelse, en kortfattad beskrivning av produkten, inbegripet de särskilda regler som gäller för förpackningen och märkningen, en kort beskrivning av hur det geografiska området avgränsas.

ii) En kortfattad text om sambandet mellan produkten och den geografiska miljön eller det geografiska ursprung som anges i artikel 2.1 a eller b, allt efter omständigheterna, och om det behövs de särskilda egenskaper i produktbeskrivningen eller framställningsmetoden som motiverar en koppling till det geografiska området.

4. Om ansökningen om registrering berör ett geografiskt område beläget i en medlemsstat skall den ställas till den medlemsstat där det området är beläget.

Medlemsstaten skall granska ansökan på lämpligt sätt för att avgöra om den är motiverad och uppfyller villkoren i denna förordning.

5. Medlemsstaten skall vid den granskning som avses i punkt 4 andra stycket anordna ett nationellt invändningsförförande, där det säkerställs att ansökningen i fråga får tillräckligt offentlighet och där det föreskrivs en rimlig tidsfrist under vilken alla som vederbörligen berörs och har verksamhet eller är bosatta i den medlemsstaten kan framföra invändningar mot ansökningen.

Medlemsstaten skall undersöka om de invändningar som har inkommit uppfyller villkoren för att tas upp till prövning enligt de kriterier som avses i artikel 7.3 första stycket.

Om villkoren enligt den här förordningen är uppfyllda skall medlemsstaten fatta ett nationellt beslut om godkännande. Om villkoren inte är uppfyllda skall medlemsstaten avslå ansökningen.

Medlemsstaten skall se till att beslutet om det nationella godkännandet offentliggörs och att alla som är direkt och individuellt berörda har möjlighet att överklaga.

Medlemsstaten skall offentliggöra den produktspecifikation som godkänts i det nationella beslutet, och säkerställa elektroniskt tillträde till detta offentliggörande.

6. Medlemsstaten får på nationell nivå, med giltighet från och med den dag då ansökan har inkommit till kommissionen, fatta beslut enligt denna förordning om ett tillfälligt skydd för en beteckning och i förekommande fall om en anpassningsperiod.

Den anpassningsperiod som avses i första stycket får endast beviljas på villkor att de berörda företagen har salufört produkterna i fråga enligt gällande lagstiftning och med kontinuerlig användning av de berörda beteckningarna under minst fem år före ansökningen och har påpekat detta i det nationella invändningsförfarandet enligt punkt 5 första stycket.

Det nationella tillfälliga skyddet skall upphöra att gälla från och med den dag då ett beslut om registrering fattas med stöd av denna förordning.

Den berörda medlemsstaten skall bära hela ansvaret för följderna av ett sådant nationellt tillfälligt skydd för det fall beteckningen inte skulle bli registrerad i enlighet med denna förordning.

De åtgärder som har vidtagits av medlemsstaterna med stöd av första stycket skall endast ha verkan på det nationella planet och får inte påverka handeln inom gemenskapen.

7 . Medlemsstaten skall för alla beslut som den fattar enligt punkt 5 tredje stycket till kommissionen översända

a) namn på den ansökande gruppen,

b) det sammanfattande dokument som avses i punkt 3 c,

c) en förklaring från medlemsstaten om att den ansökning som lämnats in av den grupp som fått skydd beviljat enligt det nationella beslutet uppfyller villkoren i den här förordningen och i tillämpningsföreskrifterna till den,

d) en hänvisning till offentliggörandet av den produktspecifikation som avses i punkt 5 femte stycket.

8. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa punkterna 4-7.

9. I de fall en ansökning om registrering berör ett geografiskt område i ett tredjeland skall den bestå av de uppgifter som föreskrivs i punkt 3 och sådana uppgifter som styrker att beteckningen i fråga är skyddad i ursprungslandet.

Ansökningen skall ställas till kommissionen antingen direkt eller genom de behöriga myndigheterna i det berörda tredjelandet.

10. Ansökan och alla handlingar som avses i den här artikeln och översänds till kommissionen skall vara avfattade på ett av gemenskapens officiella språk eller åtföljas av en styrkt översättning till ett av dessa.

Artikel 6 Kommissionens granskning

1. Kommissionen skall granska ansökningen på lämpligt sätt för att avgöra om den är motiverad och uppfyller villkoren i denna förordning.

Kommissionen skall offentliggöra en förteckning över de beteckningar som har registrerats med uppgift om den dag de lämnats in till kommissionen

2. Om villkoren i denna förordning är uppfyllda skall kommissionen i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra det sammanfattande dokumentet med hänvisning till det offentliggörande av produktspecifikationen som avses i artikel 5.5 femte stycket.

Om villkoren inte är uppfyllda skall kommissionen enligt det förfarande som avses i artikel 15.3 fatta beslut om att avslå ansökningen om registrering.

Artikel 7 Invändningar, beslut om registrering

1. Inom en tidsfrist av fyra månader räknat från den dag det offentliggörandet som avses i artikel 6.2 första stycket har ägt rum i Europeiska unionens officiella tidning får medlemsstaterna eller tredjeländer göra invändningar mot den planerade registreringen genom att till kommissionen lämna in en motiverad förklaring.

2. Alla fysiska eller juridiska personer som är direkt och individuellt berörda med verksamhet eller bosatta i en annan medlemsstat än den som har begärt registreringen eller i ett tredjeland kan också göra invändningar mot den planerade registreringen genom att lämna in motiverad förklaring.

Fysiska eller juridiska personer som är direkt och individuellt berörda, med verksamhet eller bosatta i en annan medlemsstat, skall lämna in sina motiverade förklaringar hos den nationella myndigheten i den medlemsstaten inom den tidsfrist för invändningar som anges i punkt 1.

För fysiska eller juridiska personer som har verksamhet eller är bosatta i ett tredjeland skall handlingarna lämnas in till kommissionen, antingen direkt eller genom de behöriga myndigheterna i det berörda tredjelandet inom den tidsfrist som fastställs i punkt 1.

3. De invändningar som har kommit in till kommissionen inom den tidsfrist som fastställs i punkt 1 får tas upp till prövning endast om ett av följande villkor är uppfyllda:

a) Invändningarna visar att överträdelse har skett av de villkor som avses i artikel 2.

b) Invändningarna visar att den registrering som ansökningen gäller strider mot artikel 3.2–3.4.

c) Invändningarna leder till slutsatsen att den beteckning som ansökningen gäller är generisk enligt artikel 3.1.

Kommissionen skall undersöka om invändningarna får tas upp till prövning.

De kriterier som avses i första stycket b och c skall styrkas och bedömas med avseende på förhållandena inom gemenskapen.

4 . Om kommissionen inte får in någon invändning som kan tas upp till prövning enligt punkt 3 inom den tidsfrist som anges i punkt 1, skall den registrera beteckningen.

Registreringen skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

5. Om en invändning kan tas upp till prövning enligt punkt 3 skall kommissionen inbjuda parterna till samråd av lämpligt slag.

Om en förlikning träffas mellan parterna inom en tidsfrist av sex månader skall dessa till kommissionen anmäla vilka aspekter som har lett fram till förlikningen. Om de uppgifter som har offentliggjorts enligt bestämmelserna i artikel 6.2 inte har undergått några ändringar eller endast små ändringar i enlighet med artikel 16 h, skall kommissionen förfara enligt punkt 4 i den här artikeln. I alla andra fall skall kommissionen på nytt utföra den granskning som avses i artikel 6.1

Om ingen förlikning träffas, skall kommissionen fatta beslut i enlighet med det förfarande som avses i artikel 15.3, med beaktande av traditionell skälig praxis och av den faktiska risken för förväxling. Beslutet skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

6. Kommissionen skall föra ett register över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar.

7. Ansökan och alla handlingar som avses i den här artikeln och översänds till kommissionen skall vara avfattade på ett av gemenskapens officiella språk eller åtföljas av en styrkt översättning till ett av dessa.

Artikel 8 Beteckningar och symboler

En beteckning som har registrerats enligt den här förordningen får användas av alla aktörer som saluför jordbruksprodukter eller livsmedel som följer motsvarande produktspecifikation.

Omnämnandet ”skyddad ursprungsbeteckning” eller ”skyddad geografisk beteckning” eller de respektive förkortningarna (SUB, SGB) och de gemenskapssymboler som förknippas med dem skall anges i märkningen av jordbruksprodukter eller livsmedel med ursprung i gemenskapen som saluförs under registrerade beteckningar enligt denna förordning.

De omnämnanden som anges i andra stycket och de gemenskapssymboler som förknippas med dem får även anges i märkningen av jordbruksprodukter eller livsmedel med ursprung i tredjeländer som saluförs under registrerade beteckningar enligt denna förordning.

Artikel 9 Godkännande av en ändring av en produktspecifikation

1. Den grupp som står bakom den ursprungliga ansökningen eller, om denna grupp är förhindrad, en annan grupp som uppfyller villkoren i artikel 5.2 får ansöka om en ändring av en produktspecifikation, till exempel för att ta hänsyn till den vetenskapliga eller tekniska utvecklingen eller för att revidera avgränsningen av det geografiska området enligt artikel 4.2 c.

I ansökningen skall anges vilka ändringar som begärs och motivering för dessa.

2. Om ändringen eller ändringarna medför en eller flera ändringar i det sammanfattande dokumentet, skall en ansökning om godkännande göras enligt förfarandet i artiklarna 5-7. Om de ändringar som begärs är mindre får kommissionen besluta om godkännande av dessa utan att följa förfarandet enligt artikel 6.2 och artikel 7.

3. Om ändringen inte innebär någon ändring av det sammanfattande dokumentet skall följande regler gälla:

i) Om det geografiska området är beläget i en medlemsstat skall denna lämna yttrande om eventuellt godkännande av ändringen och, om yttrandet är positivt, offentliggöra den ändrade produktspecifikationen och anmäla ändringarna och motiveringarna för dessa till kommissionen.

ii) Om det geografiska området är beläget i ett tredjeland skall kommissionen uttala sig om eventuellt godkännande av den föreslagna ändringen.

Artikel 10 Kontrollsystem

1. Medlemsstaterna skall se till att det system för kontroll som föreskrivs i förordning (EG) nr 882/2004 tillämpas på aktörer som denna förordning gäller för.

2. Medlemsstaterna skall föra in de aktörer som denna förordning gäller för i sina nationella fleråriga kontrollplaner enligt artiklarna 41-43 i förordning (EG) nr 882/2004 och även i de årliga rapporterna enligt artikel 44 i den förordningen.

3. Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 882/2004 skall medlemsstaterna utse en central behörig myndighet som skall vara särskilt ansvarig för hur kontrollsystemet tillämpas med avseende på den här förordningen.

Artikel 11 Kontroll av att produktspecifikationerna följs av aktörerna

1. För att utföra kontroll av att produktspecifikationerna följs av de berörda aktörerna i det aktuella geografiska området innan saluföring sker får den behöriga myndighet som avses i artikel 10.3 utse ett eller flera offentliga kontrollorgan eller överlåta kontrollerna till ett eller flera privata kontrollorgan. Enligt artikel 4.2 g skall produktspecifikationen för varje beteckning ange ett eller flera organ som skall kontrollera jordbruksprodukterna eller livsmedlen.

Om beteckningarna avser produkter vars geografiska område är beläget i ett tredjeland skall produktspecifikationen ange ett eller flera organ, offentliga eller privata, som skall utföra de kontroller som avses i första stycket.

2. De privata organ som avses i punkt 1 skall vara ackrediterade enligt standarden EN 45011 eller en likvärdig standard.

3. De offentliga eller privata kontrollorgan som avses i punkt 1 skall ha befogenhet att se till att denna förordning följs, i tillämpliga fall även genom sanktionsåtgärder, om det konstateras att en jordbruksprodukt eller ett livsmedel som är märkt med en skyddad beteckning inom kontrollorganets ansvarsområde inte uppfyller kraven i produktspecifikationen.

4. Varje medlemsstat skall till kommissionen anmäla namn och kontaktuppgifter för de behöriga myndigheter som avses i artikel 10.3, för eventuella andra offentliga organ som utsetts att utföra kontrollerna och för de privata kontrollorgan som fått kontrollansvar enligt punkt 1 första stycket samt även vilket ansvarsområde dessa organ har och eventuella förändringar i dessa uppgifter.

Om beteckningarna avser produkter vars geografiska område är beläget i ett tredjeland skall den ansökande gruppen antingen direkt eller genom de berörda myndigheterna i tredjelandet till kommissionen anmäla de uppgifter som avses i första stycket.

Kommissionen skall offentliggöra de uppgifter som avses i första och andra stycket, regelbundet uppdaterade.

5. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att en aktör som den här förordningen gäller för skall kunna kontrolleras av de kontrollorgan som avses i den här artikeln.

6. De kostnader som orsakas av kontroller enligt denna artikel skall bäras av de aktörer som berörs av dessa kontroller.

Artikel 12 Avregistrering

1. Om kommissionen bedömer att villkoren i produktspecifikationen för en jordbruksprodukt eller ett livsmedel inte längre är uppfyllda skall kommissionen enligt artikel 15.3 upphäva registreringen, vilket skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning .

2. Den grupp som står bakom den ursprungliga ansökningen eller, om denna grupp är förhindrad, en annan grupp som uppfyller villkoren i artikel 5.2 får lämna en motiverad ansökning om att registreringen skall upphävas.

De förfaranden som föreskrivs i artiklarna 5, 6 och 7 skall gälla i tillämpliga delar.

Artikel 13 Skydd

1. Registrerade beteckningar skall skyddas mot följande:

a) Varje direkt eller indirekt kommersiellt bruk av den skyddade beteckningen för produkter som inte omfattas av registreringen i den mån dessa produkter är jämförbara med de produkter som har registrerats under beteckningen i fråga eller detta bruk av den skyddade beteckningen innebär att dennas anseende exploateras.

b) Varje obehörigt bruk, imitation eller anspelning, även när produktens verkliga ursprung anges eller det skyddade namnet har översatts eller åtföljs av uttryck som ”stil”, ”typ”, ”metod”, ”sådan som tillverkas i”, ”imitation” eller dylikt.

c) Varje annan osann eller vilseledande uppgift om ursprung, härkomst, beskaffenhet eller väsentliga egenskaper hos produkten på dennas inre eller yttre förpackning, reklammaterial eller handlingar, liksom förpackning av produkten i en behållare som är ägnad att inge en oriktig föreställning om produktens verkliga ursprung.

d) Annat beteende som är ägnat att vilseleda allmänheten om produktens verkliga ursprung.

När det i en registrerad beteckning ingår en benämning på en jordbruksprodukt eller ett livsmedel och denna benämning anses generisk, skall det inte anses strida mot reglerna i led a eller b ovan att använda denna generiska benämning om jordbruksprodukten eller livsmedlet i fråga.

2. Skyddade beteckningar får inte bli generiska.

3. När det gäller beteckningar för vilka ansökan om registrering görs enligt artikel 5, får en övergångsperiod på högst fem år fastställas inom ramen för artikel 7.5 endast om en invändning tas upp till prövning av det skälet att den föreslagna registreringen skulle äventyra överlevnaden för ett identiskt eller snarlikt namn eller för produkter som lagligen finns på marknaden sedan minst fem år före dagen för det offentliggörande som anges i artikel 6.2.

En övergångsperiod på högst fem år får även fastställas för företag som är verksamma i den medlemsstat eller i det tredjeland där det geografiska området är beläget, under förutsättning att dessa företag också har salufört de aktuella produkterna med kontinuerlig användning av de berörda beteckningarna under åtminstone fem år som föregår dagen för det offentliggörande som avses i artikel 6.2, och att problemet har påpekats i det nationella invändningsförfarandet enligt artikel 5.5 första och andra styckena eller gemenskapsförfarandet för invändningar enligt artikel 7.2. Den totala övergångsperioden enligt det här stycket och den anpassningsperiod som avses i artikel 5.6 får sammanlagt inte överstiga fem år.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 får kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 15.3, besluta att en registrerad beteckning och en icke registrerad beteckning på en ort i en medlemsstat eller i ett tredjeland får existera samtidigt, när den icke registrerade beteckning är likalydande med den registrerade beteckningen, om följande villkor är uppfyllda:

a) Den likalydande icke registrerade beteckningen har på grundval av traditionell skälig praxis varit i lagligt bruk under minst 25 år före den 24 juli 1993.

b) Det kan styrkas att användningen inte syftar till att utnyttja den registrerade beteckningens anseende och att den inte kunnat eller kan riskera att vilseleda allmänheten om produktens verkliga ursprung.

c) Problemet med beteckningarna har uppmärksammats innan beteckningen registrerades.

Den registrerade beteckningen och den likalydande icke registrerade beteckningen får inte existera samtidigt i mer än högst 15 år, efter vilken tid användningen av den icke registrerade beteckningen inte längre får tillåtas.

Användning av sådana icke registrerade geografiska beteckningar skall vara tillåten endast om ursprungslandet är klart och tydligt angivet i märkningen.

Artikel 14 Registrerade varumärken och geografiska beteckningar

1. När en ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning registreras i enlighet med denna förordning eller har registrerats enligt förordning (EEG) nr 2081/92, skall ansökningar om registrering av ett varumärke som svarar mot något av de fall som avses i artikel 13, och som avser samma slags produkt, avslås i följande fall:

a) I fråga om ursprungsbeteckningar eller geografiska beteckningar som registrerats enligt artikel 17 i förordning (EEG) nr 2081/92, om ansökningen om varumärkesregistrering lämnas in till kommissionen efter ansökningsdagen för dessa beteckningar.

b) I fråga om ursprungsbeteckningar eller geografiska beteckningar som registrerats enligt den här förordningen, om ansökningen om varumärkesregistrering lämnas in till kommissionen efter den dag då ansökningen om registrerad ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning inkommit till kommissionen.

Varumärkesregistrering som har skett i strid med vad som sägs i föregående stycke skall förklaras ogiltig.

2. Med vederbörlig hänsyn till gemenskapslagstiftningen får ett varumärke fortsätta att användas trots registreringen av ursprungsbeteckningen eller den geografiska beteckningen, om ansökningen har lämnats in eller om varumärket har registrerats eller, i enlighet med den relevanta lagstiftningen, i god tro har förvärvats genom användning inom EU före datumet för skyddet i ursprungslandet eller före den 1 januari 1996, såvida det inte finns skäl att ogiltigförklara eller häva varumärkesregistreringen enligt rådets direktiv 89/104/EEG[7] eller enligt rådets förordning (EG) nr 40/94[8].

Artikel 15 Förvaltningskommittén för skyddade geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar

1. Kommissionen skall biträdas av ständiga kommittén för skyddade geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

4. Kommissionen skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 16 Tillämpningsföreskrifter

Tillämpningsföreskrifter för den här förordningen skall utfärdas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 15.2. Dessa skall särskilt innehålla följande

a) En förteckning över de råvaror som avses i artikel 2.3.

b) Bestämmelser om uppgifter som skall ingå i produktspecifikationen enligt artikel 4.2.

c) Villkor för hur en fysisk eller juridisk person kan betraktas som en grupp.

d) Bestämmelser om ansökningsförfarandena vid ansökning om registrering av en beteckning för ett geografiskt område som skär över nationella gränser enligt artikel 5.1 tredje stycket.

e) Bestämmelser om innehåll och överföring till kommissionen av de dokument som avses i artikel 5.7 och 5.9.

f) Bestämmelser om invändningar enligt artikel 7, inbegripet om samråd av lämpligt slag mellan parterna.

g) Bestämmelser om beteckningar och symboler enligt artikel 8.

h) Bestämmelser om mindre ändringar enligt artikel 7.5 andra stycket och artikel 9.2 andra stycket med hänsyn tagen till att en ändring inte får avse vare sig viktiga egenskaper hos produkten eller ändra den geografiska anknytningen.

i) Bestämmelser om ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar enligt artikel 7.6.

j) Bestämmelser om villkoren för kontroll av att aktörerna i det avgränsade geografiska området uppfyller kraven i specifikationen.

Artikel 17 Övergångsbestämmelser

1. De beteckningar som redan finns registrerade enligt förordning (EEG) nr 2081/92 när den här förordningen träder i kraft skall automatiskt föras in i det register som avses i artikel 7.6. De produktspecifikationer som motsvarar dessa skall likställas med produktspecifikationer enligt artikel 4.1

2. Kommissionen skall enligt det förfarande som avses i artikel 15.2 anta en förordning om övergångsbestämmelser från de regler som gäller enligt förordning (EEG) nr 2081/92 till dem som gäller enligt den här förordningen. Denna förordning om övergångsbestämmelser skall särskilt ange vilka förfaranden som skall följas för att möjliggöra en effektiv analys av ansökningar om registrering som har gjorts enligt förordning (EEG) nr 2081/92. Dessa förfaranden får inbegripa en skyldighet för dem som lämnat in en ansökning att tillhandahålla kompletterande uppgifter inom en tidsfrist som skall fastställas.

Artikel 18 Avgifter

Medlemsstaterna får ta ut en administrativ avgift för att täcka de omkostnader som uppstår vid granskning av registreringsansökningar, invändningar och ansökningar om ändringar och upphävande enligt denna förordning.

Artikel 19

Förordning (EEG) nr 2081/92 skall upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 20

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning .

De bestämmelser som avses i artikel 8 andra stycket skall dock tillämpas från och med den 1 maj 20007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA I

Livsmedel som avses i artikel 1.1:

- öl

- drycker framställda av växtextrakter

- bröd, konditorivaror, konfekt, skorpor och andra bagerivaror

- naturliga gummi- och hartsvaror

- senapspasta

- pastaprodukter.

BILAGA II

Jordbruksprodukter som avses i artikel 1.1

- hö

- eteriska oljor

- kork

- koschenill (obearbetad produkt av animaliskt ursprung)

- blommor och prydnadsväxter

- ull

- korgvide

- skäktat lin.

BILAGA III

Jämförelsetabell

Förordning (EEG) nr 2081/92 | Denna förordning |

Artikel 1 Artikel 2.1 Artikel 2.2 Artikel 2.3 Artikel 2.4 Artikel 2.5 Artikel 2.6 Artikel 2.7 Artikel 3.1, första, andra och tredje stycket Artikel 3.1 fjärde stycket Artikel 3.2 Artikel 3.3 Artikel 4 Artikel 5.1–5.3 Artikel 5.4 Artikel 5.5 första stycket Artikel 5.5 andra stycket Artikel 5.5 tredje stycket Artikel 5.5 fjärde och femte stycket Artikel 5.5 sjätte, sjunde och åttonde stycket Artikel 5.6 Artikel 6.1 första stycket Artikel 6.1 andra stycket Artikel 6.1 tredje stycket Artikel 6.2 Artikel 6.3–6. 4 Artikel 6.5 första stycket Artikel 6.5 andra stycket Artikel 6.6 första stycket Artikel 6.6 andra stycket Artikel 7.1 Artikel 7.2 Artikel 7.3 Artikel 7.4 Artikel 7.5 Artikel 8 Artikel 9 första stycket Artikel 9 andra stycket Artikel 9 tredje stycket Artikel 10.1 Artikel 10.2 Artikel 10.3 Artikel 10.4 Artikel 10.5 Artikel 10.6–10.7 Artikel 11.1–11.3 Artikel 11.4 Artikel 11a led a Artikel 11a led b Artiklarna 12–12d Artikel 13.1 Artikel 13.3 Artikel 13.4 Artikel 13.5 Artikel 14.1–14.2 Artikel 14.3 Artikel 15.1–15.2 Artikel 15.3 Artikel 16 Artikel 18 Bilaga I Bilaga II | Artikel 1 – Artikel 2.1 Artikel 2.2 Artikel 2.3 första stycket – Artikel 2.3 andra stycket – Artikel 3.1, första, andra och tredje stycket – Artikel 3.2 – Artikel 4 Artikel 5.1–5.3 Artikel 5.4, första stycket Artikel 5.4 andra stycket Artikel 5.6, första stycket Artikel 5.6 tredje stycket Artikel 5.6 fjärde och femte stycket – Artikel 5.8 Artikel 6.1 första stycket – Artikel 6.1 andra stycket Artikel 6.2, första stycket – Artikel 6.2 andra stycket – – Artikel 3.3 Artikel 7.1 – Artikel 7.2, första stycket Artikel 7.3 Artikel 7.5 Artikel 8 andra stycket Artikel 9.1 första stycket Artikel 9.2 första stycket Artikel 9,2 andra stycket – Artikel 11.1 Artikel 11.2 Artikel 11.3 – Artikel 11.5–11. 6 – Artikel 12.1 Artikel 12.2 – – Artikel 13.1 Artikel 13.2 Artikel 13.3 första stycket Artikel 13.4 Artikel 14.1–14. 2 Artikel 3.4 Artikel 15.1–15.2 Artikel 15.4 Artikel 16 Artikel 20 Bilaga I Bilaga II |

[1] EGT L 109, 6.5.2000, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/89/EG (EUT L 308, 25.11.2002, s. 15).

[2] EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. Rättad version i EUT L 191, 28.5.2004, s. 1).

[3] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

[4] EGT L 208, 24.7.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

[5] EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

[6] EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.

[7] EGT L 40, 11.2.1989, s. 1.

[8] EGT L 11, 14.1.1994, s. 1.