a -et 
•tr -ù EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 18.12.1996 
KOM(96) 609 slutlig 
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET 
om gemenskapens nuvarande och dess planerade roll 
när det gäller bekämpning av tobak och rökning 

Meddelande till rädet och europaparlamentet 
om gemenskapens nuvarande och dess planerade roll 
när det gäller bekämpning av tobak och rökning 
I. Inledning 
1. Gemenskapen och dess medlemsstater har sina respektive och kompletterande 
funktioner när det gäller att främja en effektiv strategi mot rökning. Flera av de 
mest verkningsfulla åtgärderna i syfte att minska skadorna av rökning har initierats 
av gemenskapen. Dessa beskrivs senare i detta meddelande. Gemenskapen kan 
även fungera som katalysator för åtgärder i alla medlemsstater och säkerställa ett 
snabbt utbyte av information om de mest - och de minst - effektiva strategierna. 
Vad gäller detta beskrivs även en rad nationella initiativ mot rökning. Syftet med 
detta meddelande är att bidra till en granskning av befintliga och eventuella 
framtida strategier mot rökning bäde pä gemenskaps- och medlemsstatsnivä, 
vilken är inriktad pä att minska folkhälsoefrekterna av rökning pä europeiska 
medborgare. 
2. Meddelandet lägger fram möjliga alternativ för ytterligare åtgärder på 
gemenskapsnivå och genom att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna. 
Kommissionen kommer följaktligen att överväga behovet av att lägga fram förslag 
till ytterligare särskilda åtgärder och verksamhet mot bakgrund av reaktionerna på 
detta meddelande. 
II. Bakgrundsfakta 
3. Tobak och rökning orsakar betydande skador inom folkhälsan. Inom gemenskapen 
dör en halv miljon människor varje år till följd av detta. Antalet dödsfall kommer 
att fortsätta att öka drastiskt ända in på nästa århundrade och rökningen kommer 
att förbli den största enskilda orsaken till dödsfall som skulle kunna undvikas i 
gemenskapen enligt statistik från Världshälsoorganisationen och Internationella 
centrumet för cancerforskning. Nästan hälften av dessa dödsfall inträffar bland 
personer i åldern 35-69 år, vilket är betydligt lägre än den genomsnittliga 
förväntade livslängden. Detta gör att tobaken är en av de största orsakerna till 
dödlighet. Ändå kan kostnaderna för människorna och för ekonomin som detta 
leder till minskas betydligt. Det står en rad möjligheter till buds när det gäller att 
minska rökningens utbredning. Dessa inbegriper till exempel 
hälsoupplysningsåtgärder, en skattepolitik som strävar efter att avskräcka från 
konsumtion, förbättrad konsumentupplysning samt begränsningar av reklam och 
marknadsföring för tobaksvaror. Framstegen fram till idag vad gäller rökningens 
utbredning är trots allt nedslående. Antalet dödsfall som förorsakats av rökning 
kommer att öka märkbart under de närmaste decennierna i och med att 
förändringarna i befolkningsstrukturen och rökningens fördröjda effekter på hälsan 
slår fullt ut. 
Över 40 % av gemenskapens vuxna befolkning röker fortfarande 
4. Rökningen i gemenskapen har minskat under ett antal årtionden, men minskningen 
har blivit allt långsammare under de senaste åren. I maj 1994 rökte 
uppskattningsvis 42 % av den vuxna befolkningen, jämfört med 46 % under 1987. 
Män röker fortfarande betydligt mer än kvinnor även om klyftan redan länge har 
minskat. Grekerna röker mest i gemenskapen, men åtföljs av danskarna, 
spanjorerna och österrikarna. Omvänt röker finländarna, svenskarna och 
portugiserna minst. Bakom dessa allmänna siffror döljer sig vissa viktiga 
upplysningar, som presenteras kortfattat nedan. 
4.1 Kvinnor röker allt mer 
Mycket färre kvinnor än män röker. Klyftan blir emellertid allt mindre i och med 
att antalet yngre kvinnor som börjar röka ökar. Enligt vissa statistiska uppgifter 
som stöder detta faktum röker endast 14 % bland kvinnor över 55 år, medan 
motsvarande siffra för kvinnor i åldern 25-39 år är 42 %. Motsvarande siffror 
för män är 31 % respektive 51 %. Denna tendens är ännu tydligare i 
medlemsstater som Spanien och Portugal, där rökningen bland kvinnor har ökat 
från obetydliga nivåer till 25 % respektive 15 % på en generation. 
Förändringar i livsstil och framgångsrik målinriktad marknadsföring hör till de 
huvudsakliga faktorerna bakom denna ökning. Om man inte förmår hejda denna 
trend kan den leda till att den förväntade livslängden bland kvinnor, som för 
närvarande är högre än männens, närmar sig männens. För närvarande har 
kvinnor upp till 40 % mindre chans att ådra sig cancer, men denna skillnad blir 
allt mindre när rökningen bland kvinnor börja inverka pä deras hälsa och särskilt 
på deras mottaglighet för cancer. Siffrorna för lungcancer bland kvinnor 
återspeglar redan denna trend. Dessutom kommer kvinnors mottaglighet för 
hjärtsjukdomar, respiratoriska sjukdomar och infertilitet att påverkas. 
4.2 Många ungdomar nonchalerar fortfarande farorna med rökning 
Rökning bland ungdomar ökar märkbart från ungefär 1 % vid 11 års ålder till 
mellan 20 % och 33 % vid 15 års ålder. Många ungdomar nonchalerar tydligt 
och klart bevisen för tobakens skadliga effekter. Ju äldre man är, desto mindre 
troligt är det att man börjar röka. Marknadsföringen koncentrerar sig därför på 
ungdomar under utveckling. Det finns ett trängande behov ur 
folkhälsoperspektiv att avskräcka ungdomar från att lägga sig till med denna 
vana. 
4.3 De som har det bättre ställt undviker i allt högre grad rökning 
Ytterligare en trend som kan skönjas är att rökningen är mer utbredd inom de 
lägre socioekonomiska grupperna eftersom välutbildade, välbetalda och mer 
hälsomedvetna personer i allt högre grad undviker rökning. Detta far mycket 
betydande socioekonomiska följder. Personer med lägre inkomster spenderar en 
oproportionerlig andel på tobak som på grund av sina beroendeframkallande 
egenskaper ofta blir viktigare än övriga hushållsutgifter. Utgifterna för annat 
som är viktigt för en god hälsa, såsom mat och bostad, kommer därför i kläm. 
4.4 Icke-rökare kräver ett allt förbättrat skydd mot rökning 
Mänga icke-rökare sätter sig mot alt utsättas för obehaget och lärorna av andra 
människors rökning. Av olika skäl tas icke-rökarnas intresse av tradition mindre 
i beaktande än rökarnas. Rökning är väl etablerad och bevis för de skador som 
den passiva rökningen åsamkar har inte uppkommit förrän under de senaste 
åren. Samhället befinner sig alltså i en period under vilken det måste anpassa sig 
till dessa ändrade förhållanden. Trots detta har icke-rökare all rätt att förvänta 
sig att deras hälsa inte försämras på grund av rökarna. Detta gäller särskilt 
personer med respiratoriska sjukdomar, gravida kvinnor samt barn, som alla är 
särskilt känsliga för passiv tobaksrökning. 
Alla de ovan beskrivna trenderna understryker behovet av en målinriktad strategi 
för att bekämpa rökning. Det allmänna budskapet om att rökning är skadligt gäller 
fortfarande, men det måste kompletteras med åtgärder som inriktas särskilt på 
sektorer där man är speciellt utsatt för rökning. 
III. Varför behövs en gemenskapsdimension? 
6. Enligt artikel 3 o i fördraget skall "gemenskapens verksamhet pä de villkor och i 
den takt som anges i detta fördrag innefatta... bidrag till att uppnå en hög 
hälsoskyddsnivå". I artikel 129 i fördraget föreskrivs också att gemenskapens 
insatser skall inriktas på att förebygga sjukdomar, särskilt de stora folk­
sjukdomarna. Enligt denna skall hälsoskyddskraven även ingå som ett led i 
gemenskapens övriga politik. Denna artikel fastställer även att medlemsstaterna 
skall samordna sinsemellan sin politik och sina program för att säkerställa en hög 
hälsoskyddsnivå och att kommissionen kan ta alla slag av nyttiga initiativ för att 
främja sådan samordning. Vidden av problemet med hälsoskador som orsakas av 
tobakskonsumtion kräver en mobilisering av samtliga strävanden att minska dessa. 
7. Gemenskapen har goda möjligheter att främja en bättre och mer enhetlig, 
övergripande strategi för att bekämpa rökningen. Alla medlemsstater har vidtagit 
åtgärder tor att bekämpa rökning, men dessa skiljer sig väsentligt frän varandra. 
Det är tydligt att det finns åtskilligt att lära av dessa skillnader. Varför röker färre 
personer i vissa medlemsstater än i andra? Varför verkar rökningen bland män och 
kvinnor och bland ungdomar utvecklas olika i medlemsstaterna? Vilka strategier 
har varit mest lyckade när det gäller att minska rökningen? Vilken strategi är 
lämplig som svar på tobaksmarknadsföringen, som fortsättningvis lockar ett stort 
antal nya konsumenter? På gemenskapsnivå kan man effektivt men inte uteslutande 
ta itu med många av dessa frågor. 
IV. Befintliga gemenskapsbestämmelser för bekämpning av rökning 
8. Gemenskapen har redan godkänt en rad åtgärder i syfte att motarbeta tobaks­
konsumtionen. Särskild uppmärksamhet förtjänar följande sju initiativ: 
• Programmet Europa mot cancer, genom vilket man koncentrerat åtgärder 
som syftar till att minska tobakskonsumtionen. Undersökningar bland 
allmänheten, dvs. i synnerhet Eurobarometerrapporter, har konstant visat 
på en positiv uppfattning om gemenskapens verksamhet vad gäller kampen 
mot cancer och att förebygga rökning. 
• Den rådgivande kommittén för förebyggande av cancer som nyligen 
inrättats formellt för att förstärka den rådgivande funktionen gentemot 
kommissionen i drivandet av åtgärder mot rökning. Hälsofrågorna kommer 
även i framtiden att vara den mest verksamma befintliga motiveringen för 
att avskräcka från rökning. Kommissionens folkhälsostrategi kan ha stor 
nytta av den ovärderliga sakkunskap som cancerspecialisterna besitter när 
det gäller att bekämpa rökning. 
• Rådets direktiv om television utan gränser (89/552/EEG) harmoniserade 
ett förbud mot TV-reklam för tobaksvaror. 
Rådets direktiv (89/622/EEG och 92/41/EEC) om tillnärmning av de lagar 
och andra författningar som gäller märkning av tobaksvaror. Direktiven har 
genom varningar för hälsoskador och information om tjär- och nikotin­
halten fäst konsumenternas uppmärksamhet vid en del av rökningens faror. 
• Rådets direktiv (92/41/EEG) förbjöd marknadsföringen av vissa typer av 
tobak som används i munnen. Syftet med detta direktiv var särskilt att 
skydda ungdomar, eftersom tuggtobak har utgjort föregångare till andra 
tobaksvaror. 
• Rådets direktiv (90/239/EEG) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar 
och andra författningar om högsta tillåtna tjärhalt i cigaretter. Detta har 
bidragit till att göra konsumenterna uppmärksamma på tjärinnehållet som 
är en stor riskfaktor vad gäller cancer och lett till en successiv minskning 
av tjärinnehållet till högst 15 mg per cigarett från den 31 december 1992 
och till 12 mg från den 31 december 1997. 
• Rådets resolution av den 26 november 1996 om att minska 
tobaksrökningen i Europeiska unionen presenterar de olika strategier som 
medlemsstaterna har godkänt i syfte att minska rökningens utbredning. Den 
fastställer att medlemsstaterna tillsammans med kommissionen kan bidra 
till att minska sjukdomar orsakade av rökning inom hela gemenskapen 
genom att samarbeta och samordna sin politik och sina program avseende 
aktuella sjukdomar och dödsfall i samband med rökning samt beroende av 
rökning. Denna resolution uppmanar kommissionen att 
- särskilt beakta i gemenskapspolitiken rökningens skadliga effekt på 
gemenskapsmedborgarnas hälsa och livskvalitet, 
genomföra undersökningar avseende de bästa tillvägagångssätten 
som använts i medlemsstaterna for att minska rökningens 
utbredning och att utvärdera tillvägagångssättens verkningar, 
undersöka mot bakgrund av de åtgärder som medlemsstaterna har 
vidtagit de eventuella ytterligare åtgärder som gemenskapen kan 
vidta för att stödja åtgärder som har vidtagits av medlemsstaterna i 
syfte att minska rökningen, 
- stödja medlemsstaternas ansträngningar att minska rökningen och 
att regelbundet lägga fram rapporter om framstegen som 
gemenskapen har gjort genom att främja samordning av 
medlemsstaternas politik och program samt om möjliga ytterligare 
initiativ. 
De flesta av dessa åtgärder infördes inom ramen för gemenskapens program för 
insatser riktade mot harmoniseringen av den inre marknaden. Andra godkändes 
enligt folkhälsobestämmelserna i fördraget. 
Tobaken är en mycket högt beskattad vara i de flesta medlemsstater Detta 
rättfärdigas av folkhälsoskäl, eftersom det bidrar till att avskräcka frän 
konsumtion. Höga tobakspriser är särskilt effektiva när det gäller att avskräcka 
ungdomar från att röka, eftersom deras disponibla inkomst är begränsad. Priserna 
genererar också avsevärda statsinkomster som i flera medlemsstater bidrar till att 
finansiera de sjukvårdskostnader som tobakskonsumtionen ger upphov till. En hög 
beskattning av tobak har emellertid begränsad effekt på grund av många orsaker. 
Den har i synnerhet ingen inverkan på rökarnas nikotinbegär. Därför skall en hög 
skattepolitik för att ha en tillfredställande förebyggande effekt följas av parallella 
åtgärder såsom att hjälpa konsumenter att sluta röka, begränsa reklam för 
tobaksvaror, ge hälsoupplysning och genomföra informationskampanjer. 
Gemenskapen har tagit initiativ inom ramen för programmet för den inre 
marknaden när det gäller beskattning av cigaretter och andra former av 
tobaksvaror. I motsats till de ovan beskrivna åtgärderna på den inre marknaden, 
initierades dessa enligt artikel 99 i fördraget i stället för enligt artikel 100a. Detta 
är en viktig distinktion, eftersom rådet handlar pä grundval av enhällighel i det 
förra fallet, medan beslut i det senare fallet grundar sig pä kvalificerad majoritet 
11. För närvarande uppbär medlemsstaterna tre huvudsakliga slag av skatter pä 
tobaksvaror, nämligen mervärdesskatt, en last särskild punktskatt samt en 
varierande proportionerlig punktskatt. De berörda rädsdirektiven föreskriver i 
begränsad omfattning en tillnärmning av dessa skatter. Följaktligen har 
medlemsstaterna fortfarande en avsevärd frihet att fastställa skatterna för tobak. 
Tillsammans med skillnaderna i priser fritt från fabrik och i detaljhandelns 
marginaler är detta orsaken till att skillnaderna i detaljhandelspriset för cigaretter 
är avsevärda i medlemsstaterna. 
12. Skillnaderna i detaljhandelspris är högst avsevärda och sträcker sig från 39 ecu för 
1000 cigaretter i Grekland som lägst till 186 ecu i Danmark som högst. 
Genomsnittspriset i gemenskapen är I 19 ecu. Ingen annan dagligvara varierar sä 
kraftigt i pris i hela gemenskapen. Prisskillnaderna är särskilt framträdande i fräga 
om rulltobak. 
13. Man bör vara medveten om att relativt höga skatter på tobaksvaror ökar 
benägenheten för bedrägeri högst avsevärt. Ju högre skattenivå, desto större är 
motivationen för smuggling. Enligt aktuella beräkningar förlorar mottagare i 
medlemsstaterna och i gemenskapen upp till 400 miljoner ecu varje år genom 
sådan verksamhet. Man bör tänka på detta i samband med en eventuell höjning av 
skattenivån. 
V. Möjligheter till ytterligare insatser på gemenskapsnivå i framtiden 
14. På grund av begränsningar, inbegripet subsidiaritetsprincipen, är kommissionens 
möjligheter att föreslå ytterligare insatser för att bekämpa tobakskonsumtionen 
naturligtvis begränsade. Ändå är det på sin plats att överväga en ny 
gemenskapsstrategi med syfte att minska tobakskonsumtionen. Kommissionen har 
redan i enlighet med artikel 129 i "fördraget, försäkrat sig om att rådet och 
parlamentet godkänner ett handlingsprogram för förebyggande av cancer. 
Åtgärder för att bekämpa rökning kommer även i framtiden att vara ett prioriterat 
mål i detta program, eftersom en tredjedel av alla cancerdödsfall har samband med 
rökning. 
15. Dessutom är följande politiska alternativ möjliga på gemenskapsnivå. Dessa 
alternativ kan förverkligas endast med de övriga gemenskapsinstitutioneras och 
medlemsstaternas aktiva stöd. 
15.1 Insamling av uppgifter och epidemiologiska undersökningar 
Föreslå ett system för kontroll av tobakskonsumtion i hela gemenskapen. 
Systemet skulle kunna grunda sig på åtgärdsprogrammet för hälsoöver-
vakning, som för närvarande behandlas av rådet och parlamentet Detta 
skulle ge möjlighet till nogrann kontroll av konsumtionstrender och därmed 
till mer effektivt inriktad förebyggande verksamhet. Informationen om 
nuvarande trender är ofta både otillräcklig och föråldrad, vilket allvarligt 
motarbetar en effektiv strategi. 
15.2 Ham 
Upprätta praktiska regler om rätten till en rökfri omgivning för barn. Dessa 
regler skulle grunda sig pä den gällande europeiska kodexen mot cancer. 
Särskilt smä barn är känsliga för rökningens bieffekter De är också mycket 
mottagliga för reklam och marknadsföring för tobak och mäste lä 
information om vilka skadliga verkningar denna vana har. 
Främja studier och pilotprojekt inom ramen för gemenskapens befintliga 
folkhälsoprogram samt under gemenskapens fond för forskning och 
upplysning om tobak för att öka kunskapen om varför ungdomar börjar 
röka, om vilka effekter hälsoupplysningsprogram i skolor har på 
ungdomarna, om vilka faktorer som motiverar ungdomar till att röka och 
om utvecklingen av en mångsidig strategi för förebyggande av rökning som 
riktar sig till ungdomar. Åtgärder av denna typ anses vara nödvändiga, 
eftersom det tydligt har visat sig att befintliga åtgärder inte fungerar 
tillräckligt väl när det gäller att hindra rökning bland ungdomar. 
15.3 Kl( issifii c rim; 
Föreslå all nikolinbcgär klassas som ett beroende och därmed göra del 
möjligt att bekämpa det genom berörda gemenskapsprogram pä 
folkhälsoområdet. 
15.4 Tillsatsämnen 
Utvärdera eventuella toxicitets- och hälsoeffekter av tillsatsämnen i 
tobaksvaror. Gemenskapens lagstiftning om konsumentskydd föreskriver 
redan utförlig information om tillsatsämnen och ingredienser i ett flertal 
varor där de innebär hälsorisker. Paradoxalt nog finns ingen sådan 
bestämmelse när det gäller tobak och detta förbiseende skulle med fördel 
kunna omprövas om vissa tillsatsämnen visar sig vara hälsovådliga. 
15.5 ( "arcinogena ämnen 
Överväga att ytterligare stegvis minska den högsta tjärhalten på 12 mg per 
cigarett, som tillåts enligt rådets direktiv (90/239/EEG). Läkarvetenskapen 
är praktiskt taget enhällig i sin åsikt om att ytterligare minskningar bör 
ske . Likaså kunde man överväga en högsta nikotinhalt i cigaretter. 
Se bilagan för rekommendationerna för tobak, som godkänts i Helsingfors den 2 oktober 1996 av 
kommittén för cancerexperter på hög nivå. 
15.6 Konsumentinformation och konsumentskydd 
Granska genomförandet av det befintliga direktivet om märkning mot 
bakgrund av utvärdering av dess effektivitet vad gäller att informera 
konsumenterna om rökningens faror, samt ifall varningstextens innehall och 
utformning skulle kunna förbättras. Möjligheten att kräva större och 
synligare hälsovarningstexter ges redan i direktivet om märkning och 
kommissionen skulle kunna undersöka denna möjlighet i samarbete med 
medlemsstaterna. 
Överväga att definiera beskrivningen att en vara är "lätt" eller har "låg" 
tjärhalt, eftersom information av detta slag för närvarande är odefinierad 
och kan vilseleda konsumenterna genom att underskatta dessa varors 
hälsoskadliga effekter. 
Främja åtgärder som ökar allmänhetens och särskilt gravida kvinnors 
medvetenhet om farorna för foster med såväl aktiv som passiv rökning. 
Med jämna mellanrum uppdatera rådets nuvarande resolution om rökning 
på offentliga platser i syfte att fastställa bra - och dåliga - lösningar i 
medlemsstaterna. Detta kan uppmuntra till en förbättring av den allmänna 
skyddsnivån. Diskussioner bör också upptas inom ramen för det 
socialpolitiska avtalet i avsikt att dryfta denna fråga i samband med 
förbättringar av arbetsmiljön och av arbetstagarnas hälsa och säkerhet. 
Med tanke på skyddet av folkhälsan uppmana medlemsstaterna att utnyttja 
den flexibilitet de har att höja beskattningsnivån på tobak. Kommissionen 
skall vartannat år lämna en rapport till rådet och vid behov ett förslag om 
hur de befintliga rådsdirektiven om tillnärmningen av punktskatter för 
tobaksvaror fungerar. I denna rapport bör inte bara den inre marknadens 
goda funktion och det faktiska värdet av punktskatterna beaktas, utan även 
fordragets mer vidsträckta målsättningar. Kommissionen skulle också 
särskilt kunna beakta dessa mer vidsträckta målsättningar, särskilt 
hälsodimensionen, i kommande rapporter. 
Inom ramen för sin rapport om den gemensamma organisationen för 
råtobaksmarknaden ger kommissionen vissa riktlinjer för grundläggande 
reformer. Bland dessa är förslaget att höja proportionen av det bidrag som 
har reserverats för fonden för forskning och upplysning om tobak från 1 % 
till 2 %, vars uppgift för det första är att söka sorter och odlingsmetoder 
som är mindre skadliga för hälsan och för det andra att informera 
allmänheten om rökningens skadliga effekter. 
VI. Möjligheter att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna 
16. Eftersom rökningen är den största enskilda dödsorsaken som går att undvika i de 
industrialiserade länderna, prioriterar alla medlemsstater högt åtgärder med syfte 
att minska tobakskonsumtionen. Innehållet i dessa program och den framtida 
utvecklingen av dem är naturligtvis medlemsstaternas angelägenhet. Trots detta är 
kommissionen skyldig enligt artikel 129 i fördraget att främja samarbete pä detta 
område mellan medlemsstaterna och stödja deras åtgärder. Följande åtgärder, som 
har genomförts i olika omfattning i medlemsstaterna, verkar att erbjuda de bästa 
möjligheterna till samarbete av detta slag: 
16.1 Åtgärder som syftar till att skydda icke-rökare, särskilt barn, gravida 
kvinnor och personer med respiratoriska sjukdomar, från de skadliga 
effekterna av passiv rökning. Sjukhus, offentliga byggnader, 
kollektivtransport och kommersiella flygbolag bemödar sig allt mer om 
att skydda icke-rökare från rökningens skadliga effekter. 
16.2 Fastställa exakta mål för en minskning av rökningen bland befolkningen. 
Exempel som Irland, där målet är att minska rökningen till 20 % av 
befolkningen före år 2000, har på ett positivt sätt riktat 
uppmärksamheten på åtgärder mot rökning. Samma sak skulle kunna 
övervägas även i andra medlemsstater. 
16.3 Göra de nationella regler strängare som har till syfte att begränsa 
försäljningen av tobaksvaror, så att de bara far säljas till vuxna, och att 
begränsa ungdomars möjligheter att fa tag på cigaretter. Vissa 
medlemsstater har till exempel begränsat försäljningen av cigaretter i 
automater eller på självbetjäningshyllor till vissa säkra områden. 
16.4 Höja realpriset på tobaksvaror (dvs. högre än inflationstakten) i avsikt 
att ytterligare avskräcka frän konsumtion. Det beslut som fattades av 
myndigheterna i Förenade kungariket om att höja realpriserna med 3 % 
per år ett föredöme, liksom den franska strategin. Dessutom kan man 
såsom i Belgien lämna effekterna av dessa höjningar oaktade vid 
sänkningen av konsumentprisindex, i syfte att garantera att de inte har en 
inflationsfrämjande verkan. 
16.5 Uppmuntra åtgärder som ger högre skydd till arbetstagare som är utsatta 
för högre nivåer än normalt av tobaksrök i omgivningen. Åtgärder som 
t.ex. installering av bättre ventilationsanläggningar i synnerhet i nöjes-
lokaler, är en viktig del av denna strategi. 
16.6 Begränsa sponsring av och marknadsföring och kommers med 
anknytnting till tobaksvaror vid viktiga sport-, musik- och 
kulturevenemang som antagligen kommer att sändas i TV för att 
undvika indirekt reklam för tobaksvaror. 
16.7 Öka finansieringen av hälsoupplysningsåtgärder som riktar sig till rökare 
och för frivilliga organisationer som är engagerade i skyddet av icke-
rökares hälsa och att hjälpa rökare att sluta röka. 
16.H Tillhandahållande av läkemedelsprodukter som hjälper dem att sluta 
röka (nikotintuggummi, nikotinplåster osv). En åtgärd som denna skulle 
utgöra ett successivt stöd till rökare som vill sluta röka. På liknande sätt 
kunde ett gratisnummer införas där rökarna kunde få information och 
hjälp. 
VII. Internationella uppgifter 
17. I artikel 129.3 i fördraget påtalas ett intimare samarbete med länder utanför 
gemenskapen och med berörda internationella organisationer på folkhälsoområdet. 
Samarbetet när det gäller att bekämpa tobakskonsumtionen ger helt tydligt 
möjligheter till detta. Rökning har förekommit i gemenskapens medlemsstater i 
århundraden och kostnaderna är numera välkända. 
18. I många länder, särskilt i utvecklingsländerna, har man emellertid bara börjat 
märka konsekvenserna fullt ut av tobakskonsumtion. Eftersom rökningen har 
stagnerat i de industrialiserade länderna, utgör utvecklingsländerna den viktigaste 
tillväxtmarknaden för cigaretttillverkarna. Det finns ett antal områden, på vilka 
gemenskapen i samarbete med tredje land skulle kunna minska 
lobakskonsumtionens effekter pä folkhälsan, lin minskning av tjärhalten i 
lobaksvaror som har tillverkats i gemenskapen och som exporteras till länder 
utanför gemenskapen är exempel pä ett område av detta slag. Kommissionen 
skulle också inom ramen för befintliga folkhälso- eller samarbetsprogram kunna 
bistå med att utarbeta strategier mot cancer, i vilka åtgärder för att bekämpa 
tobakskonsumtionen skulle ingå. 
19. Dessutom skulle gemenskapens medlemsstater kunna gynna kampanjer mot tobak 
genom att aktivt stödja Världshälsoorganisationens förslag till konvention om 
tobak. Rekommendationer som gäller marknadsföringen av tobaksvaror i 
utvecklingsländer, särskilt rekommendationer som syftar till att skydda utsatta 
grupper, skulle vara ett särskilt viktigt steg framåt. Gemenskapen skulle sålunda 
kunna överväga Världsbankens praxis att vägra stöd till tobaksrelaterade projekt 
inom ramen för sin egen biståndspolitik. 
10 
VIII. Uppföljning 
20. Kommissionen kommer att studera reaktionerna på detta meddelande och kan med 
ledning av dessa lägga fram lämpliga förslag till verksamhet och åtgärder. 
21. Kommissionen föreslår att en rapport skall läggas fram varje år om de framsteg 
som nåtts när det gäller att skydda människors hälsa från de skadliga verkningarna 
av tobakskonsumtion. Rapporten skall innehålla jämförbara siffror om 
prisutvecklingen i förhållande till tobaksvaror och siffror om trenderna i 
rökningens utbredning. Rapportens syfte skall vara att informera medlemsstaterna 
och allmänheten om gemenskapens framsteg i kampen mot tobakskonsumtionen. 
22 Avsikten är att rapporten som nämns ovan skall fungera som en mycket öppen 
mekanism för utvärderingen av strategin för förebyggande av rökning pä 
gemenskapsnivå och pä medlemsstatsnivä. Den kommer särskilt att erbjuda de 
politiskt ansvariga möjligheter att minska tobakskonsumtionen och att bedöma 
effektiviteten hos dessa möjligheter. Den första rapporten av detta slag kommer att 
överlämnas till rådet i slutet av 1997. Rådet och parlamentet kommer att ha 
möjlighet att granska denna rapport och att föreslå ytterligare åtgärder som skulle 
kunna bidra till att minska rökningen i gemenskapen. 
ANNEX 
Programmet "Europa mot cancer" 
Cancerspecialistkommittén på hög nivå 
Samförståndskonferens om tobak 
Helsingfors den 2 oktober 1996 
Rekommendationer vad gäller tobak 
Rekommendation _ 
Cancerspecialistkommittén för Europeiska kommissionens program "Europa mot 
cancer" (i det följande kallad cancerspecialistkommittén) avser att, med hänsyn 
till yttrandena från samförständskonferensen om tobak i Helsinki, enhälligt 
rekommendera Europeiska unionen att under femårsperioden 1997 2001 ge högsta 
hälsopolitiska prioritet åt åtgärder som minskar tobakskonsumtionen. 
Rekommendation 
Cancerspecialistkommittén anser att det inte finns något som helst rimlig 
anledning att på något sätt, direkt eller indirekt, göra reklam för ett känt 
cancerframkallande ämne. Därför rekommenderar kommittén på kraftigast 
möjliga sätt att de åtgärder i fråga som Europaparlamentet redan har godkänt, 
skall genomföras utan dröjsmål. Det finns en bred enighet bland de myndigheter 
som står för hälsoundervisning, om att tobaksreklam medverkar till att 
uppmuntra människor att börja röka och att reklamen bör förbjudas. 
Rekommendation 
Historiskt sett har cigarettens sammansättning till skillnad från alla andra giftämnen 
som finns på marknaden inte varit reglerad genom lagstiftning. På senare år har vissa 
gränsvärden rekommenderats eller förordnats för hur mycket tjära och nikotin 
cigaretter lär innehålla. Tillverkarna lär dock tillsätta tillsatsämnen ulan all ange om 
dessa är giltiga före eller efter förbränningen. Regeringarna har undvikit alt la ansvaret 
lör att tillåta tillsättningen av ämnen till en blandning som förändras vid förbränning 
och som är cancerframkallande. Regeringarna har inte haft några betänkligheter när de 
infört formella bestämmelser för framställningen av andra produkter som till exempel 
antibiotika och alkoholfria drycker. 
Därför rekommenderar cancerspecialistkommittén att innehållet i cigaretter skall 
bli föremål för bestämmelser i hela Europeiska unionen. Från den 31 december 
1997 och framöver: 
(i) Cigaretter som säljs och tillverkas i Europeiska unionen skall endast få 
innehålla tobak, cigarettpapper, filtermaterial och tobakextrakter. Alla 
andra ämnen som tillsätts bör visas vara giftfria och i övrigt oskadliga för 
hälsan i förbränd och oförbränd form. Tillsatsämnen i cigaretter bör 
kontrolleras och inbegripas i märkningen liksom vid andra droger och 
livsmedel på marknaden. Tjärinnehållet i cigaretter bör begränsas till högst 
12 mg, vilket nyligen förordnats till den 31 december 1997. 
Nikotininnehället i cigaretter bör begränsas till I mg frän den 31 december 
1997. 
(ii) Den högsta tillåtna gränsen för innehåll av tjära (12 mg) och nikotin (1 mg) 
i cigaretter som säljs eller tillverkas i Europeiska unionen bör minskas med 
10 procent om året tills man nått nivåer på 5 mg tjära och 0,5 mg nikotin. 
(iii) Senast den 31 december 1997 hör märkuiiigsbestämmelser som motsvarar 
de som tillämpas i Australien träda i kraft. Särskilt skall varningen skärpas 
och göras mer framträdande och märkningen skall inbegripa ett avgiftsfritt 
telefonnummer som man kan ringa till för att fä upplysningar om rökning, 
hälsorisker och förebyggande åtgärder. Senast den 31 december är 2000 
bör en generisk cigarettpackning införas. 
Rekommendation 
Cancerspecialistkommittén har konstaterat att rökning börjar i uppväxtåren eller 
tidigare, och att man genom att göra cigaretter mer svårtillgängliga, kan begränsa 
rökningen. Därför rekommenderas att åtgärder bör vidtas som syftar till att 
minska åtkomligheten av tobaksprodukter för barn och ungdomar. Självbetjäning 
och försäljningsautomater bör avskaffas. 
Rekommendation _ 
Eftersom erfarenheten visar att prisökningar verkar preventivt i fråga om rökning 
och att det påverkar speciellt barn, och att regelbundna prishöjningar är 
nödvändiga för att bibehålla den effekten, rekommenderar 
cancerspecialistkommittén att Europeiska kommissionen fastställer en 
avgiftspolitik, som höjer försäljningspriset på tobaksprodukter. 
Rekommendation 
Bortsett från rökarens rätt till att få röka, har icke-rökaren rätt att få andas luft som är 
sä litet förorenad som möjligt. Föroreningar som asbest och bensen skall enligt lag 
begränsas till lägsta möjliga nivå. Den lägsta möjliga nivån för tobaksrök är noll. 
Medan cancerrisken kanske inte är så plötslig som risken för astmaanfall, kräver 
hälsovårsmyndigheternas allmänna praxis att icke-rökaren skyddas mot tobaksrök på 
arbetsplatsen och på andra offentliga platser. Det rimliga i denna rekommendation 
betonas i olika former av rättspraxis, som visar, att i vissa länder kan arbetsgivaren 
åtalas för brott mot grundläggande krav på att tillhandahålla en säker arbetsplats. 
För att bevara icke-rökarnas rättigheter och att förebygga att personer utsätts för 
passiv rökning rekommenderar Cancerspecialistkommittén att rökning förbjuds 
på offentliga platser och på arbetsplatsen. Separata rökavdelningar kan införas på 
arbetsplatsen och platser som restauranger och krogar. Rökning bör vara 
förbjudet på flyg inom Europeiska unionen. 
Rekommendation 
Cancerspecialistkommittén anser att det finns ett klart och uppenbart behov av 
omfattande utbildningsprogram, i vilka sjuk- och hälsovårdspersonal, allmänheten och 
barn informeras om riskerna vid rökning, och där man förklarar varför det är förnuftigt 
att införa dessa rekommenderade åtgärder mot rökning. Utbildningsprogram måste 
anpassas till de olika kulturerna och språken. 
-7 A 
Mol bakgrund av dclla ickoiiiiiieiiderai' laiHvrspmalislkommillcn lol|andc allmänna 
lorslag, om vilka man iir medveten om all flera redan godkänts och inforts: av 
liuropeiska kommissionen i enlighet med de pägäende programmet "liuropa mot 
cancer"; 
• I varje land skall personalen inom hälso- och sjukvård och 
utbildning uppmuntras till sammarbete om nationella program som 
har som mål att vidta åtgärder för att minska tobakskonsumtionen 
och de allvarliga skador denna medför. 
• Nationella grupper skall uppmuntras att delta i ett 
samarbetsnätverk som sträcker sig över hela Europa med syfte att 
dela information och kunskaper. 
• Europeiska kommissionen fortsätter att regelbundet sponsra, minst 
en gäng om året, möten för detta samarbetsnätverk. 
• Relevant forskning inom folkhälsa/utbildning/beteende skall ingå 
som 
en del av de nationella och europeiska gruppernas funktioner. 
• Övervakning och kontroll av utbildningsprogram, beteendetrender, 
rökvanor, kunskap och relevanta inställningar skall prioriteras och 
finansieras som en del av det överordnade programmet. 
• Program som speciellt vänder sig till hälso- och sjukvårdspersonal 
skall stödjas och vidareutvecklas i de länder där rökvanorna i dessa 
grupper är omfattande. 
• Ett centrum skall utses som bland annat skall ha som uppgift att 
löpande utvärdera den vetenskapliga litteratur om sammanhangen 
mellan användandet av tobak och sjukdom och mönstren för 
tobaksrelaterade sjukdomar i Europeiska unionen. Centrumet skall 
utarbeta en årsrapport, som skall föreläggas Europaparlamentet. 
Rekommendation 
Cancerexpertkommittén välkomnar att taxfree-försäljning av cigaretter och andra 
tobaksprodukter efterhand kommer att upphöra. 
ISSN 1024-4506 
KOM(96) 609 slutlig 
DOKUMENT 
SV 05 
Katalognummer : CB-CO-96-661-SV-C 
ISBN 92-78-13205-5 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg