SV Europeiska unionens officiella tidning C 318/127

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (Euratom) om regler för företags, forskningscentrums och universitets deltagande i indirekta åtgärder inom Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram och för spridning av forskningsresultat (2012–2013)”

KOM(2011) 71 slutlig – 2011/0045 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)”

KOM(2011) 72 slutlig – 2011/0046 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om det särskilda program som ska genomföras genom indirekta åtgärder för genomförande av sjunde ramprogrammet (2012–2013) för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet”

KOM(2011) 73 slutlig – 2011/0043 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om det särskilda program som genom direkta åtgärder ska genomföras av gemensamma forskningscentrumet för genomförande av ramprogrammet (2012–2013) för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet”

KOM(2011) 74 slutlig – 2011/0044 (NLE)

2011/C 318/21

Föredragande: Gerd WOLF

Den 22 mars 2011 beslutade rådet att i enlighet med artikel 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om

”Förslag till rådets förordning (Euratom) om regler för företags, forskningscentrums och universitets deltagande i indirekta åtgärder inom Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram och för spridning av forskningsresultat (2012–2013)” KOM(2011) 71 slutlig – 2011/0045 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)” KOM(2011) 72 slutlig – 2011/0046 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om det särskilda program som ska genomföras genom indirekta åtgärder för genomförande av sjunde ramprogrammet (2012–2013) för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet” KOM(2011) 73 slutlig – 2011/0043 (NLE)

”Förslag till rådets beslut om det särskilda program som genom direkta åtgärder ska genomföras av gemensamma forskningscentrumet för genomförande av ramprogrammet (2012–2013) för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet” KOM(2011) 74 slutlig – 2011/0044 (NLE).

Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 23 juni 2011.

Vid sin 473:e plenarsession den 13–14 juli 2011 (sammanträdet den 14 juli 2011) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 92 röster för och 5 nedlagda röster:

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Den olycka i fissionsreaktorblocken som orsakades av tsunamin i Fukushima och följderna av den visar hur sårbara sådana reaktorer är om nödkylningssystemet slås ut. När det gäller den fortsatta användningen av denna teknik har händelserna redan lett till energipolitiska beslut i medlemsstaterna och till en begynnande debatt på EU-nivå. För forsknings- och utvecklingsmålen innebär detta att det krävs en ny bedömning av det Euratom-ramprogram för forskning och utveckling (perioden 2012–2013) som diskuteras här. Nedanstående kommentarer måste ses i det perspektivet.

1.2 Kommittén anser av många olika skäl att man måste upprätthålla och höja kunskapsnivån när det gäller kärntekniken, dess användning och dess konsekvenser. Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling ger ett betydande europeiskt mervärde tack vare sin samordnande funktion när det gäller att samla resurser och integrera gemensamma insatser.

1.3 Följaktligen rekommenderar kommittén att man

— koncentrerar forskningen om fissionsreaktorteknik till områden som förbättrad reaktorsäkerhet, minskning och slutförvaring av långlivat radioaktivt avfall, kontroll av klyvbart material och strålskydd,

— upprätthåller och utökar kompetensen för helt oförutsedda incidenter och kommande stresstest av befintliga anläggningar,

— beslutsamt fortsätter med utvecklingsarbetet om energiproduktion genom kärnfusion med tanke på den potentiella säkerheten i och de övriga fördelarna med denna teknik. (Iter-projektet spelar en central roll i detta arbete, som bedrivs inom ramen för internationellt samarbete. Fusionsprogrammet grundar sig på nätverket av nationella organisationer, de s.k. associationerna.),

— med lämpliga utbildningsåtgärder ser till att det finns tillräckligt många högkvalificerade experter inom de viktigaste fackområdena men också att utbildningarna ger grundläggande kunskaper om denna teknik och om radioaktiv strålning, de risker som den medför och hur den mäts.

1.4 De handlingar som kommittén har tillgång till tyder visserligen på att kommissionens förslag och planering i stor utsträckning motsvarar rekommendationerna ovan, men kommittén rekommenderar ändå kommissionen att överväga om tillräckliga resurser har anslagits mot bakgrund av den nya situationen och om det behövs ytterligare stöd på vissa områden.

1.5 Med hänsyn till sina övriga rekommendationer stöder kommittén konceptet att Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling och dess instrument ska vara en central del av det europeiska forskningsområdet.

2. Kommissionens meddelande

2.1 Kommissionens meddelande omfattar fyra olika dokument med förslag till rådets förordning eller beslut om Euratom-programmet 2012-2013. Att det över huvud taget behövs nya beslut eller förordningar för denna period beror på att programperioderna avviker från varandra i Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007-2013) och sjunde ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utveckling på kärnenergiområdet (2007-2011). Följaktligen måste nu en tidsskillnad på två år överbryggas.

2.2 De fyra dokument som kommissionen lagt fram omfattar alla relevanta aspekter, nämligen

— reglerna för att delta,

— ramprogrammet,

— det särskilda programmet – indirekta åtgärder,

— det särskilda programmet – det gemensamma forskningscentrumets direkta åtgärder.

Dessa fyra dokument omfattar över 120 sidor inklusive bilagor. I detta yttrande går det därför inte ens att sammanfatta innehållet i dem eller kommentera alla aspekter.

2.3 De handlar om den forskning som EU stöder inom områden som kärnfusion (huvudsakligen Iter-projektet), kärnklyvning och strålskydd. Kommissionen anser att denna forskning under den kommande tvåårsperioden rimligtvis bör bygga på och fullfölja den verksamhet som med framgång genomförts 2007–2011.

2.4 De medel som anslagits uppgår sammanlagt till ungefär 2 560 miljoner euro, varav den största delen går till fusionsprogrammet med Iter.

3. Allmänna kommentarer

3.1 Fukushima – en ny utgångspunkt

De ovannämnda dokumenten från kommissionen utarbetades före händelserna i Fukushima. Med tanke på tsunamins effekter på fissionsreaktorerna där, på de skador som blev följden samt på konsekvenserna för befolkningen och miljön anser kommittén att man mot denna bakgrund bör göra en ny bedömning och översyn av de här aktuella forsknings- och utvecklingsmålen i Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling och vid behov ändra programmets inriktning. Det handlar därför i föreliggande yttrande, som enbart rör forskning och utveckling, om mer än bara en tidsmässig anpassning av Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling till det allmänna sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling.

3.1.1 Även om kommittén anser att det är för tidigt att redan nu dra generella energipolitiska slutsatser av detta, respekterar EESK de medlemsstater som i enlighet med försiktighetsprincipen har tillkännagett att man upphör med denna form av energiproduktion tills vidare. Kommittén välkomnar också att Fukushimafrågan kommer att behandlas på EU-nivå (1) och att den förts upp på den energipolitiska dagordningen. Varje medlemsstat kan emellertid, i enlighet med Lissabonfördraget, besluta själv vilken energimix den föredrar.

3.2 Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling

Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling syftar i första hand till att främja energiforskning. Det är ett komplement till energiforskningen inom ramen för det allmänna sjunde ramprogrammet (2), som är särskilt inriktat på forskning och utveckling av förnybara energikällor och annan icke-nukleär teknik för energiproduktion med låga koldioxidutsläpp. All användbar teknik för en hållbar energimix och de olika egenskaperna hos denna teknik ska på så vis utforskas och utvärderas inom EU.

3.3 Mervärde på EU-nivå

Kommittén anser av många olika skäl (se nedan) att kunskaperna om kärntekniken, dess användning och dess konsekvenser måste fördjupas. Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling ger ett betydande europeiskt mervärde tack vare sin samordnande funktion när det gäller att samla resurser och integrera gemensamma insatser. Genom sina följande rekommendationer ger kommittén sitt fulla stöd till konceptet att Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling och dess instrument ska vara en central del av det europeiska forskningsområdet (3).

3.4 Prioritering av säkerhetsforskning och kunskapsbevarande

Oavsett vilka beslut som fattas av de enskilda medlemsstaterna och EU om användning av kärnklyvningsteknik för energiutvinning i framtiden anser kommittén att de kunskaper som finns inom EU om säkerhetsfrågor och säkerhetsteknik absolut måste vidareutvecklas och ställas till förfogande, detta redan på grund av

1) de gränsöverskridande konsekvenser som olyckor kan få,

2) experternas och teknikens globala rörlighet,

3) de befintliga anläggningarna och det radioaktiva avfallet från dessa,

4) förekomsten av kärnvapen och anläggningar för framställning av kärnvapen samt de mycket allvarliga politiska riskerna i samband med detta.

Att inte utnyttja alla kunskaper skulle vara en farlig strutspolitik. Av den anledningen och för att undvika att kunskaper om denna teknik och dess konsekvenser faller i kollektiv glömska är det särskilt viktigt att systematiskt och kontinuerligt utbilda och främja tillräckligt många forskare och tekniker inför framtiden.

3.5 Kärnklyvning

När det gäller kärnklyvningstekniken framhåller kommittén särskilt vissa aspekter som är relevanta för säkerheten, nämligen

— strålskydd, strålmedicin och förebyggande medicinska och tekniska åtgärder,

— högre säkerhet och mindre avfall från fissionskraftverk (4),

— hantering (slutförvaring) av långlivat radioaktivt avfall,

— utvinning och hantering av klyvbart material (kärnbränsle),

— åtgärder som skyddar mot stöld och missbruk av klyvbart och/eller radioaktivt material,

— helt oförutsedda incidenter vid befintliga anläggningar och konsekvenserna av kommande och nödvändiga stresstest (5).

3.6 Kontrollerad kärnfusion

Fusionsprogrammet har sedan starten fått stöd (6) framför allt på grund av de avsevärda säkerhetsfördelarna (ytterst litet bränsleförråd, ingen nödkylning, ingen kedjereaktion, inga fissionsprodukter och inga aktinider) och de övriga fördelarna med denna teknik. Framstegen har gjort det möjligt att bygga en anläggning (Iter) med avsevärd fusionseffekt (500 MW). Med nuvarande kunskapsnivå och med nuvarande stöd kommer fusionsreaktorer inte att kunna bidra till energiproduktionen förrän under andra hälften av detta århundrade, och det finns fortfarande stort behov av forskning och utveckling innan de blir en energikälla att räkna med. Trots detta är kontrollerad kärnfusion det enda kända energialternativet med global och praktiskt taget obegränsad potential som inte redan nu utnyttjas på något sätt (7). Kommittén rekommenderar därför att man ska lägga särskild vikt vid detta program. Flera samstämmiga extrapoleringar tyder på att det globala energibehovet och problemet med att hitta klimatvänlig och hållbar energiförsörjning som täcker globala behov kommer att bli mycket större under detta århundrade. Behovet av ytterligare en klimatvänlig energikälla, såsom kärnfusion, är därför särskilt överhängande.

3.7 Fullt stöd för kommissionens temaområden

Med hänsyn till kommentarerna under punkt 3.1 är det glädjande att de rekommendationer från kommittén som nämnts i detta yttrande redan i mycket stor utsträckning finns med i kommissionens temainriktade förslag, och dessa får därför kommitténs fulla stöd. Kommittén anser dock inte att den utifrån tillgängliga handlingar kan bedöma om resurserna i fråga om utrustning, personal och finansiering är tillräckliga för att alltid uppnå de mål som ställts upp. Detta torde heller inte vara kommitténs uppgift. Kommittén rekommenderar därför kommissionen att låta de expertgrupper som är kopplade till programmet göra en översyn av de enskilda programrubrikerna och att vid behov bevilja ytterligare medel.

3.8 Ytterligare undersökningar av säkerhets- och riskfrågor

Eftersom problemet med säkerhets- och riskfrågor inte bara berör Euratom-ramprogrammet för forskning och utveckling, rekommenderar kommittén att undersökningar av relevanta säkerhets- och riskfrågor genomförs i samverkan med energiforskningen i det allmänna sjunde ramprogrammet och helst tillsammans med andra internationella partner, detta även med hänsyn till de aktuella naturkatastroferna. I dessa undersökningar bör man bl.a. behandla aspekter som

— tekniska risker med olika typer av kritisk energiteknik, som t.ex. kärnklyvning, koldioxidavskiljning och lagring, vattenmagasin, tryckluftslagring, olje- och naturgasteknik, utvinning, transport och bearbetning av fossila energikällor, vätelagring och väte som energikälla, särskilt för mobila användningsområden etc.,

— miljörisker på grund av att målen för att minska koldioxidutsläppen (8) inte uppnås och den tilltagande klimatförändring som blir följden,

— sociala, politiska och eventuella militära risker dels vid allvarlig global energibrist och de nödlägen som då uppstår, dels vid en potentiellt hotande klimatförändring (9).

3.9 Utbildning för befolkningen

Utöver den utbildning som under alla förhållanden krävs (se punkt 3.4) för experter som fysiker, kemister och ingenjörer i skolor och högskolor anser kommittén att det dessutom är viktigt att alla medborgare redan från unga år får sätta sig in i hur strålning mäts samt i bedömningen av vad som är en naturlig eller acceptabel stråldos och vad som är en farlig stråldos. Detta är enligt kommitténs uppfattning det bästa sättet att åstadkomma en tillräcklig och saklig bedömning av nukleära risksituationer, vilket är absolut nödvändigt, särskilt i en eventuell krissituation där det gäller att undvika panik och där det krävs sansat och målmedvetet agerande.

3.10 Diskutabel finansieringsnivå

Även om kommittén inte anser sig kunna göra en särskild kvantitativ bedömning av denna fråga, är den med hänsyn till ovan nämnda nya bedömningsgrund (se även punkt 3.7) tveksam till om nuvarande finansiering räcker till för att man under den aktuella perioden tillräckligt beslutsamt ska kunna ta itu med de frågor som tagits upp här i linje med kommitténs rekommendationer om den strategiska EU-planen för energiteknik (10) och om färdplanen för energipolitiken fram till 2050 (11). Om budgeten fram till 2013 redan är fastställd och inte kan ändras, rekommenderar kommittén därför för det första att forskningsbehovet för den nya stödperioden från 2013 bestäms utifrån vilka långtgående konsekvenser energibrist och ett misslyckande att uppnå målet om minskade koldioxidutsläpp skulle få för Europa 2020-strategin och rent allmänt, samt för det andra att tillräckliga resurser anslås med hänsyn till detta. Kommittén framhåller åter att energiforskningens finansiella del av ramprogrammen för forskning och utveckling sedan lång tid tillbaka inte längre står i proportion till energi- och klimatfrågornas grundläggande betydelse för samhället.

3.11 Yttranden om sjunde ramprogrammet

Med hänvisning till kommentarerna i punkt 3.7 håller kommittén med kommissionen om att förslaget till program under nästa tvåårsperiod måste bygga på och fortsätta i linje med den verksamhet som framgångsrikt bedrivits under åren 2007-2011. Kommittén framhåller, som i många tidigare yttranden, betydelsen av tillräckligt och kontinuerligt stöd för framgångsrik forskning. Följaktligen hänvisar kommittén också till sina yttranden dels om sjunde ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2007-2011), dels om dess särskilda delprogram och bestämmelser om deltagande. Kommittén framhåller åter rekommendationerna i dessa yttranden som kompletteras med de ytterligare synpunkter som här framförs. Denna hänvisning till kommitténs tidigare yttranden är än viktigare, eftersom man i det yttrande som här läggs fram av uppenbara skäl inte kan gå in på alla punkter i kommissionens förslag.

4. Särskilda kommentarer

4.1 Lösning av problemet med avfall och slutförvaring

Med hänvisning till kommitténs tidigare yttranden om kärnenergi, om färdplanen för ett koldioxidsnålt energisystem fram till 2050 och om slutförvaringsproblemet (12) framhåller kommittén på nytt hur viktiga alla insatser är för att minska mängden farligt avfall och dess livslängd. Det skulle vara ett stort framsteg om man genom en effektiv omvandling kunde förkorta det radioaktiva avfallets livslängd från en ”geologisk tidsskala” till en ”historisk tidsskala”. Det skulle skapa helt nya förutsättningar för att lösa eller minska problemet med avfall och slutförvaring. Därför måste man med eftertryck stödja alla sätt att vetenskapligt och tekniskt undersöka detta och nå framgång.

4.2 Minskning av riskerna för värsta tänkbara haveri

Enligt kommitténs uppfattning kan tekniska anläggningar som är uppförda av människor inte uppnå total säkerhet. Men ett tänkbart utvecklingsmål skulle vara att i ett längre framtidsperspektiv endast bygga och driva sådana anläggningar som är skyddade mot inre olycksorsaker, och endast kan skadas genom händelser som är ytterst sällan förekommande (t.ex. asteroidnedslag) och som ändå leder till så omfattande skador att en skadad eller förstörd anläggning i sig inte nämnvärt skulle öka skadorna.

4.3 Kärnfusionsprogrammet

Med hänsyn till vikten av tillgång till fusionsenergi i framtiden rekommenderar kommittén att man

— som en uppföljning av Iter genomför förberedande utvecklingsarbete för en demonstrationsreaktor (DEMO) som för första gången ska visa produktionen av elektrisk energi med kärnfusion i ett komplett system – med den breda och djupgående forskning som krävs,

— vid konceptutvecklingen – förutom den nödvändiga koncentrationen på den ledande Tokamak-linjen med Iter som flaggskepp – även undersöker alternativa magnetfältskonfigurationer (särskilt stellaratorkonceptet).

Dessutom bör man undersöka förutsättningarna för att tidigarelägga byggandet av DEMO samt hur man med hänsyn till de erfarenheter som gjorts med den globala organisationen för Iter-projektet kan vidareutveckla ett starkt och effektivt europeiskt fusionsprogram. Kommittén framhåller att det krävs en effektiv infrastruktur av fusionsforskningslaboratorier som har goda kontakter med relevanta företag för att Europa ska kunna utveckla och utnyttja resultaten från Iter.

4.4 Bestämmelser om deltagande i kärnklyvning och strålskydd

Här finns enligt kommitténs uppfattning inga väsentliga skillnader jämfört med nuvarande bestämmelser om deltagande i programmet 2007–2011. Därför hänvisar kommittén åter till sitt tidigare positiva yttrande (13), som det inte finns anledning att komplettera ytterligare i detta sammanhang.

4.5 Bestämmelser om deltagande i fusionsprogrammet

För det europeiska fusionsprogrammet gäller för närvarande specialanpassade bestämmelser om deltagande, vars centrala del är de för närvarande 26 associeringsavtalen med deltagande forskningscentrum eller deras medlemsstater, de så kallade associationerna. Till detta kommer programmet Joint European Torus (JET) med de särskilda stödbestämmelser som har utvecklats för detta. På grundval av denna framgångsrika infrastruktur har EU kunnat få avgörande inflytande på det internationella Iter-projekt och varit framgångsrikt i konkurrensen om var dessa ska genomföras.

4.5.1 Associeringsavtal

Avgörande för de snabba och stabila framstegen inom programmet var framför allt den ändamålsenliga och målanpassade utformningen av associeringsavtalen och deras avgörande inflytande på medlemsstaternas finansiering och politiska stöd. Det var detta som möjliggjorde Iter, som kommittén anser vara det hittills viktigaste projektet i utvecklingen av fusionsforskningen och därför ger sitt fulla stöd. På grund av den avsevärda kostnadsökningen för Iter-projektet, vars orsaker kommittén här inte kan gå in på, finns det stora besparingskrav på de andra delarna av programmet, särskilt verksamheten inom ramen för associeringsavtalen. Här vill kommittén uttryckligen varna för att göra så stora besparingar att associeringsavtalens hävstångseffekt äventyras, med negativ inverkan på programmets effektivitet, den allmänna kunskapsbas som behövs och medlemsstaternas politiska stöd. Dessa faktorer är nödvändiga för att Iter ska vara framgångsrikt och för att vi från europeisk sida ska få ut det vi väntat oss av projektet. Associationerna är fusionsprogrammets grundval och tankesmedja. Där förbereds driften och användningen av Iter, där utvecklas och undersöks nya koncept, där utbildas de framtida forskare och ingenjörer som det finns så stort behov av och där skapas kontakter med EU-medborgarna.

4.6 Gemensamt forskningscentrum

I det gemensamma forskningscentrum (JRC) som finansieras av kommissionen inriktas forskningen i samband med Euratom-programmet framför allt på följande mål: a) hantering av kärnavfall, miljöpåverkan och grundforskning; b) kärnsäkerhet; c) fysiskt skydd på kärnenergiområdet. Kommittén ger sitt fulla stöd till detta, eftersom det stämmer överens med temaområdena i de rekommendationer som framfördes inledningsvis och även med de rekommendationer som gavs i kommitténs yttrande om sjunde ramprogrammet (14).

Bryssel den 14 juli 2011 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Staffan NILSSON

(1) T.ex. i Europeiska kärnenergiforumet (ENEF) http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/forum_en.htm

(2) Se EUT C 65, 17.3.2006, s. 9.

(3) Se EUT C 44, 16.2.2008, s. 1

(4) Se även memorandum från Nordrhein-Westfälische Akademie der Wissenschaften ”Zur Sicherheit der Kernkraftwerke nach dem Unfall von Fukushima” av den 26 maj 2011.

(5) Se EESK:s pressmeddelande nr 60/2011 av den 30 maj 2011.

(6) Se EUT C 302, 7.12.2004, s. 27.

(7) Se EUT C 107, 6.4.2011, s. 37.

(8) Se http://www.iea.org/index_info.asp?id=1959, publicerad den 30 maj 2011.

(9) Se fotnot 5 och t.ex. tidskriften research*eu results magazine, nr 2, maj 2011, s. 20.

(10) Se EUT C 21, 21.1.2011, s. 49.

(11) Se EUT C 107, 6.4.2011, s. 37.

(12) Se CESE 817/2011, 4–5.5.2011.

(13) Se EUT C 309, 16.12.2006, s. 41.

(14) Se EUT C 185, 8.8.2006, s. 10.