[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 13.2.2006

KOM(2006) 45 slutlig

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Interoperabilitet för alleuropeiska e-förvaltningstjänster

MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET

Interoperabilitet för alleuropeiska e-förvaltningstjänster

E-förvaltning utgör idag kärnan i EU:s arbete för ekonomisk, social och miljömässig förnyelse. Att e-förvaltning spelar en viktig roll när det gäller att utveckla och genomföra den offentliga politiken är redan väl känt, och på senare tid har man uppmärksammat hur den kan bidra till att förbättra EU-ekonomiernas konkurrenskraft och innovationsförmåga.

I hela EU har det gjorts stora framsteg vad gäller e-förvaltning på samtliga nivåer inom offentlig förvaltning. Arbetet på detta område måste fortsätta, men samtidigt måste nu mer uppmärksamhet ägnas åt att utveckla den gränsöverskridande aspekten av e-förvaltning, och där är frågan om interoperabilitet högprioriterad. Närmare samarbete mellan myndigheterna i olika medlemsstater krävs om det ska vara möjligt att utveckla bättre tjänster för medborgarna och företagen och genomföra EU:s politik på ett effektivare sätt.

Ökat samarbete förutsätter förbättrad kommunikation mellan allt fler myndigheter, något som kräver insatser från såväl medlemsstaterna som gemenskapen. Syftet med detta meddelande är därför att uppmärksamma medlemsstaterna på de insatser som krävs för att uppnå alleuropeisk interoperabilitet för e-förvaltningstjänster. Mot bakgrund av de frågor som måste tas upp föreslås prioriteringar och en första uppsättning åtgärder. I meddelandet uppmanas rådet att studera de krav som kartlagts och att ge sitt stöd till de åtgärder som krävs för att tillgodose dem.

1. INLEDNING

1.1 Bakgrund

Att stärka de europeiska ekonomiernas konkurrenskraft kräver att den offentliga sektorn moderniseras och att samarbetet mellan berörda organisationer förbättras:

- Den inre marknaden är beroende av moderna och effektiva myndigheter som underlättar rörlighet och problemfri interaktion mellan medborgare och företag.

- Moderna myndigheter kräver sofistikerad IKT-infrastruktur och enhetliga e-förvaltningsprocesser. Endast när dessa förutsättningar är på plats kan sådana kostnadseffektiva, öppna och lättillgängliga tjänster levereras som krävs för att man ska kunna utnyttja informationssamhällets möjligheter.

Fördelarna med e-förvaltning, särskilt över gränserna, är uppenbara[1]. Följaktligen betonar man i förslaget till direktiv om tjänster på den inre marknaden[2] uttryckligen sambandet mellan e-förvaltningsinfrastrukturen och företagens rörlighet. I detta förslag kräver man att medlemsstaterna bygger upp den infrastruktur för interoperabilitet som är nödvändig för att de ska kunna erbjuda företagen en enda kontaktpunkt för de administrativa förfaranden som krävs för att kunna bedriva verksamhet över gränserna.

Även andra av EU:s politikområden behöver stöd i form av ökat informationsutbyte mellan myndigheter. För att uppnå målen på olika områden krävs ökat samarbete mellan myndigheter, och som stöd för detta krävs informationsteknik. Detta gäller oavsett om det handlar om rättsliga och inrikes frågor eller utrikespolitik och säkerhetsfrågor.

Interoperabilitet för e-förvaltningstjänster[3], baserad på standarder, öppna specifikationer och gränssnitt har blivit absolut avgörande. I handlingsplanen för eEurope[4] fastställdes det som en förutsättning för att kunna införa e-förvaltningstjänster inom EU, och vid ministermötet i Como i juli 2003 betonade medlemsstaterna åter dess betydelse då det sades att det samarbete som krävs för att utveckla alleuropeiska tjänster till viss del förutsätter interoperabilitet mellan informations- och kommunikationssystem på alla nivåer inom offentlig förvaltning.

Detta innebär att även om medlemsstaterna ansvarar för att deras egna system är driftskompatibla så krävs det samarbete och samordning på EU-nivå för att säkerställa interoperabilitet på EU-nivå, vilket krävs om gemensam EU-politik och gemensamma prioriteringar ska kunna genomföras. Frågan om sådan interoperabilitet bör därför stå kvar högt upp på EU:s dagordning för elektroniska tjänster i allmänhetens intresse (på området e-förvaltning men även på andra områden som hälso- och sjukvård och utbildning), särskilt som en del av det nya strategiska ramverket “i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning”[5] och de olika initiativ och program som hänger samman med det. I i2010 nämns interoperabilitet uttryckligen som en av de fyra viktigaste frågor som måste lösas om ett gemensamt europeiskt informationsområde, en förutsättning för IKT-baserade offentliga tjänster, ska kunna inrättas.

1.2 Utmaningar: Alleuropeiska tjänster för medborgare och företag

Att uppnå interoperabilitet för e-förvaltningstjänster är en ständigt pågående process där nya partner och ny teknik hela tiden måste integreras:

- E-förvaltningstjänster levereras på alla förvaltningsnivåer. Om tjänster ska kunna tillhandahållas utan problem måste interoperabilitet säkerställas mellan lokala, regionala, nationella och europeiska myndigheter.

- Att integrera de nya medlemsstaterna är en omfattande uppgift där arbete redan har inletts.

- Fler och fler medborgare får Internet-tillgång och kräver effektiv och enkel tillgång till information och tjänster.

- Både teknik och produkter utvecklas ständigt. Nya sätt att säkerställa interoperabilitet håller på att växa fram, och den ökade möjligheten att bygga ut e-förvaltningstjänster betyder att interoperabilitet nu också håller på att bli en viktig fråga på områden där så inte tidigare varit fallet.

- Medlemsstaterna har gjort framsteg i arbetet med sina egna e-förvaltningsprogram, vilket innebär att många beslut redan har fattats vad gäller genomförandet. Att integrera olika komponenter och processer håller på att bli en allt större uppgift.

- Det saknas alleuropeiska specifikationer, och det finns än så länge inget systematiskt utbyte av kunskap och bästa praxis.

Det växande antalet aktörer och allt komplexare förhållanden och därmed sammanhängande IT-system kräver konsekvent arkitektur, gemensamma strategier och standarder samt löpande och omfattande samordning mellan EU:s institutioner och medlemsstaterna. Komplexiteten kommer att öka allteftersom de alleuropeiska tjänsterna utvecklas.

1.3 Meddelandets räckvidd

En grundläggande strategi för europeisk interoperabilitet har utarbetats, och grunden är redan på plats:

- I första versionen av dokumenten European Interoperability Framework (EIF) for pan-European eGovernment Services [6] och i Architecture Guidelines läggs det fram förslag på policy, standarder och specifikationer till stöd för de partner inom europeisk e-förvaltning som har med varandra att göra.

- Inom forskning och utvecklingsprogram med anknytning till e-förvaltning har det gjorts studier och genomförts pilotprojekt.

- I samband med de rådgivande samråden om nationella e-förvaltningsinitiativ för eEurope 2005 rekommenderades strategier för interoperabilitet[7].

- FoU programmet för informationssamhällets teknik (IST RTD), programmet för transeuropeiska nät för e-tjänster (eTEN) samt programmet för interoperabelt tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster för offentliga förvaltningar, företag och medborgare (IDABC) bidrar tillsammans till kartläggning, validering och implementering av alleuropeiska tjänster[8]. Inom IDABC har man tillsammans med berörda aktörer slutfört en undersökning om alleuropeiska tjänster[9].

Då resurserna är begränsade är det dock nödvändigt att prioritera utvecklingen av gränsöverskridande e-förvaltningstjänster. Det är också nödvändigt att säkerställa att de åtgärder som vidtas till stöd för interoperabilitet mellan dessa tjänster är hållbara på lång sikt.

Detta meddelande inriktas därför på följande:

- Fastställa grundläggande krav för implementering av alleuropeisk interoperabilitet för alleuropeiska e-förvaltningstjänster.

- Skissa på prioriteringar inom en strukturerad uppsättning strategier och åtgärder för att uppnå interoperabilitet för e-förvaltningstjänster på europeisk nivå.

- Föreslå vidare åtgärder som ett första steg mot konkret innehåll för detta ramverk.

2. IMPLEMENTERA ALLEUROPEISK INTEROPERABILITET FÖR E-FÖRVALTNINGSTJÄNSTER

2.1 Fördelar med interoperabilitet för e-förvaltning

Interoperabilitet är en förutsättning för att e-förvaltningstjänster ska kunna tillhandahållas mellan länder och myndigheter. Det underlättar kommunikation, samarbete och transaktioner mellan olika enheter eller partner. Det gör det möjligt för olika instanser att förbli oberoende samtidigt som de kan utbyta information med andra.

2.2 Omfattning och förutsättningar för interoperabilitet för e-förvaltning

Tre centrala områden för interoperabilitet måste beaktas när e-förvaltningstjänster implementeras – organisatoriska, semantiska och tekniska:

- Organisatorisk interoperabilitet innebär att man kartlägger de aktörer och processer som deltar i leveransen av e-förvaltningstjänster och kommer överens om hur dessa aktörer och processer ska strukturera sin samverkan, alltså definiera deras “gränssnitt” mot varandra[10].

- Teknisk interoperabilitet handlar om att knyta samman IT-system och programvara, definiera och använda öppna gränssnitt, standarder och protokoll för att kunna bygga pålitliga och effektiva informationssystem.

- Semantisk interoperabilitet handlar om att säkerställa att innebörden av den information som utbyts inte går förlorad i processen utan bevaras och kan förstås av berörda personer, tillämpningar och institutioner.

Det krävs samordnande insatser på och emellan samtliga tre områden.

2.3 Styra interoperabilitet för e-förvaltning

Strategierna och lösningarna för interoperabilitet kommer att variera beroende på vilka e-förvaltningstjänster det gäller och i vilken miljö de ska implementeras. Att uppnå interoperabilitet för givna områden på europeisk nivå är en successiv process och behöver stöd som är anpassat till detta.

Samordningsarbetet måste stödjas av myndigheter på alla nivåer. Vem som ska ansvara för vad måste bestämmas med hänsyn till tekniska och strategiska faktorer.

Subsidiaritetsprincipen kräver att offentliga ingripanden ska ske på den mest ändamålsenliga nivån med hänsyn till de mål som ska uppnås, och ofta är detta medlemsstaten. Med tanke på tjänsternas omfattning och storlek, och den samordning som krävs för att stödja alleuropeisk interoperabilitet, måste dock vissa åtgärder vidtas på EU-nivå.

Samordning av överenskommelser om interoperabilitet för e-förvaltningstjänster inom specifika områden bör därför skötas av ansvariga instanser på området i fråga, medan allmänna bestämmelser och element måste definieras horisontellt över olika politikområden. Följaktligen bör semantiska scheman för utbyte av skattedata eller hälsostatistik fastställas av skatte- respektive hälso- och sjukvårdsmyndigheter. Gemensamma element, t.ex. beskrivningar av varor, institutioner eller fysiska personer, eller tekniska bestämmelser som vilka protokoll och gränssnitt som ska användas, måste däremot fastställas horisontellt och omfatta alla områden. Där så behövs bör samordning ske med det arbete rörande liknande interoperabilitetsfrågor som görs inom näringslivet.

2.4 Lagstiftning

I nationella e-förvaltningsprogram har man stött på juridiska problem när man försökt omstrukturera och förenkla processer för att kunna interagera med kunderna på ett effektivare sätt. Sådana problem kommer sannolikt att bli vanligare när tjänsterna ska införas på alleuropeisk nivå.

Det kan komma att krävas ändringar av den nationella lagstiftningen för att få till stånd organisatorisk interoperabilitet för alleuropeiska e-förvaltningstjänster. I konsekvensbedömningar för lagstiftningsförslag, inklusive från EU, kan det bli nödvändigt att ta upp begränsningar för e-tjänster.

Kommissionen har påbörjat en studie (i samband med Modinis-programmet inom eEurope 2005) om rättsliga och organisatoriska hinder för e-förvaltning.

3. FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR INTEROPERABILITET

3.1 Resultat

3.1.1 Strategier och standarder för alleuropeisk interoperabilitet

En första version av den europeiska kompatibilitetsramen för alleuropeiska e-förvaltningstjänster offentliggjordes i november 2004 som ett IDA-arbetsdokument (elektroniskt datautbyte mellan förvaltningar). I dokumentet föreslås allmänna riktlinjer för tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster. I EIF utgår man från att varje medlemsstat har eller håller på att utveckla en egen nationell kompatibilitetsram för e-förvaltningstjänster. EIF ska därför komplettera, snarare än ersätta, det nationella e-förvaltningsarbetet genom att tillföra en alleuropeisk dimension. EIF gör rekommendationer och definierar allmänna standardiseringskrav för organisatoriska, semantiska och tekniska aspekter av sådan interoperabilitet. Där finns också en uttömmande uppsättning principer för europeiskt samarbete inom e-förvaltning.

3.1.2 Projekt och studier

Genom FoU-programmen om e-förvaltning, IDA och eTEN liksom inom enskilda politikområden har det genomförts ett avsevärt antal projekt för att ta tillvara och främja interoperabilitet för e-förvaltning. Bl.a. har man inom IDA-programmet tagit fram europeiska specifikationer för offentlig e-upphandling och utvecklat eLink, en systemanpassad programvara för säkert datautbyte mellan förvaltningar och deras partner. Inom eTEN har man inrättat ett alleuropeiskt pilotsystem för att bearbeta standardiserade data som företag kan använda. Inom sektorer som skatter, tull, hälso- och sjukvård, socialförsäkringar och statistik har man redan kommit ett stort steg på väg mot interoperabilitet och standardisering, delvis med stöd från kommissionen. Inom FoU-programmen utforskas interoperabilitet inom framväxande områden som mobila e-förvaltningstjänster.

3.2 Åtgärder som krävs

3.2.1 Fastställa prioriteringar

Arbetet med interoperabilitet för e-förvaltningstjänster måste främst inriktas på prioriterade politikområden. Mot bakgrund av det ekonomiska klimatet i EU och vikten av att åstadkomma verkliga fördelar för medborgarna måste de förväntade effekterna på konkurrenskraft, sysselsättning, innovation och bidraget till europeiskt medborgarskap ingå bland urvalskriterierna. Gränsöverskridande företagsregistreringar och offentlig e-upphandling inom Europa är exempel på högprioriterade områden. Det blir också allt angelägnare att minska den administrativa bördan för företagen inom EU. Friktionsfri insamling av EU-övergripande statistik är ett annat framtida steg. På området social trygghet och sysselsättning kommer gränsöverskridande tjänster att underlätta medborgarnas rörlighet.

3.2.2 Policydokument och riktlinjer

Reaktionerna efter offentliggörandet av den första versionen av den europiska kompatibilitetsramen för alleuropeiska e-förvaltningstjänster (EIF) visar att det krävs mer detaljerade kunskaper om interoperabilitet för e-förvaltning och dess effekter. EIF måste utvecklas i takt med politiska krav och tekniska förändringar. Den behöver kompletteras med rekommendationer om specifika standarder och tillämpningar, förslagsvis från arkitekturriktlinjerna och liknande dokument som ska tas fram inom IDABC-programmet. Mer detaljerade versioner av EIF kommer att utarbetas mot bakgrund av strategiska riktlinjer från samråd och studier i de olika berörda EU-programmen som t.ex. i2010-initiativet. På längre sikt kan det bli nödvändigt att inrätta en stabil styrorganisation för arbetet.

EIF måste kompletteras med en reviderad version av det väletablerade dokumentet IDA Architecture Guidelines, där interoperabilitet för e-förvaltning tas upp ur en mer teknisk och pragmatisk synvinkel. I riktlinjerna utgår man från en välbyggd arkitektur som grund och ger råd om hur tillgängliga allmänna e-förvaltningskomponenter och nätinfrastrukturer kan implementeras och integreras.

3.2.3 Uppmuntra samarbete mellan myndigheter

På vissa politikområden, t.ex. tullar och skatter, är EU-täckande informationsutbyte numera vanligt förekommande och har lett till att det vuxit fram branschspecifika avtal om interoperabilitet. Det krävs dock ansträngningar för att uppnå interoperabilitet på alla nivåer inom förvaltningen. Kommissionen har för avsikt att samla berörda aktörer och genomföra validerings- och utvecklingsprojekt för att införa lösningar för kompatibla tjänster med stöd från eTEN-programmet. Bidrag förväntas också komma från olika FoU-projekt och Modinis-studier. Dessutom kommer IDABC också i fortsättningen att främja och underlätta samarbetet mellan europeiska myndigheter till stöd för EU:s politik.

Intressenterna på dessa områden behöver samlas på EU-nivå, från samtliga medlemsstater och olika förvaltningsnivåer, för att

- inventera befintliga tjänster och tjänstekomponenter i olika medlemsstater,

- utarbeta tjänste- eller branschspecifika handlingsplaner för hur interoperabilitet kan uppnås och prestandajämförelser göras,

- fastställa på vilken horisontell EU-övergripande nivå man ska sträva efter interoperabilitet,

- komma överens om vilken interoperabilitetsnivå inom e-förvaltningen man vill uppnå och hur man ska gå tillväga,

- komma överens om återanvändbara eller skalbara modellösningar som kan implementeras gemensamt.

För att stödja införandet av denna samordningspolitik måste de ursprungliga riktlinjerna i den europeiska kompatibilitetsramen (EIF) kompletteras med fora och institutionaliserade samordningsprocesser på EU-nivå i anslutning till detta.

3.2.4 Hantering av allmänna element

Erfarenhet från nationella interoperabilitetsprogram och standardiseringsprocesser visar att kartläggning och definition av gemensamma element och kärnkomponenter är avgörande för att information ska kunna överföras effektivt. Ett exempel på detta är den standard för postadresser som används i hela världen, och som garanterar att brev når mottagaren oavsett vilket land hon eller han bor i.

Medan de myndigheter som deltar i informationsutbytet inom sin sektor bör komma överens om de delar som berör endast dem, bör beslut om gemensamma aspekter och gränsöverskridande interoperabilitetsfrågor fattas på EU-nivå. Lämpliga processer för samordning mellan medlemsstaterna måste upprättas, och det kan behövas en enhet som ansvarar för dem. Denna uppgift kan delegeras till en eller flera medlemsstater, men kan även skötas genom en institutionaliserad process på EU-nivå.

3.2.5 Standardisering

På grund av dess öppenhet och omfattning kan IKT-standardiseringen fungera som ett viktigt stöd för att uppnå interoperabilitet såväl för nätverk och tjänster som för tillämpningar. Det krävs därför större ansträngningar för att göra den offentliga sektorns standardiseringskrav kända inom europeiska (CEN, Cenelec och ETSI) och internationella standardiseringsorgan[11].

Genom handlingsplanen för standardisering inom eEurope har de europeiska standardiseringsorganen, särskilt CEN och ETSI, i samarbete med berörda parter och offentliga myndigheter, inlett ett standardiseringsprogram som syftar till att kartlägga och genomföra standardiseringsprioriteringar för e-förvaltning för att öka interoperabiliteten. De europeiska standardiseringsorganen uppmanas att fortsätta sina satsningar och utveckla dem inom i2010-initiativet.

3.2.6 Arkitektur för tillhandahållande av e-förvaltningstjänster över gränserna

För att vara ekonomisk och effektiv måste implementeringen av den infrastruktur som krävs för att tillhandahålla alleuropeiska e-förvaltningstjänster styras av en övergripande konceptuell arkitektur med standarder som grund. Sådan arkitektur överlåter åt de ansvariga aktörerna att individuellt välja vilka komponenter de vill implementera och säkerställer samtidigt att hela schemat blir enhetligt. Kommissionen kommer via IDABC-programmet, i samarbete med RTD- och eTEN-programmen, att definiera gemensamma begrepp, principer och riktlinjer för tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster.

3.2.7 Gemensam infrastruktur till stöd för interoperabilitet för e-förvaltning

Informationsplattformar, register och samlingar kommer att underlätta organisatorisk och semantisk interoperabilitet för e-förvaltningstjänster och ge uppgifter om var information finns att tillgå, på vilka villkor och hur den ska tolkas. Syftet med denna infrastruktur är att överbrygga skillnaderna mellan olika nationella strategier. Kommissionen kommer att uppmuntra utforskning av infrastrukturen via RTD-programmet och validering och implementering av denna infrastruktur via eTEN- och IDABC-programmen. Det återstår att göra en bedömning av hur driften ska organiseras och finansieras på lång sikt.

3.2.8 Gemensamma element

Gemensamma element och kärnelement som kan och bör användas av berörda parter på europeisk nivå måste kartläggas. Överenskommelser om specifikationer bör samordnas, offentliggöras och upprätthållas mellan ansvariga myndigheter och, där så är lämpligt, med deltagande av erkända standardiseringsorgan. Man förväntar sig också att lärdomar från bästa praxis inom EU och internationellt ska bidra.

3.2.9 Samordning och underhåll

Konsekvenserna av den samordning och det underhåll som krävs för implementering av alleuropeisk interoperabilitet måste bedömas[12]. Exempel på sådana uppgifter är att

- samordna alleuropeiska avtal om gemensamma specifikationer, standarder och bestämmelser,

- stödja samordningen av avtal inom olika politikområden,

- säkerställa sådana avtals varaktighet genom att ge tekniskt och organisatoriskt stöd för tillgång till, underhåll och vidareutveckling av dessa specifikationer och bestämmelser.

IDABC kommer att utvärdera möjliga organisatoriska modeller och lägga fram alternativ för implementering till mitten av 2006[13].

3.2.10 Kunskap, bästa praxis och tillämpning

Tillämpning av gemensamma riktlinjer och rekommendationer kommer att bli avgörande för att uppnå interoperabilitet för e-förvaltningen. Det finns en stark koppling mellan enhetlighet och kunskap, och det krävs insatser för att öka medvetenheten om riktlinjer och standarder som man kommit överens om. Inom eTEN, IDABC och e-förvaltningsrelaterad verksamhet inom programmet IST och inom eEurope Modinis-programmet arbetar man redan för att främja spridning av kunskap och bästa praxis. Detta arbete kommer att trappas upp.

3.2.11 Uppmuntra utveckling och spridning av kompatibla e-förvaltningslösningar

Offentliga sektorn är till stor del beroende av utvecklingen av e-förvaltningslösningar inom den privata sektorn. eTEN- och IST-programmen erbjuder möjligheter att uppmuntra utvecklingen av sådana lösningar. Det finns ett stort utbud programvara med öppen källkod att tillgå, och via IST, eTEN- och IDABC-programmen kommer man att uppmuntra myndigheter att dela sådana lösningar.

3.2.12 Forskning

Inom IST RTD-programmet utforskas interoperabilitet i innovativa miljöer för tjänsteleverans (t.ex. mobila eller flerkanalstjänster) som är tillämpliga oavsett nivå (lokal, regional, nationell, europeisk) liksom för framtida alleuropeiska tjänster. Särskild uppmärksamhet ägnas frågor som hänger samman med integrering med internadministrativa system, semantik, nödvändiga tjänster som gränsöverskridande elektronisk id-hantering och autentisering, liksom säkra miljöer för e-förvaltning. Utbyte av erfarenheter som gjorts inom dessa RTD-projekt underlättas genom ett observationsorgan för interoperabilitet[14]. Kompletterande studier och åtgärder har genomförts eller planeras för att behandla frågor som elektronisk identifiering och autentisering inom e-förvaltning, lokal och regional interoperabilitet och kopplingar till utbyte av bästa praxis.

4. SLUTSATSER

Detta meddelande utgår från att EU behöver gränsöverskridande förvaltningstjänster för att öka ekonomins konkurrenskraft och medborgarnas och företagens rörlighet. Argumentet är att

- interoperabilitet, dvs. möjligheten att koppla samman informationshanteringssystem och arbetsflöden och att förstå och återanvända information från andra organisationer, är en förutsättning om EU ska bli konkurrenskraftigare och kunna öka sin innovationsförmåga,

- implementeringen av interoperabilitet för e-förvaltningstjänster på alleuropeisk nivå kräver gemensamma strategier och avsevärda investeringar i samarbete och infrastrukturer från alla berörda parter, med en långsiktig vision av hållbara alleuropeiska e-förvaltningstjänster som grund,

- interoperabilitet för e-förvaltningen är därför en utmaning som EU:s institutioner måste ta sig an i nära samarbete med medlemsstaterna och frågan om styrning måste tas upp inte bara i ett EU-sammanhang utan även inom olika politikområden och övergripande över olika branscher,

- prioriteringar för implementeringen av interoperabilitet för e-förvaltning måstes fastställas utifrån de förmodade fördelarna för EU:s ekonomi och för den sociala sammanhållningen inom EU,

- resurser för initiala investeringar och för de långsiktigt hållbara åtgärder som krävs för att tillhandahålla tjänster över gränserna måste bedömas och säkerställas.

På grundval av detta meddelande kommer kommissionen att utarbeta förslag för att skapa goda förutsättningar för att få till stånd interoperabilitet för alleuropeiska tjänster. Detta kommer att ske inom ramen för i2010-initiativet där en handlingsplan för e-förvaltning håller på att utarbetas, och inom IDABC-programmet där mekanismer för att säkra den finansiella och operationella varaktigheten för IDABC:s infrastrukturstjänster måste utarbetas före den 31 december 2006[15].

[1] Se bl.a. KOM(2003) 567 slutlig av den 26 september 2003, “E-förvaltningens roll i Europas framtid” och SEK(2004) 346 av den 18 mars 2004 “Commission staff working paper on the interoperability of digital interactive television services”.

[2] Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden (KOM(2004) 2, framlagt av kommissionen).

[3] I detta meddelande avses med interoperabilitet: ”dels möjligheten att utbyta data mellan olika IKT-system och de affärsprocesser de stödjer, dels möjligheten att dela information och kunskap. Se European Interoperability Framework for pan-European eGouvernment Services , version 1.0, november 2004, http://europa.eu.int/idabc/en/document/3473/5585.

[4] ”eEurope 2005: Ett informationssamhälle för alla. En handlingsplan inför Europeiska rådet i Sevilla, den 21–22 juni 2002”, KOM(2002) 263 slutlig av den 28 maj 2002, http://europa.eu.int/information_society/eeurope/2005/all_about/action_plan/index_en.htm.

[5] “i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning”, KOM(2005) 229 slutlig av den 1 juni, http://europa.eu.int/i2010.

[6] European Interoperability Framework (EIF) for pan-European eGovernment Services är ett arbetsdokument från IDA-programmet, http://europa.eu.int/idabc/en/document/3473/5585. De berörda parterna har noggrant gått igenom dokumentet och diskuterat det utförligt, men det utgör inte någon officiell politik från Europeiska kommissionen.

[7] Se CoBrA-rekommendationerna av den 25 oktober 2004: http://europa.eu.int/information_society/activities/egovernment_research/doc/cobra_recommendations_for_eGovernment_beyond2005.pdf.

[8] Europaparlamentets och rådets beslut 2004/387/EG om interoperabelt tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster för offentliga förvaltningar, företag och medborgare (IDABC).

[9] Ännu ej publicerad: Survey of stakeholder requirements for pan-European eGovernment services .

[10] Enligt definitionen i EIF.

[11] Detta stöds av COBRA-rekommendationerna, resolutionerna från det 43:e mötet med EU:s generaldirektörer för offentlig förvaltning den 22–23 november 2004 (http://www.eipa.nl/) och strategidokumentet “Rethinking the European ITC Agenda: Ten ICT-breakthroughs for reaching Lisbon goals”, Haag 2004, som utarbetades på initiativ av det nederländska ordförandeskapet, http://www.pwc.com/Extweb/pwcpublications.nsf/docid/EC6DE73A846581CE80256EFD002E41FB/$file/pwc_rethinking_european_ict_agenda.pdf.

[12] Se även EPAN, “Key Principles of Interoperability Architecture”, utarbetat under det irländska ordförandeskapet 2004, http://www.reach.ie/publications/downloads/PrinciplesofInteroperability.pdf.

[13] Se artikel 10.8 i beslut 2004/387/EG där IDABC-programmet antas, EUT L 144, 30.4.2004 (Rättelse i EUT L 181, 18.5.2004, s. 25).

[14] http://www.egovinterop.net/

[15] Se artikel 10.8 i Europaparlamentets och rådets beslut 2004/387/EG av den 21 april 2004 om interoperabelt tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster för offentliga förvaltningar, företag och medborgare (IDABC).