om medlemsstaternas ansträngningar under 2013 för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om medlemsstaternas ansträngningar under 2013 för att uppnå en hållbar balans mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter



Övergripande slutsatser

Uppgifter från medlemsstaterna visar fortsatta framsteg när det gäller anpassningen av fiskekapaciteten i medlemsstaternas fiskeflottor i förhållande till de tillgängliga fiskeresurserna. Medlemsstaternas tidigare vidtagna åtgärder, tillsammans med unionens ansträngningar att förbättra resursernas tillstånd, har med tiden bidragit till att uppnå balans i många flottsegment mellan fiskekapacitet och fiskemöjligheter.

Medlemsstaternas senaste analys (rapporter för 2013) av balansen mellan kapacitet och fiskemöjligheter visar också de flottsegment där medlemsstaterna har konstaterat en strukturell överkapacitet. För dessa segment är medlemsstaterna skyldiga att upprätta handlingsplaner med åtgärder och en tidsplan för att få bort överkapaciteten. Av de medlemsstater som berörs av överkapacitet har inte alla upprättat handlingsplaner. Kommissionen granskar för närvarande detta inom ramen för förhandlingarna om de nya operativa programmen (OP) som medlemsstaterna utarbetar för genomförandet av Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) 2014–2020.

För att kunna ta bort överskottskapacitet har de berörda medlemsstaterna bland annat planerat åtgärder för definitivt upphörande av fiskeverksamheten i sina operativa program för EHFF. Vissa medlemsstater fortsätter också att använda tillgängliga medel inom ramen för Europeiska fiskerifonden 2007–2013 (EFF).

Tak för flottan innebär ingen begränsning i någon av medlemsstaterna, eftersom (den licensierade) kapaciteten inte någonstans når upp 100 %. På grund av systemet för inträde/utträde medger detta dock inte någon ökning av kapaciteten: ingen ny kapacitet kan införas om inte samma kapacitet tas bort från flottan. Icke-aktiva fartyg ingår i (den licensierade) kapaciteten under taken för flottan. Det är möjligt att aktivera denna icke-aktiva kapacitet, vilket kan öka den aktiva fiskekapaciteten och därmed fisketrycket, särskilt i situationer där fiskemöjligheterna inte begränsas.

Med tanke på den dynamiska karaktären hos både den fiskeverksamhet som bedrivs av unionens fiskeflottor och de resurser som utnyttjas, och med hänsyn till den låga nivån av fartygsutnyttjande, är det viktigt att noga följa hur flottkapaciteten utvecklas mot bakgrund av fiskeresurserna och de politiska åtgärder som rör dem.

Rättsliga ramar och medlemsstaternas skyldigheter

Enligt den nya gemensamma fiskeripolitiken måste medlemsstaterna vidta åtgärder för att efter hand anpassa sina flottors fiskekapacitet till sina fiskemöjligheter, med målet att uppnå en stabil och varaktig balans mellan dem. På grund av systemet för inträde/utträde kan de enskilda medlemsstaternas kapacitet inte öka, utan ska alltid hålla sig under de fastställda taken för fiskekapaciteten.

Medlemsstaterna måste utarbeta en årlig rapport om fiskekapaciteten . Kommissionen har lämnat riktlinjer för utarbetandet av dessa rapporter, som följts av de flesta medlemsstater. Om en medlemsstat konstaterar en strukturell obalans måste den utarbeta och lägga fram en handlingsplan för det eller de segment som berörs, där anpassningsmål, medel och en tydlig tidsram för dess genomförande anges. Under 2014 mottog kommissionen sex handlingsplaner från medlemsstaterna (bilaga III). Diskussioner pågår dock med vissa andra medlemsstater som ännu inte har fastställt några handlingsplaner trots att resultaten av bedömningen av deras flottor normalt sett skulle leda till upprättande av sådana planer.

Bedömningen av strukturell obalans är nära kopplad till genomförandet av Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF): stöd till definitivt upphörande enligt EHFF är endast möjligt för flottsegment i obalans, och stöd till byte av fartygsmotorer är endast möjligt för flottsegment i balans.

Fiskeflottans kapacitet i unionen

Totalt sett har flottkapaciteten minskats ytterligare under de senaste åren. Inom vissa segment finns dock fortfarande obalanser.

Mellan den 1 juli 2013 och den 1 januari 2015 minskade fiskekapaciteten för EU:s 28 medlemsstater med 1,1 % i kilowatt (kW) och ökade med 0,3 % i bruttoton (GT). Denna ökning kan förklaras med Kroatiens anslutning 2014. Om den kroatiska flottan inte räknas med minskade EU:s fiskekapacitet med 4 % i bruttoton och med 3,3 % i maskinstyrka (kW) under perioden 2012 till början av 2015, och antalet fartyg minskade med 3,9 %.

Den 1 januari 2014 var 86 879 fartyg registrerade i registret över EU:s fiskeflotta med en total kapacitet på 1 658 033 GT och 6 573 806 kW. Detta visar en minskning sedan 2012 (exklusive fartyg registrerade i Kroatien och i de yttersta randområdena) med 7,8 % i antal fartyg, 1,6 % i bruttoton och 5,4 % i kW (bilaga I). EU-flottans fiskekapacitet låg 16,4 % under kapacitetstaken för tonnage och 10,5 % under taken för maskinstyrka.