Yttrande från Regionkommittén om:

- "Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Bekämpa människohandel och bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi - två förslag till rambeslut",

- "Förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att bekämpa människohandel", och

- "Förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi"

(2001/C 357/11)

BAKGRUND

"Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Bekämpa människohandel och bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi - två förslag till rambeslut: Förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att bekämpa människohandel och Förslag till rådets rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi" (KOM(2000) 854 slutlig - 2001/0024-0025 CNS).

ReK:s presidiums beslut av den 13 juni 2001 att i enlighet med artikel 265 femte stycket i EG-fördraget utarbeta ett yttrande i detta ärende och att ge utskott 7 (utbildning, yrkesutbildning, kultur, ungdomsfrågor, idrott, medborgerliga rättigheter) i uppdrag att utarbeta detta yttrande.

Utkastet till yttrande (CdR 87/2001 rév.) som antogs av utskott 7 den 23 april 2001 [Föredragande: Nicole Morsblech (D-ELDR)].

Regionkommittén antog vid sin 39:e plenarsession den 13-14 juni 2001 (sammanträdet den 14 juni) enhälligt följande yttrande.

REGIONKOMMITTÉNS SYNPUNKTER OCH REKOMMENDATIONER BETRÄFFANDE KOMMISSIONENS MEDDELANDE

1. Regionkommittén ser med oro hur människohandeln i Europa som syftar till sexuellt utnyttjande, utnyttjande av arbetskraft samt sexuellt utnyttjande av barn och spridning av barnpornografi har blivit allvarliga problem.

2. Kommittén välkomnar eftertryckligen att EU har insett dessa problem, sedan ett antal år eftersträvar att genomföra motåtgärder och nu åter har lagt fram förslag för bekämpande av människohandel och sexuellt utnyttjande av barn.

3. Kommittén är övertygad om att denna problematik måste angripas på alleuropeisk nivå, med samarbete även på regional nivå och i samarbete med kandidatländerna och tredje land.

4. ReK är övertygad om att den med rambesluten eftersträvade harmoniseringen av de straffrättsliga bestämmelserna och förbättringen av samarbetet mellan de brottsbekämpande organen är en nödvändig förutsättning för en effektivare kamp mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, men att harmoniseringen samtidigt måste åtföljas av ytterligare åtgärder på europeisk, nationell och regional nivå. Kommittén stöder därför kommissionens avsikt att kombinera de rättsliga åtgärderna med andra åtgärder.

5. Kommittén anser strävan att fastställa gemensamma definitioner och åtalsgrunder vara ett centralt mål då man vill uppnå en enhetlig kriminalisering och effektivare brottsbekämpande åtgärder.

6. Kommittén delar åsikten att bestämmelser om vad som är brottsligt, regler om juridiska personers ansvar samt regler om skydd av brottsoffer, regler om det rättsliga ansvaret samt gränsöverskridande samarbete skall utgöra huvudpunkterna i de båda rambesluten.

7. Regionkommittén anser att man i god tid skall förklara även för kandidatländerna att det är nödvändigt att ansluta sig till de åtgärder vars syfte är att skapa enhetliga straffrättsliga normer samt att delta i de åtgärder som skall ge ett bättre samarbete mellan de brottsbekämpande organen. Kommittén anser också att man bör diskutera liknande åtgärder med de icke-kandidatländer (t.ex. Albanien och Jugoslavien) som gränsar till EU och med länder som gränsar till kandidatländerna (t.ex. länderna i det forna Sovjetunionen).

8. Kommittén delar kommissionens bedömning att ett samordnat, enhetligt agerande mot människohandeln, det sexuella missbruket av barn och barnpornografin är nödvändigt just mot bakgrund av utvidgningen. Kommittén anser också att detta är en uppgift för interregionalt samarbete mellan EU:s regioner och regionerna i kandidatländerna.

9. ReK anser i detta sammanhang också att man skall samarbeta med Europarådet, eftersom ett stort antal stater utöver EU:s medlemsstater, särskilt i Central- och Östeuropa, då kan engageras i dessa strävanden.

10. Kommittén välkomnar att åtgärderna mot människohandel även omfattar sådan som syftar till utnyttjande av arbetskraft vid sidan av den som syftar till sexuellt utnyttjande och därmed fogas till åtgärderna mot organiserad smuggling av illegala invandrare (migranter).

11. Kommittén anser att EU skall stödja och bära medansvar för ett samordnat agerande mot människohandel särskilt med staterna i Sydost- och Östeuropa.

12. ReK förespråkar ett starkare samarbete mellan de stater som offren för människohandeln kommer från, transporteras genom och som utgör mål för handeln. Detta samarbete skall särskilt stödjas genom ett utbyte av information, polisiär erfarenhet och forskningsresultat.

13. Kommittén betonar att det särskilt är den ekonomiska och sociala situationen i hemländerna som gör kvinnorna till offer för människohandeln. Därför förespråkar ReK att man ger ett kraftigt stöd till en positiv ekonomisk och social utveckling i dessa länder för att minska risken för att kvinnor genom brist på ekonomiska och sociala möjligheter blir offer för människohandeln.

14. ReK förespråkar samtidigt ett starkare samarbete mellan EU-stater och stater utanför EU, som t.ex. den aktuella överenskommelsen mellan Österrike och Schweiz om att införa gemensamma gränspatruller.

15. ReK förespråkar att man skapar och stöder ett nätverk av organisationer som skall ha till uppgift att återföra offren för människohandeln till hemländerna, återintegrera dem och ge dem stöd.

16. Regionkommittén erkänner i fråga om människohandeln särskilt behovet att stoppa transport av människor över gränserna med sexuellt utnyttjande som syfte eller för utnyttjande av arbetskraft, men stöder samtidigt målet att bemöta en sådan behandling av människor inom EU med samma straffrättsliga sanktioner.

17. Kommittén inser att särskilt Internet kraftigt underlättar spridandet av barnpornografi och påpekar att just spridningsvägarna på nätet vållar särskilda svårigheter när det gäller att hindra spridningen och att beivra brott. Kommittén betonar därför att åtgärder på detta område är mycket angelägna och ser en risk för att spridning av barnpornografi kommer att utvecklas till ett mycket omfattande brott om man inte genomför energiska motåtgärder.

18. Med hänsyn till svårigheterna att beivra spridning av barnpornografi på Internet anser kommittén att det är mycket angeläget att uppnå en allmänpreventiv verkan genom höga straffsatser och ser i kommissionens förslag en god utgångspunkt för detta.

19. Kommittén stöder kommissionens förslag att införa en åldersgräns på 18 år som kriterium för barnpornografibrott. Visserligen anser kommittén att detta är att gå långt, men anser att det är önskvärt och meningsfullt med hänsyn till skyddet av barn och ungdomar och till att brottet skall kunna beivras utan alla tvivel.

20. Kommittén noterar att det är mycket personal- och tidskrävande med straffrättslig handläggning av barnpornografi i elektroniska nätverk, särskilt undersökning av beslagtagen utrustning. Det kommer därför att krävas personalförstärkningar vid ansvariga myndigheter.

21. ReK ser mycket positivt på att kommissionens förslag också skall etablera ett enhetligt straffvärde över hela Europa för innehav av barnpornografi. Särskilt med hänsyn till de tekniska möjligheterna till spridning via Internet är detta en absolut nödvändighet.

22. Vi konstaterar att möjligheterna med den nya tekniken, särskilt Internet, även utnyttjas i samband med spridning av information om utbud och efterfrågan inom kvinnohandeln, och uppmanar medlemsstaterna att med all kraft bekämpa detta genom att på lämpligt sätt anpassa de straffrättsliga reglerna och de rättsvårdande myndigheternas insatser.

23. Regionkommittén förespråkar stöd till informationskampanjer i anslutningsländer och tredje land, speciellt med medverkan av frivilligorganisationer, som kan fungera som förebyggande skydd för utsatta grupper mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn.

24. De icke-statliga organisationerna är också en viktig samarbetspartner som bör anknytas till gemensamma insatser, särskilt i anslutningsländerna och andra länder utanför EU.

25. ReK betonar betydelsen av mellanstatliga utlämningsavtal och inhemska regler för tillämpning av straffrätten för att säkerställa att straffbara handlingar som helt eller delvis begås utanför gärningsmannens hemland kan beivras utan straffrättsliga luckor.

26. Förbättrat samarbete mellan de rättsvårdande myndigheterna kan ses som en central utgångspunkt för att bekämpa problemen och skapa rättsliga och organisatoriska förutsättningar. Att förverkliga ett förbättrat samarbete är ett uppgiftsområde där inte bara den nationella nivån utan också regionerna har en viktig roll, alltefter den nationella befogenhetsfördelningen.

27. Kommittén understryker att det är en central uppgift att sörja för socialt och juridiskt stöd till offren för både människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. Det är i hög grad välkommet att kommissionen vill lägga ansvaret för denna uppgift på medlemsstaterna.

28. Regionkommittén är övertygad om att offren för kvinnohandeln behöver särskilda stöd- och vårdinsatser, exempelvis rimliga boendeförhållanden, stöd till återinträde i arbetslivet i uppehålls- eller hemlandet, ekonomisk, psykologisk och juridisk hjälp, samt att man måste eftersträva att de inte blir diskriminerade i uppehålls- eller hemlandet.

29. Det är viktigt att genomföra åtgärder för fortbildning och utbyte för kategorier som svarar för insatser mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, särskilt inom rättsväsendet och polisen och offentliga förvaltningar. ReK ser positivt på att man planerar att fortsätta de gemensamma insatserna för denna grupp.

30. Regionkommittén uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att eftersträva en snabb överenskommelse om de föreslagna rambesluten för bekämpning av människohandeln och det sexuella utnyttjandet av barn och barnpornografi.

31. Kommittén uppmanar EU:s medlemsstater att snarast omsätta förslagen i rambesluten i nationell rätt och att genomföra ytterligare nödvändiga åtgärder för att förbättra ramvillkoren, både i samarbete med EU och gemensamt med regionerna.

32. Kommittén uppmanar EU:s medlemsstater att snarast omsätta förslagen i rambesluten i nationell rätt och att genomföra ytterligare nödvändiga åtgärder för att förbättra ramvillkoren, både i samarbete med EU och gemensamt med regionerna.

Bryssel den 14 juni 2001.

Regionkommitténs

ordförande

Jos Chabert