1.INLEDNING

Enligt förordning (EU) nr 517/2014 krävs en minskning av de mängder fluorkolväten (nedan kallade HFC) som företag får släppa ut på marknaden i EU, dvs. genom import eller produktion, vilket i sin tur kommer att leda till minskade utsläpp av dessa starka växthusgaser till atmosfären. Denna utfasning inleddes 2015 och kommer att innebära en minskning av leveranserna av HFC på 79 % senast 2030 jämfört med 2009–2012. Tack vare detta kommer två tredjedelar av utsläppen att sparas in 2030 jämfört med ett scenario med oförändrade förhållanden. Det kommer därmed att väsentligt bidra till att unionens klimatmål uppnås.

HFC-utsläpp hanteras även på global nivå. I år har en överenskommelse nåtts enligt Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet om en utfasning av den globala förbrukningen och produktionen av HFC. Överenskommelsen kommer att underlätta en världsomspännande minskning av utsläppen av växthusgaser inom ramen för Parisavtalet.

Tillverkare av utrustning och produkter som använder HFC måste därför gå över till att använda mer klimatvänliga alternativ. Den tekniska utvecklingen har gått framåt med stormsteg de senaste åren, vilket innebär att en övergång till lämpliga och energieffektiva alternativ med en låg faktor för global uppvärmningspotential (GWP-faktor) har blivit genomförbar för många typer av utrustningar och produkter. Icke-tekniska hinder kan dock riskera övergången till mer klimatvänliga alternativ och leda till högre kostnader än nödvändigt.

För en smidig inledning av HFC-utfasningsåtgärden och för att stödja utvecklingen av miljövänliga tekniker beslutade medlagstiftarna att be kommissionen att kartlägga eventuella begränsningar för saluföring av klimatvänliga alternativ. Enligt artikel 11.6 i förordning (EU) nr 517/2014 ska kommissionen, ”på grundval av tillgängliga uppgifter från medlemsstaterna, samla in information om nationella bestämmelser, standarder och lagstiftning i medlemsstaterna när det gäller ersättningsteknik där alternativ till fluorerade växthusgaser används i kyl-, luftkonditionerings- och värmepumpsutrustning samt i skum”. Kommissionen ska senast den 1 januari 2017 offentliggöra en sammanfattande rapport om informationen som samlats in.

För att analysera situationen på nationell nivå omfattar denna rapport lagstiftning och standarder på europeisk och internationell nivå, eftersom dessa standarder används för att fastställa riktmärken som tillämpas allmänt av företagen för en säker användning av utrustning i Europa. Många utvecklingsländer inför europeiska och internationella standarder och gör dem obligatoriska i sin lagstiftning. Om sådana standarder utgör omotiverade hinder för införandet av klimatvänliga tekniker innebär detta följaktligen att den oönskade effekten av dessa standarder når marknader långt utanför EU.

För att göra det lättare att hantera dessa problem har kommissionen sedan antagandet av förordning (EU) nr 517/2014 genomfört omfattande samråd med berörda parter, inklusive överläggningar med det samrådsforum som inrättats enligt artikel 23 i förordningen, och har dessutom gett en extern konsult i uppdrag att göra en analys, bland annat i form av ett frågeformulär för att få in bidrag från medlemsstaternas myndigheter. Denna rapport bygger på denna analys och samrådsprocess.

2.BETYDELSEN AV BESTÄMMELSER, STANDARDER OCH LAGSTIFTNING

Bestämmelser, standarder och lagstiftning kan indirekt påverka användningen av alternativ till HFC genom att ange krav för utformning eller tillverkning av utrustning och dess komponenter, installation av utrustning samt service, underhåll och demontering som inte överensstämmer med användningen av en viss alternativ teknik.

Passande alternativ kan ofta vara mer klimatvänliga och energieffektiva än HFC, men har samtidigt vissa begränsningar. De kan t.ex. vara brandfarliga, ha dålig materialförenlighet, vara giftiga eller kräva högre driftstryck. Sådana egenskaper kan dock i regel hanteras genom lämplig produktutformning och korrekt underhåll av utrustningen. Följande ämnen kan användas i klimatvänliga alternativ: koldioxid (CO2), ammoniak (NH3), kolväte och omättade HFC (tjock eldningsolja, nedan kallad HFO).

Under förutsättning att säkerhetsnivån upprätthålls och riskerna minimeras kan standarder, bestämmelser och lagstiftning anpassas till den tekniska utvecklingen, och inom ramen för utfasningen av HFC och Parisavtalet kan mer klimatvänliga alternativ användas när det är säkert att göra detta.

Översikt av relevant lagstiftning och relevanta standarder på EU-nivå

Produkt- och utrustningstillverkare, installatörer och slutanvändare måste följa bestämmelserna i en rad rättsakter och standarder som är tillämpliga på EU-nivå. En del av kraven avser säker användning av kylmedel eller expansionsmedel. De flesta krav är dock inte direkt knutna till användningen av ett visst kyl- eller expansionsmedel, utan omfattar allmänna säkerhetsaspekter.

Europastandarder utformas av de europeiska standardiseringsorganisationerna CEN och Cenelec, och bygger på deltagandet av berörda parter i branschen för att fastställa de tekniska specifikationerna. Till skillnad från lagstiftning är det vanligtvis inte obligatoriskt att använda standarder (om de inte uttryckligen anges i lagstiftning eller kommersiella avtal), men det är allmänt vedertaget att iakttagande av en relevant Europastandard är ett effektivt sätt att visa att utrustningen är säker att använda. Trots att de inte är obligatoriska tillämpas standarder alltså allmänt och har därför en stor påverkan.

En del av de standarder som antas på europeisk nivå är kopplade till bredare internationella standarder och bestämmelser, t.ex. IEC- och ISO-standarder. I tabell 1 visas en översikt av de mest relevanta Europastandarderna när det gäller användning av kyl- och expansionsmedel.

Tabell 1: Sammanfattning av Europastandarder avseende tillämpningar inom sektorerna för kylning, luftkonditionering, värmepumpar och skum

Standard Syfte SS-EN 378: 2008 Kylanläggningar och värmepumpar – Säkerhets- och miljökrav. EN 378 innehåller praktiska regler för att fastställa viktiga parametrar såsom högsta köldmediefyllning. Den har harmoniserats med några av de ovannämnda EU-direktiven. IEC EN 60335-2-24 Säkerhetskrav för elektriska hushållsapparater och liknande bruksföremål. IEC EN 60335-2-40 Säkerhetskrav för värme-, ventilations- och luftkonditioneringssystem samt luftavfuktare. IEC EN 60335-2-89 Säkerhetskrav för kyl- och frysaggregat för kommersiellt bruk. EN 1127-1 Explosiv atmosfär – Förhindrande av och skydd mot explosion. EN 60079 Krav för elektriska system som används i explosionsfarlig atmosfär, en bred uppsättning standarder, varav några är mycket relevanta för kyl-, luftkonditionerings- och värmepumpanläggningar. EN 13463 Icke elektrisk utrustning för användning i explosionsfarlig atmosfär.

De mest relevanta standarderna för kyl-, luftkonditionerings- och värmepumpanläggningar är EN 378 samt produktstandarderna IEC EN 60335-2-40 (för luftkonditioneringssystem) och IEC EN 60335-2-89 (för inbyggda och separata kyl- och frysaggregat för kommersiellt bruk), som har företräde framför EN 378. EN 378 reviderades helt nyligen. Dess parallella standard på internationell nivå är ISO 5149. På internationell nivå diskuteras ändringar av standarderna IEC 60335-2-40 och IEC 60335-2-89 för närvarande i berörda IEC-kommittéer. När en ny version av dessa standarder har överenskommits kommer de parallella standarderna IEC EN 60335-2-40 och IEC 60335-2-89 antagligen att ändras i enlighet med detta. De ansvariga tekniska standardiseringskommittéerna för dessa standarder på europeisk nivå är CEN/TC 182 ”Refrigeration systems, safety and environmental requirements” och CLC/TC 61 ”Safety of household and similar electrical appliances”.