Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets rekommendation om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna"

(98/C 214/07)

Den 16 december 1997 beslutade rådet att i enlighet med artikel 130.3 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 1 april 1998. Föredragande var Jocelyn Barrow.

Vid sin 354:e plenarsession den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 114 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster.

1. Inledning

Grönboken om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna () utgjorde ett svar på en begäran från Europaparlamentet och Europeiska rådet om en utförlig undersökning av europeiska mediapolitiska frågor som rör audiovisuella tjänster och informationstjänster (i detta yttrande kallade "nya tjänster"). I grönboken undersöktes de problem som de nya tjänsterna står inför när det gäller att skapa ett tillräckligt skydd för minderåriga och den mänskliga värdigheten, i och med att dessa tjänster snabbt utvecklas från traditionella slutna sändningssystem till öppna system för "on-line"-tjänster och hybridsystem som web-casting ("direktsändning" på nätet). I grönboken framhölls att de nya tjänsterna på grund av sin karaktär ger upphov till problem som ofta är inte enbart nationella eller ens europeiska utan globala. I grönboken analyserades denna situation i dess helhet. Man undersökte den roll som spelas av alla aktörer inom de nya tjänsterna, från statsmakter och tjänsteproducenter till enskilda användare, och särskild uppmärksamhet ägnades åt initiativ på europeisk nivå. En beskrivning gavs av de nya tjänsternas utveckling, och existerande lagstiftning, regelverk och policy på nationell, europeisk och internationell nivå analyserades. Man behandlade också de olika möjligheter som finns på medellång och lång sikt att angripa de problem som de nya tjänsterna skapar: reglering och självreglering inom de nya tjänsterna, medvetandehöjande åtgärder, utbildning, utveckling och praktisk tillämpning av t.ex. filtrerings- och klassningssystem.

1.1. Genom det remissförfarande som inleddes efter att grönboken publicerats sattes strålkastarljuset på ett antal viktiga problem i samband med skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten i de nya tjänsterna.

1.2. Det viktigaste som framkom ur remissförfarandet är att det är nödvändigt att skapa ett förtroendefullt klimat för att de nya tjänsterna skall kunna utveckla hela sin potential. Ett sådant klimat kan bara skapas om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten kan garanteras.

2. Kommissionens förslag till rådets rekommendation

2.1. I förslaget till rådets rekommendation ges medlemsstaterna följande rekommendationer:

2.1.1. Att främja alla berörda parters medverkan i nationella åtgärder för skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten och att bidra till att det skapas ett gemensamt system för bedömning av materialet.

2.1.2. Att gynna skapandet av ett nationellt system för självreglering inom de nya tjänsterna. Självregleringen skulle bygga på följande:

- Fullt deltagande av alla berörda parter.

- Uppförandekod(er) som rör skyddet av minderåriga och skyddet av den mänskliga värdigheten, samt förfaranden som skall användas om dessa koder inte efterlevs.

- Samarbete mellan nationella organ på europeisk nivå.

- Utvärdering av system för självreglering.

2.1.3. Att komplettera gällande bestämmelser genom att uppmuntra sändningsansvariga/operatörer att använda nya metoder för att skydda minderåriga [t.ex. vålds-"filter" och PIN-koder ()].

2.1.4. Att vidta åtgärder för att identifiera, lagföra och bestraffa dem som bryter mot lagstiftningen, och utveckla samarbetet mellan polismakten och rättsväsendet.

2.1.5. Att främja åtgärder som leder till att de minderåriga kan använda de nya tjänsterna på ett ansvarsfullt sätt, och till att medvetenheten höjs och kvalitetsmaterial för minderåriga införs.

2.2. Rådet uppmanar berörda parter:

- att på nationell nivå skapa en struktur med företrädare för alla berörda parter i avsikt att delta i samarbete och samordning på europeisk och internationell nivå,

- att göra en uppföljning av uppförandekoderna,

- att utveckla nya redskap för att skydda minderåriga och informationsanvändarna,

- att utforma positiva åtgärder för minderåriga,

- att utvärdera och följa upp initiativ som genomförs på nationell nivå.

2.3. Rådet uppmanar kommissionen:

- att skapa ett nätverk mellan nationella aktörer som är ansvariga för självregleringssystemet så att dessa kan utbyta erfarenheter och information på europeisk nivå,

- att uppmuntra samarbete mellan polismakt och rättsväsende på europeisk nivå,

- att främja internationellt samarbete,

- att utveckla en metod för utvärdering av åtgärder som syftar till att skydda minderåriga.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Ekonomiska och sociala kommittén är medveten om att utvecklingen av de nya tjänsterna är av stor betydelse för Europa på flera viktiga områden. Kommittén anser att ett inslag i all politik som syftar till att utveckla de nya tjänsterna bör vara skyddet av vissa grundläggande principer, bl.a. skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten. Kommittén menar att dessa nya tjänster bara kan nå sin fulla potential i ett förtroendefullt klimat, och att ett sådant klimat endast kan skapas om skyddet för minderåriga och den mänskliga värdigheten garanteras.

3.1.1. För att uppnå detta är tillgång till och klassificering av materialet i de nya tjänsterna av avgörande betydelse. Det är viktigt att man kan göra åtskillnad mellan material som är olagligt och material som är skadligt, eftersom dessa olika typer av material skapar olika principiella problem, vilket leder till att olika rättsliga och teknologiska metoder måste användas.

3.1.2. Vad som är olagligt material kan lätt fastställas och behandlas enligt gällande lagar och bestämmelser. Frågan om hur man skall definiera skadligt material måste däremot behandlas ytterligare. Alla system för att skydda minderåriga måste säkerställa att de minderåriga inte har tillgång till material som kan vara skadligt för deras fysiska eller mentala utveckling, samtidigt som vuxna skall kunna ha tillgång till detta material.

3.1.3. Definitionen av olagligt och skadligt material kan skilja sig åt olika länder emellan. Ett visst material kan vara olagligt i vissa länder men lagligt i andra. Detta innebär att det kan uppstå praktiska svårigheter att genomdriva regelverket i olika länder. Definitionen av skadligt material påverkas dessutom av vad som kan uppfattas som kränkande för vissa värden och trossatser, och är ofta beroende av kulturella skillnader.

3.1.4. Det blir allt tydligare att föräldrar blir ovilliga att låta sina barn ta del av de nya tjänsterna, på grund av att det saknas skydd för minderåriga mot olagligt och skadligt material. En genomförbar lösning skulle här kunna vara att se till att kvaliteten i det material som finns tillgängligt inom de nya tjänsterna skall uppfylla vissa miniminormer och att material som särskilt riktas till barn blir föremål för strängare bestämmelser än de som gäller annat material.

3.2. Regleringsprinciper

3.2.1. All form av reglering, oavsett om det gäller formell reglering eller självreglering, måste vara situationsanpassad, välavvägd och icke-diskriminerande. En överreglering skulle hämma tillväxten inom de nya tjänsterna och motverka de vinster som skulle kunna göras på nationell, europeisk och internationell nivå.

3.2.2. Självreglering kommer att främja utvecklingen av de nya tjänsterna genom att tillhandahålla ett verktyg för anpassning till den ökande globaliseringen och snabba utvecklingen av de nya tjänsterna.

3.2.3. En maximal användning av befintliga bestämmelser, principer och förfaranden bör göras i de fall då de smidigt kan anpassas till de nya tjänsterna.

3.2.4. Förfaranden bör införas för att se till att det äger rum en regelbunden utvärdering av självregleringsprinciperna och -förfarandena på nationell, europeisk och internationell nivå.

3.2.5. Regleringen bör vara "teknikneutral" - man bör se till att de nya bestämmelser, principer och förfaranden som endast gäller de nya tjänsterna blir så få som möjligt.3.2.6. Alternativ till reglering bör främjas, t.ex. utbildning, initiativ för att höja medvetenheten och klassning.

3.2.7. Licensiering av tjänsteproducenter på Internet (ISP) och av organisationsbundna tillhandahållare av material skulle göra det möjligt för lagstiftare att koppla villkor och sanktioner till licensen, vilka skulle kunna åberopas om olagligt eller skadligt material gjordes tillgängligt för minderåriga.

3.2.8. Regleringen måste inkräkta så litet som möjligt på de grundläggande principerna om privatlivets helgd och yttrandefrihet.

3.2.9. Man bör införa särskilda straff som skall tillämpas om bestämmelser och uppförandekoder inte efterlevs.

3.2.10. Man bör på nationell, europeisk och internationell nivå tydligt klargöra vilka regleringsorgan och andra berörda organ som har de nya tjänsterna inom sitt ansvarsområde.

3.3. Materialansvarighet

3.3.1. Det är i första hand de som tillhandahåller materialet som skall vara ansvariga för det. Tjänsteproducenterna skall inte vara ansvariga för materialet.3.3.2. Ett slags "Euro PICS" () (plattform för val av innehåll på Internet) bör utvecklas och antas som en europeisk standard för utveckling av klassningssystem och mjukvara för filtrering. "Euro PICS" bör därefter integreras med "PICS". Innan "Euro PICS" har utvecklats bör "PICS" antas som standard, eftersom man härigenom kan kontrollera åtkomsten av material.

3.3.3. Ökade satsningar bör göras på forskning och utveckling i fråga om ett begränsat antal allmänt accepterade klassningssystem och mjukvara för filtrering som tar hänsyn till globala materialfrågor och användandet av varningssidor samt svarta rutor och signaler för "skadligt" material.

3.3.4. Kommissionen och etablerade internationella organisationer bör föra samman berörda parter i syfte att diskutera materialfrågor, klassningssystem och mjukvara för filtrering.

3.3.5. Klassning av tredje part bör uppmuntras som ytterligare ett alternativ.

3.3.6. Självreglering av innehåll och föräldraansvar bör utgöra de främsta metoderna för att kontrollera åtkomsten av material.

3.3.7. Materialkvaliteten skall garanteras genom att det fastställs miniminormer, som i sin tur skall upprätthållas av regleringsorganen.

3.3.8. Såsom tidigare nämnts måste en åtskillnad göras mellan olagligt och skadligt material, eftersom dessa två typer kräver olika angreppssätt. Allmänt accepterade minimikriterier måste antas och enskilda stater kan därefter få tillämpa strängare kriterier om de så önskar.

3.4. Organisationer

3.4.1. Den europeiska närvaron i de internationella sammanslutningarna för nya informationstjänster är oproportionerligt låg i jämförelse med Nordamerikas. Dessa sammanslutningar spelar en avgörande roll när det gäller att diskutera nya tjänster, frågeställningar, strategier, processer och förfaranden på IT-området. En aktiv europeisk närvaro är avgörande för att man skall kunna garantera ett sunt, stabilt och godtagbart internationellt forum.

3.4.2. Det är viktigt att den europeiska industrin deltar i de internationella sammanslutningarna för att man där skall ta fasta på de frågor som påverkar de nya informationstjänsterna, garantera en utveckling på internationellt sett lika villkor och ta hänsyn till specifikt europeiska krav (t.ex. kulturella och språkliga skillnader).

3.4.3. De europeiska intressena skulle gagnas av om det på internationellt plan fanns en samordnad syn på de frågor som rör de nya informationstjänsterna. Det bör också inrättas europeiska organ som samordnar alla förfaranden på europeisk nivå.

3.5. Utbildning

3.5.1. Eftersom framtidsutsikterna och karriärmöjligheterna för dagens ungdom starkt kommer att påverkas av de nya informationstjänsterna, är det av avgörande betydelse för dem att användningen av de nya informationstjänsterna integreras i undervisningen.

3.5.2. Vuxna och pedagoger bör uppmuntras att utbilda sig i frågor som behandlar det material som finns tillgängligt och vad som är acceptabelt.

3.5.3. Man bör därför skapa regionala och nationella utbildningscentra som erbjuder kurser för föräldrar och lärare. Utbildningspolitiken på IT-området bör uppmuntra en sammanlänkning av nationella och regionala skolors nätverk.

3.5.4. Nya inlärningsstrategier och undervisningsmetoder som är specifikt inriktade på de nya informationstjänsterna bör införas.

3.5.5. Den offentliga sektorn bör ge ökat stöd till utbildningsanordnarna att förverkliga denna nya utbildningsstrategi. Åtgärder bör vidtas som innebär att föräldrar får möjlighet att dra nytta av denna utbildningsstrategi och därigenom kan hjälpa sina barn.

3.5.6. Forskning, riktlinjer och strategier på det utbildningspolitiska området bör betraktas ur ett europeiskt - eller till och med världsomspännande - perspektiv, i syfte att garantera full driftskompatibilitet och öppna standarder såtillvida dessa gäller nya informationstjänster i undervisningen.

3.5.7. Det är viktigt att nämna den amerikanska fyrpunktsplanen för att rensa upp på Internet (en föräldraguide till Internet, en informationskampanj, nolltolerans för vissa lagbrott och direktlinjer) och den tyska modellen som innebär att man nyligen beslutat om att utse barnombudsmän (se bilaga 1).

3.5.8. Man bör utarbeta förfaranden för hur man sprider kunskap på europeisk nivå om lyckade lösningar i fråga om användningen av informationstjänster.

3.6. Stipendier

3.6.1. Det bör införas ett Europa-initiativ för stipendier, i syfte att uppmuntra utbildning och ökad medvetenhet på såväl nationell som europeisk nivå.

3.7. Samarbete och samordning

3.7.1. Eftersom de nya informationstjänsterna är av världsomspännande natur kan man inte bara betrakta problemen ur europeisk synvinkel (så att de frågor som är viktiga för Europa presenteras på ett sammanhängande sätt) utan det krävs även ett internationellt perspektiv. Detta reser krav på samarbete och samordning på både europeisk och internationell nivå. Det krävs samarbete och samordning mellan samtliga berörda parter om de nya informationstjänsterna skall accepteras, bli effektiva och därmed bli en framgång.

3.7.2. Samarbete och samordning på europeisk och internationell nivå måste underlättas genom att man knyter samman alla relevanta nationella organ på alla nivåer med ansvar för de nya informationstjänsterna, t.ex statliga myndigheter, organ för självreglering och konsumentgrupper.

3.7.3. Grundläggande uppförandekoder bör utarbetas på både europeisk och internationell nivå. Dessa bör antas och tillämpas av användarna, tillhandahållarna av IT-material, tjänsteproducenterna och regleringsorganen.

3.7.4. Den europeiska närvaron i internationella sammanslutningar för nya informationstjänster är oproportionerligt låg i jämförelse med Nordamerikas. Dessa sammanslutningar spelar en avgörande roll när det gäller att diskutera nya tjänster. Det är av avgörande betydelse att Europa deltar i dessa internationella organisationer i större utsträckning, så att Europa kan delta på internationellt sett lika villkor och värna om specifikt europeiska frågor.

4. Slutsatser

4.1. Ekonomiska och sociala kommittén anser att de nya informationstjänsterna innebär avgörande fördelar på nationell, europeisk och internationell nivå. För att man till fullo skall kunna dra nytta av dessa fördelar krävs dock en rättslig ram, politiska åtgärder och vissa förfaranden. Kommittén anser vidare att kommissionens förslag till rådets rekommendation utgör en lämplig rättslig ram, förutsatt att denna kombineras med kommissionens allmänna principer och förslag till samordning av de nationella ansvarsområdena samt samarbete och erfarenhetsutbyte på europeisk och internationell nivå.

Ekonomiska och sociala kommittén drar följande slutsatser:

4.1.1. ESK efterlyser ett internationellt perspektiv på arbetet med att försöka lösa de problem som rör de nya informationstjänsterna.

4.1.2. ESK efterlyser en harmoniserad syn på reglering.

4.1.3. ESK stöder en ökad användning av klassningssystem och mjukvara för filtrering.

4.1.4. ESK rekommenderar utbildningsinitiativ och åtgärder som ökar allmänhetens medvetande.

4.1.5. ESK stöder en ökad självreglering när så är lämpligt.

4.1.6. ESK efterlyser klargöranden i fråga om vem som är ansvarig för IT-material samt skillnaden mellan olagligt och skadligt material.

4.1.7. ESK efterlyser ett ökat samarbete och mer samordning mellan nationella, europeiska och internationella organisationer i fråga om alla aspekter på de nya informationstjänsterna.

4.1.8. ESK föreslår att det skapas en europeisk (eller till och med en internationellt accepterad) ram för uppförandekoder, riktlinjer och åtgärder på gräsrotsnivå, till exempel direktlinjer och barnombudsmän.

4.1.9. ESK föreslår att alla åtgärder, riktlinjer och initiativ som presenteras i samband med de nya informationstjänsterna skall garantera incitament för användandet av dessa tjänster, så att antalet användare ökar.

Bryssel den 29 april 1998.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Tom JENKINS

() KOM(96) 483 slutlig.

() PIN = personal identification number.

() PICS = Platform for Internet Content Selection.