EU:s industri är också världsledande när det gäller att utveckla teknik för havsenergi, främst i form av våg- och tidvattenenergi. EU-företag innehar 66 % av patenten för tidvattenenergi och 44 % av patenten för vågenergi, och 70 % av den globala havsenergikapaciteten har utvecklats av företag med bas i de 27 EU-länderna. För närvarande används EU:s teknik i samtliga projekt i hela världen. Havsenergi är relativt stabil och förutsägbar och kan komplettera vindkraft och solceller. För närvarande finns det ingen dominerande teknik för havsenergi och sektorn kämpar fortfarande för att skapa en EU-marknad, trots framsteg inom utveckling och demonstration. Havsteknik kan dock ge ett betydande bidrag till Europas energisystem och industri från och med 2030, särskilt genom att stödja stabiliteten i elnätet och genom att spela en avgörande roll för utfasningen av fossila bränslen på öar i EU. Även om teknik för tidvatten- och vågenergi behöver en betydande kostnadssänkning för att nå sin potential i energimixen, har sektorn redan minskat sina kostnader med 40 % sedan 2015, vilket är snabbare än väntat. Ett avgörande men genomförbart steg för att nå kommersiell storlek senast 2030 skulle vara att fram till 2025 genomföra de pilotprojekt för 100 MW som redan är under utveckling.

EU är världsledande inom teknik och industri för havsbaserad förnybar energi. Europas industri för havsbaserad vindkraft gynnas av sitt försprång när det gäller bottenfixerade vindturbiner, med en stark hemmamarknad där 93 % av den installerade havsbaserade kapaciteten 2019 kom från turbiner som producerats i Europa. Marknaden för havsbaserad vindkraft i de 27 EU-länderna utgör 42 % (12 GW) av den globala marknaden, uttryckt som ackumulerad installerad kapacitet, och följs av Förenade kungariket (9,7 GW) och Kina (6,8 GW). Europeiska företag är centrala aktörer på den globala marknaden för havsbaserad vindkraft, även om de möter ökad konkurrens från asiatiska företag. Det globala LCOE-måttet (Levelised Cost Of Electricity) för havsbaserad vindkraft har minskat med 44 % under 10 år och uppgick 2019 till 45–79 euro/MWh.

Med tanke på den långa ledtiden för projekt för havsbaserad förnybar energi (upp till tio år) fastställs i denna strategi en strategisk inriktning och de åtföljande villkoren när vi nu står vid ett avgörande vägskäl för att säkerställa att havsbaserad förnybar teknik kan ge ett påtagligt bidrag till klimatmålen för 2030 och 2050. Detta sker också vid en tidpunkt då återhämtningsfonden Next Generation EU erbjuder en unik möjlighet att mobilisera offentligt kapital för att balansera risken att covid-19-krisen bromsar privata investeringar till havs.

I detta meddelande föreslås en EU-strategi för att göra havsbaserad förnybar energi till en central del av Europas energisystem fram till 2050. Detta kräver en diversifierad strategi som anpassas till olika situationer. Strategin innehåller därför en allmän ram som gör det möjligt att ta itu med hinder och utmaningar som är gemensamma för all havsbaserad teknik och alla havsområden, men den innehåller också särskilda politiska lösningar som är anpassade till skiftande utvecklingsnivåer för olika typer av teknik och till olika regionala förhållanden. Varje havsområde i Europa är unikt, med olika potential på grund av särskilda geologiska förhållanden och det aktuella utvecklingsskedet för havsbaserad förnybar energi. Därför passar olika typer av teknik för olika havsområden.

Marknadskrafter, tekniska framsteg och prisutveckling kommer att fortsätta att driva på tillväxten för havsbaserad förnybar energi under de kommande åren. Icke desto mindre kräver en sådan förändring av utvecklingstakten att man undanröjer ett antal hinder och säkerställer att alla aktörer i hela försörjningskedjan både kan påskynda och upprätthålla denna ökade utbyggnadstakt. Det krävs ett större engagemang från EU och medlemsstaternas regeringar, eftersom den nuvarande och förväntade installationskapaciteten med nuvarande politik endast skulle leda till cirka 90 GW 2050.

I meddelandet om den europeiska gröna given erkändes till fullo denna potential när det gäller att bidra till en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi. I klimatmålsplanen för 2030 anges varför och hur utsläppen av växthusgaser bör minskas med minst 55 % fram till 2030, jämfört med 1990. Detta kommer att medföra en nödvändig expansion i den havsbaserade vindkraftbranschen, som uppskattningsvis kommer att ta mindre än 3 % av det europeiska havsområdet i anspråk och därför kan vara förenlig med målen i EU:s strategi för biologisk mångfald.

Världens första vindkraftpark till havs installerades i Vindeby, utanför kusten i södra Danmark 1991. Vid den tiden trodde få att detta skulle bli mer än ett demonstrationsprojekt. Trettio år senare är havsbaserad vindkraft en mogen och storskalig teknik som förser miljontals människor över hela världen med energi. Nya anläggningar har höga kapacitetsfaktorer och kostnaderna har stadigt sjunkit under de senaste tio åren.

EU:s tekniksektor för havsbaserad förnybar energi

Tillverkare av vindturbiner, företag som är specialiserade på att bygga torn och fundament, kabelleverantörer och fartygsoperatörer ingår alla i en leveranskedja som är aktiv inom hela sektorn. Sektorn omfattar hundratals aktörer, varav många är små och medelstora företag som levererar komponenter och sysselsätter tusentals arbetare, ingenjörer och forskare. I dag arbetar 62 000 människor i den havsbaserade vindkraftindustrin och omkring 2 500 i havsenergisektorn. Sektorn för havsbaserad förnybar teknik överträffar den konventionella energisektorn i fråga om mervärde, arbetsproduktivitet och sysselsättningstillväxt, och kan ge ett större bidrag till BNP-tillväxten i EU under de kommande åren.

Utvecklingen av havsbaserad förnybar energi är en sann europeisk framgångsberättelse. Även om anläggningar för havsbaserad förnybar energi fortfarande är koncentrerade till vissa havsområden, drivs den industriella verksamhet som utgör grunden av ett stort antal företag som är spridda över EU:s länder och regioner, även sådana som saknar kust. Exempelvis tillverkas vindturbinkomponenter i Österrike och Tjeckien och i inlandsregioner i Spanien, Frankrike, Tyskland och Polen.

Anläggningar för tillverkning av komponenter för landbaserad och havsbaserad vindkraft i Europa (uppdaterad i juli 2020)

3.EU:S HAVSOMRÅDEN: EN ENORM OCH VARIERAD POTENTIAL FÖR UTBYGGNAD AV HAVSBASERAD FÖRNYBAR ENERGI

EU har världens största havsområde och en unik möjlighet att utveckla havsbaserad förnybar energi tack vare områdenas varierande karaktär och möjligheter att komplettera varandra.

Det regionala samarbetet har nyligen intensifierats i vissa havsområden, där energisamarbetet för Nordsjön (NSEC, North Seas Energy Cooperation) utgör det främsta exemplet och en referenspunkt för andra medlemsstater som vill utnyttja den fulla potentialen i havsbaserad förnybar energi. Havsbaserad förnybar energi är nu en alleuropeisk prioritering och samarbetet på regional nivå utvidgas till att omfatta alla havsområden och alla medlemsstater. Det arbete som pågår i den baltiska energimarknadens sammanlänkningsplan (BEMIP, Baltic Energy Market Interconnection Plan), eller i högnivågruppen för sammanlänkningar i sydvästra Europa och i projektet för sammankoppling av energinäten i Central- och Sydösteuropa (CESEC, Central and South Eastern Europe Energy Connectivity) är mycket relevant i detta sammanhang. Samförståndsavtalet från Split i juni 2020 hade fokus på havsbaserad förnybar energi inom ramen för arbetet med att uppnå en energiomställning för öar.

Teknisk potential för havsbaserad vindkraft i havsområden som är tillgängliga för de 27 EU-länderna (JRC ENSPRESO 2019)

Nordsjön har en stor och utbredd naturlig potential för havsbaserad vindkraft tack vare grunda vatten, och lokal potential för våg- och tidvattenenergi. Nordsjön är för närvarande världens ledande region när det gäller kapacitet och expertis inom havsbaserad vindkraft. Den har i NSEC en stabil grund när det gäller politik och styrning. Den drar också nytta av sakkunskapen hos organisationer som Osparkonventionen, som omfattar 15 regeringar och EU, när det gäller samarbete för att skydda den marina miljön i Nordostatlanten.

Östersjön har också en stor naturlig potential för havsbaserad vindkraft och en viss lokal potential för vågenergi. Länderna har börjat samarbeta närmare för att utnyttja denna potential, bland annat i BEMIP:s högnivågrupp, inom VASAB-initiativet (Vision And Strategies Around the Baltic Sea), i kommissionen för skydd av Östersjöns marina miljö (Helcom/Helsingforskommissionen) och inom ramen för EU:s strategi för Östersjöregionen.

EU:s havsområden i Atlanten har en stor naturlig potential för både bottenfixerad och flytande havsbaserad vindkraft och en god naturlig potential för våg- och tidvattenenergi. Medlemsstaterna utvecklar en rad demonstrationsprojekt som bygger på mångårig erfarenhet från installerad och nätansluten utrustning och ett världsledande nätverk av testcentrum. I EU:s Atlantstrategi och den reviderade handlingsplanen för Atlanten från 2020 identifieras havsbaserad förnybar energi som ett strategiskt samarbetsområde. Frankrike, Spanien och Portugal har också etablerat ett gott regionalt samarbete i högnivågruppen för sammanlänkningar i sydvästra Europa.

Medelhavet har en stor potential när det gäller havsbaserad vindkraft (mestadels flytande) och en god potential för vågkraft och lokal potential för tidvattenenergi. Regionalt samarbete om havsbaserade förnybara energikällor organiseras inom ramen för Barcelonakonventionen (miljö) och WestMed-initiativet. Nyligen hänvisade MED7-alliansen också specifikt till stöd för utvecklingen av havsbaserad förnybar energi i Medelhavet och Atlanten. CESEC:s högnivågrupp skulle kunna främja regionala samarbetsinitiativ, från Adriatiska havet och österut.

Svarta havet har en god naturlig potential för havsbaserad vindkraft (bottenfixerad och flytande) och lokal potential för vågenergi. Regionalt samarbete äger redan rum inom ramen för den gemensamma havsagendan för Svarta havet (Common Maritime Agenda for the Black Sea). I den strategiska forsknings- och innovationsagendan för Svarta havet (Black Sea strategic research and innovation agenda) anges som en av prioriteringarna att stimulera framväxande sektorer inom den så kallade blå ekonomin, t.ex. havsbaserad vindkraft och vågteknik. CESEC:s högnivågrupp skulle också kunna främja regionala samarbetsinitiativ i Svarta havsområdet.

EU:s öar har stor potential när det gäller havsenergi och kan spela en viktig roll i EU:s utveckling av havsbaserad energi. De utgör attraktiva provnings- och demonstrationsplatser för innovativ havsbaserad elproduktionsteknik. Initiativet Ren energi för EU:s öar tillhandahåller en långsiktig samarbetsram för att främja reproducerbara och skalbara projekt med finansiering från privata investerare, relevanta EU-stödinstrument och tekniskt bistånd, i syfte att påskynda omställningen till ren energi på alla öar i EU.

Dessutom har många av EU:s yttersta randområden och utomeuropeiska länder och territorier en god potential för havsbaserad förnybar energi, och de är föregångare när det gäller att fasa ut fossila bränslen på öar som ingår i initiativet Ren energi för EU:s öar. Nya initiativ, inbegripet samarbete med grannregioner när så är möjligt, bör bidra till att optimera denna potential.

4.Hur användningen av havsbaserad förnybar energi kan ökas i Europa

Det finns många utmaningar som måste övervinnas för att uppnå visionen i denna strategi: en utbyggnad av havsbaserad förnybar energi på 300+40 GW i alla EU:s havsområden fram till 2050. I följande avsnitt finns en översyn av de viktigaste delarna och förslag till politik och lagstiftning för att ta itu med dem.

4.1Havsplanering för hållbar förvaltning av utrymme och resurser