SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 09.11.2005 
KOM(2005) 357 slutlig/2 
2005/0145 (CNS)   
CORRIGENDUM: 
Annule et remplace la version  
du 02.08.2005.  
Concerne toutes les versions linguistiques  sauf FR, EN, DE. 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om ändring av förordning (EG) nr 974/98 om införande av euron 
  
(framlagt av kommissionen) 
 
SV 2   SV MOTIVERING  
1. B AKGRUND TILL FÖRSLAGET  
1.1. Allmän bakgrund 
Det finns för närvarande tre rådsförordni ngar som reglerar infö randet av euron och 
dess användning i de nuvarande  deltagande medlemsstaterna. Den första är rådets 
förordning (EG) nr 974/98 om införande av euron1, som styr det ursprungliga 
införandet av euron i den första vågen av medlemsstater i euroområdet samt 
Grekland. Förordningen bygger på det tillvägagångssätt som godkändes på Europeiska rådets möte i Madrid 1996. Eftersom de länder som i framtiden kommer 
att ingå i euroområdet kommer att befinna sig i en helt annan situation än den som 
rådde när Madridscenariot kom till, kan dessa regler inte längre tillämpas i sin nuvarande form. Detta initiativ har därför kommit till för att föreslå förändringar av 
den förordningen. 
Införandet och användningen av euron regl eras även av förordning (EG) nr 2866/98 
om omräkningskurserna mellan euron och valutorna för de medlemsstater som inför euron
2 och rådets förordning (EG) nr 1103/ 97 om vissa bestämmelser som har 
samband med införandet av euron3. Den förstnämnda kommer att behöva anpassas 
för att omfatta omräkningskurserna för valuto rna för medlemsstater som ansluter sig 
till euroområdet, men den andra kan förbli oförändrad. 
Några icke-deltagande medlemsstater har re dan inlett sina egna förberedelser för 
införandet av euron, huvudsakligen genom a tt förbereda ändringar i sina nationella 
lagar. Eftersom behörigheten att stifta lagar på det monetära området för de 
deltagande medlemsstaterna helt och hållet har lagts över på gemenskapen, behöver 
dessa medlemsstater en solid och tillförlitlig gemenskapsrättslig ram för sina nationella förb eredelser. 
1.2. Syfte 
I fördraget, särskilt artikla rna 122 och 123, föreskrivs viss erligen att euroområdet får 
utvidgas till de nuvarande icke-deltagande medlemsstaterna, men i sekundärlagstiftningen finns för närvarande in ga regler för hur införandet av euron i 
dessa medlemsstater ska gå till och hur förd ragets bestämmelser ska genomföras. Det 
behövs därför sekundärlagstiftning för att denna utvidgning skall kunna ske. 
I detta avseende har de regler so m gäller för de nuvarande deltagande 
medlemsstaterna tillämpats framgångsrikt på  införandet av euron i de första tolv 
medlemsstaterna i euroområdet, särskilt  rådets förordning  (EG) nr 974/98 om 
införande av euron, rådets förordning (EG) nr 2866/98 om omräkningskurserna 
                                                
 
1 EGT L 139, 11.5.1998, s. 1, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2596/2000 för att beakta 
Greklands införande av euron. 
2 EGT L 359, 31.12.1998, s. 1, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1478/2000 för att beakta 
Greklands införande av euron. 
3 EGT L 162, 19.6.1997, s. 1, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2595/2000 för att beakta 
Greklands införande av euron. 
 
SV 3   SV mellan euron och valutorna för de medlemsstater som inför euron samt rådets 
förordning (EG) nr 1103/97 om vissa best ämmelser som har samband med införandet 
av euron. Detta regelverk har visat sig fungera  som en kraftfull och sund rättslig ram 
och bör därför bibehållas och i möjligaste mån tillämpas på framtida deltagare i euroområdet. 
Eftersom vissa icke-deltagande medlemsstater har möjlighet att gå med i 
euroområdet redan från 2007, bör den anpassa de rättsliga ramen för utvidgningen av 
euroområdet finnas på plats i god tid, framför allt för att erbjuda säkerhet för alla som ansluter sig till euroområdet i framtiden och för att fastställa regler som lätt kan 
tillämpas av alla framtida deltagande medl emsstater. Inga förändringar behöver göras 
av rådets förordning (EG) nr 1103/97 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron, men särskilt rådets förordning (EG) nr 974/98 behöver anpassas. 
Att denna förordning behöver ändras beror bland annat på att det i förordningen 
hänvisas till vissa bestämda datum. Eftersom  syftet är att rådets förordning (EG) nr 
974/98 skall kunna tillämpas på alla såväl nuvarande som framtida medlemsstater i 
euroområdet är det nödvändigt att anpassa de n på ett sådant sätt att alla bestämda 
datum ersätts med datum som i förord ningen definieras för varje enskild 
medlemsstat. Eftersom sedlar och mynt i euro redan är i omlopp kommer det 
övergångsscenario som tillämpades på de första tolv deltagande medlemsstaterna inte att passa in på alla framtida deltagande länder och ett visst mått av flexibilitet behöver införas. 
För det första kan medlemsstaterna välja  en övergångsperiod i den ”traditionella” 
mening som tillämpades på de medlemsstater som upprättade euroområdet 1999 (Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Ir land, Italien, Luxem burg, Nederländerna, 
Österrike, Portugal och Finland) eller som gick med från 2001 (Grekland). Detta 
skulle innebära att euron först skulle införas som officiell valuta för respektive 
medlemsstat, men att sedlar och mynt inte skulle införas förrän vid utgången av den 
medlemsstatens övergångsperiod.  Hur lång övergångsperioden är får variera mellan 
enskilda medlemstater. 
För det andra kan medlemsstaterna välja ett ”big bang”-scenario. Det innebär att 
övergångsperioden bara skulle vara en ”logisk sekund”. Införandet av euron som 
officiell valuta i den berörda medlemsst aten skulle således sammanfalla med 
införandet av sedlar och mynt i euro. 
Som ett tredje alternativ kan medlemsstaterna välja ett ”big bang-scenario” i 
kombination med en ”utfasningsperiod”, varv id ”big bang-scenariet” i princip skulle 
tillämpas men att det efter övergången till eu ro skulle finnas ett visst utrymme för att 
använda den nationella valutan för vissa  rättsliga instrument (fakturor, 
företagsredovisning osv.) unde r en begränsad tidsperiod. 
Eftersom de medlemsstater som ansluter sig till euroområdet endast kan identifieras 
efter att deras undantag har upphört att gä lla, behöver rådets förordning (EG) nr 
974/98 anpassas genom en särskild lags tiftningsåtgärd före den tidpunkten. 
1.3. Framtidsbedömning 
Rådets förordning (EG) nr 974/98 som bygger på artikel 123.4 i EG-fördraget 
utgjorde och utgör fortfarande  grunden för införandet av eu ron i de elva deltagande 
 
SV 4   SV medlemsstater som utgjorde ”första våge n”. Förordningen har ändrats en gång, 
nämligen genom rådets förordning (E G) nr 2596/2000 av den 27 november 2000 
som på grundval av artikel 123.5 i EG-fördr aget gjorde det möjligt för Grekland att 
ansluta sig till euroområdet. Ändringen be stod i grund och botten bara i att Grekland 
tillfogades till listan över deltagande medl emsstater i förordning (EG) nr 974/98. 
Tillvägagångssättet som användes för Grekland bör tillämpas på alla ytterligare 
utvidgningar av euroområdet. För varje en skild anslutning kommer det att finnas en 
separat ändringsförordning till förordning (E G) nr 974/98. Denna ändringsförordning 
kommer att grundas på artikel 123.5 i EG-för draget och den kommer att bestå i att 
förteckningen över deltagande medlemsstater  utökas med varje medlemsstat som går 
med i euroområdet och uppgift om vilken t yp av övergångsscenario som har valts av 
den berörda medlemsstaten. 
För att förbereda förordning (EG) nr 974/ 98 för dessa gradvisa ändringar, behöver 
förordningen anpassas något på det teknisk a planet. Denna tekn iska ändring av 
förordning 974/98 kommer att grundas på EG-fördragets artikel 123.4, tredje 
meningen. Denna anpassning bör genomföras så  snart som möjligt för att i god tid ge 
framtida deltagare i euroområdet rättslig klarhe t och säkerhet. 
Efter varje ändring kommer  kommissionen i regel att ut arbeta en inofficiell 
konsoliderad version av förordning (E G) nr 974/98 i dess senaste lydelse. 
2. R ÄTTSLIGA ASPEKTER  
2.1. Rättslig grund 
Rättslig grund för detta förslag är artikel  123.4, tredje meningen i EG-fördraget, där 
det anges att bestämmelser på det monetära området får antas. Rådet skall agera genom kvalificerad majoritet av medlemsst aterna utan undantag, på förslag av 
kommissionen och efter att ha hört ECB. 
Det bör noteras att det i artikel 123.5 föresk rivs att om beslut fattas om att upphäva 
ett undantag för en medlemsstat skall rådet bland annat vidta de övriga åtgärder som 
behövs för att införa euron som enda valuta i den berörda medlemsstaten. Rådet skall agera genom enhälligt beslut av medlemsst aterna utan undantag och den berörda 
medlemsstaten, på förslag av kommissione n och efter att ha hört ECB. Denna 
bestämmelse kommer att tillämpas som rättslig grund för att utvidga euroområdet till att omfatta ytterligare medlemsstater som ska tillfogas till förteckningen i rådets förordning (EG) nr 974/98. 
2.2. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna 
Förslaget omfattas av gemenskapens exklusiv a behörighet. Subsidiaritetsprincipen är 
därför inte tillämplig. 
Detta initiativ går inte utöver vad som är nödvändigt  för att uppnå sitt mål och är 
därför förenligt med proportionalitetsprincipen. 
 
SV 5   SV 2.3. Val av rättsligt instrument 
Förordningen är det enda lämpliga rättsliga instrumentet för att ändra rådets 
förordning (EG) nr 974/98 om införande av euron. 
3. B UDGETKONSEKVENSER  
Förslaget får inga budgetkonsekvenser. 
4. K OMMENTARER TILL ENSKILDA ARTIKLAR  
4.1. Artikel 1.1 
Dessa bestämmelser avlägsnar effekten av att rådets förordning (EG) nr 974/98 
hänvisar till specifika datum. Dessa datum ersätts i stället av definitioner och de 
bestämda datum som således fastställs kan skilja sig åt för ol ika medlemsstater. 
4.2. Artikel 1.2 
I denna artikel anges att de datum som specificeras och förtecknas i artikel 1 
redovisas i en ny tabell i bilagan ti ll rådets förordning (EG) nr 974/98. 
4.3. Artikel 1.3 
Denna bestämmelse förenklar artikel 2 genom att de datum som definieras i 
förordningen används i stället för bestäm da datum för varje enskild medlemsstat. 
4.4. Artikel 1.4 
Denna bestämmelse, som ändrar artikel 9, ersätter bestämda datum med datum som 
definieras i förordningen. 
4.5. Artikel 1.5 
Denna bestämmelse avser en ”utfasningsperiod”. Den gör det möjligt att under en 
utfasningsperiod på ett år fortsätta använda  rättsliga instrument (som fakturor eller 
företagsredovisning) med hänvisning till nationella valutaenheter. Bestämmelsen 
överlåter till medlemsstaterna  att eventuellt ytterligare införa begränsningar av 
utfasningsperiodens omfa ttning och varaktighet. 
4.6. Artikel 1.6 
Genom denna bestämmelse ersä tts det bestämda datum som anges i artiklarna 10 och 
11 med ett datum som definieras på anna t håll i förordningen. Dessutom ändras 
artikel 11, andra meningen i rådets föror dning (EG) nr 974/98 så att euromynt 
utfärdade av tredjeländer på grundval av  monetära avtal med gemenskapen (för 
närvarande Monaco, San Marino och Vatikanstaten) erkänns som lagliga 
betalningsmedel. 
 
SV 6   SV 4.7. Artikel 1.7 
I denna bestämmelse ersätts ett bestämt datum på samma sätt. 
4.8. Artikel 1.8 
I denna bestämmelse ersätts ett bestäm t datum på samma sätt. Genom denna 
bestämmelse åläggs även banker, under den period då både euro och nationella valutor är i omlopp sam tidigt, att avgiftsfritt växla sedl ar och mynt i nationell valuta 
till sedlar och mynt i euro. Högsta grän ser för denna skyldighet får införas genom 
nationell lagstiftning. 
4.9. Artikel 1.9 
Genom denna bestämmelse införs den bilaga som avses i punkt 4.2 ovan, med 
definitionerna enligt artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 974/98 och deras betydelse för varje enskild medlemsstat. 
Genom ytterligare lagstiftni ngsåtgärder kommer enskilda medlemsstater att läggas 
till förteckningen som nu är bifogad till rådets förordning (EG) nr 978/98. För att 
förbereda för sådana ändringar, innan rå det i enlighet med artikel 122.2 i fördraget 
fattar beslut om att upphäva ett undantag fö r en viss medlemsstat, skall den berörda 
medlemsstaten skriftligt meddela råde t och kommissionen om den anser en 
övergångsperiod vara nödvändig och de me dlemsstater som väljer ett ”big bang-
scenario” skall även meddela om de vill tillämpa en utfasningsperiod. 
För en medlemsstat A som tillämpar en öve rgångsperiod enligt ”Madridscenariot”, 
en medlemsstat B som tillämpar ”big ba ng-metoden” och en medlemsstat C som 
tillämpar ”big bang-metoden” med en ”utf asningsperiod” kommer tabellraderna i 
respektive fall att se ut på följande sätt. Dessa kommer att infogas i tabellen enligt 
den fastställda ordningsföljden mellan medlemsstaterna: 
Medlemsstat A  1 januari 20XX  1 januari 20XX + 1  – – 
Medlemsstat B  1 januari 20YY  1 januari 20YY  Nej – 
Medlemsstat C  1 januari 20ZZ  1 januari 20ZZ  Ja 31 december 20ZZ  
 
SV 7   SV 2005/0145 (CNS) 
Förslag till 
RÅDETS FÖRORDNING 
om ändring av förordning (EG) nr 974/98 om införande av euron 
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR  ANTAGIT DENNA FÖRORDNING 
med beaktande av Fördraget om upprättandet av  Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 
123.4 i detta, 
med beaktande av kommissionens förslag4, 
med beaktande av Europaparlamentets yttrande5, 
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande6, och 
av följande skäl: (1) I rådets förordning (EG) nr 974/98 av  den 3 maj 1998 om införande av euron
7 
föreskrivs att euron skall ersätta valuto rna för de medlemssta ter som uppfyller de 
nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan, i samband med att gemenskapen går in i den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen. I samma förordning finns också regler fö r hur dessa medlemsstaters nationella 
valutaenheter skall hanteras under den övergångsperiod som upphör den 31 december 
2001, samt regler om sedlar och mynt. 
(2) Genom rådets förordning (EG) nr 2596/2000 ändras rådets föror dning (EG) nr 974/98 
så att den nationella valutan kan er sättas av euron även i Grekland. 
(3) I förordning (EG) nr 974/98 anges en tidsplan för övergången till euro i de 
medlemsstater som för närvarande deltar. Fö r att ge klarhet och säkerhet beträffande 
de regler som styr införandet av euron i andra medlemsstater, behövs det allmänna 
bestämmelser som definierar hur de olik a stegen i övergånge n till euron skall 
fastställas i framtiden. 
(4) För att förbereda en smidig övergång till eu ron föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 
974/98 en obligatorisk övergångsperiod mellan det att euron ersätter de deltagande 
medlemsstaternas nationella valutor och in troduktionen av sedlar och mynt i euro. 
                                                
 
4 EUT C […], […], s. […]. 
5 EUT C […], […], s. […]. 
6 EUT C […], […], s. […]. 
7 EGT L 139, 11.5.1998, s. 1. Förordningen ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2596/2000 (EGT L 
300, 29.11.2000, s. 2). 
 
SV 8   SV (5) Om en medlemsstat inte anser sig be höva någon övergångsperiod kommer sedlar och 
mynt i euro att bli lagligt betalningsmede l i den medlemsstaten samma dag som euron 
införs. Det bör dock vara möjligt för den medlemsstaten att tillämpa en utfasningsperiod på ett år, under vilken det skall vara tillåtet att hänvisa till den 
nationella valutan i nya rätt sliga instrument. Därmed få r de ekonomiska aktörerna i 
dessa medlemsstater mer tid på sig att förb ereda införandet av eu ron, vilket underlättar 
övergången. 
(6) Under den period då både euro och nationella valutor är i omlopp samtidigt bör banker 
åläggas att avgiftsfritt växla sedlar och mynt i nationell va luta mot sedlar och mynt i 
euro, inom vissa gränser. 
(7) Förordning (EG) nr 974/98 bör dä rför ändras i enlighet med detta. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Förordning (EG) nr 974/98 skall ändras på följande sätt: 
(1) Artikel 1 skall ersättas med följande: 
”Artikel 1 
I denna förordning används följande beteckni ngar med de betydelser som här anges: 
(a) deltagande medlemsstater : de medlemsstater som anges i förteckningen i 
bilagans tabell. 
(b) rättsliga instrument : bestämmelser i lag och andra föreskrifter, administrativa 
beslut, rättsliga avgöranden, avtal, ensidiga rättsakter, andra betalningsinstrument 
än sedlar och mynt samt andra instrument med rättslig verkan, 
(c) omräkningskurser:  den omräkningskurs som rådet, enligt artikel 123.4 första 
meningen i fördraget eller i enlighet med punkt 5 i samma artikel , oåterkalleligen 
fastställt för varje deltagande medlemsstats valuta,  
(d) dagen för införandet av euron : Den dag då en deltagande medlemsstat inför 
euron. 
(e) dagen för övergången till eurokontanter : den dag då sedlar och mynt i euro blir 
lagligt betalningsmedel i en viss deltagande medlemsstat, 
(f) enheten euro : den valutaenhet som hänvisas till i artikel 2, andra meningen, 
(g) nationella valutaenheter : valutaenheten för en deltagande medlemsstat enligt vad 
som fastställs dagen före införa ndet av euron i den medlemsstaten, 
(h) övergångsperiod:  den period som börjar klockan 00.00 dagen för införandet av 
euron och slutar klockan 00.00 dagen för övergången till eurokontanter,  
 
SV 9   SV (i) utfasningsperiod:  en period som börjar dagen för införandet av euron, under 
vilken det är tillåtet att hänvisa t ill den nationella valutan i nya rättsliga 
instrument, 
(j) att ändra valutaenhet : att ändra den enhet som den ut estående skulden uttrycks i 
från en nationell valutaenhet till enheten euro, utan att detta leder till att något 
annat villkor för skulden ändras, eftersom  detta omfattas av relevant nationell 
lagstiftning. 
(2) Följande artikel 1a skall skjutas in: 
”Artikel 1 a 
Dagen för införandet av euron, dagen för övergången till eurokontanter och i 
förekommande fall utfasnings perioden för varje deltagand e medlemsstat skall vara 
enligt vad som anges i bilagan.” 
(3) Artikel 2 skall ersättas med följande: 
”Artikel 2 
Från och med respektive dagar för införandet av euron skall de deltagande 
medlemsstaternas valuta vara euron. Valutaenheten skall va ra en euro. En euro skall 
delas upp i etthundra cent.” 
(4) Artikel 9 skall ersättas med följande: 
”Artikel 9 
Sedlar och mynt som anges i en nationell va lutaenhet skall behåll a sin ställning som 
lagligt betalningsmedel inom sina territo riella gränser enligt vad som gäller dagen 
före dagen för införandet av euron i den berörda deltagande medlemsstaten.” 
(5) Följande artikel 9a skall skjutas in: 
”Artikel 9a 
Om dagen för införandet av euron och dagen för övergången till eurokontanter 
sammanfaller i en viss deltagande medlem sstat, får den medlemsstaten tillämpa en 
utfasningsperiod. I så fall skall hänvisninga r till den nationella valutaenheten som 
görs i rättsliga instrument under en period på  ett år räknat från dagen för införandet 
av euron, betraktas som hänvisningar till enheten euro enligt respektive omräkningskurs. De handlingar som utförs enligt dessa rättsliga instrument skall 
endast utföras i enheten eur o. De avrundningsregler som fa stställs i förordning (EG) 
nr 1103/97 skall gälla. 
Den berörda medlemsstaten får begränsa tillämpningsområdet för punkt 1 till vissa 
typer av rättsliga instrument, eller till  rättsliga instrument som antas på vissa 
områden.  
Den berörda medlemsstaten får tillämpa en  kortare period än den som anges i punkt 
1.” 
 
SV 10   SV (6) Artiklarna 10 och 11 ersätts med följande: 
”Artikel 10 
Från och med den 1 januari 2002 skal l ECB sätta eurosedlar i omlopp. 
Centralbankerna i de deltagande medlemsstat erna skall sätta eurosedlar i omlopp från 
och med respektive dag för öve rgången till eu rokontanter. 
Utan att det påverkar tillämpningen av artike l 15 skall dessa eurose dlar vara de enda 
sedlar som är lagligt betalningsmede l i de deltagande medlemsstaterna. 
Artikel 11 
De deltagande medlemsstaterna skall från oc h med respektive dag för övergången till 
eurokontanter ge ut mynt i euro eller i cent och dessa skall öve rensstämma med de 
föreskrifter om valörer och tekniska specifikationer som rådet fastställer enligt andra meningen i artikel 106.2 i fördraget. Utan a tt det påverkar tilläm pningen av artikel 15 
och bestämmelserna i eventuella avtal en ligt artikel 111 i fördraget angående 
monetära frågor, skall dessa mynt vara de enda mynt som är lagliga betalningsmedel 
i deltagande medlemsstater . Förutom den utgivande m yndigheten och de personer 
som är särskilt utsedda genom den nationella lagstiftningen i den utgivande medlemsstaten, skall ingen part vara skyldi g att ta emot fler än 50 mynt vid någon 
enskild betalning.” 
(7) Artiklarna 13 och 14 ersätts med följande: 
”Artikel 13 
Artiklarna 10, 11, 14, 15 och 16 skall tilläm pas från och med respektive dag för 
övergången till eurokontanter i varje deltagande medlemsstat. 
Artikel 14 
När i rättsliga instrument som existerar fö re dagen för övergången till eurokontanter 
hänvisning sker till de nationella valutae nheterna skall dessa hänvisningar betraktas 
som hänvisningar till enheten euro enligt respektive omräkningskurs. De 
avrundningsregler som fastställs i föro rdning (EG) nr 1103/97 skall gälla.” 
(8) Artikel 15 ändras på följande sätt: 
(a) I artiklarna 15.1 och 15.2 skall orden ”efte r övergångsperiodens utgång” ersättas 
med orden ”från och med respektive dag för övergången till eurokontanter”. 
(b) Följande punkt 3 skall läggas till: 
”Under den period som fastställs i ar tikel 1 skall banker i de deltagande 
medlemsstater som inför euron efter den 1 januari 2002 avgift sfritt växla sina 
kunders sedlar och mynt i nationell valu ta till sedlar och mynt i euro utan 
 
SV 11   SV begränsning, upp till ett högsta belopp so m får fastställas genom nationell lag. 
Bankerna får begära att en förhandsanmä lan görs om det belopp som skall växlas 
överstiger det tak som banken har faststäl lt och som skall motsvara ett brukligt 
hushållsbelopp.  
De banker som avses i första stycket skall avgiftsfritt växla na tionella sedlar och 
mynt för personer som inte är kunder i banken, upp till e tt högsta belopp som 
fastställs av banken eller genom nationell lag.” 
(9) Texten i bilagan till denna förordning tillfogas som bilaga. 
Artikel 2 
Denna förordning träder i kraft den tjugonde da gen efter det att den har offentliggjorts i 
Europeiska unionens officiella tidning. 
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tilläm plig i alla medlemsstater, i 
enlighet med fördraget, om inte annat följe r av protokollen 11 och 12 samt artikel 122.1. 
Utfärdad i Bryssel [...] 
 På rådets vägnar 
 Ordförande   
 
SV 12   SV BILAGA 
Medlemsstat  Datum för 
införande av 
euron Datum för 
övergången till 
sedlar och mynt i 
euro Medlemsstater med 
utfasningsperiod  Utfasningsperiod
en löper ut  
Belgien  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Tyskland  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Grekland  1 januari 2001  1 januari 2002  – – 
Spanien  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Frankrike  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Irland 1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Italien 1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Luxemburg  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Nederländerna  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Österrike  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Portugal  1 januari 1999  1 januari 2002  – – 
Finland  1 januari 1999  1 januari 2002  – –