30.3.2004 SV C 80/1 Europeiska unionens officiella tidning
II
(Förberedande rättsakter)
EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN
404:e PLENARSESSION, 10 OCH 11 DECEMBER 2003
Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Utkast till kommissionens
förordning om ändring av förordning (EG) nr 70/2001 för att utvidga tillämpningsområdet till att
omfatta stöd till forskning och utveckling” (1)
(2004/C 80/01)
Den 3 juni 2003 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget rådfråga
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda utkast.
Facksektionen för inre marknaden, produktion och konsumtion, som svarat för kommitténs beredning
av ärendet, antog sitt yttrande den 12 november 2003. Föredragande var Gerd Wolf.
Vid sin 404:e plenarsession den 10 och 11 december 2003 (sammanträdet den 10 december) antog
kommittén följande yttrande med 103 röster för och 1 röst emot.
1. Inledning
1.1. I artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget fastställs ett
generellt stödförbud samt undantagen från den allmännaregeln att statligt stöd är oförenligt med den gemensamma
marknaden och förfarandena för sådana undantag. Enligt
artikel 88.3 skall kommissionen underrättas om sådant stöd(anmälningsplikt), så att den kan yttra sig och fatta beslut i
frågan.
1.2. I enlighet med förordning (EG) nr 70/2001 (”undan-
tagsförordningen”) har små och medelstora företag hittillsundantagits från anmälningsplikten i samband med visst
statligt stöd, och där anges även de tröskelvärden som skall ha
uppnåtts för att anmälningsplikten gentemot kommissionenskall börja gälla. Det förordningsförslag som kommissionen
nu lägger fram innebär en ändring och en markant utvidgning
av hittills gällande förordning (EG) nr 70/2001. Det handlarfrämst om att kommissionens nya definition av små och
medelstora företag skall föras in, samt att även stöd till
forsknings- och utvecklingsverksamhet skall omfattas av för-ordningen.
(1) EUT C 190, 12.8.2003.1.3. Hittills har statligt forsknings- och utvecklingsstöd till
alla företag – dvs. även små och medelstora – reglerats i
”Gemenskapsramar för statligt stöd till forskning och utveck-ling” (
2) (FoU-ramarna), och allt sådant stöd har varit föremål
för anmälningsplikt. Dessa gemenskapsramar gäller fortfaran-
de och skall även fortsättningsvis tillämpas i samband med alltstatligt stöd till forsknings- och utvecklingsverksamhet som
inte faller under undantagsbestämmelserna i det förordnings-
förslag som nu läggs fram.
2. Sammanfattning av kommissionens förslag
2.1. De föreslagna ändringarna av förordning (EG) nr 70/
2001 går framför allt ut på att statligt FoU-stöd till små och
medelstora företag som ligger under vissa tröskelvärden/
tak skall undantas från anmälningsplikten. Därvid behandlasföljande aspekter med särskild relevans för små och medelstoraföretag:
— FoU-verksamhet som genomförs gemensamt av näringsli-
vet och offentliga forskningsinstitut.
(2) EGT C 45, 17.2.1996, s. 5.
C 80/2 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
— Definition av begreppen ”grundforskning”, ”industriell
forskning” och ”utveckling innan varan introduceras på
marknaden”.
— Stödberättigade kostnader.
— Stödnivå (hur stor procentandel av de stödberättigade
kostnaderna som stödet får utgöra).
— Stöd för patentkostnader och genomförbarhetsstudier.
— Beviljande av stora enskilda stöd (tak för beviljande av
undantag).
— Stöd som skall förhandsanmälas till kommissionen.
2.2. Dessutom ändras definitionen av små och medelstora
företag i förordningens bilaga I i enlighet med kommissionensrekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 (
1). Den
nya definitionen gäller från och med den 1 januari 2005.
2.3. En slutgiltig prövning skall även göras av stöd som
beviljats innan denna förordning träder i kraft och som inte
godkänts av kommissionen.
2.4. Slutligen skall de särskilda rapporteringsbestämmelser-
na i bilaga III till förordningen i framtiden ersättas med ett
enhetligt och förenklat rapporteringssystem i enlighet med
artikel 27 i förordning (EG) nr 659/1999.
3. Allmänna kommentarer
3.1. För förutsättningarna för välstånd, som kommittén
redan i flera tidigare yttranden hänvisat till, samt även för
den ekonomiska och sociala utvecklingen, har faktorer som
konkurrenskraft, lika möjligheter och ökad kunskap en funda-mental roll att spela.
3.1.1. Stöd är något som generellt bör undvikas eftersom
det hindrar likabehandling, snedvrider konkurrensen, leder
till ett ökat skattetryck totalt sett samt kräver omfattande
lagstiftningsinsatser och betydande administrativt arbete församtliga inblandade.
3.1.2. Endast i vissa särfall – t.ex. i samband med forsk-
nings-, småföretags- och regionalpolitik – kan stöd beviljas för
att ge företagen inom EU de impulser som krävs för att de
skall kunna öka sin konkurrenskraft gentemot konkurrenterna(även utomeuropeiska), och som de inte klarar av att generera
av egen kraft.
(1) EUT L 124, 20.5.2003, s. 36.3.2. I de fall stöd kan beviljas bör man dock generellt
eftersträva så enhetliga definitioner och bestämmelser som
möjligt, för att på så sätt minimera den administrativa
arbetsbördan för samtliga aktörer och även göra regelverketöverskådligt. Inte minst för de små och medelstora företagenmed sin begränsade administrativa kapacitet är detta en viktig
aspekt.
3.3. Med hänsyn till de sparkrav som konkurrensen medför
tenderar tyvärr FoU-företag – inte minst de små och medelstora– annars att inte investera tillräckligt i högspecialiserad expertis
och utrustning och ovissa forskningsresultat, och detta just
med hänvisning till de höga kostnaderna. Detta gäller ihögsta grad grundforskningen, där det principiellt inte går att
förutsäga huruvida man inom överskådlig tid kommer att få
några kommersiellt användbara resultat.
3.4. Kommissionens förordningsförslag innebär att det
inom vissa givna ramar blir möjligt för ansvariga myndigheter
i medlemsstaterna att ge ett särskilt stöd riktat till FoU-
verksamhet inom små och medelstora företag, utan att förstha anmält detta hos kommissionen. Detta är särskilt viktigt
med tanke på att små och medelstora företag ofta måste
konkurrera med storföretag eller utomeuropeiska konkurren-ter, och därför ofta är i behov av ett så snabbt och obyråkratisktstöd som möjligt.
3.4.1. Kommissionens förslag innebär alltså att särskild
hänsyn tas till de små och medelstora företagens speciella
karaktär. Detta syfte ställer sig kommittén i princip positiv till.
3.4.2. Den viktiga roll som de små och medelstora företa-
gen spelar för innovationer som resultat av forskning och
utveckling är en fråga som kommittén redan tagit upp ett
flertal gånger, bland annat i ett yttrande (
2) om det europeiska
området för forskningsverksamhet (se punkt 7.5 ff).
3.5. Enligt kommittén utgör således det förslag till förord-
ning som kommissionen nu lägger fram en viktig åtgärd i linjemed de mål som uppställdes vid toppmötet i Lissabon
(år 2000) för att stimulera forskningen totalt sett, öka forsk-
ningens andel av bruttonationalprodukten och stärka de småoch medelstora företagens viktiga roll på detta område.
3.6. När det gäller vissa bestämmelser ställer sig dock
kommittén tveksam till deras verklighetsförankring och teknis-ka tillämpbarhet. Ökade ansträngningar bör dessutom görasför att få till stånd större enhetlighet i de olika rättsakterna på
detta område.
3.7. Kommittén är dock medveten om svårigheterna dels
med att harmonisera de olika undantagsförordningarna om
definitioner och kriterier, dels med att se till att det nu aktuella
förslaget att inkorporera FoU-stöd i undantagsförordningenför små och medelstora företag blir förenligt med FoU-
ramarna.
(2) EGT C 204, 18.7.2000.
30.3.2004 SV C 80/3 Europeiska unionens officiella tidning
3.7.1. Vi rekommenderar därför att bestämmelserna för
enskild anmälan i de olika undantagsförordningarna görs
mer enhetliga och enklare. Eventuella differentieringar bör i
framtiden vara väl underbyggda och motiverade.
3.7.2. Detta skulle till exempel kunna uppnås genom att
skyldigheten att göra enskild anmälan generellt (1) baseras på
det totala stödbeloppet (brutto), och att eventuella undantag
klart och tydligt motiveras.
3.7.3. Även vid den översyn av FoU-ramarna som kom-
mittén ser som ytterst angelägen bör bruttostödbeloppetanvändas som enda kriterium för enskild anmälningsskyldig-
het. Om detta skulle resultera i lägre tröskelvärden för
anmälningsplikten bör dessa tröskelvärden höjas i motsvaran-de grad.
3.8. Med tanke på att FoU-ramarna av år 1996 finns kvar i
praktiskt taget oförändrat skick, och att det sedan de tillkom
endast varit fråga om smärre justeringar (
2) i samband med att
de förlängdes (3), samtidigt som villkoren för FoU-verksamhet
har förändrats sedan 1996 (exempelvis genom att WTO:s
stödbestämmelser upphört att gälla) bör dessa gemenskapsra-mar snarast ses över och anpassas till de nya förutsättningarna.
I samband med detta bör även undantagsförordningen uppda-
teras.
3.8.1. Detta är viktigt också med hänvisning till att många
forskningsprojekt genomförs som samarbetsprojekt mellansmå/medelstora företag och större företag. I sådana fall skall
bestämmelserna i FoU-ramarna i fortsättningen tillämpas även
på små och medelstora företag (se skäl 11 i förordningen).Därför måste de små och medelstora företagen känna till och
kunna hantera både de FoU-ramar som skall tillämpas generellt
på större företag och den undantagsförordning (endast försmå och medelstora företag) som nu föreslås. Om inte
undantagsförordningen och gemenskapsramarna blir kompa-
tibla kommer detta naturligtvis att innebära ytterligare admi-nistrativa bördor för de små och medelstora företagen.
3.9. Definition av små och medelstora företag
Kommittén ser mycket positivt på att kommissionen i sitt
förslag till hur FoU-stöd skall inkorporeras i undantagsförord-
ningen för små och medelstora företag använder den definition
av små och medelstora företag som man själv beslutat om ochsom skall gälla från och med den 1 januari 2005.
3.9.1. Enligt denna nya definition kommer för första gång-
en mikroföretag att ingå som en särskild kategori (mikroföretagär företag som sysselsätter färre än 10 personer och varsomsättning eller balansomslutning inte överstiger 2 miljo-
ner EUR). Med tanke på mikroföretagens stora samhällsekono-
(1) Detta gäller även i samband med regionalt stöd.
(2) EGT C 48, 13.2.1998, s. 2.
(3) EGT C 111, 8.5.2002, s. 3.miska betydelse rekommenderar kommittén att gemenskapens
och medlemsstaternas politik i framtiden skall underlätta
bildandet av mikroföretag (bl.a. genom att förenkla och minska
de administrativa kraven) och generellt sett ta ännu störrehänsyn till dessa företags situation.
3.9.1.1. FoU-stöd till mikroföretag får förstås inte leda till
en snedvridning av konkurrensen, men bör å andra sidankunna göra det betydligt lättare för dessa företag att ägna sig
åt FoU-verksamhet. Man bör överväga en ”de minimis”-klausul
för stöd av mindre betydelse som skulle innebära förenkladekrav för FoU-stöd till denna företagskategori. I samband med
ett sådant initiativ hänvisas till den europeiska stadgan för
småföretag som innehåller åtgärder för att främja och stödjadenna typ av företag.
3.9.2. Samtidigt bör man även stärka innovationspotentia-
len hos medelstora högteknologiföretag som å ena sidan inte
längre faller inom kommissionens nya definition av små och
medelstora företag, men å andra sidan inte heller har tillgångtill storföretagens resurser. Kommittén rekommenderar därföratt FoU-stöd avsett för små och medelstora företag görs
tillgängligt även för företag med mellan 251 och 500 anställda.
4. Särskilda kommentarer
4.1. Rättsäkerheten vid tillämpningen
I den i förhållande till förordning (EG) nr 70/2001 utvidgade
artikel 10 i förordningsförslaget (se även punkt 2.3) anges de
bestämmelser som skall gälla för (i) anmälningar som ännuinte gjorts när förordningen träder i kraft, och (ii) stöd sombeviljats innan förordningen trätt i kraft och där anmälnings-
plikten inte respekterats. Kommittén välkomnar att det aktuella
förordningsförslagets gynnsammare bestämmelser därmedkommer att tillämpas. Men om villkoren inte uppfylls skall det
tydligt framgå att bedömningen skall ske enligt de bestämmel-
ser som var kända eller tillämpades när stödet beviljades.
4.1.1. Med hänvisning till rättssäkerheten rekommenderar
kommittén sålunda följande förtydligande tillägg i de tre sista
raderna den föreslagna texten (
4): ”Allt stöd som inte uppfyller
dessa villkor skall bedömas av kommissionen i enlighetmed de förordningar, ramar, riktlinjer, meddelanden och
tillkännagivanden som gällde när anmälan inkom, eller, om
det inte gjorts någon anmälan, i enlighet med dem somgällde vid den tidpunkt då åtgärden genomfördes eller stödetbeviljades.”
(4) Se även ”Kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är
tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (delgivet
med nr KOM(2002) 458 sluttig)” av den 7 maj 2002.
C 80/4 SV 30.3.2004 Europeiska unionens officiella tidning
4.2. Valmöjligheter och överensstämmelse med FoU-ramarna
I likhet med alla andra undantagsförordningar ger även
förordning (EG) nr 70/2001 uttryckligen utrymme för med-lemsstaterna att anmäla stödordningar och enskilt stöd, i stället
för att använda sig av undantagsregeln. I princip är det positivt
med sådana bestämmelser, men det bör dock klart och tydligtpreciseras på vilken grund en sådan anmälan bedöms.
4.2.1. Visserligen fastslås det i skäl 11 i förordningen
följande: ”Gemenskapsramarna för statligt stöd till forskningoch utveckling kommer också i fortsättningen att användas
för bedömningen av övrigt stöd till forskning och utveckling,
inklusive stödåtgärder som är tillämpliga på såväl stora somsmå och medelstora företag”; men det framgår inte huruvida
detta även gäller stöd som anmälts.
4.2.2. Kommittén rekommenderar därför följande ändring
i skäl 11 till förordningsförslaget, som även bör föras in på
passande ställe i förordningsförslagets text: ”Förordning (EG)nr 70/2001, ändrad genom denna förordning, omfattar endast
statligt stöd till forskning och utveckling som ges till små och
medelstora företag. I de fall möjligheten att anmäla sådant stödutnyttjas skall det, i likhet med övrigt stöd till forskning ochutveckling, inklusive stödåtgärder som är tillämpliga på såväl
stora som små och medelstora företag, bedömas i enlighet
med gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning ochutveckling.”
4.2.3. Kommittén välkomnar särskilt klargörandet i skäl 11
angående bedömningen av ”blandat” stöd, eftersom medlems-
staternas forskningsprogram (och även gemenskapens sjätte
ramprogram för forskning och utveckling) endast i undantags-fall riktar sig uteslutande till små och medelstora företag. Vid
sidan av offentliga forskningsinstitut, högskolor och små och
medelstora företag är i regel även storföretagen mottagareav stöd. Enligt kommittén vore det ytterst beklagligt ochkomplicerat om ett och samma forskningsprogram bedömdes
utifrån två olika rättsliga ramar. Som också redan framhållits i
punkt 3.8 och 3.8.1 rekommenderar därför kommittén starktatt bestämmelserna i det nu aktuella förslaget till ny undantags-
förordning för FoU får exakt samma formulering som bestäm-
melserna i FoU-ramarna, alternativt att de senare arbetasom så att de överensstämmer med undantagsförordningen.
Avvikelser får endast förekomma i absoluta nödfall, och skall
då tydligt motiveras.
4.2.4. För att även på längre sikt kunna säkerställa en så
långtgående harmonisering som möjligt mellan å ena sidanbestämmelserna i FoU-ramarna och bestämmelserna i förslagettill undantagsförordning för små och medelstora företag å
den andra, rekommenderas även att de båda regelverkens
giltighetstid (och tidtabell för revidering) samordnas (och attde om möjligt även behandlas tillsammans).4.3. Genomförbarhetsstudier
4.3.1. Eftersom det i början av en genomförbarhetsstudie
inte går att förutsäga huruvida resultatet kommer att ledatill ett FoU-projekt som i enlighet med det nu aktuella
förordningsförslaget kan omfattas av undantagsbestämmelser-
na, rekommenderar kommittén att man stryker andra satsen imeningen i artikel 5b.2.
4.3.2. I slutet av förslaget till ny artikel 5a nämns visserligen
uppdrag till tredje man (även om det är i ett annat samman-hang), men det framgår inte klart huruvida de stödberättigade
kostnader som anges i den omarbetade artikel 2 k även skall
omfatta kostnader för forskningsuppdrag till tredje man. Iartikel 2 k iv anges dock kostnader för forskning ”som köps
eller licenseras från externa källor till marknadspris” som
stödberättigade kostnader. Samtidigt får sådana kostnaderemellertid inte överstiga 50 % av de stödberättigade totalkost-
naderna för projektet. Men eftersom små och medelstora
företag på grund av brist på resurser eller fackkompetens intealltid har möjlighet att själva utföra en stor del av det
FoU-arbete som krävs, bör man i linje med förordningens
målsättning uttryckligen tillåta uppdrag till tredje man, ochom möjligt inte begränsa den stödberättigade kostnadsandelenför sådana uppdrag. Den gräns på 50 % av de totala stödberätti-
gade kostnaderna som kommissionen föreslår är speciellt
ofördelaktig i samband med grundforskningsinriktade projekt,samtidigt som det är just denna typ av projekt som är typiska
(och t.o.m. forskningspolitiskt önskvärda) för de FoU-uppdrag
som går till högskolor och (offentligt drivna) forskningsinstitut.
4.4. Patentkostnader
Kommittén välkomnar artikel 5c, enligt vilken stöd för patent-
kostnader undantas från anmälningsskyldigheten.
4.5. Definition av de olika forskningskategorierna
4.5.1. Kommittén anser att den differentiering av brutto-
stödnivån som presenteras i artikel 5a.3 är principiellt riktig,
och att den ligger i linje med forsknings- och utvecklingsmålen
som de beskrivs i artikel 1.2 b. Kommittén är även medvetenom att bruttostödnivåer som differentieras utifrån forsknings-
kategori ger upphov till besvärliga avgränsningsproblem. För
att underlätta tillämpningsarbetet skulle man kunna övervägaatt ge medlemsstaterna ett visst handlingsutrymme i sambandmed att ”det vägda genomsnittet” (artikel 5a.3) skall fastställas.
30.3.2004 SV C 80/5 Europeiska unionens officiella tidning
4.5.2. Med tanke på den potential för nätverksbyggande
och koppling som redan finns (och som även är önskvärd)
mellan grundforskningen och tillämpningsmålen, vill kom-
mittén hänvisa till tidigare uttalanden (1) i denna fråga som
kommittén gjort i samband med att frågan om ett europeisktområde för forskningsverksamhet behandlats – samtidigt som
man är medveten om att avgränsningsproblematiken därmed
skulle kunna förvärras ytterligare. Kommittén vill därför geförslag till nya definitioner:
4.5.3. ”Grundforskning: forskningsverksamhet vars mål-
sättning är att bredda och fördjupa grundläggande vetenskaplig
(1) EGT C 204, 18.7.2000. Se punkt 7.1 i ovan nämnda yttrande om
ett europeiskt område för forskningsverksamhet: ”I princip utgörforskning och utveckling en enhet som omfattar olika typer avforskning (och därmed också olika mognadsstadier av kunskapför möjlig ny teknik) som grundforskning, tillämpad forskning,’encyklopedisk’ forskning (för att t.ex. komplettera vår kunskap
om olika materials egenskaper, nya material, aktiva substanser),
teknisk utveckling samt produkt- och processutveckling. Innova-tion uppstår genom samverkan och korsbefruktning mellan dessaforskningsområden, mellan vilka gränsdragningarna delvis ärkonstlade.”
Bryssel den 10 december 2003.
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
Roger BRIESCHoch teknisk kunskap, och där de potentiella industriella
eller kommersiella tillämpningarna är sekundära och föga
näraliggande.”
4.5.4. Kommittén vill dessutom påpeka att begreppet ”in-
dustriell forskning” inte är särskilt vanligt förekommande ispråkbruket i de flesta medlemsstater, utan att man i ställetoftast talar om ”tillämpad forskning”. Även i den senaste
utgåvan av OECD:s ”Frascati Manual” (”Proposed standard
practice for surveys on research and experimental develop-ment”) används uttrycket ”tillämpad forskning”.
4.5.5. Kommittén rekommenderar därför att man vid över-
synen av gemenskapsramarna arbetar om definitionerna av de
olika kategorierna, och även inför nya benämningar. Detta
arbete bör dessutom stämmas av med sakkunniga inomforskningsprogrammen och med forskarvärlden i övrigt.
5. Rekommendationer
Kommittén rekommenderar att ett reviderat kommissionsför-
slag antas där hänsyn tagits till ovan anförda kommentarer.