A4-0074/97

Resolution om avtal om samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Amerikas förenta stater rörande kärnkraftens användning för fredliga ändamål (C4- 0264/96)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av det grundläggande avtalet ((Svensk specialutgåva T11, band 1, s. 5.)), avtalet om samarbete ((EGT nr 59, 19.3.1959, s. 312.)) rörande kärnkraftens användning för fredliga ändamål och ändringen till tilläggsöverenskommelsen för samarbete mellan Euratom och Förenta staterna ((Svensk specialutgåva T11, band 2, s. 10.)) av den 11 juni 1960,

- med beaktande av sina tidigare resolutioner

. av den 7 april 1992 om resultaten av regeringskonferenserna ((EGT nr C 125, 18.5.1992, s. 81.)),

. av den 29 september 1994 om illegal handel med radioaktiva ämnen ((EGT nr C 305, 31.10.1994, s. 78.)),

. av den 16 mars 1995 om avtalet om nukleärt samarbete mellan Euratom och Förenta staterna ((EGT nr C 89, 10.4.1995, s. 139.)),

. av den 5 april 1995 om konferensen om förlängning av avtalet om icke- spridning av kärnvapen ((EGT nr C 109, 1.5.1995, s. 41.)),

. av den 17 maj 1995 om hur Fördraget om Europeiska unionen fungerar inför regeringskonferensen 1996 - genomförande och utveckling av unionen ((EGT nr C 151, 19.6.1995, s. 56.)),

. av den 27 mars 1996 om transport av radioaktivt avfall ((EGT nr C 117, 22.4.1996, s. 12.)),

. av den 4 juli 1996 om kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om illegal handel med radioaktiva ämnen ((EGT nr C 211, 22.7.1996, s. 15.)),

. av den 13 mars 1996 om (i) Europaparlamentets yttrande om sammankallande till regeringskonferensen och (ii) utvärdering av reflektionsgruppens arbete och preciseringen av Europaparlamentets politiska prioriteringar inför regeringskonferensen ((EGT nr C 96, 1.4.1996, s. 77.)),

- med beaktande av betänkandet från utskottet för forskning, teknologisk utveckling och energi och yttrandet från utskottet för externa ekonomiska förbindelser (A4-0074/97), och med beaktande av följande:

A. Parlamentet har arbetat och arbetar i en motsägelsefull situation eftersom dess makt i och med Fördraget om Europeiska unionen har utökats på ett flertal områden, bland annat avseende vissa aspekter på energipolitik, men det demokratiska angreppssätt som föreskrivs i fördraget inte tillämpas på den politik som baseras på Euratomfördraget.

B. Både med avseende på förhandlingarna om avtalet mellan Förenta Staterna och Euratom och i senare liknande fall borde kommissionen och rådet ha informerat parlamentet och gjort det delaktigt på ett bättre sätt, i överensstämmelse med de mål och möjligheter som anges i relevanta avsnitt i Fördraget om Europeiska unionen och senare ståndpunkter som antagits av parlamentet om dess medverkan i fråga om alla aspekter av EU:s energipolitik.

C. Vid utarbetandet av det avtal som här behandlas har Europaparlamentet inte kunnat spela en konstruktiv roll även om detta skulle bidra till en varaktig, harmonisk och balanserad utveckling av de transatlantiska relationerna och överensstämma med de demokratiska spelreglerna.

D. Det är alltjämt vanligt att parlamentet på ett otillräckligt sätt görs delaktigt i den politik som baseras på Euratomfördraget, vilket ett tydligt exempel på detta är skillnaden i parlamentets medverkan vid tilldelningen av anslag till det fjärde ramprogrammet för forskning om kärnsäkerhet (1 254 miljoner ecu) jämfört med forskning om icke-kärnenergi (984 miljoner ecu).

E. Mot bakgrund av denna erfarenhet och i avvaktan på det förestående införlivandet av Euratomfördraget i Fördraget om Europeiska unionen är det nödvändigt att parlamentet förhåller sig uppmärksamt för att säkerställa att det blir vederbörligen informerat och engagerat i den aktuella och framtida utvecklingen vad gäller externa nukleära förbindelser.

F. Parlamentet återupprepar sitt åtagande, i och med sin medverkan i regeringskonferensens förlopp, att garantera att de synpunkter om införlivandet av EKSG- och Euratomfördragen i Fördraget om Europeiska unionen som det framfört i sina ovannämnda resolutioner av den 7 april 1992 och av den 13 mars 1996.

G. Förenta Staterna:s lag om icke-spridning av kärnvapen från 1978 (NNPA) medför att dess lagstiftning får viss effekt utanför det egna territoriet och på EU:s politik, eftersom denna lag kräver att Förenta Staterna:s avtal om nukleärt samarbete skall inbegripa en rättighet för Förenta Staterna att godkänna eller förkasta den slutgiltiga användningen av använt kärnbränsle som har sitt ursprung i Förenta Staterna.

H. Förenta Staterna har vidtagit synnerligen stränga ensidiga åtgärder inom området för export, råvaruförsörjning och teknik, vilket är allvarligt eftersom den europeiska nukleära industrin i avsevärd grad är beroende av produkter och teknisk utrustning från Förenta Staterna.

I. Frågan om ömsesidigt samtycke innan vissa klyvbara material används är en kritisk punkt, eftersom fortsatt amerikansk kontroll över produkter som exporterats till Europa måste ersättas med intern kontroll.

J. Den tidsplan på minst 30 år för vilken Förenta Staterna givit Euratom sitt allmänna medgivande, leder till att europeisk upparbetning och ändring av känsliga klyvbara material möjliggörs, på samma sätt som redan skett i och med avtalet om nukleärt samarbete mellan Förenta Staterna och Japan.

K. Det slutgiltiga resultatet av förhandlingarna mellan Förenta Staterna och EU måste utvärderas med hänsyn till den senaste utvecklingen, i synnerhet vad gäller frågan om icke-spridning, upparbetning av kärnmaterial och transport.

L. Den politiska och tekniska utvecklingen världen över gör kampen mot möjlig nukleär verksamhet allt nödvändigare och allt svårare, och de avtal som ligger till grund för samarbetet mellan EU och Förenta Staterna måste därför uppdateras.

M. Vissa förespråkare för icke-spridning varnar nu för riskerna med en global «plutoniumekonomi» och kommersiell spridning av kärnmaterial, användbara som kärnvapen. Detta exemplifieras av det faktum att det år 1994 fanns ett genomsnittligt lager av 342 000 kg plutonium under Euratoms säkerhetskontroll, vilket är en tredjedel av vad som omfattas av avtalet mellan Förenta Staterna och Euratom, och att 545 000 kg plutonium skulle kunna framställas fram till år 2010.

N. En sådan «plutoniumekonomi» kan bli en källa till oro, oavsett spridningsrisken, om inte de nuvarande kriterierna för de anställdas fysiska hälsa, nukleär säkerhet på alla stadier i kärnbränslecykeln, inklusive upparbetning, framställning, transporter, avfall och avfallshantering bibehålls.

O. Parlamentets prioritering, som den kommit till uttryck i ovannämnda resolution av den 5 april om att utveckling av alternativa och hållbara energikällor är en mer löftesrik strategi för att uppfylla energibehovet.

P. Ytterligare en effekt av det ifrågavarande avtalet kommer att bli att produktion av MOX-bränsle möjliggörs.

Q. Säkerhetskontroller från IAEA eller Euratom kan inte genom inspektioner, revisioner och skydds- eller styråtgärder avslöja omfattande plutoniumförluster.

R. Den internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnmaterial är otillräcklig för att ge garantier för säker transport utan störningar.

S. Forskningsreaktorerna i Europa verkar i huvudsak för industriella och medicinska syften, och tillhandahållandet av kärnbränslen och den ansamling av använt bränsle som uppstår efter flera års verksamhet kan komma att skapa problem för dessa reaktorers verksamhet.

T. Det finns anledning att hysa oro över att tillämpningen av IAEA:s normer för transportsäkerhet vad gäller utbyte av kärnmaterial som omfattas av avtalet kommer att tillåta transport till tredje land i behållare som inte skulle få föras in i eller tillåtas flyga över Förenta Staterna, vilket Japan redan har erfarenhet av.

U. Med hänsyn till den senaste tidens tvister om de nya normerna för flygtransport av kärnmaterial måste det anses att olyckan i Palomares i Spanien, nyligen inträffade incidenter där militärflygplan och flygplan med nukleär last nästan kolliderat över Skottland och andra nyligen inträffade flygolyckor motiverar slutsatsen att flygtransport av kärnmaterial är oacceptabel med hänsyn till miljön och flygsäkerheten.

1. Parlamentet anser att avtalet mellan Förenta Staterna och Euratom uppnår sitt syfte att möjliggöra fredligt nukleärt samarbete i enlighet med de erkända internationella normerna om säkerhet och säkerhetskontroller,

2. anser att dess otillräckliga medverkan i aktuella, liknande fall som rör internationellt samarbete enligt bestämmelserna i Euratomfördraget är oacceptabel med hänsyn till den mer omfattande debatten om det demokratiska underskottet i EU vad gäller kärnkraftspolitik och övrig energipolitik,

3. uppmanar kommissionen och rådet att demokratisera sitt arbetssätt så att parlamentet deltar i förfarandet för Euratoms avtal med Förenta Staterna, Ryssland, Argentina, Japan och KEDO (Koreahalvöns organisation för energiutveckling), liksom för andra framtida avtal mellan Euratom och tredje land,

4. anmodar rådet att erkänna artikel 203 i Euratomfördraget och artikel 235 i EG- fördraget som lämplig och giltig rättslig grund för formellt samråd med och medverkan av parlamentet i alla frågor som rör nukleär energi, och reserverar sig möjligheten att tillämpa bestämmelserna i artikel 107 a i Euratomfördraget som ett medel att undgå det demokratiska underskottet på dessa områden,

5. anmodar kommissionen och rådet att informera parlamentet om tillämpandet av punkt 10.iv och 14.i i dess ovannämnda resolution av den 7 april 1992 och punkt 15.1 i dess ovannämnda resolution av den 13 mars 1996,

6. anmodar kommissionen och rådet att informera parlamentet ingående och i detalj om hur krav och kriterier, i synnerhet punkterna 1 och 3, i dess ovannämnda resolution av den 16 mars 1995 återspeglas i avtalet mellan Förenta Staterna och Euratom i dess slutliga version,

7. anmodar kommissionen att ge en fullständig förklaring till orsakerna till och konsekvenserna av det faktum att delar av avtalet faktiskt kan komma att gälla även efter att dess formella giltighetstid är slut,

8. välkomnar kommissionens upprättande av en panel med oberoende experter som skall granska IAEA:s säkerhetsnormer för flygtransporter,

9. kräver att kommissionen och rådet fullständigt och i tid informerar och diskuterar med parlamentet, när det gäller alla nuvarande och kommande internationella förhandlingar på området för nukleär teknologi,

10. välkomnar, trots de ovan anförda betänkligheterna, avtalet som en viktig milstolpe i det transatlantiska samarbetet i frågor som rör kärnsäkerhet,

11. uppdrar åt sin ordförande att vidarebefordra denna resolution till kommissionen, rådet och medlemsstaternas regeringar och parlament.