SV    SV SV 
 
SV    SV  EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 3.10.2008 
SEK(2008) 2595 
  
ARBETSDOKUMENT FRÅN KOMMISSIONENS AVDELNINGAR 
som åtföljer 
förslaget till  
Europaparlamentets och rådets direktiv om  ändring av rådets direktiv 92/85/EEG om 
åtgärder för att förbättra säke rhet och hälsa på arbetsplat sen för arbetstagare som är 
gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i 
direktiv 89/391/EEG) 
Sammanfattning av konsekvensanalysen  
 
 
{COM(2008) 637} 
{SEC(2008) 2596} 
 
SV 2   SV  
1. INLEDNING 
Jämställdhet är ett av de vikt igaste målen för Europeiska unionen, som ska åstadkommas via 
alla unionens politikområden1, och i kommissionens fär dplan för jämställdhet ( 2006–2010)2 
betonas att kvinnor och män i samma utsträckning ska kunna delta på arbetsmarknaden. 
Jämställdhet har också varit ett mål för den europeiska sysselsättningsstrategin (EES)  
sedan denna inleddes i november 1997. Politik områden som stöder möjligheterna att förena 
arbete och familj, något vars vikt nu stöds  allmänt, har blivit en ekonomisk nödvändighet i 
takt med att den demografiska och konkurrensmä ssiga pressen leder alltmer till en betoning 
av behovet att optimera deltagandet på arbe tsmarknaden. Dessutom finns det en positiv 
korrelation mellan födelsetalen och deltagandet  på arbetsmarknaden. De medlemsstater där 
födelsetalen är högre är desamma so m har fler kvinnor i sysselsättning. 
I färdplanen för jämställdhet (2006–2010)  fastställs sex prioriterade insatsområden, av vilka 
det första är att uppnå jämställdhet i fråga om  ekonomiskt oberoende. Ett annat prioriterat 
område – bättre möjligheter att förena arbete och familj – bidrar direkt till förutnämnda mål.  
Europaparlamentet  har upprepade gånger krävt att den gä llande lagstiftningen rörande barn- 
och föräldraledighet ska förbättras3. I maj 2008 föreslog parlamentet en ändring av riktlinjerna 
för sysselsättning och efterlyste bestäm melser om föräldraledighet och andra 
ledighetssystem4.  
De europeiska arbetsmarknadsparterna bidrar också väsentligt till att skapa bättre 
möjligheter att förena arbete och familj. I mars 2005 antog de en handlingsplan för jämställdhet, och ett att de prioriterade områdena är att stödja bättre möjligheter att förena arbete och familj.   
Kommissionen har utarbetat denna konsekvensanalys på grundval av  de lagstiftningsalternativ 
för att förbättra möjligheterna att förena arbe te och familj som togs fram 2007 i samband med 
i andra steget av samrådet med arbetsmarknadens parter5. I juli 2008 bekräftade de europeiska 
arbetsmarknadsparterna att de hade för avsikt  att inleda förhandlingar enligt artikel 139 i 
fördraget rörande en översyn av direktivet om föräldraledighet. Kommissionen har därför 
begränsat detta förslag till att endast omfatta barnledighet, då arbetsmarknadsparterna har 
bekräftat att de inte har för avsikt att ta med detta i sina förhandlingar. Konsekvensanalysen 
omfattar dock alla alternativ och inte endast den lösning som rör ändr ingen av villkoren för 
barnledighet. 
2. F AKTA OCH SAMRÅD  
Kommissionen samrådde med de europeiska ar betsmarknadsparterna i två steg under 2006 
och 2007.  Som en följd av det andra steget av sa mrådet valde fyra arbetsmarknadsparter6 att 
                                                 
1 Artikel 2 och artikel  3.2 i EG-fördraget. 
2 KOM(2006) 92. 
3 Se exempelvis resolution 2003/2129(INI), P5_TA(2004)0152), punkt 26. 
4 http://www.europarl.europa.eu/sides/getD oc.do?pubRef=-//EP// TEXT+TA+P6-TA-2008-
0207+0+DOC+XML+V0//SV . 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/social_dialogue/docs/reconciliation2_en.pdf . 
6 ETUC, BUSINESSEUROPE, CEEP och UEAPME. 
 
SV 3   SV inrätta en gemensam arbetsgrupp inom ramarna för den europeiska soci ala dialogen för att se 
över ramavtalet om föräldraledighet, som finns som bilaga till direktiv 96/34/EG. I juli 2008 
beslutade de att inleda formella förhandlingar om föräldraledighet i en lighet med artikel 138 i 
EG-fördraget. 
I december 2007 samrådde kommissionen med medlem sstaterna för att samla in uppgifter om 
lagstiftningen rörande alla former av familjerelaterade ledighetssystem och för att skapa sig en uppfattning om medlemsstaternas syn på  olika förslag på hur man kan förändra 
lagstiftningen på detta område. 
Rådgivande kommittén för jämställdhet
7 antog ett uttalande om införandet av nya former av 
ledighet (pappaledighet, adoptionsledighet oc h ledighet för vård av anhörig) genom det 
skriftliga förfarande t av den 3 juli 20088. Kommissionen samrådde vidare med ett antal 
europeiska icke-statliga organisationer med hj älp av ett frågeformulär om deras syn på 
möjligheterna att ändra och komplettera den gäll ande lagstiftningen om ledighetssystem för 
att uppnå bättre möjligheter att förena arbete och familj. 
I december 2007 beställde kommissionen en ex tern undersökning från Ecorys-gruppen av 
kostnaderna och fördelarna med olika alternat iv för att förbättra bestämmelserna rörande 
bättre möjligheter att förena arbete och familj9. Nätverket av nationella rättsexperter på 
jämställdhet har utarbetat dels en rapport om rättigheter i samband me d graviditet, moderskap, 
föräldraskap och faderskap i medlemsstat erna, dels en med en lägesanalys över 
medlemsstaternas åtgärder för flexibla arbetslösningar10.  
3. G ÄLLANDE LAGSTIFTNING  
Två direktiv rör ledighet av familjerelaterade orsaker och därtill hörande rättigheter, nämligen 
direktiv 92/85/EEG11 (nedan kallat direktivet om barnledighet ) och direktiv 96/34/EG12 
(nedan kallat direktivet om föräldraledighet ) som antogs 1992 respek tive 1996. I direktiven 
fastställs rätten till minst 14 veckor barnle dighet med en ersättning motsvarande minst 
sjukpenning respektive rätten till tre månaders föräldraledighet utan lön för varje förälder. 
Denna rätt kan i många medlemsstater överför as till den andra föräldern. De gällande 
bestämmelserna anger inga närmare villkor för adoptionsledighet eller om rätten till 
pappaledighet eller ledigh et för vård av anhörig. 
Det finns markanta skillnader mellan medlemsstater na i fråga om deras politiska strategier för 
att främja bättre möjligheter att förena arbete  och familj. Bestämmelserna om barnledighet 
varierar i stora drag från 14 till 52 veckor med en  ersättning som varierar från 55 % (upp till 
ett visst tak) till 100 % (utan tak). Bestämmelser na om föräldraledighet  innehåller rätt till 
ledighet i mellan tre månader och tre år. Om er sättning betalas ut varierar den period under 
                                                 
7 Bland medlemmarna ingår företrädare för medlemsstaterna, jämställdhetsorganen, 
arbetsmarknadsparterna och icke-statliga organisationer. 
8 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/docs/2008/opinion_newforms_en.pdf . 
9 http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/new_legislation_en.html . 
10 Se http://ec.europa.eu/employment_social/gender_equality/legislation/bulletin_en.html  för närmare 
uppgifter. 
11 Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på 
arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (EGT L 348, 28.11.1992, s. 1). 
12 Rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av 
UNICE, CEEP och EFS (EGT L 145, 19.6.1996, s. 4). 
 
SV 4   SV vilken den betalas ut mellan två veckor och två år. Rätten till adoptionsledighet varierar 
mellan 10 dagar och tre år, precis som för fö räldraledigheten. Några medlemsstater betalar 
inte ut någon ersättning, meda n andra betalar ut en ersättnin g som motsvarar ersättningen för 
föräldraledighet. I ett antal medlemsstater  finns det ingen pappaledighet alls. Där 
pappaledigheten finns, varierar den mellan en och tio dagar. I några medlemsstater är en del 
av föräldraledigheten öronmärkt för fäderna.  Vissa medlemsstater betalar inte ut någon 
ersättning alls, medan andra betalar ut en engångsersättning på upp till 100 % av månadslönen. I vissa medlemsstater finns det inga  bestämmelser om rätt till ledighet för vård 
av anhörig. Ledighetens längd varierar me llan två och tio dagar för ett barn med 
funktionshinder eller ett sjukt barn och i vi ssa fall också för andra släktingar. I en del 
medlemsstater betalas denna ledighet ut som ett engångsbelopp motsvarande t.ex. 
sjukpenning eller någon annan ersättningsnivå. 
3. P
ROBLEMFORMULERING  
På EU-nivå är det nu accepterat att man måste genomföra politiska strategier för att skapa 
bättre möjligheter att förena arbete och fa milj, så att män och kvinnor inte behöver 
kompromissa mellan ett tillfredsställande privat- och familjeliv och en tillfredsställande karriär. Sådana politiska strate gier kommer att ge både mä n och kvinnor möjlighet att göra 
verkliga val på detta område och kan leda till en  högre förvärvsfrekvens och lägre arbetslöshet 
särskilt för kvinnor. De kan också leda till en mindre könsuppdelad arbe tsmarknad och få bort 
löneskillnaderna mellan män och kvinnor. Även där det införts flexibla ar betslösningar för att 
främja bättre möjligheter att förena arbete och familj, utnyttjas dessa dock i långt högre grad av kvinnor än män, av ekonomiska orsaker sn arare än på grund av egen önskan.  
Även om kvinnor i högre grad förvärvsarbetar, låg den köns betingade löneskillnaden 
fortfarande på 15 % under perioden från 20 03 till 2007 och har endast fallit med en 
procentenhet sedan 2000
13. Löneskillnaden beror i viss må n på kvinnornas problem med att 
förena yrkesmässiga och privata förpliktelser . En viktig faktor som påverkar kvinnornas 
deltagande på arbetsmarknaden är tillg ången till barnomsor g. Medlemsstaternas 
barnomsorgssystem  är otillräckliga och inte alltid  anpassade till familjernas behov14. Endast 
i Danmark och Portugal finns det möjlighet att få över 30 timmars formell barnomsorg för 
över 30 % av barnen under tre års ålder. Kvi nnor bär också det största ansvaret för att ta hand 
om de  äldre.   
När kvinnor föder barn inverk ar detta kraftigt på deras förvärvsfrekvens.  Således låg 
förvärvsfrekvensen för kvinnor med små barn  endast på 65,5 % under 2007, medan den hos 
männen låg på 91,7 %, en skillnad på mer än 26 procentenheter. Under 2007 föll  
förvärvsfrekvensen för kvinnor i åldrarna 20–49 år med cirka 12 procentenheter när de fick 
barn, medan männens förvärvsfrekvens steg  med sju procentenheter. Familjeförpliktelserna 
innebär att kvinnor är mer benägna att arbeta på deltid  än män. Detta har en negativ inverkan 
på deras karriärutsikter och lön. Dessutom blir mödrar (och fäder) med små barn utsatta för 
diskriminering på  arbetsmarknaden , och fäderna tar endast sällan ut föräldraledighet.  
Så länge mödrarna ger avkall på att delta på ar betsmarknaden i stället för fäderna när de får 
barn och utnyttjar möjligheterna till föräldra ledighet, kommer arbetsgivarna i allmänhet att 
                                                 
13 Definitionen som används av Eurostat: Löneskillnaden mellan kvinnor och män mäts som skillnaden 
mellan manliga och kvinnliga arbetstagares bruttotimlön i procent av de manliga arbetstagarnas 
genomsnittliga bruttotimlön. 
14 Se den nyligen publicerade rapporten The Provision of Childcare Services by Platenga/Remery, 2008. 
 
SV 5   SV fortsätta att uppfatta kvinnorna  som mindre engagerade i sin karriär än män och kommer 
därför att investera mindre i karriärmöjligheter för kvinnor.  
4. Utgångspunkt 
Om det inte antas nya EU-åtgärder, kommer de gällande EU-direktiven fortfarande att 
tillämpas och de nuvarande programmen och måls ättningarna att upprätth ållas. En del men 
inte alla medlemsstater skulle i så fall ha de taljerade nationella bestämmelser som ger bättre 
möjligheter att förena arbete och familj. Li ssabonmålen kommer att utvärderas 2010, och de 
nya riktlinjerna och målen ska fastställas som ett led i den europeiska sysselsättningsstrategin. Färdplanen för jämställdhet löper ut 2010, men de  europeiska arbetsmar knadsparternas arbete 
kommer att fortsätta. 
Den markanta skillnaden i förvärvsfrekvens en för kvinnor med barn och män med barn 
kommer att dock att bestå. Medlemsstaterna  kommer att behöva kvinnornas deltagande på 
arbetsmarknaden, inte endast för att lösa probl emen med en åldrande befolkning, utan också 
för att förbättra den globala konkurrenskraften. De t är därför av avgörande betydelse att man 
kan öka kvinnornas förvärvsfrekvens. Medlemsstat erna behöver samtidigt stabila födelsetal 
om de ska kunna tackla de demografiska utmaningarna. I de länder där förvärvsfrekvensen för kvinnor är hög (såsom Finland, Sverige, Danmar k, Nederländerna och Storbritannien), har 
man födelsetal som ligger betydligt över genomsnittet
15. Dessa medlemsstater har i stor 
utsträckning också de mest effektiva politiska strategierna för att skapa bättre möjligheter att 
förena arbete och familj. 
5. M ÖJLIGA POLITISKA INSATSER PÅ EU- NIVÅ  
Målet är att öka förvärvsfrekve nsen för kvinnor med barn samt minska könsskillnaderna och 
diskrimineringen genom att ställa fler möjli gheter till föräldrarnas förfogande, förbättra 
villkoren för att ta familjerelaterad ledighet och ge ekonomiskt stöd vid sådan ledighet.  
Ett antal möjligheter övervägdes innan slutsatsen  drogs att det inte va r någon bra lösning att 
låta bli att gripa in, då ett av målen i kommissi onens färdplan för jämställdhet är att främja 
bättre möjligheter att förena arbete och familj och då de viktigaste aktörerna ivrigt har uppmanat kommissionen att göra me r på detta område. Andra åtgärder än lagstiftning (såsom 
utbyte av goda lösningar och arbetsmarknads parternas initiativ) kommer under alla 
omständigheter att fortsätta användas, li ksom andra insatser  för att öka kvinnors 
förvärvsfrekvens. EU måste göra en ytterligare insats för att få fler kvinnor i sysselsättning 
och ge dem möjlighet att utnyttja sin potential oc h sina talanger till fu llo. Då det fortfarande 
finns stora skillnader mellan de faktiska och föredragna sysselsättningsmönstren, tycks det stå klart att kvinnor i allmä nhet vill arbeta mer än de gör nu. De t finns därför stora möjligheter att 
öka kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden. 
Detta minskade ner alternativen till följande: i nga åtgärder på EU-niv å, spridning av goda 
lösningar, ändring av reglerna för barnledighe t (direktiv 92/85/EEG), ändring av reglerna för 
föräldraledighet (direktiv 96/34/ EG), mer specifika bestämmels er för adoptionsledighet och 
införandet av två nya former av ledighet, näm ligen pappaledighet och ledighet för vård av 
anhörig.  
6. B
EDÖMNING AV ALTERNATIVEN  
                                                 
15 Ibid, s. 18. 
 
SV 6   SV De enskilda alternativen bedömdes utifrån hur de uppfyller målen och jämfördes med 
utgångspunkten. Det framgick att alternativet ”inga åtgärder ” inte skulle lösa de problemen 
som kartlagts. Alternativet ”spridning av goda lösningar ” skulle vara en god hjälp som bidrar 
till bättre möjligheter att förena arbete och familj. 
När det gäller ”barnledighet " skulle en ersättning på 100 % av den tidigare månadslönen och 
en förlängning på fyra veckor av ledigheten vara ett meningsfyllt och värdefullt stöd när det 
gäller bättre möjligheter att förena arbete och familj. Detsamma gäller för en bestämmelse om rätten att begära flexibla ar betslösningar efter av slutad barnledighet. Målen skulle uppnås, 
med undantag för målet om att minska könsskillnaderna i fråga om antalet män och kvinnor som tar familjerelaterad ledighet. 
När det gäller ”föräldraledighet”
 bedömdes det att en förlängning av föräldraledigheten på en 
månad och en ersättning motsva rande 66 % av den tidigare månadslönen skulle bidra till 
bättre möjligheter att förena arbete och familj  om båda föräldrarna tar minst en månads 
föräldraledighet. Föräldraledigheten skulle åtfölja s av en ersättning, vilket skulle fungera som 
ett incitament för fäderna att ta ut minst en månads föräldraledighet, då rätten till ledighet 
annars skulle gå förlorad. Best ämmelser av denna typ har visat sig att vara mycket effektiva i 
de nordiska länderna. 
När det gäller ”adoptionsledighet”  bedömdes det att om man anpa ssade reglerna så långt som 
möjligt till reglerna för föräldraledighet, skulle  detta få samma positiva följder som ändringen 
av föräldraledighetssystemet. 
Det bedömdes att en ”pappaledighet”  på tio dagar skulle vara en mycket stor hjälp för att 
uppmuntra fler fäder att ta ut  föräldraledighet. Erfarenheterna från ett antal medlemsstater 
visar att fäderna endast tar ut familjerelaterad ledighet om ersättningen under pappaledigheten står i nära relation till deras lön. Med detta alternativ utbetalas de t därför en ersättning 
motsvarande minst 66 % av deras månadslön. 
Det bedömdes att en ledighet för vård av anhörig
 på en månad för att vårda en familjemedlem 
(även barn över åtta år) var en god lösning, då  den kan hjälpa kvinnor (eller män) att behålla 
sitt arbete, samtidigt som de vårdar en familjemedlem. 
7. S LUTSATS  
Konsekvensanalysen drar slutsats en att rättsligt bindande åtgärder  på EU-nivå skulle vara det 
bästa instrumentet för att nå de faststäl lda målen. Ändringar i barnledighets- och 
föräldraledighetssystemen och införandet av nya eller andra former av ledighet skulle 
tillsammans skapa mycket användbara regler fö r att uppnå bättre möjlighete r att förena arbete 
och familj. Då arbetsmarknadsparterna har för avsikt att förhandla om föräldraledighet, bör kommissionen avstå från att lägg a fram förslag om föräldraledighet och ta hänsyn till att 
arbetsmarknadsparternas förhandlingar skulle kunna omfatta de nya ledighetssystemen. Den 
enda möjliga lösningen är därför för närvarande att lägga fram ett förslag om ändring av bestämmelserna om barnledighet.