Under rapporteringsåret (2020/2021) nådde Europaparlamentet och rådet också en politisk överenskommelse om följdändringar av EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd. Efter det formella antagandet av följdändringarna av medlagstiftarna kommer kommissionen att behöva ändra en del av den redan antagna sekundärlagstiftning som härrör från interoperabilitetsförordningarna.

Under formellt antagande

När interoperabilitetsförordningarna antogs fanns redan tre EU-informationssystem i drift: Schengens informationssystem (SIS), Informationssystemet för viseringar (VIS) och Eurodac, systemet för jämförelse av asylsökandes fingeravtryck. Tre andra EU-informationssystem befinner sig för närvarande i utvecklingsfasen: In- och utresesystemet, EU-systemet för reseuppgifter och resetillstånd (Etias) och Europeiska informationssystemet för utbyte av uppgifter ur kriminalregister avseende tredjelandsmedborgare (Ecris-TCN).

-In- och utresesystemet riskerar att försenas i förhållande till den överenskomna tidsplanen för genomförandet. Vissa medlemsstater har problem med att hålla tidsplanen, främst på grund av försenade upphandlingsförfaranden. Sedan forumet i april har förseningar i entreprenörernas leveranser på central nivå gett upphov till liknande problem. För översynen av Schengens informationssystem (SIS) har Europeiska unionens byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-Lisa) och medlemsstaterna börjat, med en försening på 1,5 månader, testa de nationella systemens beredskap. Testverksamheten bör vara slutförd i december 2021. Alla eventuella riskreducerande åtgärder bör fortsätta att genomföras för att se till att allt är klart för en snabb lansering av dessa system och den nya interoperabilitetsarkitekturen.

-Genomförandet av in- och utresesystemet och översynen av Schengens informationssystem (SIS) befinner sig i ett kritiskt skede, och det planerade idrifttagandet av dessa system (maj 2022 respektive februari 2022) närmar sig snabbt.

Vikten av ett snabbt genomförande av interoperabilitetsförordningarna är väl erkänd på EU- och medlemslandsnivå. För att ett fullständigt och korrekt genomförande ska uppnås måste medlemsstaterna, EU-byråerna och kommissionen samarbeta nära och gå framåt gemensamt. Om en av dessa inte vidtar de åtgärder som behövs kan det leda till försenat idrifttagande för alla.

Med detta i åtanke använder sig kommissionen av en snabbvarningsprocess för att övervaka genomförandet och användningen av it-systemen inom området migration, säkerhet och rättvisa samt deras interoperabilitet (RAP-IT). Detta effektiviserar processen för uppföljning och övervakning av genomförandet av den nya it-systemarkitekturen, parallellt med tillsynen av användningen av de redan befintliga systemen.

Interoperabilitetsforumet är en del av denna övervakningsprocess. Sedan 2019 har kommissionen sammankallat till dessa halvårsvisa möten på hög nivå för att samla alla medlemsstater och Schengenassocierade länder, EU-byråerna och andra berörda parter. Syftet är att diskutera hur man kan främja förberedelser och beredskap, identifiera risker och lösningar och ge allt stöd som krävs för att se till att interoperabilitetsramen är helt genomförd till det överenskomna målet i slutet av 2023. De berörda EU-byråerna är eu-Lisa, Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån och Europol. Deltagandet i forumet har utvidgats till andra berörda parter, t.ex. Europaparlamentet och rådet, EU:s samordnare för kampen mot terrorism, Europeiska unionens byrå för utbildning av tjänstemän inom brottsbekämpning, Europeiska stödkontoret för asylfrågor, Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter och Europeiska datatillsynsmannen.

Det första interoperabilitetsforumet hölls i mars 2019, följt av ett andra i november 2019 och ett tredje i maj 2020. Efter antagandet i augusti 2020 av kommissionens första rapport om läget i fråga om förberedelserna för ett fullständigt genomförande av interoperabilitetsförordningarna sammankallades ytterligare två forummöten via videokonferens, i oktober 2020 och i april 2021. Inför dessa möten utarbetade kommissionen individuella resultattavlor och övergripande resultattavlor på grundval av svaren på frågeformulären, som visar läget i fråga om genomförandet av den nya it-arkitekturen i alla medlemsstater.

Vid forumet i oktober 2020 framhölls att medlemsstaterna och de Schengenassocierade länderna på det hela taget uppvisade god förvaltning och hade gjort avsevärda framsteg när det gäller genomförandet av den nya arkitekturen för EU:s informationssystem. Det fanns dock fortfarande vissa utmaningar. Medlemsstaterna uppmuntrades att fortsätta att säkerställa politiskt stöd på hög nivå och det framhölls att följande frågor kräver ökad uppmärksamhet från medlemsstaternas sida:

·Förseningar i samband med nationella upphandlingsförfaranden.

·Slutförande av medlemsstaternas bedömning av den nationella lagstiftningen och ändringar av den.

·Snabb uppskattning och säkerställande av nödvändiga resurser på nationell nivå.

Eftersom det förväntade datumet för idrifttagandet av in- och utresesystemet närmade sig var forumet i oktober 2020 också ett tillfälle att ägna särskild uppmärksamhet åt läget för genomförandet av detta system. Kommissionen uttryckte särskilda farhågor om utvecklingen av det i vissa medlemsstater som hade uppvisat låg beredskap. Särskilda farhågor uttrycktes om upphandlingsförfaranden för teknisk utveckling och för utrustning vid gränsövergångsställen. Som en uppföljning fortsatte kommissionen sina regelbundna bilaterala möten med medlemsstater som fastställts ligga i riskzonen och ägnade särskild uppmärksamhet åt att diskutera ekonomiska och avtalsmässiga frågor. Kommissionen sände också skrivelser till berörda medlemsstater för att öka medvetenheten på politisk nivå.

Mot denna bakgrund, och med beaktande av eu-Lisas analys och diskussioner med medlemsstaterna i eu-Lisas styrande organ och i rådets arbetsgrupper, såg kommissionen över tidsplanen. I december 2020 föreslog kommissionen att tidsplanen för genomförandet av in- och utresesystemet skulle förlängas med två månader och att systemet skulle tas i drift i maj 2022. Detta påverkar dock inte den övergripande tidsfristen för ett fullständigt genomförande av interoperabiliteten i slutet av 2023. Kommissionens förslag godkändes av justitie- och inrikesministrarna i december 2020.

Vid det femte interoperabilitetsforumet i april 2021 framkom en överlag positiv situation, med ökad medvetenhet och politiskt stöd i alla medlemsstater. Konsekvenserna av covid-19-pandemin hade i stor utsträckning mildrats och upphandlingsfrågorna hade till största delen tagits om hand av de berörda medlemsstaterna. Det underströks dock att samtidigt som genomförandet av in- och utresesystemet och Schengens uppgraderade informationssystem gick in i en avgörande fas – med testning av systemen på väg att inledas – fanns det fortfarande en betydande risk för förseningar i några medlemsstater, främst på grund av försenade upphandlingsförfaranden. Kommissionen och eu-Lisa fortsatte sina kontakter med de berörda medlemsstaterna och var redo att ge stöd. Sedan forumet i april kvarstår också utmaningarna när det gäller in- och utresesystemet, med försenade leveranser från entreprenörer på central nivå. För översynen av Schengens informationssystem har eu-Lisa och medlemsstaterna börjat, med en försening på 1,5 månader, testa de nationella systemens beredskap. Testverksamheten bör vara slutförd i december 2021. Det sjätte interoperabilitetsforumet ägde rum den 28 oktober 2021.

4.Utbildningsbehov

Interoperabilitet är mer än bara ett it-projekt. Slutanvändarna, t.ex. gränskontrolltjänstemännen, asyl- och viseringsmyndigheter eller poliser, måste veta exakt hur de ska hitta den information som de har tillgång till. Det krävs en adekvat utbildning av all berörd personal. Efter utbildningstillfället för ”ambassadörer” i mars 2020 anordnade kommissionen särskilda möten för att fortsätta att tillhandahålla material för de ansvariga myndigheterna i medlemsstaterna så att de kan informera och utbilda slutanvändarna i användningen av interoperabilitetsramen och -komponenterna. De fysiska utbildningstillfällena kunde inte genomföras på plats på grund av covid-19-pandemin, men kommissionen såg till att utbildningsmaterialet blev tillgängligt digitalt. Interoperabilitetsforumet i april 2021 följdes av en särskild workshop om rättsliga och ekonomiska frågor för experter på nationell nivå och EU-nivå.

I maj 2021 anordnade eu-Lisa också en teknisk workshop om interoperabilitetsutveckling. Kommissionen välkomnar sådana initiativ, som bidrar till att öka medvetenheten och dela med sig av teknisk kunskap till alla berörda parter som är involverade i genomförandet av interoperabilitetsramen.

Dessutom har arbetet med handboken om interoperabilitet inletts. Kommissionen kommer, i nära samarbete med medlemsstaterna, eu-Lisa och andra relevanta EU-byråer, att tillhandahålla en praktisk handbok om genomförande och förvaltning av interoperabilitetskomponenterna. Handboken kommer att innehålla tekniska och operativa riktlinjer, rekommendationer och bästa praxis.

5.Kostnader och risker

I den finansieringsöversikt som åtföljer kommissionens förslag till de två interoperabilitetsförordningarna anges att det för perioden 2019–2027 behövs ett totalt belopp på 136,3 miljoner euro för att stödja medlemsstaterna att täcka de nödvändiga ändringarna av sina nationella system för att kunna använda interoperabilitetskomponenterna. Dessutom anslogs 11,9 miljoner euro till eu-Lisa för driftsutgifter i samband med utvecklingen av interoperabilitetskomponenterna 2020 och 45,2 miljoner euro för 2021. Enligt eu-Lisas tredje lägesrapport om interoperabilitet från december 2020 hade 8,9 miljoner euro hittills använts för att stödja förberedande verksamhet för interoperabilitet.

Medlemsstaterna uppmuntras att använda tillgängliga resurser inom ramen för programmen för fonden för inre säkerhet för att genomföra interoperabilitetsförordningarna.

Därutöver uppmanas medlemsstaterna att söka stöd inom ramen för de nya programmen för EU:s fonder för inrikes frågor för 2021–2027, särskilt instrumentet för ekonomiskt stöd för gränsförvaltning och viseringspolitik. Med hjälp av dessa bör de prioritera åtgärder för att utveckla och ytterligare genomföra interoperabiliteten i EU:s informationssystem.

Covid-19-pandemin har påverkat offentliga upphandlingar och genomförandeförfaranden. Detta kommer sannolikt att påverka den tid som behövs för att genomföra den nya arkitekturen för EU:s informationssystem för gränser, migration och säkerhet. Även om EU:s interoperabilitetsprojekt fortsätter att följa tidsplanen och hålla sig inom ramen för den ursprungliga budgetberäkningen, fortsätter kommissionen att noggrant bedöma konsekvenserna, bland annat vad gäller den planerade tidsplanen. Varje förlängning av genomförandeprojektet kommer sannolikt att öka kostnaderna. Det finns fortfarande utrymme för att mildra effekterna på den övergripande tidsplanen och kostnaderna, men särskild uppmärksamhet måste ägnas åt upphandlings- och finansieringsfrågor.