Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget)

1. Bakgrund

I artikel 255 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, så som det ändrats genom Amsterdamfördraget, föreskrivs att varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat skall ha rätt till tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Rådet skall i enlighet med medbeslutandeförfarandet och inom två år efter Amsterdamfördragets ikraftträdande fastställa allmänna principer och gränser för rätten till tillgång till handlingar.

Den 28 januari 2000 lade kommissionen fram ett förslag till förordning inför Europaparlamentet och rådet i syfte att genomföra den rätt till tillgång till handlingar som föreskrivs i fördraget. Den 16 november 2000 antog Europaparlamentet ändringsförslag till förslaget. De flesta av dessa förslag kunde kommissionen inte godta. Genom att Europaparlamentet flyttade fram omröstningen om sin lagstiftningsresolution hann institutionerna förhandla innan den första behandlingen formellt avslutades. Förhandlingarna, som fördes i form av ett "informellt trepartsmöte", inleddes den 24 januari 2001 och utmynnade i ett kompromissförslag som godkändes den 25 april 2001 av Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter, utskottet för rättsliga frågor och den inre marknaden, de ständiga representanternas kommitté (andra delen) samt av Europeiska kommissionen.

Under plenarsessionen den 2 och 3 maj 2001 antog Europaparlamentet en rad ändringsförslag som innebär en omarbetning av kommissionens förslag i enlighet med den kompromiss som förhandlats fram mellan de tre institutionerna. Kommissionen förklarade under sammanträdet att den godtog alla dessa ändringsförslag.

2. Genomgång av ändringsförslagen

I sitt ändrade förslag går kommissionen med på att föra in kompromissändringarna 81 till 119 (i oförändrad form) som Europaparlamentet antog vid sitt sammanträde den 3 maj 2001. Innehållet i ändringsförslagen 81 till 118 anges nedan. Ändringsförslag 119 är en teknisk ändring som bara anger att vissa av de ändringsförslag som antogs den 16 november 2000 har bortfallit.

2.1. Skälen (ändringsförslag 81-97)

I skälen, så som de ändrats efter ändringsförslagen, förtydligas i allmänhet syftet med förordningen. Vissa skäl har ändrats för att ta hänsyn till ändringarna i de motsvarande artiklarna.

2.2. Syfte, tillgångsberättigade och tillämpningsområde (artikel 1 och 2 - ändringsförslag 98 och 99)

I den nya artikel 1 anges syftet med förordningen. Institutionernas rätt att ge fysiska eller juridiska personer som inte är bosatta eller har sitt säte i en medlemsstat tillgång till handlingar innebär ett förtydligande av nuvarande praxis.

2.3. Definitioner (artikel 3 - ändringsförslag 100)

Institutionerna måste ha en viss handlingsfrihet på beredningsstadiet. Därför hade kommissionen föreslagit att förordningen inte skulle omfatta handlingar för internt bruk, såsom diskussionsunderlag och yttranden från institutionens avdelningar, samt informella meddelanden. Denna begränsning har tagits bort och man har i stället behållit den nuvarande definitionen av handlingar. Handlingar för internt bruk omfattas emellertid av de särskilda undantag som anges i artikel 4.3 (se nedan).

2.4. Begränsningar av rätten till tillgång (artikel 4 - ändringsförslag 101)

Typ av undantag

För att främja en ökad insyn skall en handling spridas om allmänhetens intresse av att ta del av den är starkare än det intresse som skall skyddas. Detta gäller dock inte handlingar som kan skada det allmänna samhällsintresset eller den enskildes privatliv. När den skada som kan uppstå på grund av spridningen är starkare än intresset av att lämna ut handlingen skall institutionen vägra lämna ut den.

Lista över undantag

Bland de obligatoriska undantagen i kommissionens förslag till förordning angavs uttryckligen överträdelseförfaranden, däribland den administrativa fasen.

Som en kompromiss är kommissionen beredd att godta att överträdelseförfarandena inte uttryckligen anges bland undantagen i artikel 4.2 i förordningen. Kommissionen anser nämligen att den godkända texten innebär ett bevarande av nuvarande praxis vid genomförandet av dess befogenheter när det gäller att kontrollera att gemenskapsrätten iakttas. Denna praxis bygger på domstolens tolkning av bestämmelserna. Kommissionen har beslutat att erinra om denna praxis i en förklaring till rådets protokoll.

Skydd av handlingsfriheten på beredningsstadiet

Den nya punkten 3 i artikel 4 gör det möjligt att skydda handlingar för internt bruk ända tills ett beslut har fattats. Handlingar som innehåller utlåtanden som är en del av överläggningar och inledande samråd inom den berörda institutionen kan skyddas även efter det att beslut fattats.

Handlingar som härrör från tredje part

Institutionen skall samråda med den berörda tredje parten för att bedöma om man skall vägra att lämna ut handlingen med hänvisning till ett av undantagen (punkt 4). I punkt fem återges förklaring nr 35 som fogats till Amsterdamfördraget.

Begränsning av undantagens tillämpningsperiod

Undantagen skall enbart tillämpas så länge det är nödvändigt. Med hänvisning till rättsakterna om öppnandet för allmänheten av Europeiska gemenskapernas historiska arkiv [1] föreskrivs att de flesta undantag får gälla i högst trettio år räknat från det datum då handlingen upprättades.

[1] Kommissionens beslut nr 359/83/EKSG av den 8 februari 1983 Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 354/83 av den 1 februari 1983

2.5. Tillämpning i medlemsstaterna (artikel 5 - ändringsförslag 102)

Den nya artikel 5 tar upp principen om lojalt samarbete som nämns i skälen (tidigare skäl 12, numera skäl 15). Enligt artikeln skall medlemsstaterna, när de tar emot en begäran om tillgång till en handling som en institution har upprättat, rådgöra med institutionen i fråga för att kunna fatta ett beslut som inte äventyrar målen i förordningen.

2.6. Behandling av ansökningar (artikel 6 , 8 och 10 - ändringsförslag 103-105 och 107)

Tidsfristen för att svara på en ansökan har minskats till 15 arbetsdagar, vilket motsvarar tidsfristen i kommissionstjänstemännens regler om god förvaltningssed.

2.7. Regler för känsliga handlingar (artikel 9 - ändringsförslag 106)

Alla särskilda bestämmelser om tillgången till känsliga handlingar är numera samlade i en enda artikel. Ansökningarna skall enbart behandlas av personer som har rätt att hantera sådana handlingar (punkt 2). Känsliga handlingar skall endast tas upp i registret eller lämnas ut om upphovsmannen givit sitt tillstånd (punkt 3).

2.8. Register, direkt tillgång och offentliggörande (artikel 11-13 - ändringsförslag 109-111)

Bestämmelserna om register är mer detaljerade än i kommissionens ursprungliga förslag. De bestämmelser som handlar om den direkta tillgången till handlingar och offentliggörandet av vissa typer av handlingar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning går utanför ramarna för artikel 255 i fördraget, men överensstämmer i stort sett med nuvarande praxis. De tre institutionerna har för övrigt för avsikt att vidareutveckla den elektroniska spridningen av sina handlingar.

2.9. Kompletterande åtgärder och uppföljning (artikel 14-17 - ändringsförslag 108 och 112-115)

Den ändrade texten innehåller mer precisa bestämmelser såväl om samordningen mellan institutionerna, särskilt genom inrättandet av en kommitté, som om uppföljningen och utvärderingen av förordningens genomförande.

2.10. Ikraftträdande - befintliga bestämmelsers förenlighet med förordningen (artikel 18 och 19 - ändringsförslag 116 och 117)

Kommissionen kommer att se över hur de befintliga bestämmelserna om tillgång till handlingar överensstämmer med förordningen. På samma sätt bör man kontrollera att rättsakterna om öppnandet för allmänheten av Europeiska gemenskapernas historiska arkiv (se punkt 2.4 ovan) inte innehåller bestämmelser som strider mot förordningen om allmänhetens tillgång till handlingar.

2.11. Tillämpning på kontor - uppmaning till institutioner och organ som inte omfattas av förordningen (gemensamt uttalande - ändringsförslag 118)

Bestämmelserna om allmänhetens tillgång till handlingar kommer även att gälla för de kontor som upprättats av de institutioner som omfattas av förordningen. I det gemensamma uttalandet fastslås att lämpliga åtgärder kommer att vidtas för att uppnå detta.

De tre institutionerna uppmanar de institutioner och organ som inte omfattas av förordningen att anta bestämmelser om allmänhetens tillgång till handlingar som är förenliga med förordningen.

3. Slutsats

I enlighet med artikel 250.2 i EG-fördraget ändrar kommissionen sitt förslag till förordning på det sätt som anges ovan.