Utvärderingen av ändamålsenligheten omfattade en rad olika samrådsaktiviteter, exempelvis ett offentligt samråd, i vilket allmänheten, offentliga myndigheter, företag och icke-statliga organisationer från hela EU deltog. Medlemsstaterna var mycket aktiva under hela processen och stödde målen om en effektivare och enklare rapportering. Det medlemsstatsledda projektet Make it work utgjorde också ett viktigt bidrag. I Regionkommitténs yttrande av den 7 april 2016 uppmanades kommissionen att ”undersöka möjliga effektivitetsvinster och avhjälpa onödiga administrativa bördor vid miljöövervakning och miljörapportering i synnerhet genom att automatisera rapporteringsverktygen och undersöka synergieffekter mellan rapporteringsskyldigheter enligt olika direktiv”. Kommissionen anordnade också flera evenemang för att diskutera miljörapportering med berörda parter, bland andra icke-statliga organisationer, företag och offentliga myndigheter; i november 2015, april 2016, september 2016 och december 2016. Vad gäller rapporteringens principer och syften visade svaren i detta samråd att det viktigaste är att man samlar in informationen en enda gång och sedan om möjligt använder den för många olika syften. En majoritet av de berörda parterna – 56 % av de icke-statliga organisationerna, 75 % av de offentliga myndigheterna, 85 % av de enskilda personerna och 75 % av företagen – uttryckte sitt stöd för att rapporteringsskyldigheter fastställs i enskilda rättsakter. EU anses vara den lämpligaste nivån för en harmonisering av rapporteringsförfarandena. De svarande ansåg generellt att it-systemen har stor potential att stödja en effektivisering av rapporteringsförfarandena och minska den administrativa bördan. Samråd med medlemsstaternas experter ägde rum i olika tematiska grupper som behandlade genomförandet av de specifika rapporteringsskyldigheterna. Överlag gav dessa experter ett brett stöd till de specifika intentionerna inom sina respektive fackområden. Inom vissa tematiska områden har man redan tagit proaktiva initiativ för att effektivisera rapporteringen på andra sätt än genom ändrad lagstiftning (t.ex. genom framtagning av ett register över industriella anläggningar som omfattas av direktivet om industriutsläpp, vilket även är till nytta inom många andra rapporteringsområden).

•Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

Eftersom detta förslag om ändring av flera befintliga rättsakter omfattas av kommissionens program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat ( Refit ) har kommissionen sökt möjligheter att förenkla och att minska bördor. Analyser visar att det är möjligt att förbättra rapporteringsförfarandet inom detta område. Dessa förbättringar kommer att minska kostnaderna eller öka intäkterna, i synnerhet genom en bredare tillämpning av de effektivaste förfarandena och genom en ökad användning av elektroniska verktyg och mallar. I inledningsskedet kan det krävas vissa investeringar, men de kommer att löna sig på medellång och lång sikt. Såsom förklarades i utvärderingen av ändamålsenligheten har de kostnader och intäkter som följer av de föreslagna förenklingsåtgärderna, på grund av bristen på data, inte kvantifierats i detalj. I bilaga 9 till den slutliga projektrapporten Support to the Fitness Check of monitoring and reporting obligations arising from EU environmental legislation presenteras emellertid fördelarna med att samordna EU:s rapporteringsskyldigheter på miljöområdet genom ett antal aktuella eller pågående initiativ under perioden 2012–2020. Dessa initiativ väntas leda till en minskad rapporteringsbörda enligt EU:s miljölagstiftning. Det var inte möjligt att i ekonomiskt hänseende kvantifiera alla intäkter från dessa bördeminskningar. På grundval av de tillgängliga siffrorna uppskattade man emellertid i projektet att dessa ändringar tillsammans minskar medlemsstaternas årliga administrativa bördor med minst 1,4–2,0 miljoner euro per år i hela EU. Bördeminskningen till följd av detta förslag kan således förväntas ligga i samma storleksordning.

Frågor som behandlas i förslaget:

·Det är inte längre är klart huruvida vissa rapporteringsskyldigheter är relevanta och behövs.

·Rapporteringens tidpunkt och frekvens tillgodoser inte viktiga behov i den politiska processen.

·Bättre tillgång till information och bättre spridning av information till allmänheten.

·Kommissionens och de europeiska byråernas respektive roller är inte alltid klara och tydliga.

·Samordning av innehåll, tidpunkt och förfaranden med utvärderingscykeln enligt agendan för bättre lagstiftning.

Förslaget har utformats med tanke på lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling.

•Grundläggande rättigheter

Informationssystem som stöder bättre rapportering kan väcka frågor rörande vissa rättigheter i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, exempelvis rätten till god förvaltning och rätten till ett effektivt rättsmedel (artiklarna 41 och 47). Inget i detta förslag bör tolkas eller genomföras på ett sätt som strider mot den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

4.BUDGETKONSEKVENSER

Ej tillämpligt.

5.ÖVRIGA INSLAG

•Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

En detaljerad plan för genomförandet har tagits fram för att underlätta genomförandet av de föreslagna ändringarna. Planen belyser de huvudsakliga problemen och utmaningarna och anger vilka specifika åtgärder som planeras för att ta sig an dessa.

Ingen särskild övervakning planeras för detta förslag, eftersom det medför en rad ändringar i flera rättsakter och eftersom en utvärdering av dessa nya bestämmelser väntas äga rum inom ramen för varje enskild rättsakt.



Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

Tabell 1. Översikt över de akter och områden som omfattas av den föreslagna förordningen