Gemensam ståndpunkt (EG) nr 59/2003

antagen av rådet den 29 september 2003

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2003 av den ... om narkotikaprekursorer

(2003/C 277 E/03)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), och

av följande skäl:

(1) Genom rådets beslut 90/611/EEG anslöt sig gemenskapen till Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (nedan kallad "FN-konventionen"), vilken antogs i Wien den 19 december 1988(4).

(2) De krav som ställs på handeln med prekursorer (dvs. ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen) i artikel 12 i FN-konventionen har i fråga om handeln mellan gemenskapen och tredje land genomförts genom rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen(5).

(3) Enligt artikel 12 i FN-konventionen skall lämpliga åtgärder vidtas för att övervaka tillverkning och distribution av prekursorer. För detta måste åtgärder vidtas för medlemsstaternas handel med prekursorer. Sådana åtgärder infördes genom rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen(6). För att harmoniserade bestämmelser skall kunna tillämpas samtidigt i alla medlemsstater får en förordning anses vara lämpligare än det nuvarande direktivet.

(4) Det är i samband med Europeiska unionens utvidgning viktigt att ersätta direktiv 92/109/EEG med en förordning, eftersom varje ändring i det direktivet och dess bilagor skulle utlösa nationella genomförandeåtgärder i 25 medlemsstater.

(5) Genom beslut vid sin 35:e session 1992 införde FN:s narkotikakommission ytterligare ämnen i förteckningarna i bilagan till FN-konventionen. Denna förordning bör innehålla motsvarande bestämmelser för att göra det möjligt att upptäcka fall då narkotikaprekursorer kan ha spridits olagligt inom gemenskapen samt för att se till att gemensamma övervakningsbestämmelser tillämpas inom gemenskapsmarknaden.

(6) Bestämmelserna i artikel 12 i FN-konventionen bygger på ett övervakningssystem för handeln med ämnena i fråga. Denna handel är till övervägande del helt laglig. Dokumentation av försändelser och märkningen av dessa ämnen bör vara tillräckligt tydliga. Vid sidan av att de behöriga myndigheterna ges nödvändiga möjligheter att ingripa är det också viktigt att i FN-konventionens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbete med de berörda marknadsaktörerna samt metoder för insamling av information.

(7) Meningarna går idag isär inom gemenskapen när det gäller tolkningen av vilka åtgärder som bör gälla för sassafrasolja, eftersom oljan enligt vissa medlemsstater är en blandning som innehåller safrol och därför kontrolleras, medan andra medlemsstater betraktar den som en naturprodukt som inte behöver undergå kontroll. Problemet kan lösas genom att en hänvisning till naturprodukter införs i definitionen av förtecknat ämne, så att det blir möjligt att utföra kontroller av sassafrasolja. Endast de naturprodukter ur vilka förtecknade ämnen lätt kan utvinnas bör dock omfattas av definitionen.

(8) Ämnen som ofta används för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen bör förtecknas i en bilaga.

(9) Det är viktigt att se till att var och en som framställer eller använder vissa förtecknade ämnen som anges i bilaga I har särskilt tillstånd. Dessutom bör leverans av sådana ämnen tillåtas endast om mottagarna av leveransen antingen har särskilt tillstånd och har undertecknat en kundförsäkran. Bilaga III bör innehålla närmare bestämmelser om kundförsäkran.

(10) Åtgärder bör vidtas för att uppmuntra marknadsaktörerna att till de behöriga myndigheterna rapportera misstänkta transaktioner med förtecknade ämnen som anges i bilaga I.

(11) Åtgärder bör vidtas för att förbättra kontrollen av handeln inom gemenskapen med de förtecknade ämnen som anges i bilaga I.

(12) Alla transaktioner som får till följd att förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden bör vara dokumenterade på ett tillfredsställande sätt. Marknadsaktörerna bör rapportera alla misstänkta transaktioner med de ämnen som finns förtecknade i bilaga I till de behöriga myndigheterna. Detta bör dock inte gälla transaktioner med ämnen av kategori 2 i bilaga I om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II.

(13) Det har konstaterats att ett stort antal andra ämnen, varav många är föremål för laglig handel i stora kvantiteter, kan användas som prekursorer vid olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen. Att underkasta dessa ämnen samma stränga kontroller som dem som förtecknas i bilagan skulle skapa onödiga hinder för handeln i form av verksamhetstillstånd och dokumentering av transaktioner. En flexiblare mekanism bör därför inrättas på gemenskapsnivå, varigenom de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna kan informeras om sådana transaktioner.

(14) Införandet av ett samarbetsförfarande föreskrivs i Europeiska unionens handlingsplan mot narkotika, som godkändes av Europeiska rådet i Santa Maria da Feira den 19-20 juni 2000. För att stärka samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och den kemiska industrin, särskilt när det gäller ämnen som inte nämns i denna förordning men som ändå kan användas vid olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen, bör riktlinjer utarbetas till hjälp för den kemiska industrin.

(15) Det bör föreskrivas att medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om påföljder för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning. Eftersom handeln med narkotikaprekursorer kan leda till olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen bör medlemsstaterna ha frihet att välja de mest avskräckande påföljder som står till förfogande i deras nationella lagstiftning.

(16) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(7).

(17) Eftersom målen för denna förordning, nämligen att få till stånd en harmoniserad övervakning av handeln med narkotikaprekursorer samt undvika att de avleds till olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av denna handels internationella och föränderliga karaktär, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(18) Rådets direktiv 92/109/EEG, kommissionens direktiv 93/46/EEG(8), 2001/8/EG(9) och 2003/.../EG(10) samt kommissionens förordningar (EG) nr 1485/96(11) och (EG) nr 1533/2000(12) bör upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Räckvidd och syfte

Genom denna förordning upprättas harmoniserade åtgärder för kontroll och övervakning inom gemenskapen av vissa ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen, i avsikt att förhindra att sådana ämnen sprids.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) förtecknat ämne: varje ämne som upptas i bilaga I, även blandningar och naturprodukter som innehåller sådana ämnen. Härifrån undantas läkemedel, enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel(13), farmaceutiska preparat, blandningar, naturprodukter och andra preparat som innehåller förtecknade ämnen och som är beredda på ett sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas genom metoder som är lättillämpliga eller ekonomiskt fördelaktiga.

b) icke förtecknat ämne: varje ämne som inte är upptaget i bilaga I men beträffande vilket det har fastställts att det används för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

c) utsläppande på marknaden: varje leverans, mot betalning eller utan kostnad, av förtecknade ämnen inom gemenskapen, eller lagring, framställning, produktion, bearbetning, distribution eller förmedling av eller handel med dessa ämnen, i syfte att tillhandahålla dem inom gemenskapen.

d) marknadsaktör: varje fysisk eller juridisk person som medverkar till att släppa ut förtecknade ämnen på marknaden.

e) Internationella narkotikakontrollstyrelsen: den styrelse som upprättats genom 1961 års allmänna narkotikakonvention, ändrad genom 1972 års protokoll.

f) särskilt tillstånd: tillstånd som beviljas en viss typ av marknadsaktör.

g) särskild registrering: registrering som görs för en viss typ av marknadsaktör.

Artikel. 3

Krav för utsläppande på marknaden av förtecknade ämnen

1. Marknadsaktörer som önskar släppa ut förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I på marknaden skall utse en person som är ansvarig för dessa ämnen, anmäla hans/hennes namn och kontaktuppgifter till de behöriga myndigheterna samt omedelbart underrätta dem om varje senare ändring av dessa uppgifter. Den ansvarige personen skall se till att marknadsaktörens handel med förtecknade ämnen sker i enlighet med denna förordning. Den ansvarige personen skall ha behörighet att företräda marknadsaktören och fatta de beslut som är nödvändiga för att utföra de ovan angivna arbetsuppgifterna.

2. Marknadsaktörer skall ha ett tillstånd från de behöriga myndigheterna innan de får inneha eller på marknaden släppa ut förtecknade ämnen av kategori 1 i bilaga I. De behöriga myndigheterna får ge särskilda tillstånd till apotek, apotek för veterinärmedicin, vissa typer av offentliga myndigheter eller krigsmakten. Sådana särskilda tillstånd skall endast vara giltiga för användning av prekursorer på de områden som omfattas av de berörda marknadsaktörernas officiella uppgifter.

3. Marknadsaktörer som har ett sådant tillstånd som avses i punkt 2, får leverera förtecknade ämnen av kategori 1 i bilaga I endast till fysiska eller juridiska personer som har ett sådant tillstånd och som har undertecknat en sådan kundförsäkran som avses i artikel 4.1.

4. Vid bedömningen av om tillstånd skall beviljas skall de behöriga myndigheterna särskilt beakta sökandens kompetens och redbarhet. Tillståndet skall vägras om det finns rimliga skäl att tvivla på sökandens eller den ansvarige personens lämplighet och pålitlighet. Tillståndet får tills vidare upphävas eller återkallas av de behöriga myndigheterna om det finns rimliga skäl att anta att innehavaren inte längre är lämpad att inneha tillstånd eller om de villkor på vilka tillståndet utfärdades inte längre är uppfyllda.

5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 får de behöriga myndigheterna antingen inskränka tillståndets giltighet till högst tre år eller ålägga marknadsaktörerna att med intervall om högst tre år visa att de villkor på vilka tillståndet utfärdades fortfarande uppfylls. I tillståndet skall det anges för vilken eller vilka transaktioner det gäller samt vilka ämnen som berörs. Särskilda tillstånd enligt punkt 2 skall i princip utfärdas för obegränsad tid men kan tills vidare upphävas eller återkallas av de behöriga myndigheterna på de villkor som anges i punkt 4, tredje meningen.

6. Marknadsaktörer som ägnar sig åt att släppa ut förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I på marknaden skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, vara skyldiga att till de behöriga myndigheterna utan dröjsmål lämna och uppdatera adressuppgifter för de lokaler som de använder för framställning av eller handel med dessa ämnen innan de släpps ut på marknaden. Apotek, apotek för veterinärmedicin, vissa typer av offentliga myndigheter eller krigsmakten kan åläggas särskild registrering. Sådan registrering skall anses vara giltig endast för användning av prekursorer på de områden som omfattas av de berörda marknadsaktörernas officiella uppgifter.

7. De behöriga myndigheterna får kräva att marknadsaktörer erlägger en avgift för att ansöka om tillstånd eller registrering. Sådana avgifter skall tas ut på ett icke-diskriminerande sätt och får inte överskrida kostnaden för att behandla ansökan.

Artikel 4

Kundförsäkran

1. Varje marknadsaktör som är etablerad inom gemenskapen och som förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 1 eller 2 i bilaga I skall, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 6 och 14, få en försäkran från kunden där det anges hur de förtecknade ämnena skall användas. För varje enskilt förtecknat ämne krävs en separat försäkran. Denna försäkran skall upprättas i enlighet med mallen i punkt 1 i bilaga III. Juridiska personer skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

2. Som ett alternativ till ovannämnda försäkran för en enstaka transaktion får en marknadsaktör som regelbundet förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 2 i bilaga I godta en enda försäkran som omfattar ett antal transaktioner med ämnet över en period på högst ett år, såvida marknadsaktören har förvissat sig om att följande kriterier är uppfyllda:

a) Marknadsaktören har vid minst tre tillfällen under de föregående tolv månaderna levererat ämnet till kunden.

b) Marknadsaktören har ingen anledning att anta att ämnet kommer att användas i olagligt syfte.

c) De beställda kvantiteterna stämmer överens med kundens normala förbrukning.

Denna försäkran skall upprättas i enlighet med mallen i punkt 2 i bilaga III. Juridiska personer skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

3. En marknadsaktör som levererar förtecknade ämnen av kategori 1 i bilaga I skall stämpla och datera en kopia av försäkran för att på så sätt intyga att den överensstämmer med originalet. När ämnen av kategori 1 förflyttas inom gemenskapen skall en sådan kopia alltid medfölja och på begäran visas för de myndigheter som ansvarar för att kontrollera innehållet i fordon vid transporter.

Artikel 5

Dokumentation

1. Marknadsaktörerna skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, se till att alla transaktioner som leder till att förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden är korrekt dokumenterade i enlighet med punkterna 2-5 nedan. Denna skyldighet skall inte gälla för sådana marknadsaktörer som har särskilda tillstånd eller har ålagts särskild registrering i enlighet med artikel 3.2 respektive 3.6.

2. Affärsdokument som t.ex. fakturor, fraktsedlar, administrativa handlingar samt transport- och andra fraktdokument skall innehålla tillräcklig information för att följande klart skall framgå:

a) Det förtecknade ämnets namn i den form som används i kategorierna 1 och 2 i bilaga I.

b) Mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, då det gäller blandningar eller naturprodukter, blandningens eller naturproduktens mängd och vikt om den är känd samt mängd och vikt, eller viktprocent, av varje ämne som upptas i kategorierna 1 och 2 i bilaga I och som ingår i blandningen.

c) Namn och adress till leverantören, distributören, mottagaren och om möjligt andra marknadsaktörer som är direkt inblandade i transaktionen på det sätt som anges i artikel 2 c och 2 d.

3. I dokumentationen skall även ingå en sådan kundförsäkran som avses i artikel 4.

4. Operatörerna skall bokföra sina transaktioner på ett så utförligt sätt som krävs för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt punkt 1.

5. Den dokumentation och bokföring som avses i punkterna 1-4 skall bevaras i minst tre år, räknat från utgången av det kalenderår då en sådan transaktion som avses i punkt 1 ägde rum, och hållas omedelbart tillgänglig för att på begäran kunna inspekteras av de behöriga myndigheterna.

6. Dokumentationen får också bevaras i form av framställningar på ett bildmedium eller annat datamedium. Det måste ombesörjas att lagrade uppgifter

a) svarar mot dokumentationen till utseende och innehåll när de görs läsbara, och

b) alltid är lätt tillgängliga, kan göras läsbara utan dröjsmål och kan analyseras med automatiserade hjälpmedel under hela den tid som anges i punkt 5.

Artikel 6

Undantag

Skyldigheterna enligt artiklarna 3, 4 och 5 skall inte tillämpas på transaktioner med förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I, om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II under en period av ett år.

Artikel 7

Märkning

Marknadsaktörerna skall se till att etiketter fästs på förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I innan de tillhandahålls eller levereras. På dessa etiketter skall ämnenas namn anges i den form som används i bilaga I. Marknadsaktörerna får dessutom sätta på sina sedvanliga etiketter.

Artikel 8

Rapportering till de behöriga myndigheterna

1. Marknadsaktörerna skall omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna om alla omständigheter - t.ex. ovanliga beställningar eller transaktioner som rör förtecknade ämnen - som tyder på att sådana ämnen som skall släppas ut på marknaden kan komma att användas till olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

2. Marknadsaktörerna skall förse de behöriga myndigheterna med sådan sammanfattande information om sina transaktioner med förtecknade ämnen som anges i de genomförandeåtgärder som antagits i enlighet med artikel 14.

Artikel 9

Riktlinjer

1. För att underlätta samarbetet mellan de behöriga myndigheterna, marknadsaktörerna och den kemiska industrin beträffande bland annat icke förtecknade ämnen skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 15.2 utarbeta och uppdatera riktlinjer till stöd för den kemiska industrin.

2. Riktlinjerna skall särskilt innehålla följande:

a) Information om hur misstänkta transaktioner kan upptäckas och rapporteras.

b) En regelbundet uppdaterad lista över icke förtecknade ämnen, så att industrin frivilligt kan övervaka handeln med sådana ämnen.

c) Annan användbar information.

3. De behöriga myndigheterna skall se till att riktlinjerna och listan över icke förtecknade ämnen regelbundet distribueras på ett sätt som de behöriga myndigheterna finner lämpligt och som överensstämmer med riktlinjernas mål.

Artikel 10

De behöriga myndigheternas befogenheter och skyldigheter

1. För att se till att artiklarna 3-8 tillämpas korrekt skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att ge de behöriga myndigheterna möjligheter att fullgöra sina skyldigheter i fråga om kontroll och övervakning, i synnerhet för att

a) inhämta information om alla beställningar av förtecknade ämnen eller transaktioner där förtecknade ämnen ingår,

b) få tillträde till marknadsaktörernas affärslokaler i syfte att få bevis för oegentligheter,

c) om nödvändigt stoppa försändelser som inte följer bestämmelserna i denna förordning.

2. De behöriga myndigheterna skall respektera affärshemligheter.

Artikel 11

Samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen

1. Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter som ansvarar för tillämpningen av denna förordning samt underrätta kommissionen om detta.

2. Vid tillämpningen av denna förordning skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15, bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen(14), särskilt de som gäller sekretess, gälla i tillämpliga delar. Den eller de behöriga myndigheter som utsetts enligt punkt 1 i den här artikeln skall fungera som behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG) nr 515/97.

Artikel 12

Påföljder

Medlemsstaten skall fastställa bestämmelser om påföljder för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning samt vidta de åtgärder som behövs för att de skall tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Artikel 13

Uppgifter från medlemsstaterna

1. För att möjliggöra eventuella nödvändiga ändringar av övervakningsåtgärderna beträffande handel med förtecknade och icke förtecknade ämnen skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat varje år till kommissionen lämna alla uppgifter om genomförandet av de övervakningsåtgärder som fastställs i denna förordning, särskilt i fråga om ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen samt metoder för spridning och olaglig framställning.

2. Kommissionen skall i enlighet med artikel 12.12 i FN-konventionen och i samråd med medlemsstaterna översända en sammanfattning av de uppgifter som lämnas enligt punkt 1 till Internationella narkotikakontrollstyrelsen.

Artikel 14

Genomförande

Följande åtgärder för att genomföra denna förordning skall vid behov vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2:

a) Fastställande av de krav och villkor för beviljande av tillstånd som avses i artikel 3 och detaljer angående tillståndet.

b) Fastställande, när så krävs, av villkor för den dokumentation och märkning av blandningar och preparat som innehåller ämnen upptagna i bilaga I, som avses i artiklarna 5-7.

c) Ändringar av bilaga I till följd av att tabellerna i FN-konventionens bilaga ändras.

d) Ändringar av gränsvärdena i bilaga II.

e) Fastställande av krav och villkor för kundförsäkringar som avses i artikel 4 samt närmare bestämmelser om hur de skall användas. Det skall inkludera regler för hur kundförsäkringar i förekommande fall skall lämnas i elektronisk form.

f) Andra åtgärder som krävs för effektivt genomförande av denna förordning.

Artikel 15

Kommitté

1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 10 i förordning (EEG) nr 3677/90.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 16

Information om medlemsstaternas åtgärder

Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som den vidtar till följd av denna förordning, särskilt åtgärder som vidtas i enlighet med artiklarna 10 och 12. Medlemsstaterna skall också anmäla varje senare ändring av sådana åtgärder.

Kommissionen skall vidarebefordra denna information till övriga medlemsstater. Den skall utvärdera genomförandet av förordningen tre år efter dess ikraftträdande.

Artikel 17

Upphävande

1. Rådets direktiv 92/109/EEG, kommissionens direktiv 93/46/EEG, 2001/8/EG och 2003/.../EG samt kommissionens förordningar (EG) nr 1485/96 och (EG) nr 1533/2000 skall upphöra att gälla.

2. Hänvisningar till de upphävda direktiven eller förordningarna skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

3. Giltighetstiden för de register som upprättats, de tillstånd som beviljats och de kundförsäkringar som utfärdats enligt de upphävda direktiven eller förordningarna skall inte påverkas.

Artikel 18

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den ...(15), utom artiklarna 9, 14 och 15, som träder i kraft samma dag som denna förordning offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, för att de i dessa artiklar föreskrivna åtgärderna skall hinna vidtas. Dessa åtgärder skall träda i kraft tidigast den ...(16).

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

(1) EGT C 20 E, 28.1.2003, s. 160.

(2) EUT C 95, 23.4.2003, s. 6.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 11 mars 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 september 2003 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EUT).

(4) EGT L 326, 24.11.1990, s. 56.

(5) EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5).

(6) EGT L 370, 19.12.1992, s. 76. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/8/EG (EGT L 39, 9.2.2001, s. 31).

(7) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(8) Kommissionens direktiv 93/46/EEG av den 22 juni 1993 om ersättning och ändring av bilagorna till rådets direktiv 92/109/EEG om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa substanser (EGT L 159, 1.7.1993, s. 134).

(9) Kommissionens direktiv 2001/8/EG av den 8 februari 2001 om att ersätta bilaga I till rådets direktiv 92/109/EEG om tillverkning och saluföring av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen (EGT L 39, 9.2.2001, s. 31).

(10) EGT L ...

(11) Kommissionens förordning (EG) nr 1485/96 av den 26 juli 1996 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/109/EEG vad gäller kundförsäkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen (EGT L 188, 27.7.1996, s. 28). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1533/2000 (EGT L 175, 14.7.2000, s. 75).

(12) Kommissionens förordning (EG) nr 1533/2000 av den 13 juli 2000 om ändring av förordning (EG) nr 1485/96 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/109/EEG vad gäller kundförsäkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen.

(13) EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direktivet ändrat genom direktiv 2002/98/EG (EUT L 33, 8.2.2003, s. 30).

(14) EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

(15) 18 månader efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

(16) 18 månader efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

BILAGA I

FÖRTECKNADE ÄMNEN I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 2 a

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>

BILAGA III

1. Mall för försäkran för enstaka transaktioner (kategori 1 eller 2)

>PIC FILE= "CE2003277SV.003902.TIF">

2. Mall för försäkran för flera transaktioner (kategori 2)

>PIC FILE= "CE2003277SV.004001.TIF">

RÅDETS MOTIVERING

I INLEDNING

Kommissionen lade fram ovan nämnda förslag för rådet den 10 september 2002.

Europaparlamentet avgav sitt yttrande efter första behandlingen den 11 mars 2003 och antog då tre ändringar i det ursprungliga förslaget.

Mot bakgrund av resultatet efter Europaparlamentets första behandling lade kommissionen fram ett ändrat förslag.

Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 26 februari 2003(1).

Enligt medbestämmandeförfarandet (artikel 351 i EG-fördraget) antog rådet med beaktande av Europaparlamentets första behandling den 29 september 2003 en gemensam ståndpunkt om förslaget till förordning.

II SYFTE

Syftet med den föreslagna förordningen är att omvandla nuvarande direktiv 92/109/EEG(2) till en förordning för att förenkla lagstiftningen och på så sätt underlätta laglig handel med prekursorer på den inre marknaden samtidigt som man undviker att dessa kemiska medel kommer på avvägar och utnyttjas för tillverkning av olaglig narkotika.

III ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN ENLIGT DOKUMENT 9732/03

1. Allmänt

I sin gemensamma ståndpunkt har rådet anammat det syfte som anges i fördraget, dvs. att inrätta harmoniserade åtgärder för att inom gemenskapen kontrollera och övervaka vissa ämnen som ofta används för olaglig tillverkning av narkotika och psykotropa ämnen i syfte att hindra att sådana ämnen kommer på avvägar.

2. Europaparlaments ändringar

Rådet intog följande ståndpunkt om Europaparlamentets antagna ändringar:

- Ändring 1 godtogs av rådet och infördes som ett nytt skäl 4 i den gemensamma ståndpunkten.

- Ändring 2 har inte införlivats med den gemensamma ståndpunkten eftersom förteckningen över icke förtecknade ämnen skall granskas av den kommitté som anges i artikel 15 fyra gånger om året och som skall ändra i förteckningen om så är nödvändigt. Rådet delar kommissionens synpunkt att den föreslagna ändringen inte leder till en förbättring av det nuvarande systemet.

- Rådet godtog inte den första delen av ändring 3, nämligen att varje medlemsstat varje år skall underrätta kommissionen om de genomförandeåtgärder som den vidtar. Emellertid får Europaparlamentet gehör för sina farhågor att sådan information inte ges regelbundet genom de krav på medlemsstaterna att underrätta kommissionen om varje ändring i sina genomförandeåtgärder (artikel 16). Den andra delen av ändringsförslaget godtogs av rådet.

3. Nya inslag som rådet infört

De viktigaste punkterna i den gemensamma ståndpunkterna som skiljer sig från kommissionens förslag är följande:

Skäl 4

Detta nya skäl anger uttryckligen att i samband med EU:s utvidgning är det viktigt att omvandla det nuvarande direktivet till en förordning, eftersom varje ändring i det befintliga direktivet och dess bilagor skulle utlösa nationella genomförandeåtgärder i 25 medlemsstater.

Skäl 15

Den gemensamma ståndpunkten innehåller ett nytt skäl 15 som klargör att de medlemsstater som för närvarande har stränga regler och påföljder i den nationella lagstiftningen inte behöver göra lagstiftningen mindre strikt enligt denna förordning.

Artikel 2 - Definitioner

- I led c har "bearbetning" införts i definitionen på "utsläppande på marknaden" för att låta förordningens tillämpningsområde omfatta bearbetning. Bearbetning infördes i definitionen på "operatör" i direktiv 92/109/EEG.

- I led f och g har definitioner på "särskilt tillstånd" och "särskild registrering" lagts till för att avspegla tilläggen i artiklarna 3.2, 3.5 och 5.

Artikel 3 - Krav för utsläppande på marknaden av förtecknade ämnen

- Rådet har infört en ny punkt 1 för att ge operatören rätt att utse en särskild person som skall övervaka att handeln med förtecknade ämnen inte bryter mot denna förordning. Denna bestämmelse ger den behöriga nationella myndigheten möjlighet att bedöma om en särskild operatör bör beviljas tillstånd.

- I punkt 2 har det i den gemensamma ståndpunkten införts ett krav på att operatörerna skall ha tillstånd innan de får inneha förtecknande ämnen för att underlätta en effektivare kontroll. Dessutom ger den gemensamma ståndpunkten de behöriga myndigheterna möjlighet att undanta vissa kategorier av offentliga myndigheter från en del av skyldigheterna i samband med tillståndsförnyelse och den dokumentation som krävs för transaktionerna. Detta undantag beviljas i form av ett särskilt tillstånd och en särskild registrering. Undantagsregler har införts för att undvika en alltför tung administrativ börda för de behöriga myndigheterna och vissa operatörskategorier. Införandet av undantag avspeglas i ändringarna i sista meningen i artikel 3.5, i andra meningen i artikel 3.6, i sista meningen i artikel 5.1 och i artikel 14.1.

- Bestämmelsen i punkt 3, som anger att en operatör bara får leverera förtecknade ämnen till tillståndsinnehavare och personer som undertecknat en kundförsäkran, har överförts från artikel 4.3 i kommissionens förslag.

- I punkt 4 lade rådet till en bestämmelse om att de behöriga myndigheterna bör avstå från att utfärda tillstånd om det föreligger rimliga skäl att tvivla på sökandens lämplighet.

- En ny punkt 5 har införts för att ge de behöriga myndigheterna rätt att antingen begränsa tillståndets giltighetstid eller försöka bevisa att villkoren för att bevilja tillstånd fortfarande gäller. Detta införande medger en strängare efterlevnad av förordningen.

- I punkt 7 ger rådet de behöriga myndigheterna möjlighet att, i enlighet med nationell praxis, i några medlemsstater kräva en avgift för tillståndet eller registreringen men den får inte överskrida ådragna administrativa kostnader.

Artikel 5 - Dokumentation

- Enligt punkt 1 är operatörer som har särskilda tillstånd eller som är underställda särskild registrering undantagna från skyldigheten att dokumentera transaktioner.

- Enligt punkt 2 b omfattar den gemensamma ståndpunkten naturprodukter i enlighet med definitionen på förtecknade ämnen i artikel 2 a.

- I punkt 2 c hänvisar rådet till alla operatörer som är inblandade i en transaktion för att se till att hela operatörskedjan klart framgår av affärsdokumenten när så är möjligt.

- Punkt 6 i den gemensamma ståndpunkten inför en möjlighet att lagra dokumentationen elektroniskt.

Artikel 6 - Undantag

Artikel 6 har ändrats för att klargöra att tröskelvärdena för ämnen av kategori 2 skall gälla under en ettårsperiod.

Artikel 8 - Rapportering till de behöriga myndigheterna

Rådet ansåg att genomförandeåtgärderna var nödvändiga för att bestämma vilken information som operatörerna skall lämna om transaktioner med förtecknande ämnen. Artikel 8.2 har följaktligen ändrats.

Artikel 10 - Behöriga myndigheters befogenheter och skyldigheter

Punkt 1 c infördes för att de behöriga myndigheterna skall ha rätt att stoppa försändningar som inte motsvarar bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 12 - Påföljder

Skyldigheten i första stycket för varje medlemsstat att underrätta kommissionen om upprättandet av regler för påföljder eller ändringar av dessa har överförts till artikel 16.

Artikel 14 - Förfarande för genomförande

Rådet ansåg att genomförandeåtgärder var nödvändiga i artikel 14 för att fastställa kraven och villkoren för meddelande av tillstånd. En ny punkt 1 har införts för att tillgodose detta villkor. Dessutom föreskrev rådet i punkt 5 möjligheten att upprätta regler för hur kundförsäkringar skall lämnas i elektronisk form. Slutligen lade rådet till en ny punkt 6 för att omfatta andra nödvändiga genomförandeåtgärder.

Artikel 16 - Information om medlemsstaternas åtgärder

- Första stycket har ändrats för att omfatta medlemsstaternas skyldighet att underrätta kommissionen om de åtgärder de vidtar i form av påföljder och för att genomföra sina kontroll- och övervakningsuppgifter samt varje senare ändring av sådana åtgärder. Denna skyldighet har överförts från artikel 12 i kommissionens förslag.

- Andra stycket har formulerats om för att beakta en av Europaparlamentets antagna ändringar som ålägger kommissionen skyldigheten att utvärdera genomförandet av förordningen tre år efter dess ikraftträdande. Eftersom det i artikel 18 föreskrivs att förordningen skall träda i kraft 18 månader efter offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning, anser rådet att det är rimligt att utvärdera genomförandet ungefär fem år efter offentliggörandet.

Artikel 17 - Upphävande och skäl 18

Med tanke på att det föreskrivs en period på 18 månader innan förordningen träder i kraft (artikel 18) har ett antal medlemsstater bett kommissionen att omedelbart lägga fram förslag till ändringar i bilagan till det befintliga direktivet 92/109/EEG i form av ett kommissionens direktiv. Antagandet av detta direktiv genom kommittéförfarande planeras äga rum före sommaruppehållet 2003. Detta direktiv bör också upphävas samtidigt med alla gällande rättsakter som anges i artikel 17 när den nya förordningen träder i kraft. Artikel 17 och motsvarande skäl 18 har därför ändrats i motsvarande grad.

Bilaga I

Den gemensamma ståndpunkten innebär en rättelse av KN-numret och CAS-numret för norefedrin och ett tillägg av isomerer och naturprodukter genom hänvisningar i en fotnot när så varit möjligt.

IV SLUTSATS

Den gemensamma ståndpunkt som rådet antagit enhälligt har utformats för att nå syftet med den förordning i vilken man skall fastställa harmoniserade åtgärder för kontroll och övervakning av den lagliga handeln med narkotikaprekursorer inom gemenskapen och hindra att sådana kemiska ämnen kommer på avvägar så att de utnyttjas för olaglig tillverkning av narkotika och psykotropa ämnen.

(1) EGT C 95, 23.4.2003, s. 6.

(2) EGT L 370, 19.12.1992, s. 76.