EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION 
Bryssel den 21.05.1997 
KOM(97) 192 slutlig 
MEPPELANPE FRÅN KOMMISSIONEN 
TILL RADET OCH EUROPAPARLAMENTET 
OM 
EN UNIONSPOLITIK MOT KORRUPTION 

INNEHÅLLSFÖRTECKNING 
Del I: INLEDNING 
I 1 BEHOVET AV EN FÖRSTÄRKT UNIONSPOLITIK MOT KORRUPTION 
1.2 KORRUPTIONENS OMFATTNING 
Del II: BEKÄMPNING AV KORRUPTION INOM SÄRSKILDA 
POLITIKOMRÅDEN 
II. 1 KORRUPTION OCH STRAFFLAGSTIFTNING 
11.2 SKATTEAVDRAG 
II.3 DEN INRE MARKNADEN OCH ANNAN INRE POLITIK 
11.3.1 Direktiven om offentlig upphandling 
11.3.2 Ekonomiska transaktioner 
II.3.2.a Företagsräkenskaper 
II.3.2.b Finansinstitut 
11.3.3 Andra åtgärder och politikområden 
II. 3.3. a Svartlistning 
II.3.3 b Åtaganden mot korruption 
II.3.3 c Civilrättslig gottgörelse 
II. 3.3.d "Whistle blowers" (uppgiftslämnare) 
114 EXTERNT STÖD OCH SAMARBETE 
11.4.1 Förebyggande av korruption i tredje länder som mottar EG-stöd 
11.4.2 Program för bekämpning av korruption 
11.4.3 God statsförvaltning och bestämmelser om bekämpning av korruption 
11.5 SAMARBETE I INTERNATIONELLA FORA 
BILAGA I INTERNATIONELLA INITIATIV 
Del I: INLEDNING 
I 1 BEHOVET AV EN FÖRSTÄRKT UNIONSPOLITIK MOT KORRUPTION 
1. Syftet med detta meddelande är att presentera de huvudsakliga beståndsdelarna i 
en unionspolitik mot korruption. Behovet av att bekämpa korruption på EU-nivå har 
redan bekräftats och ett antal initiativ som rör kampen mot korruption har tagits. Dessa 
omfattar dock inte alla frågor och ingår inte heller som del i en samlad insats. 
Utvecklingen tyder på ett behov av vidare och mer samordnade åtgärder. 
• Europaparlamentet uppmanade i sin resolution av den 15 december 1995 
(föredragande Heinke Salisch) såväl kommissionen som rådet och medlemsstaterna att 
vidta åtgärder mot korruption på en rad områden. I denna rapport, som inte 
avgränsades till korruption som påverkar EG: s finansiella intressen, underströks 
korruptionshotet, dess kopplingar till organiserad brottslighet samt behovet av en 
unionspolitik mot korruption. 
• I rapporten från högnivågruppen om organiserad brottslighet, som arbetar på uppdrag 
av Europeiska rådet, betonas vikten av att förstärka kampen mot korruption. 
• Korruptionsfrågan diskuteras för närvarande i en mängd internationella fora, bl.a. G7, 
OECD, Europeiska rådet, Förenta nationerna och Världshandelsorganisationen 
(se bilaga 1). Resultatet av dessa diskussioner kommer att få betydelse för unionen och 
det blir allt tydligare att unionen måste handla samordnat om den skall kunna försvara 
sina intressen på ett effektivt sätt. 
2. Unionens intressen påverkas av korruptionen eftersom den 
- undergräver ett sunt beslutsfattande, 
- snedvrider konkurrensförhållandena och strider mot principerna om öppna och fria 
marknader, särskilt mot kravet på en väl fungerande inre marknad, 
- skadar gemenskapens ekonomiska intressen, 
- motverkar yttre politik med hänsyn till en rad stater som mottar stöd, och 
- är oförenlig med en tydlig och öppen internationell handelpraxis. 
3. Det ligger i unionens intresse att formulera en sammanhängande strategi mot 
korruption både inom och utanför dess gränser samtidigt som man respekterar 
internationella lagbestämmelser om jurisdiktion. En sådan strategi skulle omfatta 
internationell handel och konkurrens, gemenskapsutgifter utanför unionen, 
gemenskapens egna medel, politiken för utvecklingssamarbete och strategin för 
anslutning av nya medlemsstater. 
1.2 KORRUPTIONENS OMFATTNING 
4. Med korruption avses varje missbruk av befogenheter eller oregelmässighet i 
beslutsförfarandena som föranletts av en orättmätig bevekelsegrund eller vinst. Detta 
allmänna korruptionsbegrepp kan tas i betraktande i samband med flera parametrar. 
• 
• Olika former av tjänstefel kan påverka beslutsprocessen. Lagligt sett kan de tillhöra 
olika kategorier, såsom missbruk, bedrägeri, handel med inflytande samt mutor eller 
provisioner. Inte alla dessa handlingssätt är nödvändigtvis brottsliga överträdelser i 
varje medlemsstat. Det finns ingen enhetlig definition för alla beståndsdelarna i 
korruption. Det finns exempel på handlingar som inte utgör brottsliga överträdelser i en 
medlemsstat men som fortfarande anses korrupta i andra. Detta gäller exempelvis för 
gåvor som ges i det underförstådda syftet att givaren kan komma att ges en förmånlig 
behandling. 
Alla korruptionshandlingar innefattar minst två parter, nämligen den som erbjuder 
mutan - överträdelsen aktiv korruption (bestickning) - och den som tar emot mutan -
överträdelsen passiv korruption (tagande av muta). Aktiv korruption kan begås 
antingen av en privatperson eller en juridisk person (t.ex. ett företag) som erbjuder 
mutor. Passiv korruption kan bestå i att offentliga tjänstemän, politiker, anställda o.s.v. 
tar emot mutor. Även personer som inte själva fattar beslut, men som har inflytande 
över beslutsfattaren, kan omfattas. 
Korruptionen är inte avgränsad till den offentliga sektorn. Också i den privata 
sektorn kan en muta locka en person att handla mot avtalsenliga, administrativa eller 
moraliska skyldigheter. 
Korruption kan ha internationell omfattning. Bestickning kan innefatta betalningar i 
andra länder, liksom betalningar inom det nationella territoriet till utländska tjänstemän, 
EG-tjänstemän och tjänstemän i internationella organisationer. 
• Vissa politiska områden kan betraktas som särskilt känsliga för korruption. Eventuellt 
kan lagstiftaren vilja koncentrera sig på dessa områden som har särskilda egenskaper. 
Ett exempel är det EU-instrument som endast avser korruption som skadar EG: s 
finansiella intressen. Här behövdes uppenbarligen en insats på unionsnivå. Arbetet inom 
OECD har fokuserats på korruption i internationella affärstransaktioner, eftersom 
denna typ av korruption har särskilda följder för ekonomiska transaktioner som berör 
OECD-medlemmar. 
5. Alla medlemsstater har kriminaliserat bestickning av egna offentliga 
tjänstemän1, dock inte på ett likartat sätt. • 
1 Följande definitioner av offentliga tjänstemäns aktiva och passiva korruption har använts i utkastet till 
konvention om kampen mot korruption som omfattar Europeiska gemenskapens tjänstemän eller 
Europeiska unionens medlemsstater, och ger en indikation om de beståndsdelar som är gemensamma 
för de 15 medlemsstaterna. 
"Det uppsåtliga handlandet av en tjänsteman som uppsåtligen begär eller tar emot, direkt eller genom 
tredje man, förmåner av något slag för sig själv eller för tredje man eller tar emot ett löfte om en 
3 
• 
• 
• I vissa medlemsstater är det så att om en muta betalas på ett företags vägnar, kan detta 
företag ställas till straffrättsligt ansvar, medan det i andra medlemsstater inte omfattas 
av något ansvar. Endast de berörda fysiska personerna har begått en överträdelse, även 
om denna begicks på företagets vägnar. » 
I vissa stater betraktas politiskt valda tjänstemän, ministrar och parlamentsledamöter 
inte som offentliga tjänstemän och lyder därför inte under samma korruptionslagar som 
dessa. 
I vissa stater är bestickning av en person med inflytande över en tjänsteman inte 
nödvändigtvis en överträdelse. Mutan måste betalas till den tjänsteman som fattar det 
aktuella beslutet innan någon brottslig överträdelse anses begången. 
I vissa stater krävs att tjänstemännen handlar mot sina officiella skyldigheter. Därmed 
begås kanske ingen överträdelse när en tjänsteman tar emot en muta för att tilldela ett 
kontrakt till det företag som ändå skulle ha fått det. 
6. För närvarande är det i flertalet medlemsstater inte i något fall en överträdelse att 
besticka en utländsk tjänsteman eller tjänstemän i internationella organisationer. 
Även i de fyra medlemsstater där det går att åtala bestickning av utländska tjänstemän, 
används olika metoder. 
• En av dessa är tillämpningen av territorialprincipen. Om korruption som berör 
utländska tjänstemän förekommer på en sådan medlemsstats territorium är det möjligt 
att straffrättsligt åtala både de aktiva och passiva parterna, även om mutan inte är en 
straffrättslig överträdelse enligt lagen i den utländske tjänstemannens hemland. Något 
brott har inte begåtts i medlemsstaten om korruptionshandlingen ägt rum utomlands. 
• Vissa länder har en öppen syn på frågan om territorialitet. Där vidtas rättsliga åtgärder 
om någon del av överträdelsen har begåtts på deras territorium. Andra länder har en 
mer strikt tillämpning. De kräver att huvudparten av överträdelsen skall ha begåtts på 
deras territorium innan de vidtar några rättsliga åtgärder. 
• En annan princip, som kan tillämpas vid sidan av territorialitet, är att fastställa 
jurisdiktionen på grundval av nationaliteten. Därav följer att det är en överträdelse när 
en medborgare i en medlemsstat besticker en utländsk tjänsteman, även om ingen del 
av överträdelsen begås på dess territorium, överträdelsen kan vara begränsad till den 
medborgare i medlemsstaten som betalade mutan (enbart aktiv korruption). Det kan 
finnas krav om att handlandet skall vara brottsligt också enligt lagen i den mutade 
utländske tjänstemannens hemland (dubbel kriminalitet). 
sådan förmån för att handla eller underlåta att handla i enlighet med sin plikt eller utöva sina 
funktioner i strid mot sina officiella skyldigheter, skall utgöra passiv korruption. 
Det uppsåtliga handlandet av den som utlovar eller ger, direkt eller genom tredje man, en förmån av 
något slag till en tjänsteman eller till tredje man för att tjänstemannen skall handla eller underlåta att 
handla i enlighet ined sin plikt eller utöva sina funktioner i strid mot sina officiella skyldigheter, skall 
utgöra aktiv korruption " 
7. Ett betydande antal medlemsstater straffbelägger överträdelser i samband med 
korruption inom den privata sektorn, men skillnaderna i metoder är ännu mer uttalade 
än när det gäller korruption som rör offentliga tjänstemän. 
8. I detta meddelande förespråkas inte fullständig harmonisering av medlemsstaternas 
lagar och politik vad gäller korruption. Det finns dock visssa nyckelfrågor där samordning 
på unionsnivå är önskvärd. 
Del II: BEKÄMPNING AV KORRUPTION INOM SÄRSKILDA 
POLITIKOMRÅDEN 
II. 1 KORRUPTION OCH STRAFFLAGSTIFTNING 
9. En av de viktigaste faktorerna i kampen mot korruption är att se till att 
korruptionen kriminaliseras. Utöver den avskräckande och dämpande effekten, uttrycker 
kriminaliseringen också klart och entydigt att vissa beteenden inte kan accepteras och 
strider mot det allmännas intresse. Idealiskt sett bör strafflagstiftningen inom EU omfatta 
bestickning av EG-tjänstemän, tjänstemän i andra medlemsstater, tjänstemän från länder 
utanför unionen samt korruption inom den privata sektorn. 
10. I de flesta medlemsstaterna är det inte en överträdelse att besticka EG-tjänstemän 
eller tjänstemän från andra medlemsstater. Detta innebär ett särskilt problem när EG-
budgeten påverkas. År 1995 lade Spanien fram förslaget till vad som kom att bli det 
första protokollet till konventionen om skyddet av Europeiska gemenskapernas 
finansiella intressen2. Genom detta protokoll görs aktiv och passiv korruption som rör 
gemenskapstjänstemän eller tjänstemän i någon medlemsstat till en brottslig överträdelse i 
alla medlemsstater om korruptionen är till skada för EG: s finansiella intressen. Protokollet 
har ännu inte trätt i kraft och något slutdatum för dess genomförande har inte avtalats. 
Ratifikationen av protokollet hänger samman med ratifikationen av konventionen om 
skyddet av unionens finansiella intressen. 
11. Medlemsstaterna bör åta sig att ratificera och genomföra det första 
protokollet till mitten av 1998. 
12. Det första protokollet begränsades till korruption som skadar EG:s finansiella 
intressen. Därför föreslog Italien under 1996 ett utkast till konvention för att säkerställa 
att alla former av aktiv och passiv korruption som berör tjänstemän vid EU-institutioner 
eller tjänstemän i en annan medlemsstat kriminaliseras, även om EU:s finansiella intressen 
inte påverkas. Man kom snabbt överens om sakinnehållet i detta utkast till konvention, 
men dess antagande har försenats 
13. Medlemsstaterna bör åta sig att anta utkastet till konvention om 
bekämpning av korruption som berör EG-tjänstemän eller tjänstemän i Europeiska 
unionens medlemsstater så snart som möjligt med målsättningen att få en 
ratificering till stånd i slutet av 1998. 
14. De initiativ som hittills har tagits behandlar inte korruption som berör tjänstemän 
från tredje land ens när gemenskapsmedel står på spel. Vad gäller korruption utanför 
unionen skulle det vara ett steg framåt att kriminalisera bestickning av utländska 
tjänstemän. Då skulle de personer inom EU omfattas som mutar tjänstemän från länder 
utanför unionen. Internationella bestämmelser om jurisdiktion måste beaktas i eventuella 
förslag. I förslagen bör man därför ta hänsyn till överträdelser som begås helt eller delvis 
på en medlemsstats territorium och eventuellt också överträdelser som begås utomlands 
2 Undertecknat den 27 september 1996. 
av en medlemsstats medborgare. Frågan om dubbel kriminalitet och vilken definition som 
skall användas kräver ytterligare överväganden. 
15. Det är viktigt att varje förslag om kriminalisering av bestickning av utländska 
tjänsteman omfattas av så många länder som möjligt. Detta skulle säkerställa att företag 
inom unionen som lyder under en lag mot bestickning av utländska tjänstemän inte hamnar 
i en oförmånlig situation jämfört med konkurrenter från andra länder. Under 1978 - 1979 
förekom försök att upprätta en FN-konvention. Europeiska rådet håller för närvarande på 
att upprätta en omfattande konvention vari denna fråga kommer att behandlas. Även 
OECD behandlar denna fråga och ett utkast till rättsakt kommer att diskuteras vid OECD-
ministermötet innevarande år. Detta utkast till rättsakt omfattar endast korruption i 
samband med internationella affärstransaktioner. Det kommer att innebära ett värdefullt 
steg framåt, men alla former av korruption behandlas inte (bl.a. inte de som berör EU: s 
yttre finansiella och tekniska stöd). 
16. Kommissionen stödjer antagandet av en gemensam ståndpunkt i enlighet 
med avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen för kriminalisering av 
bestickning av utländska tjänstemän, i syfte att genomföra denna målsättning inom 
ramen för Europeiska rådet/OECD. 
17. Korruption inom den privata sektorn har ännu inte tagits upp inom EU. Sådan 
förekommer exempelvis när en person i ett privat företag besticks för att handla på ett sätt 
som står i strid med hans eller hennes skyldigheter. Vissa medlemsstater har redan 
kriminaliserat korruption inom den privata sektorn i viss utsträckning3. I andra är 
civilrättsliga eller administrativa åtgärder de enda tillämpliga utvägarna. Korruption inom 
den privata sektorn diskuteras för närvarande inom Europarådet. På grund av 
korruptionens konsekvenser, i synnerhet för konkurrensen, ligger det i unionens intresse 
att bekämpa denna form av korruption. 
IS. Kommissionen förespråkar en kriminalisering av korruption inom den 
privata sektorn med stöd av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen. Till 
att börja med kommer den att föreslå att en gemensam ståndpunkt antas för de 
förhandlingar som för närvarande pågår i Europeiska rådet. 
19. Straffrättsliga sanktioner räcker inte som metod för att bekämpa korruption. 
Endast ett blygsamt antal korruptionsfall kan åtalas med framgång. Det krävs dessutom en 
mängd olika åtgärder, såsom ökad öppenhet och förbättrade socio-ekonomiska villkor. 
Följande avsnitt behandlar några av de viktigare icke-straffrättsliga åtgärderna mot 
korruption. 
3 Sju medlemsstater har bestämmelser som kriminaliserar bestickning av anställda i eller ombud för 
företag i den privata sektorn. I vissa stater faller handlandet, trots att det utgör en brottslig 
överträdelse, under arbets- eller konkurrenslagstiftningen. Ett exempel på detta är Code du travail 
Français, artikel L. 152-6, vari föreskrivs att det är ett brott för en chef eller en anställd att utan 
arbetsgivarens vetskap och godkännande direkt eller indirekt begära eller ta emot erbjudanden eller 
löften om gåvor, rabatter eller vederlag för att utföra eller underlåta att utföra en handling som är att 
hänföra till hans ställning eller underlättas av hans ställning. I andra medlemsstater är den allmänna 
strafflagstiftningen tillämplig på korruption både i den ofientliga och i den privata sektorn. T ex. ar 
avsnitt 1.1 i U.K. Prevention of Corruption Act 1906 tillämpligt på alla "anställda", både i den 
offentliga och den privata sektorn. 
11.2 SKATTEAVDRAG 
20. När beskattningsbara handelsvinster skall beräknas, är det normalt tillåtet att dra 
av de kostnader som hör samman med förvärvandet av inkomsten i fråga från 
handelsintäkterna. Detta är en allmänt accepterad beskattningsprincip. Det betyder dock 
inte att alla kostnader är generellt avdragsgilla. Vissa länder förbjuder särskilt 
skatteavdrag för vissa kostnadskategorier, såsom betalningar som är olagliga enligt lagen i 
det aktuella landet eller representationskostnader. 
21. Endast i ett fåtal medlemsstater föreskriver skattelagstiftningen direkt förbud mot 
korrupta utbetalningar till utländska tjänstemän. Vid sidan av sådana totala förbud, utgörs 
de huvudsakliga grunderna för att inte tillåta skatteavdrag i vissa länder av själva 
betalningarnas natur (gåvor och representation etc. kan ibland inte dras av, oavsett om 
mottagandet är korrupt eller inte), av svårigheterna i att bestyrka sådana betalningar eller 
av att de är olagliga (i utbetalarens eller mottagarens land). 
22. Vissa medlemsstater tillåter särskilt skatteavdrag för bestickning av utländska 
tjänstemän om mutorna anses vara sedvanlig afFärspraxis i det ifrågavarande området. I 
sådana fall kan beviljandet av skatteförmånen villkoras genom krav på att mottagarens 
identitet avslöjas för skattemyndigheterna. 
23. EU: s två största handelspartners har olika grunder för att förbjuda skatteavdrag 
för bestickning av utländska tjänstemän. USA tillåter inte avdrag för mutor som betalas till 
utländska tjänstemän om betalningarna utgör brottsliga överträdelser enligt dess "Foreign 
Corrupt Practices Act från 1977". I Japan är dock mutor otillåtna av andra orsaker. 
24. Beskattningspolitiken har länge betraktats som moraliskt neutral. Detta synsätt är 
inte berättigat när fömåner beviljas för vad som är brottslig verksamhet i den stat i vilken 
mutan tas emot. En sådan ordning kan ses som ett stöd till brottsliga handlingar som 
begås inom andra jurisdiktioner. Vidare får skattelättnader som kan locka till bestickning 
följder för konkurrensen och kan snedvrida den inre marknaden och internationell handel. 
De påverkar också tredje länders ekonomiska och sociala utveckling. Bruket kan 
framkalla skepsis i kandidatländerna och i tredje länder beträffande unionens verkliga mål, 
när företag inom EU kan ses erhålla skatteförmåner för mutor till tjänstemän i dessa länder 
i samband med affärsverksamhet 
25. Kriminalisering av bestickning av utländska tjänstemän kommer att ge vissa 
positiva effekter. I länder där betalningarna är avdragsgilla så länge de inte är olagliga, 
kommer kriminaliseringen automatiskt att sätta stopp för skatteavdragen. Det kan dock 
dröja innan någon sådan kriminalisering sker. När den väl äger rum är det inte heller 
säkert att alla problem därmed löses. 
• Det förekommer att stater tillåter skatteavdrag såvida inte ett brott har styrkts. I 
praktiken skulle krav på bevisning kunna innebära en mycket liten förbättring jämfört 
med nuvarande läge. 
• Det kommer fortfarande att förekomma fall där bestickning av en tjänsteman från tredje 
land utgör en straffrättslig överträdelse i detta tredje land, men inte i EU-
medlemsstaten. Så kan vara fallet när en betydande del av överträdelsen begåtts 
utomlands, eller för att kravet på dubbel kriminalitet inte har uppfyllts. 
• Det finns tvivelaktiga förfaranden som av olika anledningar inte utgör straffrättsliga 
överträdelser. Frånvaron av kriminalisering undanröjer inte det moraliska skälet för att 
förbjuda skatteavdrag för sådana betalningar. De praktiska svårigheterna i att göra 
detta skall dock inte underskattas. 
26. Från många håll efterlyses nu att sådana skatteavdrag skall avskaffas som kan 
gynna bestickning (FN, Europarådet, OECD och Europaparlamentet). Alla 15 
medlemsstaterna har antagit OECD:s rekommendation som innebär att länder som inte 
förbjuder avdrag för mutor till utländska tjänstemän granskar frågan på nytt i syfte att 
förbjuda sådan avdragsrätt. Det tycks därför som om alla medlemsstater är för att sådana 
skatteavdrag inte skall tillåtas. Vissa medlemsstater bekymrar sig emellertid för att deras 
konkurrenskraft kommer att skadas om andra stora handelsnationer fortsätter att tillåta 
skatteavdrag. Vidare kan det vara politiskt mer genomförbart för de berörda 
medlemsstaterna att införa förändringar som svar på ett EU-instrument, hellre än att inleda 
en reform på egen hand på nationell nivå. 
27. Det ligger i unionens intresse att skapa ett gemensamt förhållningssätt till 
avskaffandet av skatteförmåner som kan locka till korruption. 
• Att korruption kan snedvrida konkurrensen erkänns alltmer av internationella 
organisationer såsom OECD och Europarådet och det återspeglas i viss grad även i 
vissa medlemsstaters lagstiftningar (t.ex. tysk och österrikisk lagstiftning rörande illojal 
konkurrens). Syftet med bestickning i affärssammanhang är att vinna en otillåten fördel 
som snedvrider konkurrensen. 
• Staters bestämmelser som i praktiken uppmuntrar bestickning genom att tillåta att 
mutor till utländska tjänstemän dras av ger exportföretag i dessa medlemsstater en 
orättvis fördel både över konkurrenter med inriktning på hemmamarknaden och över 
företag i medlemsstater där sådana avdrag inte är tillåtna. Därför måste den yttre 
dimensionen av en åtgärd mot bestickning beaktas. 
• Frågan om skatteavdrag för mutor till utländska tjänstemän rör inte bara konkurrens 
och handel. Klart är att varje politisk åtgärd som rör bestickning av utländska 
tjänstemän har betydelse för utvecklingssamarbetet och kan påverka utvecklingsländer. 
28. Unionen bör också fullt ut använda sig av de befintliga kanalerna för utbyte av 
information mellan skattemyndigheter när det gäller korrupta betalningar. I den 
utsträckning en muta kan påverka mottagarens skattskyldighet, erbjuder direktivet om 
ömsesidigt bistånd4 en ram för tillhandahållande av information till skattemyndigheterna i 
den medlemsstat där mottagaren av en muta är bosatt. Genom att säkerställa att 
mottagaren åtminstone beskattas för de mottagna beloppen skulle man avskräcka från 
bestickning, även om skattemyndigheterna inte skulle vidarebefordra informationen till de 
rättsliga myndigheterna i den berörda staten. 
29. Som inledande åtgärd vill kommissionen ta upp frågan om skatteavdrag för 
mutor med medlemsstaterna i lämpliga fora, i syfte att nå samförstånd vad gäller att 
avskaffa sådana bestämmelser inom ramen för en samlad insats. 
4 (Direktiv 77/799/EEG) 
11.3 DEN INRE MARKNADEN OCH ANNAN INRE POLITIK 
30. Den fria rörligheten för varor och tjänster baserar sig på principerna om icke­
diskriminering och fri konkurrens. Korruption går emot dessa principer. Det finns 
anledning att granska bestämmelserna för skydd av den fria rörligheten på ett antal 
områden för att se om det går att föreslå några särskilda åtgärder som syftar till att 
bekämpa korruption. 
II 3.1 Direktiven om offentlig upphandling 
31. Dessa direktiv syftar till att säkerställa insyn och lika tillgång till offentlig 
upphandling. 
I de befintliga direktiven om offentlig upphandling5 fastställs under rubriken "Kriterier för 
kvalitativt urval" att den leverantör kan uteslutas från deltagande i en upphandling som 
- har fällts för brott mot yrkesetiken enligt lagakraftvunnen dom, eller 
- har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen, som på något sätt kan styrkas 
av den upphandlande myndigheten. 
Dessa bestämmelser omfattar korruption. 
32. I kommissionens grönbok "Offentlig upphandling i Europeiska unionen: Möjliga 
vägar att gå" (november 1996), anges att rättvis och ickediskriminerande 
tilldelningsförfaranden, tillsammans med möjlighet för leverantörer att kunna hävda sina 
rättigheter i nationella domstolar, minskar risken för bedrägeri och korruption. Även om 
kampen mot korruption kanske inte är det främsta målet, kan varje förbättring av den 
rådande situationen avseende offentlig upphandling bidra till denna kamp på ett nyttigt 
sätt. En idé med särskild relevans som framförs i grönboken är att den ansvariga nationella 
tjänstemannen skulle kunna avge en personlig ansvarsförsäkran om att unionens 
bestämmelser om offentlig upphandling har efterlevts. 
33. Områden som kan utforskas vidare innefattar svartlistning, åtaganden mot 
korruption och civilrättsliga medel. Det finns bestämmelser i direktiven om offentlig 
upphandling6 som behandlar intygande och civilrättsliga medel men dessa gäller bara den 
myndighet som tilldelar kontraktet. I ett internationellt sammanhang ligger det i hög grad i 
unionens intresse att gynna större insyn på området offentlig upphandling. Denna 
målsättning kan fullföljas inom OECD och WTO, där arbete just nu pågår. 
34. Efter det samråd som inleds genom grönboken kommer kommissionen att 
utforska hur tillämpningen av de bestämmelser om .offentlig upphandling som rör 
kampen mot korruption kan förbättras. 
5 (93/36/EEG, 93/37/EEG och 92/50/EEG) 
6 (Direktiv 92/13/EEG) 
10 
H.3.2 Ekonomiska transaktioner 
35. Korruption innefattar ofta en överföring, av pengar eller in natura. 
Penningtransaktioner, särkilt sådana som gäller stora summor, kan lämna spår när 
pengarna förs över från den som betalar mutan till mottagaren. Mutan måste ha en källa 
för att kunna överföras och till slut måste mottagaren deponera den (t.ex. på ett 
bankkonto) eller omvandla den till varor, tjänster eller fast egendom. Eftersom mutor 
oftast är olagliga, kan varje åtgärd som gör att mutan kan avslöjas fungera förebyggande, 
och därmed avskräcka betalning av mutor och underlätta konfiskering av pengar som 
otillåtet har betalats till offentliganställda tjänstemän. 
II.3.2.a Företagsräkenskaper 
36. Om ett företag använder sina tillgångar för att betala mutor måste dessa 
betalningar redovisas på något sätt. Förekomsten av sådana mutfonder i företag är en 
nyckelfaktor i korruptionsförfarandet. Detta skulle i viss grad kunna uppvägas genom 
bestämmelser om insyn i företagsräkenskaper. Arbetet i Europarådet har dragit 
uppmärksamhet till revisorernas och företagsräkenskapernas betydelse när det gäller att 
bekämpa korruption. OECD har rekommenderat att redovisningskrav och praxis bör 
tillgodose att betalningarna redovisas på ett tillfredsställande sätt. Kommissionen lade i juli 
1996 fram en grönbok om den lagstadgade revisorns roll, ställning och ansvarsområde i 
Europeiska unionen. Denna grönbok tar också upp revisorns roll när det gäller att 
upptäcka korruption genom företagskontona. En rad uppföljningsåtgärder, baserade på 
samarbete med de organ som företräder de yrkesverksamma på redovisningsområdet, 
kommer att vidtas under övervakning av kontaktkommittén för räkenskapsdirektiven. 
37. Som uppföljning till det samråd som inleds genom grönboken kommer 
kommissionen att lägga fram ett meddelande med konkreta förslag för hur 
räkenskaps- och revisionsdirektiven och tillämpningen av dessa kan effektiviseras i 
kampen mot korruption. 
II.3.2.b Finansinstitut 
38 En muta går normalt under något steg i transaktionen genom ett finansinstitut. 
OECD har rekommenderat att banker och finansinstitut skall åläggas att hålla med 
adekvat dokumentation för granskning och utredning vid fall av korruption. Genom det 
andra bankdirektivet fastställs redan att varje kreditinstitut skall ha sunda administrations-
och redovisningsförfaranden och lämpliga mekanismer för intern kontroll. Frågan om 
polisens eller domstolarnas tillgång till denna dokumentation avgörs normalt sett genom 
nationell lag. 
39. Direktivet om tvättning av pengar är tillämpligt på intäkter från narkotikabrott och 
intäkter från andra överträdelser som angivits av medlemsstaterna. Banker och andra 
finansinstitut är tvungna att hålla och göra tillgängliga kunduppgifter och 
överföringsdetaljer till bevisning i varje undersökning som rör tvättning av pengar, och är 
också skyldiga att rapportera misstänkta transaktioner. Kommissionen har redan föreslagit 
ett "andra protokoll" till konventionen om skyddet av gemenskapens finansiella intressen, 
vilket gör det till en brottslig handling att tvätta pengar som hänför sig till korruption. 
40. Medlemsstaterna bör fastställa att tvättning av pengar som hänför sig till 
korruption är ett brott. Kommissionen har redan formellt föreslagit detta när det 
11 
gäller korruption som skadar gemenskapernas finansiella intressen i utkastet till det 
"andra protokollet", 
n.3.3 Andra åtgärder och politikområden 
41. På varje enskilt område, såsom jordbruk, strukturfonderna och 
transiteringsordningen, kan särskilda åtgärder bidra till att bekämpa korruption. I detta 
avsnitt utreds tillämpningen av vissa korruptionsbekämpande åtgärder som kan vara 
värdefulla på olika områden där gemenskapens politik innefattar stora utgifter som kan bli 
föremål för korruption eller andra former av missbruk. 
n.3.3.a Svartlistning 
42. Svartlistning erbjuder ett medel för att kontrollera ett företag som har begått en 
överträdelse. I detta hänseende kan det också bli aktuellt att identifiera företag som står 
för en dokumenterad risk för bristande pålitlighet när det gäller korruption. Svartlistning 
kan användas för att förhindra sådana företag från att delta i upphandlingar eller från att 
tilldelas nya kontrakt eller bidrag. Det kan också användas för att helt enkelt varna 
personer om de möjliga riskerna med att göra affärer med ett sådant företag. 
43. I en rådsförordning7 föreskrivs redan åtgärder mot aktörer som svartlistats, såsom 
uteslutning från rättigheter i samband med EUGFJ - garantisektionen. I förordningen 
behandlas brott mot gemenskapsbestämmelser. Alla former av korruption i samband med 
EUGFJ-medel omfattas emellertid inte av förordningen. Vidare finns det inget som hindrar 
ett företag, som tidigare har uteslutits enligt EUGFJ-förordningen på grund av korruption, 
att ansöka om kontrakt eller anslag som finansieras via en annan del av gemenskapens 
budget. 
44. Enligt bestämmelserna i direktiven om offentlig upphandling under rubriken 
"Kriterier för kvalitativt urval" kan ett företag uteslutas från deltagande i en upphandling 
vid vissa brott8. Dessa bestämmelser omfattar korruption och gäller i samma utsträckning 
för kontrakt som tilldelas av kommissionen. 
45. Upprättandet av någon form av allmänt svartlistningssystem som gäller alla 
områden där gemenskapens finanser är i fara, kunde därför övervägas. Detta skulle i så 
fall innefatta området yttre stöd. Användningen av en sådan svartlista skulle skifta från 
område till område. I vissa fall kan det vara lämpligt att ett svartlistat företag automatiskt 
utesluts från att delta i upphandling under en fastställd period. I vissa andra fall, såsom vid 
offentlig upphandling, skulle svarthstningen ha en upplysande funktion. Den beslutande 
myndigheten kunde, efter att ha blivit uppmärksammad på företagets förflutna, välja 
vilken åtgärd som borde vidtas. Som alternativ skulle ett register över juridiska och 
fysiska personer som svartlistats kunna upprättas så att nationella avdelningar och 
7 (Rådets förordning 1469/95, kommissionens förordning 745/96) 
8 Enligt kriterierna för kvalitativt urval kan det företag uteslutas från deltagande i en upphandling som 
har fällts för brott mot yrkesetiken enligt lagakraftvunnen dom, eller 
har gjort sig skyldigt till ett allvarligt fel i yrkesutövningen, som på något sätt kan styrkas av den 
upphandlande myndigheten. 
12 
kommissionen på så sätt kunde varnas om faran med att ha utbyte med sådana aktörer. 
Genom lättillgängliga databaser skulle det gå att identifiera personerna bakom firmorna. 
46. Ett viktigt övervägande att ta hänsyn till när man utreder möjligheten att skapa ett 
allmänt svartlistningssystem eller register är behovet av att respektera principerna för 
datasäkerhet samt principerna9 om proportionalitet, subsidiaritet och individens 
rättigheter. 
II.3.3.b Åtaganden mot korruption 
47. Alla som deltar i upphandlingen för ett visst projekt kan komma att avkrävas ett 
skriftligt åtagande om att de inte kommer att använda sig av bestickning för att få 
kontraktet. Ett sådant åtagande motverkar bestickning och kan göra företaget sårbart för 
civilrättsliga skadeståndskrav eller avtalsenliga böter. En annan metod är att begränsa 
vissa upphandlingar till företag som har antagit särskilda uppförandekoder eller praxis mot 
att korruption används i strävan att tilldelas avtal. Den senare metoden skulle kräva 
försiktighet så att den inte hindrar rättvis konkurrens vid upphandlingar. 
48. Kommissionen kommer att arbeta på ett allmänt system för svartlistning och 
åtaganden mot korruption som kan tillämpas på områden där gemenskapens 
finanser är i fara. Detta skulle möjliggöra utbyte av information mellan områdena 
rörande personer och företag som har ägnat sig åt korruption samtidigt som hänsyn 
tas till kraven på datasäkerhet. 
H.3.3.C Civilrättslig gottgörelse 
49. En straffrättslig eller administrativ sanktion kompenserar inte det företag som inte 
tilldelas ett kontrakt på grund av en konkurrents korrupta förfaranden. Ett civilmål skulle 
ge viss gottgörelse för sådana förluster. Detta skulle också ge en förfördelad konkurrent 
möjlighet att på eget initiativ vidta åtgärder mot en korrumperad konkurrent och därmed i 
sig minska behovet av administrativa åtgärder. Det skulle innebära självövervakning. 
50. Även om inte korruption åsyftas särskilt, finns inom ramen för direktiven om 
offentlig upphandling möjlighet till civilrättslig gottgörelse för ett företag som har förlorat 
ett kontrakt på grund av en oegentlighet i samband med förfarandena vid tilldelningen av 
detta. En sådan åtgärd begränsar sig dock till området för offentlig upphandling och riktas 
mot det organ som tilldelat kontraktet och inte mot den konkurrent som faktiskt betalade 
mutan. En mer allmän möjlighet för företag att inleda civilrättsliga förfaranden mot 
konkurrenter som har betalat mutor utreds av Europarådet. 
51. Vid lämplig tidpunkt kommer kommissionen att föreslå antagandet av en 
gemensam ståndpunkt rörande frågan om civilrättsliga medel mot korruption inom 
ramen för pågående diskussioner i Europarådet 
9 Direktiv 95/46/EG. 
13 
n.3.3.d "Whistle blowers" (uppgiftslämnare) 
52. "Whistle blowers" är anställda hos korrumperade företag som larmar 
myndigheterna om att deras företag är inblandat i korruption. Sådana uppgiftslämnare 
ställs ofta utan det rättsliga skydd som skulle behövas och kan bli bestraffade för sina 
insatser. Rapporten "Whistleblowing, fraud and the European Union" (Uppgiftslämning, 
bedrägeri och Europeiska unionen) som publicerades i februari 1996 av Public Concern at 
Work (London) på uppdrag av Europaparlamentet och sponsrad av kommissionen, tar 
upp många av de berörda frågorna. Kommissionen genomför just nu en studie om 
nationell lagstiftning och praxis om arbetstagares individuella rättigheter som skall beaktas 
i samband med interna företagsfrågor. Häri inkluderas arbetstagarens rätt till skydd mot all 
negativ särbehandling på grund av att en arbetstagare lämnat ett berättigat klagomål till en 
myndighet. 
53. Medlemsstaterna bör se över och där det är lämpligt ändra sin befintliga 
lagstiftning för att se till att personer som rapporterar exempel på korruption ges ett 
adekvat skydd mot repressalier. 
n.4 EXTERNT STÖD OCH SAMARBETE 
II.4.1 Förebyggande av korruption i tredje länder som mottar EG-stöd 
54. Kommissionen har inkluderat kampen mot korruption i sin externa samarbets- och 
stödpolitik. Finansiering ges till en rad projekt som hänför sig till kampen mot korruption 
direkt (regionala seminarier) eller indirekt (förstärkning av rättsväsendets struktur och 
administrativ insyn). Initiativ tas för att bekämpa korruption. Exempel på detta är 
organiseringen av seminarier om ursprungsregler och workshops avseende bättre 
ekonomisk förvaltning och kampen mot bedrägerier. 
55. Kampen mot korruption kräver att man angriper problemet på ett balanserat sätt. 
Villkoren för att bekämpa bedrägeri och korruption måste utgöra en del av en 
sammanhållen utvecklingsstrategi. Det finns argument för en mer sammanhållen 
unionspolitik, med hänsyn till regionala skillnader. 
56. En sådan strategi bör 
- stödja skapandet av fungerande lagstiftning, kontrollmekanismer och institutioner 
genom att tillhandahålla nödvändig teknisk hjälp, 
- förbättra funktionen av och insynen i den offentliga upphandlingen, 
- beakta hur offentliga medel förvaltas vid beslut om initiativ som baseras på stöd med 
gemenskapsmedel, och 
- stödja förbättring av den socio-ekonomiska miljön. 
57. Kommissionen kommer att fastställa en sammanhållen strategi för 
bekämpning av korruption i samband med samarbetet med de tredje länder som 
mottar EG-stöd eller har slutit samarbetsavtal eller avtal om stöd med EG. 
Kommissionen avser att intensifiera sitt stöd till förebyggande av korruption, 
särskilt genom skapandet av ramvillkor som gynnar insyn, god statsförvaltning och 
14 
ett oberoende rättsväsende samt genom att tillhandahålla teknisk hjälp till 
skapandet av fungerande lagstiftning och effektiva mekanismer för upphandling 
och kontroll. 
Kommissionen kommer att granska sina upphandlings- och »vtalibe»tät»fiielwr när 
det gäller hjälp till andra länder i syfte att införa effektivare åtgärder mot 
korruption. Kommissionen kommer att eftersträva harmonisering av de 
bestämmelser som tillämpas i olika grupper av länder. Denna granskning kommer 
att innefatta frågan om sanktioner mot företag som deltar i korruption. 
n.4.2 Program för bekämpning av korruption 
58. Vissa länder i Central- och Östeuropa som har ansökt om medlemskap i 
Europeiska unionen möter problem med korruption under övergången till full 
marknadsekonomi. Det är viktigt att unionen hjälper dessa länder att komma över dessa 
problem som påverkar deras egna reformprogram och kan spridas till grannländer inom 
ramen för en utvidgad union. 
59. Utöver korruptionens effekt på tredje länderna själva, måste unionen som stor 
biståndsgivare engagera sig om EU: s ekonomiska stöd avleds från det aysedda syftet på 
grund av korruption. Europaparlamentet, revisionsrätten och medlemsstaterna är 
angelägna om att se bättre ledningskontroll och kostnadseffektivitet. Denna fråga 
diskuteras löpande i gruppen med personliga företrädare för en sund ekonomisk 
förvaltning (SEM 2000). Omorienteringen av PHARE-programmet nyligen innebär att 
kampen mot oegentligheter och bedrägeri betonas. 
60. Teknisk hjälp för att tygla korruptionen i den offentliga sektorn i Östeuropa har i 
begränsad omfattning redan tillhandahållits genom PHARE-programmet (t.ex. 
Europarådets och EU: s program Octopus om korruption och organiserad brottslighet i 
Central- och Östeuropa). Det med OECD gemensamma SIGMA-projektet som tar upp 
problemen vid offentUg upphandhng är också av betydelse här. De nya oberoende staterna 
har sina egna problem med korruption som påverkar deras ekonomiska och demokratiska 
övergångsprocess. Ett särskilt initiativ inom ramen för Tacis-programmet kan vara 
aktuellt. 
61. När det gäller tredje länder vid Medelhavet sker en utveckling mot fri handel och 
starka band med Europeiska unionens inre marknad. De 27 EUROMED-deltagarna åtog 
sig uttryckligen i Barcelonadeklarationen av den 28 november 1995 att gemensamt 
bekämpa korruptionen. Vidare fastställs i rådets MEDA-förordning10 (varigenom 
upprättas samarbetsförfaranden) bestämda och exakta standarder för en öppen förvaltning 
av ekonomiskt och tekniskt bistånd till tredje länder i Medelhavsområdet. 
62. Särskilda program för bekämpning av korruption bör inrättas, särskilt i 
ansökaiiänderna i Central- och Östeuropa i enlighet med protokollen till 
Europaavtalen om inledning av program och i samband med det planerade 
partnerskapet för anslutning som upprättats kring ett nationellt program för 
genomförande av gemenskapsrätten. 
10 (nr 1488/96) 
15 
II.4.3 God statsförvaltning och klausuler om bekämpning av korruption 
63. Lomé IV-konventionen innefattar efter revisionen genom det avtal som 
undertecknades i Mauritius den 4 november 1995 god statsförvaltning som en av dess 
huvudprinciper. En mer utbredd tillämpning av denna princip krävs om unionen skall 
kunna genomföra en omfattande strategi. 
64. Principen om god statsförvaltning bör beaktas för införande i alla avtal om 
stöd, samarbete och utveckling. 
65. Införande av klausuler om bekämpning av korruption är tänkbart vad gäller alla 
kontrakt som är bidragsfinansierade. I mars 1990 avtalades exempelvis med AVS-staterna 
om införandet av särskilda bestämmelser avseende korruptionsbekämpning i de allmänna 
villkoren för alla avtal som finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden. 
Kommissionen granskar nu sådana klausuler för att se hur deras effektivitet kan förbättras. 
Denna särskilda fråga möter intresse på internationell nivå. Världsbanken har stärkt sitt 
grepp på detta område, och OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd rekommenderade 
under 1996 att klausuler om korruptionsbekämpning skulle införas i biståndsfinansierade 
avtal. 
66. Kommissionen kommer i samarbete med OECD, Världsbanken och övriga 
multilaterala givare att se till att bestämmelser om korruptionsbekämpning införs i 
biståndsfinansierade avtal. 
11.5 SAMARBETE I INTERNATIONELLA FORA 
67. Om EU skall kunna besluta om starka åtgärder för bekämpning av korruption vilka 
kan få betydelse för handeln, är det i EU:s intresse att åtgärderna förankras på så bred bas 
som möjligt så att man uppnår synergifördelar och undviker snedvridning av 
konkurrensen. 
EU måste också sträva efter att säkerställa överensstämmelse mellan interna bestämmelser 
som huvudsakligen är avsedda för den inre marknaden, och yttre politik som särskilt syftar 
till att stärka det öppna multilaterala handelssystemet. Bristen på sådan överensstämmelse 
kan bU kostsam för handel och industri. 
68. Frågan om korruption och insyn dyker regelbundet upp i internationella 
organisationer såsom G7, Världshandelsorganisationen (WTO), Förenta nationerna, 
OECD och Europarådet. Den ligger också högt på dagordningen för EU:s största 
handelspartners, särskilt USA. En FN-deklaration om korruption och mutor i 
gränsöverskridande handel antogs i december 1996, vari medlemsstaterna uppmanas att 
kriminalisera bestickning (nationell och gränsöverskridande) och förbjuda skatteavdrag för 
mutor. En modell till upphandlingslag har utvecklats genom Förenta nationernas kommitté 
för internationell handelsrätt (UNICITRAL). 
69. Den nya WTO-överenskommelsen om statlig upphandling (GPA) trädde i kraft 
den 1 januari 1996. Eftersom denna överenskommelse är "plurilateral" har inte alla WTO-
medlemmar undertecknat den. På detta stadium omfattas inte vissa nyckelmarknader i 
Asien, Amerika, Öst- och Centraleuropa samt Afrika. 
Vid sitt möte i Singapore i december 1996 kom WTO-ministrarna överens om aft upprätta 
en arbetsgrupp för insyn i statliga upphandlingsförfaranden i syfte att utveckla element 
skulle kunna föras in i en lämplig överenskommelse. 
70. Kommissionen kommer också att förespråka en ambitiös och samordnad politisk 
linje i alla berörda internationella fora, inklusive G-7-mötet i Denver i juni 1997. 
17 
BILAGA 1 
INTERNATIONELLA INITIATIV 
Vid G7- mötet i Lyon den 28 juni 1996 gjorde stats- och regeringscheferna 
följande uttalande: 
"...Vi kommer att med beslutsamhet bekämpa korruption i internationella 
affärstransaktioner, eftersom det skadar öppenhet och rättvisa och medför betungande 
ekonomiska och politiska kostnader. I enlighet med OECD-ministrarnas åtaganden att 
straffbelägga sådan bestickning på ett effektivt och samordnat sätt, uppmanar vi OECD att 
närmare undersöka möjligheter och lämpliga internationella instrument för att underlätta 
straffbeläggande och överväga förslag till insatser under 1997 " 
G7:s finansministrar hänvisade den 27 april 1997 till frågan om bestickning och korruption 
och ämnet kommer sannolikt att behandlas på nytt vid G7/P8-mötet i Denver i juni 1997. 
OECD:s ministerråd antog den 11 april 1996 en rekommendation mot 
skatteavdrag för bestickning av tjänstemän vid andra länders myndigheter. Den var ett 
tillägg till tidigare rekommendationer mot korruption som antogs i maj 1994. I 
rekommendationen begärdes också att en rapport, liksom förslag till hur bestickning av 
andra länders offentliganställda tjänstemän skulle kunna straffbeläggas, skulle läggas fram 
för ministerrådet under 1997 i linje med uttalandet från G7/P8-mötet i Lyon. 
En WTO-överenskommelse om offentlig upphandling som trädde i kraft den 1 
januari 1996 innehåller olika bestämmelser om insyn, öppenhet och rättslig prövning vilka 
kommer att lindra problemet med korruption i samband med offentlig upphandling. 
Avtalet, som gäller gemenskapens viktigaste handelspartners, omfattar dock inte alla 
länder i WTO. QUAD-länderna har därför försökt att öka efterlevnaden på WTO-nivå. 
Vid ministerkonferensen i Singapore i december 1996 inleddes förhandlingar om ett nytt 
interimavtal om insyn, öppenhet och rättsliga förfaranden (rättslig prövning). Som 
uppföljning kommer arbetet inom WTO att gå vidare mot ett avtal om öppenhet. 
Europarådet har inrättat en särskild tvärvetenskaplig grupp om korruption 
(GMC). Ett detaljerat handlingsprogram har antagits. För närvarande diskuterar gruppen 
utkast till instrument på de civilrättsliga, straffrättsliga och administrativa områdena. 
Temat för nästa justitieministermöte i Prag i juni 1997 är korruption och organiserad 
brottslighet. 
Förenta nationerna har vid en rad tillfällen tagit upp problemet med korruption. 
Senast i december 1996 antog generalförsamlingen en internationell uppförandekod för 
offentliganställda som en del av en resolution mot korruption. Den antog också ett 
uttalande mot korruption och mutor i internationella affärstransaktioner som bland annat 
behandlade frågor om bestickning av offentliganställda i andra länder, avdragsgilla mutor, 
gränsöverskridande jurisdiktion och banksekretess. 
Världsbanken införde i augusti 1996 särskilda bestämmelser mot korruption i 
sina riktlinjer för upphandling, som är tillämpliga för alla varor och tjänster som finansieras 
med medel från banken. Senare under 1996 fattades beslut om att banken skulle behandla 
18 
korruption som en utvecklingsfråga, och interna arbetsgrupper inrättades för en översyn 
av problemet ur olika synvinklar. 
Internationella valutafonden har nyligen understrukit vikten av att korruptionen 
bekämpas och riktat in sina insatser på att främja god statsförvaltning. 
I mars 1996 antog Organisationen av Amerikanska stater (OAS) en konvention 
mot korruption. 
Den transatlantiska dagordningen och den gemensamma handlingsplanen 
mellan EU och USA innefattar specifika åtaganden mot korruption. 
Afiarssammanslutningarna i USA och EU införde vid ett möte inom den transatlantiska 
affärsdialogen i Chicago 8-9 november 1996 i sitt uttalande en hänvisning där man 
beklagade bruket av mutor och korruption och angav att frågan skulle stå kvar på 
dagordningen även under 1997. 
I maj 1996 förstärkte den internationella handelskammaren sina 
uppföranderegler i fråga om bestickning i internationella handelstransaktioner och 
uppmanade starkt till ökade insatser mot korruption på natipnell och internationell nivå. 
Transparency international, en icke-statlig organisation som ägnar sig åt att 
stävja korruption i internationella affärstransaktioner, har lagt fram en skrift vari 
förespråkas att EU bör vidta åtgärder mot korruption på en rad områden. 
19 
ISSN 1024-4506 
KOM(97) 192 slutlig 
DOKUMENT 
SV 09 
Katalognummer : CB-CO-97-244-SV-C 
ISBN 92-78-20214-2 
Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 
L-2985 Luxemburg 
Ä0