P6_TA(2005)0068

Överläggningar i utskottet för framställningar (2003-2004)

Europaparlamentets resolution om överläggningarna i utskottet för framställningar under sammanträdesperioden 2003-2004 (2004/2090(INI))

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

- med beaktande av sina tidigare resolutioner om överläggningarna i utskottet för framställningar,

- med beaktande av det interinstitutionella avtalet från den 12 april 1989 om att stärka rätten att inge framställningar [1],

- med beaktande av artiklarna 21 och 194 i EG-fördraget,

- med beaktande av årsrapporten om Europeiska ombudsmannens verksamhet 2003,

- med beaktande av artiklarna 45 och 192.6 i arbetsordningen,

- med beaktande av betänkandet från utskottet för framställningar (A6-0040/2005), och av följande skäl:

A. Rätten att inge framställningar är en grundläggande rättighet, oupplösligt förbunden med unionsmedborgarskapet.

B. Rätten att inge framställningar har funnits i EU-fördraget sedan 1992 och bekräftas i fördraget om upprättande av en konstitution för Europa (artikel II-104), som godkändes av Europaparlamentet den 12 januari 2005 [2].

C. Rätten att inge framställningar till Europaparlamentet och rätten att klaga till Europeiska ombudsmannen är viktiga exempel på verktyg som ställts till de europeiska medborgarnas förfogande för att de skall kunna utöva sina direkta demokratiska rättigheter.

D. Kvaliteten på och det ökande antalet framställningar som inges visar att medborgare bosatta i EU använder denna rättighet för att engagera sig i frågor som är viktiga för Europeiska unionen, vilket gör det till en skyldighet för Europaparlamentet att behandla framställningarna effektivt, öppet och utan förseningar.

E. Europaparlamentet har alltid erkänt framställningar som ett sätt att förstärka möjligheten att utöva den politiska kontrollfunktionen i frågor som är av betydelse för EU-medborgarna, framför allt när det gäller potentiellt allvarliga överträdelser av europeisk lagstiftning eller brist på respekt för deras väsentliga och grundläggande rättigheter.

F. De europeiska medborgarna kräver inte bara bättre synergi i institutionernas arbete, utan dessutom större öppenhet och klarhet när det gäller ansvarsfördelningen mellan å ena sidan de europeiska institutionerna, framför allt parlamentet, kommissionen, rådet, Europeiska ombudsmannen och de specialiserade byråerna och, å den andra, medlemsstaternas myndigheter, inklusive deras utskott för framställningar och ombudsmannaenheter inom de nationella och regionala parlamenten, vilka samtliga är viktiga eftersom de ger EU:s medborgare det stöd de behöver för att utöva sina legitima rättigheter.

G. Europaparlamentet, som i enlighet med artikel 230 i EG-fördraget såsom ändrad genom Nicefördraget har rätt att väcka talan inför domstolen på samma villkor som rådet och kommissionen, oberoende av om dess prerogativ berörs eller inte, försöker att ytterligare förstärka de rättsliga och politiska instrument som står till dess förfogande för att på det viset göra det möjligt för parlamentet att reagera effektivare på medborgarnas berättigade oro.

H. Det är Europaparlamentets specifika skyldighet och privilegium att försvara medborgarnas rättigheter, eftersom parlamentet är ett direkt valt organ som företräder Europas medborgare på EU-nivå. För att kunna lösa problem som leder medborgare till att söka dess hjälp har parlamentet emellertid behov av assistans och lojalt samarbete, i synnerhet från kommissionen som är fördragens väktare.

I. Medlemsstaterna och Europeiska unionens tjänstgörande ordförandeskap har en särskild skyldighet att garantera de europeiska medborgarna att lagar som antas genom de europeiska institutionernas lagstiftande behörighet respekteras och tillämpas korrekt av nationella, regionala och lokala förvaltningar, inklusive de organ som agerar under deras överinseende.

1. Europaparlamentet bekräftar att utskottet för framställningar är ett av Europaparlamentets viktigaste organ när det gäller att utöva den parlamentariska granskningen av EU:s institutioner samt nationella, regionala, lokala och sociala myndigheter och därigenom förstärks öppenheten och kunskaperna om Europeiska unionens åtgärder och deras effekter för de europeiska medborgarna.

2. Europaparlamentet konstaterar att framställningar ofta ger en mycket konstruktiv bild av i vilken utsträckning enskilda medborgare anser att deras förväntningar uppfylls med avseende på Europeiska unionen. I förhållande till unionen upplever de sig ofta personligen som avlägsna, oengagerade eller otillräckligt bemötta.

3. Europaparlamentet understryker att det kan undersöka, och vid behov offentliggöra, bristande precision beträffande politiska mål, luckor i det rättsliga ramverket, problem med den praktiska tillämpningen av politiken eller andra svagheter vad gäller Europeiska unionen, samt eventuella överträdelser från medlemsstaternas sida.

4. Europaparlamentet understryker kommissionens konstruktiva roll när det gäller behandling av framställningar och betraktar samarbetet med kommissionen som grundläggande. Parlamentet uppmanar kommissionen att i sitt årliga betänkande om tillämpningen av gemenskapsrätten ta upp de fall där ett överträdelseförfarande har inletts som resultat av parlamentets engagemang sedan framställningar ingetts av Europas medborgare.

5. Europaparlamentet önskar att den årliga diskussionen och omröstningen i kammaren om utskottets arbete och om det årliga betänkandet om Europeiska ombudsmannens verksamhet skall sammanfalla med diskussionen om kommissionens årliga betänkande om tillämpningen av gemenskapsrätten.

6. Europaparlamentet välkomnar att initiativen för att skicka delegationer till olika medlemsstater eller regioner i unionen för att på plats undersöka frågor som tagits upp av framställarna, lyssna på synpunkterna från de olika berörda samhällsgrupperna och öka medvetenheten hos de behöriga myndigheterna och medierna, har bidragit till att fokusera uppmärksamheten på problemen på ett effektivare sätt och har visat sig bli till hjälp för framställarna i flera fall.

7. Europaparlamentet understryker sin avsikt att effektivare utnyttja artikel 192.1 i arbetsordningen, enligt vilken behörigt utskott tillåts utarbeta ett betänkande eller på annat sätt yttra sig över de framställningar det har förklarat tillåtliga.

8. Europaparlamentet påminner om behovet av att tydligt fördela ansvarsområden och skyldigheter mellan kommissionen, rådet och medlemsstaterna eller andra ansvariga myndigheter som tillämpar EU:s lagstiftning, vilket anges i det arbetsdokument som lämnats in av utskottet för framställningar till ordföranden för konventet om Europas framtid [3].

9. Europaparlamentet understryker att gemensamma uppföranderegler för samtliga gemenskapens institutioner och medlemsstater måste utarbetas i enlighet med riktlinjerna i den kodex för god förvaltningssed som utarbetats av Europeiska ombudsmannen och som stöds av Europaparlamentet, i samband med att rätten att inge framställningar bekräftas i den nya konstitutionen.

10. Europaparlamentet understryker att närvaron av en företrädare för rådet eller för regeringen i den medlemsstat det gäller bör vara en självklarhet under utskottets sammanträden när framställningar behandlas, framför allt när den framställning det gäller avser rättsliga frågor och Europeiska unionens målsättning, som är nära knutna till en viss medlemsstats nationella lagstiftning eller kopplade till politiskt känsliga frågor för den medlemsstat det gäller. Parlamentet tackar de medlemsstater som har medverkat på detta sätt, men insisterar trots detta på att det tjänstgörande ordförandeskapet skall undersöka olika sätt att förbättra rådets engagemang i utskottets aktiviteter, eventuellt genom att utse en högre tjänsteman som kan samordna frågor som gäller framställningar.

11. Europaparlamentet uppmanar rådet att fastställa en tidsfrist på tre månader inom vilken alla ministerier och berörda organ i medlemsstaterna skall lämna detaljerade svar till utskottet och ingivarna av en framställning eller ett yttrande där skälen för en förlängning av tidsfristen med en månad i taget anges.

12. Europaparlamentet anser att engagemanget från rådets ordförandeskaps sida i samband med ingåendet av det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning, som antogs den 16 december 2003 av Europaparlamentet, rådet och kommissionen [4], kommer att garantera att rådet är företrätt på lämplig nivå i Europaparlamentets utskott.

13. Europaparlamentet påminner om att utvidgningen med tio nya medlemsstater kräver att utskottet för framställningar förstärker sin språkliga, juridiska och politiska expertis, och understryker behovet av att fortsätta förstärka och anpassa utskottets sekretariat så att det skyndsamt kan anpassa sig till dessa nya omständigheter, eftersom dess tjänster bör vara lika tillgängliga för alla EU:s medborgare. Allmänna slutsatser för fortsatt förbättring av arbetet i utskottet för framställningar kommer att utarbetas för betänkandet om verksamheten 2004-2005 och kommer att fogas till det betänkandet som en bilaga.

14. Europaparlamentet konstaterar att det allt sedan Nicefördraget har rätt att inför domstolen väcka talan gentemot andra gemenskapsinstitutioner med hänvisning till bristande behörighet, åsidosättande av grundläggande krav avseende förfaranden, överträdelser av EG-fördraget eller annan rättslig bestämmelse avseende dess tillämpning, eller på grundval av maktmissbruk, oberoende av om parlamentets prerogativ berörs eller inte.

15. Europaparlamentet anser att ett utnyttjande av parlamentets befogenheter i enlighet med artikel 230 i EG-fördraget vore legitimt om detta behövdes för att sätta punkt för en allvarlig överträdelse av gemenskapslagstiftning som avslöjas i samband med behandlingen av en framställning och i situationer där parlamentet och kommissionen, trots försök att lösa en tolkningstvist, företräder markant olika ståndpunkter om vilka åtgärder som enligt gemenskapslagstiftningen bör vidtas för att skydda en medborgares rättigheter i fallet i fråga.

16. Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att granska det interinstitutionella avtalet från 1989 med Europaparlamentet för att kunna ge framställarna ett effektivare redskap för att söka rättelse, och utarbeta en klar och sammanhängande ram för det viktiga samarbetet mellan institutionerna på det område det gäller.

17. Europaparlamentet anser att en permanent arbetsgrupp bör bildas med uppgift att ständigt förbättra och övervaka behandlingen av framställningar som inges till Europaparlamentet.

18. Europaparlamentet välkomnar tillkomsten av SOLVIT-systemet som ett informellt sätt att hjälpa individer och företag att lösa problem som gäller den inre marknaden och uppmanar medlemsstaterna att förstärka detta integrerade samarbetssystem för att göra SOLVIT operativt i större skala.

19. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta sina ansträngningar - som redan har utmynnat i goda resultat - att rationalisera och intensifiera interna förfaranden som en reaktion på förfrågningar från utskottet för framställningar om information som gäller framställningar.

20. Europaparlamentet välkomnar det snara införandet av ett nytt elektroniskt system för hantering av framställningar, och begär att man skyndsamt behandlar frågan om att avsätta tillräckliga personalresurser för att medge en snabb inläggning av data i det nya systemet så att det kan bli fullt operativt så snart som möjligt.

21. Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fastställa en tidsfrist på tre inom vilken detaljerade svar skall lämnas till utskottet och ingivarna av framställningar, eller de skäl som motiverar en förlängning av tidsfristen med en månad i taget.

22. Europaparlamentet konstaterar att den framgång som har uppnåtts via framställningar när det gäller att lyfta fram effekterna av EU:s politiska program för de enskilda medborgarnas liv gör det extra viktigt att noggrant överväga det bästa sättet att förbättra effektivitet och öppenhet i alla förfaranden för undersökning och behandling av de framställningar som mottagits, med beaktande av att framställningsförfarandet redan är en mycket offentlig metod för att lösa medborgarnas problem, jämfört med kommissionens förfarande för klagomål.

23. Europaparlamentet inser att arbetet i utskottet för framställningar på många sätt skiljer sig från arbetet i många av de andra parlamentariska utskotten, eftersom det tar upp många olika separata frågor, bedrivs genom extern rådgivning och med bidrag från enskilda medborgare, hanterar ett stort antal frågor som inges av talmannen eller kammaren och ofta avslutar ärenden utan ytterligare bidrag från kammaren eller andra organ inom Europaparlamentet. Parlamentet anser att detta kräver förfaranden som med nödvändighet skiljer sig från dem som tillämpas i andra av Europaparlamentets utskott, men som trots detta skulle kunna dra nytta av stabilare riktlinjer inom utskottet för att garantera kontinuitet i arbetet, konsekvens i resultaten och övervakning av dess konsekvenser, utan att det krävs särskilda bestämmelser i arbetsordningen.

24. Europaparlamentet vill se att åtgärder vidtas för att garantera att medborgarna i de nya medlemsstaterna blir mer medvetna om sin rätt att inge framställningar till parlamentet enligt artikel 194 i EG-fördraget när det gäller frågor som hamnar inom EU:s behörighetsområde och som berör dem direkt, och att inge klagomål till ombudsmannen enligt artikel 195 i EG-fördraget när det förekommer anklagelser om administrativa missförhållanden inom EU:s institutioner eller organ.

25. Europaparlamentet uppmanar de parlament i medlemsstaterna som ännu inte gjort detta, att i syfte att förenkla dialogen med gemenskapens institutioner upprätta nationella utskott för framställningar för att vid behov samarbeta med Europaparlamentets utskott för framställningar och samtidigt erbjuda ett mer heltäckande icke-judiciellt demokratiskt skydd av medborgarnas rättigheter inom unionen.

26. Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution och betänkandet från utskottet för framställningar till rådet, kommissionen, Europeiska ombudsmannen, medlemsstaternas regeringar och parlament, samt dessa parlaments utskott för framställningar, ombudsmän eller liknande behöriga organ.

[1] EGT C 120, 16.5.1989, s. 51.

[2] Antagna texter, P6_TA(2005)0004.

[3] Arbetsdokument inlämnat till ordföranden för konventet om Europas framtid. Föredragande: Proinsias De Rossa (PE 318.508).

[4] EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

--------------------------------------------------