Yttrande från Regionkommittén om:

- "Kommissionens meddelande om ett åtgärdsprogram för att främja kombitransporter av varor", och - "Förslag till rådets förordning (EG) om beviljande av ekonomiskt stöd till åtgärder för att främja kombitransporter av varor"

(97/C 379/10)

BAKGRUND

- Kommissionens meddelande och förslag till rådets förordning (EG) [KOM(96) 335 slutlig - 96/0207 SYN] ().

- Kommissionens beslut av den 9 oktober 1996 om att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén i detta ärende.

- Regionkommitténs beslut av den 8 mars 1997 att i enlighet med EG-fördragets artikel 198c tredje stycket avge ett yttrande samt att uppdra åt utskott 3 "Transporter och kommunikationsnät" att bereda detta.

- Det utkast till yttrande (CdR 136/97 rev.) som antogs av utskott 3 den 19 juni 1997 (föredragande: Manfred Dammeyer).

- Parlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemensamma riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet ().

- Lägesrapporten från arbetsgruppen "Intermodala transporter" (SEK(96) 503) av den 15 mars 1996.

- Rådets resolution av den 19 juni 1995 om utbyggnad av järnvägstrafik och kombitransporter ().

- Kommissionens beslut (93/45/EEG) av den 22 december 1992 om ekonomiskt stöd till pilotprojekt beträffande kombinerade transporter ().

- Rådets beslut 93/628/EEG av den 29 oktober 1993 om upprättande av ett transeuropeiskt nät för kombinerade transporter ().

- Europaparlamentets yttrande över förslaget till rådets förordning om beviljande av ekonomiskt stöd till åtgärder för att främja kombitransporter av varor ().

- Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande över "Förslag till rådets förordning (EG) om beviljande av ekonomiskt stöd till åtgärder för att främja kombitransporter av varor" av den 29 januari 1997 ().

- ReK:s tidigare yttranden () i anslutning till problematiken omkring kombitransporter, där det emellertid inte gått att behandla problematiken i dess helhet.

På grundval av ovanstående antog Regionkommittén detta yttrande vid den 19:e plenarsessionen den 17-18 september 1997 (sammanträdet den 17 september).

1. Inledning

1.1. "Kombitransporter" brukar betecknas som ett "femte transportsätt" vid sidan av vägnätet, järnvägen, luftfarten och vattenvägarna. Kommissionens definition av kombitransporter är "transport av varor med intermodal transportutrustning med hjälp av minst två olika transportsätt utan avlastning av varorna under resan. Den del som utgör transport på väg bör vara så kort som möjligt". Kommissionen menar att detta transportsystem kan spela en nyckelroll i ett effektivt intermodalt system.

1.2. I praktiken har emellertid kombitransporterna inte kunnat spela den önskade rollen på grund av bristande konkurrenskraft (kostnadsläge, servicekvalitet, tidsförluster, informationssystem m.m). I ett europeiskt sammanhang är det långtifrån fallet att kombitransporterna integreras i ett transeuropeiskt övergripande nät. Kombitransporterna koncentreras framför allt till trafiken över Alperna, trafiken över Tysklands gränser och containertrafiken på Rhen; även kanaltunneltrafiken ökar i betydelse. 95 % av kombitransporterna över gränserna består av antingen transittrafik över Alperna eller gränsöverskridande transporter i Tyskland. Här faller en marknadsandel om 95 % på de tre sammanslutningarna UIRR (den internationella sammanslutning för järnvägs/lastbilstransport), ICF (Intercontainer-Interfrigo) och Rhen-rederierna. av trafikintäkterna inom kombinerade transporter avser trafik över gränserna, medan inre transporter enbart svarar för .

1.3. Trots att de kombinerade transporterna ökar i snabb takt har det inte skett någon övergång till nya transportsätt under det senaste årtiondet, dvs. vad de kombinerade transporterna beträffar har ingen märkbar överflyttning skett från väg, järnväg, flyg eller sjöfart. 1990 låg kombitransporternas andel av de totala trafikinkomsterna bara på 5,2 %. Det krävs således betydande insatser för att kombitransporterna på allvar skall kunna vidareutvecklas som ett nytt alternativ till traditionella transportsätt, särskilt i relation till vägtrafiken.

2. Kritisk utvärdering av Pact-initiativet

2.1. 1992 inledde kommissionen ett program för pilotåtgärder på kombitransportområdet (Pact, Pilot Actions in Combined Transport), som stödde 65 projekt längs 22 geografiska axlar under åren 1992-1996. Nu föreslår kommissionen en rådsförordning som skall föra Pact-programmet vidare med en budget för perioden 1997-2001 om 35 miljoner ecu. Finansieringen skall framför allt avse investeringar i utrustning, bidrag till kommersiell exploatering av ny teknik, delfinansiering av kostnaderna för tillgång till infrastruktur och samtliga åtgärder för logistik och utbildning.

2.2. Kommittén stöder kommissionens ansträngningar att accelerera utvecklingen av kombitransporter på europeisk nivå, och anser att de avsatta EU-resurserna är rimliga.

2.3. Kommittén noterar att det ekonomiska stödet till pilotåtgärder på kombitransportområdet med avseende på driftskostnader har bredare uppläggning jämfört med förordning (EEG) nr 1107/70 () (stöd till järnvägs- och vägtrafik och inre sjöfart) och dess väntade ändrade version. Det verkar förnuftigt att kompensera kombitransporternas ekonomiska nackdelar - som kan hänföras till att transportpriserna inte väger in sociala kostnader - inom ramen för en långsiktig omställning till att ta hänsyn till trafikens faktiska kostnader.

Kommittén vill emellertid påpeka att ekonomiskt stöd när det gäller rörliga kostnader för tillgång till järnvägs- och inlandssjöfartsinfrastruktur kan få direkta konsekvenser för konkurrensen mellan de europeiska företagens lokaliseringsorter och kommunikationslederna. Särskilt när det gäller utjämning av driftskostnadsförluster under inledningsskedet av internationella sjöförbindelser för containertransport måste man se till att det inte uppstår någon snedvridning av konkurrensförhållandena mellan de europeiska hamnarna. Ekonomiskt stöd får inte leda till att redan existerande trafik som upprätthålls på marknadsekonomiska och miljövänliga grunder helt enkelt överförs till andra typer av förbindelser.

2.4. Vi ställer oss särskilt positiva till de målsättningar som formuleras i artikel 1; ökad konkurrenskraft för de kombinerade transporterna, främjande av användning av avancerad teknik vid kombinerade transporter och ökad tillgång till kombinerade transporter för företagen.

2.5. De åtgärdstyper som föreslås i artikel 4 förefaller rimliga; genomförbarhetsstudier för en särskild försökssträcka (som finansieras av gemenskapen upp till 50 %) och nyskapande åtgärder, dvs. särskilda investeringar och vissa variabla driftskostnader, med undantag för personalkostnader, energiförbrukning och för att täcka ekonomiska förluster (finansiering upp till 30 %). Vi anser också att det är förnuftigt att fortsättningsvis inte finansiera förstudier till 100 %.

2.6. ReK välkomnar dessutom kommissionens ansträngningar att förbättra kontroll och utvärdering samt informationen till allmänheten, jämfört med det gamla Pact-programmet. Kommittén efterlyser emellertid även en omfattande utvärdering av resultaten från de pilotprojekt som genomförts hittills, så att valet av projekt för det nya Pact-programmet blir ordentligt underbyggt.

Vid valet av projekt saknar kommissionen emellertid skyldighet att på lämpligt sätt ta hänsyn till regionerna och medlemsstaterna och se till att besluten inte leder till någon snedvridning av konkurrensen mellan regionerna eller mellan medlemsstaterna. Regionkommittén ansluter sig därvidlag till Europaparlamentets beslut av den 12 juni 1997 beträffande artikel 6.1a (ny) i förslaget till förordning.

3. Regionernas och kommunernas roll

3.1. Kombinerade transporter har en nära anknytning till de transeuropeiska näten, vars betydelse för ekonomin och sysselsättningen i Europas regioner inte bör underskattas. Utbyggnaden av transeuropeiska transportnät har dock sedan länge varit alltför lite inriktad på regionala intressen, trots att det är regionerna som berörs mest av denna utveckling. Därför anser Regionkommittén att det är särskilt viktigt att uppmärksamma skärningspunkterna mellan trafikströmmarnas internationalisering och distributionssystemen i regioner och städer.

3.2. Den kombinerade godstrafiken omfattar - om den skall vara lönsam - i första hand interregionala och internationella transporter. Dess rumsliga dimension sträcker sig vida utöver enskilda regioners ansvarsområden och kräver åtgärder på nationell och europeisk nivå. Trots detta har den regionala nivån fortfarande en nyckelroll för den europeiska transportpolitiken: Miljöproblem samt inskränkningar i livskvaliteten och rörligheten visar sig allra först och mest påtagligt i närheten av trafikleder och knutpunkter. Det är också regionernas och kommunernas utvecklingsmöjligheter som först berörs - positivt eller negativt - av den fysiska planeringen för (internationella) transportleder. Europas regioner och kommuner är därför fast beslutna att inom ramen för sina ansvarsområden utveckla strategier som underlättar en lönsam användning av kombinerade transporter, och bygga upp miljövänliga trafikalternativ som är anpassade till människornas behov. Regionkommittén kräver i det avseendet att regionerna skall få delta i Europeiska unionens beslutsprocess på lika villkor.

3.3. De kombinerade transporternas framtid ligger i långdistanstrafiken och följaktligen särskilt i trafiken över gränserna. För närvarande är kombinerade transporter bara konkurrenskraftiga på avstånd över cirka 60 mil. Med en förändring av ramvillkoren skulle de dock kunna göras konkurrenskraftiga redan då avståndet är 40 mil eller mindre. Regionkommittén anmodar därför Europeiska kommissionen att prioritera kombinerade transporter inom det gränsöverskridande samarbetet och utarbeta erforderliga ramvillkor.

3.4. Kommittén önskar att det nya Pact-programmet i högre grad än tidigare skall kunna främja en hållbar regional utveckling. Vi anmodar kommissionen att också underlätta integrationen av avlägsna områden genom att främja kombinerade transporter. Just när det gäller fjärrtransporter framstår en kombination av regionala vägtransporter och förbindelse med EU:s kärnområden med tåg eller båt som en intressant möjlighet. I det avseendet är vi inom kommittén besvikna över att kommissionen i så hög grad accepterade vägtransporternas dominans i Spanien, Portugal, Grekland och Irland i sin senaste rapport om sammanhållningen.

3.5. Kommittén är bekymrad över den ökade belastning på EU:s vägar som man kan förvänta sig efter en utvidgning av Europeiska unionen österut. Vi anser att en framtidsinriktad transportpolitik just när det gäller de öst- och centraleuropeiska länderna absolut måste prioritera kombinerade transporter, med förtur för järnvägs- och sjötransporter. På grund av de stora avstånden lämpar sig kombinerade transporter också speciellt väl för att knyta sammanhållningsländerna närmare till EU:s kärnområden. Vid urval och finansiering av projekt inom ramen för Pact-programmet bör man ta hänsyn till dessa prioriteringar.

3.6. Regionkommittén har för avsikt att fördjupa de kombinerade transporternas roll vid den planerade seminarieserien på temat "De europeiska regionernas och kommunernas bidrag till ett integrerat, effektivt och miljövänligt transportsystem i Europa". Det seminarium som arrangeras den 23-24 oktober 1997 i Aten kommer helt och hållet att ägnas åt kombinerade transporter, och framför allt åt att undersöka dessa transporters roll i sydöstra Europa.

4. Kombinerade transporter som en del av en helhetssyn på europeisk transportpolitik

4.1. Den förväntade utvecklingen av transportsektorn inom EU hotar att långsiktigt äventyra de ekonomiska utvecklingsmöjligheterna, säkerheten, människornas hälsa samt miljön. Därför behövs satsningar på alla nivåer för att garantera den erforderliga rörligheten genom att hjälpa fram tillförlitliga och miljövänliga transportsätt och nyskapande transportlösningar.

4.2. För att kunna åstadkomma detta är det nödvändigt att integrera kombinerade transporter i en helhetssyn på europeisk transportpolitik och på nytt se över regionernas och kommunernas roll. Kommittén påminner i detta sammanhang om sina tidigare yttranden, där man bland annat krävde följande:

- Stöd till kombinerade transporter, inklusive nödvändiga åtgärder för att underlätta övergången mellan olika transportmedel och ökad användning av ny teknik för kombinerade transporter på europeisk nivå.

- Stöd till utbyggnad av ett väldimensionerat nät av regionala kombinerade transporter samt centra för bättre varudistribution i stadsregioner, som möjliggör effektiv omlastning av gods från ett transportsätt till ett annat utan stora tidsförluster och omlastningsproblem.

- Att valet av transportmedel påverkas med hjälp av kostnader och avgifter för att lindra de problem som varutransporterna orsakar.

- Att EU-stödet till forskning mer än tidigare inriktas på att utforma moderna koncept för kombinerade transporter.

4.3. Kommittén stöder kommissionens förslag i vitboken "En strategi för vitalisering av gemenskapens järnvägar" att så kallade rälsmotorvägar för frakt skall inrättas som ett alternativ till de nuvarande godstransporterna på väg. ReK skulle gärna se att det första steget i den riktningen finansieras med medel från Pact-programmet.

5. Slutsatser

5.1. Regionkommittén stöder med eftertryck kommissionens ansträngningar att driva på utvecklingen av kombinerade transporter på europeisk nivå.

5.2. Kommittén är övertygad om att de kombinerade transporternas andel i förhållande till enskilda transportsätt bara kan ökas under förutsättning att de politiska ramvillkoren ändras. Hit hör bland annat:

- Kombinerade transporter som en del av en helhetssyn på transportpolitiken, där även aspekter rörande regional planering beaktas.

- Harmonisering av konkurrensvillkoren.

- Ökat kostnadsmedvetande på transportområdet.

- Avreglering och vitalisering av de europeiska järnvägarna.

- Ökad användning av korta sjötransporter.

- Utveckling av flexibla och effektiva centra för kombinerade transporter (där terminalfrågan hittills fått en alltför framträdande position).

5.3. Enligt kommitténs uppfattning hör det också till frågan om förändrade ramvillkor att på nytt överväga vilka politiska aktörer på lokal, regional, nationell och europeisk nivå som skall delta. Regionkommittén betonar regionernas och kommunernas intresse av att bidra till att främja kombinerade transporter. Samtidigt kräver vi att regioner och kommuner får delta i alla europeiska beslut som direkt berör regionala och kommunala intressen.

5.4. Kommittén är villig att stödja kommissionen i arbetet med att möta framtida utmaningar, som att fastställa vilken roll statligt stöd skall spela, samordna de planerade projekten med åtgärder för forskning och utveckling (till exempel projektgruppen "Kombinerade transporter") och lösa problemen med trafik över bergskedjor och att inlemma Öst- och Centraleuropa i främjandet av kombinerade transporter.

5.5. Regionkommittén kommer att följa Europeiska kommissionens satsningar på kombinerade transporter med stort intresse och noga analysera den verksamhetsrapport som kommer att överlämnas till ReK två år efter det att denna förordning trätt i kraft. På så vis kan kommittén vid behov på nytt fästa uppmärksamheten på regionernas och kommunernas intressen.

Bryssel den 17 september 1997.

Regionkommitténs ordförande

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EGT C 343, 15.11.1996, s. 4.

() EGT L 228, 9.9.1996, s. 1; EGT L 15, 17.1.1997, s. 1.

() EGT C 169, 5.7.1995, s. 1.

() EGT L 16, 25.1.1993, s. 55.

() EGT L 305, 10.12.1993, s. 1.

() EGT C 200, 30.6.1997, s. 139.

() EGT C 89, 19.3.1997, s. 18.

() EGT C 337, 11.11.1996, s. 13; EGT C 210, 14.8.1995, s. 34.

() EGT L 130, 15.6.1970, s. 1.