[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |

Bryssel den 31.5.2005

KOM(2005) 230 slutlig

2005/0103 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II)

(framlagt av kommissionen)

MOTIVERING

1. BAKGRUND

1.1. Skäl och syfte

Allmänna mål

Syftet med detta beslut och förordningen om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (nedan kallat SIS II), vilka bygger på avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat EG-fördraget), är att fastställa en rättslig grund för SIS II. Det är av avgörande betydelse att SIS II finns tillgängligt som en kompensatorisk åtgärd som möjliggör en hög säkerhetsnivå inom området utan inre gränskontroller för att de nya medlemsstaterna skall kunna tillämpa Schengenregelverket fullt ut och för att medborgarna i de nya medlemsstaterna skall kunna utnyttja alla de fördelar som området med fri rörlighet ger.

Rådet lade därför i december 2001 grunden för SIS II genom att kommissionen gavs ansvaret för den tekniska utvecklingen och genom att de nödvändiga ekonomiska resurserna avsattes i Europeiska unionens budget.[1] Detta beslut och den förordning som avses ovan (nedan kallad förordningen) utgör den andra juridiska etappen i det att det i de båda rättsakterna fastställs gemensamma bestämmelser för hur SIS II skall utformas och finansieras, för hur ansvaret för SIS II skall fördelas, samt vilka allmänna regler som skall gälla för databehandling och dataskydd. Utöver allmänna regler innehåller detta beslut specifika regler för användningen av uppgifter från SIS II för polissamarbete och straffrättsligt samarbete, medan förordningen innehåller bestämmelser för behandling av uppgifter i SIS II för genomförandet av åtgärder avseende personers fria rörlighet inom ramen för Schengenregelverket (de yttre gränserna och viseringar).

Särskilda syften

Detta beslut, såväl som förordningen, bygger huvudsakligen på de gällande bestämmelserna för Schengens informationssystem (nedan kallat SIS) enligt konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna[2] (nedan kallad Schengenkonventionen) och rådets slutsatser och Europaparlamentets resolutioner om SIS II[3]. Detta beslut syftar dessutom till en bättre anpassning av SIS-regelverket till EU:s lagstiftning och till en frekventare användning av SIS II, särskilt på följande områden:

- Europeiska arresteringsordern . I detta beslut föreskrivs hur de uppgifter som krävs för ett effektivt genomförande av rådets rambeslut om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna skall behandlas (dvs. hur uppgifterna skall läggas in och delas). Uppgifterna kommer att vara tillgängliga direkt i SIS II, vilket är en förbättring i förhållande till den nuvarande situationen där uppgifterna endast delas bilateralt.

- Bättre kvalitet på uppgifterna och bättre identifiering. I detta beslut fastställs att det skall vara möjligt att, förutsatt att den berörda individen ger sitt tillstånd, lägga in uppgifter i SIS II om personer vars identitet missbrukats för att motverka att det uppstår ytterligare problem i form av felidentifiering. Beslutet möjliggör också behandling av biometriska kännetecken, vilket kommer att ge korrektare identifieringar och höja kvaliteten på de personuppgifter som läggs in i systemet.

- Dataskydd. För att säkra en kontinuerlig och enhetlig tillämpning av bestämmelserna om dataskydd inom ramen för SIS II föreskrivs i detta beslut att förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter skall tillämpas och att Europeiska datatillsynsmannen skall ansvara för tillsynen av den uppgiftsbehandling som kommissionen på grundval av detta beslut utför inom ramen för SIS II. Fördelen med detta är att det är samma organ som ansvarar för tillsynen av all uppgiftsbehandling som kommissionen utför, både enligt den första och den tredje pelaren. I beslutet föreskrivs att medlemsstaterna skall iaktta Europarådets konvention nr 108 av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter i samband med att de behandlar SIS II-uppgifter inom ramen för detta beslut.[4]

- Överföring av personuppgifter till tredjepart eller tredjeland . Detta beslut innehåller bestämmelser som möjliggör överföring av personuppgifter från SIS II till tredjeland och internationella organisationer i enlighet med tillämpliga regler, även om det förblir ett undantag från huvudregeln att uppgifterna inte får överföras.

- Klassisk gemenskapslagstiftning ersätter regeringssamarbete. De nuvarande bestämmelserna om SIS utarbetades genom ett samarbete mellan regeringarna kommer nu att ersättas av mer klassisk gemenskapslagstiftning. Fördelen med detta är att EU-institutionerna kommer att vara involverade i antagandet och genomförandet av den nya lagstiftningen och att bestämmelserna om SIS kommer att få en starkare rättslig ställning.

- Den operativa förvaltningen av SIS II. Genom detta beslut ges kommissionen i uppdrag att stå för den operativa förvaltningen av systemet. Den centrala delen av nuvarande SIS förvaltas av en medlemsstat .

1.2. Allmän bakgrund

Schengens informationssystem

I och med att ett område med frihet, säkerhet och rättvisa undan för undan etableras skapas också ett område utan inre gränser. I artikel 61 i EG-fördraget föreskrivs därför att rådet skall besluta om åtgärder som syftar till att säkerställa den fria rörligheten för personer i enlighet med artikel 14 i EG-fördraget, och i samband därmed besluta om direkt relaterade stödåtgärder avseende kontroller vid yttre gränser, asyl och invandring, samt om åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet.

SIS är ett gemensamt informationssystem som gör det möjligt för behöriga myndigheter i medlemsstaterna att samarbeta genom att utbyta information om genomförandet av de olika åtgärder som krävs för upprättandet av ett område utan kontroller vid de inre gränserna. Myndigheterna kan genom en automatisk söktjänst få information om registreringar avseende eftersökta och efterlysta personer och föremål. Informationen används inom polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet, för personkontroller vid de yttre gränserna eller på de nationella territorierna samt för utfärdande av viseringar och uppehållstillstånd. SIS är därför ett oundgängligt hjälpmedel när det gäller att tillämpa Schengenregelverket på den fria rörligheten för personer och att säkra en hög säkerhetsnivå på området. Systemet måste därför också ta hänsyn till och överensstämma med politiken på en rad områden som övervakning av de yttre gränserna, viseringar, invandring och polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

Befintliga bestämmelser och relaterade förslag

Den rättsliga grunden för SIS är artiklarna 92–119 i Schengenkonventionen. Artiklarna antogs inom ramen för ett mellanstatligt samarbete och införlivades med Europeiska unionens institutionella och rättsliga ramar i och med att Amsterdamfördraget trädde ikraft.

Detta beslut läggs fram tillsammans med en förordning om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem, som bygger på avdelning IV i EG-fördraget. De båda förslagen kommer att kompletteras med ett tredje förslag som bygger avdelning V i EG-fördraget och som avser tillgång till SIS II för de myndigheter eller enheter i medlemsstaterna som ansvarar för att utfärda registreringsbevis för fordon.

Föreliggande beslut och förordning, som baseras på avdelning IV i EG-fördraget, ersätter artiklarna 92–119 i Schengenkonventionen och de beslut och förklaringar som Verkställande kommittén fattat och utfärdat angående SIS.

Det här beslutet upphäver rådets beslut 2004/201/RIF av den 19 februari 2004 om förfarandet för ändring av Sirenehandboken[5].

Tidsplan

De rättsliga grunderna för SIS II bör antas i så god tid att de nödvändiga förberedelserna för det nya systemet kan göras, särskilt när det gäller övergången från det nuvarande systemet till SIS II.

2. RÄTTSLIGA ASPEKTER

2.1. Rättslig grund

Schengenregelverket och SIS införlivades allmänt med EU:s lagstiftning den 1 maj 1999 genom det protokoll som fogades till Amsterdamfördraget. I ett beslut av den 20 maj 1999 angav rådet exakt vilka delar av Schengenregelverket som skulle införlivas. Däribland ingick bestämmelserna om SIS, dvs. artikel 92–119 av Schengenkonventionen och Verkställande kommitténs relevanta beslut och förklaringar.

I rådets beslut 1999/436/EG av den 20 maj 1999[6] fastställs en rättslig grund i fördragen för samtliga bestämmelser och beslut som utgör Schengenregelverket. Rådet enades emellertid inte om ett beslut angående bestämmelserna om SIS. Schengenregelverkets bestämmelser om SIS betraktas därför enligt artikel 2.1 i Schengenprotokollet som rättsakter på grundval av avdelning IV i Fördraget om Euroepiska unionen (nedan kallat EU-fördraget). Enligt artikel 5.1 i Schengenprotokollet skall emellertid nya förslag om Schengenregelverket grunda sig på en relevant rättslig grund i fördragen.

Den rättsliga grunden för detta beslut är artikel 30.1 a och 30.1 b, artikel 31.1 a och 31.1 b, samt artikel 34.2 c i Fördraget om Europeiska unionen.

Föreliggande förslag omfattas av artikel 30.1 a i EU-fördraget då det syftar till att förbättra det operativa samarbetet mellan de behöriga myndigheterna för att förebygga, upptäcka och utreda brott och av artikel 30.1 b då det avser insamling, lagring, behandling, analys och utbyte av relevant information.

Förslaget syftar också till att underlätta samarbetet mellan rättsliga eller likvärdiga myndigheter i medlemsstaterna när det gäller rättsliga förfaranden och verkställighet av beslut, varför det i högsta grad omfattas av artikel 31.1 a i EU-fördraget. Artikel 31.1 b är också relevant då förslaget syftar till att underlätta utlämning och överlämning mellan medlemsstaterna.

2.2. Subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna

Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, nämligen utbyte av information om vissa kategorier av personer och föremål inom ett databaserat informationssystem, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens natur och dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan Europeiska unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Detta initiativ går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

Kommissionens uppgifter avser endast den operativa förvaltningen av SIS II, inbegripet en central databas, nationella anslutningspunkter och den kommunikationsstruktur som skall förbinda dessa. Medlemsstaterna ansvarar för sina nationella system och förbindelserna mellan dessa och SIS II och kommer att bemyndiga de behöriga myndigheterna att behandla uppgifter från SIS II. Endast de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat får ha tillgång till uppgifterna. Tillgången gäller endast för de ändamål som anges i detta beslut och är begränsad till situationer när uppgifterna är nödvändiga för utförandet av arbetsuppgifter i enlighet med dessa ändamål.

2.3. Val av instrument

Ett beslut är ett lämpligt instrument då det behövs gemensamma regler, särskilt för behandlingen av uppgifter inom systemet. Ett rambeslut är inte lämpligt då förslaget inte inbegriper någon tillnärmning av medlemsstaternas nationella lagstiftning.

2.4. Deltagande i SIS II

Detta beslut bygger på avdelning VI i EU-fördraget och utgör en utveckling av Schengenregelverket. Det skall därför läggas fram och antas i enlighet i enlighet med de protokoll som är fogade till Amsterdamfördraget vad gäller Förenade kungarikets och Irlands ställning och i enlighet med protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar.

a) Förenade kungariket och Irland

Det här förslaget till beslut innebär en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, i vilket Förenade kungariket och Irland inte deltar enligt rådets beslut (EG) nr 365/2000 av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [7] och rådets beslut (EG) nr 192/2002 av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket [8] .

b) Norge och Island

I enlighet med artikel 6 första stycket i Schengenprotokollet undertecknades ett avtal den 18 maj 1999 mellan rådet, Norge och Island om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.

I artikel 1 i avtalet anges att Norge och Island skall associeras med Europeiska gemenskapens och Europeiska unionens verksamhet på de områden som omfattas av de bestämmelser som avses i avtalets bilaga A (om Schengenregelverket) och bilaga B (om Europeiska gemenskapernas rättsakter som ersätter tidigare bestämmelser eller Schengenkonventionen) och den vidare utvecklingen av dessa bestämmelser.

Enligt artikel 2 skall de rättsakter och åtgärder som Europeiska unionen vidtagit för att ändra eller bygga vidare på Schengenregelverket (bilaga A och B), på vilka förfarandena i detta avtal har tillämpats, genomföras och tillämpas av Island och Norge. Det här förslaget bygger vidare på Schengenregelverket så som det definieras i bilaga A till avtalet.

c) Nya medlemsstater

Eftersom det här förslaget till beslut är en rättsakt som grundas på Schengenregelverket eller på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 i anslutningsfördraget, är beslutet endast tillämpligt i en ny medlemsstat sedan rådet har fattat beslut om detta, och då på de villkor som anges i det beslutet.

d) Schweiz

När det gäller Schweiz innebär det här förslaget till beslut en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[9]. Bestämmelserna ingår i ett av de områden som avses i artikel 1.G i rådets beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 4.1 i rådets beslut 2004/849/EG om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av vissa bestämmelser av avtalet[10].

3. BUDGETKONSEKVENSER

I rådets förordning (EG) nr 2424/2001 och rådets beslut 2001/886/RIF om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II)[11] anges att kostnaderna för att utveckla SIS II skall belasta Europeiska unionens budget. I detta beslut fastställs att kostnaderna för driften av SIS II även fortsättningsvis skall belasta Europeiska unionens budget. Även om de största kostnaderna kommer att uppstå under utvecklingsfasen (utformning, konstruktion och provning av SIS II) kommer själva driftsfasen som inleds 2007 att innebära ett långsiktigt budgetåtagande som måste ses över utifrån kommande budgetplaner. Kommissionen behöver också tilldelas lämpliga ekonomiska resurser och personalresurser då kommissionen ansvarar för den operativa förvaltningen av systemet under den inledande övergångsfasen. Beträffande driften på medellång och lång sikt kommer kommissionen att undersöka olika externaliseringsmöjligheter och därvid ta hänsyn till de eventuella synergieffekter som kan uppnås genom samverkan med andra storskaliga IT-system, som VIS (informationssystemet för viseringar) och Eurodac.

Kommissionen har utarbetat en gemensam finansieringsöversikt som bifogas förordningen, vilken föreslås på grundval av avdelning IV i EG-fördraget.

2005/0103 (CNS)

Förslag till

RÅDETS BESLUT

om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 30.1 a och b, artikel 31.1 a och b och artikel 34.2 c i detta,

med beaktande av kommissionens förslag[12],

med beaktande av Europaparlamentets yttrande[13], och

av följande skäl:

(1) Schengens informationssystem (nedan kallat SIS) inrättades på grundval av avdelning IV i konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna[14] (nedan kallad Schengenkonventionen) och systemet är ett grundläggande verktyg för tillämpningen av bestämmelserna i Schengenregelverket, såsom det införlivats inom Europeiska unionens ramar.

(2) Kommissionen har fått i uppdrag att utarbeta andra generationen av SIS (nedan kallat SIS II) på grundval av rådets förordning (EG) nr 2424/2001[15] och rådets beslut 2001/886/RIF[16] av den 6 december 2001 om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II). SIS II ersätter SIS, som inrättades på grundval av Schengenkonventionen.

(3) I detta beslut fastställs den rättsliga grund som krävs för driften av SIS II när det gäller aspekter som omfattas av Fördraget om Europeiska unionen (nedan kallat EU-fördraget). Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr XX/2006 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem utgör den rättsliga grund som krävs för driften av SIS II[17] när det gäller aspekter som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat EG-fördraget).

(4) Det faktum att den rättsliga grunden för SIS II består av olika separata instrument påverkar inte principen att SIS II skall ses som ett enda system och skall fungera som ett enda system. Vissa av bestämmelserna i instrumenten bör därför vara identiska.

(5) SIS II bör fungera som en kompensatorisk åtgärd som bidrar till en hög säkerhetsnivå inom ett område utan kontroller vid medlemsstaternas inre gränser; detta skall uppnås genom att SIS II underlättar det operativa polissamarbetet och det operativa straffrättsliga samarbetet.

(6) Det bör definieras mål för SIS II och fastställas regler för drift och användning av systemet, samt för ansvarsfördelningen, inbegripet regler för den tekniska strukturen och finansieringen, vilka typer av utgifter som skall läggas in i systemet och skälen till varför vissa typer av uppgifter skall läggas in, vilka myndigheter som skall ha tillgång till systemet, länkning mellan registreringar samt regler om behandling och skydd av personuppgifter.

(7) Kostnaderna för driften av SIS II skall belasta Europeiska unionens budget.

(8) Det bör utarbetas en handbok med detaljerade regler för utbyte av tilläggsinformation i samband med de åtgärder som föreskrivs i en registrering. Medlemsstaternas myndigheter skall ansvara för det uppgiftsutbytet.

(9) Kommissionen skall ansvara för den operativa förvaltningen av SIS II och skall särskilt se till att övergången från det att systemet utarbetas till att det är driftsklart går så smidigt som möjligt.

(10) SIS II skall innehålla registreringar om efterlysta personer som skall gripas eller utlämnas. Utöver registreringarna bör SIS II innehålla sådan tilläggsinformation som behövs för utlämningsförfarandena.SIS II bör i synnerhet innehålla de uppgifter som avses i artikel 8 i rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna[18].

(11) Det bör vara möjligt att lägga in en översättning av tilläggsinformation för överlämnande enligt den europeiska arresteringsordern och för utlämning.

(12) SIS II bör innehålla registreringar om försvunna personer så att dessa kan skyddas och hot förebyggas, registreringar om eftersökta eller efterlysta personer som söks för lagföring, registreringar om personer och föremål som omfattas av hemlig övervakning eller särskilda kontroller, samt registreringar om föremål som skall beslagtas eller användas som bevismaterial vid rättegång i brottmål.

(13) Det bör för varje registreringskategori fastställas hur länge registreringarna som längst skall få ligga kvar i systemet och anges att tidsfristerna endast skall få överskridas i de fall då så krävs för att syftet med registreringen skall kunna uppnås och att överskridandet inte får vara längre än vad som krävs. Den allmänna regeln bör vara att en registrering skall tas bort från SIS II så snart som den åtgärd som registreringen avser vidtagits.

(14) Registreringar om efterlysta personer som söks för gripande, överlämnande eller utlämning, registreringar om eftersökta personer som söks för att deras säkerhet skall kunna säkras och hot förebyggas, samt registreringar om eftersökta eller efterlysta personer som söks för lagföring bör få ligga kvar i SIS II under högst tio år med tanke på att registreringarna är av största vikt när det gäller att bevara den allmänna säkerheten i Schengenområdet.

(15) SIS II bör möjliggöra behandling av biometriska kännetecken för tillförlitligare identifiering av berörda individer. SIS II bör också möjliggöra behandling av uppgifter om personer vars identitet missbrukats, för att motverka att det uppstår ytterligare problem i form av felidentifiering, men det bör fastställas särskilda regler för detta, som att den berörda individen måste ge sitt tillstånd, samt regler om för vilka ändamål behandlingen får göras.

(16) En medlemsstat bör kunna särskilt märka en viss registrering, med en så kallad flaggning, som innebär att den åtgärd som registreringen avser inte skall vidtas på medlemsstatens territorium. När det gäller registreringar om gripande och överlämnande skall användningen av flaggning följa rambeslut 2002/584/RIF. Det är endast de behöriga juridiska myndigheterna som skall kunna fatta beslut om att förse en registrering med en flaggning och beslut får endast fattas på grundval av de skäl för vägran som anges i rambeslutet.

(17) SIS II bör göra det möjligt för medlemsstaterna att länka samman olika registreringar. Det faktum att en medlemsstat länkar samman två eller flera registreringar påverkar inte de åtgärder som skall vidtas enligt en registrering, tidsperioden som registreringen skall finnas kvar i SIS II eller rätten att ta del av registreringen.

(18) Effektivt informationsutbyte kan bidra till att stärka polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet mellan Europeiska unionen, tredjeländer och internationella organisationer. I de fall då personuppgifter överförs från SIS II till en tredjepart skall tredjeparten sörja för ett lämpligt skydd för uppgifterna och skyddet skall fastställas i ett avtal med tredjeparten.

(19) Samtliga medlemsstater har ratificerat Europarådets konvention av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk behandling av personuppgifter. I artikel 9 i konventionen anges att det inom vissa gränser kan förekomma undantag och begränsningar avseende skyldigheter som föreskrivs i konventionen. De personuppgifter som kommer att behandlas på grundval av detta beslut bör skyddas i enlighet med konventionen. De principer som anges i konventionen bör, när så erfordras, kompletteras eller klargöras i detta beslut.

(20) De principer som anges i Europarådets rekommendation av den 17 september 1987 om användningen av personuppgifter inom polisväsendet R(87)15 bör iakttas när personuppgifter behandlas inom polisväsendet med tillämpning av detta beslut.

(21) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter[19] skall tillämpas då kommissionen behandlar personuppgifter, i de fall då behandlingen görs för att utföra uppgifter som helt eller delvis omfattas av gemenskapslagstiftningen. Behandlingen av personuppgifter inom SIS II omfattas till viss del av gemenskapslagstiftningen. För en konsekvent och enhetlig tillämpning av reglerna om skydd av individens grundläggande rättigheter och friheter i samband med behandlingen av personuppgifter bör det förtydligas att förordning (EG) nr 45/2001 skall tillämpas när kommissionen behandlar personuppgifter med tillämpning av detta beslut. De principer som anges i förordningen bör, när så erfordras, kompletteras eller klargöras i detta beslut.

(22) Nationella oberoende tillsynsmyndigheter bör övervaka att medlemsstaternas behandling av personuppgifter sker enligt gällande regler, medan Europeiska datatillsynsmannen, som skapades genom Europaparlamentets och rådets beslut 2004/55/EG av den 22 december 2003 om utnämning av den oberoende övervakningsmyndighet som föreskrivs i artikel 286 i EG-fördraget (Europeiska datatillsynsmannen)[20] bör övervaka kommissionens behandling av personuppgifter.

(23) Vid en eventuell överträdelse av detta beslut från kommissionens sida regleras gemenskapens rättsliga ansvar genom andra stycket i artikel 288 i EG-fördraget.

(24) Bestämmelserna om uppgiftsskydd i konventionen av den 26 juli 1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå[21] (nedan kallad Europolkonventionen) skall gälla för Europols behandling av uppgifter från SIS II, och så även bestämmelserna om den gemensamma tillsynsmyndighet som inrättas genom artikel 24, vars uppgift är att övervaka Europols verksamhet och bära ansvaret för eventuell otillåten behandling av uppgifter.

(25) Bestämmelserna om uppgiftsskydd i rådets beslut 2002/187/RIF av den 28 februari 2002 om inrättande av Eurojust för att stärka kampen mot grov brottslighet[22] skall gälla för Eurojusts behandling av uppgifter från SIS II, och så även bestämmelserna om den gemensamma tillsynsmyndighet som inrättas genom artikel 23 i beslutet, vars uppgift är att övervaka Eurojusts verksamhet och bära ansvaret för eventuell otillåten behandling av uppgifter.

(26) För att garantera öppenhet och insyn bör kommissionen vartannat år utarbeta en rapport om verksamheten inom SIS II och om utbytet av tilläggsinformation. En övergripande utvärdering bör läggas fram av kommissionen vart fjärde år.

(27) Vissa aspekter av SIS II, som överensstämmelse mellan registreringar, länkning mellan registreringar och utbyte av tilläggsinformation, kan inte täckas på ett uttömmande sätt av bestämmelserna i detta beslut då de är av teknisk natur, mycket detaljerade och behöver uppdateras regelbundet. Genomförandebefogenheterna beträffande de aspekterna bör därför delegeras till kommissionen.

(28) I detta beslut bör det fastställas enligt vilken förfarande de bestämmelser som krävs för genomförandet skall fastställas. Samma förfarande bör gälla både för detta beslut och för förordning (EG) nr XX/2006.

(29) Det är lämpligt att utfärda övergångsbestämmelser för de registreringar som har lagts in i SIS enligt Schengenkonventionen och som kommer att överföras till SIS II och de registreringar som läggs ut i SIS II under en övergångsperiod innan alla bestämmelser i detta beslut träder i kraft. Vissa bestämmelser i Schengenregelverket bör fortsätta att tillämpas under en begränsad tid fram till dess att medlemsstaterna har undersökt om registreringarna överensstämmer med den nya rättsliga ramen.

(30) Det måste fastställas särskilda bestämmelser för den del av SIS driftsbudget som inte är en del av Europeiska unionens budget.

(31) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, dvs. att skapa ett gemensamt informationssystem och att fastställa en rättslig ram för systemet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen som definieras i artikel 5 i EG-fördraget och som nämns i artikel 2 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i EG-fördraget går inte detta beslut utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(32) Detta beslut respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

(33) Förenade kungariket deltar i detta beslut i enlighet med artikel 5 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och i enlighet med artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[23].

(34) Irland deltar i detta beslut i enlighet med artikel 5 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar, som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och i enlighet med artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om en begäran från Irland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket[24].

(35) Detta beslut påverkar inte arrangemangen för Förenade kungarikets och Irlands begränsade deltagande i Schengenregelverket enligt rådets beslut 2000/365/EG respektive 2002/192/EG.

(36) När det gäller Island och Norge utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket, vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.G i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999[25] om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet.

(37) När det gäller Schweiz utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket, vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.G i rådets beslut 1999/437/EG jämfört med artikel 4.1 i rådets beslut 2004/849/EG om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och provisorisk tillämpning av vissa bestämmelser av det avtalet[26].

(38) Detta beslut är en rättsakt som bygger vidare på Schengenregelverket eller som på annat sätt hänför sig till det regelverket i den mening som avses i artikel 3.2 i anslutningsakten från 2003.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Inrättande av SIS II och allmänt mål

1. Ett datorstött informationssystem, som skall kallas andra generationen av Schengens informationssystem (nedan kallat SIS II), skall härmed inrättas för att möjliggöra samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter i form av utbyte av information för kontroller av personer och föremål.

2. SIS II skall bidra till en hög säkerhetsnivå inom ett område utan kontroller vid medlemsstaternas inre gränser.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Detta beslut innehåller villkor och förfaranden för behandling av registreringar och kompletterande uppgifter inom SIS II och för utbyte av tilläggsinformation som används som stöd för polissamarbete och straffrättsligt samarbete,

2. Beslutet innehåller också bestämmelser om den tekniska strukturen för SIS II, om hur ansvaret skall fördelas mellan medlemsstaterna och kommissionen, samt allmänna regler för behandling av uppgifter, berörda individers rättigheter och skadeansvar.

Artikel 3

Definitioner

1. I detta beslut avses med

(a) registrering : ett antal uppgifter som lagts in i SIS II och med hjälp av vilka de behöriga myndigheterna kan identifiera en person eller ett föremål med avsikt på en specifik åtgärd som skall vidtas.

(b) tilläggsinformation: information som inte ligger i SIS II , men som avser SIS II-registreringar och behövs för de åtgärder som skall vidtas.

(c) kompletterande uppgifter : uppgifter som ligger i SIS II och som rör SIS II-registreringar och som de behöriga myndigheterna behöver att tillgång till för att vidta lämpliga åtgärder.

2. Begreppen ”behandling av personuppgifter”, ”behandling” och "personuppgifter" skall omfattas av definitionen i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG[27].

Artikel 4

Teknisk struktur och drift av SIS II

1. SIS II skall bestå av följande delar:

(a) En central databas som skall betecknas Schengens centrala informationssystem (nedan kallat CS-SIS).

(b) En eller två anslutningspunkter till systemet som skall definieras av de enskilda medlemsstaterna (nedan kallade NI-SIS).

(c) En kommunikationsstruktur som förenar CS-SIS och NI-SIS.

2. Medlemsstaternas nationella system (nedan kallade NS) skall kopplas till SIS II via NI-SIS.

3. De nationella behöriga myndigheter som avses i artikel 40.4 skall lägga in uppgifter, gå in och göra sökningar antingen direkt i SIS II eller i en kopia av CS-SIS i medlemsstatens NS.

4. Medlemsstaterna skall använda kommunikationsstrukturen mellan CS-SIS och NI-SIS för att utbyta tilläggsinformation.

Artikel 5

Kostnader

1. Kostnaderna för drift och underhåll av SIS II inbegripet CS-SIS, NI-SIS och kommunikationsstrukturen mellan CS-SIS och NI-SIS skall belasta Europeiska unionens budget.

2. Kostnaderna för utveckling, anpassning och drift av de enskilda NS skall belasta den enskilda medlemsstatens budget.

3. De ytterligare kostnader som uppstår till följd av användning av kopior enligt artikel 4.3 skall belasta de medlemsstater som använder sådana kopior.

KAPITEL II

Medlemsstaternas ansvar

Artikel 6

Nationella system

Var och en av medlemsstaterna skall ansvara för drift och underhåll av sitt NS och för kopplingen av detta till SIS II.

Artikel 7

Nationell SIS II-byrå och Sirenemyndighet

1. Var och en av medlemsstaterna skall ge i uppdrag åt en byrå att säkra att de behöriga myndigheterna har tillgång till SIS II i enlighet med detta beslut.

2. Var och en av medlemsstaterna skall utse en myndighet (nedan kallad Sirenemyndigheten) som skall säkra utbytet av tilläggsinformation. Myndigheten skall kontrollera kvaliteten på de uppgifter som läggs in i SIS II. Därför skall den ha tillgång till de uppgifter som behandlas i SIS II.

3. Var och en av medlemsstaterna skall underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om vilken byrå som ges uppdrag enligt punkt 1 och vilken myndighet som utses enligt punkt 2.

Artikel 8

Tillhandahållande av tilläggsinformation.

1. Medlemsstaternas utbyte av tilläggsinformation skall ske via Sirenemyndigheterna. Syftet med utbytet av sådan information är att göra det möjligt för medlemsstaterna att rådfråga och underrätta varandra i samband med att de lägger in en registrering, gör en sökning eller när den åtgärd som krävs inte kan vidtas eller i samband med att de kontrollerar registreringars kvalitet och överensstämmelse, samt beträffande tillgångsrätten.

2. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i en handbok som skall kallas Sirenehandboken.

Artikel 9

Teknisk överensstämmelse

1. Var och en av medlemsstaterna skall se till att det nationella systemet är förenligt med SIS II och skall därvid följa de förfaranden och tekniska normer som skall fastställas för det ändamålet enligt artikel 60.

2. Medlemsstaterna skall i tillämpliga fall se till att de uppgifter som ligger i kopiorna av CS-SIS-basen alltid är aktualiserade och identiska med uppgifterna CS-SIS-basen.

3. Medlemsstaterna skall i tillämpliga fall försäkra sig om att en sökning i en kopia av CS-SIS-basen ger samma sökresultat som en sökning direkt i CS-SIS.

Artikel 10

Säkerhet och konfidentialitet

1. De medlemsstater som har tillgång till uppgifter i SIS II skall vidta de åtgärder som krävs för att

(a) hindra obehöriga från att få tillträde till de lokaler där verksamhet bedrivs beträffande NI-SIS och NS (kontroller vid ingången till lokalerna),

(b) hindra obehöriga från att läsa, kopiera, ändra eller radera uppgifter eller databärare i SIS II (kontroll av databärare),

(c) förhindra obehörig tillgång och obehörig läsning, kopiering, ändring och radering av uppgifter i SIS II under överföring mellan det nationella systemet och SIS II (transportkontroll),

(d) säkerställa möjligheten att kontrollera och i efterhand fastställa vilka uppgifter som har registrerats i SIS II, när detta gjorts och av vem (kontroll av loggen),

(e) förhindra obehörig behandling av uppgifter från SIS II i de nationella systemen och förhindra att uppgifter från SIS II obehörigt ändras eller raderas (kontroll av uppgiftsinmatningen),

(f) se till att behöriga användare av de nationella systemen bara har tillgång till sådana SIS II-uppgifter som omfattas av deras behörighet (tillgångskontroll),

(g) se till att det är möjligt att kontrollera och fastställa till vilka myndigheter SIS II-uppgifter som lagts in i nationella system kan överföras med hjälp av dataöverföringsutrustning (överföringskontroll),

(h) kontrollera att de säkerhetsåtgärder som avses i den här punkten fungerar effektivt (egenkontroll).

2 Beträffande utbyte och behandling av tilläggsinformation skall medlemsstaterna vidta åtgärder av samma slag som avses i punkt 1 för att garantera säkerhet och konfidentialitet.

3. Samtliga personer och organ som arbetar med SIS II-uppgifter och tilläggsinformation skall omfattas av tystnadsplikt eller motsvarande sekretesskrav.Tystnadsplikten och sekretesskraven skall gälla även efter det att personerna lämnar sin tjänst eller anställning och efter det att organets verksamhet upphör.

Artikel 11

Logg på nationell nivå

1. Varje medlemsstat skall föra en logg över allt uppgiftsutbyte med SIS II och över den vidare behandlingen av uppgifterna, i syfte att övervaka att uppgiftsbehandlingen sker enligt föreskrifterna och att de nationella systemen fungerar tillfredsställande, samt att uppgifternas integritet och säkerhet kan garanteras.

2. Loggen skall visa dag och tidpunkt för uppgiftsöverföringen, vilka uppgifter som användes för sökningen, vilka uppgifter som överfördes och namn på såväl behörig myndighet som på den person som var ansvarig för behandlingen av uppgifterna.

3. Loggen skall på lämpligt sätt skyddas mot obehörig tillgång och skall raderas efter ett år, såvida inte loggen behövs för ett pågående övervakningsförfarande.

4. Medlemsstaternas behöriga myndigheter, särskilt de som är ansvariga för övervakningen av uppgiftsbehandlingen inom SIS II, skall ha tillgång till loggen i syfte att övervaka att uppgiftsbehandlingen sker enligt föreskrifterna, att systemet fungerar på det sätt som avses, samt att uppgifternas kvalitet och säkerhet kan garanteras. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål rapportera resultatet av denna övervakning till kommissionen så att uppgifterna i förekommande fall skall kunna tas med i de registreringar som avses i artikel 59.3.

Kapitel III

Kommissionens ansvar

Artikel 12

Operativ förvaltning

1. Kommi ssionen skall ansvara för den operativa förvaltningen av SIS II.

2. I den operativa förvaltningen skall ingå alla de uppgifter som behöver utföras för att SIS II skall kunna fungera dygnet runt alla dagar i enlighet med detta beslut, särskilt underhåll och den tekniska utveckling som krävs för att systemet skall kunna fungera friktionsfritt.

Artikel 13

Säkerhet och konfidentialitet

I samband med driften av SIS II skall kommissionen tillämpa artikel 10 med nödvändiga ändringar.

Artikel 14

Logg på central nivå

1. All uppgiftsbehandling inom SIS II skall registreras i en central logg för att säkra att uppgiftsbehandlingen sker enligt föreskrifterna, att systemet fungerar tillfredsställande och att uppgifternas kvalitet och säkerhet kan garanteras.

2. Loggen skall visa dag och tidpunkt för varje händelse, vilka uppgifter som hanterades och namn på behörig myndighet.

3. Logguppgifterna skall på lämpligt sätt skyddas mot obehörig tillgång och raderas ett år efter det att den registrering som de är kopplade till har raderats, utom om de behövs för ett pågående övervakningsförfarande.

4. De nationella behöriga myndigheterna, särskilt de som är ansvariga för övervakningen av uppgiftsbehandlingen inom SIS II, skall ha tillgång till loggen för att kunna övervaka att uppgiftsbehandlingen sker enligt föreskrifterna, att systemet fungerar tillfredsställande, samt att uppgifternas integritet och säkerhet kan garanteras.

Tillgången skall vara begränsat till de logguppgifter som avser den uppgiftsbehandling som utförs av den berörda medlemsstaten.

5. Kommissionen skall endast ha befogenhet att ta del av logguppgifterna för att kunna se till att systemet fungerar tillfredsställande och att uppgifternas kvalitet och säkerhet kan garanteras.

6. Europeiska datatillsynsmannen skall endast ha befogenhet att ta del av logguppgifterna för att övervaka att den hantering av personuppgifter som kommissionen gör sker enligt föreskrifterna och att uppgifternas säkerhet garanteras.

KAPITEL IV

Registreringar om efterlysta personer som söks för gripande, överlämnande eller utlämning

Artikel 15

Syfte och villkor för inläggning av registreringar

Registreringar om efterlysta personer som söks för gripande och överlämnande på grundval av den europeiska arresteringsordern eller registreringar om efterlysta personer som söks för tillfälligt omhändertagande för utlämning skall läggas ut i SIS II på begäran av den behöriga rättsliga myndigheten.

Artikel 16

Kompletterande uppgifter om efterlysta personer som söks för gripande och överlämnande

1. En medlemsstat som lägger in en registrering enligt artikel 15 skall också lägga in de uppgifter i SIS II som avses i artikel 8.1 i rådets rambeslut 2002/584/RIF, samt en kopia av den europeiska arresteringsordern.

2. Medlemsstaten som lägger in registreringen kan också bifoga en översättning av de uppgifter som avses i punkt 1 och/eller av den europeiska arresteringsordern på ett eller flera av EU-institutionernas officiella arbetsspråk.

Artikel 17

Kompletterande uppgifter om efterlysta personer som söks för gripande och utlämning

1. En medlemsstat som lägger in en registrering enligt artikel 15 skall också lägga in följande uppgifter i SIS II beträffande efterlysta personer som söks för gripande och utlämning:

(a) Den efterlysta personens nationalitet.

(b) Namn, adress, telefon- och faxnummer samt e-postadress avseende den rättsliga myndighet som lägger in registreringen.

(c) Uppgifter om huruvida det finns en lagakraftvunnen dom eller någon annan handling med samma innebörd.

(d) Brottets art och klassificering.

(e) Beskrivning av omständigheterna kring brottet, inbegripet tidpunkt, plats och i vilken grad den efterlysta personen varit delaktig i gärningen.

(f) Uppgift om vilket straff som fastställts, om det finns en lagakraftvunnen dom, eller uppgift om vilka straffbestämmelser som gäller för brottet i den medlemsstat som lägger in registreringen .

(g) Brottets följder, om möjligt.

2. Medlemsstaten som lägger in registreringen kan också bifoga en översättning av de kompletterande uppgifter som avses i punkt 1 på ett eller flera av EU-institutionernas officiella arbetsspråk.

Artikel 18

Myndigheter som har tillgång till registreringar och kompletterande uppgifter om de efterlysta personer som söks för gripande

1. Följande myndigheter skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 15 för de ändamål som anges:

(a) Polismyndigheter och myndigheter som ansvarar för gränskontroll med avseende på gripande.

(b) Nationella rättsliga myndigheter och allmänna åklagarmyndigheter med avseende på straffrättsliga förfaranden.

2. Europeiska polisbyrån (Europol) skall ha tillgång till de uppgifter i registreringar som Europol behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt konventionen av den 26 juli 1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen).

3. Eurojust skall ha tillgång till de uppgifter i registreringar som syftar till gripande och de uppgifter enligt artikel 16 och 17 som Eurojust behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt beslut 2002/187/RIF.

4. De nationella rättsliga myndigheterna och de nationella allmänna åklagarmyndigheterna skall ha tillgång till de uppgifter som avses i artikel 16 för genomförande av en europeisk arresteringsorder och de uppgifter som avses i artikel 17 för utlämningsförfaranden.

Artikel 19

Liggetid för registreringar för gripande och kompletterande uppgifter

1. Registreringar som läggs in för gripande och kompletterande uppgifter enligt artikel 16 och 17 skall ligga kvar i SIS II tills att den efterlysta personen har överlämnats eller utlämnats. Registreringarna skall ligga kvar så länge som den medlemsstat som lagt in registreringen anser arresteringsorden giltig enligt nationell lag.

2. Registreringar som läggs in för gripande och de kompletterande uppgifter som avses i artikel 16 och 17 skall automatiskt tas bort tio år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen. Den medlemsstat som lade in uppgifterna i SIS II kan besluta att uppgifterna skall ligga kvar om det krävs för det ändamål som uppgifterna avser.

3. Medlemsstaterna skall systematiskt underrättas en månad innan uppgifterna automatiskt tas bort ur systemet.

Artikel 20

Flaggning för registreringar om efterlysta personer som söks för gripande

1. I de fall då en registrering om gripande försetts med en flaggning i enlighet med artikel 45 och gripande inte kan göras, men det är känt var personen befinner sig, skall den medlemsstat som försåg registreringen med flaggningen betrakta den som en registrering om var personen befinner sig.

2. Den medlemsstat som förser en registrering om en efterlyst person som söks för gripande med en flaggning skall var sjätte månad eller oftare kontrollera om det finns behov av att låta flaggningen vara kvar. Medlemsstaterna kan besluta om att översyn skall göras oftare.

Artikel 21

Flaggning av registreringar om gripande och överlämnande

1. En flaggning enligt artikel 45.1, som innebär att en person inte får gripas, får endast läggas till en registrering om gripande och överlämnande om den rättsliga myndigheten ger tillstånd till detta och det föreligger klara och tydliga skäl för att inte genomföra den europeiska arresteringsordern enligt rambeslut 2002/584/RIF eller om den efterlysta personen frigivits tillfälligt efter gripande.

Flaggningen skall läggas till registreringen så snart som möjligt, helst inom sju dagar efter det att registreringen lagts in i SIS II.

2. Förbudet mot gripande och överlämnande skall gälla fram till dess att flaggningen tas bort.

Flaggningen skall tas bort så snart skälen för att inte genomföra den europeiska arresteringsordern inte längre föreligger eller så snart den tillfälliga frigivningen är slut.

3. Punkterna 4 och 5 i artikel 45 skall inte gälla för flaggning av registreringar som avser gripande och överlämnande.

Artikel 22

Åtgärder på grundval av en registrering om en efterlyst person som söks för gripande och överlämnande

En registrering om gripande och överlämnande som läggs in i SIS II skall äga samma giltighet när det gäller de åtgärder som skall vidtas som en europeisk arresteringsorder som utfärdats i enlighet med artikel 9.3 i rambeslut 2002/584/RIF.

Kapitel V

Registreringar om personer som behöver skyddas och i syfte att förebygga hot

Artikel 23

Syfte och villkor för inläggning av registreringar

1. Medlemsstaterna skall i SIS II lägga in registreringar om försvunna personer eller personer som med hänsyn till sin egen säkerhet eller i syfte att förebygga hot tillfälligt bör omhändertas av polisen på begäran av en behörig myndighet eller en behörig rättslig myndighet.

2. De registreringar som avses i punkt 1 skall särskilt avse försvunna minderåriga och personer som skall omhändertas av polisen på begäran av en behörig myndighet.

Artikel 24

Myndigheter med tillgång till registreringarna

1. Polismyndigheter och myndigheter som ansvarar för gränskontroll skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 23 för att kunna omhänderta personen ifråga med hänsyn till hans eller hennes säkerhet eller spåra en försvunnen person.

2. De nationella rättsliga myndigheterna, bland annat de allmänna åklagarmyndigheterna och de myndigheter som gör rättsliga undersökningar innan åtal väcks, skall ha tillträde till de rapporter som avses i artikel 23 som de behöver för att fullgöra sina uppgifter.

Artikel 25

Liggetid för registreringarna

1. Registreringar om omhändertagande för att skydda en persons säkerhet och om förebyggande av hot skall tas bort så snart personen omhändertagits.

2. De registreringar som avses i punkt 1 skall automatiskt tas bort tio år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen . Den medlemsstat som lade in uppgifterna i SIS II kan besluta att uppgifterna skall ligga kvar om det krävs för det ändamål som uppgifterna avser.

3. Medlemsstaterna skall systematiskt underrättas en månad innan registreringarna automatiskt tas bort ur systemet.

Artikel 26

Genomförande av åtgärder på grundval av en registrering

1. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där en person enligt artikel 23 upphittats skall underrätta den medlemsstat som lagt in registreringen om var personen vistas och uppgifterna skall översändas i form av ett utbyte av tilläggsinformation.Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

2. Uppgifter om var en försvunnen myndig person vistas får inte lämnas utan dennes samtycke.

3. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där en person enligt artikel 23 upphittas får omhänderta personen för att förhindra dennes fortsatta resa, om det inte strider mot nationell lag.

Kapitel VI

Registreringar om eftersökta eller efterlysta personer som söks för lagföring

Artikel 27

Syfte och villkor för inläggning av registreringar

För att de behöriga rättsliga myndigheterna skall kunna fastställa uppehållsort eller hemvist för vittnen, åtalade som förelagts att infinna sig för hörande vid nationell domstolsförhandling i samband med brottmål eller personer som skall dömas till påföljd för brott eller inställa sig för verkställighet av frihetsberövande skall medlemsstaterna på uppmaning av de behöriga rättsliga myndigheterna lägga in registreringar om dessa i SIS II.

Artikel 28

Myndigheter med tillgång till registreringarna

1. Polismyndigheter och myndigheter som ansvarar för gränskontroll skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 27 för att kunna fastställa de berörda personernas uppehållsort eller hemvist.

2. De nationella rättsliga myndigheterna, bland annat de allmänna åklagarmyndigheterna och de myndigheter som gör rättsliga undersökningar innan åtal väcks, skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 27 som de behöver för att fullgöra sina uppgifter.

3. Eurojust skall ha tillgång till de uppgifter i registreringar enligt artikel 27 som Eurojust behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt beslut 2002/187/RIF.

Artikel 29

Liggetid för registreringarna

1. De registreringar som avses i artikel 27 skall tas bort så snart den berörda personens uppehållsort eller hemvist har fastställts.

2. De registreringar som avses i artikel 27 skall automatiskt raderastio år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen. Den medlemsstat som lade in uppgifterna i SIS II kan besluta att uppgifterna skall ligga kvar om det krävs för det ändamål som uppgifterna avser.

3. Medlemsstaterna skall systematiskt underrättas en månad innan registreringarna automatiskt tas bort ur systemet.

Artikel 30

Genomförande av åtgärder på grundval av en registrering

1. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där en person enligt artikel 27 upphittats skall meddela personens uppehållsort eller hemvist till den medlemsstat som lagt in registreringen och uppgifterna skall översändas i form av ett utbyte av tilläggsinformation.

2. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

Kapitel VII

Registreringar om personer och föremål som omfattas av hemlig övervakning eller särskilda kontroller

Artikel 31

Syfte och villkor för inläggning av registreringar

1. För att de behöriga rättsliga och administrativa myndigheterna skall kunna bekämpa brottslighet och förebygga hot mot den allmänna säkerheten skall medlemsstaterna på uppmaning av de behöriga rättsliga och administrativa myndigheterna i SIS II lägga in registreringar om personer, fordon, fartyg, flygplan och containrar som är föremål för hemlig övervakning eller särskilda kontroller i SIS II. Detta skall gälla i följande fall:

(a) Om det finns sannolika skäl till misstanke om att personen avser att begå, eller redan begår, ett stort antal synnerligen grova brott, eller

(b) om den allmänna uppfattningen om personen, särskilt på grundval av redan begångna brott, leder till misstanke om att han även i framtiden kommer att begå synnerligen grova brott.

2. På begäran av de myndigheter som ansvarar för statens säkerhet skall medlemsstaterna lägga in registreringar i SIS II om det finns sannolika skäl till misstanke om att de uppgifter som avses i artikel 32 är nödvändiga för att avvärja det allvarliga hot den berörda personen utgör eller andra allvarliga hot mot statens inre och yttre säkerhet. Den medlemsstat som lägger in registreringen skall underrätta de andra medlemsstaterna om registreringen och uppgifterna skall översändas i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

Artikel 32

Insamling och utbyte av tilläggsinformation för registreringarna

1. När det gäller registreringar om hemlig övervakning får de medlemsstater som utför gränskontroll och andra kontroller som utförs av polis- och tullmyndigheter inom en medlemsstat inhämta och meddela följande uppgifter eller vissa delar av följande uppgifter till den myndighet som lagt in registreringen:

(a) Påträffande av en person eller ett fordon som efterlysts i en registrering.

(b) Plats, tidpunkt och skäl för kontrollen.

(c) Resväg och destination.

(d) Personer i den övervakades sällskap eller passagerare i fordonet.

(e) Använt fordon.

(f) Medförda föremål.

(g) Omständigheter under vilka personen eller fordonet påträffades.

2. De uppgifter som avses i punkt 1 skall meddelas i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

3. I samband med att den information som avses i punkt 1 inhämtas skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att den hemliga övervakningen inte skall äventyras.

4. Inom ramen för de särskilda kontroller som avses i artikel 31 får personer kroppsvisiteras och fordon, fartyg, flygplan, containrar och medförda föremål genomsökas i enlighet med nationell lagstiftning och med avseende på de syften som avses i artikeln. Om en medlemsstats nationella lagstiftning inte tillåter särskilda kontroller skall kontrollerna i den medlemsstaten automatiskt ersättas med hemlig övervakning.

Artikel 33

Myndigheter med tillgång till registreringarna

1. Polis- gränskontrolls- och tullmyndigheter skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 31 för hemlig övervakning eller särskilda kontroller.

2. De nationella rättsliga myndigheterna, bland annat de allmänna åklagarmyndigheterna och de myndigheter som gör rättsliga undersökningar innan åtal väcks, skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 31 som de behöver för att fullgöra sina uppgifter.

3. Europol skall ha tillgång till de uppgifter i de registreringar som avses i artikel 31 som Europol behöver för att fullgöra sina uppgifter i enlighet med Europolkonventionen.

Artikel 34

Liggetid för registreringarna

1. De registreringar om personer som avses i artikel 31 skall automatiskt tas bort tre år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen.

2. De registreringar om föremål som avses i artikel 31 skall automatiskt tas bort fem år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen.

3. Den medlemsstat som lade in uppgifterna i SIS II kan besluta att uppgifterna skall ligga kvar om det krävs för det ändamål som uppgifterna avser.

4. Medlemsstaterna skall systematiskt underrättas en månad innan registreringarna automatiskt tas bort ur systemet.

Kapitel VIII

Registreringar om föremål som skall beslagtas eller användas som bevismaterial vid rättegång i brottmål.

Artikel 35

Syfte och villkor för inläggning av registreringar

1. Medlemsstaterna skall, på begäran av den behöriga myndigheten, lägga in registreringar i SIS II om följande typer av föremål, som antingen skall beslagtas eller användas som bevis i brottsmål:

(a) Stulna, bortförda eller försvunna motorfordon med en cylindervolym överstigande 50cc samt stulna, bortförda eller försvunna båtar och flygplan.

(b) Stulna, bortförda eller försvunna släpvagnar med en tjänstevikt överstigande 750 kg samt stulna, bortförda eller försvunna husvagnar, industritillbehör, utombordsmotorer och containrar.

(c) Stulna, bortförda eller försvunna skjutvapen.

(d) Stulna, bortförda eller försvunna officiella blankodokument.

(e) Stulna, bortförda, försvunna eller ogiltiga utfärdade identitetshandlingar, till exempel pass, ID-kort, körkort, uppehållstillstånd och resehandlingar.

(f) Stulna, bortförda, försvunna eller ogiltiga registreringsbevis för fordon och nummerplåtar för fordon.

(g) Sedlar (registrerade sedlar).

(h) Värdepapper och betalningsmedel som checkar, kreditkort, obligationer och aktier som stulits, bortförts eller försvunnit.

2. Kommissionen skall i enlighet med artikel 60 fastställa nödvändiga tekniska regler för inläggning och tillgång till de uppgifter som ingår i de registreringar som avses i punkt 1.

Artikel 36

Insamling och utbyte av tilläggsinformation för registreringarna

1. Om en sökning visar att det föreligger en registrering om ett påträffat föremål, skall den medlemsstat i vilken föremålet upphittats kontakta den medlemsstat som lagt in registreringen för att komma överens om vilka åtgärder som behöver vidtas. För detta ändamål kan även personuppgifter översändas i enlighet med detta beslut.

2. De kontakter och det översändande av personuppgifter som avses i punkt 1 skall ske i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

3. De åtgärder som vidtas av den medlemsstat som påträffar det aktuella föremålet skall vara förenliga med medlemsstatens nationella lagstiftning.

Artikel 37

Myndigheter med tillgång till registreringarna

1. Polis- gränskontrolls- och tullmyndigheter skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 35 för beslag av det aktuella föremålet.

2. De nationella rättsliga myndigheterna, bland annat de allmänna åklagarmyndigheterna och de myndigheter som gör rättsliga undersökningar innan åtal väcks, skall ha tillgång till de registreringar som avses i artikel 35 som de behöver för att fullgöra sina uppgifter.

3. Europol skall ha tillgång till de uppgifter i de registreringar som avses i artikel 35 som Europol behöver för att fullgöra sina uppgifter i enlighet med Europolkonventionen.

Artikel 38

Liggetid för registreringarna

1. De registreringar om föremål som avses i artikel 35 skall tas bort så snart föremålen beslagtagits.

2. De registreringar som avses i artikel 35 skall automatiskt tas bort tio år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen.

3. De registreringar som avses i artikel 35 och som innehåller personuppgifter skall automatiskt tas bort tre år efter det att det beslut fattades som gav upphov till registreringen.

4. Den medlemsstat som lade in uppgifterna i SIS II kan besluta att uppgifterna skall ligga kvar efter utgången av den liggetid som anges i punkt 2 och 3 om det krävs för det ändamål som uppgifterna avser.

5. Medlemsstaterna skall systematiskt underrättas en månad innan registreringarna automatiskt tas bort ur systemet.

KAPITEL IX

Allmänna regler för uppgiftshantering

Artikel 39

Uppgiftskategorier

1. Endast följande uppgifter får ingå i de registreringar om personer som läggs in i SIS II med tillämpning av detta beslut:

(a) Efternamn, förnamn, namn vid födelsen och tidigare använda namn och eventuella alias, eventuellt separat inregistrerade.

(b) Födelsedatum och födelseort.

(c) Kön.

(d) Fotografier.

(e) Fingeravtryck.

(f) Nationalitet.

(g) Eventuella särskilda yttre oföränderliga fysiska kännemärken.

(h) Uppgift om huruvida den berörda personen är beväpnad, våldsbenägen eller på rymmen.

(i) Syftet med registreringen .

(j) Myndighet som har lagt in registreringen .

(k) Åtgärder som skall vidtas.

(l) Uppgift om typ av brott i de fall då det är fråga om en registrering om gripande.

(m) Länkar till eventuella andra registreringar inom SIS II.

2. De uppgifter som avses i punkt 1 skall endast användas för identifiering av en person med avseende på en specifik åtgärd som vidtas i enlighet med detta beslut.

3. Kommissionen skall enligt artikel 61 fastställa nödvändiga tekniska regler för inläggning av och tillgång till de uppgifter som avses i punkt 1.

Artikel 40

Behandling av uppgifter inom SIS II

1. Uppgifter som läggs in i SIS II med tillämpning av detta beslut får endast behandlas för de ändamål som anges och av de behöriga myndigheter som fastställs av medlemsstaterna i enlighet med detta beslut.

2. En medlemsstat får endast ändra klassificeringen av en registrering i en viss kategori till en annan kategori om det är nödvändigt för att avvärja ett omedelbart förestående allvarligt hot mot den allmänna ordningen och säkerheten, en stor risk för statens säkerhet eller ett grovt brott. Den registrering som omklassificeras till en annan kategori skall betraktas som en ny registrering, inlagd av den medlemsstat som begärt omklassificeringen. Medlemsstaten skall därför först inhämta tillstånd från den medlemsstat som lade in registreringen ursprungligen och tillståndet skall inhämtas i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

3. De nationella myndigheterna skall endast ha tillgång till SIS II-uppgifter inom sina behörighetsgränser och personalen skall vara vederbörligen bemyndigad.

4. Varje medlemsstat skall föra och aktualisera en förteckning över vilka nationella myndigheter som är behöriga att behandla uppgifter inom SIS II och förteckningen skall även lämnas till kommissionen. För varje myndighet skall det i förteckningen anges vilken uppgiftskategori myndigheten har rätt att hantera, för vilka ändamål och vem som skall vara registeransvarig och kommissionen skall överlämna denna information till Europeiska datatillsynsmannen. Kommissionen skall årligen offentliggöra förteckningen i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 41

Att lägga in ett referensnummer

En medlemsstat som går in i SIS II utan att använda en kopia av uppgifterna i CS-SIS enligt artikel 4.3 får förse de registreringar den lägger in med referensnummer, enbart i syfte att söka nationell information som har anknytning till registreringen.

Endast den medlemsstat som lägger in registreringen skall ha tillgång till referensnumret.

Artikel 42

Kopior av uppgifter i SIS II

1. Förutom de kopior av uppgifter från CS-SIS som avses i artikel 4.3, får de uppgifter som hanteras inom SIS II endast kopieras av tekniska skäl och om kopieringen är nödvändig för att de nationella myndigheterna skall kunna ta del av uppgifterna med tillämpning av detta beslut.

2. Medlemsstaterna får inte kopiera uppgifter som har lagts in av en annan medlemsstat till sina egna nationella informationssystem.

3. Punkt 2 skall inte påverka medlemsstaternas rätt att i sina nationella informationssystem ha med uppgifter från SIS II som rör åtgärder som har vidtagits inom deras territorium. Dessa uppgifter får finnas kvar högst tre år i de nationella systemen, förutom om särskilda bestämmelser i nationell lagstiftning tillåter att uppgifterna finns kvar en längre period.

4. Denna artikel skall inte påverka medlemsstaternas rätt att i sina nationella system registrera uppgifterna i en viss registrering, som de själva har lagt in i SIS II.

Artikel 43

Kvalitet på uppgifter som hanteras inom SIS II och kompatibilitet mellan registreringar

1. De medlemsstater som lägger in uppgifter i SIS II skall ha ansvar för att dessa uppgifter hanteras lagenligt och särskilt att de är korrekta och aktuella.

2. Endast den medlemsstat som har lagt in en uppgift i SIS II får ändra, göra tillägg till, korrigera eller radera uppgiften.

3. Om en annan medlemsstat än den som har lagt in uppgiften har bevis som styrker att en uppgift är oriktig eller har hanterats på ett lagstridigt sätt i SIS II, skall den informera den medlemsstat som lade in uppgiften genom att så tidigt som möjligt och helst inom tio dagar efter det att den har fått kännedom om bevisen, utbyta tilläggsinformation. Den medlemsstat som lade in uppgifterna skall kontrollera dem och i förekommande fall ändra, göra tillägg till, korrigera eller radera dem. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

4. Om medlemsstaterna inte inom två månader kan enas om korrigeringarna av uppgifterna, kan en av medlemsstaterna hänskjuta ärendet till Europeiska datatillsynsmannen, som skall tjänstgöra som medlare.

5. Medlemsstaterna skall utbyta tilläggsinformation för att kunna skilja mellan olika registreringar i SIS II om personer med snarlika kännetecken. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

6. Om en person redan är föremål för en registrering i SIS II, skall en medlemsstat som lägger in en ny registrering om samma person komma överens med den medlemsstat som lade in den första registreringen om de uppgifter som läggs in i den nya registreringen.Överenskommelsen skall träffas på grundval av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken. Olika registreringar om samma person får läggas in i SIS II om de är kompatibla sinsemellan. Regler för kompatibilitet och prioriterade registreringskategorier skall fastställas enligt artikel 61.

7. Uppgifterna i SIS II skall ses över minst en gång om året av den medlemsstat som har lagt in dem. Medlemsstaterna kan besluta om att översyn skall göras oftare.

Artikel 44

Kompletterande uppgifter för att undvika felidentifiering av personer

1. Om det kan uppstå förväxlingar mellan den person som faktiskt avses i en registrering och en person vars identitet har missbrukats, skall medlemsstaterna lägga in uppgifter om den sistnämnde i registreringen för att undvika de negativa följder som en felidentifiering kan ge.

2. Uppgifter om en person vars identitet har missbrukats skall endast läggas in efter att personen i fråga har lämnat sitt uttryckliga medgivande till detta och uppgifterna får endast användas för följande ändamål:

(a) Att göra det möjligt för den behöriga myndigheten att skilja mellan den person vars identitet har missbrukats och den person som faktiskt avses i registreringen.

(b) Att göra det möjligt för den person vars identitet har missbrukats att styrka sin identitet och fastställa att den har blivit missbrukad.

3. Enbart följande personuppgifter får läggas in och vidarebehandlas i SIS II med tillämpning av denna artikel:

(a) Efternamn och förnamn, eventuellt separat registrering av alias.

(b) Födelsedatum och födelseort.

(c) Kön.

(d) Fotografier.

(e) Fingeravtryck.

(f) Eventuella särskilda yttre oföränderliga fysiska kännemärken.

(g) Nationalitet.

(h) Identitetshandlingarnas nummer och datum för utfärdande.

4. De uppgifter som avses i punkt 3 skall raderas samtidigt som motsvarande registrering eller tidigare om personen i fråga så önskar.

5. Endast de myndigheter som har rätt att gå in i motsvarande registrering har tillgång till de uppgifter som avses i punkt 3 och endast för att undvika felidentifiering.

6. De tekniska regler som avses i artikel 39.3 skall vara tillämpliga på de uppgifter som avses i punkt 3 i denna artikel.

Artikel 45

Flaggning

1. En medlemsstat får särskilt märka registreringar enligt artikel 15, 23 och 31 med en så kallad flaggning, som innebär att den åtgärd som en registrering avser inte skall vidtas på medlemsstatens territorium.

Om en medlemsstat anser att en registrering som lagts in i SIS II inte är förenlig med dess nationella lagstiftning, internationella förpliktelser eller viktiga nationella intressen, kan medlemsstaten förse registreringen med en s.k. flaggning.

2. Alla medlemsstater skall underrättas automatiskt via SIS II om att en ny registrering lagts in i enlighet med artikel 15 och om kompletterande uppgifter enligt artikel 16 och 17, så att de kan avgöra om det finns anledning att förse registreringen med en flaggning. Den medlemsstat som lägger in en registrering enligt artikel 23 och 31 skall underrätta övriga medlemsstater om detta i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

3. Den medlemsstat som önskar förse en registrering med en flaggning skall samråda med den medlemsstat som lade ut registreringen och samrådet skall ske i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken. Om den medlemsstat som lagt in registreringen inte drar tillbaka den skall den fortsätta att gälla i sin helhet för de medlemsstater som inte märker registreringen med någon flaggning.

4. Flaggningen skall tas bort senast en månad efter det att den lades in, utom i de fall då medlemsstat vägrar vidta åtgärden av juridiska skäl eller av särskilda lämplighetsskäl.

5. I de fall då den medlemsstat som lägger in en registrering i ett särskilt brådskande eller allvarligt ärende begär att den aktuella åtgärden skall vidtas, skall den verkställande medlemsstaten undersöka om det är möjligt att dra tillbaka flaggningen. Om den verkställande medlemsstaten kan ta bort flaggningen skall den vidta de åtgärder som krävs för att säkra att åtgärden kan verkställas omedelbart.

6. Förfaranden och tekniska regler för flaggningen och för aktualisering av flaggorna skall antas i enlighet med artikel 60.

Artikel 46

Länkning mellan registreringar

1. En medlemsstat får skapa en länk mellan de registreringar som den lägger in i SIS II i enlighet med sin nationella lagstiftning. En sådan länk skall syfta till att upprätta en förbindelse mellan två eller flera registreringar.

2. Skapandet av en länk skall inte påverka de särskilda åtgärder som skall vidtas på grundval av de olika sammanlänkade registreringarna eller någon av de länkade registreringarnas liggetid.

3. Skapandet av en länk skall inte påverka de tillgångsrättigheter som anges i detta beslut. Myndigheter som inte har tillgång till vissa kategorier av registreringar skall inte ha tillgång till länkarna till de registreringskategorierna.

4. Om en medlemsstat finner att en länk mellan registreringar är oförenlig med dess nationella lagstiftning eller internationella åtaganden, får den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det inte går att få tillgång till länken från dess nationella territorium.

5. De tekniska reglerna för länkning av registreringar skall anpassas i enlighet med artikel 60.

Artikel 47

Syfte med och liggetid för tilläggsinformation

1. Den tilläggsinformation som lämnas av en medlemsstat får endast användas för det ändamål som informationsöverföringen avsåg. Informationen får endast ligga kvar i de nationella systemen så länge den registrering informationen avser finns kvar i SIS II. Medlemsstaterna får behålla informationen under en längre period om detta är nödvändigt för att uppnå det syfte som informationsöverföringen avsåg. Under alla förhållanden skall tilläggsinformationen raderas senast ett år efter det att den registrering som den hänför sig till har raderats från SIS II.

2. Punkt 1 skall inte påverka en medlemsstats rätt att i sitt nationella system lagra uppgifter avseende en viss registrering om registreringen givit upphov till åtgärder inom medlemsstatens territorium. Dessa uppgifter får ligga kvar i det nationella systemet under högst tre år, utom om särskilda bestämmelser i nationell lagstiftning tillåter att uppgifterna ligger kvar en längre period.

Artikel 48

Överföring av personuppgifter till tredje part

1. Utom i de fall som uttryckligen anges i EU-lagstiftningen får personuppgifter som behandlas i SIS II med tillämpning av detta beslut inte överföras till eller göras tillgängliga för tredjeländer eller internationella organisationer.

2. Genom avvikelse från punkt 1 och förutsatt att den medlemsstat som lade ut uppgifterna i SIS II ger sitt samtycke, får personuppgifter överföras till tredjeländer eller internationella organisationer inom ramen för de avtal Europeiska unionen ingår på områdena polisärt eller rättsligt samarbete som kan garantera ett adekvat skydd för de överförda personuppgifterna.

KAPITEL X

Uppgiftsskydd

Artikel 49

Tillämpning av Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk behandling av personuppgifter

De personuppgifter som behandlas i enlighet med detta beslut skall skyddas i enlighet med Europarådets konvention av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk behandling av personuppgifter och efterföljande ändringar av konventionen.

Artikel 50

Rätt till information

1. En person vars uppgifter skall behandlas i SIS II med tillämpning av detta beslut skall på begäran underrättas om följande:

(a) Den registeransvariges och dennes eventuella företrädares identitet.

(b) Ändamålen med behandlingen i SIS II.

(c) Möjliga mottagare av uppgifterna.

(d) Anledningen till att registreringen lagts in i SIS II.

(e) Upplysningar om att personen har rätt att ta del av och korrigera de uppgifter som rör honom eller henne.

2. Utlämnande av information enligt punkt 1 till den berörda personen skall avslås, om det kan skada verkställigheten av rättsliga uppdrag som registreringen avser, eller om den berörda personens eller en annan persons rätt och frihet måste skyddas. Information får aldrig lämnas ut under pågående begärd hemlig övervakning.

Artikel 51

Rätt till tillgång, rättelse och radering

1. Personers rätt att ta del av och få till stånd rättelse eller radering av sina personuppgifter som behandlas i SIS II skall utövas i enlighet med nationell lag i den medlemsstat där denna rätt åberopas.

2. Om den medlemsstat där rätten att få del av uppgifterna åberopas inte var den som registrerade uppgifterna skall den lämna ut uppgifterna till den berörda personen efter att ha givit den medlemsstat som registrerade uppgifterna tillfälle att uttrycka sin ståndpunkt. Detta skall ske i form av ett utbyte av tilläggsinformation. Detaljerade bestämmelser för utbytet av tilläggsinformation skall antas enligt artikel 61 och bestämmelserna skall samlas i Sirenehandboken.

3. Personuppgifterna skall lämnas ut till den berörda personen så snart som möjligt och under alla förhållanden inte senare än 60 dagar räknat från den dag då personen ansöker om att få ta del av uppgifterna.

4. Utlämnande av information till den berörda personen skall avslås, om det kan skada verkställigheten av rättsliga uppdrag som registreringen avser, eller om någon annan persons rätt och frihet måste skyddas. Information får aldrig lämnas ut under pågående begärd hemlig övervakning.

5. Personen skall snarast möjligt underrättas om vilka åtgärder som vidtas till följd av utövandet av hans eller hennes rätt till rättelse och radering och under alla förhållanden inte senare än sex månader räknat från den dag då personen ansöker om att få uppgifterna rättade eller raderade.

Artikel 52

Rättsmedel

Varje individ som befinner sig på någon av medlemsstaternas territorium har rätt att väcka talan eller klagomål inför domstol i den berörda medlemsstaten om hon eller han vägras rätten att ta del av eller att rätta eller radera sina egna personuppgifter eller rätten att få information eller upprättelse om behandlingen av dessa personuppgifter inte sker i enlighet med bestämmelserna i detta beslut.

Artikel 53

Datatillsynsmyndigheter

1. Varje medlemsstat skall se till att ett oberoende myndighet utövar tillsyn över behandlingen av personuppgifter inom SIS II inom dess territorium för att säkra att den sker enligt gällande regler, inbegripet utbytet och den vidare behandlingen av tilläggsinformation. Enskilda individer skall ha rätt att begära att tillsynsmyndigheten kontrollerar att hans eller hennes personuppgifter i SIS II behandlas enligt gällande regler. Denna rättighet skall regleras i den nationella lagstiftningen i den medlemsstat till vilken begäran riktas. Om uppgifterna har lagts in i SIS II av en annan medlemsstat skall kontrollen genomföras i nära samarbete med den medlemsstatens tillsynsmyndighet.

2. De tillsynsmyndigheter som avses i artikel 24 i Europolkonventionen och i artikel 23 i beslut 2002/187/RIF skall se till att Europols och Eurojusts tillgång till personuppgifter i SIS II och vidare behandling av uppgifterna sker i enlighet med gällande regler.

3. Europeiska datatillsynsmannen skall kontrollera att kommissionens behandling av personuppgifter i SIS II sker i enlighet med detta beslut.

4. De myndigheter som anges i den här artikeln skall samarbeta. Europeiska datatillsynsmannen skall för ändamålet sammankalla ett möte minst en gång om året.

KAPITEL XI

Ansvar och påföljder

Artikel 54

Ansvar

1. Varje medlemsstat skall ansvara för eventuella skador som kan orsakas en enskild individ genom otillåten eller felaktig behandling av uppgifter som har överförts av SIS II eller Sirenemyndigheterna och som hanterats av medlemsstaten i fråga.

2. Om den medlemsstat mot vilken talan har väckts enligt punkt 1 inte är samma medlemsstat som har registrerat uppgifterna i SIS II, skall den sistnämnda på begäran ersätta de belopp som har betalats ut i ersättning, utom om uppgifterna användes av den berörda medlemsstaten på ett sätt som bryter mot detta beslut.

3. Om en medlemsstats underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter enligt detta beslut orsakar skada på SIS II, skall den medlemsstaten anses ansvarig för skadan, såvida inte och i den mån som kommissionen eller andra medlemsstater som deltar i SIS II har underlåtit att vidta rimliga åtgärder för att förhindra skadan eller för att begränsa dess verkningar.

Artikel 55

Påföljder

Medlemsstaterna skall se till att effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder utdöms i enlighet med nationell lag om behandlingen av uppgifter inom SIS II eller tilläggsinformation sker på ett sätt som bryter mot detta beslut.

KAPITEL XII

Tillgång till SIS II för Europol och Eurojust

Artikel 56

Tillgång för Europol och Eurojust

Europol och Eurojust skall fastställa en eller två anslutningspunkter till SIS II vardera.

Artikel 57

Tillgång till SIS II-uppgifter för Europol

1. Om det i samband med att Europol går in i SIS II visar sig att en registrering i SIS II är av intresse för Europol skall Europol underrätta den medlemsstat som lade ut registreringen om detta, via den nationella Europolenheten i medlemsstaten.

2. Europol skall endast ha rätt att använda uppgifter ur SIS II och att överföra uppgifterna till tredjeländer och tredjeparter om den medlemsstat som lade ut uppgifterna ger tillstånd till detta. Europol skall inhämta sådant tillstånd från den nationella Europolenheten i medlemsstaten.

3. Om den medlemsstat som lade ut uppgifterna tillåter att Europol använder informationen skall behandlingen regleras genom Europolkonventionen.

4. Europol skall anta och efter nödvändiga ändringar tillämpa säkerhets- och konfidentialitetsbestämmelser i enlighet med artikel 10.

5. Europol skall registrera varje tillfälle då man går in i SIS II och behandlar SIS II-uppgifter i enlighet med artikel 11.

6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall Europol inte ha rätt att länka eller överföra information i SIS II till andra datasystem som Europol driver eller har och inte heller ladda ner eller kopiera delar av SIS II.

7. Europol får begära tilläggsinformation och kompletterande uppgifter enligt artikel 16 och 17 från den medlemsstat som lade ut den aktuella registreringen via det nationella Europolkontoret i medlemsstaten.

Artikel 58

Tillgång till SIS II-uppgifter för Eurojust

1. Om det i samband med att Eurojust går in SIS II visar sig att en registrering i SIS II är av intresse för Eurojust skall Eurojust underrätta den medlemsstat som lade ut registreringen om detta, via de berörda nationella medlemmarna av Eurojust i medlemsstaten.

2. Eurojust skall endast ha rätt att använda uppgifter ur SIS II och att överföra uppgifterna till tredjeländer och tredjeparter om den medlemsstat som lade ut uppgifterna ger tillstånd till detta. Europol skall inhämta sådant tillstånd via dem medlemsstatens nationella medlem i Eurojust.

3. Om den medlemsstat som lade ut uppgifterna tillåter att Eurojust använder informationen skall behandlingen regleras genom beslut 2002/187/RIF.

4. Eurojust skall anta och efter nödvändiga ändringar tillämpa säkerhets- och konfidentialitetsbestämmelser i enlighet med artikel 10.

5. Eurojust skall bokföra varje tillfälle då man går in i SIS II och behandlar SIS II-uppgifter i enlighet med artikel 11.

6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall Eurojust inte ha rätt att länka eller överföra information i SIS II till andra datasystem som Eurojust driver eller har och inte heller ladda ner eller kopiera delar av SIS II.

7. Eurojust får begära tilläggsinformation från den berörda medlemsstaten i enlighet med beslut 2002/187/RIF.

8. Endast nationella medlemmar av Eurojust och dessas assistenter skall ha tillgång till SIS II och inte personalen vid Eurojust.

KAPITEL XIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 59

Övervakning, utvärdering och rapporter

1. Kommissionen skall se till att ett system skapas för att följa upp verksamheten inom SIS II i förhållande till mål i form av produktivitet, kostnadseffektivitet och tjänsternas kvalitet.

2. Kommissionen skall ha tillgång till den information om uppgiftstransaktionerna som sker inom SIS II som behövs för tekniskt underhåll, rapportering och statistik.

3. Två år efter det att SIS II tas i drift och vartannat år därefter skall kommissionen inför Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om verksamheten inom SIS II och om det bilaterala och multilaterala utbytet av tilläggsinformation mellan medlemsstater.

4. Fyra år efter det att SIS II tas i drift och vart fjärde år därefter skall kommissionen utarbeta en övergripande utvärdering av SIS II och det bilaterala och multilaterala utbytet av tilläggsinformation mellan medlemsstater. Denna övergripande utvärdering skall innehålla en granskning av uppnådda resultat i relation till målen och en bedömning av huruvida de förutsättningar som ligger till grund för systemet fortfarande är giltiga och om eventuella slutsatser kan dras beträffande den framtida verksamheten. Kommissionen skall överlämna utvärderingsrapporterna till Europaparlamentet och rådet.

5. Medlemsstaterna skall ge kommissionen den information som den behöver för att kunna utarbeta de rapporter som avses i punkterna 3 och 4.

Artikel 60

Rådgivande kommitté

1. När det hänvisas till denna artikel skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.

2. Kommittén skall anta sin arbetsordning på förslag från sin ordförande och på grundval av en standardiserad arbetsordning som har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Ordföranden får inte rösta.

4. Yttrandet skall protokollföras. och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.

5. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.

Artikel 61

Föreskrivande kommitté

1. När det hänvisas till denna artikel skall kommissionen biträdas av en föreskrivande kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i EG-fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

2. Kommittén skall anta sin arbetsordning på förslag från sin ordförande och på grundval av en standardiserad arbetsordning som har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

3. Kommissionen skall anta förslaget om det överensstämmer med kommitténs yttrande. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas.

4. Rådet får med kvalificerad majoritet anta förslaget inom två månader från det att det mottagits. Om rådet inom denna period med kvalificerad majoritet har meddelat att det motsätter sig förslaget skall detta omprövas av kommissionen. Kommissionen får förelägga rådet ett ändrat förslag, åter lägga fram sitt förslag eller lägga fram ett lagstiftningsförslag. Om rådet vid utgången av denna period varken har fattat något beslut om den föreslagna genomförandeakten eller uttalat sig mot förslaget till genomförandeåtgärder skall kommissionen själv anta den föreslagna genomförandeakten.

Artikel 62

Ändring av Schengenkonventionen

1. När det gäller aspekter som omfattas av EG-fördraget skall detta beslut ersätta artiklarna 92–119 i Schengenkonventionen, med undantag av artikel 102.a i denna.

2. Det ersätter också följande bestämmelser i Schengenregelverket som genomför ovanstående artiklar[28]:

(a) Verkställande kommitténs beslut av den 14 december 1993 om finansiella bestämmelser om anläggnings- och driftskostnader för Schengens informationssystem (C.SIS) (SCH/Com-ex (93) 16).

(b) Verkställande kommitténs beslut av den 7 oktober 1997 om Norges och Islands andel av anläggnings- och driftskostnaderna för C.SIS (SCH/Com-ex (97) 18).

(c) Verkställande kommitténs beslut av den 7 oktober 1997 om utvecklingen av SIS (SCH/Com-ex (97) 24).

(d) Verkställande kommitténs beslut av den 15 december 1997 om ändring av de finansiella bestämmelserna om C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35).

(e) Verkställande kommitténs beslut av den 21 april 1998 om C.SIS med 15/18 anslutna stater (SCH/Com-ex (98) 11).

(f) Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1999 om kostnader för inrättande av C.SIS (SCH/Com-ex (99) 4).

(g) Verkställande kommitténs beslut av den 28 april 1999 om uppdateringen av Sirene-handboken (SCH/Com-ex (99) 5).

(h) Verkställande kommitténs förklaring av den 18 april 1996 om definition av begreppet utlänning (SCH/Com-ex (96) 5).

(i) Verkställande kommitténs förklaring av den 28 april 1999 om SIS struktur (SCH/Com-ex (99) decl 2 rev.).

3. När det gäller aspekter som omfattas av EU-fördraget skall hänvisningar till de artiklar ur Schengenkonventionen som har ersatts och till relevanta bestämmelser i Schengenregelverket som genomför dessa artiklar göras som hänvisningar till detta beslut och läsas enligt jämförelsetabellen i bilagan till beslutet.

Artikel 63

Upphävande

Beslut 2004/201/RIF skall upphöra att gälla[29].

Artikel 64

Övergångsperiod och finansiering

1. Artiklarna 94, 95, 97, 98, 99 och 100 och 101.1 och 101.2 i Schengenkonventionen skall fortsätta att tillämpas på registreringar som lagts in i SIS och som överförs till SIS II och på registreringar som direkt läggs ut i SIS II före den dag som fastställs i enlighet med artikel 65.3 i detta beslut fram till ett år efter den dagen.Ett år efter den dag som fastställs i enlighet med artikel 65.3 skall sådana registreringar automatiskt raderas från SIS II såvida inte en medlemsstat lägger in dem på nytt i enlighet med detta beslut.

2. De medel som har godkänts i enlighet med artikel 119 i Schengenkonventionen och som återstår den dag som fastställs i enlighet med artikel 65.2, skall återbetalas till medlemsstaterna. De belopp som skall återbetalas skall beräknas på grundval av medlemsstaternas andelar enligt vad som fastställts i verkställande kommitténs beslut av den 14 december 1993 om finansiella bestämmelser om anläggnings- och driftskostnader för Schengens informationssystem.

Artikel 65

Ikraftträdande och tillämpning

1. Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning .Det skall gälla från och med det datum som skall fastställas av kommissionen i enlighet med punkterna 2 och 3.

2. Från vilka datum artiklarna 1–14 och 40–64, med undantag av artiklarna 41, 44, 45 och 46, skall börja tillämpas skall fastställas efter det att

(a) de nödvändiga genomförandeåtgärderna har antagits,

(b) kommissionen har gjort alla tekniska förberedelser som behövs för att SIS II skall kunna anslutas till medlemsstaterna, och

(c) alla medlemsstater till kommissionen har anmält att de har vidtagit de tekniska åtgärder och antagit den lagstiftning som behövs för uppgiftsbehandling inom SIS II och utbyte av tilläggsinformation i enlighet med ovannämnda artiklar.

Kommissionen skall offentliggöra vilka datum som skall gälla i Europeiska unionens officiella tidning .

3. Från vilka datum artiklarna 15–39 och artiklarna 41, 44, 45 och 46 skall tillämpas skall fastställas efter det att

(a) de nödvändiga genomförandeåtgärderna har antagits, och

(b) alla medlemsstater till kommissionen har anmält att de har vidtagit de tekniska åtgärder och antagit den lagstiftning som behövs för uppgiftsbehandling inom SIS II och utbyte av tilläggsinformation i enlighet med ovannämnda artiklar.

Kommissionen skall offentliggöra vilka datum som skall gälla i Europeiska unionens officiella tidning .

Utfärdat i Bryssel den

På rådets vägnar

Ordförande

BILAGA

Jämförelsetabell

Artiklar i Schengenkonventionen[30] | Artiklar i detta beslut |

Artikel 92.1 | Artikel 1.1, artikel 2.1, artikel 4.1–3 |

Artikel 92.2 | Artikel 4.1–3, artikel 5.2–3, artikel 6, artikel 9 |

Artikel 92.3 | Artikel 4.1–3, artikel 5.1, artikel 12 |

Artikel 92.4 | Artikel 3.1, artikel 7.2–3, artikel 8 |

Artikel 93 | Artikel 1.2 |

Artikel 94.1 | Artikel 40.1 |

Artikel 94.2 | Artikel 15, artikel 23.1, artikel 27, artikel 31.1, artikel 35.1 |

Artikel 94.3 | Artikel 39.1, artikel 44.3 |

Artikel 94.4 | Artikel 45 |

Artikel 95.1 | Artikel 15 |

Artikel 95.2 | Artikel 16, artikel 17, artikel 45 |

Artikel 95.3 | Artikel 20, artikel 21, artikel 45 |

Artikel 95.4 | Artikel 45.5 |

Artikel 95.5 | Artikel 20.1 |

Artikel 95.6 | Artikel 22 |

Artikel 96.1 |

Artikel 96.2 |

Artikel 96.3 |

Artikel 97 | Artikel 23, artikel 26 |

Artikel 98.1 | Artikel 27 |

Artikel 98.2 | Artikel 30 |

Artikel 99.1 | Artikel 31.1 |

Artikel 99.2 | Artikel 31.1 |

Artikel 99.3 | Artikel 31.2 |

Artikel 99.4 | Artikel 32.1–3 |

Artikel 99.5 | Artikel 32.4 |

Artikel 99.6 | Artikel 45 |

Artikel 100.1 | Artikel 35 |

Artikel 100.2 | Artikel 36 |

Artikel 100.3 | Artikel 35 |

Artikel 101.1 | Artikel 18.1 och 18.4, artikel 24, artikel 28.1–2, artikel 33.1–2, artikel 37.1–2 |

Artikel 101.2 |

Artikel 101.3 | Artikel 40.3 |

Artikel 101.4 | Artikel 40.4 |

Artikel 101A.1 | Artikel 18.2, artikel 33.3, artikel 37.3 |

Artikel 101A.2 | Artikel 18.2, artikel 33.3, artikel 37.3 |

Artikel 101A.3 | Artikel 57.1 |

Artikel 101A.4 | Artikel 57.2 |

Artikel 101A.5 | Artikel 57.7 |

Artikel 101A.6 | Artikel 53.2, artikel 57.4–6 |

Artikel 101B.1 | Artikel 18.3, artikel 28.3 |

Artikel 101B.2 | Artikel 18.3, artikel 28.3, artikel 58.8 |

Artikel 101B.3 | Artikel 58.1–2 |

Artikel 101B.4 | Artikel 53.2, artikel 58.3 |

Artikel 101B.5 | Artikel 58.5 |

Artikel 101B.6 | Artikel 58.6 |

Artikel 101B.7 | Artikel 58.8 |

Artikel 101B.8 | Artikel 58.4 |

Artikel 102.1 | Artikel 40.1 |

Artikel 102.2 | Artikel 42.1–2 |

Artikel 102.3 | Artikel 40.2 |

Artikel 102.4 |

Artikel 102.5 | Artikel 54.1 |

Artikel 103 | Artikel 11 |

Artikel 104.1 |

Artikel 104.2 |

Artikel 104.3 |

Artikel 105 | Artikel 43.1 |

Artikel 106.1 | Artikel 43.2 |

Artikel 106.2 | Artikel 43.3 |

Artikel 106.3 | Artikel 43.4 |

Artikel 107 | Artikel 43.6 |

Artikel 108.1 | Artikel 7.1 |

Artikel 108.2 |

Artikel 108.3 | Artikel 6, artikel 7.1, artikel 9.1 |

Artikel 108.4 | Artikel 7.3 |

Artikel 109.1 | Artikel 50.1, artikel 51.1–3 |

Artikel 109.2 | Artikel 51.4 |

Artikel 110 | Artikel 51.1 och 51.5, artikel 53.1 |

Artikel 111.1 | Artikel 52 |

Artikel 111.2 |

Artikel 112.1 | Artikel 19.1–2, artikel 25.1–2, artikel 29.1–2, artikel 34.1–3, artikel 43.7 |

Artikel 112.2 | Artikel 43.7 |

Artikel 112.3 | Artikel 19.3, artikel 25.3, artikel 29.3, artikel 34.4, artikel 38.5 |

Artikel 112.4 | Artikel 19.2, artikel 25.2, artikel 29.2, artikel 34.3, artikel 38.4 |

Artikel 112A.1 | Artikel 47.1 |

Artikel 112A.2 | Artikel 47.2 |

Artikel 113.1 | Artikel 38.1–3 |

Artikel 113.2 | Artikel 14.3–6 |

Artikel 113A.1 | Artikel 47.1 |

Artikel 113A.2 | Artikel 47.2 |

Artikel 114.1 | Artikel 53.1 |

Artikel 114.2 | Artikel 53 |

Artikel 115.1 | Artikel 53.3 |

Artikel 115.2 |

Artikel 115.3 |

Artikel 115.4 |

Artikel 116.1 | Artikel 54.1 |

Artikel 116.2 | Artikel 54.2 |

Artikel 117.1 | Artikel 49 |

Artikel 117.2 |

Artikel 118.1 | Artikel 10.1 |

Artikel 118.2 | Artikel 10.1 |

Artikel 118.3 | Artikel 10.3 |

Artikel 118.4 | Artikel 13 |

Artikel 119.1 | Artikel 5.1, artikel 64.2 |

Artikel 119.2 | Artikel 5.2–3 |

[1] Rådets förordning (EG) nr 2424/2001 och rådets beslut 2001/886/RIF om utvecklingen av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II).

[2] Särskilt artiklarna 92–119 i Schengenkonventionen (EGT L 239, 22.9.2000, s. 19). Hänsyn tas också till de ändringar som skall göras i konventionen till följd av rådets beslut 2005/211/RIF om införande av ett antal nya funktioner för Schengens informationssystem, bland annat i kampen mot terrorism (EUT L 68, 15.3.2005, s. 44).

[3] Rådets slutsatser om SIS II av den 5–6 juni 2003, 29 april 2004 och 14 juni 2004 och Europaparlamentets yttranden och resolutioner T4-0082/1997, T5-0610/2002, T5-0611/2002, T5-0391/2003, T5-0392/2003 och T5-0509/2003.

[4] Så snart kommissionen har föreslagit en lämplig rättslig grund för skyddet av personuppgifter inom ramen för avdelning VI av Fördraget om Europeiska unionen måste hänvisningen till konvention nr 108 ersättas så att den nya rättsliga grunden kan tillämpas på behandling av personuppgifter som görs med tillämpning av detta beslut.

[5] EUT L 64, 2.3.2004, s. 45.

[6] EGT L 176, 10.7.1999, s. 17.

[7] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

[8] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.

[9] Rådets dokument 13054/04.

[10] EUT L 368, 15.12.2004, s. 26.

[11] EGT L 328, 13.12.2001, s. 1.

[12] EUT C […], […], s. […].

[13] EUT C […], […], s. […].

[14] EGT L 239, 22.9.2000, s. 19. Förordningen senast ändrad genom rådets beslut 2005/211/RIF.

[15] EGT L 328, 13.12.2001, s. 4.

[16] EGT L 328, 13.12.2001, s. 1.

[17] EUT L […], […], s. […].

[18] EGT L 190, 18.7.2002, s. 1.

[19] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

[20] EUT L 12, 17.1.2004, s. 47.

[21] EGT C 316, 27.11.1995, s. 2.

[22] EGT L 63, 6.3.2002, s. 1.

[23] EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

[24] EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.

[25] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

[26] EUT L 368, 15.12.2004, s. 26.

[27] Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

[28] EGT L 239, 22.9.2000, s. 439.

[29] EUT L 64, 2.3.2004.

[30] De artiklar och punkter som anges i kursiv stil har lagts till eller ändrats genom 871/2004 och rådets beslut 2005/211/RIF om införande av ett antal nya funktioner för Schengens informationssystem, bland annat i kampen mot terrorism.