(Rättsakter som antagits med tillämpning av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen)
¯RSRAPPORT
om genomförandet av EU:s gemensamma åtgärd av den 17 december 1998 om Europeiska
unionens bidrag för att bekämpa destabiliserande anhopning och spridning av handeldvapen ochlätta vapen (1999/34/GUSP) och EU-programmet om olaglig handel med konventionella vapen från
juni 1997
(2001/C 216/01)
INLEDNING
Den 26 juni 1997 antog Europeiska unionens råd (allmänna
frågor) EU-programmet om olaglig handel med konventionella
vapen och den 17 december 1998 antog rådet en gemensamåtgärd om Europeiska unionens bidrag för att bekämpadestabiliserande anhopning och okontrollerad spridning avhandeldvapen och lätta vapen. Sedan dess har medlemsstaternavunnit betydande erfarenheter när det gäller att tackla det svåraproblemet med handeldvapen och lätta vapen genom särskildaåtgärder i berörda regioner i världen.
För att uppnå målen i den gemensamma åtgärden har EU ökat
insatserna för att åstadkomma enighet inom regionala ochinternationella forum (t.ex. Förenta nationerna och Organisa-tionen för säkerhet och samarbete i Europa) och mellan deberörda staterna. EU har aktivt deltagit i förberedelserna införFörenta nationernas konferens om olaglig handel med handeld-
vapen och lätta vapen (New York den 920 juli 2001) och i
förhandlingarna om protokollet mot olaglig tillverkning av ochhandel med skjutvapen, delar och komponenter till sådanasamt ammunition, vilket utgör ett tillägg till Förenta nationer-nas konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslig-het som antogs vid FN:s generalförsamling den 31 maj 2001.EU har även haft många bilaterala kontakter inom ramen förden politiska dialogen.
Denna rapport består av tre delar. I del I behandlas de natio-
nella insatserna för att lösa problem med anknytning tillhandeldvapen i medlemsstaterna, t.ex. samarbete mellan olikaorgan, lagstiftning som nyligen trätt i kraft och stöd för rele-vant forskning. I del II tas internationella åtgärder upp, t.ex.stöd till projekt under ledning av internationella, regionala eller
icke-statliga organisationer, stöd till berörda stater och anord-
nande av internationella konferenser. Del II omfattar även EU:ssamarbete med andra stater. I del III diskuteras slutligen priori-teringarna för ett mer systematiskt tillvägagångssätt när det gäl-ler EU:s stöd inom området för handeldvapen.Räckvidden för denna rapport har i princip begränsats till år
2000. Eftersom det är den första rapporten enligt den gemen-samma åtgärden innehåller den emellertid även en del infor-mation om tidigare åtgärder. För att ge en bakgrund görs detnedan en sammanfattning av den gemensamma åtgärden ochprogrammet.
De associerade länderna i Central- och Östeuropa, Cypern och
de Efta-länder som är medlemmar i EES har anslutit sig tilldetta program och den gemensamma åtgärden.
Gemensam åtgärd (1999/34/GUSP) om Europeiska unionens
bidrag för att bekämpa destabiliserande anhopning och spridning avhandeldvapen och lätta vapen
EU antog en gemensam åtgärd om handeldvapen den 17
december 1998. I den gemensamma åtgärden föreslås det en
rad mål, principer och åtgärder som gäller alla länder. EU upp-
manas även att bidra till särskilda insatser för att stödja målen iden gemensamma åtgärden. Bland målen ingår att bekämpadestabiliserande anhopning och okontrollerad spridning avhandeldvapen, att bidra till att minska de befintliga anhopning-arna till nivåer som är förenliga med legitima krav på säkerhetoch att hjälpa till att lösa de problem som sådana anhopningargett upphov till.
I syfte att uppnå dessa mål har EU åtagit sig att försöka åstad-
komma enighet inom relevanta internationella forum för attförverkliga följande principer och åtgärder i syfte att förebyggaen ytterligare destabiliserande anhopning av handeldvapen:
 Ett åtagande från alla länder att importera och inneha hand-
eldvapen endast för sina legitima säkerhetsbehov och ett
åtagande från exportländerna att sälja handeldvapen endast
till regeringar i enlighet med tillämpliga internationella ochregionala restriktiva kriterier för vapenexport, särskilt desom framgår av EU:s uppförandekod för vapenexport.1.8.2001 C 216/1 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
 Upprätta och föra nationella register över vapen som ägs
av statliga myndigheter samt införa en restriktiv nationellvapenlagstiftning mot handeldvapen.
 Utarbeta förtroendeskapande åtgärder, bland annat åtgärder
för att främja ökad insyn och öppenhet. Detta kan uppnåsmed hjälp av regionala register över handeldvapen ochregelbundet utbyte av tillgänglig information om export,import, framställning och innehav av handeldvapen ochom nationell vapenlagstiftning.
 Bekämpa olaglig handel med handeldvapen genom att
införa effektiva nationella kontroller av vapenöverföring.
 Motarbeta och förändra våldskulturer genom att öka all-
mänhetens engagemang med hjälp av utbildnings- ochinformationsprogram.
EU skall dessutom inrikta sig på att åstadkomma enighet på
regional och internationell nivå om en rad åtgärder för attminska den befintliga anhopningen av handeldvapen. Sådanaåtgärder kan inbegripa
 bistånd till länder som vill kontrollera eller eliminera över-
skott av handeldvapen på sina territorier,
 främjande av förtroendeskapande åtgärder och incitament
för att uppmuntra till frivilligt överlämnande av överskottpå vapen eller vapen som innehas olagligt, avväpning ochdemobilisering av soldater och deras rehabilitering ochåteranpassning till det civila samhället,
 ett effektivt avlägsnande av överskottet av handeldvapen
genom säker lagring samt snabb och effektiv förstöring avsådana vapen, företrädesvis under internationell kontroll,
 tillhandahållande av bistånd genom lämpliga internationella
organisationer, program och organ samt genom regionalaåtgärder.
EU har i detta avseende åtagit sig att ge ekonomiskt och tek-
niskt bistånd till projekt som direkt bidrar till att förverkligaovannämnda principer och åtgärder. Dessa inbegriper programoch projekt som genomförs under ledning av FN, Internatio-nella rödakorskommittØn, andra internationella organisationer,
regionala arrangemang och icke-statliga organisationer. Projek-
ten kan omfatta bland annat insamling av vapen, reform avsäkerhetsområdet, demobiliserings- och återanpassningspro-gram samt program om särskilt bistånd till offer.EU-programmet för att förebygga och bekämpa olaglig handel med
konventionella vapen
EU-programmet för att förebygga och bekämpa olaglig handel
med konventionella vapen antogs av rådet (allmänna frågor)den 26 juni 1997.
Programmet syftar till att behandla problemet med olaglig han-
del med konventionella vapen, särskilt handeldvapen, såvälinom EU som i länder som berörs av olaglig handel med hand-eldvapen. Programmet består av tre huvuddelar. Den förstadelen avser främjande av ett förbättrat samarbete när det gällerbrottsbekämpning och ett förbättrat informationsutbyte omolaglig handel. I den andra delen uppmanas EU och dess med-lemsstater att bistå andra länder med att förebygga ochbekämpa olaglig handel med vapen, t.ex. genom att förstärkalagar och administrativa åtgärder för att reglera och kontrolleraöverföring av vapen, och att tillhandahålla ett tillräckligt stortantal lämpligt utbildade poliser och tulltjänstemän för attsäkerställa efterlevnaden av den nationella lagstiftningen omkontroll av vapenexport. I den tredje delen av programmetanges det på vilka sätt EU och dess medlemsstater kan biståberörda länder, särskilt efter konflikter, med att förhindra olag-lig spridning av och handel med vapen, t.ex. genom att
anordna insamling av vapen, återköp och program för förstö-
ring av vapen och med att upprätta utbildningsprogram för attfrämja lokalbefolkningens medvetenhet om de negativa följd-erna av olaglig handel med handeldvapen.
Den första årsrapporten om programmet offentliggjordes den 8
juli 1998 och den andra den 19 januari 2000. Förfarandet förrapportering enligt programmet har nu samordnats med detför den gemensamma åtgärden. Denna rapport omfattar såledessåväl programmet som den gemensamma åtgärden.
DEL I
INSATSER P¯ NATIONELL NIV¯ FÖR ATT LÖSA PROBLEM
MED ANKNYTNING TILL HANDELDVAPEN
I.A Samarbete, samordning och informationsutbyte
mellan administrativa och brottsbekämpande organetc.
När det gäller samarbete, samordning och informationsutbyte
mellan administrativa och brottsbekämpande organ och andraliknande åtgärder har medlemsstaterna lämnat följande uppgif-ter:
IIrland samarbetar polisen med de irländska tullmyndigheterna
(Customs and Excise Authority) och den irländska försvarsmak-
ten i deras ansträngningar att säkerställa att vapenlagstiftningen
efterlevs. Kriminalteknisk provtagning och spårande av allabeslagtagna skjutvapen genomförs centralt av Garda Head-quarters.C 216/2 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
ISverige samarbetar polismyndigheten med tullmyndigheten,
Inspektionen för strategiska produkter och svenska försvars-makten för att behandla problem med olaglig handel medvapen och förekomsten av olagliga vapen. Under det normalaförfarandet för att utreda överträdelser i fråga om vapen tillhördet rutinen att myndigheterna bistår varandra. I Statens krimi-naltekniska laboratorium finns det ett referensbibliotek överolika vapen och ett bibliotek med uppgifter om provskjut-ningar med beslagtagna vapen. Sverige håller tillsammans medDanmark och Norge på att ta fram en nordisk databas för spå-
rande av vapen.
IItalien inrättades det i juni 2000 en ad hoc-grupp för hand-
eldvapen och lätta vapen som samordnas av utrikesministeriet.I denna grupp ingår företrädare för alla relevanta ministerieroch brottsbekämpande organ samt företrädare för det natio-nella industriförbundet för vapentillverkare. Utrikesministeriethar även, tillsammans med några italienska icke-statliga organi-sationer, inlett en meningsfull dialog om handeldvapen ochlätta vapen. Ministeriet stöder dessutom en undersökning omItaliens produktion och export av handeldvapen och lätta
vapen som kommer att slutföras inför FN:s konferens om
handeldvapen.
ISpanien anordnar brottsbekämpande organ varje år kurser om
vapen och sprängämnen och deras brottsliga användning samtseminarier för att sprida och uppdatera information om dennafråga samt om teknik som tillämpas på vapen och spräng-
ämnen. I början av 2000 togs ett nytt datorbaserat system,
gemensamt för de olika brottsbekämpande organen, i bruk föratt identifiera vapen som misstänks vara kopplade till brott.
IFörenade kungariket inrättades det 1997 ett för ministerierna
gemensamt utskott för frågor som rör handeldvapen under led-ning av utrikes- och samväldesministeriet. Utskottet samm-
anträder en gång i kvartalet för att övervaka och samordna
utvecklingen i frågor som rör handeldvapen och lätta vapen.Det pågår även en regelbunden dialog med berörda icke-stat-liga organisationer om denna fråga.
I.B Lagstiftning som nyligen trätt i kraft, översyn av
hur den gällande lagstiftningen fungerar i prakti-ken
När det gäller lagstiftning som nyligen trätt i kraft och översyn
av hur den gällande lagstiftningen fungerar i praktiken harmedlemsstaterna lämnat följande uppgifter:
IFrankrike förbereds en reform av lagstiftningen när det gäller
mäklare och andra mellanhänder som deltar i handelstrans-aktioner med vapen och militär utrustning. Premiärministerngodkände nyligen ett lagförslag som kommer att antas inom denärmaste månaderna. Genom den nya lagstiftningen underkas-tas mäklarnas verksamhet ett förhandsgodkännande och de är
skyldiga att föra ett särskilt register med detaljerade uppgifterom sina transaktioner. Mäklare skall även regelbundet kontrol-leras av myndigheterna. Detta system kommer att tillämpasinte enbart på mäklare utan även på mellanhänder och omfat-tar inte enbart handeldvapen eftersom den gäller alla vapenoch all militär utrustning som omfattas av nationella bestäm-melser.
IIrland kontrolleras export av handeldvapen och lätta vapen i
enlighet med lagen om exportkontroll (1983). Enligt ordningenför exportkontroll får vissa varor inte exporteras utan att enlicens har utfärdats av ministern för näringslivs- och handels-frågor samt arbetsmarknadsfrågor. En reviderad ordning förexportkontroll utfärdades 2000 för att ytterligare förenkla deirländska licenskraven för export av samtliga varor som omfat-tas av förteckningen över militär utrustning. Innehav, använd-ning och bärande av skjutvapen regleras i Irland av lagstift-
ningen i de olika skjutvapenlagarna. Bestämmelserna om säker
förvaring av licensbelagda skjutvapen ses för närvarande över.
IBelgien utarbetade justitieministern under 2000 en säkerhets-
plan som bland annat berör handeldvapen. Parlamentet kom-
mer att föreläggas en ny lag med djupgående ändringar av denbefintliga lagstiftningen.
ISverige regleras innehav, handel och import när det gäller
skjutvapen genom vapenlagen och lagen om krigsmateriel. Detgjordes vissa ändringar under 2000 av vapenlagstiftningen föratt ytterligare förhindra användning av skjutvapen i sambandmed brottslighet och annat missbruk av sådana vapen. Enligtden nya lagstiftningen föreskrivs det bland annat att de lokalapolismyndigheterna skall övervaka efterlevnaden av bestämmel-serna om säker förvaring av vapen. Vapenhandlare får inte haautomatvapen i lager. Ett automatvapen får endast beställas omdet finns en köpare med licens för detta. Tillstånd för innehavav handeldvapen och automatvapen utfärdas för högst fem år.Privatpersoner kan lämna in vapen för vilka de inte har vapen-licens till polisen och eventuellt slippa påföljder för olagavapeninnehav.
I december 2000 meddelade Förenade kungariket att landet inom
kort kommer att offentliggöra ett lagförslag om exportkontrolloch icke-spridning (the Export Control and Non-ProliferationBill) som bland annat leder till att mäklarverksamhet underkas-tas licenskrav. Lagförslaget offentliggjordes i mars 2001. I juli
2000 offentliggjorde Storbritannien sin tredje årsrapport om
kontroll av export av strategiska varor för kalenderåret 1999.Detta innebar ett nytt steg på vägen mot insyn när det gällerdenna rapport som i framtiden kommer att bli än mer specifikoch detaljerad.1.8.2001 C 216/3 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
IItalien har frågan om handeldvapen och lätta vapen diskute-
rats i parlamentet, där parlamentets utrikesutskott i oktobergodkände en resolution som ålägger regeringen skyldighet att inom alla behöriga internationella forum ge sitt fasta stödtill kampen mot okontrollerad spridning av handeldvapen ochlätta vapen  och  att även på nationell nivå stärka åtgär-derna för att intensifiera eller bättre samordna insatserna i syfteatt bekämpa handeln med handeldvapen och lätta vapen .
I april 2000 offentliggjorde Italien sin tionde årsrapport om
import, export och överföring av försvarsmateriel (såväl till-stånd som leveranser) i enlighet med lag nr 185/1990. Dennarapport tillställs parlamentet men är även tillgänglig för allmän-heten och innehåller mycket information från de sex minis-terier som deltar i systemet för granskning av handel med för-svarsmateriel.
ITyskland har det utarbetats ett lagförslag om ändring av
vapenlagen som huvudsakligen berör innehav och användningav vapen inom landet. Förslaget diskuteras fortfarande. Ijanuari 2000 antog förbundsregeringen ändringar av de poli-tiska principerna för export av krigsvapen och annan militärutrustning. Dessa politiska principer gäller export av samtligahandeldvapen och lätta vapen. Den viktigaste ändringen inne-bär att det läggs större vikt vid situationen för de mänskligarättigheterna i mottagarlandet, vilken skall beaktas när det fat-tas beslut om export. Vikten av att säkerställa den slutligaanvändningen av de exporterade vapnen betonades dessutom.
Det underströks slutligen att EU:s uppförandekod utgör en
integrerad del av de politiska principerna.
INederländerna höjdes år 2000 maximistraffet för olagligt inne-
hav av och handel med handeldvapen. Dessutom enades parla-mentet om att utarbeta lagstiftning om överföring av militäravaror. Denna lag förväntas träda i kraft 2001.
ILuxemburg ses den befintliga lagstiftningen för närvarande
över.
I.C Andra initiativ eller åtgärder t.ex. stöd för relevant
forskning
Medlemsstaterna har också lämnat uppgifter om andra initiativ
och åtgärder för att bekämpa destabiliserande anhopning ochokontrollerad spridning av och förebygga olaglig handel medhandeldvapen, t.ex. stöd för relevanta forskningsprojekt.
IFrankrike har det vidtagits åtgärder för större insyn genom
offentliggörandet av två handlingar som vänder sig till denbreda allmänheten.
a) Försvarsministerns rapport till parlamentet om Frankrikes
export av försvarsmateriel 1999. I denna rapport infor-meras parlamentet, och i en vidare bemärkelse allmänhe-
ten, om Frankrikes ståndpunkt och landets agerande påinternationell nivå när det gäller kampen mot spridning avoch okontrollerad spridning av handeldvapen och lättavapen. Denna rapport innebär ett avsevärt försök att för-bättra insynen genom att den innehåller uppgifter perbestämmelseland om antalet förhandsgodkännanden förexport som delats ut inom de kategorier som fastställts iEuropeiska unionens gemensamma åtgärd. Rapporten inne-håller bland annat uppgifter om de överlåtelser, med ellerutan ersättning, som försvarsministeriet gjort under 1999,särskilt i fråga om handeldvapen och lätta vapen. Det börockså noteras att uppdelningen mellan främjande av exportrespektive kontroll har förstärkts.
Rapporten finns tillgänglig via Internet: http://www.de-
fense.gouv.fr under rubriken actualitØ och därefter tous
les dossiers en ligne.
b) I broschyren Vapenkontroll, nedrustning och icke-sprid-
ning, Frankrikes politik, som offentliggjordes 2000 påfranska och engelska, tas bland annat frågan om handeld-vapen och lätta vapen upp. Broschyren har givits ut i storupplaga och bidragit till att göra allmänheten medvetenom Frankrikes verksamhet på detta område.
Sverige har stött följande projekt vid Stockholms internationella
fredsforskningsinstitut (SIPRI):
 Militärutgifter i afrikanska länder, 1 miljon svenska kro-
nor.
 Konflikter och överföring av handeldvapen, 480 000 kro-
nor. Detta projekt genomförs i samarbete med den schwei-ziska undersökningen av handeldvapen.
 Databas på Internet om kontroll av europeisk export av
konventionella vapen, 1,5 miljoner kronor. Syftet meddetta projekt är att informera om och övervaka EU:s upp-förandekod om vapenexport, med inriktning på Öst- ochCentraleuropa.
 Förebyggande, hantering och lösande av konflikter i
Afrika, 500 000 kronor. Projektet utgör en del av SIPRI:sforskningsprogram Förebyggande av konflikter och väpnatsvar.
INederländerna anordnades det i januari 2000 en utställning
om handeldvapen och lätta vapen vid utrikesministeriet i Haag.Den 1ﬂ12 november 2000 anordnade justitieministeriet en
kampanj för att samla in skjutvapen som innehas olagligt av
civilpersoner, utan sedvanliga påföljder. De insamlade vapnenkommer att förstöras. En del av dem förstördes symboliskt de kördes över av en vägvält.C 216/4 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
IDanmark förstörde de danska försvarsmyndigheterna 30 300
kulsprutor och 14 400 gevär mellan 1989 och 2000 som enuppföljning av resolutionen om olaglig handel med handeldva-pen från Förenta nationernas generalförsamling.
I december 2000 satte Förenade kungariket in en Focus interna-
tional-artikel om handeldvapen och lätta vapen på utrikes-och samväldesministeriets webbplats, med Förenade kungari-kets ståndpunkt i debatten om handeldvapen och lätta vapen.
DEL II
INSATSER P¯ INTERNATIONELL NIV¯ FÖR ATT LÖSA PRO-
BLEM MED ANKNYTNING TILL HANDELDVAPEN
På det internationella planet vidtas åtgärder såväl av EU som
av de enskilda medlemsstaterna. Följande uppgifter har läm-
nats:
II.A EU:s åtgärder
EU är aktivt både när det gäller bistånd till och samarbete med
stater och internationella och regionala organisationer.
II.A.1 Projekt som stöds av EU
Europeiska unionen har vidtagit följande åtgärder när det gäller
tekniskt, ekonomiskt eller annat bistånd till projekt som drivs
av FN, ICRC, andra internationella organisationer och regionala
arrangemang samt icke-statliga organisationer, liksom till andrastater, särskilt de i de berörda regionerna:
Den 10 maj 1999 antog rådet ett beslut (1999/320/GUSP) (
1)
om genomförande av den gemensamma åtgärden om Euro-peiska unionens bidrag till insamling och förstöring av vapen iAlbanien. Syftet med beslutet var att bidra till att främja insam-ling och förstöring av vapen i distriktet Gramsh i Albanien.EU:s bidrag på 500 000 euro anslogs till nedrustningsdelen avpilotprojekten inom FN:s avdelning för nedrustningsfrågor (UNDDA) och FN:s utvecklingsprogram (UNDP). Vidare ändraderådet beslutet av den 17 december 1999 (1999/846/GUSP) (
2)
för att utvidga projektet till att också omfatta distrikten Elbasan
och Peshkopja i Albanien. Den 5 april 2000 informerade
UNDP Europeiska gemenskapernas kommission om att det intekunde åta sig att uppfylla villkoren i det utkast till kontraktsom föreslagits av kommissionen i enlighet med beslutet omgenomförande. Rådet beslutade därför att upphäva de bådabesluten den 20 november 2000 (
3).Den 17 december 1999 antog rådet ett beslut
(1999/845/GUSP) (4) om genomförande av den gemensamma
åtgärden om EU:s bidrag för att bekämpa destabiliserandeanhopning och okontrollerad spridning av handeldvapen ochlätta vapen i Moçambique . Genom detta beslut bidrog EU till
lokalisering, insamling och förstöring av vapen i Moçambiquegenom de för den sydafrikanska polisen och den moçambikiskapolisen gemensamma gränsöverskridande operationerna (Ope-ration Rachel). EU anslog 200 000 euro för att stödja den syd-afrikanska polisen, i dess egenskap av verkställande organ, vidförvärv av bränsle, luftunderstöd, sprängämnen och tillhörandematerial samt proviant och dagtraktamenten. Projektet kommeratt framgångsrikt slutföras under första halvåret 2001.
Den 15 november 1999 antog rådet ett beslut
(1999/730/GUSP) om genomförande av den gemensammaåtgärden om EU:s bidrag för att bekämpa destabiliserandeanhopning och okontrollerad spridning av handeldvapen ochlätta vapen i Kambodja (
5). Genom detta beslut bidrog EU med
500 000 euro för att främja kontroll, insamling och förstöringav vapen i Kambodja. En projektledare, H.J. van den Graaf,utnämndes för att genomföra projektet. Han har placerats iPhnom Penh. Beslutet löpte ut den 15 november 2000, men
rådet beslutade att förlänga projektledarens mandat och antog
ett nytt beslut (2000/724/GUSP) (
6) den 20 november 2000.
Genom detta beslut anslogs ytterligare 1 300 000 euro till pro-jektet, som genomförs i nära samarbete med Kambodjas rege-ring.
Den 14 december 2000 beslutade rådet om ett bidrag från
Europeiska unionen på 90 000 euro till de lokala polisstyr-korna i Sydossetien för ett program som syftar till att förse
dem med utrustning för insamling och förstöring av handeld-
vapen och lätta vapen. Detta bidrag är avsett att påverka denallmänna opinionen till förmån för civil avväpning, förstärkaoch utveckla det civila samhällets deltagande i processen för attsamla in vapen och förstöra dem samt skapa ett klimat avsäkerhet och försoning mellan befolkningsgrupperna.
Den 12 mars 2001 beslutade rådet om ett bidrag från EU för
kampen mot handeldvapen i Latinamerika och Västindiengenom projekt vid Förenta nationernas regionala centrum för
fred, nedrustning och utveckling i Latinamerika och Västindien,
som är placerat i Lima (Peru). Detta bidrag syftar till att hjälpacentrumet i dess verksamhet för att utbilda tull- och polistjäns-temän med hjälp av ett anpassat utbildningsprogram och i dessprojekt för att tillhandahålla utrustning som gör det möjligt attupprätta databaser om anhopningen av handeldvapen och lätta
(1) EGT L 123, 13.5.1999, s. 12.
(2) EGT L 326, 18.12.1999, s. 74.
(3) EGT L 292, 20.11.2000, s. 2.(4) EGT L 326, 18.12.1999, s. 73.
(5) EGT L 294, 16.11.1999, s. 5.
(6) EGT L 292, 21.11.2000, s. 3.1.8.2001 C 216/5 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
vapen i detta område. EU:s bidrag uppgår till 345 000 euro.
II.A.2 EU:s samarbete med andra stater
Vid toppmötet mellan EU och Förenta staterna den 17 decem-
ber 1999 fattades det beslut om att inrätta en arbetsgrupp förfrågor om handeldvapen och lätta vapen för regelbundna dis-kussioner på expertnivå för att öka samarbetet och infor-mationsutbytet samt utvärdera de framsteg som görs av EU
och Förenta staterna när det gäller frågor om handeldvapen.
Arbetsgruppen möts minst en gång under varje ordförandeskapför EU. Mötena i december 2000 och juni 2001 var inriktadepå 2001 års FN-konferens. Som ett led i förberedelserna införkonferensen har EU:s trojka haft ett antal informella mötenmed Förenta staterna.
Med anledning av förklaringen vid toppmötet mellan EU och
Kanada om att inrätta en gemensam arbetsgrupp för frågor omhandeldvapen den 16 december 1999 har arbetsgruppen hållitmöten varje halvår och den senaste tiden bland annat koncen-trerat sig på förberedelserna inför FN-konferensen. Arbetsgrup-pen sammanträffade i december 2000 och i maj 2001. Det haräven hållits informella möten med Kanada. Ett för EU ochKanada gemensamt seminarium, Förstörelse av handeldvapen
och lätta vapen inom ramen för fredsfrämjande insatser, hölls
i Ottawa den 1516 maj 2001.
1998 antog EU och Södra Afrikas utvecklingsgemenskap
(SADC) ett regionalt handlingsprogram mot lätta vapen ocholaglig handel vilket skapar en ram för åtgärder när det blandannat gäller olaglig handel, skärpta rättsliga kontroller avvapenöverföring, undanröjande av vapen från samhället ochökad insyn. 1999 inrättades EU/SADC:s arbetsgrupp för hand-eldvapen som sammanträdde för första gången i juni 2000.Under det andra mötet i april 2001 diskuterade arbetsgruppenområden för konkret samarbete och förberedelserna inför FN-konferensen 2001.
I samband med möten i den sektorsövergripande arbetsgrup-
pen för frågor om organiserad brottslighet har det hållitsmöten mellan EU:s medlemsstater och ett antal G8-länder samtMexiko som ett led i förberedelserna inför förhandlingarna omFN:s vapenprotokoll.
II.A.3 Samarbete inom EU
Medlemsstaternas polismyndigheter och tullförvaltningar sam-
arbetar inom ramen för det operativa projektet mot olaglighandel med vapen, Project Arrow, inom tredje pelarens
arbetsgrupp för polissamarbete. Syftet är att genomföra en för
EU gemensam strategisk översikt och analys av olaglig handelmed vapen. Project Arrow, som samordnas av Finland,genomfördes som en gemensam operation mot olaglig handelmed vapen och förverkligades i form av en gemensam euro-
peisk åtgärd den 1326 november 2000.
II.B Medlemsstaternas åtgärder
EU:s medlemsstater tillhandahåller ekonomiskt, tekniskt och
andra former av stöd till projekt som drivs av FN, andra inter-nationella eller regionala organisationer samt icke-statliga orga-nisationer. Medlemsstaterna tillhandahåller även ett direkt stödtill berörda stater.
II.B.1 Medlemsstaternas stöd till FN-projekt
Medlemsstaterna har stött följande projekt under FN:s ledning:
Frankrike har givit ekonomiskt bidrag på 3 miljoner franska
franc till samordnings- och biståndsprogrammet för säkerhetoch utveckling som genomförs av UNDP och 2,5 miljonerfranc som skall betalas ut under fem år till Förenta nationernasregionala centrum i LomØ.
Sverige har lämnat följande bidrag till FN-projekt med anknyt-
ning till handeldvapen och lätta vapen:
 350 000 svenska kronor för slutförandet av konsultprojek-
tet om övervakning av genomförandet av principerna ochriktlinjerna för avväpning, demobilisering och återanpass-ning av f.d. stridande, inom ramen för FN:s utvärderings-enhet (Lessons-Learned Unit).
 5 000 US-dollar för att finansiera tryckningen av rapporten
från FN:s utvärderingsenhet om avväpning, demobiliseringoch återanpassning av f.d. stridande i en fredsbevarandemiljö.
 15 000 US-dollar till projektet för genomförande av fred
och praktisk avväpning i västra Afrika som drivs av FN:sinstitut för nedrustningsforskning (UNIDIR) och som ärkopplat till samordnings- och biståndsprogrammet försäkerhet och utveckling.
 20 000 US-dollar till FN:s regionala centrum för fred och
avväpning i Afrika, som är baserat i LomØ, för inrättandetav en central för kampen mot olaglig handel med handeld-
vapen.
 4 miljoner kronor till UNDP-projektet vapen för utveckling
i Elbasanj, Albanien.
 350 000 US-dollar till genomförandet av Ecowas-morato-
riet avseende import, export och tillverkning av handeldva-
pen genom UNDP:s samordnings- och biståndsprogram för
säkerhet och utveckling. Stödet kommer att fortsätta under2001 (Sveriges totala bidrag till programmet uppgår till 1miljon US-dollar, vilket gör Sverige till en av de störstabidragsgivarna).C 216/6 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
Sverige bidrar också med en Junior Professional Officer till
FN:s regionala centrum för fred, avväpning och utveckling iLatinamerika, som är baserat i Lima, och med 20 000 US-dol-lar för utbildning av polis- och tullpersonal samt för inrättan-det av en regional central för kampen mot skjutvapen.
Vidare har Försvarshögskolan i Sverige, i samarbete med FN:s
avdelning för fredsbevarande verksamhet, bidragit till interna-tionella kurser om avväpning, demobilisering och återanpass-ning av f.d. stridande i Zimbabwe, Kanada, Sverige och Ghanaenligt en kursplan som har utarbetats av företrädare för LesterB. Pearson Peacekeeping Centre i Kanada, försvarets internatio-nella centrum i Norge och Försvarshögskolan i Sverige. Denförsta kursen i Sverige ägde rum i september 2000 och drog
till sig ungefär tjugo internationella deltagare som bestod av
företrädare för militären och olika statliga och icke-statligaorganisationer. Kursens syfte var att ge en översikt över freds-stödjande uppdrag för att öka förståelsen för den verksamhetoch de program som behövs för en fredlig utveckling samt attutbyta erfarenheter från fältet. En andra kurs gavs i juni 2001.Den svenska regeringen har anslagit 850 000 svenska kronor istöd till detta projekt.
Belgien har stött ett UNIDIR-projekt om det civila samhällets
roll när det gäller kontrollen av handeldvapen i västra Afrika.
Tyskland har stött följande FN-projekt om avväpning, demobili-
sering och återanpassning av f.d. stridande:
 Unicefs projekt i Sierra Leone för återanpassning av barn:
890 000 tyska mark.
 FN:s uppdrag i Centralafrikanska republiken (MINURCA)
för demobilisering och återanpassning i Centralafrikanskarepubliken: 330 000 US-dollar.
 Undersökningsgruppen i Niger från FN:s avdelning för ned-
rustningsfrågor för projektet Vapen i utbyte mot utveck-ling: 61 000 US-dollar.
 Programmet för fred och nedrustning i Afrika som genom-
förs av FN:s regionala centrum för fred och nedrustning iAfrika (LomØ): 49 000 US-dollar.
Nederländerna bidrog med 50 000 nederländska gulden till
FN:s regionala centrum i Lima för ett projekt i Latinamerika
och Västindien för utbildning av polis- och tullpersonal.
Danmark har bidragit med 5 000 US-dollar till FN:s avdelning
för nedrustningsfrågor för utarbetandet och tryckningen avPraktiska nedrustningsåtgärder. Ett referensdokument. I dettareferensarbete beskrivs ursprung, mandat och utveckling när
det gäller metoden med praktiska nedrustningsåtgärder för sär-skilda situationer, vidare framförs en rad synpunkter för utvär-dering av projektförslag och en mall anges för utarbetande avprojektförslag.
Finland har bidragit med 12 500 euro till UNIDIR för ett pro-
jekt om handel med handeldvapen och 8 350 euro till FN:sprogram för nedrustningsinformation (UNDIP) för ett projektom rör information om handeldvapen.
Förenade kungariket har hittills bidragit med 11 365 000 pund
sterling till programmet för insamling av vapen i Albanien,därav 610 000 pund genom UNDP för pilotprojektet Vapen iutbyte mot utveckling. Vidare har Förenade kungariket bidra-git med 300 000 pund till programmet för samordning ochbistånd för säkerhet och utveckling (PCASED), som verkar föratt genomföra Ecowas-moratoriet och göra det lättare att vidtaandra åtgärder i andra afrikanska områden.
II.B.2 Medlemsstaternas stöd till projekt under överinseende av
andra internationella organisationer och icke-statliga organi-sationer
När det gäller stöd till projekt under överinseende av andra
internationella organisationer än FN, regionala åtgärder ochicke-statliga organisationer har medlemsstaterna givit följandeupplysningar.
Frankrike stöder det moratorium avseende import, export och
tillverkning av lätta vapen i Västafrika som antogs av stats- ochregeringscheferna i Västafrikanska staternas ekonomiskagemenskap (Ecowas). Vidare har Frankrike gett ett ekonomiskt
stöd på 330 000 franska franc till den nationella konferensen i
Mali om handeldvapen och lätta vapen som hölls i november2000. Frankrikes insats när det gäller kampen mot olagligvapenhandel inriktas huvudsakligen på bilateralt samarbete. Enrad åtgärder har vidtagits för att stödja flera afrikanska stateratt stärka polisens och tullens operativa förmåga inom ramenför kampen mot olaglig handel i stor skala över gränserna,bland annat olaglig vapenhandel (ett ekonomiskt bidrag på13 miljoner franc).
Frankrike har även gett ekonomiskt och logistiskt stöd till
seminariet om genomförande och tillämpning av förordningenom kontroll av internationella transporter av skjutvapen samtdelar, komponenter och ammunition till dessa som hölls påMartinique den 2324 maj 2000 och anordnades av CICAD
(interamerikansk kommission för kontroll av narkotikamiss-
bruk) inom ramen för Amerikanska samarbetsorganisationen,OAS, och FN:s regionala centrum för fred, nedrustning ochutveckling i Latinamerika och Västindien och som handladeom handeldvapen och lätta vapen.1.8.2001 C 216/7 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
Sverige har gett följande bidrag till internationella projekt om
handeldvapen och lätta vapen:
 3,3 miljoner svenska kronor till Världsbankens projekt för
demobilisering i Kambodja.
 300 000 US-dollar till OAU för de regionala förberedel-
serna inför FN:s konferens om alla aspekter av olaglig han-del med handeldvapen och lätta vapen.
 1 miljon kronor till Arias-stiftelsen för fred och mänskliga
framsteg för utarbetandet av en internationell uppförande-kod för överföring av vapen samt för förberedelserna införFN:s konferens om alla aspekter av olaglig handel medhandeldvapen och lätta vapen.
Sverige har även stött följande forskningsprojekt: Undersökningsprojektet om handeldvapen som genomförs
vid Institutet för högre internationella studier och som syf-tar till att öka kunskaperna om tillverkning, överföring, lag-ring och användning av handeldvapen samt att fastställabästa metoder för de regioner som projektet inriktas på,
med 180 000 kronor per år. Detta är ett schweiziskt pro-
jekt som också stöds av Tyskland, Danmark (70 000schweiziska franc), Förenade kungariket (30 000 pund ster-ling) och Nederländerna (100 000 gulden) samt av Kanadaoch Norge.
 Saferworlds seminarieprogram under februari 1999 
januari 2001 om kampen mot spridningen av lätta vapen:ett fördjupat samarbete mellan EU:s medlemsstater och deassocierade länderna, med 200 000 kronor.
 Monterey-institutets praktiska handledning för arbete i
vapenrika områden: identifiering, säker hantering, insam-ling och förstöring, med 135 000 kronor. Detta projektstöds också av Schweiz.
 Projektet om spridning av handeldvapen i södra Afrika
som genomförs av institutet för säkerhetsstudier, som ärbaserat i Sydafrika, med 600 000 kronor.
Belgien har stött en studie utförd av den belgiska icke-statliga
organisationen Vrede rörande tillverkningen av vapen med bel-gisk licens utanför landet. Belgien har även stött projektet Va-penfritt Sydafrika, i samarbete med en belgisk icke-statligorganisation Broederlijk Delen. Projektet syftar till att öka det
civila samhällets medvetenhet om de negativa effekterna av
den stora spridningen av handeldvapen.
Tyskland har stött projektet Svärd till plogbillar i Moçambique:
161 000 US-dollar för avväpning, demobilisering och åter-anpassning av f.d. soldater.Nederländerna bidrog med 43 000 nederländska gulden till
publiceringen av handledningen för kamp mot handeldvapenoch lätta vapen: en praktisk handledning för insamling och för-störing, från programmet för säkerhet och utveckling (SAND),Monterey-institutet för internationella studier och Bonns inter-nationella centrum för omställning (BICC). Finland bidrog med
8 000 euro till samma projekt.
Nederländerna gav vidare följande bidrag:
 900 000 gulden till det gemensamma OAU/ISS-projektet
om handeldvapen.
 70 000 pund sterling till det gemensamma projektet
Biting the Bullet som genomförs av Saferworld, BASICoch International Alert.
 100 000 gulden till Saferworlds projekt för kamp mot
spridningen av lätta vapen: fördjupat samarbete mellanEU:s medlemsstater och de associerade länderna.
Enheter ur den italienska armØn deltog i flera externa operatio-
ner under vilka följande handeldvapen och lätta vapen sam-lades in/förverkades och förstördes:
MSUKFOR-enheten: 4 kulsprutor, 86 kulsprutepistoler, 28
gevär, 4 pansarvärnsgevär, 35 hagelgevär, 12 granatsprutor, 71
revolvrar, 5 gevärsgranater och 60 handgranater överlämnades
till den multinationella brigaden  förstöringscentrumet.
ItalforBIH-enheten: 1 lätt kulspruta, 5 automatgevär, 2 gevär
och 5 bärbara utskjutningsanordningar samlades in och för-stördes.
ItalforKosovo-enheten: 65 lätta kulsprutor, 5 tunga kulspru-
tor, 15 granatkastare (14 förstördes), 43 pansarvärnsgevär (38förstördes), 4 granatsprutor, 8 luftvärnsgevär (5 förstördes),870 automatgevär (865 förstördes), 391 gevär (387 förstördes)och 31 hagelgevär (28 förstördes).
II.B.3 Medlemsstaternas åtgärder för att stödja drabbade stater
Medlemsstaterna har lämnat följande upplysningar om tekniskt,
ekonomiskt och annat bistånd till andra stater, särskilt stater idrabbade områden.
I augusti underlättade Förenade kungariket ett EU-finansierat
besök i London av den juridiske rådgivaren till Kambodjas
biträdande premiärminister som informerades om Förenade
kungarikets lagstiftning om handeldvapen och lätta vapen. Iseptember överlämnade Förenade kungariket formellt en brit-tisktillverkad Euroshear 4000-maskin för förstöring av vapenC 216/8 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
till Swazilands kungliga polis och tillhandahöll utbildning om
användningen av den.
I november 2000 godkände Förenade kungariket betalningen
till en fond för förstöring av handeldvapen, vilken skall inledasin verksamhet 2001/2002 med ett anslag på 140 000 pundsterling för det budgetåret. Brittiska styrkor fortsatte att spelaen ledande roll i de program för insamling av vapen ochammunition som ingår i Operation Leatherman i Kosovo ochOperation Harvest i Bosnien.
Italiens och Albaniens försvarsministrar har utarbetat ett sam-
förståndsavtal om samarbete, sedan avtalet om bilateralt för-svarssamarbete mellan den italienska och den albanska rege-ringen ingicks 1995. Avtalet syftar till omorganisering och för-stärkning av Albaniens försvar. Italien skall tillhandahålla tek-niskt bistånd, rådgivning, utrustning och materiel på särskildaområden. De viktigaste målen för samarbetet är Balkanområ-dets stabilisering och normalisering samt direkt bistånd tillomorganisering av Albaniens sociala och politiska uppbyggnad
under den känsliga övergångsfasen i västorienterings- och
moderniseringsprocessen. En italiensk expertdelegation harinrättats för att utveckla bistånds- och samarbetsverksamhetenoch för att hjälpa Albaniens försvar att ändra och anpassa sinamilitära strukturer. Den italienska expertdelegationen har varitverksam i Albanien sedan den 28 augusti 1997 tillsammansmed albanska experter.
Tyskland har stött program för nedrustning, demobilisering och
återanpassning i Angola, Tchad, Etiopien, Eritrea, Moçambique,Somalia och Uganda. ¯teranpassning av muslimska f.d. stri-dande i Mindanao på Filippinerna stöds inom ramen för tvåprojekt (utbildning och familjehälsovård). Diskussioner pågårför närvarande om tillhandahållande av stöd till den sydafri-kanska regeringens rationaliseringsprogram (demobiliseringoch återanpassning) via institutet för säkerhetsstudier (ISS).Mellan 1999 och 2002 anslås ett belopp på 4 miljoner tyskamark för avväpning, demobilisering och återanpassning av f.d.stridande i Kambodja. 13,4 miljoner mark har anslagits mellan
1994 och 2001 för återanpassning av f.d. stridande i Moçam-
bique. Avväpning, demobilisering och återanpassning av f.d.stridande i Sierra Leone förbereds inom ramen för ett övergri-pande rehabiliterings- och återuppbyggnadsprogram med ettanslag på 5,34 miljoner mark.
För utveckling och utvidgad tillämpning av åtgärder för att
kontrollera handeln med handeldvapen på Afrikas horn har ettbelopp på 1,5 miljoner mark anslagits av Tyskland mellan
2000 och 2002. Ett belopp på 10 miljoner mark har reserve-rats under perioden 20012004 som bidrag till utvecklings-samarbetet för att minska den okontrollerade spridningen ochmissbruket av handeldvapen. Genom tillämpning av ett inte-grerat och övergripande tillvägagångssätt finansieras dessutomflera utvecklingsprojekt som påverkar kampen mot handeldva-pen, t.ex. i samband med reform av säkerhetssektorn, godoffentlig förvaltning och främjande av stöd från det civila sam-hällets organisationer.
I november 2000 lanserade Tyskland ett projekt som syftar till
effektiv förstöring av handeldvapen i Albanien inom ramen för
stabilitetspakten för sydöstra Europa. Från december 2000 till
april 2001 har 40 000 handeldvapen och lätta vapen förstörtsav en expertgrupp från Albaniens försvarsministerium i sam-arbete med tyska specialister som tillhandahåller såväl utbild-ning som särskild materiel och utrustning. 500 000 mark haranslagits för detta ändamål. Projektet bygger på ett memoran-dum från den 7 september 2000 i vilket Albaniens regeringförbinder sig att förstöra handeldvapen och lätta vapen frånplundringarna under krisen 1997, inbegripet de vapen somredan har samlats in och som kommer att samlas in i fram-tiden från civilbefolkningen.
Nederländerna har bidragit med 300 000 nederländska gulden
till OSSE:s frivilliga fond för Moldova för tillbakadragandet avrysk militär utrustning från Transnistrien. Nederländerna finan-sierade även deltagandet av en nationell expert på förstöring avammunition i OSSE:s uppdrag i Moldova.
Nederländerna har bidragit med 25 000 nederländska gulden
till genomförandet av Flamme de la Paix i Niger. Danmark
anslog 145 000 danska kronor. ˜ven Belgien har bidragit.
Under hösten 2000 betalade Finland två konsulter för att
genomföra undersökningar om handeldvapen, den ena i Guate-mala och den andra i Bosnien och Hercegovina. Finland plane-rar att i år genomföra en del av de initiativ och rekommenda-tioner som framförs i dessa undersökningar.
Den spanska Guardia Civil ger tekniskt bistånd till brottsbekäm-
pande organ i länder som Nicaragua, Guatemala, El Salvador,Moçambique och Timor. Detta bistånd omfattar bland annatkontroll av handeldvapen och sprängämnen.
II.C Medlemsstaternas anordnande av och deltagande i
internationella seminarier och konferenser
Medlemsstaterna har lämnat följande upplysningar om anord-
nandet och stödjandet av internationella seminarier och kon-ferenser. Vidare har medlemsstaterna deltagit i flera seminarieroch workshops om exportkontroll och om handeldvapen och
lätta vapen.
I februari finansierade Förenade kungariket Kampala-konferensen
om åtgärder i syfte att komma till rätta med spridningen av1.8.2001 C 216/9 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
handeldvapen i Östafrika och på Afrikas horn, som ledde till
ett utkast till handlingsplan för området med åtgärder mot denolagliga handeln med vapen. DFID (avdelningen för internatio-nellt bistånd) har bidragit med finansiering av uppföljningskon-ferenser i samband med denna handlingsplan. UK stöder femuppföljningsworkshops som anordnas av Saferworld och IGAD(Intergovernmental Authority on Development).
Österrike har bidragit ekonomiskt till anordnandet av en regio-
nal rundabordskonferens den 1415 april 2000 i Tbilisi, Geor-gien, med titeln Lätta vapen  tunga åtgärder: Att hejdavapenöverföringar som en strategi för konfliktförebyggande isödra Kaukasien. Rundabordsdiskussionen anordnades gemen-samt av ÖstﬂVäst-institutet och Saferworld. Finland var en av
diskussionsledarna vid konferensen. Österrike bidrog med en
av huvudtalarna och franska experter fanns på plats. Österrike
lämnade också ekonomiska bidrag till två delegationer som del-tog vid OSSE-seminariet om handeldvapen och lätta vapen den35 april 2000 i Wien och landet bidrog även med en huvud-talare. Nederländerna och Finland lämnade ekonomiska bidrag
till tre delegationers deltagande. En av ordförandena kom frånFinland. Som ordförandeland för OSSE anordnade Österriketillsammans med International Alert och Saferworld ett sido-evenemang om handeldvapen och lätta vapen (Att tackla pro-blemet med handeldvapen  OSSE-initiativet och FN:s kon-ferens år 2001), som hölls i anslutning till OSSE:s minister-möte i Wien den 27 november 2000.
Den nederländske utrikesministern var närvarande vid det minis-
termöte mellan EU och SADC som hölls i Gaborone, Bots-wana, den 2930 november 2000. Ministern tog genomgåendeupp frågan om handeldvapen och lätta vapen i sitt tal. Mötetledde till att man antog EUSADC-uttalandet om handeldva-
pen. Danmark har gett ett bidrag på 30 000 US-dollar av vilka
10 000 kommer att gå till uppföljningen, Finland 30 000 euro
och UK 50 000 pund sterling för att stödja den konferens för
området vid de stora sjöarna och Afrikas horn som rörde hand-eldvapen och hölls i Nairobi den 1215 mars 2000 och somvar anordnad av Säkerhetsforsknings- och informationscentru-met (SRIC) och Förenta nationernas Afrikainstitut för förebyg-gande av brottslighet och behandling av brottslingar (UNAFRI).
Finland anordnade en internationell workshop ¯tgärdsplan
mot handeldvapen  mål för FN:s konferensworkshop 2001 iSaariselkä, Finland, i december 2000. Workshopen anordnadestillsammans med Saferworld, BASIC samt International Alertoch utgjorde en del av deras Biting the Bullet-projekt som enförberedelse för FN:s konferens 2001.
Belgien har sponsrat ett seminarium som anordnades av Safer-
world om kontroll av olagliga överföringar av särskilt intresse
för lufttransportsektorn.
Tyskland har stått som värd för en internationell konferens med
en politisk dialog om utveckling och nedrustning den 31 okto-ber1 november 2000 i Bonn, med särskild inriktning på frå-gan om handeldvapen.I februari 2000 anordnade Portugal ett möte med Amnesty
International om överföring av utrustning för militär, säker-hetsrelaterad eller polisiär användning och deltog i ett semina-rium som anordnades av Saferworld med titeln Kontroll avflödet av handeldvapen och lätta vapen från och genom ettutvidgat EU.
II.D Deltagande av EU och medlemsstaterna i interna-
tionella organisationers arbete och i regionalaarrangemang på området konventionella vapen,särskilt handeldvapen och lätta vapen, ochansträngningar för att skapa samförstånd inomrelevanta regionala och internationella forum omprinciperna i den gemensamma åtgärden
II.D.1 Förenta nationerna (särskilt förberedelserna för FN:s kon-
ferens om alla aspekter av olaglig handel med handeldvapen
och lätta vapen)
På grund av den vikt som EU fäster vid åtgärderna för att
bekämpa den okontrollerade spridningen och destabiliserande
anhopningen av handeldvapen har unionen tagit aktiv del i för-
beredelserna för konferensen om alla aspekter av olaglig handelmed handeldvapen och lätta vapen.
EU har lagt fram förslag på nyckelområden som exportkontroll
och kriterier, märkning och uppspårande, förmedling, lager-hantering, överskott och förstöring, avväpning, demobiliseringoch återanpassning av f.d. soldater, bistånd till genomförandeav konkreta åtgärder och uppföljning för att uppnå ett politisktbindande åtgärdsprogram med framtidsinriktade åtgärder pånationell, regional och global nivå.
I juli 2000 utsåg Förenade kungariket Sir Michael Weston till
Förenade kungarikets kandidat till posten som konferensensordförande och i september godkändes han som EU-kandidat.
I samband med det första mötet i den förberedande kommittØn
för 2001 års konferens tog Nederländerna tillsammans med
Schweiz och Norge initiativet till en vängrupp till 2001 årskonferens, avsett att ytterligare främja arbetet i den förbere-dande kommittØn. Den 2829 september 2000 anordnadeNederländerna tillsammans med Ungern en expertworkshopom förstöring av handeldvapen och lätta vapen. Denna work-shop utmynnade i ett antal rekommendationer till 2001 årskonferens som lades fram för ordföranden för konferensensförberedande kommittØ. Under samma möte i förberedandekommittØn, den 29 februari 2000, stod Nederländerna somsamarrangör av ett offentligt informationsmöte med Safer-world, BASIC och International Alert.
Frankrike, Belgien och Förenade kungariket företräddes i FN:s
grupp med regeringsexperter som upprättades enligt resolution54/54 V från FN:s generalförsamling. Som förberedelse införC 216/10 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
2001 års FN-konferens har denna grupp genomfört en studie
av möjligheterna att begränsa tillverkning av och handel medhandeldvapen och lätta vapen till de personer som fått tillståndav staterna; i uppdraget ingick även frågor rörande mellan-handsverksamhet, särskilt transporter och ekonomiska opera-tioner som rör olagliga leveranser. Förenade kungariket ochandra medlemsstater deltog även aktivt i arbetet i GenŁvegrup-pen med deltagande av länder som arbetar med frågor som rörhandeldvapen och lätta vapen och konferensen.
Inför 2001 års FN-konferens lade Frankrike tillsammans med
Schweiz under det första mötet i den förberedande kommittØnför FN:s konferens om handeldvapen fram ett diskussions-underlag med titeln: Bidrag till genomförandet av en interna-tionell handlingsplan för 2001 års konferens: märkning, identi-fiering och kontroll av handeldvapen och lätta vapen. Ettseminarium om frågan anordnades i GenŁve den 1213 mars
2001.
EU:s medlemsstater har tagit aktiv del i förhandlingarna om
protokoll mot olaglig tillverkning av och handel med skjut-
vapen, delar och komponenter till sådana samt ammunition,
vilket kompletterar Förenta nationernas konvention mot gräns-överskridande organiserad brottslighet som antogs utanomröstning av generalförsamlingen den 31 maj 2001. Kom-missionen hade ett förhandlingsmandat gällande vissa artiklar iprotokollet. Frankrike har anordnat en arbetskonferens mellan
FN:s franskspråkiga medlemsstater på detta tema i januari2000.
Dessutom har Belgien, Finland, Frankrike, Tyskland, Förenade
kungariket och Sverige deltagit i FN:s generalsekreterares grupp
med regeringsexperter på handeldvapen, som har utarbetat tvårapporter i frågan.
II.D.2 FN:s generalförsamling
Medlemsstaterna har intagit följande ståndpunkter ifråga om de
resolutioner som rör handeldvapen och som antogs av Förentanationernas 55:e generalförsamling:
 Befästande av freden genom praktiska nedrustningsåtgärder
(55/33 G)
 Tyskland (förslagsställare), medsponsrad av EU:s med-
lemsstater
 Insyn i upprustning (55/33 U)
 Tyskland och Nederländerna (förslagsställare), medspons-
rad av EU:s medlemsstater
 Olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen
(55/33 Q)
 medsponsrad av EU:s medlemsstater Bistånd till stater i deras ansträngningar att stävja olaglig
handel med handeldvapen och att samla in dem (55/33 F)
 medsponsrad av EU:s medlemsstater
 Förhållandet mellan nedrustning och utveckling (55/33 L)
 antagen med konsensus
II.D.3 Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa
EU:s medlemsstater har aktivt deltagit i OSSE:s arbete avseende
handeldvapen och lätta vapen, vilket bland annat har lett till
antagandet av OSSE-dokumentet om handeldvapen och lätta
vapen vid OSSE:s ministerkonferens den 24 november 2000.Förenade kungariket samordnade förhandlingarna under sinordförandeperiod i arbetsgrupp B vid forumet för säkerhets-samarbete. Dokumentet är ett viktigt regionalt bidrag till kam-pen mot spridning och missbruk av handeldvapen och lättavapen och en viktig förtroendeskapande åtgärd inför 2001 årsFN-konferens. Förenade kungariket har även beviljat stöd tillOSSE:s sekretariat i detta sammanhang.
II.D.4 Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap
Sverige finns företrätt i den rådgivande gruppen i PCASED (Pro-
gram för samordning och bistånd i säkerhets- och utvecklings-
frågor). Se vidare avsnitt II.B.2 ovan om medlemsstaternas eko-
nomiska stöd till Ecowas och PCASED.
II.D.5 Wassenaar-arrangemanget
EU:s medlemsstater har aktivt deltagit i Wassenaar-arrange-
mangets arbete. Förenade kungariket har till exempel drivit på
den diskussion som pågår i Wassenaar-arrangemanget omönskvärdheten och möjligheten att inbegripa överföringar avhandeldvapen och lätta vapen i informationsutbytena mellande deltagande staterna.
II.D.6 Södra Afrikas utvecklingsgemenskap
Vid regelbundna bilaterala kontakter med SADC-staterna,
inklusive på ministernivå, har Förenade kungariket stött åtgärder
för att främja EUSADC-processen och genomförandet avEUSADC:s regionala handlingsprogram.
II.D.7 Euro-atlantiska partnerskapsrådet och försvarsalliansen
Nato
EU:s medlemsstater deltar aktivt i arbetet i Euro-atlantiska part-
nerskapsrådet. Fram till maj 2000 stod Förenade kungariketsom ordförande för ad hoc-gruppen om handeldvapen ochlätta vapen inom Euro-atlantiska partnerskapsrådet/Nato.1.8.2001 C 216/11 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
II.D.8 Övrigt
Frågan om handeldvapen och lätta vapen tas regelbundet upp i
samband med möten för politisk dialog på expertnivå med deassocierade länderna.
DEL III
PRIORITERINGARNA FÖR EUROPEISKA UNIONENS
FRAMTIDA BIST¯ND
III.A Riktlinjer som bör prioriteras
EU kan lämna ett viktigt bidrag när det gäller att undanröja de
problem som förorsakas av den destabiliserande och okontrol-lerade spridningen av handeldvapen. Att sträva efter att undan-röja denna källa till destabilisering och konflikter kommer ihög grad att bidra till att förebygga konflikter i framtiden. Deåtgärder som redan vidtagits av EU utgör viktiga steg i dettaavseende och bör följas upp av beslutsamma insatser i sammariktning. Det faktum att Förenta nationernas konferens omolaglig handel med handeldvapen och lätta vapen i alla dessaspekter antagit ett handlingsprogram för att förhindra,bekämpa och utplåna den olagliga handeln med handeldvapenoch lätta vapen förstärker det åtagande som EU gjort tidigaregenom sin gemensamma åtgärd om handeldvapen.
I syfte att förbättra och förstärka genomförandet av den
gemensamma åtgärden och handlingsprogrammet har med-lemsstaterna upprättat ett antal riktlinjer om frågor som manbör besluta om eller som bör uppmärksammas inom en snarframtid. Dessa riktlinjer skall givetvis regelbundet ses över, ienlighet med de erfarenheter man har fått i samband medgenomförandet av EU:s projekt.
III.B Behovet av en övergripande strategi
˜ven om man allmänt inser att det behövs ytterligare interna-
tionella insatser för att tackla problemen med handeldvapen,finns det många komplexa faktorer och processer som måstetas med i beräkningen, till exempel internationell och nationellsäkerhet, handel, civil-militära förbindelser och vapnens roll isamhället. Dessa problem kan inte lösas i en handvändning. Demåste angripas genom en övergripande strategi där problemetsolika aspekter  som kan skilja sig från område till område utreds, och man måste söka finna lösningar genom en radolika åtgärder som man gemensamt kommer överens om.Medlemsstaterna enades om att målet för dessa ansträngningarborde vara både att minska de nuvarande destabiliserandeanhopningarna och att förebygga ytterligare okontrolleradspridning av dessa vapen. Med hjälp av bistånd kan den lokalakapaciteten att ta itu med dessa frågor förstärkas.
När det gäller ekonomiskt stöd till projekt i samband med hand-
eldvapen och lätta vapen kommer EU:s målsättning att vara attförstärka insatserna för att minska tillgång och försäljning avhandeldvapen och lätta vapen när det gäller konfliktområden
eller potentiella sådana, att hjälpa till med att utarbeta ett antalinternationella åtgärder för att begränsa efterfrågan på handeld-vapen och lätta vapen i sådana områden, och att hjälpa rege-ringar att hantera de problem som dessa vapen förorsakar.Sådana åtgärder kan vidtas av EU eller på medlemsstatsnivå,och genom insatser via lämpliga regionala eller globala institu-tioner. ¯tgärderna från medlemsstaternas respektive kommis-sionens sida kommer att syfta till komplementaritet och åter-speglar viljan att angripa problemet med handeldvapen pånationell, subregional, regional och global nivå.
III.C Behovet av riktade insatser
Länder med en hög grad av osäkerhet eller våld kan inte
använda utvecklingsbistånd effektivt. Bistånd till konfliktbe-nägna länder eller områden bör därför lämnas för att främjasäkerhet, avväpning, demobilisering och återanpassning av f.d.soldater i samhället som en integrerad del av de sociala ochekonomiska utvecklingsprogrammen.
I de fall där regeringen är aktivt engagerad i att minska
vapenflödet in i och spridningen av handeldvapen och lättavapen inom deras region bör EU samarbeta med dem i dennauppgift. I praktiken kan regeringar i mottagarländerna saknaförmåga att genomföra sina egna kontrollprogram. EU är där-för berett att överväga att lämna aktivt stöd till initiativ varssyfte till exempel är att bygga upp kapacitet och utbildning,höja medvetenheten m.m.
III.D. Behovet av kriterier för tilldelning av medel
Hittills har besluten om bistånd från EU för de projekt som fått
stöd fattats från fall till fall. För att säkerställa att alla framtidaprojekt är övergripande och målinriktade har medlemsstaternafastställt följande grundläggande kriterier, mot vilka EU preli-minärt kan bedöma ansökningarna:
 Bistånd från EU på området handeldvapen och lätta vapen
måste vara grundat på en äkta politisk vilja i mottagarlan-det.
 Biståndsprojekt kommer att grundas på nära samarbete
med myndigheterna i mottagarlandet, och de olika aktörer-nas roll bör fastställas.
 De föreslagna projekten skall öka den lokala, nationella
eller regionala säkerheten inom mottagarstaten eller -regio-nen (t.ex. bidra till kontroll av handeldvapen, åtgärder föratt skapa förtroende, försoning, regional stabilitet).C 216/12 1.8.2001 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV
 I projekt där insamling av vapen ingår som ett moment
bör alla insamlade vapen i princip förstöras.
 Bistånd på området handeldvapen och lätta vapen bör ingå
i en övergripande utvecklings- och säkerhetsstrategi avse-ende mottagarlandet. I de fall där detta inte är möjligt börman i förslagen till projekt skissera hur denna verksamhetkan bidra till att integrera strategin för handeldvapen ochlätta vapen i en bredare säkerhets- och utvecklingsstrategi.
 För varje projekt skall klara mål sättas upp och referens-
punkter och tidsfrister fastställas så att det blir möjligt attbedöma effekten av projektet.
 I en framställan om bistånd bör det klart anges hur det
föreslagna projektet kommer att främja syftet och målenmed EU:s gemensamma åtgärd.
 I en framställan om bistånd bör det klart anges hur det
föreslagna projektet kan öka mottagarstatens förmåga attgenomföra befintliga regionala eller internationella åtagan-den.
EU:s medlemsstater och kommissionen kommer att inleda en
dialog inom de relevanta arbetsgrupperna i syfte att utarbetaeller fördjupa gemensamma kriterier för EU-projekt.III.E Behovet av grundlig bedömning och utvärdering
Det är viktigt att de projekt som stöds av EU-medel genomgår
en grundlig bedömning och utvärdering. ¯tgärder för attuppnå detta innefattar följande:
 Projekten bör genomföras i enlighet med principerna om
sund ekonomisk förvaltning.
 En slutrapport skall läggas fram vid projektets slut med en
sammanfattning av de uppnådda resultaten.
 En bedömning skall göras i syfte att bedöma om projektets
syften har uppnåtts och om det behövs en uppföljning. Ensådan bedömning skall göras åtminstone mot slutet av pro-jektet. Projekt som genomförs under lång tid eller för vilkabidraget från Europeiska unionen är betydande skall ävenutvärderas under genomförandeperioden.
 Utvärderingen skall utföras av oberoende experter. Slutrapporten och utvärderingen skall även användas för
att ringa in de erfarenheter som kan användas vid kom-mande projekt.1.8.2001 C 216/13 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV