SV Europeiska unionens officiella tidning C 161/48

Yttrande från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ”Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel”

KOM(2006) 373 slutlig – 2006/0132 (COD)

(2007/C 161/15)

Den 15 september 2006 beslutade rådet att i enlighet med artikel 175 i EG-fördraget rådfråga Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om ovannämda yttranda.

Facksektionen för jordbruk, landsbygdsutveckling och miljö, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 19 februari 2007. Föredragande var Antonello Pezzini.

Vid sin 434:e plenarsession den 14–15 mars 2007 (sammanträdet den 14 mars) antog Europeiska ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 147 röster för och 3 nedlagda röster:

1. Slutsatser och rekommendationer

1.1 Kommittén instämmer i att det är viktigt att användningen av bekämpningsmedel blir mer hållbar, för att man skall kunna optimera de positiva och minska de negativa effekterna för jordbruket, miljön, konsumenterna, aktörerna och samhället i dess helhet.

1.2 Kommittén ser i princip positivt på kommissionens förslag eftersom det tar upp viktiga problem som rör såväl EU-medborgarnas välfärd, värnandet om livskvaliteten som ekosystemet och landsbygdsutvecklingen. Det bidrar också till en positiv utveckling av jordbruksprodukterna så att de kan fortsätta vara konkurrenskraftiga på den inre marknaden och världsmarknaden men också hålla en hög kvalitet.

1.3 Kommittén anser att det är lämpligt att utarbeta nationella handlingsplaner för att kunna fastställa mål för riskminskningen och lansera en verklig harmoniseringspolitik på EU-nivå.

1.3.1 Planernas innehåll bör omsättas i nationella, regionala och lokala åtgärder, som måste bygga på hållbarhetens tre dimensioner, det vill säga åtgärdernas ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter.

1.4 Enligt kommittén är utbildning och information viktiga komponenter för en rationell och hållbar användning av systemen för att skydda jordbruksproduktionen och undvika eventuella negativa miljöeffekter.

1.4.1 Utbildningen skall utökas till att omfatta alla berörda sektorer, även offentliga organ och myndigheter samt icke-professionella användare. Självklart bör man slå vakt om de nationella utbildningssystemen, som redan sköts av väletablerade organ.

1.5 Kommittén anser att informationskampanjerna bör vara objektiva och neutrala, att de bör uppmärksamma både fördelarna för produktionen och riskerna och att de framför allt bör rikta sig till icke-professionella användare, i synnerhet lokala offentliga myndigheter och organ.

1.6 När försiktighetsåtgärder införs på särskilt känsliga områden, t.ex. när det gäller bestämmelser rörande flygbesprutning, anser kommittén att en viss grad av subsidiaritet är att föredra.

1.7 Kommittén anser att det är viktigt att ge tillräckligt utrymme för jordbruks- och växtskyddsforskning för att minska de risker som alltid finns vid användning av kemikalier och blandningar av kemikalier.

1.8 Enligt kommittén bör man också ge tillräckligt utrymme för samarbete, både med internationella organ som FAO, OECD och WHO och med närliggande regioner.

1.9 Kommittén anser att globaliseringen av jordbruks- och livsmedelsmarknaderna kräver insatser på EU-nivå för att globalt sprida EU-standarder vad gäller produktkvalitet och hälsoskydd, framför allt genom att föra upp dem i Codex Alimentarius.

2. Motivering

2.1 Med ”bekämpningsmedel” avses verksamma ämnen och produkter som är utformade för att påverka grundläggande processer i levande organismer och därför har förmågan att döda eller motverka skadliga organismer (1). I kommissionens förslag hänvisar man också till den mer specifika termen ”växtskyddsmedel” (2).

2.2 Bekämpningsmedel betraktas som nödvändiga för att skydda grödorna mot insekter, gnagare och sjukdomar, men de kan även ackumuleras i miljön och utgöra allvarliga hot mot människors och djurs hälsa, framför allt när de till slut förorenar dricksvattnet. För människor omfattar de potentiella riskerna cancer, genetiska rubbningar och permanenta skador på immunförsvaret.

2.3 Hälsoriskerna för människor kan bero på antingen direkt eller indirekt exponering för bekämpningsmedel, eller på felaktig eller oavsiktlig användning, framför allt under och efter användning för jordbruksändamål och i samband med skötsel av grönområden och andra aktiviteter.

2.4 De risker som sammanhänger med enstaka verksamma ämnen i bekämpningsmedel bedöms under godkännandeförfarandet, men det saknas en adekvat bedömning i medlemsstaterna av effekterna av exponering för blandningar av kemikalier. Det vore därför i dagsläget mycket svårt att bedöma den samlade inverkan på människors hälsa av alla de ämnen som för närvarande är i bruk (3).

2.5 Indirekt exponering kan få ännu allvarligare effekter på dem som befinner sig eller bor i användningsområdet (så kallad vindavdrift av besprutningen) eller på konsumenterna (rester i jordbruksprodukter och i vatten), särskilt på utsatta grupper. Den senaste tidens forskning (4) har visat att foster är särskilt känsliga och att deras neurologiska utveckling påverkats när deras mödrar exponerats för bekämpningsmedel.

2.6 Man måste uppmärksamma de miljörisker som beror på att kemikalier i alltför stor mängd oavsiktligt hamnat i vattnet, luften och jorden och får negativa effekter på odlade växter, på den vilda floran och faunan och på olika miljöer och den biologiska mångfalden i allmänhet.

2.6.1 Man får inte heller glömma bort att det moderna samhället förlitar sig på ett brett spektrum av gödningsmedel, biocider, livsmedelstillsatser, insektsmedel, ogräsbekämpningsmedel och andra bekämpningsmedel som har många positiva effekter eftersom de leder till ökad kvalitet och livsmedelssäkerhet.

2.7 Om de används på ett ansvarsfullt sätt, garanteras alla konsumenter tillgång till en marknad med råvaror, livsmedel och frukt och grönsaker av hög kvalitet och till låga priser. Användningen av bekämpningsmedel i jordbruket garanterar hög avkastning, sänker halten naturliga gifter som skapas av svampar och bakterier, minskar skördebortfallet och bidrar till att säkerställa ett tillräckligt och stabilt livsmedelsutbud i EU och på världsmarknaden.

2.7.1 Dessutom genomgår alla svamp-, insekts- och ogräsbekämpningsmedel rigorösa tillståndsförfaranden innan de får saluföras och tas i bruk.

2.8 Kommittén håller med om att det är viktigt att användningen av bekämpningsmedel blir mer hållbar, så att man kan optimera de positiva effekterna och minska de negativa effekterna på miljön, konsumenterna och aktörerna. Det skulle också skapa en positiv bild av de aktörer och lantbruk som använder växtskyddsmedel med försiktighet.

2.9 Enligt kommittén bör man i högre grad framhålla de potentiella positiva effekterna för jordbrukare av att använda växtskyddsmedel på ett rationellt och återhållsamt sätt. Jordbrukarna själva ägnar sig sedan många år tillbaka åt att utveckla rationellare metoder t.ex. integrerad förvaltning av produktionen (Integrated Crop Management) och integrerat växtskydd (Integrated Pest Management), i sina konkreta strävanden efter att åstadkomma ett integrerat jordbruk, och denna trend bör uppmuntras.

2.10 Framtidens verkliga utmaning består inte bara i att förse de mest ”vakna” konsumenterna med högkvalitativa och säkra konventionella och ekologiska produkter, utan också i att tillfredsställa dem som vill ha produkter till ”överkomliga” priser men ändå med en kvalitetsgaranti.

2.11 De problem som rör integration av miljöaspekterna vid användning av bekämpningsmedel är knutna till prioriteringarna i EU:s sjätte miljöhandlingsprogram (2002–2012), enligt vilket sju temainriktade strategier skall utarbetas och godkännas.

2.12 Det finns en tydlig växelverkan mellan förslagen i de antagna temainriktade strategierna – särskilt när det gäller skydd av grundvatten samt djur och växter, markskydd, hantering av avfall, rester och förpackningar – och förslaget till ramdirektiv.

2.12.1 I den temainriktade strategin för hållbar användning av bekämpningsmedel planeras fyra nya miljöskydds- och växtskyddsåtgärder, bland annat det förslag till direktiv som skall upprätta en ram för mer hållbar användning av bekämpningsmedel och som är föremål för detta yttrande.

2.12.2 Kommissionen har även gjort en konsekvensbedömning av olika scenarier som kan uppstå till följd av åtgärder för hållbar användning av bekämpningsmedel och en bedömning av kostnaderna för dessa: ”losses (for the PPP industry and for farmers paying for training and the certification and maintenance of application equipment) and benefits (for less consuming farmers, and training, maintenance or certificating firms) are equal” (5).

2.13 Den samlade nettoeffekten motsvarar minskningen av de externa kostnaderna och är därför klart positiv: ”Extrapolation from a comprehensive study in Germany leads to the conclusion that the optimised use in pesticides should create an overall benefit to the EU which would exceed EUR 200 million each year, through reduced externalities such as adverse effects on the environment and human health” (6).

2.14 EESK fick redan 2003 (7) tillfälle att yttra sig positivt om kommissionens initiativ till temainriktad strategi för användning av bekämpningsmedel. Kommittén anser även att man uttryckligen bör nämna att växtskydd kan åstadkommas med hjälp av både bekämpningsmedel och andra metoder, t.ex. biologiska bekämpningsmedel, växtextrakt, förebyggande metoder, organiska metoder och växters motståndskraft mot vissa skadedjur. Det är viktigt att utvärdera riskerna och fördelarna med dessa på en solid vetenskaplig grund.

3. Kommissionens förslag

3.1 Kommissionens förslag syftar till att skydda människors och djurs hälsa samt miljön från en farlig och överdriven användning av bekämpningsmedel i jordbruket och ekosystemet, genom att riskerna och de negativa effekterna minskas på ett sätt ”som är förenligt med ett tillräckligt växtskydd”.

3.2 Det innebär bland annat följande: — Obligatoriskt införande av nationella handlingsplaner för att fastställa vilka grödor, aktiviteter och högriskområden som skall prioriteras. Alla berörda aktörer skall delta i utformningen, genomförandet och anpassningen av de nationella handlingsplanerna. — Uppbyggnad av ett system för utbildning och information till distributörer och yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel, och bättre information till allmänheten genom kampanjer för ökad medvetenhet och informationsspridning. — Regelbunden obligatorisk inspektion av spridningsutrustning för att minska negativa effekter av bekämpningsmedel på människors hälsa och miljön under spridning. — Förbud mot flygbesprutning med möjlighet till undantag, för att begränsa riskerna för negativa hälso- och miljöeffekter. — Vissa särskilda åtgärder för att skydda vattenmiljön från att förorenas av bekämpningsmedel. — Fastställande av områden med kraftigt minskad eller ingen användning av bekämpningsmedel (ZPU, Zero Pesticide Use) i överensstämmelse med åtgärder som vidtagits enligt annan lagstiftning. — Hantering och lagring av bekämpningsmedel samt deras förpackningar och rester (pesticides life cycle). — Utveckling av standarder på gemenskapsnivå för integrerat växtskydd (Integrated Pest Management, IPM) – bindande från och med 2014 – och skapande av förutsättningar för tillämpning. — Ett system med harmoniserade indikatorer för obligatorisk insamling av och rapportering om statistiska uppgifter om utsläppande av bekämpningsmedel på marknaden och om deras användning, för att man skall kunna utvärdera vilka framsteg som gjorts i minskningen av de totala riskerna.

4. Kommentarer

4.1 Kommittén ser positivt på kommissionens förslag, eftersom det tar upp viktiga problem som rör EU-medborgarnas och konsumenternas välfärd och värnandet om livskvaliteten, jordbruket och ekosystemet.

4.2 Den internationella försäljningen av bekämpningsmedel världen över beräknas uppgå till 25 miljarder euro per år, och användningen av bekämpningsmedel är mycket hög i utvecklingsländerna, även om dessa marknader håller på att stagnera eller minska (8). Globaliseringen av jordbruks- och livsmedelsmarknaderna kräver att alla parter vinnlägger sig om att efterleva produktions- och hälsonormerna i Codex Alimentarius för att förhindra att Greshams lag också skall göra sig gällande på dessa marknader (9).

4.3 För övrigt slösas enorma mängder bekämpningsmedel bort eller används i onödan i olika delar av världen, och många människor förgiftas på grund av att jordbrukarna, aktörerna och de lokala myndigheterna inte känner till eller inte fått information om de nya tekniska tillämpningarna och på grund av att den utrustning som används för bekämpningsmedel ofta är föråldrad eller inte underhållits i tillräcklig grad. I vissa utvecklingsländer används dessutom fortfarande farliga ämnen som redan är förbjudna i EU (10).

4.4 Kommittén anser att det är synnerligen lämpligt att införa nationella handlingsplaner med kvantitativa mål och tidsplaner, för att fastställa åtgärder som uppfyller behovet av att minska riskerna på nationell, regional och lokal nivå med hänsyn till hållbarhetens tre dimensioner, det vill säga de ekonomiska, sociala och miljömässiga effekterna.

4.5 Det är av största vikt att växtskyddsprodukter används på ett socialt ansvarsfullt sätt, så att man kan uppnå allt högre sociala mål och se till att jordbrukarna tar sitt ansvar i livsmedelskedjan och erbjuder konsumenterna livsmedel av hög kvalitet, och garantera tillräcklig konkurrens inom jordbruket, i enlighet med Lissabonstrategin, både på den inre marknaden och på världsmarknaden.

4.6 Hållbarhetens ekonomiska dimension garanterar att produkter används i en sådan utsträckning att skadeangrepp och sjukdomar kan hållas på en nivå som inte är farlig, och att man på så sätt kan höja jordbruksprodukternas avkastnings- och tillgänglighetsnivåer och göra jordbruksförvaltningen mer ekonomisk.

4.7 På miljöområdet kan man undvika de risker som är förknippade med för höga halter av kemiska ämnen i vattnet, jorden, luften och bearbetade jordbruks- och livsmedelsprodukter. Dessa ämnen har skadliga effekter på människor, växt- och djurliv, miljön och den biologiska mångfalden i allmänhet. Å andra sidan måste man vara på det klara med att det är nödvändigt att förebygga spridning och uppkomst av växtsjukdomar.

4.8 När de nationella handlingsplanerna införs är det viktigt att de åtgärder som antas grundar sig på kriterier och direktiv som är gemensamma för hela EU, för att en snedvridning av den inre marknaden skall kunna undvikas.

4.9 Yrkesutbildning och annan utbildning samt information utgör viktiga element när det gäller rationell och hållbar användning av systemen för att skydda jordbruksproduktionen, och de är en förutsättning för att man skall kunna garantera bättre jordbruksmetoder och undvika eventuella negativa miljöeffekter, särskilt när det gäller integrerad utbildning för alla berörda sektorer, även offentliga organ och myndigheter samt icke-professionella användare.

4.10 Medlemsstaterna har infört olika utbildningssystem som grundar sig på nationella bestämmelser och lagstadgade krav och som förvaltas av väletablerade organ. Enligt kommittén vore det därför lämpligt att införa en flexibel gemenskapsram som kan göra det möjligt att integrera kraven från olika användargrupper. Grundvalen bör även vara metoder och innehåll som bekräftas av de berörda aktörerna på EU-nivå (11) och som diskuteras i en sektors- och partnerskapsinriktad dialog mellan arbetsmarknadens parter på fältet.

4.11 Samma sak kan sägas med avseende på informationskampanjerna, som bör vara objektiva och neutrala, om fördelarna med olika metoder som kan användas för att skydda produkterna och risken för negativa effekter. Sådana kampanjer skulle kunna finansieras i de enskilda medlemsstaterna, också genom en avgift på växtskyddsprodukter. De medel som därmed inbringas skulle kunna användas till information till användarna, särskilt de icke-professionella, bland annat med hjälp av enkla handledningar som uppdateras via Internet.

4.12 Kommittén anser att det är viktigt att medlemsstaterna inför system för teknisk inspektion och regelbundet underhåll av utrustningen för bekämpningsmedel, på grundval av gemensamma och harmoniserade bestämmelser som utgår från väsentliga krav.

4.13 När det gäller införandet av försiktighetsåtgärder på särskilt känsliga områden, till exempel vattenskydd (12) – som måste anpassas till ramdirektivet på detta område – och de sektorer som definieras i Natura 2000, bör man ta hänsyn till lokala förhållanden och typen av gröda, t.ex. ris.

4.13.1 För att minska riskerna är det enligt EESK viktigt att man garanterar att bästa praxis följs och på ett balanserat och rationellt sätt definierar gemensamma bestämmelser och minimiparametrar. Detta får dock inte hindra att valet och övervakningen av åtgärd överlämnas åt medlemsstaterna, och man bör inte införa ett allmänt förbud eftersom det vore att gå för långt.

4.14 När det gäller bestämmelser som allvarligt inskränker flygbesprutning menar EESK att man nogsamt bör beakta att det finns geografiska områden och situationer där denna metod inte kan ersättas med annan teknik. För denna typ av ingrepp är det kanske motiverat att i mycket begränsad utsträckning bevilja undantag, samtidigt som man säkerställer högsta möjliga säkerhetsnivå och fackkunskap hos operatörerna för att undvika skadlig påverkan på människors hälsa och miljön. Medlemsstaterna och de berörda offentliga myndigheterna bör göra en systematisk kontroll av säkerhets- och kompetensnivåerna, med enhetliga förfaranden för riskbedömning.

4.15 Inom jordbrukspolitiken ger man allt större stöd (13) åt utvecklingen av tekniker för integrerad förvaltning av produktionen (Integrated Crop Management, ICM) (14), ett område på vilket man på ett progressivt och samstämmigt sätt bör tillämpa nya metoder för integrerat växtskydd (Integrated Pest Management, IPM). Kommittén stöder helt och fullt teknikerna för integrerad förvaltning, som utgör en milstolpe för de hållbara jordbrukssystemen.

4.16 Det är också mycket svårt att skilja de olika effekterna av växtskydd från effekterna av en rad andra jordbruksmetoder (växelbruk etc.). Om medlemsstaterna 2014 skall ha utformat obligatoriska, målrelaterade normer för integrerat växtskydd, bör detta ske med fullständig medverkan av användarna och med beaktande av de allmänna teknikerna för integrerad förvaltning av produktionen samt tekniska och forskningsrelaterade framsteg inom sektorn, som också bör stödjas och stärkas i arbetsprogrammen för EU:s sjunde ramprogram för FoTUD.

4.17 Kommittén anser att det är viktigt att man ger tillräckligt utrymme åt jordbruks- och växtskyddsforskning för att bedöma huruvida den moderna tekniken är ofarlig och åt minimering av riskerna vid användning av kemikalier och blandningar av kemikalier inom ramen för arbetsprogrammen och anbudsförfarandena inom sjunde ramprogrammet för FoTUD 2007–2013.

4.18 I sitt initiativyttrande om ”Framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken” (15) pekade EESK på olika möjligheter för att bättre integrera miljöaspekterna i jordbrukspolitiken. Kommittén påpekar att den så kallade ”andra pelaren” i jordbrukspolitiken kräver att medlemsstaterna i strukturfondernas nya programplanering 2007–2013 och de nationella och regionala landbygdsutvecklingsplanerna skall kompensera de jordbrukare som lyckas minska riskerna vid användningen av kemiska bekämpningsmedel (16).

4.19 Metoderna för integrerad övervakning av miljöföroreningar (IPC) bör fastställas i linje med de nya bestämmelserna om utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel, och normerna för integrerat växtskydd bör utformas med hänsyn till de olika natur- och miljöförhållandena inom EU.

4.20 Växtskyddsprodukter för jordbruket bör hanteras och lagras på ett sådant sätt att inga risker för hälsa och miljö uppstår. EESK anser att man förutom det som hittills föreslagits bör fastställa miniminormer på gemenskapsnivå för lagring hos grossister och inom detaljhandeln och jordbruket (17).

4.21 När det gäller systemet för harmoniserade indikatorer för obligatorisk insamling av och rapportering om statistiska uppgifter om utsläppande av bekämpningsmedel på marknaden och om deras användning, håller EESK helt med om att denna statistiska information är nödvändig och att insamlingen av uppgifter bör vara obligatorisk och regelbunden, med utgångspunkt i harmoniserade risk- och användningsindikatorer på EU-nivå.

4.22 Kommittén framhåller hur viktigt det är att uppgifterna, som bör begäras från alla berörda parter, är harmoniserade, så att man kan undvika all överlappning och merarbete i fråga om administration och teknik.

4.23 Indikatorerna bör relateras till risken snarare än till mängden använda växtskyddsmedel eller befintliga resthalter och till hälsopåverkan, även utifrån WHO:s analyser, och även vara kopplade till utbredningen och omfattningen av de sjukdomar som angriper grödorna.

4.24 Kommittén anser att det internationella samarbetet bör få tillräckligt utrymme, både med internationella organ som FAO (18) och OECD (19) och med närliggande regioner, framför allt i Medelhavsområdet, med Balkanområdet och de angränsande länderna.

Bryssel den 14 mars 2007 Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Dimitris DIMITRIADIS

(1) FAO:s internationella uppförandekod för spridning och användning av bekämpningsmedel, november 2002, art. 2, resolution 1/123 från FAO-rådets 123:e sammanträde 2002.

(2) Jfr KOM(2006) 388, art. 2.1.

(3) Internationellt finns det dock redan sådana metoder, som ofta används i USA; se.

http://www.epa.gov/ord/htm/innovations.htm.

(4) Developmental neurotoxicity of industrial chemicals, Lancet 2006, 368:2167-78.

(5) Se SEK(2006) 914, punkt 5.2

(6) SEK(2006) 914.

(7) EUT C 85, 8.4.2003, s. 112–118.

(8) FAO, resolution 1/123, FAO-rådet 11/2002 (www.fao.org).

(9) http://en.wikipedia.org/wiki/Gresham's_Law.

(10) Lindan förbjöds t.ex. på EU-marknaden 2005, men används fortfarande i vissa utvecklingsländer.

(11) Se ECPA ”Training resource for trainers on ICM” och ”Guidelines on the Sustainable use of Crop protection products”.

(12) Jfr de välfungerande metoder som införts i enlighet med direktiv 91/414.

(13) Se CEAS ”Report on CM Systems in the EU carried out for DG Environment” och ”Codex on Integrated Farming Initiative on Sustainable development in Agriculture (EISA)”. Denna kodex har erkänts i CEAS-rapporten.

(14) ”Report on CM Systems in the EU”, Europeiska kommissionen, maj 2003. Kommentarer från PAN Europé och EEB, 9/2002.

(15) EGT C 125, 27.5.2002, s. 87–99.

(16) Se fotnot 3.

(17) Se även ”Guidelines for Packaging and Storage of Pesticides” (FAO 1985). EU:s gällande lagstiftning om förvaring av kemiska ämnen innehåller endast normer för stora mängder men däremot inga föreskrifter om små mängder pesticider som förvaras av små operatörer, trots att det finns ett behov sådan lagstiftning.

(18) Särskilt när det gäller tillämpningen och uppdateringen av ”International code of conduct on the distribution and use of pesticides”, november 2002.

(19) Särskilt när det gäller utvecklingen av indikatorer.