Offentliggörande av en ansökan om registrering i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar

(2004/C 41/02)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt till invändningar som fastställs genom artiklarna 7 och 12d i ovan nämnda förordning. Alla invändningar mot ansökan skall göras genom den behöriga myndigheten i medlemsstaten, i ett WTO-land eller i ett tredjeland som godkänts i enlighet med artikel 12.3 inom sex månader efter detta offentliggörande, som sker av de motiv som anges nedan, särskilt punkt 4.6, genom vilka ansökan bedöms kunna godtas enligt förordning (EEG) nr 2081/92.

RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2081/92

REGISTRERINGSANSÖKAN: ARTIKEL 5

SUB (x) SGB ( )

Ansökningsnummer i medlemsstaten: 12/2002

1.

Behörig myndighet i medlemsstaten

Namn: Ministero delle Politiche agricole e forestali

Adress: Via XX Settembre, 20 — I-00187 Roma

Tfn (39-06) 481 99 68

Fax (39-06) 42 01 31 26

E-post: qualita@politicheagricole.it

2.

Ansökande grupp

Namn: Consorzio di tutela e valorizzazione dell'olio extra di oliva Cartoceto

Adress: Piazza Garibaldi, 1 — I-61030 Cartoceto (PS)

Sammansättning: Producenter/bearbetningsföretag (x) Annan ( )

3.

Produkttyp:

Klass 1.5 -- Extra jungfruolja

4.

Produktspecifikation

(sammanfattning av kraven i artikel 4.2)

4.1

Namn:

”Cartoceto”

4.2

Beskrivning:

— Total syrahalt, uttryckt som oljesyra per vikt: mindre än 0,5 gr per 100 gr olja;

— Poäng i paneltest: ≥ 7; absolut inga defekter; märkbar fruktighet;

— Peroxidvärde: ≤ 12 Meq O2/kg;

— Polyfenoler: 100 mg/kg;

— Förhållande oljesyra/linolsyra: ≥ 8;

— Färg: grön; grön med guldgula skiftningar om oljan är mycket ung; guldgul, med gröna skiftningar, om oljan är mognare;

— Doft: fruktig doft av gröna oliver, lätt till medelstark enligt COI-skalan, med inslag av gräs;

— Smak: harmonisk, grön frukt, mild, bitter, pikant.

Extra jungfruolja med följande kemiska och organoleptiska egenskaper:

4.3

Geografiskt område:

Produktionsområdet utgörs i provinsen Pesaro-Urbino, i regionen Marche, av följande kommuner: Cartoceto, Saltara, Serrungarina, Mombaroccio, samt den del av Fano som ligger på sluttningen norr om riksvägen som kallas via Flaminia fram till korsningen mellan riksvägen till Adriatiska havet (södra sluttningen) och kommungränsen (norra sluttningen).

4.4

Bevis på ursprung:

Carticetum

Vissa historiker hävdar att Cartoceto, och omgivande byar, har en historia som går tillbaka till de kartager som lyckades undkomma slaget vid floden Metauro (207 f.Kr.) och undgick fångenskap och massakrer genom att fly in i skogarna på floden Metauros högra strand, medan andra tog sig över floden och gömde sig uppe i de höglänta delarna ovanför dalgången där det på den tiden fanns täta skogar. Eftersom de inte kunde återvända till sitt hemland blev de kvar och bildade de första familjerna. Namnet Cartoceto kommer antingen från ”Carchidon” eller från ”Carthada”, det grekiska ordet för Karthago, eller från latinets ”Carthaginensium coetus”, grupp av kartager, vilket utvecklats till

Det finns många belägg för att det fanns olivträd i Cartoceto redan på 1200-talet, vid en tid då man i Ripalta redan från och med 1178 överlät brukanderätten av mark med olivträd gentemot en betalning som bestod i hälften av de skördade oliverna, och om dessa villkor inte uppfylldes skulle 100 soldi lucchesi betalas i stället. De här områdena, som lydde under Fano, stod för en stor produktion av olja, och Cartoceto var särskilt framstående, vilket år 1392 intygas av Amiani i verket Memorie historiche della città di Fano. Markägarna visade ett stort intresse för olivodlingen, och enligt markägarregistret från 1540 hade 116 av 195 markägare olivträd på sina ägor. Trots att olivträden beskattades, fyrdubblades Cartocetos areal med olivodlingar mellan 1590 och 1681.

Enligt ett antal notariedokument fanns det också på den tiden ett stort antal kvarnar i Cartoceto, och dessa dokument visar vilka regler som gällde för dessa. Hur kvarnarna bedriver sin verksamhet är ett återkommande tema under hela 1400- och 1500-talet, en epok då ägarna gick samman i riktiga företag med bestämda regler och överenskommelser. Detta ledde till en splittrad och oklar ägarstruktur för kvarnarna. Ofta var en kvarn uppdelad på två eller tre ägare, men ibland fanns det många fler ägare, och med tanke på den grannlaga uppgiften behövdes det flera personer för dessa beräkningar. Notariedokumenten visar att det den 1 augusti 1538 fanns sju kvarnar i drift i Cartoceto. Oljan från Cartoceto har alltid varit värdefull, vilket framgår av att man år 1390 använde oljan för att ange värdet på andra tillgångar, t.ex. att en vit åsna med sadel var värd 7 quartaroli olja (61 liter). Oljan fyllde flera funktioner: den var betalningsmedel för olika sorters arbeten, och den utgjorde den uppbörd som betalades till den lokale prästen och till biskopen. Redan från början sålde man sin olja genom anbud, särskilt på marknadsdagarna. Säljarna hade vissa förpliktelser: att inte höja priset för köpare från andra städer och byar, att förvara oljan i behållare så att kvaliteten inte försämrades, och att sätta upp en skylt med priset. Oljan tillgodosåg inte bara de egna behoven, utan den var också mycket uppskattad i andra regioner. Det finns ett antal dokument som visar att oljan från Cartoceto var välkänd redan från och med år 1500.

Produktionen, bearbetningen och buteljeringen sker inom det avgränsade området. Orsaken till att även buteljeringen sker i det avgränsade geografiska området är att detta är nödvändigt för att oljan skall behålla sin kvalitet och särskilda egenskaper, och att detta även ger garantier för att producenterna kan närvara när kontrollorganet gör sina kontroller. Den skyddade ursprungsbeteckningen är av avgörande betydelse för producenterna i området, och i linje med förordningens mål och inriktning ger den en möjlighet till ökade inkomster.

Oliverna kommer från odlingar i produktionsområdet som är inskrivna i ett register som regelbundet uppdateras. Oljan utvinns, förpackas och tappas på flaska på registrerade anläggningar i samma område. Kontrollorganet kontrollerar att alla krav i produktspecifikationen uppfylls och att alla skyldigheter iakttas i samtliga led. På så sätt kan man garantera produktens spårbarhet.

4.5

Framställningsmetod:

Oljan framställs av olivsorterna Raggiola, Frantoio och Leccino, som var för sig eller tillsammans skall utgöra 70 %. Sorterna Raggia, Moraiolo och Pendolino får utgöra högst 30 %. Oliverna skördas när de börjar mogna, vilket brukar ske framåt mitten av oktober, och den måste vara avslutad senast den 25 november. Det är förbjudet att skörda genom att skaka grenarna, slå ner oliverna eller klippa av dem. Innan de pressas förvaras oliverna i kraftiga och luftiga behållare så att de inte skadas. I bekämpningen av skadegörare ingår följande: behandling mot olivflugan, från slutet av juli/början av augusti till senast den 10 september, och mot sotdagg under vintern och sommaren.

Produktionen får uppgå till högst 9 000 kg per hektar på nya planteringar (s.k. dynamisk odling, med konstbevattning och på särskilt bördiga jordar); på gamla och traditionella planteringar får den uppgå till högst 7 500 kg/ha; på blandade odlingar är medelproduktionen 20 kg per träd. Oljan framställs uteslutande av friska oliver från produktionsområdet som pressas i samma område; oljan skall dessutom buteljeras på anläggningar i området. Oliverna måste pressas senast 48 timmar efter skörden. De får inte förvaras på anläggningarna mer än några timmar. Utvinningen av olja sker med traditionella metoder; under hela processen måste temperaturkraven i förordning (EEG) nr 2568/92 uppfyllas, liksom reglerna i produktspecifikationen om typ av pressning, temperatur och krossning, med hänsyn tagen till mogningsgrad och skördeperiod. Den metod som kallas ripasso är inte tillåten, och man får inte heller använda kemiska eller biokemiska produkter; endast mekanisk filtrering är tillåten. Blad avlägsnas från oliverna. Utvinningen får uppgå till högst 18 kg olja från 100 kg oliver. Fram till buteljeringen måste oljan lagras på rostfria ståltankar under kväve.

4.6

Samband:

Olivträdet sätter sin prägel på landskapet i området; olivodlingen är integrerad i livsrytmen och i traktens historia. Det särskilda mikroklimatet är av avgörande betydelse. Klimatet beror på läget i syd-sydväst, den ganska låga höjden, de naturliga barriärerna i form av bergen i Partemio och Mattera, det kuperade landskapet, tuff- och sandjordarna från miocentiden, de uppåtgående strömmarna i Metauro via Rio Secco, och på att de kalla vindarna hejdas av Cesane-bergen. Klimatet är ett ”sub-medelhavsklimat”, idealiskt för olivodling, vilket innebär en årsmedeltemperatur på cirka 14 °C, med som lägst 0 °C i januari och februari, och upp till 26 °C i juli och augusti.

Olivodlingen har långa traditioner i området, och banden mellan olivträdet och människorna är starka. Ett exempel är det rådslag, Primo Consiglio popolare, som ägde rum år 1558 då 50 av de mest representativa personerna i närvaro av den högste ämbetsmannen och notarien, diskuterade den allvarliga ekonomiska situation som Cartoceto befann sig i på grund av beskattningen. För att hejda den konstanta nedgången beslöt man sig för att köpa en eller två kvarnar för att på så sätt få säkra intäkter så att man kunde betala de olika skatterna.

Redan på 1500-talet fanns det stränga kontroller för oljan, och det utfärdades många bestämmelser för att kontrollera all den olja som levererades till kvarnarna och för att undvika stölder och smuggling. Så småningom utfärdades föreskrifter om att nyproducerad olja skulle deklareras, liksom även förvaringsplatsen för gammal olja. Det blev obligatoriskt att föra register på kvarnarna, med uppgifter om den som pressar och om levererade och utvunna kvantiteter. Överträdelser beivrades med böter på 25 scudi och andra påföljder. Efter pressningen var det obligatoriskt att få ”kvittot” attesterat av domstolens kansli i Fano. Trots Cartocetos skiftande öden har intresset för olivodling alltid varit stort, vilket kommer till uttryck i den olivmässa, Mostra mercato dell'oliva e dell'olio, som från och med 1977 hålls i november varje år och som alltid får stor publiktillströmning.

4.7

Kontrollorgan

Namn: Agroqualita' s.r.l.

Adress: Via Montebello, 8 — I-00185 Roma

4.8

Märkning

Olio extra vergine di oliva

Denominazione di Origine Protetta

”Cartoceto”

Namnet skall anges på etiketten med tydliga och outplånliga bokstäver, och i en färg som klart kontrasterar mot etikettens färg. Namnet skall också vara klart urskiljbart från övriga uppgifter på etiketten.

Oljan säljs i glasbehållare på högst 5 liter.

4.9

Nationella krav:

EG-nummer: IT/00292/31.01.2003.

Dag då komplett ansökan mottogs: 17 november 2003.