RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen — Årsrapport om bedrägeribekämpning 2013 /* COM/2014/0474 final */





INNEHÅLLSFÖRTECKNING RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET Skydd av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Bedrägeribekämpning Årsrapport 2013................................... Sammanfattning. 4 1............ Inledning. 7 2............ Bedrägeri och andra oriktigheter 7 2.1......... Anmälda oriktigheter samt allmän utveckling och tendenser 2009–2013. 7 2.1.1...... Inkomster 11 2.1.2...... Utgifter 12 2.1.3...... Resultat vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) 16 2.2......... Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 16 2.2.1...... Inkomster 17 2.2.2...... Utgifter 18 3............ Återkrav och andra förebyggande eller korrigerande åtgärder 18 3.1......... Utgifter: förebyggande åtgärder 19 3.1.1...... Uppskjutna utbetalningar in 2013. 19 3.1.2...... Innehållna utbetalningar 20 3.2......... Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav år 2013. 20 3.3......... Återkrav avseende egna medel 21 4............ Bedrägeribekämpning på EU-nivå. 22 4.1......... Kommissionens politiska åtgärder för bedrägeribekämpning 2013. 22 4.1.1...... Förordning nr 883/2013 om utredningar som utförs av Olaf. 22 4.1.2...... Förslag till direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser 22 4.1.3...... Förslag om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet 22 4.1.4...... Insatser mot korruption i EU.. 23 4.1.5...... Bedrägeribekämpning inom tullen. 23 4.1.6...... Insatser mot momsbedrägeri 25 4.1.7...... Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal 26 4.1.8...... Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror 26 4.1.9...... Bestämmelser om offentlig upphandling. 27 4.1.10.... Förslag till direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning 28 4.1.11.... Kommissionens strategi mot bedrägerier 28 4.1.12.... Programmen Herkules och Perikles. 29 4.2......... Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) 30 4.3......... Europaparlamentets resolution av den 3 juli 2013 om årsrapporten för 2011 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen – kampen mot bedrägerier 30 5............ Medlemsstaternas åtgärder mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen. 31 5.1......... Åtgärder mot bedrägeri och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen 31 5.2......... Genomförande av artikel 3.4 i den nya förordningen om Olaf med avseende på utseende av sambandscentraler för bedrägeribekämpning. 32 5.3......... Genomförande av 2012 års rekommendationer 33 6............ Slutsatser och rekommendationer 35 6.1......... Nya insatser mot bedrägerier 35 6.1.1...... Kommissionens strategi mot bedrägerier som utgångspunkt 35 6.1.2...... Reformen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) 35 6.1.3...... Insatser mot bedrägeri och korruption i samband med offentlig upphandling. 36 6.1.4...... Sektorsåtgärder: inkomster 36 6.1.5...... Sektorsåtgärder: utgifter 36 6.1.6...... Det fortsatta arbetet 37 6.2......... Operativa resultat: en ny arbetstakt 37 6.2.1...... Inkomster: Informations- och kontrollstrategiernas kvalitet 38 6.2.2...... Utgifter: en ny utveckling. 38 BILAGA 1 – Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri........................................... 40 BILAGA 2 – Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri........................................... 42 BILAGA 3 – Finansiella korrigeringar avseende delad förvaltning 2013 (i miljoner euro)..... 43 Sammanfattning Denna årsrapport för 2013 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen läggs fram av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna i enlighet med artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den behandlar kommissionens och medlemsstaternas insatser mot bedrägerier och insatsernas resultat. Detta är den sista rapport som läggs fram av den nuvarande kommissionen och därför tar rapporten upp de framsteg som gjorts under de senaste fem åren. Slutsatserna och rekommendationerna i rapporten bygger på analys av de uppgifter som är tillgängliga för de senaste fem åren samt de problem och risker som kartlagts under denna period. Åtgärder för att skydda EU:s ekonomiska intressen 2009–2013 Under 2009––2013 vidtog kommissionen helt nya rättsliga och administrativa åtgärder för att förbättra skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Åtgärderna inleddes 2011 då kommissionen antog sin fleråriga strategi mot bedrägerier. Strategin riktads ursprungligen till kommissionens avdelningar, men utvecklades till navet i den ökande medvetenhet om risken för bedrägeri som växte fram bland de ansvariga nationella myndigheterna. Med grundval i strategin antogs sedan särskilda bestämmelser för att motverka bedrägerier i samband med de nya utgiftsprogrammen för perioden 2014–2020. En andra viktig etapp i de skärpta insatserna mot bedrägerier inleddes när den nya förordningen om Olaf[1] antogs år 2013. Förordningen har förenklat Olafs arbetsmetoder och ökat byråns effektivitet. Den har också stärkt rättssäkerheten för personer som är under utredning av Olaf. År 2012 och 2013 tacklade kommissionen de straffrättsliga aspekterna på skyddet av EU:s ekonomiska intressen genom att anta förslag till följande rättsakter: · Ett direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser föreslogs i juli 2012 för att undanröja sådana kryphål i medlemsstaternas lagstiftning om bedrägerier som gjorde det svårt att väcka åtal i bedrägeriärenden. · En förordning om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet lades fram i juli 2013. Förslaget om en europeisk åklagarmyndighet är ett av de viktigaste förslag till lagstiftning som lagts avseende skyddet av EU:s ekonomiska intressen. Kommissionen har också vidtagit flera betydelsefulla åtgärder som särskilt avser att skydda inkomsterna i EU:s budget, däribland följande: · Förslag till ändring av förordning nr 515/97 om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor. · Direktivet om snabba insatser mot mervärdesskattebedrägeri och direktivet om omvänd betalningsskyldighet · Undertecknandet av det protokoll om eliminering av olaglig handel med tobaksvaror som fogades till ramkonventionen om tobakskontroll. · Meddelandet år 2013 om upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling. Med dessa åtgärder har kommissionen skapat nya förutsättningar för EU:s insatser mot bedrägerier. Upptäckt och anmälan av oriktigheter som påverkat EU:s budget (bedrägeri och övrigt) År 2013 anmäldes 1 609 oriktigheter som bedrägeri (vilket omfattar både misstanke om bedrägeri och fastställda bedrägerier). Anmälningarna rörde 309 miljoner euro av EU:s medel. Det finns fortfarande väsentliga skillnader i hur många oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmäls av olika medlemsstater. Detta kan bero på olika metoder för att spåra bedrägerier och i vissa fall på olika tolkningar av den rättsliga ramen. Färre bedrägeriärenden anmäldes avseende unionens inkomster. Avseende utgifterna minskade antalet anmälningar kraftigt mellan 2009 och 2011 men ökar nu igen. Vissa tendenser har förstärkts under de två senaste åren. Det blir till exempel allt vanligare att förvaltningsorgan upptäcker bedrägerier och oriktigheter och urkundsförfalskning har blivit den vanligaste metoden för bedrägerier. Allt fler oriktigheter anmäls utan misstanke om bedrägeri, och de berörda beloppen har ökat. Detta beror huvudsakligen på att de olika utgiftsprogrammen fått större resurser, på att fler program genomförs och på att EU-institutionerna och de nationella revisionsorganen ägnar större uppmärksamhet åt hur medlen förvaltas. Förebyggande och korrigerande åtgärder Under 2013 fattade kommissionen flera beslut för att se till att EU:s medel används enligt principen om sund ekonomisk förvaltning och skydda EU:s ekonomiska intressen. Kommissionen fattade 217 beslut om att skjuta upp utbetalningar (för över 5 miljarder euro) inom ramen för the sammanhållningspolitiken. I slutet av 2013 var 131 av dessa beslut fortfarande gällande (avseende cirka 2 miljarder euro i uppskjutna utbetalningar). Kommissionen fattade även fyra nya beslut om att hålla inne utbetalning (varav tre beslut fortfarande var gällande vid årsskiftet). Kommissionen gjorde finansiella korrigeringar med över 2,5 miljarder euro och utfärdade betalningskrav för att återkräva 955 miljoner euro. De åtgärder som vidtagits under 2013 visar att kommissionen tar sin uppgift att skydda EU:s ekonomiska intressen på stort allvar och använder verkningsfulla metoder för att nå sitt syfte. Men det är medlemsstaternas statsbudgetar som belastas när belopp som redan betalats ut till mottagarna måste återkrävas på grund av finansiella korrigeringar. Sambandscentraler för bedrägeribekämpning (Afcos) Årets rapport inriktas på medlemsstaternas skyldighet att inrätta egna sambandscentraler för bedrägeribekämpning i enlighet med artikel 3.4 i förordning (EU) nr 883/2013. Inrättandet av sådana samordningscentraler ska underlätta ett effektivt samarbete och informationsutbyte med Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). Fyra medlemsstater har inte formellt inrättat sina samordningscentraler men planerar att göra detta före slutet av år 2014. Vilka uppgifter de nationella samordningscentralerna för bedrägeribekämpning har beror på vilket land som avses. Alla medlemsstater har gett sina samordningscentraler i uppgift att sköta samordning, men i olika utsträckning. Bara några medlemsstater har gett sina samordningscentraler behörighet att göra utredningar. 1. Inledning Enligt artikel 325.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna varje år överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om insatserna mot bedrägeri och all annan olaglig verksamhet som skadar Europeiska unionens ekonomiska intressen. I fördraget anges att unionen och medlemsstaterna delar ansvaret för att skydda EU:s ekonomiska intressen och bekämpa bedrägerier. Nationella myndigheter hanterar 80 procent av EU:s utgifter och uppbär traditionella egna medel. Kommissionen utövar tillsyn på båda dessa områden, fastställer normer och kontrollerar efterlevnaden. Det är mycket viktigt att kommissionen och medlemsstaterna arbetar nära tillsammans för att effektivt arbeta för att skydda EU:s ekonomiska intressen. Ett av de främsta syftena med denna rapport är därför att bedöma hur effektivt detta samarbete varit under 2013 och hur det skulle kunna förbättras. Rapporten beskriver vilka åtgärder som vidtagits på EU-nivå år 2013 och sammanfattar och utvärderar medlemsstaternas insatser mot bedrägerier. Den analyserar även viktiga framsteg som medlemsstaternas och EU:s organ gjort i fråga om upptäckt och anmälan av bedrägerier och oriktigheter som drabbar EU:s utgifter och inkomster. Rapporten framhåller särskilt arbetet med att inrätta sambandscentraler för bedrägeribekämpning i alla medlemsstater, eftersom detta kommer att göra det lättare för medlemsstaterna och Olaf att utbyta viktig information om EU:s ekonomiska intressen. Rapporten åtföljs av sex arbetsdokument från kommissionens avdelningar.[2] Arbetsdokumentet om medlemsstaternas genomförande av artikel 325 år 2013 och om statistik över anmälda oriktigheter 2013 innehåller tabeller som sammanfattar huvudresultaten av varje medlemsstats insatser mot bedrägerier. 2. Bedrägeri och andra oriktigheter 2.1. Anmälda oriktigheter samt allmän utveckling och tendenser 2009–2013 Under 2013 anmäldes 15 779 bedrägerier och andra oriktigheter till kommissionen avseende sammanlagt cirka 2,14 miljarder euro, varav omkring 1,76 miljarder euro avseende utgiftssidan i EU:s budget. De upptäckta oriktigheterna motsvarar 1,34 procent av utbetalningarna från EU:s budget och 1,86 procent av de traditionella egna medel (brutto) som uppburits. Jämfört med 2012 förekom 17 procent fler oriktigheter, samtidigt som de berörda beloppen minskade med 36 procent. Under de senaste fem åren har medlemsstaternas och kommissionens anmälningar av oriktigheter förändrats väsentligt. Två särskilt framtagna plattformar[3] har minskat tidsåtgången och samtidigt ökat upplysningarna om oriktigheter som påverkar EU:s budget och upplysningarnas kvalitet. Tillgången till dessa uppgifter har väsentligt förändrat de upplysningar som ligger till grund för den här rapporten och har skiftat uppmärksamheten från en allmän behandling av oriktigheter till att inriktas på sådana anmälda oriktigheter som faktiskt avser bedrägliga förfaranden. Mellan 2009 och 2013 anmäldes 22 procent fler oriktigheter samtidigt som de berörda beloppen ökade med 48 procent. Ökningen beror delvis på att de resurser som stod till förfogande i EU:s budget år 2013 var mer än 10 procent större än år 2009. Men den troligaste orsaken till ökningen är att EU:s institutioner (Europeiska kommissionen och revisionsrätten) och medlemsstaternas instanser har ägnat större uppmärksamhet åt och oftare kontrollerat hur EU-medlen förvaltas. Trots att det under de senaste fem åren förekommit färre anmälningar av oriktigheter med misstanke om bedrägeri (som vanligen är medlemsstaternas ansvar och är svårare att upptäcka) har progressivt fler anmälningar gjorts av oriktigheter utan misstanke om bedrägeri (se avsnitt 2.2 och diagram 2 nedan). Diagram 1: Anmälda oriktigheter (med eller utan misstanke om bedrägeri) samt berörda belopp 2009–2013 Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri som påverkat EU:s budget Hur många oriktigheter som anmäls med misstanke om bedrägeri och storleken på de berörda beloppen är ingen tillförlitlig måttstock för i vilken mån EU:s budget drabbas av bedrägerier. Men de visar vilka resultat medlemsstaterna och EU-institutionerna uppnått när det gäller att spåra ärenden där bedrägeri kan ha förekomit. Det slutliga avgörandet av om bedrägeri faktiskt förekommit i ett givet ärende fattas av den berörda medlemsstatens behöriga (rättsliga) myndigheter[4]. År 2013 anmälde medlemsstaterna 1 609 oriktigheter med misstanke om bedrägeri som berörde totat 309 miljoner euro i EU-medel. Av dessa avsåg 25 ärenden direkt förvaltade utgifter på totalt 1,2 miljoner euro medan åtta ärenden anmäldes av kandidatländer och berörde cirka 1 miljon euro. År 2013 anmäldes 30 procent fler oriktigheter med misstanke om bedrägeri[5] än tidigare år, samtidigt som den ekonomiska omfattningen minskade med 21 procent. Vanligtvis brukar beloppen flukturea mindre mellan olika år än antalet anmälningar (beloppen kan variera kraftigt med anledning av enskilda ärenden som omfattar stora värden). Olika sektorer uppvisar stora inbördes skillnader, vilket framgår av tabell 1. Diagram 2 visar den allmänna utvecklingen över de senaste fem åren, och belyser en viss minskning av antalet anmälningar och belopp under perioden. Utvecklingen på inkomstsidan (där antalet ärenden minskar) skiljer sig också från utgiftssitan (som ökat sedan 2012 och där variationerna tycks bero på utvecklingen av den fleråriga programplaneringen). Tabell 1: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri 2013[6] Fördelningen per medlemsstat och budgetområde av alla under 2013 anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri visas i bilaga 1. Diagram 2: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och berörda belopp – 2009–2013 2.1.1. Inkomster Under 2013 anmäldes 17 procent färre bedrägeriärenden (633 ärenden) än genomsnittet anmälningar under perioden 2009–2013 (763 ärenden). Det sammanlagt fastställda beloppet traditionella egna medel som berördes av anmälningarna (54 miljoner euro eller 61 miljoner om uppskattade belopp räknas in) var 44 procent lägre år 2013 än det genomsnittligt fastställda beloppet för perioden 2009–2013 (96 miljoner euro).[7] Under 2013 upptäcktes nära hälften av bedrägeriärendena (47 procent) i samband med kontroller som utfördes av bedrägeribekämpningsorgan medan 29 procent upptäcktes i samband med tullkontroller som utfördes när varorna klarerades. Cirka 56 procent av alla traditionella egna medel som berördes av bedrägeriärenden fastställdes vid kontroller som utfördes av bedrägeribekämpningsorgan. Analyser visar att antalet bedrägeriärenden minskade mellan åren 2009–2013, vilket framgår av diagram 3. DIAGRAM 3: Traditionella egna medel – bedrägeriärenden och berörda belopp 2009–2013 2.1.2. Utgifter I fråga om EU:s utgifter ökade antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri väsentligt, till 76 procent. Detta avsåg huvudsakligen naturtillgångar (ett område där ökningen var 175 procent, jfr punkt 2.2.2.1). Men ökningar förekom även i fråga om sammanhållningspolitiken (15 procent) och föranslutningspolitiken (27 procent). I fråga om direkta utgifter förekom en minskning (14 procent). De berörda beloppen minskade på alla områden, utom inom jordbrukssektorn (+10 procent). De anmälda oriktigheterna gäller ofta transaktioner som ägde rum under ett annat budgetår än det då de upptäcktes eller anmäldes. I allmänhet förlöper cirka fyra år från det att ett (potentiellt) bedrägeri begås till dess att detta anmäls till kommissionen[8]. Diagram 4 och 5 visar anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri och berörda belopp, fördelat per utgiftsområde. I motsats till tidigare år upptäcktes de flesta anmälda oriktigheterna med misstanke om bedrägeri (60 procent) inom jordbrukssektorn. Men i likhet med tidigare år kom den största andelen belopp som drabbats av oriktigheter (63 procent) från sammanhållningspolitiken. Diagram 4 och 5: Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri per budgetområde (utgifter) – antal och belopp De upptäckta metoderna var i stort sett desamma som tidigare år. Användning av falska eller förfalskade handlingar eller deklarationer var den vanligaste metoden. Bara tre anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri avser korruption[9]. Cirka 48 procent av de oriktigheter som anmäldes med misstanke om bedrägeri 2013 upptäcktes av bedrägeribekämpningsorgan, i samband med brottsutredningar eller vid andra externa kontroller. Av dessa upptäcktes 52 procent tack vare de system för administrativa kontroller som används enligt sektorsförordningarna. Detta framhåller vikten av externa kontroller i kampen mot bedrägerier och behovet av god samordning med förvaltnings- och revisionsmyndigheter. Det tyder också på väsentliga förbättringar vid revisionsmyndigheterna. Vid utredningar av bedrägerier eller brott uppkom misstankar om bedrägerier avseende stora belopp, vilket visar att myndigheterna inriktar arbetet väl och har god utredningskapacitet. Under 2013 var det bara en medlemsstat, Irland, som inte kategoriserade någon av oriktigheterna som misstänkt bedrägeri. Graden av upptäckt fortsätter variera mellan medlemsstaterna[10]. De medlemsstater som spårat och anmält flest oriktigheter med misstanke om bedrägeri är Italien, Rumänien, Bulgarien, Polen, Danmark och Grekland (mellan 302 och 55 ärenden). De berörda beloppen var störst i de ärenden som anmäldes av Italien, Polen, Rumänien, Grekland och Tyskland (mellan 68 och 24 miljoner euro). Mycket få oriktigheter med misstanke om bedrägeri (färre än tre för alla utgiftsområden) anmäldes av Belgien, Litauen, Luxemburg, Ungern, Nederländerna, Finland och Sverige. Skillnaderna beror på många olika orsaker och återspeglar mycket olika hållningar inte bara i medlemsstaterna utan även i olika grenar av förvaltningen i samma medlemsstat. Vissa medlemsstater lägger mycket kraft på att motverka bedrägeri medan andra föredrar att tillämpa finansiella korrigeringar utan att närmare utreda om brott förekommit. Av de oriktigheter med misstanke om bedrägeri som anmälts under de senaste fem åren klassades 8 procent som bedrägerier (fastställda bedrägerier)[11]. Denna andel har fördubblats jämfört med år 2012. 2.1.2.1. Naturtillgångar (jordbruk, landsbygdsutveckling och fiske) Den stora ökningen inom fiskesektorn (+475 procent) var väntad, med tanke på att programgenomförandet försenats och att få ärenden anmälts fram till fjolåret. Inom jordbrukssektorn är situationen mer komplicerad eftersom de oriktigheter som anmälts av fyra medlemsstater (Bulgarien, Danmark, Italien och Rumänien) står för cirka 75 procent av alla anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri. Men antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri ökade även i fem andra länder (Tjeckien, Grekland, Spanien, Frankrike och Polen). I Danmark beror de anmälda ärendena på den fortsatta utredningen av ett ärende som inleddes år 2012. De misstänkta bedrägerierna avser överträdelser av nationella gränser för användning av gödningsmedel och tvärvillkor. Administrativa förfaranden avseende tvärvillkor har inletts och många ärenden har hänskjutits till domstol för slutligt avgörande. I Rumänien och Bulgarien noterades ett antal brister i systemet, varför vidare kontroller gjordes vilket ledde till att fler oriktigheter upptäcktes. Italien hade anmält flest oriktigheter med misstanke om bedrägeri (213 ärenden). Ungefär en tredjedel beror på en omfattande pågående utredning. Men ett antal ärenden kan ha berott på en övernitisk tillämpning av bedrägeribegreppet och kommer att följas upp under kommande år. Ökningen av antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri gäller både Europeiska garantifonden för jordbruket[12] och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling[13]. Av de anmälda ärendena avser 18 procent båda fonderna. I nära 30 procent av fallen av oriktigheter med misstanke om bedrägeri hade falska eller förfalskade handlingar eller deklarationer använts. År 2013 ökade andelen potentiella oriktigheter med misstanke om bedrägeri som upptäcktes av bedrägeribekämpningsorgan jämfört med tidigare år till 44 procent, medan andelen brottsutredningar låg fast (8 procent). Detta beror i synnerhet på de resultat som rapporterats av Italien och Danmark. Andelen fastställda bedrägerier inom jordbrukssektorn ökade jämfört med år 2012 och uppgick till 7 procent av alla ärenden som anmäldes under perioden 2009–2013 (jämfört med 6 procent år 2012). 2.1.2.2. Sammanhållningspolitik (programperioden 2007–2013 respektive 2000–2006) Jämfört med år 2012 anmäldes 15 procent fler oriktigheter med misstanke om bedrägeri, men för första gången var det inte sammanhållningspolitiken som stod för det största antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri. De berörda beloppen fortsatte minska men står på detta område fortfarande för den största delen av summan. I enlighet med de trender som framhölls 2012 stod Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) för den största andelen anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri år 2013. Men under de fem senaste åren har antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri legat på ungefär på samma nivå för Europeiska socialfonden som för Eruf. I fråga om berörda belopp står Eruf som alltid för den största andelen (eftersom fonden beviljar de största stödbeloppen till de finansierade projekten). De flesta oriktigheter med misstanke om bedrägeri (55 procent) upptäcktes av de kontroller som fastställs i EU-lagstiftningen, inte i samband med brottsutredningar eller kontroller som utfördes av bedrägeribekämpningsenheter. Detta fortsatte den trend som framkom år 2012 men uppvisar slående skillnader jämfört med den tidigare programperioden (2000–2006), då oriktigheter med misstanke om bedrägeri nästan uteslutande upptäcktes i samband med bedrägeri- och brottsutredningar. Kommissionens arbete på senare år med att öka medvetenheten om bedrägerier inom sammanhållningspolitiken tycks ha gett resultat, men den ovan beskrivna trenden behöver fortsatt konsolidering[14]. När det gäller beloppen upptäcks de mest omfattande oriktigheterna med misstanke om bedrägeri fortfarande i samband med bedrägeri- och brottsutredningar (76 procent). Den tid som förlöper innan ärenden med misstanke om bedrägeri anmäls efter upptäckt ligger fast på cirka åtta månader i snitt. Oriktigheter upptäcks i snitt två år och sex månader efter den första förekomsten. Andelen fastställda bedrägerier inom sammanhållningspolitiken har ökat jämfört med år 2012. År 2009–2013 kategoriserades 11 procent av de anmälda oriktigheterna med misstanke om bedrägeri som fastställda bedrägerier efter slutliga beslut i Grekland, Tyskland, Polen och Slovenien (samma siffra var 3 procent år 2012). 2.1.2.3. Föranslutningspolitik (föranslutningsstöd och instrumentet för stöd inför anslutningen) Antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri avseende föranslutningsstöd låg på samma nivå som tidigare år, även om antalet minskat sedan 2009. Oriktigheter med misstanke om bedrägeri avseende föranslutningsstöd anmäldes av Rumänien och Bulgarien, huvudsakligen avseende landsbygdsutveckling[15]. Antalet oriktigheter med misstanke om bedrägeri och de berörda beloppen avseende föranslutningsinstrumentet ökade jämfört med 2012. Men ökningen kan anses ligga inom ramen för det normala eftersom anmälning av oriktigheter avseende föranslutningsinstrument bara började på senare år. De flesta oriktigheter med misstanke om bedrägeri anmäldes av Turkiet. De största berörda beloppen förekom i samband med övergångsstöd, institutionsuppbyggnad och landsbygdsutveckling. 2.1.2.4. Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen analyseras utifrån uppgifter om de betalningskrav som utfärdats av kommissionens avdelningar. År 2013 registrerade kommissionens avdelningar i Abac-systemet för periodiserad redovisning 25 återkrav med misstanke om bedrägeri och anmälde dem till Olaf. Ärendena berörde 1,2 miljoner euro – vilket är mindre än föregående år. 2.1.3. Resultat vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)[16] Under 2013 inledde Olaf 253 utredningar och 34 samordningsärenden och avslutade 293 (varav 164 med rekommendationer). Olaf lämnade 85 rekommendationer om rättsliga åtgärder till de nationella myndigheterna och rekommenderade att cirka 402,8 miljoner euro skulle återkrävas, varav 84,9 miljoner euro avsåg inkomster medan 317,9 miljoner euro avsåg utgifter (se tabell 2). Tabell 2: Belopp för vilka återkrav rekommenderades 2013 till följd av Olafs utredningar[17] 2.2. Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri År 2013 anmäldes till kommissionen 14 170 oriktigheter utan misstanke om bedrägeri (ungefär 16 procent mer än år in 2012). Siffrorna ökade på alla områden, utom avseende föranslutningsstöd. De ekonomiska konsekvenserna minskade till cirka 1,84 miljarder euro (38 procent mindre än år 2012), med väsentliga ökningar inom jordbrukssektorn (se punkt 2.3.2), såsom framgår av tabell 3. Tabell 3: Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri 2013[18] Bilaga 2 visar fördelningen per medlemsstat och budgetområde av alla anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri år 2013. 2.2.1. Inkomster Antalet anmälda oriktigheter år 2013 (4 144) var 5 procent högre än genomsnittet anmälda oriktigheter år 2009–2013 (3 936)[19]. De sammanlagt fastställda berörda beloppen avseende traditionella egna medel (326 miljoner euro eller 327 miljoner euro om man inkluderar beräknade belopp) var 16 procent högre än de genomsnittligt fastställda beloppen för åren 2009–2013 (280 miljoner euro). DIAGRAM 6: Traditionella egna medel – anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri samt berörda belopp 2009–2013 År 2013 var det för det mesta kontroller i efterhand som ledde till att man upptäckte problem med oriktigheter (56 procent) eller med fastställda berörda belopp avseende traditionella egna medel (56 procent). 2.2.2. Utgifter Anmälningarna av oriktigheter utan misstanke om bedrägeri ökade på alla utgiftsområden för EU:s budget, utom föranslutningspolitiken. Ökningen av antalet anmälda oriktigheter åtföljs dock av en väsentlig minskning av de berörda beloppen, i synnerhet avseende sammanhållningspolitiken. En väsentlig ökning förekom avseende direkta utgifter samt på politikområdet för naturtillgångar (vilket huvudsakligen beror på landsbygdsutvecklingen och framstegen med genomförandet av programen på området samt att fler kontroller gjorts med anledning av Europeiska revisionsrättens och kommissionens upptäckter under tidigare år). 3. Återkrav och andra förebyggande eller korrigerande åtgärder Ett viktigt inslag i skyddet av EU:s ekonomiska intressen är förebyggande och korrigerande insatser mot bedrägeri och oriktigheter för att se till att budgeten genomförs i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning.[20] Inom ramen för den delade förvaltningen får kommissionen vidta följande åtgärder: · Förebyggande åtgärder: uppskov av utbetalningar (senareläggning av betalningsfristen med högst sex månader)[21], innehållande av utbetalningar av hela eller delar av de mellanliggande betalningarna till en medlemsstat[22]. · Korrigerande åtgärder: om en medlemsstat inte vidtar lämpliga åtgärder får kommissionen besluta att tillämpa finansiella korrigeringar[23]. För utgifter som inte uppfyller gällande regler utfärdas antingen ett betalningskrav, eller också görs ett avdrag från nästa ansökan om utbetalning. Uppgifterna om medlemsstaternas återkrav direkt från mottagare är bara delvis tillgängliga[24] och finns i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som behandlar statistisk utvärdering av oriktigheter. Uppgifterna om andra typer av förvaltning än delad förvaltning (i synnerhet när det gäller direkta utgifter) avser främst betalningskrav som utfärdas av kommissionens avdelningar eller avdrag som gjorts på betalningsansökningar. 3.1. Utgifter: förebyggande åtgärder 3.1.1. Uppskjutna utbetalningar in 2013 År 2013 fattade kommissionen 217 beslut om att skjuta upp utbetalningar inom ramen för sammanhållningspolitiken (som berörde nära 5 miljarder euro i likhet med föregående år). Av dessa var 131 ärenden fortfarande pågående i slutet av 2013 (som berörde nära 2 miljarder euro). Tabell 4 visar de uppskjutna utbetalningsärenden som behandlades år 2013 och de väsentliga förebyggande insatser som vidtagits, i synnerhet avseende Eruf/Sammanhållningsfonden, som står för över 72 procent av ärendena och för cirka 87 procent av de sammanlagda berörda beloppen. Tabell 4: Uppskjutna utbetalningar från kommissionen 2013 3.1.2. Innehållna utbetalningar Ett av de båda besluten om att hålla inne utbetalningar via Eruf som fortfarande var i kraft i slutet av år 2012 hävdes i slutet av år 2013[25], medan det andra fortsatte vara i kraft[26]. Fyra nya beslut om att hålla inne utbetalningar antogs 2013[27]. Ytterligare två nya beslut om att hålla inne utbetalningar antogs i januari 2014[28]. Ett av de två besluten om att hålla inne utbetalningar avseende Europeiska socialfonden som antogs år 2012 som fortfarande var i kraft i slutet av år 2012 hävdes år 2013[29], medan det andra fortfarande är i kraft[30]. 11 beslut om att hålla inne utbetalningar antogs 2013 och alla utom ett[31] var fortfarande i kraft i slutet av år 2013[32]. Ett beslut från 2011 om att hålla inne utbetalningar var fortfarande i kraft i slutet av år 2013[33]. 3.2. Utgifter: finansiella korrigeringar och återkrav år 2013 År 2013 fattade kommissionen (20 procent) fler beslut om korrigerande åtgärder avseende medlemsstaterna och mottagarna än tidigare år, men (24 procent) färre åtgärder genomfördes. Minskningen avsåg huvudsakligen sammanhållningspolitiken, i synnerhet Eruf (där minskningen var 40 procent, se tabell 5). Tabell 5: Finansiella korrigeringar och återkrav per budgetområde, 2013–2012 Bilaga 3 visar finansiella korrigeringar som genomförts 2013 under delad förvaltning, fördelat per medlemsstat. 3.3. Återkrav avseende egna medel Över 98 procent av alla belopp som fastställts som traditionella egna medel uppbärs utan några problem. Återstående 2 procent berörs av bedrägerier och andra oriktigheter. Medlemsstaterna är skyldiga att uppbära sådana utestående egna medel och registrera beloppen i databasen Ownres. Under 2013 skulle ett belopp på 380 miljoner euro återkrävas med anledning av bedrägeri och oriktigheter som drabbat belopp över 10 000 euro i samband med uppbörden av traditionella egna medel. Av detta belopp har 234 miljoner euro redan återkrävts av medlemsstaterna för ärenden som upptäcktes år 2013, vilket gör att återkravsration för 2013 uppgår till 62 procent, vilket är det bästa resultatet på det senaste årtiondet. Dessutom fortsatte medlemsstaterna återkräva belopp i ärenden från föregående år. År 2013 återkrävdes sammanlagt cirka 130 miljoner euro med anledning av bedrägeri och oriktigheter som upptäckts mellan 1989 och 2012. Den övergripande tidigare återkravstakten (år 1989–2010) var 75 procent når beräkningen utgår enbart från avslutade ärenden där medlemsstaterna fullbordat återkravet. Klassificeringen av ett ärende som bedrägeri kan användas som en indikator för att beräkna framtida återkravsresultat. Återkravsgraden i bedrägeriärenden är i allmänhet mycket lägre än återkrav med anledning av oriktigheter (24 procent respektive 68 procent). Medlemsstaternas uppbörd av traditionella egna medel kontrolleras vid inspektioner och enligt en metod som kräver att alla belopp över 50 000 euro som medlemsstaterna inte kan driva in ska anmälas till kommissionen. Medlemsstaterna hålls ekonomiskt ansvariga för traditionella egna medel som inte kan återkrävas om deras återkravsmetoder är bristfälliga. 4. Bedrägeribekämpning på EU-nivå 4.1. Kommissionens politiska åtgärder för bedrägeribekämpning 2013 4.1.1. Förordning nr 883/2013 om utredningar som utförs av Olaf Förordningen om Olafs arbete trädde i kraft den 1 oktober 2013[34]. Den stärker rättigheterna för personer som är under utredning av Olaf och förtydligar vittnens rättigheter. Den förtydligar vilka utredningsmetoder som är tillåtna. Den skärper också kraven på informationsutbyte mellan Olaf, EU och medlemsstaterna. Medlemsstaterna åläggs att utse en samordningscentral för bedrägeribekämpning för att underlätta det faktiska samarbetet och informationsutbytet med Olaf, däribland utbyte av operativ information. Olaf lämnar medlemsstaterna bistånd och rådgivning när de genomför detta nya åliggande. Förordningen innehåller även bestämmelser om samarbete med EU:s rättstillämpande myndigheter och tredjeland[35]. 4.1.2. Förslag till direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser År 2012 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser[36]. Förslaget ska stärka den befintliga rättsliga ramen på området genom gemensamma minimiregler och definitioner av brott, påföljder och preskription. Rådet antog en allmän riktlinje den 6 juni 2013 och Europaparlamentet antog sitt betänkande vid första behandlingen den 16 april 2014. 4.1.3. Förslag om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet Den 17 juli 2013 antog kommissionen ett förslag om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet[37]. Förslaget bygger på artikel 86 i EUF-fördraget. Den europeiska åklagarmyndigheten skulle ha behörighet att utreda, åtala och lagföra brott som påverkar EU:s ekonomiska intressen, enligt definitionen i det kommande bedrägeridirektivet[38] och se till att detta sker på ett harmoniserat, oberoende och effektivt sätt. Enligt förslaget ska den europeiska åklagarmyndigheten bestå av en central nivå med ett begränsat antal europeiska åklagare och en decentraliserad nivå med delegerade europeiska åklagare i medlemsstaterna. Utredningarna skulle huvudsakligen utföras på den decentraliserade nivån av de delegerade europeiska åklagarna, men vissa centrala beslut skulle fattas centralt. Den europeiska åklagarmyndighetens behörighet skulle uppvägas av ett stärkt skydd för den rätt till försvar som stadfästs i medlemsstaternas nationella lagstiftning, EU-rätten och i stadgan om de grundläggande rättigheterna. I slutet av 2013 pågick fortfarande förhandlingar i rådet. 4.1.4. Insatser mot korruption i EU Under 2011 lade kommissionen fram en övergripande EU-strategi mot korruption[39] och betonade behovet av att ägna större uppmärksamhet åt korruption på en rad politikområden. Kommissionen förespråkade närmare samarbete, aktualiserade bestämmelser om beslag av behållning från brott, ändrade bestämmelser om offentlig upphandling, bättre brottsstatistik och en striktare tillämpning av de krav som ställs inom ramen för samarbets- och utvecklingspolitiken. Kommissionen åtog sig att offentliggöra en EU-rapport om insatserna mot korruption vartannat år. Den första rapporten antogs i februari 2014.[40] Den ska intensifiera insatserna mot korruption på Europeiska unionens territorium och stärka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna. Strategin kartlägger även tendenserna inom unionen, ska underlätta utbyte av goda metoder och ligga till grund för EU:s framtida politiska åtgärder. Korruption i samband med offentlig upphandling är det övergripande temat i den första rapporten som kompletterar undersökningen av de merkostnader som korruption i samband med offentlig upphandling innebär, som lades fram av Olaf år 2013[41]. 4.1.5. Bedrägeribekämpning inom tullen 4.1.5.1. Ömsesidigt administrativt bistånd – förslag till ändring av förordning nr 515/97 Den 25 november 2013 antog kommissionen ett förslag till ändring av förordning (EG) nr 515/97[42]. Syftet är att förbättra upptäckten och insatserna mot tullbedrägerier genom att öka tillgången till uppgifter, avhjälpa effektivitetsproblem och dubbelarbete i samband med tillsynen av dataskyddsreglerna, se till att material kan användas som bevismaterial vid domstol i medlemsstaterna och öka dataskyddet. Europaparlamentet antog ett betänkande om detta i april 2014[43]. Förhandlingar pågår fortfarande i rådet. 4.1.5.2. Gemensamma tullaktioner Gemensamma tullaktioner är samordnade och målinriktade operativa insatser som genomförs av tullmyndigheterna i medlemsstaterna och tredjeland för att bekämpa varusmuggling över gränserna. Inom ramen för det ömsesidiga biståndet mellan EU:s tullmyndigheter och kommissionen tillhandhåller Olaf en it-plattform, it-applikationer och ett insatsrum som kan användas av medlemsstater för att genomföra gemensamma tullinsatser. År 2013 stödde eller samorganiserade Olaf följande gemensamma tullaktioner: Gemensamma tullaktionen Helios[44]: Syftet var att bekämpa olaglig verksamhet till sjöss[45] med inriktning på högt beskattade varor och otillåten narkotika och/eller andra förbjudna eller känsliga varor. Gemensamma tullaktionen Halyard[46]: Huvudsyftet var att identifiera, lokalisera, borda och stärka kontrollerna av lustjakter och andra fartyg[47] som misstänktes transportera otillåten narkotika och/eller andra förbjudna eller känsliga varor (däribland cigaretter). Tullen i Förenade kungariket beslagtog 124 kilo kokain. Gemensamma tullaktionen Warehouse[48]: Aktionen inriktades på punktbeskattade varor i transit och punktbeskattade varor som importerades enligt förfarande 42 för att sedan tas upp i systemet för förflyttning och kontroll av punktskattepliktiga varor (EMCS) med uppskjuten utbetalning av punktskatter och moms. För första gången samarbetade skatteförvaltningarna på europeisk nivå under hela förloppet av den gemensamma tullaktionen. Detta ledde till beslag av nära 45 miljoner smuggelcigaretter, nära 140 000 liter dieselbränsle och cirka 14 000 liter vodka, vilket beräknades motsvara cirka 9 miljoner euro i obetalda tullar. Gemensamma tullaktionen Romoluk[49]: Aktionen inriktades på cigarett- och alkoholsmuggling. Den inledde även ett stärkt samarbete mellan flera olika typer av myndigheter[50]. Samarbetet med gränsbevakningstjänster och Frontex resulterade i fler beslag vid landgränsen och i inlandet tack vare mobila övervakningsgrupper. Cirka 23 miljoner smuggelcigaretter togs i beslag, varigenom man undvek en förlust av tullar och skatter motsvarande cirka 4,6 miljoner euro inom EU. Utöver de gemensamma tullaktionerna stödde Olaf även det prioriterade kontrollområdet Dismantle[51] som var i kraft under 2013. 4.1.5.3. Förslaget avseende undervärdering Missledande undervärdering vid förtullning innebär att varornas värde deklareras på ett vilseledande sätt för att inte behöva betala full tull vid import till EU. Denna typ av bedrägeri påverkar direkt både EU:s budget och medlemsstaternas skatteinkomster och bidrar till att snedvrida handeln på ett sätt som drabbar de medlemsstater som gör striktare kontroller av de deklarerade tullvärdena. Tillsammans med ett antal medlemsstater inledde Olaf ett initiativ för at komma till rätta med detta envisa och komplexa fenomen för att främja samordningen och samarbetet och ett likvärdigt skydd av EU:s ekonomiska intressen. Initiativet bygger på analys av handelsflödena för att upptäckt misstänkta mönster och kartlägga mål för att kunna göra kontroller som bygger på riskanalys, samordna kontrollstrategier och i sista ledet även utreda och åtala. Den operativa etappen av initiativet kommer att inledas 2014. 4.1.5.4. Informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis) Huvudsyftet med Afis-systemet är att förbättra samarbetet med olika partners för att hjälpa dem tillämpa EU:s tullbestämmelser korrekt. Medlemsstaterna använder Afis-systemet för att anmäla bedrägeri och oriktigheter. I slutet av år 2013 fanns 8 642 slutanvändare i Afis-systemet från 1 670 tjänster i medlemsstaterna, tredjeland, internationella organisationer, kommissionen och övriga EU-institutioner. År 2013 utbytte Afis-användarna 10 978 mejl i det säkra e-postsystemet MAB[52]. Sammanlagt 8 598 ärenden fanns i Afis-systemets databaser och program för ömsesidigt bistånd[53]. Databasen för transiteringsinformation (Atis) fick in uppgifter om sju miljoner nya transiteringsförsändelser, motsvarande sammanlagt 35 miljoner varuförsändelser. IMS-systemet för hantering av oriktigheter fick in 23 282 nya meddelanden (varav 9 998 avsåg nya ärenden och 12 740 befintliga ärenden) om oriktigheter från medlemsstaterna och kandidatländer och innehöll i slutet av 2013 hittills oöverträffade 174 000 meddelanden. Sammanlagt fyra gemensamma tullaktioner utfördes 2013, tre regionalt och en på EU-nivå, och kommunikationen skedde via Virtual Operations Cooperation Unit i Afis-systemet. 4.1.6. Insatser mot momsbedrägeri År 2013 antogs direktiv 2013/42[54] för att genomföra mekanismen för snabba insatser mot mervärdesskattebedrägeri för att kunna hantera situationer med omfattande och plötsligt bedrägeri som inte kan stoppas med sedvanliga medel. Tillämpningsområdet för den omvända betalningsskyldigheten utvidgades också.[55] Två rekommendationer har lämnats till rådet och diskuteras för närvarande. De skulle göra det lättare att inleda förhandlingar med Ryssland och Norge om ett EU-avtal om administrativt samarbete på mervärdesskatteområdet. Nätverket Eurofisc är helt operativt och nya sätt utreds för att stärka dess verksamheter, däribland ett nytt gränsöverskridande projekt för riskanalys. Den studie av mervärdesskattegapet som ska göras vartannat år och senast offentliggjordes 2013[56] ger bättre insikter av den senaste utvecklingen i fråga om momsbedrägerier. 4.1.7. Bestämmelser om bedrägeribekämpning i internationella avtal För att skydda EU:s ekonomiska intressen och säkra en korrekt tillämpning av tullagstiftningen innehåller EU:s internationella avtal bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor och åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. År 2013 var 46 avtal som även omfattade bestämmelser om ömsesidigt administrativt bistånd i kraft med 69 tredjeländer och bilaterala eller regionala förhandlingar drevs med ytterligrare 51 länder.. År 2013 trädde avtal med frihandelsbestämmelser i kraft mellan EU och Peru, Colombia samt Centralamerika. Liknande avtal inleddes även med Singapore, Moldavien och Georgien. Under 2013 antog Europeiska unionens råd även ett omarbeat ULT-beslut[57] som omfattar 25 av de utomeuropeiska länderna och territorierna och för första gången innehåller beslutet även åtgärder för tillämpning av förmånsbehandling. 4.1.8. Insatser mot olaglig handel med tobaksvaror 4.1.8.1. Meddelande om upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksvaror En omfattande EU-strategi och handlingsplan antogs i juni 2013[58]. Meddelandet bygger på insatserna mot smuggling som tillämpas vid EU:s östra gränser och innehåller förslag till åtgärder för att stärka samarbetet med de största ursprungsländerna och transiteringsländerna för smuggling av tobaksvaror samt åtgärder som ska säkra distributionskedjan för tobaksvaror, till exempel åtgärder för spårning[59] och sökning[60]. Åtgärder föreslås för att anordna målriktade tullaktioner, öka tillsynskapaciteten genom mer samordnad finansiering, tekniskt bistånd och utbildning samt utbyte av goda metoder. Särskild uppmärksamhet ägnas åt att ta itu med korruption, minska de incitament som luckor och kryphål i punktskattelagstiftningen ger, skärpa påföljderna och höja medvetenheten bland allmänhetens om de risker som är förknippade med olagliga cigaretter. De flesta åtgärder som planteardes för 2013 har genomförts och handlingsplanen kommer att fortsätta genomföras under 2014. 4.1.8.2. Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll – protokoll för att eliminera olaglig handel med tobaksvaror År 2013[61] undertecknades protokollet till ramkonventionen om tobakskontroll[62] av 54 avtalsparter, däribland EU. Protokollet träder i kraft när det ratificerats av de 40 länder som ska göra detta. EU och dess medlemsstater håller nu på att förbereda ingående av protokollet och antagande av ett beslut i frågan. Syftet med protokollet är att motverka olaglig handel med tobaksvaror genom en rad åtgärder, däribland en skyldighet för alla tobakstillverkare att spara uppgifter som gör det möjligt att spåra och söka deras varor, åtgärder för att ge tjänstemän tillgång till dessa uppgifter och utlämning på begäran av dessa uppgifter till en global central för informationsutbyte. Protokollet innehåller även bestämmelser om licens för tillverkare och personer som importerar och exporterar tobaksvaror samt krav på tillbörlig aktsamhet hos tillverkare avseende huruvida deras kunder följer tillämpliga lagar och regler. Dessa bestämmelser om kontroller i distributionskedjan kompletteras av bestämmelser om förseelser, samarbete mellan rättstillämpande myndigheter, ömsesidigt administrativt och rättsligt bistånd samt bestämmelser om utlämning och internationellt samarbete. Kommissionen är fast besluten att gå vidare med protokollet till ramkonventionen om tobakskontroll och dess ratificering internationellt. 4.1.8.3. Samarbetsaval mellan Europeiska unionen, medlemsstaterna och fyra cigarettillverkare Bindande avtal har ingåtts mellan EU, medlemsstaterna och fyra tobaksföretag.[63] Avtalet med Philip Morris International ingicks 2004, avtalet med Japan Tobacco år 2007 och avtalen med British American Tobacco respektive Imperial Tobacco Limited år 2010. Alla EU:s medlemsstater har anslutit sig till dessa samarbetsavtal, utom Sverige som ännu inte ingått avtal med British American Tobacco[64] och Imperial Tobacco Limited. Kroatien har också anslutit sig till samarbetsavtalen[65]. Olaf bevakar tillämpningen av avtalen, däribland efterlevnaden av bestämmelserna om internationell spårning och sökning av varor för att de inte ska sluta på svarta marknaden. 4.1.9. Bestämmelser om offentlig upphandling. Offentlig upphandling är ett sårbart område för bedrägeri och korruption. Detta var temat för det särskilda kapitlet i EU:s första rapport om insatserna mot korruption i början av 2014[66]. EU:s bestämmelser om offentlig upphandling bidrar till att förebygga, spåra och lagföra korruption. De nya direktiven om offentlig upphandling och koncessioner[67] ska öka insynen, bland annat genom att göra e-upphandling obligatorisk, reglera koncessioner samt närmare reglera den sårbara etappen efter tilldelning. Direktiven stärker insatserna mot korruption bland annat genom att definiera intressekonflikter, utvidga uteslutningsgrunderna till att även omfatta hemlig samverkan mellan anbudsgivare och otillåten påverkan på den upphandlande myndigheten samt genom att införa tillsyns- och rapporteringsskyldigheter som ska motverka bedrägeri och grova oriktigheter i samband med offentlig upphandling. 4.1.10. Förslag till direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot penningförfalskning År 2013 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv[68] för att ge euron och andra valutor ett bättre straffrättsligt skydd mot penningförfalskning. Direktiv 2014/62/EU[69] antogs under första halvåret 2014[70]. Direktiv bygger vidare på och ersätter rådets rambeslut 2000/383/RIF om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder som antogs när euron infördes. Direktivet behåller bestämmelserna i rambeslutet och inför följande nya bestämmelser: – Effektiva utredningsverktyg, som de som används när det gäller organiserad brottslighet eller andra grova brott, får användas även avseende penningsförfalskning. – Gemensamma maximala påföljder, däribland fängelse i minst åtta år för framställning och fem år för spridning, avseende de allvarligaste förfalskningsbrotten. – Överlämnande av beslagtagna falska eurosedlar och mynt till nationella analyscentrum och nationella centrum för myntanalys vid pågående rättsliga förfaranden för analys och identifikation för att göra det möjligt att spåra andra falska eurosedlar och mynt i omlopp. – En skyldighet att vartannat år informera kommissionen om hur många penningförfalskningsbrott som lagförts och hur många fällande domar som meddelats. 4.1.11. Kommissionens strategi mot bedrägerier Kommissionens strategi mot bedrägerier[71] antogs i juni 2011 och riktar sig huvudsakligen till kommissionens avdelningar. Den har nu genomförts och kommissionen ska rapportera om genomförandet i år. Sammanfattningsvis har de tre prioriterade åtgärder[72] som skulle fullbordas senast 2013 genomförts på följande sätt: – Bestämmelser om bedrägeribekämpning har lagts till i den nya rättsliga ramen för utgiftsprogram som finansieras via den fleråriga budgetramen 2014–2020. – Alla kommissionens avdelningar utom en har utvecklat strategier för bedrägeribekämpning som är särskilt anpassade till deras verksamhetområden. En av kommissionens avdelningar håller fortfarande på att utveckla sin strategi och räknar med att slutföra arbetet inom kort. – Upphandlingsdirektiven har omarbetats och åtgärder har lagts till för att förebygga, spåra och komma till rätta med bedrägeri[73]. 4.1.12. Programmen Herkules och Perikles 4.1.12.1. Genomförande av programmen Herkules II och Perikles Under 2013 fortsatte programmet Herkules II (2007–2013) att stödja åtgärder för att stärka den operativa kapaciteten och utredningskapaciteten inom tullen och rättstillämpande myndigheter för att bekämpa bedrägerier. Programmet lämnade stöd för bistånd (7 miljoner euro), utbildning, däribland två träningstillfällen i digital kriminalteknik (3 miljoner euro), juridisk utbildning och utredningar (0,7 miljoner euro), samt it-stöd för inköp av datorer och uppgifter till förmån för medlemsstaternas myndigheter (3,3 miljoner euro). Mottagarna uppgav att väsentliga resultat uppnåtts med den utrustning som införskaffats tack vare programmet, i synnerhet i kampen mot cigarettsmuggling och korruption som skadat EU:s ekonomiska intressen. Via Periklesprogrammet för skydd av eurosedlar och mynt mot penningförfalskning vidtog kommissionen (Olaf) 13 åtgärder under 2013, däribland konferenser, seminarier och personalutbyten som organiserats av kommissionen och/eller medlemsstaterna. Dessa evenemang inriktades särskilt åt att öka nätverkssamarbetet och det regionala samarbetet på känsliga områden samt på att stärka samarbetet mellan olika yrkeskategorier som arbetar med att skydda euron mot penningsförfalsning. I slutet av 2013 hade åtaganden gjorts för 95,42 procent av Periklesprogrammets budget på 1 miljon euro. 4.1.12.2. Flerårig budgetram 2014–2020 Förhandlingarna om förslaget[74] till programmet Herkules III utmynnade i en politisk överenskommelse i november 2013 och antagandet av förordning (EU) nr 250/2014[75]. Avseende programmet Perikles 2020[76] antogs den 11 mars 2014 förordning (EU) nr 331/2014[77] om inrättande av ett handlingsprogram för utbyte, stöd och utbildning med avseende på skydd av euron mot förfalskning. I slutet av år 2014 väntas man anta det förslag till rådets förordning som utvidgar tillämpningen av förordning (EU) nr 331/2014 även till de medlemsstater som inte deltar. 4.2. Rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf) Enligt artikel 325 i EUF-fördraget fortsatte det nära och regelbundna samarbetet mellan de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för att förebygga bedrägerier. De fick stöd av kommissionen, däribland av rådgivande kommittén för samordning av bedrägeribekämpningen (Cocolaf)[78], som är ett viktigt forum för att samordna verksamheten i medlemsstaterna och vars möten anordnas av Olaf. År 2013 höll Cocolaf två möten och hördes av Olaf om den huvudsakliga utvecklingen i rättsliga och politiska initiativ i kampen mot bedrägerier, däribland förslaget om straffrättsligt skydd av EU:s ekonomiska intressen och inrättandet av den europeiska åklagarmyndigheten. Cocolaf yttrade sig om genomförande av den nya förordningen om Olaf[79] särskilt med avseende på utnämningen av sambandscentraler för bedrägeribekämpning i alla medlemsstater, för att underlätta det faktiska samarbetet och informationsutbytet. Olaf har lämnat rådgivning till medlemsstaternas förvaltningar med avseende på utnämningen av deras sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Cocolafs expertgrupper omorganiserades för att ytterligare förbättra deras arbetssätt. 4.3. Europaparlamentets resolution av den 3 juli 2013 om årsrapporten för 2011 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen – kampen mot bedrägerier I resolutionen[80] välkomnades Olafs insatser för att genomgöra handlingsplanen mot cigarettsmuggling[81] och protokollet om eliminering av olaglig handel med tobaksvaror. Kommissionens förslag om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet och om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser har beskrivits. Förslagen syftar till att underlätta utredningar, åtal och inrätta gemensamma brottsbeskrivningar, påföljder och preskriptionstider. Arbetet för att harmonisera den rättsliga ramen har utförts för att hantera jämförbarheten mellan olika bedrägeribekämpningssystem. Det är svårt att utveckla gemensamma bedömningskriterier eftersom begreppet ”oriktighet” definieras i enlighet med nationella bestämmelser. Detta gör det också svårt att jämföra uppgifter om hur man fullgjort sina skyldigheter att anmäla bedrägerier. Kommissionen stödjer Europaparlamentets rekommendation att medlemsstaterna bör underlätta skattetjänstemännens tillgång till tulluppgifter. Kommissionen antog nya bestämmelser om oriktiga utbetalningar som begärts av parlamentet vid debatten om återkravssystemet inom jordbrukssektorn. Olaf och dess övervakningskommitté enades om tillfälliga arbetsöverenskommelser i september 2012. Dessa permanentades sedan i januari 2014. Övervakningskommitténs uppgifter förtydligades i den nya förordningen om Olaf som trädde i kraft den 1 oktober 2013. Kommissionen värdesätter att parlamentet stödjer strategin mot bedrägerier med avseende på administrativa överenskommelser med tredjeland och internationella organisationer. Kommissionen instämmer helt med parlamentet i vikten av att politiska hänsyn inte bör påverka pågående rättsliga förfaranden och av att sekretessbestämmelser respekteras. Kommissionen noterar att inga brott mot de grundläggande rättigheterna eller rättssäkerheten påtalats av Olafs övervakningskommitté. Olaf noterar att inga tröskelvärden begränsar urvalet av vilka ärenden som ska utredas, som istället bygger på Olafs utredningsprioriteringar. Kommissionen instämmer i att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt tullbedrägerier men delar inte parlamentets åsikt att de flesta tullärenden beror på korruption eftersom misstänkt eller fastställd korruption förkommer i mindre än 1 procent av Olafs tullutredningar. Kommissionen instämmer inte med parlamentet om att inga åtgärder vidtagits i fråga om nationella deklarationer sedan 2011. När budgetförordningen från år 2012 antogs infördes bestämmelser om obligatorisk rapporteringsskyldighet vid delad förvaltning. Förenklingen av bestämmelserna om offentlig upphandling har inte varit så omfattande som parlamentet hade hoppats. Kommissionen kommer att fortsätta främja och stödja medlemsstaternas förenklingsansträngningar. 5. Medlemsstaternas åtgärder mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen 5.1. Åtgärder mot bedrägeri och andra oriktigheter som påverkar EU:s ekonomiska intressen Varje år informerar medlemsstaterna kommissionen om de huvudsakliga åtgärder som vidtagits enligt artikel 325 i EUF-fördraget för att motverka bedrägerier och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen. År 2013 vidtog medlemsstaterna olika allmänna och särskilda åtgärder för att förbättra de förebyggande åtgärderna och insatserna mot denna typ av bedrägerier. De flesta enskilda lagstiftningsåtgärder eller lagstiftningspaket[82] som vidtogs av medlemsstaterna avsåg offentlig upphandling och antogs huvudsakligen tillsammans med andra åtgärder mot ekobrott, intressekonflikter, korruption, bedrägerier och organiserad brottslighet med horisontella eller sektorsvis räckvidd[83]. Tio medlemsstater vidtog särskilda åtgärder avseende offentlig upphandling för att motverka korruption och öka insynen, effektiviteten i förvaltningen samt i kontroller och revision[84]. Dessa åtgärder omfattade även operativa insatser inom vissa sektorer[85]. Vissa medlemsstater[86] rapporterade också genomförande av vissa allmänna åtgärder avseende korruption, ekobrott (däribland penningtvätt) och organiserad brottslighet. Tjeckien och Grekland införde åtgärder mot åtgärder inom ramen för sina nationella strategier mot korruption. De flesta medlemsstater rapporterade att de vidtagit administrativa åtgärder[87], i allmänhet genom ökade kontroller och så kallade skribordstest som utförs av förvaltningsmyndigheter, organ eller byråer som arbetar med ekonomisk revision och utredning. Detta omfattar även antagande av nya riktlinjer, instruktioner och manualer. De organisatoriska åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna avsåg huvudsakligen omorganisation av befintliga organ och justering av deras behörighet, samarbete mellan byråer[88] eller allmän utbildning och fortbildning för att öka medvetenheten om bedrägerifrågor[89] . Många medlemsstater vidtog operativa åtgärder som huvudsakligen omfattade nya eller uppdaterade it-verktyg, webbanmälan och hotlines[90], samt stärkta riskindikatorer och fler kontroller[91]. Fyra medlemsstater rapporterade om ökat samarbete med brottsbekämpande och rättstillämpande myndigheter[92]. 5.2. Genomförande av artikel 3.4 i den nya förordningen om Olaf med avseende på utseende av sambandscentraler för bedrägeribekämpning Det särskilda ämnet för 2013 års enkät är genomförandet av artikel 3.4 i den nya förordningen om Olaf[93], som ålägger medlemsstaterna att utse en samordningscentral för bedrägeribekämpning för att underlätta det effektiva samarbetet och informationsutbyte med Olaf, samt operativ information. Sambandscentralerna för bedrägeribekämpning kan vara ansvariga för att samordna alla nationella rättsliga, administrativa och utredningsmässiga skyldigheter och verksamhet som avser skyddet av EU:s ekonomiska intressen och ska säkra samarbetet mellan Olaf och medlemsstaterna. Om en sambandscentral för bedrägeribekämpning har rätt att göra (administrativa eller rättsliga) utredning kan den bidra med värdefull komplettering och stöd för Olafs utredningar (kontroller på plats) i medlemsstaterna. Hittills har 23 medlemsstater[94] utsett sin sambandscentral för bedrägeribekämpning[95]. Detta gäller alla medlemsstater som blivit medlemmar efter 2004 samt Belgien, Danmark, Grekland, Frankrike, Italien, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland och Förenade kungariket[96]. De återstående fyra medlemsstater som ännu inte utsett sina sambandscentraler för bedrägeribekämpning har meddelat att arbetet pågår[97] och väntas slutföras före utgången av år 2014 eller inom två år[98]. Tyskland meddelade att det federala finansministeriet[99] fortsätter samordna frågor avseende Olaf på nationell nivå. Alla utsedda sambandscentraler för bedrägeribekämpning har ansvar för samordning och ansvarsområdet är särskilt brett i Bulgarien, Tjeckien, Estland, Kroatien, Cypern, Italien, Litauen, Ungern, Malta, Rumänien, Slovenien, Slovakien och Portugal. I åtta medlemsstater[100] har sambandscentralerna också viss behörighet att göra utrendingar. I Cypern, Rumänien, Portugal och Malta är denna behörighet relativt bred. Cypern, Litauen och Rumänien uppgav att deras sambandscentraler även har rätt att utreda brott. Samarbetsavtal mellan sambandscentraler för bedrägeribekämpning och rättsliga myndigheter har utarbetats i Bulgarien, Tjeckien, Estland, Kroatien, Lettland, Malta, Rumänien och Slovenien. Samarbete bredrivs från fall till fall i Belgien, Frankrike, Italien, Cypern, Litauen, Ungern, Nederländerna, Polen, Portugal och Finland. Sambandscentralerna för bedrägeribekämpning fungerar som kontaktpunkter vid Olafs utredningar i Belgien, Bulgarien, Cypern, Litauen, Malta, Portugal, Rumänien och Slovakien. Tyskland har bekräftat sitt samarbetsavtal med Olaf[101]. Kommissionen kommer att noggrant följa om var och en av de utsedda sambandscentralerna för bedrägeribekämpning följer kraven i artikel 3.4 i förordningen om Olaf och om de säkerställer ett effektivt och verkningsfullt samarbete med Olaf. 5.3. Genomförande av 2012 års rekommendationer I 2012 års rapport om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen lämnade kommissionen en rad rekommendationer till medlemsstaterna, i synnerhet avseende nödvändigheten att utse nationella sambandscentraler för bedrägeribekämpning, behovet av lämpliga straffrättsliga påföljder för bedrägerier, behovet av att snabbt införliva och tillämpa direktiven om offentlig upphandling, förbättra den låga anmälningsfrekvensen av oriktigheter med misstanke om bedrägeri, behovet av effektiva system för riskbedömning för att kontrollera import av varor som medför stora risker, anta och genomföra den fleråriga budgetramens bestämmelser om förebyggande av bedrägerier i utgiftsprogram. Tillämpningen av dessa rekommendationer, som lades fram under rapporteringsomgången 2013 har i allmänhet varit tillfredsställande även om vissa problem inte helt var lösta. De flesta medlemsstater hade utsett sambandscentraler för bedrägeribekämpning men vissa håller fortfarande på att inrätta sina, diskutera var i statsförvaltningen den ska införas eller har ännu inte vidtagit några åtgärder överhuvudtaget[102]. Även om de flesta medlemsstater har antagit och genomfört straffrättsliga bestämmelser om bedrägerier visar uppföljningsrapporterna att det kvarstår inkonsekvenser i fråga om påföljder för bedrägerier och preskriptionstiden för att väcka åtal inom Europeiska unionen. Ett antal medlemsstater framhöll sitt engagemang i fråga om att genomföra reformpaketet i direktiven om offentlig upphandling så snart det antagits och uppgav att införlivandet av direktiven framskrider. Tre medlemsstater nämnde särskilt i 2012 års rapport den låga anmälningsgraden av oriktigheter med misstanke om bedrägeri i sammanhållningspolitiken. Grekland framhöll uppdateringar som gjorts av dessa interna förfaranden och väsentliga framsteg som gjorts sedan dessa började tillämpas. Spanien undersöker en mer sammanhållen hållning för att stödja riskanalyser under programperioden 2014–2020. Frankrike betonade att kontroller som utförts av kommissionen och revisionsrätten inte lett till att några misstänkta bedrägerier upptäckts. De flesta medlemsstater uppgav att de tar hänsyn till analyserna i rapporten och de åtföljande arbetsdokumenten från kommissionens avdelningar när de planerar inspektioner och kontroller avseende sammanhållningspolitiken. Flera medlemsstater beskrev förändringar som redan gjorts eller som planerades utifrån resultaten i rapporten[103]. Medlemsstaterna uppmanades att påskynda arbetet med att hantera risker som upptäckts avseende investeringsprojekt för landsbygdsutveckling. Sverige rapporterade väsentliga förbättringar i systemen och utbetalningarna 2013, efter det att allvarliga eller mycket allvarliga brister upptäckts efter kontrollen av förfarandena år 2012. Spanien beskrev de förbättringar som gjorts, däribland av kontrollförfarandena och utbildning av kontrollanter, efter kommissionens och revisionsrättens rekommendationer. I överträdelserapporten 2013 framhöll Slovenien väsentliga brister, i synnerhet i fråga om offentlig upphandling. Landet rapporterade även att det anordnat seminarier i syfte att förbättra förfarandena. När det gäller inkomstsidan och tullkontroller vid import av högriskvaror rapporterade nästan alla medlemsstater att lämpliga system för riskanalys nu är på plats och inga förändringar har noterats sedan 2012. Ett strukturerat samarbete mellan förvaltningsmyndigheterna och berörda bedrägeribekämpningsorgan förekommer i de flesta fallen. När det gäller vissa it-verktyg för analys av bedrägeririskerna rapporterade Belgien att landet har för avsikt att använda Arachnesystemet under nästa programperiod. Danmark uppgav att landet överväger att använda Arachnesystemet för strukturfonderna och kommer att försöka använda it-verktyg inom jordbrukssektorn. De flesta medlemsstater uppgav att förberedelserna för genomförandet av den fleråriga budgetramen 2014–2020 fortskrider och att de fortsättningsvis är fast beslutna att följa bestämmelserna i den fleråriga budgetramen. 6. Slutsatser och rekommendationer När den sittande kommissionens mandat löper ut kan det vara mödan värt att titta tillbaka på de viktigaste initiativ som tagits och de resultat som uppnåtts under de senaste fem åren när det gäller skyddet av EU:s ekonomiska intressen och insatserna mot bedrägerier. 6.1. Nya insatser mot bedrägerier Hittills oöverträffade rättsliga och administrativa åtgärder och förslag har lagts fram, som djupgående påverkar hur kommissionen och medlemsstaterna hanterar skyddet av EU:s ekonomiska intressen. 6.1.1. Kommissionens strategi mot bedrägerier som utgångspunkt År 2011 antog kommissionen sin fleråriga strategi mot bedrägerier[104]. Ursprungligen riktade sig strategin till kommissionens avdelningar, men den visade sig vara central för att öka medvetenheten om bedrägerier och sätta fokus på frågor om upptäckt av bedrägerier och förebyggande åtgärder. Strategin ledde till att kommissionens avdelningar och EU:s byråer antog sektorsspecifika strategier för insatser mot bedrägerier. Ett annat viktigt framsteg var att bestämmelser om insatser mot bedrägerier lades till i den nya rättsliga ramen för utgiftsprogram under programperioden 2014–2020[105]. Åtgärder som genomförts inom ramen för strategin har ökat kommissionens och de nationella myndigheternas medvetenhet och kapacitet. 6.1.2. Reformen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) År 2012 genomförde Europeiska byrån för bedrägeribekämpning en omfattande omorganisation för att öka effektiviteten i utredningarna och samstämmigheten i förvaltningen och de politiska åtgärderna. När förordning (EU) nr 883/2013 antogs inrättades en bättre rättslig ram som stärker rättigheterna för personer som är under utredning av Olaf samtidigt som det nödvändiga samarbetet med medlemsstaterna stärks i samband med att man utser sambandscentraler för bedrägeribekämpning. Rekommendation 1: De fyra medlemsstater som ännu inte utsett sambandscentraler för bedrägeribekämpning uppmanas att göra detta före slutet av år 2014. 6.1.3. Insatser mot bedrägeri och korruption i samband med offentlig upphandling Offentlig upphandling är ett sårbart område för bedrägerier och korruption. År 2012 började kommissionen modernisera de befintliga bestämmelserna för att öka insynen och insatserna mot korruption. I februari 2014 antogs tre direktiv[106]. År 2013 lade Olaf fram en utredning av de kostnader som korruptionen orsakar vid offentlig upphandling och i februari 2014 antogs EU:s första rapport om insatserna mot korruption[107]. Båda rapporterna innehåller rekommendationer och tips om goda metoder. Medlemsstaterna rapporterade vidare att ett stort antal rättsliga och administrativa åtgärder vidtagits för att stärka insatserna på området. Rekommendation 2: Medlemsstaterna uppmanas att ta hänsyn till rekommendationerna i bedrägeribekämpningsrapporterna och de goda metoder som framhålls där. 6.1.4. Sektorsåtgärder: inkomster För att skärpa insatserna mot momsbedrägerier antogs ett direktiv 2013 för att införa mekanismen för snabba insatser mot mervärdesskattebedrägeri i syfte kunna hantera situationer med omfattande och plötsliga momsbedrägerier. Eurofiscnätverket som inrättades 2010[108] inledde sin operativa verksamhet 2011 då fyra arbetsområden och särskilda projekt för riskanalys gradvis inrättades. Kampen mot olagliga tobaksvaror tog fart. År 2010 ingicks de två senaste samarbetsavtalen med tobakstillverkare. År 2011 utarbetade kommissionen en handlingsplan för att bekämpa smuggling av cigaretter och alkohol längs EU:s östra gräns. I juni 2013 antogs en omfattande EU-strategi och handlingsplan för att bekämpa smuggling och andra former av otillåten handel av tobaksvaror. I slutet av 2013 slutförde och undertecknade EU det protokoll om eliminering av olaglig handel med tobaksvaror som fogats till Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll. 6.1.5. Sektorsåtgärder: utgifter År 2013 antogs de viktigaste bestämmelserna om utgiftsprogrammen under programperioden 2014–2020. För fösta gången förekommer särskilda krav på att de nationella myndigheterna ska vidta effektiva och proportionerliga åtgärder mot bedrägerier med hänsyn till identifierade risker. De nationella kontrollmyndigheterna och kommissionen kommer att följa upp att kraven tillämpas på ett korrekt sätt. Dessutom förbereddes i samverkan med de nationella myndigheterna riktlinjer om bedömning av riskerna för bedrägeri samt om effektiva och proportionerliga insatser mot bedrägerier[109]. Medlemsstaterna bör följa dessa för att se till att EU:s ekonomiska intressen skyddas mot bedrägerier. Rekommendation 3: Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna genomför de rättsliga bestämmelserna i de antagna riktlinjerna. 6.1.6. Det fortsatta arbetet Tre viktiga lagförslag har lagts fram för medlagstiftarna under de föregående åren och väntar på att antas, nämligen följande: 1) Ett direktiv om skydd av unionens ekonomiska intressen genom straffrättsliga bestämmelser. 2) En förordning om inrättande av en europeisk åklagarmyndighet. 3) Ändring av förordning (EG) nr 515/97 om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor. Antagande av dessa förslag skulle komplettera och stärka den rättsliga ram som utformades 2009–2013. Det skulle skärpa insatserna mot bedrägerier och öka samordningen med och mellan medlemsstaterna. Rekommendation 4: Kommissionen uppmanar medlagstiftarna att snarast fullborda det påbörjade lagstiftningsarbetet och anta de förslag som är under beredning. 6.2. Operativa resultat: en ny arbetstakt Den rättsliga bakgrunden har förändrats väsentligt de senaste åren men analysen i avsnitt 2.2 i den här rapporten visar att åtgärderna inte haft så tydliga verkningar som väntat. Å ena sidan går utvecklingen långsamt mot att färre oriktigheter med misstanke om bedrägerier upptäcks och anmäls, även om trenden tycks ha vänt sedan 2012. Men å andra sidan anmäls nu allt fler oriktigheter utan misstanke om bedrägeri. Den sjunkande trenden är tydligare på inkomst- än på utgiftssidan. 6.2.1. Inkomster: Informations- och kontrollstrategiernas kvalitet På inkomstsidan står det inte klart om utvecklingen beror på att spårningen av oriktigheter förändrats eller på att medlemsstaternas klassning av ärendena förändrats. Den kan också bero på att nya åtgärder vidtagits i medlemsstaterna för att förebygga bedrägerier och upptäcka riskområden, att medlemsstaterna kan göra finansiella korrigeringar utan att behöva utreda om något brott förekommit eller på att medlemsstaterna borde komplettera sina kontrollstrategier med dynamiska faktorer för att bättre anpassa sig till en föränderlig verklighet. Rekommendation 5: Eftersom anmälningarna av oriktigheter med misstanke om bedrägeri minskar rekommenderar kommissionen att medlemsstaterna ser över sina kontrollstrategier för att se till att välriktade tullkontroller genomförs med utgångspunkt i riskanalyser för att göra det möjligt att på ett effektivt sätt spåra bedrägeri i samband med import. Vissa kvalitetsproblem upptäcktes när de anmälda uppgifterna analyserades. När antalet bedrägeri- respektive oriktighetsärenden från år 2009–2013 jämfördes med siffrorna från tidigare rapporter visade det sig att det finns ett tidsgap mellan när ärendena upptäckts och när de anmälts via Ownres-systemet. Medlemsstaternas ansträngningar för att regelbundet aktualisera uppgifterna är förstås bra men det är önskvärt att de ser till att bedrägerier och oriktigheter anmäls i tid. Rekommendation 6: Medlemsstaterna bör påskynda arbetet för att i tid rapportera och uppdatera ärenden avseende oriktigheter eller bedrägerier. För att säkerställa en effektiv kontroll och uppföljning bör tillförlitliga uppgifter om bedrägeri och oriktigheter föras in i Ownres-systemet. 6.2.2. Utgifter: en ny utveckling På utgiftssidan är det svårare att tolka förändringarna i antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri under de senaste fem åren (antalet sjönk år 2009–2011 men ökade sedan under de två påföljande åren). Fenomenet tycks dock i första hand bero på att de flesta utgiftsprogrammen är fleråriga (strukturfonderna, fonden för landsbygdsutveckling och föranslutningsstödet). En oväntad förändring skedde inom jordbrukssektorn år 2013 (då väsentligt fler ärenden med misstanke om bedrägeri upptäcktes och anmäldes). Detta skulle kunna bero på tillfälliga kontrollinsatser och behöver inte betyda att utvecklingen fortsätter under de närmaste åren. Men förvaltningsmyndigheternas uppdrag blir allt viktigare för att kunna upptäcka bedrägerier, i synnerhet sedan 2012. Deras roll kommer troligen att öka under de kommande åren, eftersom den nyligen utvecklade strategin mot bedrägerier ska börja genomföras fullt ut under programperioden 2014–2020. Rekommendation 7: Kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att tillämpa EU:s lagstiftning om insatser mot bedrägeri på ett korrekt sätt utifrån noggranna och aktuella riskanalyser med stöd av lämpliga it-verktyg för att bättre kunna inrikta kontrollerna. En strukturerad samordning (data- och informationsutbyte) mellan bedrägeribekämpande organ och förvaltningsmyndigheter har visat sig fungera väl och bör tillämpas i alla medlemsstater. Metoderna för att upptäcka bedrägerier är även fortsättningsvis mycket olika mellan medlemsstaterna och kommissionen är bekymrad över det låga antalet anmälningar av eventuella oriktigheter med misstanke om bedrägeri som kommer från vissa länder. Kommissionen kommer att fortsätta arbeta för att öka medvetenheten om bedrägerifrågorna och utarbeta riktlinjer för att på ett effektivare sätt öka samstämmigheten mellan nationella system som ska skydda EU:s ekonomiska intressen mot bedrägerier. Rekommendation 8 Eftersom vissa medlemsstater lämnar mycket få anmälningar av oriktigheter med misstanke om bedrägeri rekommenderar kommissionen att de stärker insatserna för att spåra och/eller anmäla bedrägeri – inom sammanhållningspolitiken särskilt i Frankrike, Spanien, Irland, Ungern, Danmark och Nederländerna, – inom jordbrukssektorn särskilt i Litauen, Nederländerna, Portugal och Finland. BILAGA 1 – Anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri (Antalet anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri visar resultatet av medlemsstaternas insatser mot bedrägeri och annan olaglig verksamhet som skadar EU:s ekonomiska intressen men bör inte tolkas som ett utryck för omfattningen på bedrägerier inom medlemsstaternas territorier)[110] BILAGA 2 – Anmälda oriktigheter utan misstanke om bedrägeri BILAGA 3 – Finansiella korrigeringar avseende delad förvaltning 2013 (i miljoner euro)[111] [1] EUT L 248,18.9.2013, s. 1. [2] Dokumenten är i princip ej översatta till svenska men handlar om i) medlemsstaternas genomförande av artikel 325 år 2013, ii) statistik över anmälda oriktigheter 2013 avseende egna medel, naturtillgångar, sammanhållningspolitik och stöd inför anslutningen, iii) rekommendationer för att följa upp kommissionens årsrapport 2012 om skyddet av EU:s ekonomiska intressen och kampen mot bedrägerier, iv) metoder för statistisk utvärdering av anmälda oriktigheter 2013, v) årlig översikt och Herkules II-programmets resultat 2013 och vi) genomförandet av kommissionens strategi mot bedrägerier. [3] Vid delad förvaltning används systemet ”Irregularity Management System” för att anmäla oriktigheter och vid utgifter som förvaltas direkt av kommissionen redovisas återkrav i kommissionens periodiserade redovisningssystem ABAC. [4] Detta tyder på att ärenden som medlemsstaterna ursprungligen anmält med misstanke om bedrägeri i sista etappen ändå avvisas av de rättsliga myndigheterna. [5] Definitioner finns i bilaga IV (metodbeskrivning). [6] Att procentandelen belopp som berördes av anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri är så stor jämfört med de sammanlagda utbetalningarna av föranslutningsstöd (sista kolumnen i tabell 1) beror helt på att utbetalningarna inom detta utgiftsområde var mycket begränsade år 2013 (28 miljoner euro) eftersom stödprogrammen nästan hade slutförts. De bedrägerier som upptäckts och anmälts 2013 avser åtgärder som finansierats under tidigare budgetår. [7] För att underlätta jämförelser bygger sifforna för 2009–2012 på de uppgifter som låg till grund för rapporterna under de åren. [8] I snitt förlöper två år och nio månader från det att ett bedrägeri begås till dess att det upptäcks. I snitt förlöper sedan ytterligare femton månader innan oriktigheten anmäls till kommissionen. Siffrorna påverkas dock kraftigt av de oriktigheter som anmälts inom jordbrukssektorn (20 månader efter upptäckt) medan tidsåtgången avseende sammanhållningspolitiken är mycket mindre (åtta månader). [9] Två avseende sammanhållningspolitiken och det andra avseende jordbruket. Anmälningarna kom från tre medlemsstater, nämligen Tjeckien, Lettland (sammanhållningspolitiken) och Nederländerna (jordbrukssektorn). Det sistnämnda fallet avser budgetår 1999 och hänger samman med liknande ärenden som tidigare anmälts av Frankrike och Belgien. Anmälan av detta komplicerade ärende gjordes först 2013 med hänsyn till utredningssekretessen. [10] Se bilaga 1. [11] Andelen fastställda bedrägerier visar hur stor procentandel som de fastställda bedrägerierna utgör av alla anmälda oriktigheter med misstanke om bedrägeri (misstänkta eller fastställda bedrägerier) under femårsperioden. [12] EGFJ. [13] EJFLU. [14] Kommissionens avdelningar med ansvar för sammanhållningspolitiken tillämpar sedan 2008 i samråd med Olaf en gemensam strategi mot bedrägerier. [15] Sapard. [16] En uttömmande beskrivning finns i Olafs årsrapport 2013. http://ec.europa.eu/anti_fraud/documents/reports-olaf/2013/olaf_report_2013_en.pdf. [17] Ibidem, diagram 16, s. 21. [18] Se fotnot 4. [19] För att underlätta jämförelser bygger sifforna för 2009–2012 på de uppgifter som använts för att utarbeta rapporterna under de åren. [20] Uppgifterna i detta avsnitt bygger på kommissionens årsredovisningar, bland annat den förklarande anmärkningen nr 6 till unionens räkenskaper, i avvaktan på Europeiska revisionsrättens revision. [21] Vid väsentliga brister i en medlemsstats förvaltnings- och kontrollsystem 2007–2013, eller fastställda utgifter som är behäftade med allvarliga oriktigheter. [22] Detta används i följande tre fall: a) vid tydliga indikationer på allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystem utan att några korrigerande åtgärder vidtagits, b) fastställda utgifter som är behäftade med allvarliga oriktigheter eller c) om medlemsstaten allvarligt brutit mot sina förvaltnings- och kontrollskyldigheter. [23] Finansiella korrigeringar sker i tre huvudsakliga steg: a) pågående: kan utsättas för förändringar som formellt inte godtagits av medlemsstaterna, b) bekräftade eller beslutade: godtagna av medlemsstaten eller antagna genom ett beslut av kommissionen, c) genomförda: den finansiella korrigeringen verkställs och felaktiga belopp justeras. [24] Senare ändringar av den rättsliga ramen har väsentligt förändrat rapporteringsreglerna för den innevarande programperioden. [25] Tyskland. [26] Italien. [27] Tre beslut avseende Spanien var fortfarande i kraft i slutet av 2013 medan ett (avseende Estland) hävdes före årsskiftet. [28] Spanien. [29] Tjeckien. [30] Slovakien. [31] Tyskland. [32] Belgien, Tjeckien, Spanien, Frankrike, Italien, Slovakien och Förenade kungariket. [33] Frankrike. [34] Mer information: http://ec.europa.eu/anti_fraud/about-us/legal-framework/memo_en.htm. [35] Se även det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som handlar om medlemsstaternas tillämpning av artikel 325 år 2013. [36] COM(2012) 363 final. [37] COM(2013) 532. [38] Se punkt 4.1.2. [39] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 6 juni 2011 om insatser mot korruption på EU:s territorium, KOM(2011) 308 slutlig. [40] KOM(2014) 38 slutlig av den 3 februari 2014. [41] http://ec.europa.eu/anti_fraud/documents/anti-fraud-policy/research-and-studies/pwc_olaf_study_en.pdf. [42] COM(2013) 796. [43] A7-2041/2014. [44] Regional gemensam tullaktion till sjöss med tullen i Italien, Spanien och Frankrike. [45] I västra Medelhavsområdet mellan Gibraltar och Sicilien. [46] Övervakning till sjöss vid regionala gemensamma tullaktioner genomfördes i Belgien, Frankrike, Irland, Nederländerna, Portugal, Spanien, Tyskland och Förenade kungariket (inklusive Gibraltar, Guernsey, Jersey och Isle of Man). [47] Som färdades från Sydamerika, Karibien samt västra och södra Afrika till Europa. [48] Olaf och Litauen organiserade tillsammans gemensamma tullaktioner i alla 28 medlemsstater. [49] Olaf och Rumänien organiserade tillsammans de regionala gemensamma tullaktioner som utfördes vid gränsen mellan Rumänien och Moldavien respektive Rumänien och Ukraina. [50] Frontex, Europol och EUBAM deltog. [51] Det prioriterade kontrollområdet Dismantle inrättades av GD TAXUD i nära samarbete och med hjälp av Olaf. Syftet var att komma åt riskerna för smuggling och avledning av cigaretter och alkohol från vissa identifierade tredjeländer vid de östra gränserna. Insatsen inriktades även på särskilda risker vid transit och punktskatter som kartlagts av medlemsstaternas experter. Det prioriterade kontrollområdet tillämpades från den 1 februari 2013 till den 31 december 2013. Det stöddes av tullkodexkommittén och byggde på tullkodexen. [52] Säkert e-postsystem i Informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis). [53] Av dessa ärenden överlämnades 1 779 (anonymiserade) till Världstullorganisationen på medlemsstaternas begäran. [54] EUT L 201, 26.7.2013, s. 1. [55] Direktiv 2013/43. [56] Den 19 september 2013. [57] (2013/755/EU), EUT L 344, 19.12.2013, s. 1. [58] COM(2013) 324 final, 6.6.2013. [59] Spårning som följer varan när den förflyttas. [60] Sökning för att utröna vid vilken punkt varan togs ur den lagliga distributionskedjan. [61] Den 20 december 2013. [62] Protokollet är en internationell överenskommelse som är fogad till Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll. [63] Philip Morris International (PMI), Japan Tobacco (JTI), British American Tobacco (BAT) och Imperial Tobacco Limited (ITL). [64] Överenskommelserna är tillgängliga i fulltext: http://ec.europa.eu/anti_fraud/investigations/eu-revenue/cigarette_smuggling_en.htm. [65] Se även Olafs rapport 2013. [66] Se även punkt 4.1.4. [67] Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner, Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/25/EU av den 26 februari 2014 om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster och om upphävande av direktiv 2004/17/EG. [68] COM(2013) 42 final. [69] EUT L 151, 21.5.2014, s. 1. [70] Rådet antog en allmän riktlinje i oktober 2013 och Europaparlamentet antog ett betänkande i december 2013. [71] COM(2011) 376 final. [72] Se arbetsdokument från kommissionens avdelningar om genomförandet av kommissionens strategi mot bedrägerier. [73] Se punkt 4.1.9. [74] COM(2011) 914 final. [75] EUT L 84, 20.3.2014, s. 6. [76] COM(2011) 913 final. [77] EUT L 103, 5.4.2014, s. 1. [78] Inrättad genom kommissionens beslut 94/140/EG av den 23 februari 1994, ändrat den 25 februari 2005. [79] Se punkt 4.1.1. [80] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2013-0318+0+DOC+XML+V0//SV. [81] Insatsen ”Operation Barrel” involverade 24 medlemsstater och ett antal externa aktörer som samarbetade vid beslagtagandet av 1,2 miljoner cigaretter. [82] Lagstiftningsåtgärder, administrativa åtgärder samt organisatoriska eller operativa åtgärder. [83] Enskilda lagstiftningsåtgärder avseende offentlig upphandling antogs av Bulgarien, Tjeckien, Litauen, Malta, Spanien, Rumänien och Sverige, medan lagstiftningspaket (lagstiftningsåtgärder, administrativa åtgärder, organisatoriska eller operativa åtgärder) antogs av Estland och Grekland. [84] Tyskland, Grekland, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Malta, Rumänien, Slovenien och Förenade kungariket. [85] Tyskland, Cypern, Lettland, Ungern, Slovenien och Förenade kungariket. [86] Belgien, Bulgarien, Danmark, Cypern, Lettland, Malta, Polen, Rumänien och Finland. [87] Belgien, Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Grekland, Frankrike, Kroatien, Italien, Lettland, Luxemburg, Nederländerna, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Finland och Förenade kungariket. [88] Grekland, Spanien, Frankrike, Luxemburg, Ungern, Polen, Portugal och Rumänien. [89] Grekland, Spanien, Italien, Lettland och Förenade kungariket. [90] Bulgarien, Estland, Irland, Grekland, Luxemburg, Ungern, Rumänien och Slovenien. [91] Bulgarien, Irland, Grekland, Polen och Slovenien. [92] Frankrike, Litauen, Malta och Rumänien. [93] Förordning (EU, Euratom) nr 883/2013, artikel 3.4. [94] Danmark, Grekland, Österrike, Portugal och Förenade kungariket utnämnde sambandscentraler för bedrägeribekämpning år 2014. [95] Till juni 2014. [96] Finland anmälde en tillfällig lösning. [97] Irland, Spanien, Luxemburg och Sverige. [98] Spanien. [99] Avdelning EA6. [100] Belgien, Bulgarien, Cypern, Litauen, Malta, Portugal, Rumänien och Slovakien, [101] Avtalet ingicks i april 2008 och utsåg en kontaktpunkt för Olaf. [102] Se avsnitt 5.2. [103] Cypern rapporterade att landet saknar formella förfaranden för att beakta handlingarna men framhöll sin avsikt att avhjälpa detta. Slovakien anser att denna rekommendation inte beaktar de riskområden som dess revisionsmyndighet bör inrikta sig på. [104] Se avsnitt 4.1.11. [105] Se avsnitt 6.1.5. [106] Se avsnitt 4.1.9. [107] Se avsnitt 4.1.4. [108] Förordning (EU) nr 904/2010. [109] År 2013 och 2014. [110] Angående de belopp som avsåg jordbrukssektorn i Nederländerna jfr fotnot 9 och punkt 3.4.1 i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som behandlar statistisk utvärdering av oriktigheter. [111] Totalsumman för rader och kolumner motsvarar inte alltid summan av de redovisade värdena på grund av avrundning.