Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén angående "Förslag till rådets direktiv om bestämmelser och standarder för passagerarfartyg"

(96/C 212/05)

Den 22 mars 1996 beslutade rådet, i enlighet med nummer 2 i artikel 84 i Romfördraget, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag.

Sektionen för transport och kommunikation, som varit ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 13 maj 1996. Föredragande var Eduardo Chagas.

Vid sin 336:e plenarsession den 29-30 maj 1996 (sammanträdet den 29 maj 1996) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 104 röster för, 1 röst emot och med 2 nedlagda röster.

1. Bakgrund

1.1. Några internationella konventioner rörande säkerheten ombord på passagerarfartyg, t ex SOLAS-konventionen () och internationella lastlinjekonventionen, omfattar inte passagerarfartyg som används på inrikes rutter. Denna brist i de internationella säkerhetsnormerna har givit upphov till skiftande nivåer i lagstiftningen om säkerheten i medlemsländerna och följaktligen till olika nivåer i tillämpningen av detta regelverk.

1.2. Förordning (EEG) nr 3577/92 (kustfart) () har visat på behovet av att åtgärda denna brist och på så sätt garantera en rättvis konkurrens transportörer emellan. För övrigt utfärdade kommissionen i sitt meddelande "En gemensam politik för sjösäkerheten" av den 24 februari 1994 () gemensamma säkerhetsföreskrifter för passagerarfartyg antagits. Slutligen uppmanade rådet i sin resolution av den 8 juni 1993 () kommissionen att föreslå åtgärder som syftar till att uppnå säkerhet till sjöss för passagerarfartyg på gemenskapens vatten.

2. Kommissionens förslag

2.1. Syftet med detta förslag till direktiv är att uppnå en enhetlig säkerhetsnivå för människor och egendom på passagerarfartyg som används på inrikes rutter och att skapa lika villkor, fastställda i identiska normer, och på så sätt undvika snedvriden konkurrens inom gemenskapen.

2.2. Med utgångspunkt från SOLAS-konventionen och internationella lastlinjekonventionen föreslår kommissionen därför följande åtgärder:

a) Ett första åtgärdspaket för att indela dessa passagerarfartyg i olika klasser enligt det sjödistrikt som de trafikerar.

b) Ett andra åtgärdspaket för att fastställa de allmänna säkerhetsbestämmelser som skall gälla för de olika klasserna av passagerarfartyg.

c) Ett tredje åtgärdspaket som gäller ytterligare säkerhetskrav, motsvarigheter samt undantag. Det säger ju sig självt att alla medlemsländer varken har samma kostnadsbild eller samma geografiska och klimatmässiga förhållanden. Alla passagerarfartyg har inte heller byggts för samma ändamål och i samma utförande. Genom att införa tilläggsföreskrifter eller undantag skall man uppväga otillräckliga eller överdrivna regleringar.

d) Ett fjärde åtgärdspaket som tillåter erkända organisationer att utföra besiktningar och utfärda intyg om ett fartygs sjöduglighet.

2.3. Slutligen fastslås i direktivet förfaranden för förhandlingar, inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen, för att harmonisera de internationella säkerhetsnormerna för passagerarfartyg som används på internationella rutter och för att bevilja undantag för de fartyg som används på korta internationella rutter eller på internationella rutter i skyddade farvatten.

3. Allmänna synpunkter

3.1. I enlighet med tidigare yttranden, särskilt yttrandet om meddelandet "En gemensam politik för sjösäkerheten" () ställer sig kommittén positiv till förslaget till direktiv, och då främst till avsikten att harmonisera tillämpningen av säkerhetsnormer för de passagerarfartyg som används på inrikes rutter. På så sätt undviks konkurrensstörningar på denna nivå.

3.2. Kommittén noterar den uppmärksamhet som i bilaga I ägnats tillkomsten av särskiljande föreskrifter i enlighet med fartygsklasserna å ena sidan och mellan redan existerande fartyg och nya fartyg å den andra. Detta synsätt förefaller vara det mest korrekta eftersom det tillåter en anpassning av föreskrifterna under specifika verksamhetsförhållanden. På så sätt reduceras tillfälliga extra kostnader som uppstår i och med strukturella förändringar och nyanskaffning av utrustning.

3.3. Dessutom hade Ekonomiska och sociala kommittén redan haft tillfälle att instämma i kommissionens åsikt att gemenskapens politik beträffande sjötransporter "bör säkerställa konkurrenskraften inom transporttjänsterna och garantera att dessa utförs med minsta möjliga risk för besättning, passagerare, gods och fartyg, havsmiljö och verksamheter längs kusterna" (se not 3, s. 21).

3.4. Det gäller sålunda att säkerställa att man på ett effektivt sätt följer fastställda normer. I det avseendet får dokumentet om europeiskt samarbete inom ramen för Parisöverenskommelsen särskild betydelse. I detta sammanhang vill kommittén erinra om sitt yttrande om förslaget till rådets direktiv om hamnstatskontroll i gemenskapens hamnar (), ett område där det alltjämt finns mycket att uträtta.

3.5. Vidare hävdar kommittén i enlighet med tidigare yttranden att kommissionen inte bör ersätta medlemsländerna i Internationella sjöfartsorganisationen.

3.5.1. Detta bör emellertid inte förhindra att samordningsarbetet medlemsländerna emellan fortskrider inom denna organisation. Kommittén instämmer sålunda i att man på gemenskapsnivå bör göra de nödvändiga insatserna för att harmonisera tillämpningen av SOLAS-konventionens regler på de passagerarfartyg som används på internationella rutter, och för att driva igenom en obligatorisk tillämpning, inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen, av de principer som fastställts i rundskrivelse 606 () från Internationella sjöfartsorganisationens utskott för sjöfartens säkerhet.

4. Särskilda synpunkter

4.1. Artikel 2, punkt m)

(Ändringsförslaget berör inte den svenska versionen.)

4.2. Artikel 3

I punkt 2 i denna artikel bör det klargöras att även passagerarfartyg som används på inrikes rutt är undantagna från detta förslag.

4.3. Artikel 4

4.3.1. Kommittén erinrar om att kriterierna för klassificering av passagerarfartyg inte är enhetliga i de olika medlemsländerna. Därför bör en harmonisering ske.

4.3.2. Eftersom den "signifikanta våghöjden" är ett av kriterierna för klassificering av passagerarfartyg, påpekar kommittén behovet av att snabbt utarbeta en referensram.

4.4. Artikel 6

4.4.1. Kommittén påpekar att flaggstatens myndigheter har möjlighet att fastställa normer som motsvarar konventionens, vid specifika verksamhetsförhållanden. Eftersom det är känt att ett stort antal flaggstater är oförmögna att garantera lämplig kontroll av säkerhetsnormerna på de fartyg som är registrerade eller seglar under deras flagg, betonar kommittén vikten av att begagna sig av bestämmelserna under punkt 3 d) i denna artikel och av de bestämmelser som gäller hamnstatskontrollen (se punkt 3.4 ovan).

4.4.2. När man föreskriver den obligatoriska tillämpningen av det globala nödsignal- och säkerhetssystemet till sjöss (GMDSS) (), bör man hålla i minnet hur nödvändigt det är att samordna de datum då det är beräknat att det skall träda i kraft i respektive land.

4.5. Artikel 7

Kommittén betonar att denna artikel inte får utgöra ett hinder för tillkomsten av föreskrifter som garanterar en högre säkerhetsnivå.

4.6. Artikel 11

Beteckningen "intyg om att kraven är uppfyllda" som förekommer i denna artikel bör inte förväxlas med "dokument om att kraven är uppfyllda" som används i samband med ISM-koden.

4.7. Artikel 12

Såsom påpekats i punkt 3.5 anser kommittén att kommissionen bör ha kvar rollen som samordnare av medlemsländernas ståndpunkter, fast med en förslagsgivande och aktiv funktion.

4.8. Bilaga 1

4.8.1. Kapitel 2-1, del B, 1

Det bör specificeras att bestämmelserna enligt koden om skadestabilitet endast kan tillämpas på fartyg med en längd på över 24 meter.

4.8.2. Kapitel 2-1, del B, 8

Kommittén påpekar behovet av att harmonisera den terminologi som används, särskilt vad gäller uttrycken "bestämmelser", "regler" och "standarder".

4.8.3. Kapitel 2-1, del B, 13

Kommittén påpekar behovet av att klargöra huruvida alla underavdelningar i punkt 7 är tillämpliga på existerande fartyg av klass B.

4.8.4. Kapitel 2-2, del B, 16

Det angivna datumet (den 1 oktober 1997) bör ändras och anpassas till det datum då rådets direktiv publiceras, vilket är målsättningen med detta förslag.

Bryssel den 29 maj 1996.

Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande

Carlos FERRER

() Konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss.

() EGT nr L 364, 12. 12. 1992, s. 7.

() ESK:s yttrande 1170/93, EGT nr C 34, 2. 2. 1994, s. 47.

() EGT nr L 271, 7. 10. 1993, s. 1.

() ESK:s yttrande - EGT nr C 34, 2. 2. 1994, s. 47.

() ESK:s yttrande EGT nr C 393, 31. 12. 1994, s. 50.

() "Hamnstatens bifall till undantag från SOLAS-konventionens bestämmelser".

() Global Maritime Distress and Safety System (GMDSS).