Yttrande om Den europeiska stadgan om bergsområden (96/C 100/05)

Den 1 februari 1994 beslutade Regionkommittén att utarbeta ett yttrande på eget initiativ enligt paragraf 10.1 i arbetsordningen, om Den europeiska stadgan om bergsområden.

Utskott 2 "Fysisk planering, jordbruk, jakt, fiskeri, skogsbruk, havsmiljö och bergsområden" uppdrogs att förbereda Regionkommitténs arbete i ämnet. Föredragande var Marc Censi.

Vid sin 7:e plenarsession den 20-21 april 1995 (sammanträdet den 21 april 1995) antog Regionkommittén följande yttrande.

BAKGRUND

- "Chamonix Mont-Blanc-deklarationen" utfärdad av Europarådets kongress för lokala och regionala myndigheter i Europa, och enhälligt antagen av delegaterna vid den tredje europeiska konferensen om bergsregioner den 15-17 september 1994 som godkänt förslaget till "Europeiska deklarationen om bergsregioner" och uppmanat Europeiska unionen att ansluta sig till denna deklaration.

- Artikel 198 i EG-fördraget om yttranden på eget initiativ.

- Förslaget till Europeiska deklarationen om bergsregioner, framlagt av kongressen för lokala och regionala myndigheter i Europa.

REGIONKOMMITTÉN avger härmed följande yttrande:

1. Inledningen till deklarationen analyserar bergsregionernas aktuella situation och framhåller bland annat:

- deras geografiska och demografiska betydelse i Europa (30 % av EU:s territorium och omkring 30 miljoner invånare);

- de funktioner av allmänt intresse som de antar, nämligen av miljömässig, ekonomisk, social och kulturell natur;

- det faktum att Europas bergsområden utgör ett exceptionellt arv som borde stärkas och bevaras och att deras mångfald måste skyddas och främjas, med tillbörlig respekt för deras sociala identitet, traditioner och kultur;

- de speciella omständigheterna i deras situation i relation till andra regioner i gemenskapen och det faktum att de upplever gemensamma ekonomiska, sociala och miljöbetingade problem som sammanhänger med deras särskilda geomorfologiska och klimatiska situation;

- den gränsöverskridande och interregionala naturen hos de flesta bergsregioner och svårigheterna att genomföra en enhetlig politik därför att de sorterar under olika statliga eller regionala myndigheter.

2. Deklarationsförslaget, som drar slutsatser av denna analys, föreskriver att en speciell politik för att utveckla och skydda dessa regioner skall genomföras, grundad på ett erkännande av bergsbefolkningarnas identitet och som utnyttjar som grund följande principer och mål:

- att syfta till att säkerställa likvärdiga levnadsvillkor mellan bergsbefolkningar och andra befolkningar med tillbörlig respekt för deras mångfald;

- att ta itu med alla de ekonomiska, sociala, kulturella och miljöbetingade problemen enligt en (ekologiskt) hållbar utvecklingspolitik och regional/fysisk planeringspolitik, genomförd via övergripande planeringsutvecklings- och skyddsprogram, som omfattar och nära samordnar politik och åtgärder för homogena områden;

- att grundligt engagera lokala och regionala myndigheter i definieringen och verkställandet av denna politik i linje med subsidiaritetsprincipen, och likaså att engagera de berörda befolkningarna;

- att uppmuntra samarbete mellan kommuner och regioner som en del av en nationell ram, eller enligt ett multinationellt program, och att främja gränsöverskridande samarbete mellan förvaltningar och kommuner;

- att ta hänsyn till och erkänna varje bergsområdes geografiska enhet, och på så sätt införa begreppet bergsområde som en verksamhetsram för att genomföra denna politik.

3. Deklarationen förordar ett förhållningssätt i linje med principer för särskilda riktlinjer definierade som följer:

- jordbruk: bevarande och modernisering av jordbruket genom att genomföra speciella åtgärder: skyddande av jordbruksmark och markskötsel; stimulansåtgärder för differentiering, för att producera och marknadsföra kvalitetsvaror, stimulansåtgärder för att yngre bönder skall starta eget och för samverkan; utvidgning av produktionsrättigheter; stöd till mejeriindustrin; utveckling av jordbruksturism; kompensation för natur- och miljörestriktioner; och betalning för miljöbevarande arbete;

- skogsbruk: genomförandet av skogsbruksprinciper som syftar till att utveckla träindustrin och som baserar sig på förbättringar av produktionsvillkor, differentiering av skogsbestånd, skydd mot naturkatastrofer och bränder, reglerad nyplantering av skog och kompensation för natur- och miljörestriktioner på skogsföretag;

- industri och hantverk: speciella åtgärder för att behålla dessa industrier, bearbetning på platsen av lokala produkter, stimulansåtgärder för att framställa regionala kvalitetsprodukter, yrkesutbildning i traditionella hantverk, etablerande av innovativa, högteknologiska företag och planer för att stödja lämplig forskning;

- mångsyssleri: uppmuntran av mångsyssleri genom att förenkla och förändra arbetsrätten, socialvårdsbestämmelserna, beskattningen och yrkesutbildningen;

- bostäder: garanterat bostadsbyggande för de bofasta befolkningarna i bergsområdena, renovering av bostadsbeståndet, allmän kvalitetsförbättring;

- turism: utveckling i linje med existerande infrastruktur och servicekapacitet, och bibehålla landskapets kvalitet och miljön, såväl som traditionell arkitektur och material genom att fullt ut använda landskapet, dess arkitektur- och kulturarv och produkter och traditioner;

- infrastruktur, transporter och tjänster: likvärdig tillgång till all samhällsservice för bergsbefolkningarna, länkar till alla nätverk, permanent tillgänglighet, underhåll och utveckling av järnvägsnäten, prioritering av "piggyback"-transporter och av kombinerade transporter för transitering;

- energi: krav att förvalta inhemska resurser omsorgsfullt, samtidigt som man respekterar miljön och ger bergskommuner rätt till en viss avkastning av dessa energikällor;

- utbildning, yrkesutbildning och forskning: åtgärder för att förhindra skolnedläggningar, för att bredda tekniska och yrkestekniska kurser på alla tre nivåer - elementär, sekundär och högre - och för att utveckla lämpliga yrkesutbildningsprogram inriktade på bergsregionernas speciella arbetsmarknadsförhållanden och mångsyssleri;

- kultur: åtgärder för att bevara och främja mångfalden och rikedomen i kulturarvet genom att katalogisera det historiska arvet, respektera traditioner och speciella kulturella uttrycksformer och allmänt förstärka bergsbefolkningarnas kulturella identitet;

- miljö: internationellt samarbete i fråga om gemensam ledning och skydd av miljön i Europas bergsområden (bevarande och återställande av platser, landskap och mark, vård av flora och fauna och deras hemvisten), obligatoriska studier av miljöpåverkan, utvecklingen av biogenetiska reservnätverk, reducering av farliga utsläpp, skydd mot risker i naturen, åtgärder för att kontrollera hydrologisk erosion och stimulansåtgärder för miljövänliga utvecklingsprojekt;

- vetenskapligt och tekniskt samarbete: inrättande av kompatibla och likvärdiga datasystem, samarbete mellan universitet och forskningscentra och inrättandet av ett europeiskt nätverk, studier av nya teknologier och åtgärder för att driva på överföringen av teknik till bergsregionerna.

4. Bergsområdenas utveckling är av väsentlig betydelse och de trender som skisserats ovan har inte vänts trots den politik som bedrivits av Europeiska gemenskapen och Europeiska unionen sedan direktiv 268 antagits 1975 om missgynnade regioner och bergsregioner, och senare styrmedel, förverkligandet av sociostrukturella fonder, av gemenskapen initierade program som Leader och Interreg och annan gemenskapspolitik som avser skogar och miljön, utan har satt fart i många bergsregioner, och vidgat klyftorna mellan regioner och äventyrat målsättningen med ekonomisk och social utjämning och åtgärder för att minska utvecklingsklyftan mellan regioner, i strid med åtgärderna som fastställts i artikel 2 och 130a i EG-fördraget. Denna utveckling utgör ett klart hot mot miljöskyddet.

5. Denna situation har huvudsakligen sin grund i att begreppet "bergs"-område håller på att sammanblandas med "missgynnat" område eller med utvecklingssvårigheter och/eller underutveckling, trots att de speciella förhållandena i dessa regioner kräver en definition av målen som är närmare inriktade på deras behov, förutom klart definierade åtgärder, väl anpassade till de speciella förhållandena i dessa regioner, såsom redan betonats och begärts av Europeiska parlamentets resolution av den 27 maj 1987 och av yttrande av den 28 april 1988, där båda institutionerna rekommenderar en global syn på problemen i bergsregionerna.

6. Partnerskap mellan lokala och regionala myndigheter och de europeiska institutionerna är avgörande för att utveckla en samordnad bergspolitik.

REGIONKOMMITTÉN

1. Godkänner analysen, riktlinjerna och politiken som föreslås av deklarationsutkastet som den anser vara särskilt relevanta och i stånd att erbjuda en effektiv reaktion på bergsområdenas speciella problem genom att anpassa, precisera och förstärka åtgärder och skapa en balans mellan utveckling och skydd; följaktligen konstaterar vi att detta övergripande synsätt kan bilda grunden för en bergspolitik vars definition är tillräckligt allmän och flexibel för att ta hänsyn till a) olikheten i förhållandena och b) bergsområden som huvudsakligen kämpar med ekonomisk och social tillbakagång och i några fall är utsatta för problem som skapats av ett övermått av turism.

2. Anser att deklarationen är ett särskilt lämpligt instrument för att stärka lokal demokrati, förutsatt att den tilldelar lokala myndigheter nyckelrollen i att planera och föra en politik för bergsområdena.

3. Konstaterar att deklarationen föreslår en tillräckligt öppen ram som inte strider mot andra internationella konventioner som berör särskilda bergsområden och/eller särskilda åtgärdsområden, särskilt på miljöskyddsområdet.

4. Fordrar att Europeiska unionen definierar en bergspolitik baserad på rekommendationerna i deklarationsutkastet och litar på att vederbörande organ i Europeiska unionen kommer att vidta mått och steg för att ansluta sig till denna deklaration, så snart den slutgiltigt har antagits av Europarådet.

5. Ber att kommissionen utan dröjsmål skall begära en expertgranskning av texten för att fastslå - med tanke på Europeiska unionens befogenheter - under vilka villkor riktlinjerna som uppställts i deklarationen skulle kunna omvandlas till gemenskapslag.

6. Uppmanar de EU-medlemsstater vilkas territorium omfattar bergsområden att vidta samma mått och steg för att ansluta sig till deklarationen och främja nationell bergspolitik enligt liknande principer, vilket således skulle uppmuntra en likformighet i åtgärder.

7. Uppdrar åt utskott 2 i Regionkommittén att övervaka uppföljningen av detta yttrande och underrätta Kommittén om eventuella svårigheter som kan följa.

Bryssel den 21 april 1995.

Regionkommitténs ordförande

Jacques BLANC