[pic] | EUROPEISKA KOMMISSIONEN |

Bryssel den 28.9.2010

KOM(2010) 514 slutlig

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om tillämpningen av förordning (EG) nr 850/2004 om långlivade organiska föroreningar i enlighet med artikel 12.6 i förordningen

RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET

om tillämpningen av förordning (EG) nr 850/2004 om långlivade organiska föroreningar i enlighet med artikel 12.6 i förordningen (Text av betydelse för EES)

INLEDNING

Förordning (EG) 850/2004[1] om långlivade organiska föroreningar (nedan kallad förordningen ) antogs i april 2004 för att tillämpa Stockholmskonventionen (nedan kallad konventionen ) och protokollet om långlivade organiska föroreningar i enlighet med konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar (nedan kallad protokollet ) inom Europeiska unionen.

Förordningen innehåller bestämmelser om framställning, utsläppande på marknaden och användning av kemikalier, hantering av lager och avfall och åtgärder för minskning av oavsiktliga utsläpp av långlivade organiska föroreningar. Medlemsstaterna måste därutöver upprätta utsläppsinventeringar av oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar, nationella genomförandeplaner och mekanismer för övervakning och informationsutbyte.

I artikel 12 i förordningen krävs att medlemsstaterna årligen rapporterar om den verkliga framställningen och användningen av långlivade organiska föroreningar och att de var tredje år rapporterar om tillämpningen av andra bestämmelser enligt förordningen (rapporter enligt artikel 12). Kommissionen ska sammanställa rapporterna och införliva dem med uppgifterna från det europeiska registret över förorenande utsläpp (EPER)[2], det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar (E-PRTR)[3] och CORINAIR:s utsläppsinventering inom ramen för samarbetsprogrammet för övervakning och utvärdering av den långväga spridningen av luftföroreningar i Europa (EMEP)[4] i en sammanfattande rapport.

Den första sammanfattande rapporten utfördes 2009 av en underleverantör på uppdrag av kommissionen[5] utifrån de treåriga rapporterna 2004–2006 och de årliga rapporterna 2006–2008. I rapporten diskuteras resultaten av den sammanfattande rapporten och de framsteg som gjorts i tillämpningen av gemenskapens genomförandeplan[6] till och med slutet av 2009. Det ges även förslag på vidare åtgärder för att säkerställa att förordningen tillämpas fullt ut.

KONTROLL AV FRAMSTÄLLNING, UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN OCH ANVÄNDNING

Framställning

Det har inte rapporterats om några avsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar förutom i Rumänien där lindan producerades under 2005 och 2006. Framställningen upphörde vid Rumäniens anslutning till EU och sedan 2007 har ingen produktion rapporterats. Undantaget för framställning av DDT som intermediär kemikalie har inte utnyttjats och är därför inte längre relevant.

Utsläppande på marknaden, import och användning

Endast ett fåtal medlemsstater rapporterade om utsläppande på marknaden enligt det allmänna undantaget för långlivade organiska föroreningar som används för laboratorieforskning eller som referensstandard. Mängderna som rapporterats varierar mellan några gram och några kilo per medlemsstat och år. Sannolikt är den totala användningen för detta ändamål högre än vad som rapporterats eftersom laboratorieforskning utförs i de flesta medlemsstater.

Ämnen som förekommer som oavsiktliga spårföroreningar i ämnen, beredningar eller artiklar har inte rapporterats. Förordningen innehåller ingen definition av termen oavsiktliga spårföroreningar vilket kan hämma enhetlig tillämpning. Exempelvis ansåg en av medlemsstaterna att fyrverkerier endast kunde anses strida mot bestämmelserna om de innehöll en högre koncentration av långlivade organiska föroreningar än gränsvärdet som fastställs i bilaga IV till förordningen, vilket betyder att gränsvärdena för avfall användes som definition av oavsiktliga spårföroreningar.

Åtgärd 1: Kommissionen ska förtydliga termen ”oavsiktlig spårförorening”. |

Ämnen som förekommer som beståndsdelar i artiklar som framställdes eller användes innan förordningen trädde i kraft är undantagna förordningens bestämmelser. När de får kännedom om sådana artiklar ska medlemsstaterna dock genast informera kommissionen om detta. Nederländerna upptäckte PCB i vissa hydraulsystem, transformatorer, brytare och kondensatorer.

Rekommendation 1: Medlemsstaterna ska fortsätta identifiera artiklar som innehåller långlivade organiska föroreningar och rapportera fynden till kommissionen. |

Små mängder lindan släpptes ut på marknaden i Österrike, Irland och Tyskland som en aktiv substans i humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel. Användningen av dessa avvecklades gradvis under 2007 för att uppfylla förordningens tidsfrist.

Spanien importerade 7,8 och 12 ton lindan från Rumänien 2005 respektive 2006. Spanien och Finland uttryckte sitt samtycke till import av lindan till och med 31 december 2007 i enlighet med Rotterdamkonventionen. Finland tillät lindan i biocidprodukter och Spanien i insekticid för lokal applikation för folkhälsoändamål.

Överträdelser

Tre fall av överträdelser rapporterades. Irland rapporterade att små mängder lindan i läkemedel släpptes ut på marknaden i början av 2008. Danmark upptäckte 2008 förekomst av hexaklorbensen (HCB) i fyrverkerier. Under 2009 konstaterade Österrike att det förekom upp till 4 procent HCB i 20 procent av alla testade fyrverkerier. De tre medlemsstaterna vidtog alla nödvändiga åtgärder för att få bort produkterna som inte uppfyller kraven från marknaden.

Rekommendation 2: Medlemsstaterna ska öka antalet efterlevnadskontroller av produkter i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008[7] om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter. |

Förebyggande av framställning och användning av nya kemikalier som har egenskaper som är karaktäristiska för långlivade organiska föroreningar

Bestämmelser för förebyggande av framställning, utsläppande på marknaden och användning av nya ämnen som har egenskaper som är karaktäristiska för långlivade organiska föroreningar införlivades i det nya regelverket för kemikalier, bekämpningsmedel och biocider.

I enlighet med Reach-lagstiftningen kan tillstånd krävas för långlivade, bioackumulerbara och toxiska ämnen (PBT) och mycket långlivade och mycket bioackumulerbara ämnen (vPvB). Ämnen som tillverkas eller importeras i mängder av 10 ton eller mer måste genomgå en kemikaliesäkerhetsbedömning som innefattar bedömning av PBT- och vPvB-egenskaper. För större mängder än 100 ton kräver registreringen särskilda tester för PBT-bedömning.

I enlighet med förordning (EG) nr 1107/2009[8] om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden kan verksamma ämnen, safener eller synergister endast tillåtas om de inte är långlivade organiska föroreningar eller PBT- eller vPvB-ämnen. Ämnen som uppfyller två av kriterierna för PBT måste betraktas som ämnen som kan bytas ut. I kommissionens förslag KOM(2009) 267 om biocidprodukter omfattas PBT av förteckningen över ämnen som bör ersättas och inte bedömas som lågriskämnen.

LAGER

Fyra medlemsstater rapporterade om lager av bekämpningsmedel innehållande långlivade organiska föroreningar. Spanien rapporterade om 5000 ton lindan som lagras under kontrollerade förhållanden. Bulgarien, Ungern och Litauen rapporterade om omkring 15 000 ton bekämpningsmedel som tagits ur bruk och med okänt innehåll av långlivade organiska föroreningar. Exportmeddelanden från Tyskland i enlighet med förordning (EG) nr 689/2008[9] om export och import av farliga kemikalier och rapporter enligt artikel 12 antyder att det finns lager av lindan i Tyskland.

Tio medlemsstater rapporterade om lager av mer än 91 000 ton utrustning som innehåller PCB. Lagren kan vara större eftersom en del medlemsstater eventuellt endast rapporterar om denna fråga i enlighet med direktiv 96/59/EG[10] om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT) (PCB-direktivet).

I enlighet med PCB-direktivet upprättade alla medlemsstater förteckningar över utrustning som innehåller mer än 5 dm³ PCB, utkast rörande bortskaffande av dem och insamling och bortskaffande av mindre utrustning. Medlemsstaterna fortsätter sina insatser för att få bort PCB och utrustning som är kontaminerad med PCB då mindre utrustning måste bortskaffas så snart som möjligt och utrustning som innehåller mer än 5 dm³ måste bortskaffas senast 2010.

Åtgärd 2: Efter att tidsfristen har gått ut 2010 ska kommissionen kontrollera tillämpningen av denna bestämmelse och lämna en rapport. Åtgärd 3: Kommissionen ska förtydliga uppgiftsskyldigheten vad gäller PCB. |

UTSLÄPPSMINSKNING, MINIMERING, ELIMINERING OCH UTSLÄPPSINVENTERINGAR

Utsläppsinventeringar (i enlighet med protokollet, konventionen och det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar)

Protokollet innehåller krav på att upprätthålla utsläppsinventarier av polyklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner (PCDD/F), polycykliska aromatiska kolväten (PAH) och HCB i luften [11] och årligen lämna rapport om dem till EMEP:s datacenter[12]. 24 medlemsstater lämnar regelbundet rapport om sina uppskattningar av utsläpp av PCDD/F och PAH, 21 medlemsstater om sina utsläpp av HCB och 18 medlemsstater lämnar frivilligt rapporter om uppskattningar av utsläpp av PCB. De sammanlagda EU-utsläppen 2007 var 2,21 kg I-TEQ PCDD/F, 1369 ton PAH, 657 ton HCB och 2,9 ton PCB.

Rekommendation 3: Medlemsstaterna ska regelbundet och på ett heltäckande sätt lämna rapport om utsläppsuppgifter till EMEP. |

Konventionen lägger större vikt vid källan än EMEP och innefattar även utsläpp i mark och vatten. Kommissionen bidrog aktivt till utvecklingen av ett globalt standardiserat verktyg för identifiering och kvantifiering av utsläpp av PCDD/F för att hjälpa länder att upprätta utsläppsinventarier. En del medlemsstater har tillämpat denna metod i sina åtgärdsplaner.

Det europeiska registret över utsläpp och överföringar av föroreningar upprättades genom förordning (EG) nr 166/2006[13]. Registret innehåller utsläppsuppgifter om 91 föroreningar, inklusive alla långlivade organiska föroreningar, från ungefär 24 000 industrianläggningar inom 65 näringsgrenar.

Uppgifter från referensåren 2007 och 2008 är allmänt tillgängliga. Uppgifterna för 2007 visar oväntat att rapporter om utsläpp lämnades inte bara för oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar men även om avsiktligt framställda sådana, såsom aldrin (153 kg), dieldrin (143 kg), endrin (98 kg), heptaklor (2 kg), DDT (3 kg) och hexaklorcyklohexan (263 kg).

Rekommendation 4: Medlemsstaterna ska undersöka orsaken till utsläppen av de förbjudna ämnena och vidta lämpliga åtgärder. |

Det finns viss brist på överensstämmelse mellan uppgifterna från EMEP och E-PRTR. E-PRTR omfattar endast stora punktkällor och de rapporterade utsläppen får inte överskrida de totala nationella utsläppen som rapporterats i enlighet med EMEP, vilket innefattar antropogena utsläpp inom landets geografiska område. Sju medlemsstater har dock lämnat rapport till E-PRTR om utsläpp som överskrider de totala nationella utsläppen. Vissa långlivade organiska föroreningar rapporterades endast till E-PRTR trots att samma uppgifter kan lämnas till EMEP.

Rekommendation 5: Medlemsstaterna ska se till att rapporteringen av utsläpp är konsekvent och lämnas ofta. |

Minimering av utsläpp

När referensdokumenten om bästa tillgängliga teknik omarbetades inhämtades ny information om förebyggande och kontroll av bildning och utsläpp av långlivade organiska föroreningar i miljön. Det omarbetade referensdokumentet om bästa tillgängliga teknik för cement, kalk och magnesiumoxid antogs under första halvåret 2010 och innehåller aktualiserade slutsatser om bästa tillgängliga teknik för förebyggande och minimering av långlivade organiska föroreningar, i synnerhet PCDD/F.

Åtgärd 4: Kommissionen ska slutföra den pågående omarbetningen av referensdokumentet om bästa tillgängliga teknik för järn och stål och referensdokumentet om bästa tillgängliga teknik för andra metaller än järn. |

Följderna av att inkludera även förbränningsanläggningar med en värmeeffekt på mindre än 50 MW i ett omarbetat direktiv 2008/1/EG[14] om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC-direktivet) har undersökts[15],[16]. En sänkning av tröskelvärdet för kapacitet till 20 MW skulle påverka 3200 anläggningar och innebära betydande utsläppsminskningar av partiklar och eventuellt även av långlivade organiska föroreningar. Kommissionens förslag om översyn innefattar dessa anläggningar.

Möjligheten att genomföra kontinuerliga mätningar av PCDD/F och övervaka dioxinlika PCB har undersökts på avfallsförbränningsanläggningar och samförbränningsanläggningar[17]. Kontinuerlig provtagning av PCDD/F är möjlig och genomförs med framgång i ett flertal medlemsstater, i synnerhet Belgien. Obligatorisk provtagning skulle förbättra informationen om utsläpp och öka harmoniseringen av den relevanta lagstiftningen. De ekonomiska verkningarna på branschnivå är begränsade men skulle kunna bli betydande för mindre anläggningar. Enligt förslaget om översyn av IPPC-direktivet är en möjlighet att bestämma ett datum för införande av kontinuerlig mätning av PCDD/F-utsläpp i luften. Undersökningarna av övervakning av dioxinlik PCB var resultatlösa.

Kommissionen har gett Europeiska standardiseringskommittén (CEN) befogenhet att slutföra en standard för mätning av utsläpp av dioxinlik PCB i luften. De praktiska provmätningarna ägde rum 2008 och 2009 och standarden förväntas bli klar 2011.

Inom ramen för direktiv 2009/125/EG om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter analyserades inverkan på miljön, inklusive PCDD/F-utsläpp från mindre förbränningsanläggningar som drivs med fast bränsle[18], och rekommendationer gavs för förbättring av deras miljöprestanda.

Åtgärd 5: Kommissionen ska lägga fram ett förslag om en genomförandeåtgärd för föreskrift av minimikrav på ekodesign för mindre förbränningsanläggningar som drivs med fast bränsle. |

Det har gjorts analyser av metoderna för och tillvägagångssätten vid uppskattning av PCDD/F-utsläpp från hushållen samt minskning av dessa utsläpp[19]. Rapporten innehöll även information om hinder för korrekt uppskattning och korrekta åtgärder. Slutsatserna och rekommendationerna distribuerades till nationella myndigheter och beslutsfattare i form av en broschyr[20].

AVFALLSHANTERING

Förordningen har ändrats fyra gånger med hänsyn till bestämmelser om avfallshantering. Gränsvärdena för halter i bilaga IV och V fastställdes av förordning (EG) nr 1195/2006[21] respektive 172/2007[22]. Bilaga V ändrades genom förordning (EG) nr 323/2007[23] i avsikt att tillåta förbehandling före fast inkapsling av avfall som innehåller långlivade organiska föroreningar. Bilaga IV och V ändrades ytterligare genom förordning (EG) nr 304/2009[24] i avsikt att anpassa dem till Baselkonventionens aktualiserade allmänna tekniska riktlinjer för hantering av avfall som innehåller långlivade organiska föroreningar. Detta innebar att ”R4 återanvändning/återvinning av metaller eller metallföreningar” kunde godkännas som åtgärd för destruktion eller oåterkallelig omvandling av långlivade organiska föroreningar i avfall.

Under vissa förhållanden tillåter förordningen annan behandling än destruktion eller oåterkallelig omvandling av avfall som innehåller långlivade organiska föroreningar om dess innehåll inte överskrider gränsvärdena för halterna i bilaga V i förordningen. I avsikt att förenkla den obligatoriska inlämningen av anmälan och motivering för utnyttjande av detta undantag fastställde kommissionen ett rapporteringsformat genom beslut 2009/63/EG[25]. Två medlemsstater har utnyttjat undantagsklausulen. 2008 tillät Tyskland bortskaffande av 50 ton konstruktions- och rivningsavfall innehållande PCB på en plats för bortskaffande av farligt avfall under mark. 2009 godkände Finland, efter en behandling genom stabilisering, nedgrävning av 2000 ton jord kontaminerad med PCDD/F på en plats för bortskaffande av farligt avfall.

I sina nationella genomförandeplaner uppgav Danmark, Frankrike, Nederländerna och Slovakien att de inte har för avsikt att utnyttja undantaget.

Trots att endast ett fåtal medlemsstater har utnyttjat detta undantag bör det uppmärksammas att relativt kort tid har förflutit sedan gränsvärdena för halter fastställdes och det finns fortfarande stora lager av långlivade organiska föroreningar som måste bortskaffas. Därutöver kommer förordningen att utökas med ytterligare långlivade organiska föroreningar. Det kan inte uteslutas att undantag kan behöva utnyttjas ytterligare vad gäller dessa ämnen. Därför planeras för närvarande inga förändringar i den befintliga undantagsklausulen.

GENOMFÖRANDEPLANER

Hittills har 24 medlemsstater ratificerat konventionen. Irland, Italien och Malta undertecknade konventionen i maj 2001 men har ännu inte ratificerat den.

Rekommendation 6: Medlemsstaterna ska slutföra ratificeringen. |

Hittills har 19 medlemsstater utvecklat nationella genomförandeplaner och lämnat dem till konventionens sekretariat och kommissionen. Den två år långa tidsfristen som medgavs efter att konventionen trädde i kraft har löpt ut för Portugal och Grekland medan den fortfarande gäller för Estland, Polen och Ungern.

Allmänhetens deltagande i utvecklingen av nationella genomförandeplaner tryggades som regel genom samråd med intressenter och experter under förberedelserna.

En del av de nationella genomförandeplanerna är att upprätta nationella handlingsprogram för att identifiera, karaktärisera och minimera utsläpp av oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar. Alla medlemsstater som har färdigställt nationella genomförandeplaner har även upprättat nationella handlingsprogram. Polen har inte överlämnat någon nationell genomförandeplan men har lämnat rapport om att det existerar ett nationellt handlingsprogram.

Källorna till utsläpp av oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar identifieras främst genom kontroller gentemot utsläppskategorierna som definieras i befintlig EU-lagstiftning (IPPC-direktivet, E-PRTR-förordningen och PCB-direktivet) eller internationella verktyg (EMEP/EEA och i vissa fall UNEP dioxin toolkit). Flera medlemsstater lämnade rapport om ytterligare åtgärder, så som undersökningar för att identifiera nya källor till utsläpp av långlivade organiska föroreningar eller identifiera kontaminerade platser.

Karakterisering av källan utförs genom mätning av utsläpp eller uppskattning av utsläpp med hjälp av aktivitetsuppgifter från statistikbyråer och emissionsfaktorer från EMEP/EEA Air Pollutant Emission Inventory Guidebook eller UNEP dioxin toolkit.

Syftet med åtgärderna för att minimera utsläpp av långlivade organiska föroreningar är ofta att tillmötesgå EU-lagstiftning. Åtgärderna innefattar krav på miljötillstånd i enlighet med IPPC-direktivet, identifiering och destruktion av lager av PCB i enlighet med PCB-direktivet, kontroll av utsläpp i vatten för att uppfylla ramdirektivet för vatten[26] och annan vattenlagstiftning och destruktion av avfall som innehåller långlivade organiska föroreningar i enlighet med denna förordning. Dessutom har det rapporterats om en del åtgärder på nationell nivå, till exempel införandet av ett förbud mot öppen avfallsbränning för att minimera utsläpp, främjande aktiviteter och utbildning om hur biobränslen förbränns på rätt sätt, planer för rättsliga utsläppskrav för ugnar, pannor och kokare liksom fastställande av rättsliga utsläppskrav för krematorier.

Rekommendation 7: Medlemsstaterna ska slutföra sina nationella genomförandeplaner, inklusive nationella handlingsprogram, och beakta uppdateringar. |

2007 utvecklades en genomförandeplan för gemenskapen[27] . I planen identifieras befintliga åtgärder på EU-nivå med anknytning till långlivade organiska föroreningar, mätningarnas effektivitet och tillräcklighet för att möta åtagandena i konventionen utvärderas, behov inför framtida åtgärder på EU-nivå identifieras och en plan för att genomföra ytterligare åtgärder fastställs.

Av de 32 åtgärder som fastställs i gemenskapens genomförandeplan är 12 åtgärder fortlöpande (åtgärderna 1, 7, 9, 11, 23, 25–27 och 29–32) och 20 åtgärder har en fastställd tidsfrist. Av dessa har 15 åtgärder fullföljts medan 5 åtgärder (2, 4, 14, 19 och 22) ska genomföras.

Åtgärd 6: Kommissionen ska fortsätta att arbeta med kontinuerliga åtgärder, slutföra de åtgärder som ännu inte genomförts och anpassa gemenskapens genomförandeplan efter teknisk och rättslig utveckling inom området, förteckningen över 9 nya ämnen som upprättats i konventionen och rön som framförs i denna rapport. |

ÖVERVAKNING

Alla medlemsstater förutom Ungern har lämnat rapport om att någon form av miljöövervakning av långlivade organiska föroreningar finns. Övervakning sker främst av PCDD/F och PCB men även långlivade organiska föroreningar i bekämpningsmedel eller PAH.

De uppgifter som finns tillgängliga medger dessvärre inte att studier av utvecklingstendenser genomförs, rumslig fördelning utförs eller att en bestämningsgräns för baslinjen fastställs på EU-nivå och därmed kan åtgärdernas effektivitet inte utvärderas. De uppgifter som medlemsstaterna lämnat rapport om för utvärdering av åtgärdernas effektivitet saknar nödvändiga uppgifter. De rådata som skulle tjäna detta ändamål är utspridda i olika databaser med olika format. Det är alltså mycket svårt att analysera dessa uppgifter. Slutligen saknas jämförbarhet mellan uppgifterna.

Åtgärd 7: Kommissionen ska överväga upprättandet av ett kemiskt datacenter som möjliggör insamling av, tillgång till, delning av och jämförbarhet mellan kemiska övervakningsuppgifter inklusive uppgifter från nyligen inledd biologisk övervakning av människor. |

INFORMATIONSUTBYTE

Informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen sker genom regelbundna sammanträden mellan de ansvariga myndigheterna. 26 medlemsstater har utsett ansvariga myndigheter. Estland har ännu inte utsett någon ansvarig myndighet. De ansvariga myndigheterna och observatörer i gruppen delar information med hjälp av ett webbaserat program som förvaltas av kommissionen. Därutöver säkras informationsutbytet ytterligare genom sammanträden mellan arbetsgrupper och sammanträden mellan ansvariga myndigheter i enlighet med annan lagstiftning. Informationsutbyte med tredje land sker bland annat genom deltagande i internationella sammankomster och arbetsgrupper i enlighet med konventionen.

Medlemsstaterna lämnar konsekvent rapporter om informationsverksamhet, information till allmänheten och utbildning. Ändamålsenliga webbplatser, broschyrer, vägledningsdokument, workshoppar och seminarier är alla typiska insatser.

TEKNISKT STÖD

Kommissionen försåg frivilligt sekretariatet med stöd för effektivitetsbedömning och UNEP dioxin toolkit. Vissa medlemsstater lämnade rapport om åtskilliga stödinsatser och andra hade inte möjlighet att tillhandahålla stöd. 17 medlemsstater ger bidrag till globala miljöfonden (GEF) som är konventionens finansiella mekanism.

Biståndet består av stöd för deltagande i partskonferenserna, kartläggning och bortskaffande av lager, avfallshantering, provtagning och analysmetoder, övervakning och dekontaminering, utveckling av nationella genomförandeplaner och rättsliga ramar, forskning och kapacitetsuppbyggnad.

Samordningen mellan kommissionen och medlemsstaterna med hänsyn till det direkta stödet till konventionen är blygsamt. Mer omfattande samordning skulle kunna öka stödets effektivitet och ge unionen större möjligheter att påverka framtida åtgärder.

Rekommendation 8: Kommissionen och medlemsstaterna ska samordna sitt frivilliga stöd till konventionens sekretariat. De medlemsstater som ännu inte ger bidrag till GEF ska överväga att bli givare. |

RAPPORTERING

Rapporteringsformatet både för årlig rapportering och rapportering vart tredje år enligt artikel 12 inrättades genom kommissionens beslut 2007/639/EG[28]. 23 medlemsstater överlämnade sina första treåriga rapporter, som framförallt behandlade åren 2004–2006.

14 årliga rapporter har mottagits för 2006, 21 rapporter för 2007 och 21 rapporter för 2008. Estland, Grekland, Malta och Portugal har ännu inte överlämnat några rapporter.

Rekommendation 9: Medlemsstaterna ska regelbundet lämna rapport till kommissionen. |

Det antagna rapporteringsformatet tjänade sitt syfte och underlättade den första rapporteringen. Stora delar av formatet är relevant även för framtida rapporteringar men vissa delar av den treåriga rapporten är endast relevanta för det första rapporteringstillfället.

Åtgärd 8: Kommissionen ska se över det nuvarande rapporteringsformatet i syfte att öka tydligheten och övervakningsuppgifternas användbarhet och göra det kompatibelt med det gemensamma miljöinformationssystemet[29] . |

PÅFÖLJDER

Majoriteten av medlemsstaterna har fastställt bestämmelser om påföljder vid överträdelser av bestämmelserna i artikel 3, 5 och 7 i förordningen. Endast Ungern har inte fastställt några bestämda påföljder vid överträdelser och Spanien, Irland och Sverige rapporterade att bestämmelser om påföljder har avfattats men att de ännu inte trätt i kraft.

I allmänhet är påföljderna indelade i kategorier beroende på typ av överträdelse och lagöverträdare. Kategorierna omfattar böter (från ett par euro till 10 miljoner euro) och fängelse (från några dagar till fem år).

Upprätthållande av lagen säkras genom regelbundna kontroller i de flesta medlemsstater. Det är inte möjligt att utvärdera om behandlingen är likvärdig. Hittills har tre fall av överträdelser rapporterats, se avsnitt 2.2. I alla tre fall vidtogs åtgärder och produkten togs bort från marknaden, men det finns ingen information om huruvida påföljder tillgreps eller inte.

Åtgärd 9: Kommissionen ska klargöra omständigheterna kring påföljderna och vidta åtgärder därefter. |

SLUTSATSER

Vad gäller avsiktligt framställda långlivade organiska föreningar efterlevs i sort sett förordningens krav. Framställning, utsläppande på marknaden och användning har gradvis avvecklats och lagerinventeringar har tagits fram och aktualiserats. Medlemsstaterna fortsätter sina insatser för att eliminera lagren, i synnerhet med hänsyn till att tidsfristen för utrustning som innehåller PCB löper ut i slutet av 2010.

Utsläppsinventeringar av oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar har upprättats men de lider av bristfälliga uppgifter och inkonsekvenser. De uppgifter som saknas är information om vilka källor som omfattas, miljöer, antal långlivade organiska föroreningar och förändringar av uppskattningar och rapporteringsmetoder. Det finns inkonsekvenser mellan de uppskattningar av utsläpp som förekommer i E-PRTR och de som görs inom ramen för EMEP.

Brist på överensstämmelse mellan uppgifter om utsläpp är särskilt belastande vad gäller utsläpp i vatten och mark och utsläpp av HCB och PCB, men förbättrad rapportering skulle gagna alla utvärderingar. Uppdatering, ytterligare specifikation och granskning av användningen av utsläppsfaktorer skulle gynna rapporteringen. Pågående granskningsprojekt för EMEP/EEA Guidebook och UNEP dioxin toolkit kommer att inrikta sig på detta. Ytterligare ett verktyg för fortsatt förbättring av uppskattningarnas tillförlitlighet skulle vara systematiskt informationsutbyte mellan medlemsstaterna om de metoder som används.

Utarbetandet av nationella genomförandeplaner i enlighet med konventionens krav och upprättandet av nationella handlingsprogram för oavsiktliga utsläpp av långlivade organiska föroreningar har ännu inte fullbordats eller har inte ens påbörjats i några medlemsstater. 19 medlemsstater har utarbetat nationella genomförandeplaner och tillhörande nationella handlingsprogram och har överlämnat dem till konventionens sekretariat.

Nationella handlingsprogram innehåller i allmänhet beskrivningar av åtgärder för att identifiera, karaktärisera och minimera utsläpp av oavsiktligt framställda långlivade organiska föroreningar. Det är en prioritet att utvidga inventeringarna till att utöver PCDD/PCDF och PAH även omfatta PCB och HCB. Åtgärder för tillämpning av IPPC-direktivet, bästa tillgängliga teknik och andra EU-krav på gränsvärden pågår fortfarande i många medlemsstater. En ny prioriterad fråga är förbränning i hushållen (orsakad av insatser för att ersätta fossila bränslen), följd av eliminering av lager och administrativa bördor liksom öppen avfallsbränning.

Bestämmelser för avfall är väl tillämpade. Gränsvärden för högsta och lägsta innehåll av långlivade organiska föroreningar har fastställts. Det finns inga planer på att ändra den befintliga undantagsklausulen som utgör en valmöjlighet för avfallshantering under särskilda omständigheter, som ett alternativ till destruktion eller oåterkallelig omvandling.

Det finns miljöövervakningsplaner för övervakning av långlivade organiska föroreningar i de flesta medlemsstater. Det finns dock ingen databas på EU-nivå för utvärdering av utvecklingstrender i miljön. Uppgifterna från medlemsstaterna är inte heller tillräckliga för att utföra en utvärdering av åtgärdernas effektivitet på EU-nivå. Det krävs mer mångsidig och detaljerad insamling av jämförbara data på EU-nivå och det finns behov av att upprätta ett gemensamt informationssystem.

Uppfyllelsen av uppgiftsskyldigheten är inte tillfredsställande. Ett stort antal medlemsstater har inte beaktat uppgiftsskyldigheten. Kvaliteten på de uppgifter som lämnas måste förbättras. En granskning i syfte att öka tydligheten och kompabiliteten med SEIS-principerna skulle gynna rapporteringsformatet.

Genom bättre samordning av EU-stöd skulle effektiviteten och synligheten öka.

Kommissionen kommer att fortsätta arbeta med medlemsstaterna för att förbättra tillämpningen i syfte att skydda människors hälsa och miljön från långlivade organiska föroreningar.

Förkortningar

BAT Bästa tillgängliga teknik

BREF Referensdokument om bästa tillgängliga teknik

CA Ansvariga myndigheter

CEN Europeiska standardiseringskommittén

CIP Gemenskapens genomförandeplan

CORINAIR Central förteckning över luftutsläpp

DDT D iklor d ifenyl t riklometylmetan

EEA Europeiska miljöbyrån

EMEP Det gemensamma programmet för övervakning och utvärdering av den långväga transporten av luftföroreningar i Europa.

EPER Europeiskt register över förorenande utsläpp

E-PRTR Europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar

GEF Globala miljöfonden

HCB Hexaklorbensen

IPPC Samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar

I-TEQ International Toxic Equivalent

MW Megawatt

NAP Nationellt handlingsprogram

NIP Nationell genomförandeplan

PAH Polycykliska aromatiska kolväten

PBT Långlivade, bioackumulerande och toxiska ämnen

PCB Polyklorerad bifenyl

PCDD/F Polyklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner

PCT Polyklorerad terfenyl

POP Långlivade organiska föroreningar

Reach Registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier

SEIS Gemensamt miljöinformationssystem

Unep FN: s miljöprogram

UTC Oavsiktliga spårföroreningar

vPvB Mycket långlivad och mycket bioackumulerbar

[1] EUT L 229, 29.6.2004, s. 5.

[2] EPER (Europeiskt register over förorenande utsläpp) inrättat genom kommissionens beslut 2000/479/EG.

[3] E-PRTR (Europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar) inrättat genom förordning (EG) 166/2006.

[4] EMEP (Samarbetsprogrammet för övervakning och utvärdering av den långväga spridningen av luftföroreningar i Europa).

[5] http://ec.europa.eu/environment/pops/index_en.htm. Underleverantören som är upphovsman till rapporten ansvarar för dess innehåll.

[6] SEK(2007) 341.

[7] EUT L 218, 13.8.2008, s. 30.

[8] EUT L 309, 24.11.2009, s. 1.

[9] EUT L 204, 31.7.2008, s. 1.

[10] EGT L 243, 24.9.1996, s. 31.

[11] Enligt särskilda riktlinjer från EMEP/CORINAIR som har aktualiserats med riktlinjer för rapportering av utsläppsuppgifter i enlighet med konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar och EMEP/EEA Air Pollutant Emission Inventory Guidebook.

[12] http://www.ceip.at/emission-data-webdab/

[13] EUT L 33, 4.2.2006, s. 1.

[14] EUT L 24, 29.1.2008, s. 8.

[15] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/gathering_amendments/final_report/factsheet_combustion/_EN_1.0_&a=d

[16] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/combustion_20-50/final_report&vm=detailed&sb=Title

[17] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/waste_incineration/final_report

[18] http://www.ecoaircon.eu/

[19] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/report09.pdf

[20] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf

[21] EUT L 217, 8.8.2006, s. 6.

[22] EUT L 55, 23.2.2007, s. 1.

[23] EUT L 85, 27.3.2007, s. 3.

[24] EUT L 96, 15.4.2009, s. 33.

[25] EUT L 23, 27.1.2009, s. 30.

[26] EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

[27] SEK (2007) 341.

[28] EUT L 258, 4.10.2007, s. 39.

[29] KOM(2008) 46.