Yttrande från sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning om "Programplaneringen inom ramen för strukturfonderna för perioden 2000-2006 (mål 1)"

(2002/C 48/12)

Den 5 juli 2001 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 262 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om "Programplaneringen inom ramen för strukturfonderna för perioden 2000-2006 (mål 1)".

Sektionen för Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning, som svarat för kommitténs beredning av ärendet, antog enhälligt sitt yttrande den 12 november 2001. Föredragande var Campbell Christie.

Vid sin 386:e plenarsession den 28-29 november 2001 (sammanträdet den 28 november) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 114 röster för, 1 röst emot och inga nedlagda röster.

1. Inledning

1.1. I den reviderade förordningen, som innehåller de allmänna strukturfondsbestämmelserna (förordning nr 1260/1999), fastställs nya förfaranden för genomförandet av strukturfonderna under perioden 2000-2006. Förändringarna medför att medlemsstaterna får större ansvar för strukturfondernas förvaltning, genomförande och uppföljning, och innebär även följande:

- Ett utökat och förstärkt partnerskap, i syfte att skapa ett större mervärde.

- En decentraliserad programplanering: det är medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten - inte kommissionen - som antar programkomplementet, efter övervakningskommitténs godkännande.

- Medlemsstaten har det övergripande ansvaret för att genomföra och följa upp åtgärderna samt ansvarar för åtgärdernas effektivitet.

- Utvärderingen betraktas inte längre som en separat verksamhet, utan ingår som en oberoende del i hela programplaneringsprocessen, dvs. i arbetet med att förbereda, genomföra, följa upp och se över åtgärderna.

1.2. Utöver dessa förändrade bestämmelser är det också meningen att strukturfondernas program för perioden 2000-2006 skall ligga i linje med andra åtgärder som inverkar på den ekonomiska och sociala utvecklingen i de bidragsberättigade regionerna runtom i EU. Andra åtgärder vidtas av bl.a. Europeiska investeringsbanken (EIB) och Sammanhållningsfonden samt inom ramen för utvecklingsplaneringen i europeiskt perspektiv (ESDP) och - på medlemsstatsnivå - EU:s sysselsättningsstrategi och medlemsstaternas nationella handlingsplaner på sysselsättningsområdet.

1.3. Mot bakgrund av de nya strukturfondsbestämmelserna har kommissionen fört samtal om olika detaljer med de regioner och medlemsstater som är bidragsberättigade enligt mål 1. Dessa samtal har haft som syfte att se till att medlemsstaterna får ökat ansvar för genomförandet och övervakningen av strukturfondsstödet samtidigt som handlingsprogrammets kvalitet förbättras i förhållande till tidigare perioder.

1.4. Meddelandet från kommissionen(1) innehåller detaljerade uppgifter om förhandlingsresultatet och beskriver de förväntade effekterna av de nya mål 1-program som godkänts.

2. Allmänna kommentarer

2.1. Det är tydligt att kommissionen gjort sitt yttersta för att de godkända mål 1-programmen skall hålla högsta möjliga kvalitet. Kommittén välkomnar detta. Det är dock relativt förvånande att de programförslag som överlämnats till kommissionen hållit mycket varierande kvalitet även när de kom från en och samma medlemsstat. Detta tyder på att olika förfaranden tillämpas i olika bidragsberättigade regioner. Det kan således finnas utrymme för spridning av kunskap om bästa praxis till andra regioner i respektive medlemsstat.

2.1.1. Det är viktigt att kommissionen vid lämpligt tillfälle ser över de beslut som fattats med stöd av kriterierna för kvalitetskontroll i samband med urvalet av projekt. Är kriterierna som kommissionen fastställt för mål 1-programmen specificerade på ett sätt som garanterar största möjliga positiva inverkan på den ekonomiska utvecklingen i de berörda regionerna? Arbetslösheten bland kvinnor är exempelvis mycket hög. Tar de regionala utvecklingsplanerna hänsyn till denna grupp i kvalitetsstudierna avseende de olika programmen?

2.1.2. Även om det kan vara mycket tidskrävande att inbegripa de ekonomiska och sociala intresseorganisationerna i varje moment när det gäller att förbereda och genomföra programmen (samt att övervaka dem), kommer alla kostnader att uppvägas av att de ekonomiska utvecklingsprogrammens kvalitet förbättras.

2.2. Kommittén välkomnar att kommissionen fäster större vikt vid partnerskap vid utarbetandet av mål 1-programmen. Kommittén har länge hävdat att partnerskap är nyckeln till framgång när de regionala stödprogrammen skall utformas och genomföras, eftersom man involverar personer med sakkunskap om den aktuella regionens ekonomiska och sociala problem.

2.3. Kommittén noterar att arbetet med att anta programmen tagit längre tid (ibland avsevärt längre tid) än de fem månader som stipuleras i bestämmelserna. Detta är olyckligt, eftersom genomförandet av programmen därmed försenats i de berörda regionerna. Kommittén har en viss förståelse för detta, men förseningarna återspeglar trots allt brister hos vissa regioner och medlemsstater när det gäller att uppfylla programdokumentens krav, vilket är nödvändigt för att programmen skall kunna godkännas. Kommittén anser detta vara olyckligt och betonar vikten av förbättrade och snabbare förberedelser av programdokumentationen hos de berörda regionerna och medlemsstaterna.

2.4. Det tycks som om användningen av "vägledande riktlinjer" har varit framgångsrik när det gäller arbetet med att finjustera de nya mål 1-programmen. Det är tydligt att förändringar i ekonomin och samhället generellt innebär att vissa av de mer traditionella stimulansåtgärderna, som tidigare förespråkats av mål 1-regionerna, inte längre ger största möjliga mervärde för den framtida regionala ekonomiska utvecklingen. Det är viktigt att kommissionen fortsätter att analysera de åtgärder som har störst möjlighet att stimulera den regionala ekonomiska tillväxten i regioner med eftersläpande utveckling och att de olika regionerna därefter informeras om resultaten inom ramen för partnerskapet.

2.5. Kommittén välkomnar att kommissionen fäster stor vikt vid införandet av nya förvaltnings- och kontrollsystem för mål 1-program i medlemsstaterna. Det är viktigt att mål 1-programmens finansiella förvaltning är effektiv och att förfarandena möjliggör en fullständig revision av och insyn i tilldelningen av resurser till respektive program. Kommittén anmodar kommissionen att hålla dessa system under uppsikt, i syfte att se till att verksamheten ute på fältet uppfyller de krav som anges i förordningen.

2.6. Oaktat förhandsbedömningarnas höga kvalitet är det naturligtvis viktigt att alla mål 1-program utvärderas regelbundet, att resultaten är mätbara och att stödåtgärdernas effektivitet kontrolleras. Regelbundna utvärderingar är i sig ett mycket användbart förvaltningsinstrument, vilket kommissionen också påpekar.

3. Särskilda kommentarer

3.1. Det är viktigt att strukturfondsstödet syftar till att höja produktivitetsnivån i mål 1-regionerna. ESK noterar följaktligen att anslagen nu går till investeringar i mänskliga resurser i högre grad än tidigare.

3.2. Även om strukturfondsåtgärderna inom ramen för mål 1 förväntas höja BNP-tillväxten avsevärt i mottagarländerna, kommer de verkliga makroekonomiska effekterna att i hög grad påverkas av de ekonomiska framtidsutsikterna för EU som helhet. Uppgifter om BNP bör därför endast ses som vägledande. Om EU:s ekonomi rent generellt uppvisar sämre resultat än förväntat, kommer detta att få allvarliga konsekvenser för de minst gynnade regionerna.

3.3. Strukturfondsåtgärderna skall skapa effektivitet på lång sikt. Det är dock svårt att kartlägga denna effektivitet med hjälp av kortsiktiga ekonomiska indikatorer (såsom BNP, investeringsnivåer, m.m.). Det kan dröja många år innan resultaten av dagens politik visar sig på områdena för mänskliga resurser och investeringar i forskning och utveckling. Det är viktigt att den slutliga utvärderingen av de nuvarande programmens effektivitet beaktar såväl kvalitativa åtgärder för ekonomisk utveckling som kvantitativa indikatorer.

3.4. Kommittén välkomnar att kommittén fäst stor vikt vid frågan om additionalitet. Under perioder med lågkonjunktur, när samtliga offentliga utgifter skärskådas, finns en tendens att regeringarna drar ner på anslagen till kapitalinvesteringar i stället för de löpande utgiftsprogrammen. Detta får alltid negativa konsekvenser för de minst gynnade regionerna. Det är viktigt att medlemsstaterna fortsätter att uppfylla sina förpliktelser i fråga om programmen för ekonomisk och social sammanhållning.

4. Slutsats

4.1. Kommittén välkomnar kommissionens dokument. Det är tydligt att kommissionen gjort sitt yttersta för att de nya strukturfondsbestämmelserna i fråga om mål 1-programmen skall kunna genomföras på ett korrekt sätt. Det är dock av avgörande betydelse att den effektivitet som kunnat skönjas under inledningsfasen förstärks under själva programperioden, genom att regionerna själva vid lämplig tidpunkt rapporterar om, övervakar och utvärderar de uppnådda resultaten.

Bryssel den 28 november 2001.

Ekonomiska och sociala kommitténs

ordförande

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 378 slutlig.